title: Ivanoe Bonomi

text: Benito Mussolinin noustua valtaan Bonomi vetäytyi politiikasta. Hän liittyi vuonna 1940 antifasistiseen liikkeeseen ja kohosi 1942 sen johtajaksi Italiassa. Heinäkuussa 1943 tapahtuneen Mussolinin syrjäyttämisen jälkeen Bonomi johti antifasististen ryhmien kansallista komiteaa ja liittoutuneiden vallattua Rooman kesäkuussa 1944 Kansallisen vapautuksen komitea nimesi hänet uudeksi pääministeriksi. Jouduttuaan erimielisyyksiin mainitun komitean kanssa Bonomi jätti eronpyyntönsä 26. marraskuuta samana vuonna, mutta brittien väliintulon seurauksena hänen eronsa peruttiin. Bonomin toinen hallitus loi pohjan Italian talouden ja hallinnon uudelleenrakentamiselle sodan jälkeen. Bonomi jätti pääministerin tehtävät 12. kesäkuuta 1945. Hänet valittiin perustuslakia säätävän kansalliskokouksen rauhansopimuskomitean puheenjohtajaksi, missä ominaisuudessa hän edusti Italiaa Euroopan ulkoministereiden tapaamisessa Pariisissa 1946. Vuodesta 1948 Bonomi oli Italian senaatin puhemiehenä. Viimeisinä vuosinaan hän kuului demokraattiseen sosialistipuolueeseen (PSDI).


title: Unwound

text: Unwound oli yhdysvaltalainen post-hardcore yhtye, joka perustettiin Washingtonissa vuonna 1991. Yhtyeeseen kuuluivat Justin Trosper (laulu, kitara), Vern Rumsey (basso), ja Brandt Sandeno (rummut). He kaikki kuuluivat aiemmin myös Giant Henry -yhtyeeseen. Brandt Sandeno lähti Unwoundista vuonna 1992 ja hänet korvasi Sara Lund. Tämä kokoonpano pysyi samana yhtyeen hajoamiseen asti 2002. Yhtye oli Kill Rock Stars -yhtiön leivissä koko 1990-luvun. Unwoundin soundi oli dissonoiva ja kulmikas yhdistettynä epätavallisiin kitaraääniin. Yhtyeen tyyli oli pääosin post-hardcore ja noise rock. Unwound oli kiertueella usein ja soitti "kaikenikäisten" klubikeikkoja.


title: Ampiaispuupistiäinen

text: Ampiaispuupistiäinen ("Tremex fuscicornis") on puupistiäisten heimoon kuuluva, Suomessa melko harvinainen hyönteinen. Vaikka ampiaispuupistiäinen munii pääasiassa sairaisiin ja jo heikentyneisiin puihin, sen on todettu joskus tuhoavan myös terveitä puita mahdollisesti luonnollisten petojen puuttuessa ja siten sitä joillakin alueilla pidetään tuhoeläimenä.


title: Ampiaispuupistiäinen

text: Täysikasvuiset yksilöt ovat tyypillisesti yli 2 cm:n pituisia. Naaraat ovat kookkaampia kuin koiraat. Jotkut naarat voivat olla munanasetin mukaan luettuna 4,5 cm:n pituisiakin. Eläinten vyötärö on leveä. Munanasettimet ovat pitkiä. Urokset ovat ruumiiltaan mustia ja niiden siivet ovat ruskeat. Naaraiden siipien väri on vaaleampi ja niiden ruumis on oranssinkeltainen ja tummaraitainen.


title: Ampiaispuupistiäinen

text: Munat ovat luonnonvalkoisia. Toukkien pituus voi olla 3–4 cm ja luonnonvalkoisia. Niiden tuntosarvet ovat lyhyet ja abdomenin takaosassa on piikki. Kotelot ovat n. 3 cm:n pituisia ja vaalean kellanruskeita muuttuen kehittyessään tummemmiksi. Ulostuloaukot ovat pyöreitä ja läpimitaltaan 5–6 mm.


title: Ampiaispuupistiäinen

text: "Tremex"-suvun lajit voi erottaa muista puupistiäisistä niiden isäntälajin mukaan. Muista puupistiäisistä lajin erottaa lyhyemmistä tuntosarvista, jossa "Tremex"eillä on 14-15. Niiden ruumiista puuttuvat myös pitkät keltaiset karvat.


title: Ampiaispuupistiäinen

text: Lajin luonnollinen levinneisyysalue on Euraasia, mutta sittemmin laji on levinnyt myös Australiaan ja Chileen, jonne sen uskotaan levinneen puutavaran mukana. Suomessa laji on melko harvinainen.


title: Ampiaispuupistiäinen

text: Ampiaispuupistiäinen munii munansa kesävihantiin lehtipuihin. Pääasiassa poppeleihin ("Populus") ja pajuihin ("Salix"). Muita lajin suosimia sukuja ovat omenapuut ("Malus"), päärynät ("Pyrus"), pyökit ("Fagus") ja vaahterat ("Acer"). Yleensä puut ovat kuolleita tai sairaita, mutta lajin on todettu munivan myös eläviin poppeleihin ("Populus"), jonka takia eläintä pidetään tuhoeläimenä.


title: Ampiaispuupistiäinen

text: Ampiaispuupistiäinen elää symbioosissa "Cerrena unicolor"-sienen kanssa, joka toimii sen toukkien ravintona. Pistiäiset kantavat sienen itiöitä takaruumiin rauhasissa, josta ne siirtyvät munan kanssa puuhun. Sieni tuhoaa puusolukkoa, johon toukka voi kaivaa tunneleita ja käyttää sienirihmastoa ravintonaan.


title: Ampiaispuupistiäinen

text: Ampiaispuupistiäisten kehitysvaiheiden määrää, kehityskauden pituutta ja sukupolvien määrää vuodessa ei tunneta.


title: Ampiaispuupistiäinen

text: Pistiäinen munii munansa, ja samalla symbioottisen sienen itiöt, puun jälsikerrokseen. Toukka kaivautuu syvemmälle puuhun ja elää sienirihmalla. Sen kaivamat käytävät voivat saavuttaa metrin pituuden. Toukka koteloituu käytäviin, muutaman senttimetrin päähän puun pinnasta. Kuoriuduttuaan täysikasvuiset yksilöt kaivavat tiensä leuoillaan ulos puusta.


title: Ampiaispuupistiäinen

text: Toisten puupistiäisten perusteella oletetaan, että täysikasvuiset ampiaispuupistiäiset eivät koskaan syö ja elävät vain sen aikaa, että ehtivät paritella ja munia. Suurimman osan elämästään ampiaispuupistiäiset elävät siten puun sisällä. Aikuisten ilmaantuminen jatkuu kesästä syksyyn.


title: Ampiaispuupistiäinen

text: Koiraat kuoriutuvat naaraita aiemmin ja parveilevat puun yllä. Parittelu tapahtuu puun yläosissa. Aikuisten ilmaantuminen jatkuu kesästä syksyyn.


title: Aareschlucht

text: Aareschlucht on Aarejoen kanjoni, Keski-Sveitsissä, Meiringenin eteläpuolella. Kanjoni on noin 1 400 metriä pitkä, korkeimmillaan lähes 200 metriä korkea ja kapeimmillaan muutaman metrin leveä.


title: Aareschlucht

text: Aareschucht on ollut nähtävyys 1800-luvulta alkaen: kanjonin läpi rakennettiin kulkureitti matkailijoita varten vuonna 1888. Kanjoni on avoinna matkailijoille huhtikuulta marraskuulle.


title: Aareschlucht

text: Kanjonin ohitse tunnelissa kulkee Kraftwerke Oberhasli AG:n rautatie, jolla on seisakkeet kanjonin molemmissa päissä (Aareschlucht West ja Aareschlucht Ost). Kanjonissa ei ole tietä, vaan sen ohi kulkee tie noin 120 metriä kanjonia ylempänä.


title: Italian sosialistinen puolue

text: Italian Sosialistinen Puolue ("Partito Socialista Italiano", PSI) oli Italiassa vuosina 1892–1994 toiminut sosiaalidemokraattinen puolue. Se oli pitkään maan toinen keskeinen vasemmistopuolue Italian kommunistisen puolueen ohella. PSI oli mukana Italian hallituksessa vuosina 1944–1947, 1963–1968, 1968–1969, 1970–1972, 1973–1974, 1980–1987 ja 1987–1994. Puolueeseen kuului kaksi pääministeriä, Bettino Craxi (1983–1987) ja Giuliano Amato (1992–1993) sekä yksi presidentti, Sandro Pertini (1978–1985).


title: Italian sosialistinen puolue

text: Puolue perustettiin vuonna 1892 Genovassa nimellä Italian työväenpuolue ("Partito dei Lavoratori Italiani"), mutta se muutti jo seuraavana vuonna nimensä sosialistiseksi puolueeksi. Italiassa oli jo sitä ennen toiminut useita lyhytikäisempiä sosialistisia puolueita, kuten Andrea Costan vuonna 1881 perustama Italian vallankumouksellinen sosialistipuolue. PSI:n perusti milanolainen lakimies Filippo Turati. Puolue yhdisti Pohjois- ja Keski-Italiassa sekä Sisiliassa toimineet sosialistiset ryhmät ja vastusti anarkistista liikettä. PSI julistautui avoimesti marxilaiseksi ja sen vahvana esikuvana toimi saksalainen sosiaalidemokratia. Puolue ilmoitti kannattavansa luokkataistelua ja valtiososialismia, mutta se tuki myös parlamentaarista demokratiaa ja uskoi pitkään kehitykseen ennen vallankumouksen syntymistä.


title: Italian sosialistinen puolue

text:
Francesco Crispin hallitus hajotti PSI:n jo vuonna 1894, mutta se aloitti toimintansa uudelleen muutamaa vuotta myöhemmin, ja sai vuoden 1900 vaaleissa 32 edustajaa parlamenttiin. Varsinkin puolueen johto koostui tuolloin melko maltillisista reformistisista sosialisteista, mutta sen kannattajakunnassa olivat vallalla radikaalimmat suuntaukset. Vallankumouksellinen sosialismi ja syndikalismi kukoisti varsinkin Italian ammattiyhdistysliikkeessä. 1900-luvun alussa PSI:n jyrkempi siipi tunnettiin maksimalisteina. Turatin johtama reformistinen siipi nautti suurta kannatusta varsinkin Pohjois-Italian suurkaupungeissa ja Po-joen laakson alueella. 1900-luvun alussa PSI:n johtajat tukivat hiljaisesti reformipolitiikkaa harjoittaneita Giovanni Giolittin hallituksia, ja sosialistit integroituivat näin poliittiseen järjestelmään. Vallankumoukselliset syndikalistit erosivat protestina puolueesta vuonna 1907, mutta säilyttivät edelleen vahvan aseman ammattiyhdistysliikkeessä, mikä hillitsi sosialistijohtajia menemästä liian pitkälle yhteistyössä porvarillisten hallitusten kanssa. Vuonna 1912 PSI:stä erosi puolestaan maltillisin reformistisiipi, joka perusti Italian reformistisen sosialistipuolueen ("Partito Socialista Riformista Italiano", PSRI).
Ensimmäisen maailmansodan puhjettua osa PSI:n radikaalisiivestä ryhtyi kannattamaan Italian osallistumista sotaan. Näihin kuului muun muassa puolueen "Avanti!"-lehden päätoimittaja Benito Mussolini, joka erotettiin vuonna 1914 puolueesta. Puolueena PSI tuki Italian puolueettomuutta ja vastusti sotaa, toisin kuin useimmat muut toisen internaationalin sosialistipuolueet, jotka asettuivat omien maidensa sodankäynnin tueksi. Puolue esitti näkyvästi sodanvastaisia vetoomuksia, mutta ilmoitti pidättyvänsä Italian sotaponnistelujen sabotoimisesta.


title: Italian sosialistinen puolue

text: Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Giacinto Serratin johtama vasemmistosiipi onnistui vuonna 1919 ottamaan vallan PSI:ssa, joka liittyi virallisesti Kommunistisen internationaalin jäseneksi. Italiassa marraskuussa 1919 pidetyissä vaaleissa oli ensi kertaa käytössä miesten yleinen äänioikeus ja suhteellinen vaalitapa, minkä seurauksena PSI:sta tuli parlamentin suurin puolue 30 prosentin ääniosuudella ja 156:lla paikalla. Joulukuussa 1919 puolueen edustajat marssivat ulos parlamentista protestina kuninkaan läsnäololle. Vuodet 1919 ja 1920 ("biennio rosso", ”kaksi punaista vuotta”) olivat Italiassa militanttien lakkojen, maatilojen- ja tehtaidenvaltausten sekä poliittisten levottomuuksien ja mellakoiden aikaa, ja maa näytti olevan vallankumouksen partaalla. PSI ei kuitenkaan uskaltautunut johtamaan vallankumousta, eivät edes puolueessa valtaan päässeet maksimalistit. Lopulta tammikuussa 1921 Livornon puoluekokouksen yhteydessä vasemmistososialistit irtautuivat PSI:sta ja perustivat Italian kommunistisen puolueen (PCI).


title: Italian sosialistinen puolue

text: Vastareaktiona vallankumoukselliselle kuohunnalle Mussolinin johtamat fasistit alkoivat vuodesta 1919 alkaen hyökkäillä väkivataisesti PSI:n lehtiä, kannattajia ja edustajia vastaan. Fasistien noustua valtaan vuoden 1922 lopussa sosialistien asema kävi vaikeaksi. Reformisosialistien johtaja Giacomo Matteotti murhattiin kesäkuussa 1924, kun hän oli arvostellut fasistien järjestämiä vaaleja epärehellisiksi. Protestina PSI veti edustajansa pois parlamentista, mutta Mussolini vain vahvisti asemaansa ja ryhtyi puoli vuotta myöhemmin eliminoimaan oppositiota. Vuonna 1926 PSI joutui siirtymään kokonaan maan alle. Vuonna 1934 se liittoutui kommunistien kanssa ja liitto jatkui toisen maailmansodan jälkeiseen aikaan, aina 1950-luvulle asti.


title: Italian sosialistinen puolue

text: Toisen maailmansodan aikana sosialistit osallistuivat vastarintaliikkeeseen, mutta jäivät aktiivisempien kommunistien varjoon. Sodan jälkeen PSI osallistui Italian hallituksiin huhtikuusta 1944 alkaen ja siitä tuli yksi kolmesta suuresta puolueesta PCI:n ja kristillisdemokraattien (DC) ohella. Kun pääministeri Alcide De Gasperi syrjäytti kommunistit hallituksesta keväällä 1947, myös PSI jätettiin kommunistien liittolaisena oppositioon. Puoluetta johti sodanjälkeisinä vuosina karismaattinen Pietro Nenni. Giuseppe Saragatin johtama maltillisempi siipi erosi vuonna 1947 puolueesta ja perusti Sosialistisen työväenpuolueen (sittemmin Italian demokraattinen sosialistipuolue, PSDI), josta tuli kristillisdemokraattien liittolainen. Osittain kahtiajakonsa vuoksi sosialistit olivat kylmän sodan aikana Italiassa kannatukseltaan selvästi heikompia kuin kommunistit, mutta PSI säilyi silti merkittävänä puolueena.


title: Italian sosialistinen puolue

text:
Vuoden 1956 Unkarin kansannousun kukistamisen jälkeen PSI tuomitsi Neuvostoliiton toiminnan ja katkaisi yhteistyön kommunistien kanssa. Vuonna 1963 se liittyi kristillisdemokraattien johtamaan hallituskoalitioon. Seuraavan 30 vuoden aikana PSI oli mukana useissa keskustavasemmistolaisissa hallituksissa. Kristillisdemokraattien kannatuksen heikennyttyä he joutuivat lopulta luovuttamaan hallituksen johdon liittolaisilleen. PSI:n johtajasta Bettino Craxista tuli vuonna 1983 Italian ensimmäinen sosialistinen pääministeri ja hänen ensimmäinen hallituksensa vuosina 1983–1986 oli Italian sodanjälkeisen historian siihen mennessä pitkäikäisin. Johdettuaan vielä toista, lyhytikäisempää hallitusta Craxi jätti pääministerin paikan 1987. PSI onnistui 1980-luvulla miehittämään paljon keskeisiä virkoja Italian hallinnossa, ja sen vaalikannatus nousi Craxin pääministerikautena 11:stä 14:ään prosenttiin.
PSI oli 1990-luvun alkuun saakka kristillisdemokraattien tärkein hallituskumppani. Puolueen maine tahrautui vuodesta 1992 alkaen paljastuneessa suuressa korruptioskandaalissa, joka tunnettiin nimellä "tangentopoli" (”lahjuskaupunki”). Craxi todettiin oikeudessa syylliseksi moniin rikoksiin ja hän vältti vankilan vain pakenemalla maasta. Myös monia muita puolueen johtajia tuomittiin. PSI:n kannatus romahti vuoden 1994 parlamenttivaaleissa, ja se kutistui pikkupuolueeksi. Vaalien jälkeen puolue lakkautettiin ja sen seuraajaksi perustettiin Italian Sosialistit ("Socialisti Italiani", SI), joka yhdistyi vuonna 1998 kahden muun vasemmistopuolueen kanssa Italian demokraattisiksi sosialisteiksi ("Socialisti Democratici Italiani", SDI). Vuonna 2007 perustettii uusi Italian sosialistinen puolue, joka on kuitenkin jäänyt kannatukseltaan hyvin pieneksi.


title: Ilmailun historia

text: Ilmailun historia yltää yli kahden tuhannen vuoden takaisiin leijoihin ja tornista hyppäämisyrityksistä yli äänennopeudella lentäviin ilmaa raskaampiin suihkukoneisiin.


title: Ilmailun historia

text: Leijan lennättäminen alkoi Kiinassa satoja vuosia ennen ajanlaskun alkua ja niitä pidetään ensimmäisinä ihmisen tekeminä lentolaitteina. Jotkut leijat olivat riittävän suuria nostamaan ihmisen ilmaan. Kiinalaiset lennättivät myös pieniä kuumailmalyhtyjä ja bambukoptereita pyörivällä potkurilla. Leonardo da Vinci hahmotteli lentolaitteita 1500-luvulla. Nämä olivat käytännöllisä, mutta eivät tieteellisiä tutkielmia eikä hän yrittänyt rakentaa niitä. 1700-luvulla alkanut ilmakehän tutkiminen johti kaasujen kuten vedyn löytämiseen, mikä puolestaan johti ilmapallon keksimiseen. Erilaiset tuonaikaiset fysiikan teoriat, kuten virtausmekaniikka ja Newtonin mekaniikan peruslait johtivat nykyaikaisen aerodynamiikan kehittymiseen. Kuumalla ilmalla lentäviä kiintopalloja käytettiin 1800-luvun alkupuolella ja niillä oli merkittävää käyttöä tuon vuosisadan puolivälissä käydyissä sodissa taistelujen tarkkailussa.


title: Ilmailun historia

text: Kokeet liidokeilla auttoivat ilmaa raskaampien kehitystä ja 1900-luvun alussa polttomoottorin ja aerodynamiikan kehitys oli edennyt niin pitkälle, että ilmaa raskaamman laitteen hallittu lento tuli mahdolliseksi. 1900-luvun jälkipuoliskolla yleistynyt suihkumoottori ja muu tekninen kehitys mahdollisti henkilöliikenteen nopean kasvun ja vuonna 2013 vuosittainen matkustajamäärä ylitti jo 3 miljardia. Päivittäinen 8 miljoonaa ihmistä lentää noin 100 000 eri lennolla.


title: Ilmailun historia

text:
Historiasta löytyy useita kertomuksia ihmisistä, jotka ovat yrittäneet lentää. Tyypillisesti lentokykyä on ajateltu saatavan linnuilta pukeutumalla näiden sulkiin ja rakentamalla siivet ja pyrstö. Tämän jälkeen on sitten hypätty korkealta paikalta kuten kirkon tornista. Kun ei ole ymmärretty nostetta, ja tasapainon hallintaa, niin yleisesti näissä hypyissä kävi huonosti. Varhainen tunnettu lentämistä käsittelevä kreikkalainen legenda kertoo Daidaloksesta ja Ikaroksesta. Tällaisiä tarinoita tunnetaan myös Intiasta, Kiinasta ja Euroopan varhaishistoriasta. Ensimmäinen kirjallinen kertomus hypystä on vuodelta 852 Cordobasta, kun Armen Firman hyppäsi sulkii pukeutuneena. Häntä seurasi vuosisatojen aikana useita yrittäjiä, kuten Eilmer of Malmesbury. Niinkin myöhään kuin 1811 Ulmissa Albrecht Berblinger rakensi ornitopterin ja hyppäsi Tonavaan.
Leija on ehkä ollut ensimmäinen ihmisen rakentama lentolaite. Se keksittiin Kiinassa todennäköisesti niinkin varhain kuin 400-luvulla eaa. ja keksijöinä mainitaan Mozi (Mo Di) ja Lu Ban (Gongshu Ban). Myöhemmät leijat usein jäljittelivät lentäviä hyönteisiä, lintuja ja petoja, niin todellisia kuin myyttisiä. Joitakin varustettiin jousilla ja pilleillä tuottamaan musikaalista ääntä lentäessään. Muinaiset ja keskiaikaiset Kiinalaiset kirjalliset lähteet kertovat leijoja käytetyn etäisyyksien mittaamiseen, tuulen testaamiseen, miesten nostamiseen ja viestintään.


title: Ilmailun historia

text:
Ihmistä kannattavia leijoja tunnettiin vain Kiinassa, jossa niitä käytettiin niin siviili- kuin sodankäynnin tarpeisiin sekä joskus myös rangaistuksena. Näistä leijoista on tunnetaan tarinoita myös Japanista 600 luvulta alkaen.
Pystyakselin ympäripyörivää potkuria tiedetään käytetyn vanhoissa kiinalaisissa leluissa vuoden 400 eaa. jälkeen. Samankaltainen "Moulinet à noix" tunnetaan 1300-luvun Euroopasta.


title: Ilmailun historia

text: Kiinalaiset ovat jo varhain ymmärtäneet kuuman ilman nousevan ylös ja soveltaneet tätä ilmiötä pieniin kuumailmapallohin, joita kutsutaan taivaslyhdyiksi. Taivaslyhty koostuu paperipussista, jonka suuaukkoon laitetaan pieni palava lamppu. Taivaslyhtyjä lähetetään perinteisesti erilaisissa juhlallisuuksissa.


title: Ilmailun historia

text: Uuden ajan alussa muutamat tutkijat alkoivat selvittää lentämisen perusteita ja mahdollisia lentolaitteita. Tunnetuin heistä on Leonardo da Vinci, vaikka hänen työnsä pysyivät tuntemattomina vuoteen 1797 saakka, joten hänen töillään ei ollut ollut vaikutusta kehitykseen kolmeensataan vuoteen. Vaikka Leonardon työt ovat vähintään järkeviä, ne eivät kuitenkaan perustuneet erityisen hyvään tieteelliseen käsitykseen. Leonardo tutki lintujen lentoa, analysoiden sitä havaiten monia aerodynamiikan perusteita. Hän ainakin ymmärsi voiman ja vastavoiman periaatteen, esineen aiheuttaessa ilmaan yhtä paljon vastusta kuin ilma esineeseen. Tämä periaate sisältyi Newtonin lakeihin, jotka julkaistiin 1687. 1400-luvun lopulta alkaen Leonardo oli kirjoittanut ja piirtänyt lentäviä koneita, ornitoptereita, kiinteäsiipisiä liidokkeja, pystypotkurilaitteita ja laskuvarjoja. Varhaisimmissään töissä Leonardo keskittyi ihmiskäyttövoimaisiin lentolaitteisiin, mutta ymmärsi pian näiden olevan epäkäytännöllisiä ja keskittyi myöhemmin hallittuun liitoon, mutta piirtäen myös muutamia jousikäyttöisiä lentolaitteita.


title: Ilmailun historia

text: Vuonna 1670 Italialainen jesuiitta Francesco Lana de Terzi julkaisi teoksen, jossa hän arvioi, että ilmaa kevyempi alus voisi olla mahdollinen kuparipeltisen tyhjiökammion avulla, koska sen syrjäyttämä ilma painaisi enemmän kuin ilmalaiva. Teoreettisesti tämä on järkevää, mutta käytännössä riittävän lujan vakuumiastian seinistä tulee paksut ja liian painavat.


title: Ilmailun historia

text: Vuonna 1709 portugalilainen Bartolomeu de Gusmão esitti kuningas Juhanalle pyynnön tukea hänen työtään ilmalaivan kehittämiseksi. Elokuun 8. päivä 1709 Gusmão esitti hoville näytöksen, jossa pallo nousi tulen avulla Casa da Índia -rakennuksessa salin kattoon.


title: Ilmailun historia

text: Ranskasta tuli ilmalentojen kehityksen veturi ja vuosi 1783 oli siellä merkkipaalu ilmapallojen kehityksessä:


title: Ilmailun historia

text: Suomessa oululainen apteekkari Johan Julin lennätti kuumailmapalloa vuonna 1784, kun kaupunki juhli Kustaa III:n paluuta pitkältä Italian-matkalta. Kuninkaan nimikirjoituksin ja vaakunoin varustettu pallo nousi ilmaan Oulun torilta väkijoukon seuratessa.


title: Ilmailun historia

text: Ilmapalloilu nosti Euroopassa suuren innon 1800-luvulla, minkä avulla saatiin ymmärrystä korkeuden ja ilmakehän suhteista. Palloja käytettiin paljon sodissa niin tiedusteluun kuin myös ihmisten pelastamiseen miehitetyistä kaupungeista. Ilmapalloja käytettiin myös Yhdysvaltain sisällissodassa, jossa nuori Ferdinand von Zeppelin lensi ensi lentonsa ilmapallossa Potomacin armeijan pallon matkustajana 1863.


title: Ilmailun historia

text: Vuonna 1931 sveitsiläinen ja Belgiassa yliopistossa työssä ollut professori Auguste Piccard (1884–1962) nousi 15 781 metrin korkeuteen Saksasta lähteneellä ilmapallolla, jossa oli paineistettu kori. Seuraavana vuonna hän nousi Sveitsistä lähteneellä ilmapallolla 16 770 metrin korkeuteen. Vuonna 1935 yhdysvaltalaisen Stratobowl-projektin tuloksena ilmavoimien upseerit Albert William Stevens (1886–1949) ja Orvil Arson Anderson (1885–1965) nousivat stratosfääripallolla 22 570 metrin korkeuteen. Auguste Piccardin pojanpoika Bertrand Piccard (s. 1958) lensi Brian Jonesin (s. 1947) kanssa Breitling Orbiter -pallolla keskeytyksettä maapallon ympäri. Matka kesti 19 vuorokautta ja 21 tuntia.


title: Ilmailun historia

text: Työ ohjattavien ilmapallojen eli ilmalaivojen kehittämiseksi jatkui 1800-luvulla. Ilmapallon ohjattavuus vaatii koneellista työntövoimaa ja ensimmäisen kokeellisen lennon teki Henri Giffard vuonna 1852 Ranskassa höyrykoneella varustetulla pallolla lentäen 15 kilometriä toista tuntia kestäneellä lennolla. Sähkömoottoria kokeiltiin Ranskan armeijassa vuonna 1884 "La France"-nimisellä ilmapallolla, jonka olivat rakentaneet Charles Renard ja Arthur Krebs. Aluksessa oli 8 ja puolen hevosvoiman sähkömoottori, jolla se lensi 23 minuutissa 8 km. Nämä lennot jäivät lyhyiksi ja rutiiniomaisia hallittuja lentoja pystyttiin tekemään vasta polttomoottoreiden tultua käyttöön.


title: Ilmailun historia

text: Ensimmäiset ilma-alus, joilla tehtiin säännöllisiä lentoja, olivat jäykistämättömiä ilmalaivoja. Menestynein ensimmäinen pioneeri näillä aluksilla oli brasilialainen Alberto Santos-Dumont, joka onnistui yhdistämään ilmalaivan ja polttomoottoin tehokkaasti. Lokakuun 19. vuonna 1901 hän lensi aluksellaan "number 6" Pariisin yli Parc de Sain Cloudista Eiffel-tornin ympäri ja takaisin alle 30 minuutissa. Hän voitti silloin ranskalaisen miljonäärin Henri Deutsch de la Meurthen asettaman palkinnon. Toinen ilmalaivojen kehittäjä oli Henri Julliot, joka oli Labaudyn veljeksien pääinsinööri. Julliot lisäsi 1902 Labaudyjen puolijäykkään ilmalaivaan siivekkeet, jotka rahoittivat ilmalaivojen kallistelutaipumuksen.


title: Ilmailun historia

text: Samaan aikaan kun jäykistämättömät ilmalaivat alkoivat menestyä, kehitettiin ensimmäisiä onnistuneita jäykistettyjä ilmalaivoja. Nämä tulivat olemaan vuosikymmeniä paljon kyvykkäämpiä kuin kiinteäsiipiset lentokoneet lastinkantokyvyssä. Jäykkien ilmalaivojen suunnittelun ja kehitysaskelten edelläkävijä oli saksalainen kreivi Ferdinand von Zeppelin. Ensimmäisen Zeppeliinin rakentaminen alkoi 1899 Friedrichshafenissa järvellä kelluvassa hallissa. Kelluvan hallin ideana oli mahdollisuus kääntyä tuuleen ja siten helpottaa lähtöä. Prototyyppialus, tyyppimerkinnältään LZ 1 (Luftschiffe Zeppelin), oli 128 metriä pitkä ja siinä oli kaksi Daimler-Motoren-Gesellschaft 14 hevosvoiman polttomoottoria ja siirrettävä tasapainotuspaino näiden välillä. Ensilento tehtiin 2. heinäkuuta 1900 ja se kesti vain 18 minuuttia. Lento paljasti useita rakenteellisia ongelmia, jotka korjattiin kesän aikana ja syksyllä alus teki jo useita lentoja. Aluksella, joka nopeampi kuin "La France", ei kuitenkaan pystytty vakuuttamaan rahoittajia ja Zeppelin joutui keskeyttämään ilmalaivojen rakentamisen. Seuraavan ilmalaivan hän sai valmiiksi 1906. Neljäs versio saavutti 60 km/h matkanopeuden ja kaupalliset lennot alkoivat kuudennella ilmalaivalla 1909. Ensimmäisessä maailmansodassa ilmalaivoja käytettiin tiedustelun lisäksi pommituksiin.


title: Ilmailun historia

text: Saksalaiset kehittivät 1920- ja 30-lukujen vaihteessa ilmalaivoja ja saivat aikaan niiden huippukauden. Ensimmäinen tällainen ilmalaiva oli Graf Zeppelin, jossa toteutettiin parannuksia Zeppelinin jäykkään rakenteeseen. Alumiiniprofiilista valmistettu pyöreä runko jakautui kahteen osaan. Ilmalaivaa ilmassa pitävä yläosa oli täytetty vedyllä ja rungon alaosa taas Blau-kaasulla, joka on seos metaania ja muita olefiineja sekä hieman vetyä. Polttoaineena viidelle 550 hevosvoiman Maybach-moottorille käytetty Blau-kaasu on suunnilleen yhtä raskasta kuin ilma, jolloin ilma-aluksen lentopaino ei juurikaan muuttunut lennon aikana, kun käytettyä Blau-kaasua korvattiin ilmalla. Suuria ilmalaivoja rakennettiin samanaikaisesti myös Yhdysvalloissa ja Englannissa ja niillä aloitettiin säännöllinen liikennöinti muun muassa atlantin yli. Ilmalaivat olivat kuitenkin suuren kokonsa vuoksi altiita tuulelle ja onnettomuusherkkiä. Yksi suurista ilmalaivoista näistä oli Hindenburg, jolle sattunut onnettomuus 1937 ja samanaikainen lentokoneiden kehitys lopetti ilmalaivojen rakentamisen.


title: Ilmailun historia

text: Italialainen keksijä Tito Livio Burattini rakensi 1647 nelitasoisen lennokin olleessaan Vladislav IV Vaasan kutsumana tämän hovissa Varsovassa. Tämä pystyi lennättämään kissan, mutta ei ihmistä. Tätä pidetään kehittyneimpänä lennokkina ennen 1800-lukua. Emanuel Swedenborg julkaisi 1716 piirroksen ja selostuksen lihasvoimin isoilla airoilla tai siivillä liikuteltavasta koneesta. Hän oli tietoinen, että se ei lentäisi, koska siitä ei saataisi riittävän kevyttä ja ihmisen lihakset eivät riittäisi sen liikuttamiseen.


title: Ilmailun historia

text: Läpi 1800-luvun ihmiset yrittivät hyppiä erilaisten siipen turvin korkealta, ei enää kirkon torneista, mutta ilmapalloista yhtä onnettomin lopputuloksin kuin aikaisemmin. Toisaalta tieteellinen tutkimus ilmaa raskaampien laitteinen lentojen edellytyksistä alkoi järjestelmällisemmin.


title: Ilmailun historia

text:
Sir George Cayley aloitti 1700-luvun viimeisinä vuosina tutkia aerodynamiikan perusteita ja suunnitteli myöhemmin ensimmäisen ilmaa raskaamman lentolaitteen. Hänen tärkeimmät panoksensa ilmailun kehittämisessä olivat:
Cayleyn keksintö oli testata nosteen toimintaa kääntyvään varteen sijoitetulla testilaitteella kuin yrittää rakentaa täydellistä lentävää laitetta.


title: Ilmailun historia

text: Vuonna 1799 hän loi nykyaikaisen lentokoneen konseptin, jossa oli kiinteät siivet ja erilliset järjestelyt nostetta, työntövoimaa ja ohjattavuutta varten.


title: Ilmailun historia

text: Vuonna 1809-10 hän julkaisi kolmiosaisen julkaisun otsikolla "On Aerial Navigation", joka ilmailun perusteos. Cayley erotti neljä lentämiseen vaikuttavaa voimaa, jotka olivat työntövoima, nostovoima, ilmanvastus ja massa, ja erotti käsitteet tasapaino ja ohjattavuus tutkimuksessaan. Hän myös kuvasi siipiprofiilin muotoilun, siipikulman, vinotukien ja vastuksen minimoimisen tärkeyden ja vaikutti ornitoptereiden ja laskuvarjojen suunnittelun perusteiden ymmärrykseen.


title: Ilmailun historia

text: Vuonna 1848 Cayley rakensi lennokin, joka oli riittävän suuri kantamaan lapsen ja sitä kokeili paikallinen lapsi, jonka nimeä ei tunneta. Vuonna 1852 hän julkaisi suunnitelman miehen kantavasta lennokista tai hallittavasta laskuvarjosta, joka lähetettäisiin ilmapallosta ja sitten rakensi siitä version, joka voitiin laskea mäen päältä ja joka kannatti ensimmäisen aikuisen lentäjän yli Bromptonin laakson vuonna 1853. Cayleyn keksintöihin voidaan katsoa myös kuminauhavetoiset lennokit.


title: Ilmailun historia

text: Englantilainen ilmailun pioneeri William Samuel Henson jatkoi Caylayn töistä ja suunnitteli 1842 höyrykäyttöisen ilmavaunun (Aerial steam carriage), joka jäi kuitenkin vain suunnitelmaksi. Siinä oli kuitenkin esitetty ensimmäisen kerran potkurikäyttö kiinteäsiipisessä aluksessa.


title: Ilmailun historia

text: Vuodesta 1858 alkaen Francis Herbert Wenham rakensi useita liitäjiä, niin miehitettyjä kuin miehittämättömiä ja joissa oli jopa viisi siipikerrosta. Hän teki merkittäviä havaintoja lentokoneen siipisuhteesta. Hän havaitsi, että pitkä kapea siipi toimii paremmin kuin lepakkomainen suuremman etureunapituuden vuoksi. Hän raportoi löydöistään 1866 perustetun Aeronautical Societyn (myöhemmin Royal Aeronautical Society) järjestämässä ilmailynäyttelyssä vuonna 1868 Kristallipalatsissa. Samassa näyttelyssä palkittiin John Stringfellow parhaasta höyrykoneen tehopainosuhteesta. Vuonna 1868 Matthew Piers Watt Boulton sai patentin ohjaussiivekeille, joilla voidaan säätää koneen kaltevuutta lennonaikana. Vuonna 1871 Wenham rakensi ensimmäisen tuulitunnelin.


title: Ilmailun historia

text: Ilmailun tutkimusta tehtiin myös Ranskassa. Vuonna 1857 Félix du Temple ehdotti yksitasoista pyrstöllistä lentokonetta, jossa olisi sisäänvedettävä alusta pyörillä. Hän kehitti ideaansa aluksi kellokoneistolla toimivana ja sitten höyrykäyttöisena niin pitkälle, että vuonna 1874 sillä pystyttiin tekemään miehitettynä ensimmäinen konekäyttöinen lyhyt höyrylentokoneen lento lähtörampilta irtauduttuaan ja lopuksi ohjattu liito. Vuonna 1856 Jean-Marie Le Bris pääsi ilmaan hevosten vetämänä ja hänen raportoitiin nousseen noin 100 metriin ja lentäneen 200 metriä.


title: Ilmailun historia

text: Ranskalainen Alphonse Pénaud (1850–1870) edisti siiven muodon teoriaa ja aerodynamiikkaa sekä rakensi menestyksekkäitä malleja lentokoneista, helikoptereista ja ornitoptereista. Vuonna 1871 hän lennätti 40 metriä ensimmäistä aerodynaamisesti vakaata kiinteäsiipistä lentokonetta, yksitasoa, jota hän kutsui "Planophoreksi". Pénaudin malli sisälsi useita Cayleyn ajatuksia mukaan lukien pyrstö, siipien V-kulma ja kuminauhakäyttö. Planophorella oli mahdollista säätää nousu- ja laskukulmaa, koska siinä oli ensimmäisenä pyrstössä korkeusvaakajat, jotka toimivat trimmaalla pyrstösiipien kohtauskulmaa toiseksi kuin siipien


title: Ilmailun historia

text:
Vuonna 1879 Viktor Tatin lennätti lennokkia, joka oli yksitaso kahdella potkurilla ja erillisellä pyrstöllä. Kone oli paineilmakäyttöinen. Se lensi tolppaan sidottuna tolppaa ympäri ja oli ensimmäinen omalla moottorillaan lentoon noussut lentokone. Vuonna 1890 Clément Ader sai valmiiksi ensimmäisen kolmesta höyrykäyttöisestä lentokoneesta, joka tunnetaan nimellä Éole. 9. lokakuuta 1890 Ader teki ensimmäisen hallitsemattoman hypyn lentokoneella sen oman moottorin voimin.
Sir Hiram Maxim oli amerikkalainen insinööri, joka muutti Englantiin. Hän rakensi suuren lentokoneen, jonka siipen väli oli 32 metriä ja pituus 44 metriä. Miehistöä oli kolme henkeä ja kahdessa kevytrakenteisessä höyrykoneessa tehoa molemmissa 180 hevosvoimaa. Laite painoin 3 200 kiloa. Sitä kokeiltiin vuonna 1894 kiskoilla, joista sen ei ollut tarkoitus irrota, mutta kiinnitys petti, koneen runko murtui ja etuosa lensi satakunta metriä noin metrin korkeudessa.


title: Ilmailun historia

text: Suomessa höyrylentokoneista kiinnostui viipurilainen Jakob Runeberg, joka vuonna 1879 teki höyrykoneella varustetulla lentoveneellä lentoonlähtöyrityksen siinä kuitenkin epäonnistuen.


title: Ilmailun historia

text:
1800-luvun lopulla oli selvää, että puuttui riittävän tehokas moottori, joten lentämisen kehitys keskittyi hallittuun ja tasapainoiseen liitämiseen. Englantilainen Horatio Phillips (1845-1924) teki aerodynamiikan perustutkimusta siipiprofiilin toiminnasta tuulitunnelissa ja todisti Cayleyn ja Wenhamin periaatteet.
Otto Lilienthal tuli tunnetuksi Saksan lentävänä miehenä. Hän todisti Wenhamin työt ja laajensi niitä vuonna 1884 ja julkaisi vuonna 1889 kirjan "Linnunlento lentotaidon lähtökohtana" ("Der Vogelflug als Grundlage der Fliegekunst"). Hän rakensi sarjan riippuliitimiä, lepakkosiipisinä, yksi- ja kaksitasoisina. Vuodesta 1891 alkaen hän oli ensimmäinen ihminen, joka teki vapaita liitolentoja rutiininomaisesti ja ensimmäinen, joka valokuvattiin ilmassa. Hän valokuvasi myös itse. Kuvat tekivät hänestä tunnetun maailmanlaajuisesti. Lilienthal teki yli 2 000 lentoa, kunnes kuoli lennokin pudottua 1896.


title: Ilmailun historia

text: Octave Chanute jatkoi siitä mihin Lilienthal jäi ja rahoitti usean liittimen kehityksen. Vuonna 1896 hänen tiiminsä tuli siihen tulokseen, että kaksitaso oli paras malli.


title: Ilmailun historia

text: Australilaisen Lawrence Hargraven keksimä laatikkoleija johti käyttökelpoisen kaksitason rakenteeseen. Vuonna 1894 yhdisti neljä leijaansa, lisäsi keinuistuimen ja lensi 4,9 metriä. myöhempiä pioneerejä ihmistä kantavissa leijoissa olivat Yhdysvaltalainen Englannissa vaikuttanut Samuel Franklin Cody ja ranskalainen Captain Génie Saconney.


title: Ilmailun historia

text: Tällä aikakaudella syntyi moottoroitu ja täysin ohjattavissa oleva ilmaa raskaampi miehitetty lentokone, jollaisen ensimmäisenä saivat lentoon Wrightin veljekset joulukuussa 1903. Edellisellä vuosisadalla oli selvitetty aerodynamiikan perusteet, mutta höyrykoneita ei kyetty rakentamaan riittävän hyvällä tehopainosuhteella. Sen jälkeen kun Polttomoottori saatiin toimivaksi, moottoroituja lentokoneita rakennettiin usealla taholla.


title: Ilmailun historia

text: Samuel Langley (1834–1906) oli tehnyt merkittävän uran tähtitieteessä kun hän hieman ennen nimitystään Smithsonian-instituutin sihteeriksi kiinnostui aerodynamiikasta. Hän julkaisi 1891 tutkimuksiaan otsikolla "Experiments in Aerodynamics" ja alkoi sen jälkeen rakentaa suunnitelmiaan. Hän tavoitteli aerodynaamista tasapainoa eikä niinkään kiinnittänyt huomiota ohjattavuuteen. Asuntoveneen katolle rakennetusta katapultista hän lähetti toukokuussa 1896 Potomac-joella konekäyttöisen miehittämättömän lennokin kahedelle onnistuneelle lennolle, joista toinen oli 1005 ja toinen 700 metriä pitkä lentonopeuden ollessa noin 25 km/h. Laskutelineetön kone laskeutui veteen. Marraskuun 1896 lennon valokuvasi Alexander Graham Bell.


title: Ilmailun historia

text: Onnistuneiden testien jälkeen Langley alkoi etsiä rahoitusta miehitetyille lennoille. Espanjan-Yhdysvaltain sodan kannustaman Yhdysvaltain hallitus antoi Langleylle 50 000 dollarin rahoituksen projektiin tiedustelukoneen rakentamiseksi. Hän rakensi ensin mittakaavassa 1:4 moottoroidun lennokin, joka lensi ensi kerran kesällä 1901 ja suuremmalla moottorilla 1903. Kun perusrakenne oli ilmeisen onnistuneesti testattu, Lanley keskittyi sopivan moottorin löytämiseen. Hän teki sopimuksen Stephen Balzerin kanssa, mutta tämän rakentamasta moottorista saatiin vain 12 hevosvoimaa tehoa. Langleyn apulainen Charles M. Manly muutti koneen rakennetta viisisylinteriksi vesijäähdytteiseksi tähtimoottoriksi, joka tuotti 52 hevosvoimaa pyörimisnopeudella 950 kierrosta minuutissa. Tämän jälkeen hänellä oli riittävän tehokas kone ja lentolaite. Suureksi pettymykseksi pienestä lennokista suuremmaksi skaalattu rakenne ei ollut riittävän kestävä ja vuoden 1903 lopulla tehdyt kaksi koelentoa päättyivät heti putoamisella veteen. Lentäjänä ollut Manly saatiin pelastettua. Wrightin veljesten kone lensi vain yhdeksän päivää näiden testien jälkeen. Langleyn koneen ohjattavuus oli heikko ja sen tasapainoisuus ilmassa mitätön.


title: Ilmailun historia

text: Gustave Weißkopf oli saksalainen emigrantti, joka Yhdysvalloissa muutti nimensä Gustave Whiteheadiksi. Vuodesta 1897 vuoteen 1915 hän rakensi varhaisia lennokkeja ja moottoreita. 14. elokuuta 1901 hän väitti tehneensä hallitun moottoroidun lennon yksitasollaan No.21 Fairfieldissä Connecticutissa. Lennosta raportoitiin paikallisessa "Bridgeport Sunday Herald" -lehdessä. Kolmekymmentä vuotta myöhemmin haastelijan kysellessä löytyi useita ihmisiä, jotka väittivät nähneensä lennon. Tämä on aiheuttanut väittelyä siitä, pitäisikö kunnia ensimmäisestä lentokoneesta antaa Whiteheadille.


title: Ilmailun historia

text:
Wrightin veljekset testasivat vuodesta 1900 vuoteen 1902 järjestelmällisellä tavalla suhtautumalla ja keskittymällä ohjattavuuteen erilaisia leijoja ja liidokkeja tavoitteenaan rakentaa motoroitu laite. Leijat eivät saanneet tarpeeksi nostovoimaa ja ratkaistakseen ongelman veljekset rakensivat oman tuulitunnelin. Näiden tuloksena veljekset korjasivat aikaisempia laskelmien virheitä koskien ilmanvastusta ja nostetta. Heidän kolmas lennokkinsa oli täysin ohjattavissa kolmiaksiaalisesti. He lennättivät sitä satoja kertoja vuonna 1902. Wrightin veljekset eivät vain rakentaneet ensimmäistä lentokonetta Wright Flyer vaan myös kehittivät aerodynaamiikan ymmärrystä.
Wrightin veljekset olivat ensimmäisiä, jotka useilla kokeellisilla yrityksillä löysivät ratkaisun sekä voimanlähteen että ohjauksen suhteen. Korkeuden ohjauksessa he käyttivät siivenmuodon vääntöä ja sivusuunnan ohjaukseen suuntaperäsintä. He rakensivat pienitehoisen polttomoottorin. He valmistivat myös puisen potkurin, joka oli hyötysuhteeltaan parempi kuin aikaisemmat potkurit. Korkeussäätö, suuntaperäsin ja potkuri olivat kaikki tunnettuja, mutta tässä ne yhdistettiin ensimmäisen kerran. Wrightien lähestymisessä lentämiseen oli selvänä ajatuksena hallita ilmassa olo eikä ottaa turhia riskejä. Tämä tavoite oli syynä pieneen konetehoon ja vastaavasti pieneen nopeuteen samoin kuin ilmaan nousu vastatuuleen, jolloin sivutuulet eivät päässeet ohjaamaan konetta. Alaspäin v-kulmassa olevat siivet olivat vähemmän herkkiä sivutuulille ja aiheuttivat vastaavsti herkkyyttä sivusuuntaiselle pyörähdykselle.


title: Ilmailun historia

text: Orville Wrightin ohjaama ensilento kesti 12 sekuntia ja se ikuistettiin kuuluisaan valokuvaan. Neljäs lento samana päivänä kesti 59 sekuntia. Lentoja todistivat rannikon meripelastajat, paikallinen liikemies ja poika läheisestä kylästä. Lennosta tuli siten ensimmäisen julkinen ja dokumentoitu lento. Kaikki neljä lentoa keskeytyivät tuulen aiheuttamiin pakkolaskuihin. Lentokorkeus ei ylittänyt kolmea metriä turvallisuussyistä. Flyer oli niin vaikeasti ohjattavissa, ettei sitä olisi pystynyt ohjaamaan kukaan muu kuin liidokeilla harjoitelleet Wrightin veljekset.


title: Ilmailun historia

text: Veljekset jatkoivat kehitystyötä ja siirtyivät Daytoniin Ohioon vuosiksi 1904–05. Toukokuussa 1904 heidän raskaampi ja parannettu Flyer II:nsa oli testissä. Vuonna 1905 lensi Flyer III, johon oli tehty merkittäviä muutoksia. Wrightit miltei kaksinkertaistivat suunta- ja korkeusperäsimein koon ja siirsivät ne kauemmaksi taakse. He myös lisäsivät kaksi kiinteää siivekettä korkeusperäsimien väliin. Siivet laitettiin loivaan ylöspäin aukenevaan V-asentoon. Näillä toimenpiteillä Flyer I- ja II -koneissa ilmennyt korkeusepävakaisuus saatiin hallintaan ja kevyet maahan törmäykset kyettiin välttämään. 5. lokakuuta 1905 Wilbur lensi Flyer III -koneella 39 minuuttia ja 23 sekuntia palaten turvallisesti lähtöpaikkaan. Flyer III:kaan ei ollut pyöriä ja se lähti alustalta. Flyer III:a voidaan pitää ensimmäisenä käyttökelpoisena lentokoneena.


title: Ilmailun historia

text: Vaikka Wrightin veljesten lennosta ja lentokoneesta raportoitiin yksityiskohtaisesti tammikuussa 1906 ranskalaisessa "l'Aerophile"-lehdessä, lennon merkistystä ei tunnistettu ja eurooppalaiset jatkoivat yrittämistä rakentaa luontaisesti stabiili lentokone. Ranskalainen Traian Vuia suoritti maaliskuun 18. ja elokuun 19. päivä 1906 12 ja 24 metrin lennot itse suunnittelemallaan, täysin omavoimaisella kiinteäsiipisellä lentokoneella, jossa oli laskutelineet.


title: Ilmailun historia

text: 13. syyskuuta 1906, päivä Ellehammerin jälkeen, brasilialainen Alberto Santos-Dumont teki julkisen lennon Pariisissa 14-bis-lentokoneellaan. Kone oli takasiipinen ja siivet olivat voimakkaasti ylöspäin aukenevassa V-kulmassa. Kone lensi 60 metriä Bois of Buolognessa suuren yleisön todistaessa. Marraskuussa 1906 Santos-Dumont lensi 220 metriä 21 sekunnissa.


title: Ilmailun historia

text: Vuonna 1908 Wilbur Wright matkusti Eurooppaan ja elokuusta alkaen hän antoi useita lentonäytöksiä Le Mansissa Ranskassa. Ensimmäisen lentonäytöksen yleisössä elokuun 8. päivänä oli mukana useita Euroopan ilmailun pioneereja, jotka hämmästyivät Wrightin veljesten lentokoneen ohjattavuutta erityisesti tiukkoja käännöksiä, joiden suorittamiseen koneen siivissä oli siivekkeet koneen kallistamiseksi käännön aikana. Tämä ominaisuus kopioitiin eurooppalaisiin lentokoneisiin.


title: Ilmailun historia

text: Seuraavien vuosien aikana moottoroituja lentoja alettiin yhä laajemmin pitää muuna kuin uneksijoiden ja poikkeusyksilöiden toimintana. 25. kesäkuuta 1909 Louis Blériot saavutti maailmanmainetta lentämällä ensimmäisenä lentokoneella Englannin kanaalin yli ja voittamalla 1 000 punnan palkinnon "Daily Mail" -lehden asettamssa kilpailussa. Kone oli Blériot XI ja matka Calaisista Doveriin kesti 39 minuuttia.


title: Ilmailun historia

text: Vuonna 1877 Enrico Forlanini kehitti miehittämättömän helikopteri, jossa oli höyrykonen voimalähteenä. Se nousi 13 metrin korkeuteen, jossa se pysyi 20 sekuntia noustuaan ensin pystysuoraan ylös milanolaisessa puistossa. Ensimmäisen miehitetyn helikopterin, Breguet-Richet Gyroplanen tiedetään nousseen ilmaan vuonna 1907, kuitenkin maahan sidotuilla köysillä ohjattuna. Myöhemmin samana vuonna ranskalainen Cornu-helikopteri teki ensimmäisen vapaan lennon Lisenuxissa, Ranskassa. Nämä laitteet eivät kuitenkaan olleet käytännöllisiä.


title: Ilmailun historia

text: Lähes alusta alkaen lentokoneita on käytetty sotilaallisiin tarkoituksiin. Ensimmäisenä niitä käytti sodassa Italia, jonka lentokoneet tekivät tiedustelu-, pommitus- ja tykistön tulenohjauslentoja Libyassa Italian-Turkin sodassa vuosina 1911–1912. Seuraavaksi Bulgaria käytti lentokoneita ensimmäisessä Balkanin sodassa vuosina 1912–1913. Varsinainen oma aselajinsa ilmavoimista tuli ensimmäisessä maailmansodassa. vuosina 1914–1918.


title: Ilmailun historia

text: Ensimmäisen maailmansodan aikana ymmärrettiin, että lentokoneesta on merkittäväksi tiedustelu- ja taisteluvälineeksi. Lentokone kehittyi sodan aikana huomattavasti ja tämä johti sodan jälkeen lentoliikenteen käynnistymiseen. Sodan alussa sen osapuolilla oli kaikkiaan alle 1 000 lentokonetta ja sodan aikana rakennettiin noin 200 000 lentokonetta. Lentokoneesta kehittyi sodassa oma aselaji maa- ja merivoimien rinnalle.


title: Ilmailun historia

text: Ensimmäisessä maailmansodassa lentokonetyypit vanhenivat nopeasti. Niiden perusrakenne oli alussa yhä puu ja kangas. Koska lentokoneiden moottorit olivat alussa heikkotehoisia, rakenteen oli oltava äärimmäisen kevyt. Polttoaine yhdessä puun, kankaan ja epävarman ohjattavuuden kanssa teki koneista helposti tuleen syttyviä.


title: Ilmailun historia

text: Sodan alussa lentokoneita käytettiin vastustajan asemien selvittämiseen ilmasta käsin. Pian koneissa alettiin kuljettaa pommeja ja niihin asennettiin konetuliaseita. Ongelmana koneesta ampumisena oli koneen oma potkuri. Jotta se ei rikkoontuisi aseet piti sijoitaa potkurikehän ulkopuolelle, mikä teki niistä epätarkkoja. Merkittävä sotilaallinen askel ilmassa oli Anthony Fokkerin luoma tahdistin, joka vuonna 1916 mahdollisti ampumisen pyörivien potkurin lapojen välistä. Saksalaiset saivat sillä etulyöntiaseman lyhyeksi aikaa, mutta laite kopioitiin nopeasti englantilaisiin ja ranskalaisiin koneisiin.


title: Ilmailun historia

text: Sodan alussa käytettiin pyörivää tähtimoottoria, joka oli kokonaisuutena varsin heikkotehoinen, mutta painoonsa nähden voimakas. Sodan lopussa yleistyivät nestejäähdytteiset rivimoottorit ja tähtimoottorit.


title: Ilmailun historia

text: Junkers J1 oli maailman ensimmäinen kokometallikone. Ensimmäisen maailmansodan alussa koneet nousivat 3 000, mutta lopussa 7 000 metrin korkeuteen, missä tarvittiin jo happipulloja.


title: Ilmailun historia

text: Merkkipaaluna lentämisen historiassa pidetään Charles Lindberghin vuonna 1927 Atlantin yli tekemää yksinlentoa, joka alkoi muokata asenteita lentoliikenteelle suotuisiksi. Lyhyillä matkoilla 1920-luvun alussa saksalaisilla kokometallisilla Junkers-koneilla pystyttiin kuljettamaan matkustajia ilman tappiota. 1930-luvun tunnettuja liikennelentokoneita ovat Junkers Ju-52 ja Douglas DC3. 1930-luvun lopussa isoja lentoveneitä käytettiin mannerten välisissä lennoissa.


title: Ilmailun historia

text: 1920-luvulla sotilasilmailun kehitys oli hidasta, koska ensimmäisen maailmansodan jäljiltä oli varastoissa paljon lentokoneita. Kehitys kulkikin siviili-ilmailun puolella nopeammin. Nopeusennätyksiä pitivät hallussaan 1920-luvulta pitkälle 1930-luvulle Schneider Trophyn tapaisissa nopeuskilpailuissa kellukkein varustetut lentokoneet. Vuonna 1921 kilpailu voitettiin tuloksella 189,66 km/h, vuonna 1931 tuloksella 547,31 km/h ja vielä vuonna 1934 maailmanennätyksen rikkoi vesikone – Macchi M.C.72 – tuloksella 709 km/h. Tulos pysyi voimassa kunnes se rikottiin Messerschmitt Bf 209 -pyöräkoneella vuonna 1939 tuloksella 755,13 km/h.


title: Ilmailun historia

text: Ensimmäinen kokometallinen matkustajalentokone – Junkers F 13 – lensi ensilentonsa jo vuonna 1919. Siitä huolimatta puu säilytti asemansa lentokoneiden rakennusmateriaalina aina 1920-luvun lopulle saakka, jolloin metalli alkoi korvata puuta lentorangon rakennusmateriaalina. Pintamateriaalina oli pitkään vielä tämänkin jälkeen kangas, jonka korvaajaksi tuli metalli ensin rungon ja siiven etuosaan ja lopuksi koko koneeseen. 1930-luvun puolessa välissä ensilentonsa lentäneet koneet kuten Messerschmitt Bf 109 tai Douglas DC-3 edustivatkin jo seuraavaa vaihetta, jossa pintapelti oli niitattu yhteen tukien kanssa kuorirakenteeksi.


title: Ilmailun historia

text: Ensimmäinen yksitasoinen kokometallinen hävittäjäkone Boeing P-26 lensi ensilentonsa vuonna 1932 – 13 vuotta ensimmäisen yksitasoisen kokometallisen matkustajakoneen jälkeen. Kaksitasoratkaisu piti pintansa 1930-luvun alkupuolelle saakka, jonka jälkeen ensilentonsa lentäneet koneet olivat lähes yksinomaan yksitasoisia. Ensimmäinen sisäänvedettävällä laskutelineellä varustettu yksitasoinen hävittäjä Polikarpov I-16 lensi ensilentonsa vuoden 1933 lopulla. Kehitys 1930-luvun jälkipuoliskolla oli nopeaa.


title: Ilmailun historia

text: 1930-luvun puolessa välissä sotilaskoneista pommikoneet olivat hävittäjiä nopeampia. Esimerkiksi vuonna 1935 matkustajakoneeksi rakennettu Bristol 142 Britain First mainitaan olleen 48 km/h senhetkistä hävittäjäkonetta nopeampi. Niinpä 142:sta kehitettiin nopeasti sotilasversio 142M, joka tunnettiin paremmin nimellä Bristol Blenheim. Panostus pommikoneisiin johtui 1920-luvulla nousseesta douhetismista, joka ylikorosti hävittäjien kustannuksella pommikoneiden merkitystä taistelukoneina.


title: Ilmailun historia

text: Erään arvion mukaan vuonna 1924 ei seitsemän johtavan ilmailumaan yhteenlaskettu sotilaskonetuotanto ylittänyt 2 500 konetta. Vastaavasti viisi suurta ilmailumaata – Saksa, Japani, Iso-Britannia, Yhdysvallat ja Neuvostoliitto rakensivat vuonna 1932 vain runsaat 4 000 konetta, mutta vuonna 1939 jo 39 000 konetta. Maailma valmistautui toiseen maailmansotaan.


title: Ilmailun historia

text: Helikopteri kehitettiin 30-luvun lopussa ja sitä käytetään tehtävissä, joissa tarvitaan paikoillaan ilmassa pysyvää konetta tai laskeutumista paikkoihin, joissa ei ole kiitotietä.


title: Ilmailun historia

text: Ennen toista maailmansotaa kilpavarustelun aikana kehitettiin hävittäjälentokoneita, kuten Spitfire, Messeschmitt ja Mitsubishi zero, joissa oli kaikissa hyvin tehokkaat moottorit.


title: Ilmailun historia

text: Lentokone oli merkittävässä osassa toisessa maailmansodassa. Pommikoneet vaikuttivat alusta alkaen sodan kulkuun. Kun Saksa hyökkäsi Puolaan, sen Stuka-syöksypommittajat tuhosivat puolalaisia kohteita. Sodan aikana merkittävään asemaan tulivat liittoutuneiden raskaat pommikoneet, esimerkiksi Boeingin lentävä linnoitus. kun liittoutuneet pommittivat ankarasti akselivaltojen, erityisesti Saksan ja Japanin kaupunkeja. Koneita valmistettiin Yhdysvalloissa massatuotantona ja lennettiin Atlantin yli Englantiin jatkuvana virtana, mikä tuotti tietoa valtameren säistä ja lentoreiteistä.


title: Ilmailun historia

text: Toisen maailmansodan jälkeen pommikoneiden tekniikkaa siirrettiin matkustajakoneisiin, mistä esimerkkinä Lockheed Constellation. Sodan aikana oli kehitetty myös suihkumoottori, jolla saavutettiin mäntämoottoria parempi tehopainosuhde. 1950-luvun alussa tulivat suihkumatkustajakoneet, joista ensimmäinen oli De Havilland Comet. Ensimmäiset välilaskuttomat reittilennot Lontoosta New Yorkiin käynnistettiin nelimoottorisilla potkurikoneilla 1950-luvulla, mutta vasta vuosikymmenen lopussa riittävän korkealla lentävät suihkukoneet, kuten Boeing 707 ja Douglas DC-8, pystyivät luotettavaan säännölliseen reittiliikenteeseen Atlantin yli. 1960-luvulle siirryttäessä pääasialliseksi voimanlähteeksi suuremmissa liikennelentokoneissa tuli suihkumoottori. Todella jättimäinen suihkukone, jumbojetti Boeing 747 lensi 1960-luvun lopussa.


title: Ilmailun historia

text: Mahdollisuus tehdä yliäänimatkustajakoneita johti 1970-luvulla Concorden kehittämiseen. Liikennöinti näillä koneilla alkoi 1976, ja niillä lennettiin 2000-luvun alkuun saakka, kunnes sattui tuhoisa onnettomuus. Suurin syy liikennelentojen lopettamiseen kyseisellä konetyypillä oli ehkä kuitenkin koneen suuresta polttoaineen kulutuksesta johtunut huono kannattavuus. Pitkän matkan lentoliikenteessä ovat viime vuosikymmeninä menestyneet laajarunkoiset ja taloudelliset mallit.


title: Ilmailun historia

text: Lentämisessä turvallisuus on suuri ongelma, sillä maahan syöksyssä useimmiten matkustajat kuolevat. Ilmailun alkuaikoina tämä kuoleman riski oli myös eräänlainen kiihotin, kun sensaatiolehdet rahoittivat otsikoiden toivossa lentokokeiluja. Ilmailun alkuaikojen uhkarohkeita pioneereja on paljolti kiittäminen nykyisen lentämisen turvallisuudesta, sillä lentokoneiden rakenteet ovat kehittyneet turvallisemmiksi paljolti tapahtuneiden onnettomuuksien syiden selvittämisen kautta. Turvallisuus on nykyisessä lentoliikenteessä parempi kuin maaliikenteessä. Jokainen onnettomuus johtaa tutkintaan ja mahdollisiin toimenpiteisiin. Laajempi onnettomuussarja liikennelentokoneilla oli 1950-luvulla, jolloin metallin väsyminen ja särönkasvu aiheutti useamman Comet-matkustajakoneen putoamisen. Tämä johti vikaturvallistakäytäntöä noudattavien suunnittelumenetelmien kehittämiseen eli osa suunnitellaan siten, että vika havaitaan ennen kuin se aiheuttaa onnettomuuden. Myös lentokoneissa käytettävien alumiiniseosten ominaisuuksia on saatu parannettua.


title: Anthony Dafaa

text: Anthony Clement Dafaa (s. 26. kesäkuuta 1988 Mombasa, Kenia) on kenialainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa IFK Mariehamnia. Kaudella 2016 hän oli voittamassa Suomen mestaruutta IFK:n joukkueessa. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja.


title: Anthony Dafaa

text: Dafaa on aikaisemmin pelannut kotimaansa pääsarjan lisäksi kahden kauden ajan Ruotsin aladivisioonissa.


title: Heptanaali

text: Heptanaali eli n-heptanaali on orgaaninen yhdiste (aldehydi), joka on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritöntä nestettä, jolla on epämiellyttävä haju. Sen kemiallinen kaava on CHO ja rakennekaava CH(CH)CHO. Heptanaalista käytetään myös nimeä "heptaldehydi".


title: Heptanaali

text: Heptanaalin moolimassa on 114,185 g/mol, sulamispiste - 42 °C, kiehumispiste 150 °C, suhteellinen tiheys 0,82 g/cm (vesi = 1,0 g/cm), leimahduspiste 48 °C (c.c.), taitekerroin 1,4115-1,4135 ja CAS-numero 111-71-7.


title: Heptanaali

text: Yhdistettä esiintyy kasveissa ja kukkien tuoksuissa sekä semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.


title: Vanikoronmonarkki

text: Vanikoronmonarkki ("Mayrornis schistaceus") on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu.


title: Vanikoronmonarkki

text: Vanikoronmonarkkia tavataan Salomonsaariin kuuluvilla Vanikoron ja Buman saarilla. Lajin populaatioksi arvioidaan noin 5 000 yksilöä. Sen arvellaan olevan vähenemässä hitaasti elinympäristöjen tuhoutumisen takia, ja laji on luokiteltu vaarantuneeksi.


title: Gianluca Bezzina

text: Gianluca Bezzina, tunnetaan myös taitelijanimellä Gianluca, (s. 9. marraskuuta 1989) on maltalainen lääkäri ja laulaja. Hän edusti Maltaa Eurovision laulukilpailussa 2013 kappaleella ”Tomorrow” ja sijoittui finaalissa kahdeksanneksi 120 pisteellä.


title: Ogealevunmonarkki

text: Ogealevunmonarkki ("Mayrornis versicolor") on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu.


title: Ogealevunmonarkki

text: Ogealevunmonarkkia tavataan Fidžiin kuuluvilla Ogea Levun ja Ogea Drikin saarilla. Lajin populaatioksi arvioidaan 2 000–3 000 yksilöä. Laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi, koska sen levinneisyysalue on hyvin pieni. Sitä saattavat uhata myös syklonit ja eksoottiset saalistajat.


title: Fidžinmonarkki

text: Fidžinmonarkki ("Mayrornis lessoni") on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu.


title: Fidžinmonarkki

text: Fidžinmonarkkia tavataan Fidžissä. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.


title: Vanuatunmonarkki

text: Vanuatunmonarkki ("Neolalage banksiana") on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu.


title: Vanuatunmonarkki

text: Vanuatunmonarkkia tavataan Vanuatussa. Laji on huonosti tunnettu, mutta se on ilmeisesti melko yleinen. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.


title: Uudenkaledonianlepinkäismonarkki

text: Uudenkaledonianlepinkäismonarkki ("Clytorhynchus pachycephaloides") on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu.


title: Uudenkaledonianlepinkäismonarkki

text: Uudenkaledonianlepinkäismonarkki ja amiraliteettienkaskaskäpinkäinen ovat pisimmät suomenkieliset linnunnimet, kummassakin 32 kirjainta.


title: Uudenkaledonianlepinkäismonarkki

text: Uudenkaledonianlepinkäismonarkkia tavataan Uudessa-Kaledoniassa ja Vanuatussa. Laji on huonosti tunnettu, mutta se on ilmeisesti melko yleinen. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.


title: Lepinkäismonarkki

text: Lepinkäismonarkki ("Clytorhynchus vitiensis") on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu.


title: Lepinkäismonarkki

text: Lepinkäismonarkkia tavataan Amerikan Samoassa, Fidžissä ja Tongassa. Lajin yleisyys vaihtelee levinneisyysalueen eri osissa, ja lajia on kuvattu harvinaisesta yleiseksi. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.


title: Fidžinlepinkäismonarkki

text: Fidžinlepinkäismonarkki ("Clytorhynchus nigrogularis") on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu.


title: Fidžinlepinkäismonarkki

text: Fidžinlepinkäismonarkkia tavataan Fidžissä. Lajin populaatioksi on arvioitu 3 500–15 000 yksilöä. Sitä uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen, ja laji on luoiteltu silmälläpidettäväksi.


title: Rennellinmonarkki

text: Rennellinmonarkki ("Clytorhynchus hamlini") on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu.


title: Rennellinmonarkki

text: Rennellinmonarkkia tavataan Salomonsaarilla. Lajin on kuvattu olevan yleinen hyvin pienellä levinneisyysalueellaan, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.


title: Maciste contro i mostri

text: Maciste contro i mostri (”Maciste vastaan hirviöt”) on vuonna 1962 valmistunut italialais-jugoslavialainen seikkailuelokuva. Tyylilajiltaan peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Guido Malatesta. Sen sankaria Macistea esittää yhdysvaltalainen kehonrakentaja Reg Lewis. Elokuva on poikkeuksellisen heikko jopa oman tyylilajinsa edustajaksi, mutta se menestyi hyvin elokuvateattereissa.


title: Maciste contro i mostri

text: ”Miljoona vuotta ennen Kristuksen syntymää” kivikautinen heimo pakenee jääkautta hedelmälliseen Auringon Laaksoon. Siellä elää dinosaurus, jonka voimamies Maciste tappaa pelastaen samalla heimon päällikön pojan Aidarin. Luolissa asuva naapuriheimo hyökkää Aidarin heimon kimppuun ja ryöstää heidän naisensa, jotka he aikovat uhrata jumalilleen. Maciste ja Aidar pelastavat naiset, mutta Maciste jää vangiksi. Maciste ja häntä auttanut heimopäällikkö Fuanin jalkavaimo Moha tuomitaan kuolemaan, mutta äkillinen maanjäristys auttaa heidät pakoon. Fuanin heimo ja heihin liittynyt ulma-heimo hyökkäävät Aidarin kylään, mutta paikalle saapuva Maciste auttaa torjumaan heidät. Maciste ja Moha lähtevät yhdessä etsimään uusia seikkailuja.


title: Maciste contro i mostri

text: "Maciste contro i mostri" on kuvattu Totalscope-laajakangastekniikalla Eastmancolor-väreissä. Sen sisäkuvat on tehty Grottaferratan Interstudiolla ja ulkokuvaukset Jugoslaviassa sekä osittain Grotte di Solonen luolissa Rooman Tiburtinossa. Kiireessä kyhätyn elokuvan tarkoitus oli kerätä rahaa tuottaja Giorgio Marzellin toiseen meneillä olleeseen hankkeeseen.


title: Maciste contro i mostri

text: Elokuva on poikkeuksellisen heikko jopa oman tyylilajinsa edustajaksi. Sen juoni on täynnä aukkoja ja vuoropuhelu täysin satunnaista. Kehonrakennuslehden sivuilta löydetty Reg Lewis harhailee eksyneenä kameran edessä ja lausuu vuorosanansa alentuvasti virnuillen. Hän työskenteli ilmaiseksi vastineena kahden elokuvan kuvaussopimuksesta, joka sittemmin raukesi. Mohaa esittää ensimmäisessä italialaiselokuvassaan englantilainen Margaret Lee. Naurettavat hirviöt on merkitty erikoistehostemestari Carlo Rambaldin nimiin, mutta Rambaldi itse on kieltänyt olevansa niiden tekijä.


title: Maciste contro i mostri

text: Naiivin mielikuvituksen ja huvittavan kitschin yhdistelmä vetosi katsojiin melko hyvin ja tuotti Italiassa kohtalaiset 257 miljoonan liiran kassatulot (elokuvan budjetti oli sata miljoonaa). Espanjassa sen näki lähes 750 000 ja Ranskassa yli 550 000 katsojaa. 1970-luvulla "Maciste contro i mostri" muokattiin Ranskassa pornoelokuvaksi, joka julkaistiin nimellä "Esclaves nues pour des monstres" (”Alastomia orjia hirviöille”). Elokuvan yhdysvaltalainen versio "Fire Monsters against the Son of Hercules" (”Tulihirviöt vastaan Herkuleen poika”; myös "Colossus of the Stone Age", ”Kivikauden jättiläinen”) on kuuluisa poikkeuksellisen huonosta jälkiäänityksestään: Maciste on jossain vaiheessa muutettu Maxukseksi, ja joka kerta kun nimi mainitaan, kokonaan toinen ääni lausuu sen kohdalla ”Maxus”.


title: Maciste contro i mostri

text: Elokuva on saatavilla saksalaisen Savoy Filmin laadultaan kohtalaisena DVD-julkaisuna, joka sisältää saksan-, italian- ja englanninkieliset ääniraidat. Yhdysvaltalaiset julkaisut ovat tv-kopioita.


title: Boniface de Montferrat

text: Boniface de Montferrat (myös Montferratin Bonifacius) (; , "Vonifatios Momferratikos") (noin 1150 – 4. syyskuuta 1207) oli italialainen ylimys, Montferrat’n markiisi ja neljännen ristiretken johtaja. Valloitettuaan Konstantinopolin vuonna 1204 hän perusti Thessalonikan kuningaskunnan ja toimi sen kuninkaana. Tosin hän oli vuonna 1204 pyrkinyt korkeampaan tehtävään, Latinalaisen keisarikunnan keisariksi, mutta hänen sijastaan tehtävään valittiin Flanderin kreivi Balduin I.


title: Boniface de Montferrat

text: Boniface de Montferrat’n isä oli William V, joka osallistui toiseen ristiretkeen.


title: Boniface de Montferrat

text: Thessalonikan kuningaskunta oli lyhytikäinen ristiretkivaltio. Se sijaitsi nykyisten Kreikan ja Turkin alueella, vaikkakaan kuningaskunnan rajoja ei koskaan tarkkaan määritelty jatkuvien sotien vuoksi. Kuningaskunta sai nimensä kreikkalaisesta Thessalonikin kaupungista. Kuningaskunnan olemassaolo päättyi vuonna 1224, jolloin Epeiroksen despotaatti valloitti sen ja liitti itseensä.


title: Boniface de Montferrat

text: Boniface de Montferrat sai surmansa vuonna 1207 Bulgarian ja ristiretkeläisten välisessä kahakassa Makedoniassa. Bulgarian hyökkäystä johti tsaari Kaloyan, joka pian tämän jälkeen alkoi piirittää Thessalonikaa.


title: Mika Rinne

text: Mika Rinne (s. 15. maaliskuuta 1970 Kauhajoki) on suomalainen entinen koripalloilija ja nykyinen valmentaja.


title: Mika Rinne

text: Rinne pelasi urallaan seitsemän kautta koripallon SM-sarjassa edustaen UU-Korihaita. Korihaissa hän voitti SM-hopeaa kaudelta 1994−1995 ja SM-pronssia kaudelta 1991−1992.


title: Mika Rinne

text: Seitsemän SM-sarjakauden jälkeen Rinne palasi takaisin kotipaikkakunnalleen Kauhajoelle ja II-divisioonassa pelanneeseen kasvattajaseuraansa Kauhajoen Pesukarhuihin, jonka tavoitteena oli saavuttaa paikka sarjatasoa ylempää, koripallon I-divisioonasta.


title: Mika Rinne

text: Kaudella 1998−1999 Pesukarhut voitti jo II-divisioonan lohkonsa runkosarjan, mutta I-divisioonan karsinnoissa ristiin pelattujen ottelujen vuoksi sarjanousu jäi kiinni lopulta ainoastaan kuudesta tehdystä pisteestä. Pesukarhujen nousu valtakunnalliseen I-divisioonaan tapahtui seuraavan kauden (1999−2000) päätteeksi. Nousu varmistui Tampereella pelatussa toisessa karsintaturnauksessa, jossa Rinne oli Pesukarhujen amerikkalaisvahvistusten lisäksi joukkueensa tukipilareita tehden nousun varmistaneissa kahdessa ensimmäisessä ottelussa 28 ja 24 pistettä.


title: Mika Rinne

text: Sarjanousun jälkeen edustusjoukkueen nimi muuttui pääseuran mukaan Kauhajoen Karhuksi. Kausien 2000−2004 aikana Rinne oli tärkeä osa joukkuettaan ja etenkin kolmen pisteen heittäjänä sarjan suomalaista parhaimmistoa.


title: Mika Rinne

text: Kaudeksi 2004−2005 Rinne siirtyi Karhun kakkosvalmentajaksi päävalmentaja Greg Gibsonin avuksi. Rinne kuitenkin harjoitteli yhä aktiivisesti ja kauden seitsemänteen otteluun hän tekikin paluun pelaavaan kokoonpanoon. Rinne pelasi viimeiseksi jäänellä I-divisioonakaudellaan kakkosvalmentajan pestinsä ohella lopulta yhteensä 15 ottelussa, mutta sai aiempiin kausiin nähden selvästi vähemmän peliaikaa.


title: Mika Rinne

text: Rinne jatkoi Karhussa Gibsonin kakkosvalmentajana kaudelle 2009−2010 saakka. Tämän jälkeen hän valmensi Karhun juniorijoukkueita, kunnes palasi edustusjoukkueen apuvalmentajaksi elokuussa 2015.


title: Charlotte Lilius

text: Eva Charlotte Edelhofer-Lilius (o.s. Lilius; s. 14. kesäkuuta 1899 Pietari) oli suomalainen ruotsin, saksan ja ranskan kielellä kirjoittanut kirjailija, lausujatar ja kääntäjä.


title: Charlotte Lilius

text: Charlotte Lliuksen vanhemmat olivat ratainsinööri Karl Albert Lilius (1869–1935) ja sveitsiläinen Leonore Charlotte Brack (s. 1872).


title: Charlotte Lilius

text: Lilius pääsi ylioppilaaksi 1917 ja suoritti ranskan, saksan ja englannin kielen kääntäjätutkinnon 1922. Hän kirjoitti matkakuvauksia, esseitä, novelleja, runoja ja arvosteluja sekä piti esitelmiä ja lausuntailtoja Suomessa, Virossa, Puolassa, Italiassa, Ranskassa, Sveitsissä ja Belgiassa. Lilius toimi myös Barnens Dagblad-lehden päätoimittajana.


title: Charlotte Lilius

text: Charlotte Lilius käänsi 1930-luvulla ranskan ja saksan kielelle Larin-Kyöstin teoksia, ja vuonna 1952 hän saksansi Mika Waltarin romaanin "Sinuhe egyptiläinen".


title: Charlotte Lilius

text: Lilius avioitui vuonna 1944 sveitsiläisen maalarin Heinrich (Rico) Edelhoferin (1892–1987) kanssa, ja he asettuivat Luganoon. Charlotte Lilius oli pormestari Theodor Werner Liliuksen veljentytär.


title: Italian demokraattinen sosialistipuolue

text: Italian demokraattinen sosialistipuolue ("Partito Socialista Democratico Italiano", PSDI) oli Italiassa vuosina 1947–1998 toiminut oikeistososiaalidemokraattinen puolue. Sen perustivat Italian sosialistisesta puolueesta (PSI) eronneet jäsenet, jotka eivät hyväksyneet sosialistien yhteistyötä kommunistien kanssa. PSDI oli kylmän sodan aikana Italian kristillisdemokraattien (DC) tärkeä tukipuolue. Puolueen merkittävin johtaja oli Giuseppe Saragat, joka toimi Italian presidenttinä vuosina 1964–1971.


title: Italian demokraattinen sosialistipuolue

text: Vuoden 1947 alussa PSI:n antikommunistiset jäsenet, jotka eivät halunneet jatkaa yhteistyötä kommunistisen puolueen (PCI) kanssa, perustivat oman puolueen nimellä Italian työväen sosialistinen puolue ("Partito Socialista dei Lavoratori Italiani", PSLI). Muutamaa kuukautta myöhemmin kristillisdemokraatteja edustanut pääministeri Alcide De Gasperi erotti PCI:n ja PSI:n hallituksestaan, jolloin PSLI jäi tukemaan De Gasperin hallitusta vahvistaen siten sen enemmistöä. Puolue otti vuonna 1952 nimekseen Italian demokraattinen sosialistipuolue samalla kun siihen liittyi eräitä muita PSI:n ulkopuolisia sosialistiryhmiä. PSDI osallistui vuodesta 1954 alkaen kristillisdemokraattien johtamiin keskustahallituksiin. Puolue kannatti joidenkin teollisuudenalojen kansallistamista, mutta sijoittui lähinnä poliittiseen keskustaan ja saattoi siten osallistua hyvin moniin koalitiohallituksiin seuraavina vuosikymmeninä.


title: Italian demokraattinen sosialistipuolue

text: PSDI oli mukana Italian hallituksessa vuosina 1947–1951, 1954–1957, 1958–1959, 1962–1963, 1963–1968, 1968–1969, 1970–1972, 1972–1974, 1979–1987 sekä 1987–1994. Puolueen vaa’ankieliasema tarjosi sille kokoaan vahvemman aseman, vaikka sen kannatus 1950–1970-lukujen vaaleissa oli pääosin vain 4–5 prosenttia.


title: Italian demokraattinen sosialistipuolue

text: Sosialistinen puolue lopetti 1950-luvun puolivälissä yhteistyön kommunistien kanssa, minkä jälkeen sen linja läheni PSDI:tä, ja vuodesta 1963 alkaen myös PSI osallistui kristillisdemokraattien johtamiin hallituksiin. PSI ja PSDI yhdistettiin lokakuussa 1966, mutta liitto jäi lyhytikäiseksi. Kommunistien menestyttyä vuoden 1968 vaaleissa nousi esiin kysymys kommunistien mahdollisesta osallistumisesta tulevaan hallitukseen. PSDI:n entiset jäsenet eivät edelleenkään hyväksyneet yhteistyötä kommunistien kanssa ja erosivat siksi uudelleen PSI:stä heinäkuussa 1969 muodostaen Yhtenäisen sosialistipuolueen (PSU), joka otti seuraavana vuonna käyttöön PSDI:n vanhan nimen. PSDI säilyi 1980-luvulle saakka suhteellisen pienestä koostaan huolimatta vaikutusvaltaisena puolueena, joka piti usein hallussaan merkittäviä asemia Italian hallituksessa.


title: Italian demokraattinen sosialistipuolue

text: Monien muiden Italian puolueiden tavoin myös PSDI kärsi vuonna 1992 paljastuneessa "tangentopoli"-korruptioskandaalissa, joka johti puolueen kannatuksen romahtamiseen. Suuri osa puolueen johtajista siirtyi 1994 muihin puolueisiin. PSDI liittyi vuonna 1998 PSI:n seuraajapuolueen SI:n kanssa Italian demokraattisiin sosialisteihin (SDI). PSDI perustettiin uudelleen alkuperäisellä nimellään vuonna 2004, mutta sen kannatus on jäänyt mitättömän pieneksi.


title: Johan Erik Keto

text: Johan Erik Keto (1. tammikuuta 1826 Mustasaari – 7. lokakuuta 1882 Mustasaari) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.


title: Johan Erik Keto

text: Kedon vanhemmat olivat herastuomari Mickel Keto ja Maria Herrgård. Keto, jonka äidinkieli oli ruotsi, oli paitsi taitava maanviljelijä, myös innokas valistusmies. Hän oli Tammikuun valiokunnan jäsen 1862 ja edusti talonpoikaissäätyä valtiopäivillä 1863, 1867, 1877 ja 1882. Keto toimi useissa valiokunnissa ja paneutui erityisesti maataloutta koskeviin kysymyksiin. 1867 talonpoikaissääty merkitsi hänen lausuntonsa perusteella pöytäkirjaan kiitollisuutensa keisarille uutta valtiopäiväjärjestystä koskevasta esityksestä.


title: Johan Erik Keto

text: Kedon puoliso oli Maria Kristina Martola (k. 1897).


title: Lorenzo Kihlman

text: Mauritz Lorenzo Kihlman (11. helmikuuta 1861 Pietarsaari – 15. toukokuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen juristi, joka toimi Suomen prokuraattorina sekä Suomen itsenäistymisen jälkeen diplomaattina ja korkeimman hallinto-oikeuden jäsenenä.


title: Lorenzo Kihlman

text: Kihlmanin vanhemmat olivat professori Alfred Kihlman ja Hilda Wilhelmina Augusta Forssell. Hän tuli hovioikeuden auskultantiksi 1885 ja palveli 1885–1887 Turun hovioikeudessa ja vuodesta 1888 Vaasan hovioikeudessa, mistä virasta hänet erotettiin 1904. Asianajajana Helsingissä Kihlman toimi 1904–1905, vuoden 1905 suurlakon jälkeen hänestä tuli 1906 prokuraattorin apulainen ja 1908 prokuraattori. Erottuaan prokuraattorin virasta 1909 Kihlman toimi taas asianajana 1910–1917. Suomen itsenäistyttyä hän oli lähettiläänä Pariisissa ja Madridissa 1918 ja sitten korkeimman hallinto-oikeuden jäsenenä 1919–1931. Kihlman otti osaa hengelliseen työhön muun muassa Helsingin ruotsalaisen NMKY:n puheenjohtajana 1927–1929, "Förbundet för svenskt församlingsarbete i Finland" -järjestön johtokunnan jäsenenä sekä Helsingin Diakonissalaitoksen johtokunnan varapuheenjohtajana 1929–1943. Hän toimi myös vanhainkotien perustamisen hyväksi.


title: Lorenzo Kihlman

text: Kihlmanin puoliso vuodesta 1889 oli Ida Mathilda Ekström (k. 1932). Kirjallisuudentutkija Erik Kihlman ja kirjailija Bertel Kihlman (1898–1977) olivat heidän lapsiaan.


title: Lorenzo Kihlman

text: Kihlmanin kesähuvila, Villa Rulludd, on museona Espoossa.


title: Guido Malatesta

text: Guido Malatesta (2. lokakuuta 1918 Gallarate – 14. kesäkuuta 1970 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.


title: Guido Malatesta

text: Malatesta työskenteli aluksi toimittajana. Muutettuaan Roomaan hän siirtyi elokuva-alalle toimien käsikirjoittajana ja apulaisohjaajana. Hänen ensimmäinen itsenäinen ohjaustyönsä oli "I miliardari" (”Miljonäärit”) vuonna 1956. Myöhemmin Malatesta ohjasi muun muassa peplum-elokuvia ja spagettiwesternejä. Hänet tunnetaan myös taiteilijanimellä "James Reed".


title: Lyocell

text: Lyocell on muuntokuitu, jota käytetään erilaisissa tekstiileissä. Sen valmistukseen tarvitaan erittäin puhdasta selluloosaa, jotta lopputuote olisi mahdollisimman korkealaatuinen. Lyocell-kuitu on noin kaksi kertaa viskoosia vahvempaa. Lyocell-kuitu valmistetaan kuivasuihku-märkäkehräyksellä, jossa liuossuihkua vedetään kuivana ennen kastelemista kuten märkäkehräyksessä, mikä antaa sillä sen erityisen vahvuuden. Lyocell-kuitu tuli markkinoille 1990-luvun alussa. Lyocell tunnetaan nykyään paremmin kauppanimellä Tencel (valmistaja Lenzing, joka osti alkuperäisen valmistajan Courtaulds'n).


title: Reg Lewis

text: Reg Lewis (23. tammikuuta 1936 Niles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen kehonrakentaja, joka on esiintynyt myös elokuvissa.


title: Reg Lewis

text: Kehonrakennusta nuoresta saakka harrastanut Lewis osallistui 1950-luvulla Mae Westin showkiertueeseen ja voitti IFBB:n Mr America -kilpailun vuonna 1963. Hän pyrki elokuvauralle vuonna 1962 valmistuneessa italialaisessa peplum-filmissä "Maciste contro i mostri", mutta palasi epäonnistuneen kokeilun jälkeen pian takaisin Amerikkaan. Myöhemmin Lewis jatkoi kehonrakennusuraansa ja esiintyi komediassa "Don’t Make Waves" (1967) ja Mae Westin kanssa elokuvassa "Sextette" (1978).


title: Italian kommunistinen puolue

text: Italian kommunistinen puolue ("Partito Comunista Italiano", PCI) oli Italiassa vuosina 1921–1991 toiminut kommunistinen puolue. Puolueella oli toisen maailmansodan aikana merkittävä rooli Italian vastarintaliikkeessä ja se oli mukana Italian hallituksessa vuosina 1944–1947. Se oli kylmän sodan aikana Italian johtava oppositiopuolue ja kannatukseltaan Länsi-Euroopan suurin kommunistinen puolue, saaden parhaimmillaan vaaleissa yli kolmanneksen äänistä. 1970-luvulla puolue johti länsieurooppalaisten kommunistipuolueiden joukossa eurokommunismina tunnettua suuntausta.


title: Italian kommunistinen puolue

text: Italian kommunistisen puolueen perustivat tammikuussa 1921 sosialistisesta puolueesta (PSI) irtautuneet vasemmistosiiven edustajat.


title: Italian kommunistinen puolue

text: Fasistien vallan aikana kommunistinen puolue muodosti Italian merkittävimmän maanalaisen antifasistisen liikkeen, mutta senkin toiminta oli melko heikkoa. Vastarintatoiminta kuitenkin elpyi toisen maailmansodan aikana vuonna 1943, jolloin fasisteja vastustaneet puolueet myös kykenivät liittoutumaan keskenään. Vaikka kommunistisen puolueen jäsenmäärä oli huvennut pieneksi, se johti vuonna 1944 vähintään 50 000 miehen suuruisia partisaanijoukkoja, jotka muodostivat suurimman yksittäisen partisaaniryhmän. Menestys vastarintaliikkeessä teki kommunisteista sodanjälkeisessä Italiassa suuren ja merkittävän poliittisen tekijän. PCI liittyi huhtikuussa 1944 kuuden vastarintaan osallistuneen puolueen muodostamaan koalitiohallitukseen, jolloin Togliattista tuli Italian oikeusministeri. Yhdessä kahden muun suuren puolueen, PSI:n ja kristillisdemokraattien (DC) kanssa PCI osallistui Italian sodanjälkeisen politiikan ja uuden tasavaltaisen perustuslain laatimiseen. Kristillisdemokraattinen pääministeri Alcide De Gasperi kuitenkin pudotti PCI:n ja sen liittolaiseksi ryhtyneen PSI:n pois hallituksesta toukokuussa 1947. Yhdysvallat asetti kommunistien sulkemisen pois hallituksesta ehdoksi sille, että Italia saisi Marshall-apua.


title: Italian kommunistinen puolue

text: Togliattiin heinäkuussa 1948 kohdistunut salamurhayritys aiheutti kuohuntaa kommunistien kannattajien keskuudessa, ja puolueen väitettiin suunnittelevan vallankaappausta, mutta Togliatti ja muut puolueen johtajat rauhoittivat joukkonsa. PCI omaksui tämän jälkeen vähitellen reformilinjan ja hylkäsi väkivaltaisen vallankumouksen tavoittelun. Puolue ilmoitti kannattavansa ”italialaista tietä sosialismiin” ja saavutti hyvin suuren kannatuksen, mitä vahvisti sen vahva ote ammattiyhdistysliikkeestä. PCI suljettiin kylmän sodan aikana pysyvästi ulos Italian hallituksesta, mutta suuren kannatuksensa turvin se pääsi monin paikoin valtaan paikallis- ja aluehallinnossa, erityisesti Keski-Italiassa. Puolueen vaalikannatus oli sodanjälkeisinä vuosikymmeninä noin 25–30 prosenttia, nousten vuoden 1976 vaaleissa 34:een prosenttiin.


title: Italian kommunistinen puolue

text: Unkarin kansannousun kukistaminen ja Stalinin hirmuhallintoa koskeneet paljastukset vuonna 1956 vaikuttivat merkittävästi PCI:hin. Sosialistien PSI lopetti tuolloin yhteistyönsä sen kanssa, mutta myös kommunistit itse alkoivat ottaa etäisyyttä Neuvostoliittoon. Togliatti alkoi kannattaa kansallisille kommunistipuolueille suurempaa itsenäisyyttä. Hänen kuoltuaan vuonna 1964 puolue jakautui itsenäisen linjan kannattajiin ja Neuvostoliittoon suuntautuneisiin kommunisteihin. PCI:n puoluesihteerinä vuosina 1972–1984 toiminut Enrico Berlinguer tultiin tuntemaan Euroopan johtavana eurokommunismin tai kansallisen kommunismin puolustajana. Tämä tarkoitti kommunistisen ideologian aiempaa joustavampaa sovittamista kunkin maan kansallisiin oloihin.


title: Italian kommunistinen puolue

text: Vuonna 1973 Berlinguer alkoi peräänkuuluttaa ”historiallista kompromissia”, joka mahdollistaisi kommunistien ja kristillisdemokraattien hallitusyhteistyön. PCI taipui monissa periaatekysymyksissä, ja ilmoitti esimerkiksi hyväksyvänsä Italian jäsenyyden Natossa. Kommunistista puoluetta ei koskaan päästetty Italian hallitukseen, mutta vuosina 1976–1979 PCI:n ja DC:n välillä vallitsi puolivirallinen yhteistyö, jossa PCI tuki oppositiosta käsin kristillisdemokraattien hallituksia ja vastineeksi kulloinenkin pääministeri neuvotteli Berlinguerin kanssa tärkeistä päätöksistä. Lisäksi PCI sai joitain korkeita virkanimityksiä, kuten edustajainhuoneen puhemiehen paikan. Berlinguerin historiallinen kompromissi ei kuitenkaan ollut koskaan suosittu PCI:n kannattajien parissa, ja se vieraannutti äänestäjiä puolueesta. Myös 1960–1970-lukujen uusvasemmistolainen opiskelijaliike piti PCI:tä liian maltillisena ja vanhoillisena. PCI:n sopuilu kristillisdemokraattien kanssa lisäsi nuorten myönteistä suhtautumista äärivasemmistolaiseen terrorismiin 1970-luvun lopun Italiassa. PCI palasi oppositiopolitiikkaan vuonna 1979, mutta sen kannatus alkoi laskea.


title: Italian kommunistinen puolue

text: Kylmän sodan päättyessä kommunistinen ideologia alettiin nähdä PCI:ssä imagohaittana. Puolue lakkautettiin vuonna 1991 ja sen seuraajaksi perustettiin Demokraattinen vasemmistopuolue ("Partito Democratico della Sinistra", PDS), joka omaksui maltillisemman ohjelman. Osa puolueen jäsenistä ei hyväksynyt näin suurta muutosta ja perusti kilpailevan ”Kommunismin uudelleenperustamisen puolueen” ("Partito della Rifondazione Comunista", PRC), joka onnistui saavuttamaan kohtuullisen kannatuksen 1990-luvun vaaleissa. PDS menetti suuren osan PCI:n aiemmasta kannatuksesta ja sai vuoden 1992 vaaleissa 16 prosenttia äänistä. Puolue muutti vuonna 1998 nimensä Vasemmistodemokraateiksi ("Democratici di Sinistra", DS) ja liittyi 2007 osaksi Demokraattista puoluetta.


title: Helena Dragaš

text: Helena Dragaš (n. 1372-1450) oli Bysantin keisari Manuel II Palaiologosin puoliso.


title: Helena Dragaš

text: Helena Dragaš syntyi Serbiassa Dejanovićin aatelissukuun. Hänen isänsä Constantine Dragaš hallitsi yhtä pienistä ruhtinaskunnista, jotka syntyivät Serbian keisarikunnan hajottua 1371.


title: Helena Dragaš

text: Helena ja Manuel II Palaiologos menivät naimisiin vuonna 1392, pian Manuelin isän kuoleman jälkeen. Patriarkka Antonius IV kruunasi heidät molemmat juhlavassa seremoniassa.


title: Helena Dragaš

text: Heille syntyi seitsemän poikaa ja kolme tytärtä.


title: Italian kansanpuolue (1919)

text: Italian kansanpuolue ("Partito Popolare Italiano", PPI) oli Italiassa vuosina 1919–1926 toiminut puolue, jota on pidetty toisen maailmansodan jälkeen perustetun kristillisdemokraattisen puolueen edeltäjänä.


title: Italian kansanpuolue (1919)

text: Puolueen perusti tammikuussa 1919 sisilialainen pappi Luigi Sturzo. Puolue sai marraskuun 1919 vaaleissa noin 20 prosentin kannatuksen ja Italian edustajainhuoneeseen 101 paikkaa 508:sta. Jo seuraavana vuonna se otettiin mukaan Giovanni Giolittin hallitukseen. PPI osallistui 1920-luvun alussa useisiin Italian hallituksiin, jopa Benito Mussolinin ensimmäiseen hallitukseen lokakuusta 1922 huhtikuuhun 1923. Sitten se kuitenkin siirtyi oppositioon fasistipuolueen valtaa vastaan. Vatikaani veti aiemman tukensa pois kansanpuolueelta ja Sturzolta. Fasistit lakkauttivat vuonna 1926 kaikki kilpailevat puolueet, jolloin PPI:n johtajat joutuivat lähtemään maanpakoon. Puolueen viimeisenä puoluesihteerinä toimi Alcide De Gasperi.


title: Italian kansanpuolue (1919)

text: Kristillisdemokraattisen puolueen (DC) perustivat vuonna 1943 PPI:n entiset johtajat eräiden muiden katolisten järjestöjen tuella.


title: Mantas Armalis

text: Mantas Armalis (s. 6. syyskuuta 1992 Plungė, Liettua) on liettualainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa KHL-joukkue Dinamo Riiassa.


title: Mantas Armalis

text: Armalis syntyi Liettuassa, mutta muutti hänen vanhempiensa suunnistusharrastuksen vanavedessä vain neljän kuukauden ikäisenä Ruotsiin. Armalisin perhe jäi lopulta Ruotsiin harjoittamaan liiketoimintaansa ja hän aloitti siellä jääkiekon. Armalis pelasi kaudella 2007–2008 Djurgårdens IF:n U16-junioreissa, joista hän siirtyi Mora IK:n J18-junioreihin kaudeksi 2008–2009. Kaudella 2009–2010 Armalis kantoi suurimman osan seuran J20-junioreiden torjuntavastuusta ja toimi myös yhdessä HockeyAllsvenskan-ottelussa luukkuvahtina.


title: Mantas Armalis

text: Kaudella 2010–2011 Armalis toimi Moran Allsvenskan-joukkueen luukkuvahtina kuudessa ja kaudella 2011–2012 neljässä ottelussa. Peliaikaa tuli kuitenkin suurimmaksi osaksi J20-joukkueesta. Kaudella 2011–2012 hän debytoi myös miesten peleissä pelattuaan yhden I-divisioonaottelun lainalla sekä Söderhamn/Ljusnessa että Borlänge HF:ssä. Kaudeksi 2012–2013 Mora lainasi Armalisin I-divisioonajoukkue Tranås AIF:ään, jonka ykkösmaalivahdiksi hän nousi. Armalis toimi kauden aikana yhdessä Moran Allsvenskan-ottelussa luukkuvahtina.


title: Mantas Armalis

text: Armalis nousi kaudella 2013–2014 Moran ykkösmaalivahdiksi ja torjui Allsvenskanin tulokaskaudellaan 40 runkosarjaottelussa. Kaudeksi 2014–2015 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SHL:n nousijajoukkue Djurgårdens IF:ään. Armalis toimi lähinnä joukkueen kakkosmaalivahtina Mikael Tellqvistille ja pelasi 20 ottelua torjuaen kaksi nollapeliä. Kaudella 2015–2016 hänen vastuunsa Djurgårdenissa kasvoi ja Armalis pelasi 34 runkosarja- ja kolme playoff-ottelua. Joulukuussa 2015 hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Djurgårdenin kanssa.


title: Mantas Armalis

text: Huhtikuussa 2016 Armalis teki vuoden mittaisen tulokassopimuksen San Jose Sharksin kanssa. Häntä aiemmin liettualaissyntyisistä pelaajista NHL-sopimuksen ovat tehneet ja NHL:ssä myös pelanneet vain Darius Kasparaitis ja Dainius Zubrus. Syksyn 2016 harjoitusleirin päätteeksi Sharks lähetti Armalisin AHL-joukkue San Jose Barracudaan, jossa hän pelasi koko kauden 2016–2017. Armalis jäi joukkueen pääasialliseksi kakkosmaalivahdiksi Troy Grosenickille ja hän pelasi 24 runkosarjaottelua torjuen kaksi nollapeliä.


title: Mantas Armalis

text: Armalis edusti Liettuaa I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2011, 2012, 2013, 2014 ja 2015, joista neljä jälkimmäistä turnausta eteni IB-divisioonassa. Hän voitti pronssia vuosina 2014 ja 2015. Vuonna 2014 Armalis valittiin Liettuan parhaaksi pelaajaksi ja vuonna 2015 hänet palkittiin turnauksen parhaana maalivahtina. Armalis pelasi myös Sotšin olympiakisojen 2014 ja Pyeongchangin olympiakisojen 2018 karsinnoissa.


title: Mantas Armalis

text: Armalis edusti myös Liettuan alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2011 ja IIA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2012. Hänellä oli jälkimmäisessä turnauksessa A-sarjan paras torjuntaprosentti (94,4%) ja torjui joukkueen hopealle. Armalis valittiin Liettuan parhaaksi pelaajaksi ja turnauksen parhaaksi maalivahdiksi. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2009 ja 2010. Armalis valittiin ensimmäisen turnauksen A-lohkon parhaaksi maalivahdiksi.


title: Mantas Armalis

text: Armalisin pikkuveli Julius on pelannut myös jääkiekkoa maalivahtina. Mantas on toiminut myös mallina Versacelle.


title: Maijaliisa Auterinen

text: Maijaliisa Auterinen (18. toukokuuta 1909 Helsinki - 13. elokuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen kustannustoimittaja ja kääntäjä.


title: Maijaliisa Auterinen

text: Auterisen vanhemmat olivat ensyklopedisti Lauri Juhana Hendell-Auterinen (1878-1938) ja Mathilda Louise (Liisi) Donner (1885-1923). Maijaliisa Auterinen pääsi ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta yhteiskoulusta 1927 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1934. Hän toimi vuodesta 1935 lähtien Kustannus Oy Otavan kustannusvirkailijana.


title: Maijaliisa Auterinen

text: Auterinen suomensi muun muassa Margaret Mitchellin romaanin "Tuulen viemää" ja Albert Camus'n romaanin "Putoaminen" sekä kaksi Georges Simenonin Maigret-kirjaa.


title: Luigi Sturzo

text: Luigi Sturzo (26. marraskuuta 1871 Caltagirone, Sisilia – 8. elokuuta 1959 Rooma) oli italialainen pappi ja poliitikko, joka perusti vuonna 1919 Italian kansanpuolueen, myöhemmän kristillisdemokraattisen puolueen edeltäjän.


title: Luigi Sturzo

text: Sturzo opiskeli Caltagironen pappisseminaarissa ja hänet vihittiin vuonna 1894 roomalaiskatoliseksi papiksi. Hän valmistui myöhemmin jumaluusopin tohtoriksi Rooman Gregoriaanisesta yliopistosta. Jo 1890-luvulla hän ryhtyi tukemaan talonpoikien ja työläisten poliittista järjestäytymistä kotiseudullaan Sisiliassa ja perusti "La Croce di Constantino" -nimisen sanomalehden. Hän vastusti hallituksen pyrkimyksiä lakkauttaa työväenyhdistykset. Vuosina 1905–1920 Sturzo toimi kotikaupunkinsa Caltagironen pormestarina ja istui maakuntaneuvostossa Catanian edustajana.


title: Luigi Sturzo

text: Sturzo perusti tammikuussa 1919 Italian kansanpuolueen ("Partito Popolare Italiano", PPI) ja ryhtyi toimimaan sen puoluesihteerinä. Puolue sai marraskuun 1919 parlamenttivaaleissa 101 paikkaa Italian edustajainhuoneeseen. Sturzo oli keskeisenä henkilönä neuvottelemassa PPI:n osallistumisesta Italian hallituksiin seuraavina vuosina, mutta hän ei itse toiminut ministerinä. Hän vastusti Benito Mussolinin tuloa pääministeriksi lokakuussa 1922 ja jätti seuraavan vuoden heinäkuussa politiikan vetäytymällä luostariin. Vatikaani veti tukensa pois Sturzolta ja painosti hänet eroamaan puolueensa johdosta. Lokakuussa 1924 hän lähti maanpakoon. Sturzo palasi Italiaan vuonna 1946. Vuonna 1952 hänet nimitettiin elinikäiseksi senaattoriksi.


title: Luigi Federico Menabrea

text: Luigi Federico Menabrea, de Valdoran markiisi (4. syyskuuta 1809 Chambéry – 24. toukokuuta 1896 Chambéry) oli italialainen matemaatikko, kenraalin arvoinen sotilasinsinööri ja poliitikko, joka toimi Italian pääministerinä vuosina 1867–1869.


title: Luigi Federico Menabrea

text: Menabrea palveli alkujaan insinööriupseerina Sardinian kuningaskunnan armeijassa. Myöhemmin hän oli mekaniikan ja rakennusopin professorina Sardinian sotilasakatemiassa, tykistökoulussa sekä Torinon yliopistossa. Hänet valittiin vuonna 1848 Sardinian parlamenttiin ja lähetettiin diplomaattiselle komennukselle Parmaan ja Modenaan, tarkoituksenaan suostutella nämä alueet yhdistymään Sardinian kuningaskuntaan. Vuoden 1859 sodan puhjettua Menabrea ylennettiin kenraalimajuriksi ja nimitettiin Sardinian armeijan insinöörikunnan komentajaksi. Hän johti sodassa Peschieran piiritystä ja osallistui Solferinon taisteluun. Vuonna 1860 kuningas Viktor Emanuel II nimitti hänet senaattoriksi ja myönsi hänelle kreivin arvon. Sen jälkeen hän sai johtaa eräiden kaupunkien linnoitustöitä, sotilasoperaatioita Anconan ja Capuan luona sekä Gaetan piiritystä, joka johti 1861 kyseisen linnoituksen kukistumiseen.


title: Luigi Federico Menabrea

text: Italian yhdistyttyä Menabrea nimitettiin kesäkuussa 1861 Bettino Ricasolin hallituksen meriministeriksi. Vuoden 1866 Prahan rauhanneuvotteluissa hän toimi Italian täysivaltaisena edustajana. Lokakuussa 1867 Menabrea nimitettiin pää- ja ulkoministeriksi. Hän sai ensitöikseen selvitellä Italian ja Ranskan suhteissa syntynyttä kriisiä, jonka oli aiheuttanut Giuseppe Garibaldin vapaaehtoisten epäonnistunut yritys vallata Ranskan suojelema Kirkkovaltio. Menabrean hallitus lakkautti 1869 pappisseminaarien oppilaille siihen asti kuuluneen vapautuksen asevelvollisuudesta. Hallitus jätti paikkansa vaalitappion jälkeen saman vuoden joulukuussa. Menabrea oli vielä myöhemmin Italian lähettiläänä Lontoossa 1876–1882 ja Pariisissa 1882–1892. Hän sai 1875 markiisin arvon.


title: Luigi Federico Menabrea

text: Menabrea liittyy myös tietokoneiden suunnittelun esihistoriaan. Hän julkaisi vuonna 1842 Charles Babbagen analyyttistä konetta käsitelleen tutkielman "Notions sur la machine analytique de Charles Babbage", jonka Ada Lovelace seuraavana vuonna käänsi englanniksi.


title: Greta Backman-Dahlgren

text: Greta Alexandra Backman-Dahlgren (29. lokakuuta 1909 Porvoon maalaiskunta - 25. heinäkuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.


title: Greta Backman-Dahlgren

text: Greta Backman-Dahlgrenin vanhemmat olivat maanviljelijä Carl Johan Backman (1866-1951) ja Fanny Maria Gustafsdotter (1874-1943). Hän suoritti yläkansakoulunopettajatutkinnon 1931 ja opiskeli Helsingin yliopistossa 1936-1937.


title: Greta Backman-Dahlgren

text: Greta Backman-Dahlgren oli naimisissa lääketieteen lisensiaatti John Alvin Dahlgrenin (1909-1971) kanssa.


title: Giuseppe Saracco

text: Giuseppe Saracco (6. lokakuuta 1821 Bistagno – 9. tammikuuta 1907) oli italialainen poliitikko, joka toimi Italian pääministerinä 1900–1901.


title: Giuseppe Saracco

text: Saracco oli alkuperäiseltä ammatiltaan asianajaja. Hänen poliittinen uransa alkoi jo vuonna 1849 Sardinian kuningaskunnan kansalliskokouksen jäsenenä. Hän tuki Camillo Cavouria. Vuodesta 1865 Saracco kuului Italian senaattiin. Hän toimi 1887–1889 ja 1893 työministerinä sekä 1898–1900 ja 1902–1905 senaatin puhemiehenä. Hän kokosi kesäkuussa 1900 maltillisista liberaaleista muodostuneen hallituksen, mutta joutui eroamaan jo seuraavan vuoden helmikuussa, sillä parlamentin mielestä hän oli toiminut liian pehmeästi Genovan suuren satamalakon suhteen.


title: Giuseppe Saracco

text: Saraccon pääministerikauden merkittävin tapahtuma Italiassa oli kuningas Umberto I:n salamurha heinäkuussa 1900.


title: Sulo J. Saksa

text: Sulo Josef Saksa, kirjailijanimi Juuso Sarkka, (s. 28. kesäkuuta 1909 Kangasniemi) on suomalainen maanviljelijä ja kirjailija.


title: Sulo J. Saksa

text: Sulo Saksa oli naimisissa mielisairaanhoitaja Lilli Hukan kanssa. Kuvanveistäjä Juhani Saksa (s. 1939) on heidän poikansa.


title: Sulo J. Saksa

text:
Nimellä "Juuso Sarkka":
Nimellä "S. J. Saksa":


title: Luigi Luzzatti

text: Luigi Luzzatti (11. maaliskuuta 1841 Venetsia – 29. maaliskuuta 1927 Rooma) oli italialainen poliitikko, joka toimi Italian pääministerinä 1910–1911.


title: Luigi Luzzatti

text: Luzzatti toimi vuodesta 1867 valtio-opin professorina Padovan yliopistossa ja vuodesta 1894 Perugian yliopistossa sekä vuodesta 1898 myös Rooman yliopistossa. Hänet valittiin 1870 Italian edustajainhuoneeseen, mutta vaali kumottiin, koska hän ei ollut vielä ylittänyt vaalikelpoisuusikärajaa, ja hän pääsi edustajainhuoneeseen vasta kahden täytevaalin jälkeen vuonna 1871. Luzzatti tultiin tuntemaan kansantalouskysymysten osaajana ja hän osallistui kauppasopimusneuvotteluihin useiden maiden kanssa. Hän toimi rahaministerinä 1891–1892, 1896–1898, 1903–1905 ja 1906. Viimeisenä vuonna hän sai aikaiseksi Italian valtionvelan alentamisen. Vuosina 1909–1910 Luzzatti oli maatalousministerinä. Maaliskuussa 1910 hänestä tuli pää- ja ulkoministeri, mutta joutui eroamaan jo vuotta myöhemmin. Hän kannatti innokkaasti Italian osallistumista ensimmäiseen maailmansotaan ja oli vielä kerran rahaministerinä keväällä 1920. Hänet nimitettiin 1921 Italian senaattiiin.


title: Luigi Luzzatti

text: Juutalaistaustainen Luzzatti oli myös aktiivi sionistiliikkeen kannttaja etenkin maatlousyhteisöjen perustamissa Palestiinassa


title: Panosvyö (albumi)

text: Panosvyö on Viikatteen yhdestoista studioalbumi. Se julkaistiin 2. toukokuuta 2014 sekä CD-, LP- että digiversiona. Levynjulkaisutapahtuma järjestettiin päivää aiemmin Jyväskylän Lutakossa.


title: Panosvyö (albumi)

text: Albumi koostuu suomeksi käännetyistä Motörhead-yhtyeen kappaleista ja on Viikatteen ensimmäinen täysimittainen cover-albumi. Yhtyeen keulahahmon Kaarle Viikatteen mukaan idea Motörhead-coveralbumin tekemisestä oli hänen mielessään jo aiemmat 15 vuotta. Hänen mukaansa myös kappaleiden sovitukset on pyritty pitämään melko lähellä alkuperäisiä versioita.


title: Panosvyö (albumi)

text: Albumi nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 1.


title: Anna-Maija

text: Anna-Maija on suomalainen naisen etunimi. Se on kahden nimen, Annan ja Maijan, yhdistelmä. Nimi on annettu 1900-luvun alusta joulukuuhun 2016 mennessä kaikkiaan 3782 henkilölle. Nimen kulta-aikaa oli 1940- ja 1950-luvut, jolloin Suomessa yleensäkin annettiin tytöille paljon yhdysnimiä. Kyseisen nimen sai tuolloin yli 1 700 suomalaista tyttöä. 2000-luvulla nimen on saanut vain 41 henkeä.


title: Anna-Maija

text: Anna-Maija ei ole suomenkielisessä kalenterissa omaa nimipäivää, mutta Annan nimipäivä on 9. joulukuuta ja Maijan 2. heinäkuuta.


title: Anna-Maija

text: Katso Anna ja Maija.


title: Anna-Leena

text: Anna-Leena on suomalainen naisen etunimi. Se on kahden nimen, Annan ja Leenan, yhdistelmä. Joulukuuhun 2016 mennessä nimi on annettu kaikkiaan 1416 henkilölle. Nimen kulta-aikaa olivat 1960- ja 1970-luvut. Kyseisen nimen sai tuolloin 474 suomalaista tyttöä. 2000-luvulla nimen on saanut vain 59 henkeä.


title: Anna-Leena

text: Anna-Leenalla ei ole suomenkielisessä kalenterissa omaa nimipäivää, mutta Annan nimipäivä on 9. joulukuuta ja Leenan 22. heinäkuuta.


title: Anna-Leena

text: Katso Anna ja Leena.


title: Marja Myllylä

text: Marja Myllylä (s. 11. heinäkuuta 1951 Oulu) on tamperelainen näyttelijä, joka on näytellyt teatterissa, elokuvissa ja televisiossa. Yksi hänen tunnetuimmista rooleistaan on draamasarjassa "Klikkaa mua", jossa hän näyttelee päähenkilö Ellan Eeva-äitiä.


title: Marja Myllylä

text: Hän kävi Suomen teatterikoulun vuosina 1975–1979. Hänet on ollut kiinnitetty Kajaanin kaupunginteatteriiin (1974–1975, 1979–1989), Kajaanin kaupunginteatteriin (1989–1997) ja Vaasan kaupunginteatteriin (1997–2009). Vuodesta 2009 alkaen Myllylä on ollut freelance-näyttelijä.


title: Waking Up

text: Waking Up on yhdysvaltalaisen pop rock-yhtye OneRepublicin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 17. marraskuuta 2009. Albumilta on julkaistu yhteensä neljä singleä, "All the Right Moves", "Secrets", "Marchin On" ja "Good Life". "Waking Up" sai musiikkikriitikoilta vaihtelevaa palautetta.


title: Trukinmonarkki

text: Trukinmonarkki ("Metabolus rugensis") on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu.


title: Trukinmonarkki

text: Trukinmonarkkia tavataan Mikronesiassa. Lajin populaatioksi arvioidaan 1 000–2 499 yksilöä. Se on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi, koska sen populaatio ja levinneisyysalue ovat pienet, ja se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi.


title: Mustamonarkki

text: Mustamonarkki ("Symposiachrus axillaris") on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu.


title: Mustamonarkki

text: Mustamonarkkia tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.


title: Ruskomonarkki

text: Ruskomonarkki ("Symposiachrus rubiensis") on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu.


title: Ruskomonarkki

text: Ruskomonarkkia tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.


title: Harmaapäämonarkki

text: Harmaapäämonarkki ("Monarcha cinerascens") on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu.


title: Harmaapäämonarkki

text: Harmaapäämonarkkia tavataan Indonesiassa, Papua-Uudessa-Guineassa, Salomonsaarilla ja Itä-Timorissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.


title: Barcelonan toukokuu

text: Barcelonan toukokuu (, ) tarkoittaa Espanjan sisällissodan aikana toukokuussa 1937 käytyä tasavaltalaisten keskinäistä valtataistelua. Barcelonassa ja osassa muuta Kataloniaa käydyssä aseellisessa selkkauksessa olivat vastakkain anarkistit sekä Espanjan toisen tasavallan ja Katalonian hallitukset. Hallituksen puolella oli myös stalinistinen Espanjan kommunistinen puolue. Anarkistien rinnalla puolestaan taisteli trotskilainen POUM.


title: Barcelonan toukokuu

text: Aselepoon loppuneiden taistelujen jälkeen anarkistien sisällissodan alussa käynnistämät yhteiskunnalliset uudistukset päättyivät ja työläisten kollektivisoima tuotanto siirtyi takaisin yksityisomistukseen. Samalla Espanjan toisen tasavallan uudeksi pääministeriksi tuli kommunisteille ja Neuvostoliitolle myötämielinen Juan Negrín.


title: Barcelonan toukokuu

text: Kuusi päivää kestäneiden taisteluiden aikana sai surmansa eri lähteiden mukaan 500–1 000 ihmistä. POUM:n riveissä oli mukana myös englantilainen kirjailija George Orwell, joka myöhemmin kertoi tapahtumista sotareportaasissaan "Katalonia, Katalonia".


title: Barcelonan toukokuu

text: Heinäkuussa 1936 alkaneeseen sisällissotaan johtaneen fasistien sotilasvallankaappausyrityksen epäonnistuttua Barcelona ja ympäröivä Katalonian maakunta olivat pääosin anarkosyndikalistisen CNT-ammattiliiton johtamien työläisten järjestyskaartien kontrolloimaa aluetta. Pieni osa niistä toimi sosialistisen UGT-ammattiliiton alaisuudessa. Anarkistit olivat mukana myös Espanjan kansanrintaman muodostamassa hallituksessa, joka piti majaansa pääkaupungissa Madridissa ja myöhemmin Valenciassa. Katalonian itsehallintoviranomaiset olivat sisällissodan alkamisen myötä menettäneet valtaansa ja alueella oli käynnissä anarkistien johtama niin sanottu Espanjan vallankumous, joka käsitti lukuisia yhteiskunnallisia uudistuksia. Merkittävin oli maatalouden ja teollisuuden kollektivisointi, jonka yhteydessä ne siirtyivät työläisten hallintaan. Barcelona ja Katalonia toimivat osittain anarkistisen yhteiskuntamallin mukaisesti.


title: Barcelonan toukokuu

text: Talven ja kevään aikana poliittinen tilanne kiristyi sotaa käyvien tasavaltalaisten sisällä. Toisella puolella olivat kansanrintamahallituksen sosialistit, kommunistit ja katalonialaiset nationalistit vastapuolenaan vallankumousta ajaneet anarkistit. Anarkisteja tuki myös Espanjan kommunistisen puolueen stalinistista linjaa vastustanut trotskilainen POUM. Neuvostoliiton tukemat kommunistit eivät halunneet vallankumousta samaan aikaan sisällissodan kanssa, vaan pyrkivät puolustamaan Espanjan toisen tasavallan kapitalistista järjestelmää. Erimielisyyksiä tuli myös, kun Katalonian presidentin Lluis Companysin lähin avustaja Josep Tarradellas halusi lakkauttaa anarkistien muodostaman miliisin ja yhdistää kaikki järjestyskaartit saman johdon alaisuuteen.


title: Barcelonan toukokuu

text: Huhtikuun lopulla hallituksen karabinieerit ottivat anarkisteilta haltuunsa Ranskan vastaisella rajalla sijainneet raja-asemat, joista tärkein sijaitsi Puigcerdàn kaupungissa. Samaan aikaan Guardia de Asalton poliisijoukot korvasivat anarkistien järjestyskaartit useissa Katalonian pohjoisosan kaupungeissa. Tämän jälkeen molemmat osapuolet alkoivat valmistelemaan aseellista yhteenottoa Barcelonassa. Jännittynyt tilanne johti myös siihen, että anarkistien CNT- ja sosialistien UGT -ammattiliitot sopivat yhdessä luopuvansa perinteisistä vappumarsseistaan, koska ne väistämättä olisivat johtaneet yhteenottoihin.


title: Barcelonan toukokuu

text: Ensimmäinen laukaustenvaihto tapahtui iltapäivällä 2. toukokuuta, kun Katalonian itsenäisyyttä ajavan Estat Catalàn jäsenet ottivat lyhyesti yhteen FAI-järjestön anarkistien kanssa. Tapahtumat alkoivat varsinaisesti seuraavana päivänä, kun Guardia de Asalton joukot päättivät vallata anarkistien hallussa olleen Telefónican puhelinlaitoksen. Se oli kollektivisoitu Katalonian hallituksen luvalla jo sisällissodan alussa, josta lähtien puhelinlaitoksen toiminnasta olivat vastanneet CNT-ammattiliittoon kuuluneet työntekijät. Hallitus piti varmana, että heidän puhelujaan kuunneltiin ja jopa nauhoitettiin. Viimeisenä pisarana valtaukselle sanotaan olleen, kun puhelinkeskusta hoitanut anarkisti oli katkaissut Espanjan presidentin Manuel Azañan ja Lluis Companysin välisen keskustelun, todeten linjoilla odottavan tärkeämpiäkin puheluita kuin presidenttien välinen jaarittelu. Poliisin yrittäessä tunkeutua rakennukseen avasivat puhelinlaitoksen työntekijät tulen. Valtaus päättyi kuitenkin ilman henkilövahinkoja, kun työläiset suostuivat anarkistien järjestyskaartin suostuttelujen jälkeen luovuttamaan aseensa.


title: Barcelonan toukokuu

text: Puhelinlaitoksen valtauksen jälkeen POUM-puolueen ja muutaman anarkistityhmän jäsenet hakivat aseensa ja linnoittautuivat rakentamiensa barrikadien taakse. Jokusen tunnin kuluttua kaikki osapuolet olivat tehneet samoin ja katutaistelut alkoivat. Barrikadeja oli yhteensä muutamia satoja, lisäksi eri osapuolten asemiehiä oli talojen katoilla ja kirkkojen torneissa. Kaupungin keskustaa halkovan La Ramblasin itäpuoli oli hallituksen ja kommunistien hallussa, anarkistit ja POUM puolestaan hallitsivat länsipuolta ja Barcelonan esikaupunkeja. Puhelinlaitoksessa osapuolet pääsivät keskenään sopimukseen, niin että sen toiminta jatkui normaalisti. Puhelinyhteydet olivat tasavaltalaisille elintärkeitä käynnissä olevan sisällissodan vuoksi.


title: Barcelonan toukokuu

text: Seuraavana päivänä kaupunki oli jo täydessä sotatilassa. Suurin osa Barcelonan työväestöä oli anarkistien puolella ja vaarana oli toisen sisällissodan alkaminen sisällissodan sisällä. Francisco Largo Caballeron kansanrintamahallituksessa ministereinä toimineet anarkistit Joan García Oliver ja Federica Montseny pitivät radiopuheen, jossa he vetosivat CNT:n jäseniä laskemaan aseensa ja palaamaan työpaikoilleen. Aragonian rintamalla taistellut anarkistien divisioona, niin sanottu Durrutin kolonna, suunnitteli marssivansa Barcelonaan osallistuakseen taisteluihin, mutta luopui kuitenkin ajatuksesta García Oliverin ja Montsenyn radiopuheiden jälkeen. Kaksi muuta divisioonaa, joista toinen koostui POUM:n jäsenistä, puolestaan päätti siirtyä Madridiin ottaen kaupungin haltuunsa. Ne muuttivat suunnitelmiaan vasta, kun tasavaltalaisten ilmavoimat uhkasi joukkoja pommituksilla.