title: Naseby (1655)

text:
Kuningasvallan palauttamisen yhteydessä aluksen nimeksi tuli 23. toukokuuta 1660 "HMS Royal Charles". Vuodet 1660-1661 aluksen päällikkönä oli edelleen Cuttance ja se oli Sandwichin jaarlin lippulaivana. Alus osallistui Algerin hyökkäykseen 31. heinäkuuta 1661. Sen päälliköksi tuli 14. marraskuuta Robert Clerke aluksen jatkaessa palvelustaan Välimerellä Sandwichin jaarlin lippulaivana.
Aluksen päälliköksi tuli 18. maaliskuuta 1662 jälleen Cuttance, joka jäi tehtävästä 20. kesäkuuta. Alus oli 30. marraskuuta 1664 Yorkin herttuan lippulaivana päällikkönään Sir William Penn (kuollut 31. heinäkuuta 1665) ja 3. kesäkuuta 1665 Lowestoftin taistelussa punaisen laivueen keskimmäisessä osastossa. John Harman oli lippukapteenina 26. maaliskuuta - 10. kesäkuuta 1665. Aluksen päällikkönä oli 20. helmikuuta 1666 Sir John Kempthorne, joka viipyi aluksella 9. kesäkuuta saakka. Alus oli Albemarlen lippulaivana punaisen laivueen etuosastossa 1.-4. kesäkuuta neljän päivän taistelussa, jossa aluksen miehistöstä sai surmansa 32 ja haavoittui 55.


title: Naseby (1655)

text: John Hubbard vastaanotti 12. kesäkuuta aluksen päällikön tehtävät ja luopui niistä 4. joulukuuta. Alus oli ruhtinas Rupertin ja Albemarlen herttuan lippulaivana. Pyhän Jaakonpäivän taistelussa 25. kesäkuuta alus oli punaisen laivueen keskimmäisessä osastossa. Alus makasi palveluksesta poistettuna Gillinghamin edustalla, kun Alankomaiden laivasto valtasi sen hyökätessäänn Medwayhin 12. kesäkuuta 1667. Alus kuljetettiin sotasaaliina Rotterdamiin, missä se asetettiin näytteille. Alus romutettiin 1673 Hellvoetsluisissa.


title: Ford Mustang (1974)

text: Toisen sukupolven Ford Mustang oli Fordin vuosina 1974–1978 valmistama pony car -luokan auto. Malli esiteltiin syyskuussa 1973, coupe- ja liftback -koriversioina seuraavalle mallivuodelle, juuri vuoden 1973 öljykriisin aattona. Mustang II:ssa ei ollut mitään yhteisiä korin osia edeltäjiensä kanssa. Malli jakoi pohjalevynsä subcompact-luokan Ford Pinton kanssa.


title: Ford Mustang (1974)

text: Ensimmäisen sukupolven Mustang oli kasvanut elinkaarensa aikana kokoa ja vuoden 1973 malli oli huomattavasti alkuperäistä vuoden -64 mallia kookkaampi. Pony car -segmentin autojen myynti oli laskussa 1970-luvun alkuvuosina, koska ostajat siirtyivät edullisemman hintaluokan ja polttoainetaloudellisempiin malleihin. Mustangin markkinaosuutta söi mm. Fordin oma menestysmalli Maverick Mustang oli kasvanut intermediate-luokan autoksi ja etääntynyt alkuperäisestä ideastaan ja asiakaskunnastaan. Mustangin alkuperäisenä konseptina oli olla vakiokomponenteista valmistettu edullinen ja nuorekas malli, joka oli kuitenkin persoonallisempi kuin urheilullinen perhesedanin alaversio. Detroitin autovalmistajat olivat tutkineet markkinoita jo tovin ja tarve pienempien autojen valmistamiseksi oli selvinnyt. Valmistajien tilanne oli heikentynyt jo kesään 1973, kun myymättömiä autoja alkoi enenevässä määrin jäädä varastoon. Joulukuussa 1973 tilanne riistäytyi, kun öljykriisi romahdutti isokoristen ja -moottoristen autojen markkinat lähes täydellisesti


title: Ford Mustang (1974)

text: Tultuaan nimetyksi Ford Motor Companyn pääjohtajaksi joulukuussa 1970, Lee Iacocca käynnisti pienemmän Mustangin suunnittelutyöt. Mallin tulisi olla markkinoilla vuodelle 1974. Ensimmäisissä suunnitelmissa hahmoteltiin kutistetun Mustang -mallin perustuvan kompaktimalli Maverickiin. Tämä hanke hylättiin ja jatkoon pääsi suunnitelma, jossa uuden Mustangin perustana käytettiin pienempää Pintoa Mustang II:n lopullisen tuotantomallin suunnitelmat viimeisteli Dick Nesbitt vuonna 1971.


title: Ford Mustang (1974)

text: GM oli kehittänyt alkuperäisen Mustangin kilpailijoiksi Chevrolet Camaro ja Pontiac Firebird -mallit, mutta uusi Mustang II kilpaili nyt pikemminkin urheilullisia subcompact-malleja vastaan. Näihin kuuluivat GM:n Buick Skyhawk, Oldsmobile Starfire, Pontiac Sunbird ja Chevrolet Monza. Fordilla ajateltiin että uusi malli voisi kamppailla menestyksekkäästi myös 2+2-korisia tuonti-coupeita vastaan. Näitä olivat mm. Toyota Celica, Datsun 240Z, Mazda RX-3 ja eurooppalainen Ford Capri — joka itse oli syntynyt Mustangin innoittamana. Mallia oli huhtikuusta 1970 lähtien myyty Yhdysvalloissa Mercuryn nk. "captive import" -mallina. Saksasta tuli vuonna 1974 markkinaosuuksista kilpailemaan uusi Volkswagen Scirocco, BMW 2002 oli ollut tarjolla USA:ssa jo 1960-luvun lopulta lähtien.


title: Ford Mustang (1974)

text: Fordin pääinsinööri Stuart M. Freyn mukaan Iacocca odotti auton kokoonpanolta ja viimeistelyltä korkeaa tasoa, sen tuli olla "pieni jalokivi". Mustang II:n ensimmäisen mallivuoden tuotantomäärä oli 385 993 autoa, kun 1973 Mustang oli päässyt lukemaan 134 867 autoa. Mallia myytiin kaikkiaan hieman yli 900 000 kappaletta joka osoitti Ford Mustang II -mallin oikean ajoituksen.


title: Ford Mustang (1974)

text: Suunnittelijat ja insinöörit olivat työskennelleet tiivisti uuden mallin ympärillä. Vaikka auto uudistui täydellisesti, sen designissa haettiin viittauksia alkuperäiseen versioon. Mustang II tuotiin markkinoille perinteiseen tapaan, mallivuotta edeltävän kalenterivuoden syksyllä. Kokonsa puolesta uusi Mustang II palasi lähelle alkuperäistä, vuoden 1965 mallia. Uutuus valittiin amerikkalaisen autoilun aikakauslehti "Motor Trendin" Vuoden Autoksi. Tärkeimpänä syynä Mustang II:n ensimmäisen vuoden suosiolle voidaan pitää vuoden 1973 öljykriisiä, joka sai kuluttajat siirtymään taloudellisiin malleihin.


title: Ford Mustang (1974)

text: Mustang II:n oli ominaisuuksiltaan ajan tasalla oleva auto ja tehoiltaan se oli täysin vertailukelpoinen muiden sen aikaisten Detroitin valmisteiden kanssa. Mallinimi silti kantoi urheilullisen auton imagoa mukanaan ja koska Mustang ei moottoriensa puolesta pystynyt tarjoamaan varsinaisille vauhtipäille juuri mitään, nämä siirtyivät tuontiautojen käyttäjiksi. Urheilulliset japanilaismallit Toyota Celica ja Datsun 240Z kasvattivat myyntiään reilusti ja tämä oli pois Mustangin markkinaosuuksista."


title: Ford Mustang (1974)

text: Mustang II:n perusmoottori oli 140-kuutiotuumainen (2,3 l) SOHC-rivinelonen, ensimmäinen kokonaan metrijärjestelmän mitoilla Amerikassa valmistettu moottori. Ainut optiomoottori oli 171-kuutiotuumainen (2,8 l) V6. Vuosi 1974 oli ainoa, jolloin Mustangilla ei ollut tarjolla V8-optiomoottoria lukuun ottamatta Meksikossa valmistettuja autoja. Alustan uusia ominaisuuksia olivat hammastanko-ohjaus ja moottorin kiinnittäminen erilliseen apurunkoon, jolla vähennettiin NVH:ta "(noise, vibration, harshness)".


title: Ford Mustang (1974)

text: Iacoccan vaatimuksesta autosta tehtiin porras- ja viistoperäversiot." Coupe- ja liftback -malleina tarjolla olleen Mustang II:n muotoihin oli eittämättä vaikutusta myös italialaisella Ghian suunnittelutoimistolla, joka oli siirtynyt Fordin omistukseen vuonna 1970. Mustangin alkuperäiselle tyylille uskollisesti autossa oli pitkä keula ja lyhyt perä. Uuden muotoilunsa myötä Mustang menetti välitolpattoman designinsa. Takasivuikkuna oli nyt kiinteästi asennettu, vaikka auton kromipäällysteinen ja ohut B-pilari saikin sen muistuttamaan hardtopia. Mainonnassaan Ford käytti porrasperä-Mustangin yhteydessä silti surutta ilmaisua "Hardtop". Mustang II:n perusvarusteversiot olivat "Hardtop", "3-door 2+2", luksus-varusteinen "Ghia" ja V6-moottorinen "Mach 1".Öljykriisin alkaessa pikkuhiljaa painua kuluttajien ajatuksissa taka-alalle, Fordilla todettiin Mustang II:n imagon kaipaavan V8-moottoria. Mallivuodelle 1975 auton konehuone suunniteltiin uusiksi, jotta sinne saatiin sovitettua 302-kuutiotuumainen (4,9 l) V8 -optiomoottori. Samalla konepelti ja lukkopelti kokivat muutoksia. Moottori oli tarjolla ainoastaan kaksikurkkuisella kaasuttimella ja sen nettoteho oli 140 hv. Koska Mustang II:ta oli valmistettu mallin markkinoille tulosta lähtien Meksikossa V8-moottorilla, keulan suunnitelmat lainattiin sieltä, sen sijaan että yhtiö olisi käyttänyt vastaavan rakenteen uudelleen suunnitteluun aikaa ja rahaa.


title: Ford Mustang (1974)

text: "Road & Track" kellotti V8-moottorilla varustetulle Mustangille 0–60 mph (96 km/h) kiihtyvyyden ajassa 10,5 sekuntia ja 106 mph (171 km/h) huippunopeuden. Mustang II:n 302-kuutiotuumaisesta versiosta tuli USA-Fordin ensimmäinen metrijärjestelmän mukaisella kuvauksella nimetty V8 Mustang: "5.0 L".


title: Ford Mustang (1974)

text: Uuden V8-optiomoottorin lisäksi malli sai osakseen joitain pienempiä muutoksia vuodelle 1975. Ghia sai C-pilareihinsa oopperaikkunat ja topatun puoli-vinyylikaton. "Perus"-Ghian rinnalla oli ao. vuonna tarjolla astetta elegantimpi "Silver Ghia". Mallivuoden keskellä valikoimaan lisättiin uusi versio, 2.3 L "MPG". Mallin oli tarkoitus täyttää Yhdysvaltain ympäristönsuojeluviraston asettama 23 mpg (10 l/100 km) kaupunki- ja 34 mpg (6,9 l/100 km) maantiekulutus sekä päästövaatimukset. Siksi se oli varustettu katalysaattorilla ja perävälitys oli harva 3.18:1 (vakiovälitys oli 3.40:1). Alleviivatakseen polttoainetaloudellisuutta, kaikki 2,3 L perus-Mustang II:t saivat vuoden 1975 jälkeen mallinimeensä lisäliitteen MPG. Nimi "Cobra" teki paluun mallivuonna 1976. Nyt tarjolle tullut "Cobra II" oli varustepaketti, johon kuului mm. kisaraidoitus, etu- ja takaspoilerit, konepellin valescooppi ym. Ao. mallivuoden erikoisversio oli "Stallion"-paketti, jonka sai sekä porras- että viistoperämalliin. Pakettiin kuului mm. musta maski, mustat ikkunalistat ja lasinpyyhkijöiden varret, musta korin alaosa ym. Edellisenä vuonna Ghia-mallien optiovarusteena esitelty manuaalitoiminen, lasinen "Moonroof"-kattoluukku tuli optioksi myös muihin malleihinVuoden 1977 erikoismalli oli "Appearance"-paketti, johon kuului mm. "Tu-Tone"-kaksivärimaalaus, kyljen dual-aksenttiraidat, vanteiden kromirenkaat, täysvinyyli- tai kangas-vinyyli -istuimet, kojetaulun harjattua alumiinia olevat applikoinnit ym. Toinen uutuus oli "Ghia Sports" -paketti, johon kuului musta tai kellanruskea (tan) maalaus, "Black Odense"- tai "Chamois Lugano" -puolivinyylikatto, saman väriset kylkilistojen vinyyli-insertit sekä kyljen aksenttiraidat, takaluukun päälle tavarateline em. värisillä nahkahihnoilla, alumiinivanteet "Chamois"-värisillä puolilla ja musta maski. Uutena optiovarusteena oli raotettava tai halutessa irrotettava "Flip-Up Open Air" -kattoluukku. Tuulilasin pyyhkijöiden ja pesulaitteen katkaisimet siirtyivät kojetaulusta vilkkuviikseen. Fastback-malleihin sai etuspoilerin valinnaisena "no-cost"-varusteena. Mallin suunnitellun elinkaaren lähestyessä päätepistettään Ford muutti tai lisäsi autojen varustusta kesken mallivuoden. "Cobra II" sai uudet näyttävät teippaukset ja konepellin valescooppi käännettiin toisinpäin eli takaa imeväksi. Kaikkein lähemmäksi avoautoa pääsi fastback-mallin "T-top" -optiolla, johon kuului katon irrotettavat lasipanelit.


title: Ford Mustang (1974)

text: Viimeiselle mallivuodelle Mustang II toi enää vähän uutta. Edellisen mallivuoden aikana valikoimaan tulleiden "T-roof Convertiblen" ja uuden Cobra II -teippauksen ohella ostajia houkuteltiin uudella "King Cobralla" ja naisväelle suunnatulla "Fashion"-versiolla.


title: Ford Mustang (1974)

text: King Cobran varustukseen kuului luonnollisesti kaikki Cobra II:n varustus, lisättynä "Rallye"-paketin varusteilla. Tähän päälle vielä tehostettu jäähdytys, "heavy duty" -jousitus, säädettävä iskunvaimennus ja kallistuksenvakaaja myös takana. Ulkoisesti mallin tunnisti konepellin näyttävästä King Cobra-motiiviteippauksesta, omasta etuspoilerista ja takaspoilerin King Cobra -dekaalista. "Fashion"-paketti jakautui kahteen erikseen hankittavaan osaan, "Fashion Accessory" -ulko- ja sisäpakettiin. Mallin väri oli pirteän oranssi "Tangerine". Sisätilapaketin värit oli soinnutettu ulkovärin kanssa yhteen ja varusteisiin kuului mm. kuljettajan häikäisysuojan valaistu meikkipeili, ovien tavarataskut, seisontajarrun kahvan koteloinnin kolikkorenki ym.


title: Ford Mustang (1979)

text: Kolmannen sukupolven Mustang oli Ford Motor Companyn vuosina 1979–1993 valmistama urheiluautomalli. Fox-pohjalevylle valmistettu malli sai valmistushistoriansa aikana osakseen lukuisia muutoksia sekä varustukseensa että voimalinjaansa. Mallin ajatellun elinkaaren ollessa päätepisteessään vuonna 1987, näytti hetken siltä että sen seuraaja olisi Mazda-perustainen, etuvetoinen malli. Yhtiön päättäjät kuitenkin kuuntelivat ostajien ääntä ja Mustang jatkoi perinteisenä takavetoisena konfiguraationa. Mustang-entusiastit jakavat tämän sukupolven kahteen segmenttiin: tuplavaloilla varustetut 1979–1986 autot ja aerodynaamisilla valaisimilla varustetut 1987–1993 autot. Sarjan valmistus päättyi, kun markkinoille lanseerattiin Ford Mustangin 4. sukupolvi (SN-95), mallivuodelle 1994.


title: Ford Mustang (1979)

text: Mallivuoden 1979 Mustang perustui aiempaa suuremmalle Fox-pohjalevylle, joka oli alun perin kehitetty vuonna 1977 debytoinutta Ford Fairmont ja Mercury Zephyr -kaksikkoa varten. Suurempi kori tarkoitti suurempia sisätiloja neljälle hengelle, etenkin takaistuimella, kuin myös suurempaa tavaratilaa ja konehuonetta. Korimalleina olivat liftback ja porrasperäinen coupe. Perustason ohella tarjolla ollut ylellisempi varustetaso oli "Ghia". "Cobra"-varustukseen kuului 2,3-litrainen turbomoottori. Ensimmäistä kertaa Mustangin optiovarustelistalta löytyi mm. sähkötoimiset ovien ja takaluukun lukot sekä vakionopeussäädin. Ohjauspyörän kallistuksen säätö eli tilttiratti teki paluun optiolistalle vuonna 1980 ja sähkötoimiset ikkunat vuonna 1981. Molemmat optiot olivat viimeksi olleet tarjolla vuonna 1973


title: Ford Mustang (1979)

text: Moottoripalettiin kuului 88 hv:n 2,3-litrainen Pinto-rivinelonen, 109 hv:n 2,8-litrainen Köln V6 (joka oli siis Saksan Fordin valmistama) sekä 140 hv:n 302 Windsor V8, jota 4,9 litran iskutilavuudestaan huolimatta markkinoitiin "5.0 L" -moottorina. Kaikki em. moottorit periytyivät Mustang II -sarjasta. 2,8-litraisen V6 -moottorin toimitusmäärät jäivät riittämättömiksi, jonka vuoksi tämä optio korvattiin loppuvuodesta 1979 Fordin 85 hv:n 3,3-litraisella rivikuutosella. Uutena tulokkaana esiteltiin 132 hv:n 2,3-litrainen turbo rivinelonen, joka numeraalisesti antoi saman tehon kuin V8-moottori. Fordilla oli visio, että kyseinen moottori toimisi suunnannäyttäjänä tehomottoreiden uudelle aikakaudelle. Cobra-version erikoisuutena olivat metrijärjestelmän mukaan mitoitetut "Michelin 190/65R-390 TRX" -renkaat.


title: Ford Mustang (1979)

text: Jälleen kerran Mustang valittiin Indianapolis 500 -ajojen turva-autoksi. Tämän kunniaksi Ford valmisti 10 478 auton "Indy 500" -erikoiserän. Pääväritykseltään hopeanharmaata ja mustaa kaksivärimaalausta korostivat oranssit ja punaiset raidat. Mallin keulalla oli sumuvaloin varustettu uniikki spoileri, poikkirivoitettu maski ja takaa imevällä scoopilla varustettu konepelti. Takana oli spoileri. Pääväriltään mustaan sisustukseen kuului Recaron istuimet valko-mustalla insertillä. Voimalinja koostui 2,3-litraisesta turbomoottorista, jonka jatkeeksi sai ainoastaan neliportaisen manuaalivaihteiston tai 5.0 L V8 -moottorista, joka voitiin naittaa joko manuaalin tai kolmeportaisen automaatin kanssa. Kolme kilpailuihin valmistettua autoa varustettiin "T-roof" -katolla, kun taas kuluttajamarkkinoille valmistetut autot saivat lasisen kattoluukun. "T-roof" -optio tuli tarjolle vasta mallivuoden 1981 autoissa.


title: Ford Mustang (1979)

text: Toisen, vuoden 1979 öljykriisin jälkeen, 302-kuutiotuumainen "5.0 L" V8 -moottori poistui ja sen paikan otti 255-kuutiotuumainen (4,2 l) V8, hieman paremman polttoainetaloutensa ansiosta. Kyseinen moottori, joka oli V8-optio vuosina 1980 ja -81, oli tehty 302:n lohkoon, pienemmällä porauksella. Sen sylinterikansien hengittävyys oli huomattavasti edeltäjäänsä heikompi ja se antoi tehoa 120 hevosvoimaa, joka on pienin V8-moottorien lukema Mustangin historiassa. 4,2-litraisen moottorin yhteyteen sai ainoastaan kolmeportaisen automaattivaihteiston. Tämä tarkoitti sitä, että "2.3 L Turbo 4" oli Mustangin ainoa "performance"-moottori. "Turbo 4" taas oli alusta alkaen kärsinyt luotettavuusongelmista. Puutteellinen voitelu aiheutti lukuisia ahtimien rikkoontumisia ja sytytti jopa moottoripaloja. Turbomoottori poistui valikoimasta kesken mallivuoden 1981 ja sen tilalle tuli 255 V8. Ahdettu moottori teki paluun mallivuoden 1984 "Turbo GT" -mallissa. Luistonestolla varustettu "Traction-Lok" -perä tuli tarjolle kaikkien moottorivaihtoehtojen kanssa vuonna 1981. Viisiportainen ylivaihdelaatikko lisättiin optiolistalle mallivuodelle 1981. Mallivuosien 1980–81 Cobra sai uuden maskin, uuden etuspoilerin ja konepellin valescoopin, uuden takaspoilerin ja edellisevuoden "Indy 500" -mallissa olleet Recaron istuimet. Teippigrafiikka oli myös uudistettu ja siihen kuului vyötärölinjalla kulkenut kaksoisraidoitus, konepellin käärmedekaali ja "Cobra"-tekstit takaspoilerissa ja taemmissa sivuikkunoissa.


title: Ford Mustang (1979)

text: Mustang GT palasi mallistoon vuodelle 1982, 13 vuoden jälkeen. Samalla perinteikäs Cobra jätettiin pois. Uuden GT:n valinnaisena voimanlähteenä toimi 160-hevosvoimainen, 302-kuutiotuumainen "5.0 L H.O. V8" -moottori, joka oli saanut uudet venttiilit, uuden nokka-akselin (joka oli perua vuoden -73 Torinon 351W -moottorista). suuremman kaksikurkkuisen kaasuttimen, uusitun sytytysjärjestyksen sekä paremmin hengittävän imu- ja pakojärjestelmän. GT:n varusteita olivat sumuvaloin varustettu etuspoileri, oma maski ja takaspoileri. Edellisvuoden Cobran Recaro-istuimet olivat optiovaruste. GT:n keulapeite muistutti aiempien Turbo-mallien valescooppi-konepeltiä, joka antoi sopivasti lisätilaa korkealle ilmanpuhdistinasetelmalle. Mallien varustetasoja kuvaavat merkinnät olivat nyt "L, GL, GLX" ja "GT". Kaikkien mallien vakiovoimalinjana oli 2,3-litrainen OHC-rivinelonen ja 4-portainen manuaalivaihteisto.


title: Ford Mustang (1979)

text: Mallivuodelle 1983, tuolloin viiden vuoden ikäiseen "Fox-Mustangiin" tehtiin joukko muutoksia ja parannuksia. Auton keula sai uudet pyöreämmät muodot ja uuden maskin, jonka muoto taas vaikutti ajovalojen aukon muotoon. Uudet ja suuremmat vaakasuuntaisesti muotoillut, oransilla suuntavilkulla varustetut takavalot, korvasivat aiemmat pystysuuntaista muotoilua edustaneet yksiköt. Yhdeksän vuoden tauon jälkeen Ford toi markkinoille avo-Mustangin, vastauksena Chryslerin vuotta aiemmin aloittamalle avomallien valmistukselle. Valtaosa avomalleista varustettiin GLX-tasoon ja 3,8-litraisella V6-moottorilla, mutta 1001 autoa (993 myytiin USA:ssa, 8 Kanadassa) valmistettiin "5.0 V8 GT" -versiona. Nelikurkkuinen kaasutin ja uusi imusarja antoivat Mustang GT:lle 175 hevosvoiman tehon. 3,3-litrainen rivikuutonen pudotettiin vähäisen kysynnän takia pois vuoden 1982 jälkeen ja sen korvasi 3,8-litrainen Essex V6.


title: Ford Mustang (1979)

text: Mallivuodelle 1984 "GL-" ja "GLX" -versiot pudotettiin pois valikoimasta. Tarjolla olivat "L, LX, GT, Turbo GT" ja uutuusmalli SVO. 302 V8 -moottori oli tarjolla kahtena eri versiona, nelikurkkuisella kaasuttimella tai uutena, polttoaineen EFI-ruiskulla "(Electronic Fuel Injection)" varustettuna. Ruiskuversion teho oli 165 hevosvoimaa. 2,3-litrainen turboahdettu rivinelonen teki paluun EFI-polttoaineen ruiskutuksella varustettuna, ja sen teho oli 145 hevosvoimaa. GT:n taka-akselin "slapper bar" -tehdasoption korvasi uusi "Quadra Shock" -tuenta, joka tuli tarjolle joitain kuukausia mallivuoden alkamisen jälkeen. Mallivuoden 1984 jälkeen "TRX" -alustaoptio pudotettiin pois valikoimasta. Vuonna 1984 Ford juhlisti Mustangin 20-vuotista taivalta "G.T.350" -erikoismallilla. Mallia valmistettiin rajoitettu, 5260 auton erä, sekä avo- että liftback-korilla. Autojen väri oli "Oxford White" -valkoinen, "Canyon Red" -sisustuksella. Helmoissa oli punaiset "GT 350"-raidat ja etulokasuojissa "tri-bar Pony" -emblemmit. Voimanlähteenä toimi joko 2.3 Turbo tai 302 V8.


title: Ford Mustang (1979)

text: Vuonna 1984 Ford esitteli CFI "(central fuel injection)" -polttoaineensyöttöjärjestelmän. Tämä yksipisteruisku oli kaikkien automaatti-Mustangien varusteena vuosina 1984-1985. Vuoden 1984 CFI-versiot olivat ensimmäiset Mustangit, jotka oli varustettu elektronisella moottorinohjauksella.


title: Ford Mustang (1979)

text: Uutuusmalli Mustang SVO tuli markkinoille ensi kertaa vuonna 1984 ja sitä valmistettiin mallivuoden 1986 loppuun. Mallin voimanlähteenä toiminut 2,3-litrainen turboahdettu rivinelonen tuotti vuoden 1984 versiossa tehoa 175 hevosvoimaa. Mallivuoden -85 puolivälissä moottorin teho nostettiin 205 hevosvoimaan ja vuoden -86 malleissa tehoa on 200 hv. SVO:n erikoisominaisuuksia, vakio-Mustangiin verrattuna, olivat mm. nelipyörä-levyjarrut, omat 16-tuumaiset alumiinivanteet sekä kaksitasoinen takaspoileri. Mallin uniikki ilme muodostui konepellin keskilinjan viereen sijoitetusta ahtimen ilmanottoaukosta ja maskittomasta keulasta, jonka ajovaloumpiot oli upotettu syvälle, kun taas pysäköintivalo ja kulman ympäri kiertävä suuntavilkku olivat keulapellin ja puskurin pintojen kanssa tasassa. Autoon oli alun perin suunniteltu aerodynaamisesti konepellin ja puskurin kanssa tasassa olevat ajovaloyksiköt, mutta Yhdysvaltain silloisten valomääräysten näiden käyttö ei ollut mahdollista. (Amerikkalaisessa autosanastossa ajovaloumpio on "sealed beam", eli oikea umpio, joka vaihdetaan yksikkönä kun se lakkaa palamasta. Meikäläisittäin ajovaloumpiota tarkoittava komponentti, johon vaihdetaan pelkkä polttimo, on Amerikoissa "composite headlamp", koska se koostuu kahdesta eri elementistä ja on siten komposiitti.) "Aero headlamp" -ajovalot saatiin SVO:n keulalle 1985½ -vuosimallissa ja samantyyppiset valaisimet tulivat myöhemmin 1987 Mustangin keulalle. SVO:n myyntihinta oli huomattavasti korkeampi kuin lähes samalla varustuksella olleen V8 GT:n, joten niitä myytiin kolmen vuoden aikana alle 10 000 kappaletta.


title: Ford Mustang (1979)

text: Vuodelle 1985 Mustang sai maskittoman keulan, vaakatasossa olevalla ilmanottoaukolla. Samalle vuodelle Mustang GT sai uudet "E5AE" -sylinterikannet, uudistetun nelikurkkuisen Holley-kaasuttimen sekä joitain muita muutoksia. Näillä eväillä sen teho oli 210 hv @ 4600 r/min ja vääntö 265 lbs-ft (359 Nm) @ 3400 r/min. Kyseinen malli oli viimeinen kaasuttimella varustettu V8-Mustang. Mallivuosi 1985 pudotti valikoimasta "L-" ja "Turbo GT" -versiot, jättäen "LX:n, GT:n" ja "SVO:n".


title: Ford Mustang (1979)

text: Mallivuoden 1986 polttoaineen elektronisella ruiskutuksella varustettu GT 5.0 HO V8 on Mustangin historiassa vedenjakajamalli. Fordin ensimmäinen EEC "(electronic engine control)" -moottorinohjausjärjestelmä oli tullut markkinoille vuonna 1978 ja sen neljäs sukupolvi, EEC-IV, oli esitelty vuonna 1984. Vaikka GT:n teholukema oli 10 hevosvoimaa pienempi kuin vuotta aiemmin, sille kellotettiin paremmat 0-60 mph kiihtyvyys- ja varttimailiajat kuin kaasuttimella varustetulle edeltäjällään. Tämä oli uuden ruiskujärjestelmän ansiota, koska se antoi moottorille mm. laakeamman vääntökäyrän. Vuonna 1986 Yhdysvalloissa otettiin käyttöön keskelle-ylös asennettu jarruvalo pakollisena varusteena. Liftback-mallissa se on sijoitettu takaspoileriin, porrasperämallissa auton sisälle, takaikkunan alareunaan ja avomallissa vakiovarusteiseen takaluukun tavaratelineeseen.


title: Ford Mustang (1979)

text: Mustangista tuli Fordin ase muita merkkejä vastaan alkuvuosien vakioautojen A-ryhmässä, sekä Euroopassa että Australiassa. Euroopassa turboahdettu Ford Sierra XR4i otti 4,9-litraisella V8-moottorilla varustetun Mustangin paikan jo kaudella 1985. Australialainen kilpa-ajaja Dick Johnson osti vuoden 1984 puolivälissä kaksi saksalaisen Team Zakspeedin rakentamaa Mustangia, koska Australian Ford ei hankkinut kisaluokituksia paikallista valmistetta olleille XE- ja XF Falcon -malleille. Mustangeja kilpailutettiin Australian Touring Car -sarjassa kausilla 1985 ja 1986. Johnson voitti vuoden 1985 Australian Grand Prix:n yhteydessä ajetun A-ryhmän tukikilpailun ja sai joitain pistesijoja kausien 1985 ja -86 Australian Touring Car Championship -sarjassa. Mustangin A-ryhmän kilpailu-ura tuli päätökseen kauden 1986 päätyttyä. Kaudella 1987 sen paikan otti Ford Sierra RS Cosworth.


title: Ford Mustang (1979)

text: Vuosina 1979–1986 USA:n Lincoln/Mercury -dealereiden kautta oli myynnissä kolmannen sukupolven Mustangin sisarmalli Mercury Capri. Mallin myötä Mercury sai jälleen palettiinsa pony car -luokan auton, koska aiemmin Mustang-perustainen Cougar oli vuonna 1974 siirtynyt valmistettavaksi luokkaa isommalle pohjalevylle. Varusteversiot olivat "perus-Capri, Capri Ghia, Capri GS, Capri RS" ja "Capri Turbo RS". "American Sunroof Company" ja "McLaren Automotive" olivat yhteistyönä suunnitelleet "ASC McLaren" -erikoismallisarjan, johon kuului myös kaksiovinen avoauto. Toisen sukupolven Caprit olivat ainoat Mercury Caprit, jotka oli mahdollista saada V8-moottorilla varustettuna.


title: Ford Mustang (1979)

text: Fox-pohjalevylle perustunut Mercury Capri ei kokenut suuria muutoksia valmistushitoriansa aikana. Suurin näkyvä muutos tehtiin mallivuodelle 1983, jolloin mallin takaluukku sai aerodynaamisemman taka-ikkunan, (ns. "bubble back"), samalla myös takavalot ja takapuskuri muuttuivat. Caprin voimalinja- ja sisustusvaihtoehdot noudattivat melko lailla samaa linjaa Mustangin kanssa. Eroja toki löytyy, mutta päälinjat vastaavat toisiaan.


title: Ford Mustang (1979)

text: Vuodesta 1981 vuoteen 1984 Meksikossa valmistetut Ford Mustangit olivat ulkoiselta olemukseltaan eräänlaisia hybridejä, koska niissä käyettiin joitain Mercury Caprin korin osia. Alkuvuosien malleissä käytettiin Caprin takavaloja ja vuosimalleissa 1982 ja -83 oli myös Caprin keula. Vuosina 1983–86 käytössä oli Caprin "bubble back" -takaluukku.


title: Ford Mustang (1979)

text: 1980-luvun puolivälissä Mustangin myynti oli jälleen kerran laskusuunnassa. Autoja meni edelleen kaupaksi yli 100 000 kappaletta vuodessa, joka oli silti valmistajayhtiön mittakaavassa vähän, aiempiin myyntimääriin verrattuna. Fordilla uskottiin että Mustang on menettänyt paikkansa markkinoilla ja yhtiö ilmoitti korvaavansa sen etuvetoisella, Mazda-pohjaisella mallilla. Mustang-fanit reagoivat ilmoitukseen nopeasti ja yhtiö sai vastaanottaa satoja tuhansia kirjeitä, joissa pyydettiin Mustangin säilymistä takavetoisena. Ford kuunteli herkällä korvalla asiakaskunnan toivetta ja päätti jatkaa Mustangin valmistusta takavetoisena. Etuvetoiselle mallille annettiin nimi Probe ja se korvasi Pohjois-Amerikan markkinoilla Ford EXP:n. Euroopassa Probe tuli markkinoille täysin uutena mallina


title: Ford Mustang (1979)

text: Vuoden 1987 Mustang uudistettiin täydellisesti sekä sisätiloiltaan että ulkoisesti. Ulkoinen design muistutti aiemman SVO:n "Aero"-tyyliä, samalla kun siihen oli yhdistetty Fordin sen aikaisia design-piirteitä. Sisällä kaikki oli uutta: kojetaulu, keskikonsoli, istuimet ja ovipanelit varusteineen. SVO:n jäätyä pois vuoden 1986 jälkeen, mallit olivat nyt LX- ja GT, porrasperä-, liftback- ja avokorisina versioina. LX:n takavalot oli uudistettu ja suuntavilkun linssi oli nyt kirkas, kun taas GT:n takavaloja peitti auton korin värinen, takavalon kolmeen osaan jakava "louvers"-ritilä. Taempien sivulasien jäähdytysritilät eli "louversit" oli poistettu, ja lasi oli nyt suurempikokoinen ja koripellin kanssa tasan. Lasin taemmassa alanurkassa oli "Mustang"-tekstit. GT:n varusteisiin kuuluivat uudet pyöreät sumuvalot, helmasarja ja mallin omat, 15-tuumaiset turbiinivanteet. V6-moottori oli pudotettu pois valikoimasta ja vaihtoehtoina olivat nyt 2,3-litrainen EHI OHC-rivinelonen ja 5,0-litrainen EFI HO V8, joka oli saatavilla myös porrasperäiseen LX-malliin optiovarusteena.


title: Ford Mustang (1979)

text: Vuonna 1987 V8-moottoriset Mustangit saivat "E7TE"-kannet ja takoalumiinimännät venttiilikoloilla, edellisvuoden tasakantisten mäntien tilalle. E7-sylinterikannet otettiin käyttöön Fordin "truck"-moottorista, koska ne olivat hengittävyydeltään paremmat kuin vuoden 1986 pyörrevirtaus-kannet. Moottorin teholukema nousi 225 hevosvoimaan, vääntömomentin ollessa 410 Nm. Vuosi 1988 ei tuonut tullessaan mitään muita isoja muutoksia, kuin että "T-roof" -optio poistui valikoimasta kesken mallivuoden. Vuodelle 1989 the Mustangin ajonopeuden mittaukseen perustunut moottorinohjaus vaihtui ilmamassan mittaukseen perustuvaan järjestelmään. Kaliforniassa myydyt autot oli varustettu MAF-tunnistimella "(Mass Air Flow)" jo vuotta aiemmin. Tämä muutos laski hieman moottorin tehoa, mutta teki siitä huomattavasti helpommin viritettävän. MAF-tunnistimella varustettu moottorinohjaus kykenee ottamaan huomioon moottorin imu- ja pakopuolelle- sekä moottorin sisälle tehdyt muutokset, jolloin moottorinohjauksen keskusyksikkö "(ECU)" pystyy säätelemään polttoaineseoksen suhteen optimaaliseksi. Kuljettajan turvatyyny tuli vakiovarusteeksi mallivuoden 1990 autoissa, mutta niitä alettiin asentamaan jo vuoden -89 autoihin. Ford ei huomioinut Mustangin 25-vuotisjuhlaa erityisen näyttävästi. Ainoa juhlavuoden erikoisvaruste on 27. maaliskuuta 1989 – mallivuoden 1990 lopun välisenä aikana valmistettujen autojen kojelaudan oikean reunan pieni emblemmi.


title: Ford Mustang (1979)

text: Vuonna 1989 Ford alkoi siirtää resursseja seuraavan sukupolven Mustangin suunnitteluun. Malli oli tarkoitus saada markkinoille vuoden 1993 lopulla. Muutokset mallivuosien 1990–1993 välisenä aikana olivat vähäisiä ja enimmäkseen visuaalisia. Vuonna 1990 virvoitusjuomabrändi 7-Up päätti järjestää kilpailun, jonka palkintoina jaettaisiin avo-Mustangeja. Yhtiö perui kilpailun aivan viime metreillä ja Fordille jäi käteen 4103 auton erikoiserä smaragdinvihreitä, valkoisella nahkasisustuksella varustettuja LX 5.0-Mustangeja, jotka menivät sitten myyntiin normaaleja kanavia myöten. Vuosina 1992 ja -93 Mustangilta tuli avokoreihin toteutettuja erikoismalleja; Vuonna 1992 erä "Feature-" tai "Summer Special" 5.0 LX -malleja "Vibrant Red" -värillä ja valkoisella katolla ja sisustuksella, vuonna 1993 "Canary Yellow" -värillä ja valkoisella tai mustalla katolla ja sisustuksella sekä "Vibrant White" -värillä ja valkoisella sisustuksella ja katolla.


title: Ford Mustang (1979)

text: Vuoden 1991 mallivuoden muutoksia on 2,3-litraisen rivinelosen tehon nousu 88 hevosvoimasta 105 hevosvoimaan. Tehon kasvu oli saatu aikaan uudella sylinterikannella, jossa oli kaksi sytytystulppaa per sylinteri.


title: Ford Mustang (1979)

text: Vuonna 1992, mallisukupolven lopun jo häämöttäessä, Ford siirtyi käyttämään kaikissa 302-kuutiotuumaisissa V8-moottoreissaan hypereutektisia mäntiä. Samalla GT:n teknisiksi arvoiksi kirjattiin 205 hv tehoa ja 373 Nm vääntöä. Nämä lukemat ovat hyvin lähellä arkikäyttäjän moottorin todellista ulosantia. Vuosien 1989–1992 teholukema 220 hv on enemmänkin suuntaa antava, eikä kerro tismalleen moottorin oikeaa tehoa. Ao. vuosina mm. moottoreiden nokka-akselin profiili muuttui, samoin monet pienemmät seikat, joilla kaikilla kuitenkin on oma vaikutuksensa. Ford piti teholukeman kuitenkin samana vuodesta toiseen.


title: Ford Mustang (1979)

text: Juuri perustettu Fordin SVT-divisioona toi vuonna 1993 markkinoille Ford Mustang SVT Cobra -mallin, jonka 302-kuutiotuumainen Windsor V8 -moottori antoi tehoa 235 hv ja vääntöä 380 Nm. Ulkoisesti GT:tä hillitymmän näköisen Cobran moottori oli varustettu Fordin GT-40 "high performance" -osilla. (Nimestä huolimatta näillä ei ole mitään tekemistä Ford GT40 -kilpa-auton kanssa) Vuonna 1993 markkinoille tuli myös "Cobra R", jonka voimanlähteenä toimi sama moottori. Cobra R oli varustettu suuremmilla jarruilla, Koni-vaimentimilla sekä moottoriöljyn ja ohjaustehostimen nesteen jäähdytyksellä. Mallissa ei ollut lainkaan takaistuinta eikä siihen ollut mahdollista saada esim. ilmastointia tai audiolaitteita. Vakiomallien puolelta mainittakoon uutena optiovarusteena vuonna 1993 tarjolle tullut AM/FM-radio / CD-soitin.


title: Ford Mustang (1979)

text: Kolmannen sukupolven Mustangin valmistus päättyi syyskuussa 1993.


title: Ford Mustang (1994)

text: Neljännen sukupolven Mustang oli Ford Motor Companyn vuosina 1994–2004 valmistama urheiluautomalli.


title: Ford Mustang (1994)

text: Mallivuodelle 1994 esiteltiin Mustang, joka oli saanut osakseen suurimmat muutokset liki viiteentoista vuoteen. Fordin sisäisellä koodilla "SN-95" suunniteltu malli perustui päivitetylle Fox-pohjalevylle. Suunnittelutiimin päävastaava Bud Magaldi halusi että autoon yhdistetään sopivalla tavalla Mustangin klassisia tunnuspiirteitä. Avomalli pysyi tuotannossa, mutta parin aiemman sukupolven liftback -kori oli jätetty pois valikoimasta.


title: Ford Mustang (1994)

text: Ennen uuden Mustangin virallista julkaisua Ford esitteli vuoden 1993 Detroitin autonäyttelyssä "Mustang Mach III" -konseptiauton, joka antoi viitteitä uuden mallin ulkonäöstä. Darrell Behmerin ja Bud Magalin suunnitteleman kaksipaikkaisen mallin voimanlähteeksi oli valjastettu mekaanisella ahtimella ryyditetty 4,6-litrainen DOHC V8, jonka tehoksi ilmoitettiin 450 hv (336 kW). Ao. moottori oli myös konseptiversio, eikä sellaisenaan päässyt tuotantoon, mutta se antoi viitteen siitä, että Fordin Modular-moottoriperheen edustaja tulisi tulevaisuudessa löytymään myös Mustangin konehuoneesta.


title: Ford Mustang (1994)

text:
Perus-Mustangin voimanlähteenä oli 3,8 l OHV V6 -moottori ja sen jatkeena vakiovarusteinen 5-portainen manuaalivaihteisto tai valinnainen 4-portainen AODE-automaatti. V6-moottori tuotti tehoa 145 hv (108 kW) @ 4000 r/min ja vääntöä 215 lb.ft (292 Nm) @ 2500 r/min. Uuden EEC-V-moottorinohjausjärjestelmän käyttöönoton myötä, vuonna 1996, perus-V6 sai tehoa lisää viisi hevosvoimaa. Samana vuonna AODE-vaihteiston tilalle tuli 4-portainen 4R70W-automaattivaihteisto.
Vuoden 1994 Mustangin tarpeita varten Ford oli allokoinut Fox-pohjalevyn lisäkehitykseen 700 miljoonaa dollaria. Pyrkimyksenä oli parantaa auton ajettavuutta ja vähentää NVH:ta "(Noise, vibration, harshness)", verrattuna edellisen sukupolven Mustangiin. Etupään MacPherson-tuennassa otettiin käyttöön pidemmät alatukivarret, uusi olkakappale ja kallistuksenvaimennin sekä joukko muita muutoksia, vuodelta 1979 periytyvän pyöränripustuksen parantamiseksi. Takana oli nelivarsituettu jäykkä akseli. Vuoden 1994 Mustangin vakio-perävälitys oli 2.73:1, myöhemmin se vaihdettiin tiheämpään 3.27:1-välitykseen. Kaikkien Mustang-versioiden vakiovarusteena oli levyjarrut kaikilla pyörillä, lukkiutumattomat jarrut "(ABS)" oli valinnaisvaruste.


title: Ford Mustang (1994)

text: Uuden ulkokuorensa ohella 1994 Mustang sai täysin uudelleenmuotoillut sisätilat. Samaa teemaa noudattava, pehmein ja kaarevin vedoin muotoiltu "dual-cockpit" -ohjaamo, löytyy myös saman aikakauden Thunderbirdistä. Vuoden 1994 Mustangin optiovarustelista oli runsas, joistain niistä tuli myöhemmin vakiovarusteita. Suosittu varustepaketti (vakiona convertible- ja GT -malleissa) sisälsi sähkötoimiset lasinnostimet ja takaluukun lukon sekä sähkösäätöiset taustapeilit. Muita valinnaisvarusteita olivat mm. paketti johon kuului oven lukkojen kauko-ohjain ja tavaratilan kuormaverkko. Valinnainen ilmastointilaite oli CFC-vapaa, vakionopeussäädin kuului varustepaketti 2:een, joka sisälsi paljon muutakin varustetta. Valinnaisena audiolaitteena oli tarjolla "Mach 460", 230-wattisella monikaiutinjärjestelmällä. CD-soitin oli valinnaisvaruste. Vuoden 1994 Mustangin ajo- ja käyttöturvallisuutta lisääviä vakiovarusteita olivat kolmipisteturvavyöt neljällä istuinpaikalla ja uutuutena kaksi turvatyynyä edessä. Mallivuodelle 1996 takavalojen muotoilu muuttui kolmesta vaakatasoisesta raidasta kolmeen pystyasentoiseen osioon, joka muotoiluteemana oli osa Mustangin klassisia design-piirteitä.


title: Ford Mustang (1994)

text: Perus-Mustangiin perustuva, mutta tehokkaampi ja alustaltaan tiukemmaksi viritetty uusi Mustang GT esiteltiin vuodelle 1994. Mallin voimanlähteenä toimi edelleen, jo aiemmista sukupolvista tuttu, Fordin 302-kuutiotuumainen, pikkulohkoinen työntötanko-Windsor V8. Perinteiseen tapaan moottorin kuvaus oli "5.0 L", vaikka sen iskutilavuus on pyöristettynä 4,9 litraa. Tehoa se antoi 215 hv (160 kW) @ 4200 r/min ja vääntöä 285 lb.ft (386 Nm) @ 3500 r/min. Mustang GT:n kiihtyvyys 0–60 mph (97 km/h) nopeuteen vei reilut kuusi sekuntia ja varttimailin se taittoi noin 15 sekunnissa. Tiukemman alustan lisäksi muita Mustang GT:n perusmallista erottavia ominaisuuksia olivat 3.08:1 perävälitys (myöhemmin 3.27:1 tai 3.55:1, riippuen vaihteistosta ja mallivuodesta), kaksoispakoputkisto ja suuremmat 16-tuumaiset vanteet (perusmallin pyöräkoko oli 15 tuumaa). Amerikkalainen autoilun aikakauslehti "Motor Trend" nimesi 1994 Mustang GT:n Car of the Year -tittelin voittajaksi.


title: Ford Mustang (1994)

text: Vuonna 1995 markkinoille tuotiin ainoastaan yhden vuoden elänyt Mustang GTS. Malli oli Mustang GT:n riisuttu versio, jossa oli GT:n performance-tekniikka ja alusta, mutta mahdollisimman niukasti mukavuuspainotteisia varusteita.


title: Ford Mustang (1994)

text: Vuonna 1996 Ford pudotti valikoimasta pois vuodesta 1968 asti valmistetun 302 CID Windsor V8 -moottorin ja esitteli Modular 4.6 L SOHC V8:n. Näitä moottoreita valmistettiin kahdessa eri tuotantolaitoksessa, Ontarion Windsorissa Kanadassa ja Michiganin Romeossa Yhdysvalloissa. VIN-koodin kahdeksas merkki ilmaisee sen, kumpi moottoreista on auton keulalla. "W" tarkoittaa "Romeo"-moottoria ja "X" "Windsor"-moottoria.


title: Ford Mustang (1994)

text: Windsor- ja Romeo-moottoreiden välillä on lieviä eroavaisuuksia. Eräs tällainen on venttiilikoppien pultit, joita on Romeossa vähemmän kuin Windsorissa. Toinen on jakopään kopan kiinnityspultit, Windsorissa käytetään 8 mm ja Romeossa 10 mm pultteja. Romeon runkolaakerikannet ovat kiinni pulteilla, Windsorissa on kierretappi- ja mutterikiinnitys. Uuden moottorin tekniset arvot olivat samat kuin edeltäjänsä; teho 215 hv (160 kW) @ 4400 r/min, vääntö 285 lb.ft (386 Nm) @ 3500 r/min. Vuonna 1998 näitä arvoja nostettiin hieman ja 4.6 L V8 -moottorin tehoksi ilmoitettiin 225 hv (168 kW) @ 4750 r/min ja vääntömomentiksi 290 lb.ft (393 Nm) @ 3500 r/min. Muutos tehtiin moottorinohjauksen uusilla asetuksilla ja polttoainejärjestelmän muutoksilla. Vaikka 4.6 L V8:n suoritusarvot olivat samat tai paremmat kuin vanhemman 302 V8:n, moottoria moitittiin vajaatehoiseksi, etenkin pääkilpailijaansa Chevrolet Camaron OHV V8 -moottoriin verrattuna. Camaron moottori oli tosin iskutilavuudeltaan hieman suurempi ja luonteeltaan erilainen.


title: Ford Mustang (1994)

text: Fordin Special Vehicle Team (SVT) -yksikkö oli kehittänyt Mustang GT:n pohjalta suuren suorituskyvyn omaavan tehoversion,Mustang Cobran. Vuonna 1996 malli oli saatavana erikoisvärillä maalattuna "Mystic Cobra" -versiona. Korin "Chrom-a-lusion" -maali vaihtaa väriä sen mukaan, mistä suunnasta valo heijastuu. Erikoismalleja valmistui ainoastaan 2000 kappaletta.


title: Ford Mustang (1994)

text: Mallivuodelle 1999 uudistettu SN-95-Mustang tuli myyntiin 26. päivänä joulukuuta vuonna 1998. Fordin uuteen New Edge -muotoilukieleen kuuluivat aiempaa terävämmät linjat ja korin muotopokkaukset sekä suuremmat pyöränaukot. Uudistuksen myötä Mustang sai myös uusia vannemalleja. Sen sijaan perupohjalevy, kattolinja ja auton sisusta pysyivät entisellään. Kaikki vuosimallin 1999 Mustangit, Cobraa lukuun ottamatta, saivat etulokasuojiinsa "35th-Anniversary" -tunnuksen. Takavalot muuttuivat terävälinjaisemmiksi ja kulmikkaammiksi, mutta ne säilyivät kolmikammioisina ja siten kantoivat edelleen Mustangin perinteitä. Optiolistalle lisättiin mm. kuuden levyn CD-vaihtaja.


title: Ford Mustang (1994)

text: "35th Anniversary Limited Edition" -erikoismalleja valmistettiin GT coupe -korisina 2318- ja GT convertible -korisina 2310 kappaletta. 35-vuotisjuhlamalli oli tarjolla ainoastaan mustana, metallihohto hopeana, valkoisena ja punaisena. Ulkoisiin varusteisiin kuuluivat korin värinen konepellin scooppi, takaspoileri, sivuscoopit ja helmalevikkeet, musta paneli takavalojen välissä ja 17x8-tuumaiset, viisipuolaiset alumiinivanteet. Sisätiloissa oli mustat nahka-vinyyli-istuimet hopeisella insertillä ja poni-logolla, alumiininen vaihdekepin nuppi, uniikki mittaristo "35th anniversary" -signeerauksella, hopea-mustat irtomatot "35th anniversary" -logolla ja hopeiset oviverhoilujen insertit.


title: Ford Mustang (1994)

text: 3,8-litrainen Essex OHV V6 palasi perusmoottoriksi vuonna 1999. Uusi, kaksikanavainen "split-port" -imusarja, jonka toinen kanava avautui täyskaasukiihdytyksessä, korvasi yksikanavaisen "single-port" -imusarjan. Tällä muutoksella perusmallin teho nousi 190 hv:aan (142 kW) @ 5250 r/min, vääntömomentin ollessa 220 lb.ft (298 Nm) @ 2750 r/min. Vuonna 2001 järjestelmään lisättiin läppien elektro-mekaaninen ohjaus "Intake Manifold Runner Control (IMRC)", jonka avulla moottorin teho nousi 193 hv:aan (144 kW) @ 5500 r/min, vääntömomentin ollessa 225 lb.ft (305 Nm) @ 2800 r/min. Mallivuoden 2004 jälkimmäisellä puoliskolla 3.8 L Essex V6 korvattiin 3.9 L OHV Essex V6 -moottorilla. 3,9-litraisen moottorin iskunpituus oli hieman pidempi, mutta sen suoritusarvot olivat samat kuin poistuvan 3,8-litraisen moottorin. 3.9 L Essex palveli Mustangin keulalla vain puolen vuoden ajan, ennen kuin se vuonna 2005 korvattiin 4.0 L Köln V6 -moottorilla.


title: Ford Mustang (1994)

text: GT:n keulalla jatkoi entiseen tapaan 4,6-litrainen V8, mutta sen teho oli nyt 260 hv (194 kW) @ 5250 r/min ja vääntö 302 lb.ft (409 Nm) @ 4000 rpm. Moottori oli saanut uudet "Performance Improvement" (PI) kannet, nokka-akselit ja imusarjan. Aiemmille 4,6-litraisille V8-moottoreille annettiin tämän muutoksen myötä lisänimi NPI "Non Performance Improvement". Mustangeissa siirryttiin paluulinjattomaan polttoainejärjestelmään, jossa paine ja syöttö säädetään moottorin keskusyksikön ohjaamana. Vuoden 1998 reilun 14 sekunnin ET:hen "(Elapsed time)" ja 91-93 mph "trap speedeihin" verrattuna GT:n varttimailin ET oli nyt alle 14 sekuntia ja trap speed yli 96 mph (154 km/h).


title: Ford Mustang (1994)

text: Vuoden 1999 Cobran 32-venttiilisen 4.6 L V8 -moottorin tehoksi ilmoitettiin 320 hv (239 kW) @ 6000 r/min ja vääntömomentiksi 317 lb.ft (430 Nm) @ 4750 r/min. Kun uusien Cobra-mallien omistajat laittoivat autonsa tositoimiin, kävi pian ilmi, että mallin 0-60 mph (0–96 km/h) kiihtyvyys oli heikompi kuin vastaavilla varusteilla olleen 1998 mallin. Dyno-testit osoittivat, että moottorin todellinen teho oli lähempänä 285 hevosvoimaa (213 kW) kuin tehtaan ilmoittamaa 230:aa, joka oli 15 hevosvoimaa enemmän kuin vuoden -98 mallissa. Asiasta nousseen kohun johdosta Ford keskeytti Cobran myynnin elokuussa 1999 ja suoritti mallien takaisinkutsun. Autoihin vaihdettiin toisenlaiset imusarjat, joitain moottorinohjauksen komponentteja sekä pakoputkisto katalysaattoreista taaksepäin. Näillä muutoksilla moottorin kampiakselilta saatiin tehtaan testiolosuhteissa "todelliset" 320 hevosvoimaa.


title: Ford Mustang (1994)

text: Keväällä 2002 esiteltiin mallivuoden 2003 Cobra, jonka voimanlähteenä toimi mekaanisesti ahdettu, 32-venttiilinen DOHC 4.6 L V8, jonka tehoksi ilmoitettiin 390 hv (291 kW) ja vääntömomentiksi 390 lb.ft (530 Nm). Todellisuudessa lukemat olivat lähempänä 430 hv:aa (321 kW) ja 576 Nm:ia (425 lb.ft).


title: Ford Mustang (1994)

text: Vuonna 2000 GT-malleihin oli tarjolla "Spring Feature Edition" -erikoisvarustelu. "Performance Red-" ja "Laser Red" -punainen, musta, hopeanharmaa, valkoinen tai "Zinc Yellow" -keltainen Spring Feature -paketti sisälsi 17" x 8" performance-vanteet ja -renkaat, konepellin korinvärisen scoopin, korinväriset kylkiscoopit, konepellin kaksi mustaa "GT"-raitaa ja takapuskurin mustan "Mustang"-insertin. Erikoisversio oli tarjolla vuoden ajan ja niitä myytiin 3091 kappaletta.


title: Ford Mustang (1994)

text: Vuonna 2001 yleisölle esiteltiin erikoisversio "Bullitt". Coupe-korimalliin tarjolla ollut Bullitt-paketti lisättiin GT-varustuksen päälle ja sillä panostettiin erityisesti urheilullisempaan ajettavuuteen ja suorituskykyyn. Alustan muutoksiin kuuluivat mm. madallettu jousitus Tokico-vaimentimilla ja Cobra-mallista lainatut levyjarrut, edessä 13- ja takana 11.7 tuumaa. Imusarja ja pakoputkisto vaihdettiin paremmin hengittäviin ja ne nostivat moottorin tehon 265 hv:aan (198 kW), joka on viisi hevosvoimaa enemmän kuin GT:ssä. Näkyvimpiä ulkoisia muutoksia olivat uniikit "Torq-Thrust" -vanteet ja takaspoilerin ja etusumuvalojen jättäminen pois. Bullitin väreinä olivat "Dark Highland Green", "True Blue" sekä musta.


title: Ford Mustang (1994)

text: Vuoden 2001 Bullitt-version menestyksen innoittamana Mustangin seuraava erikoisversio oli vuosina 2003 ja -04 valmistettu Mach 1. Version voimanlähteenä toimi vuosimallien 1999 ja 2001 Cobran 4.6 L DOHC -moottoriin perustunut, ja vuosien 2003-04 Cobran uusilla sylinterikansilla varustettu, 305-hevosvoimainen (227 kW) versio. Sisustukseen oli haettu retrohenkeä istuimilla, joiden verhous muistutti 1960-luvun lopun ensimmäisten Mach 1:n "comfort-weave"-istuimia. Myös mittaristo oli retrotyylinen ja vaihdekepin nuppi oli uniikki alumiinipallo. Ulkoisia ominaisuuksia olivat toimiva Shaker scooppi, uniikki 3-taso-konepelti mustalla raidalla, helmojen teippiraidat, perinteinen "alahuuli"-etuspoileri, musta takasiipi, "Magnum 500" -tyyppiset vanteet ja uudelleenmuotoiltu C-pilari. Mach 1 sai alustaansa samat viritykset kuin Bullitt.


title: Ford Mustang (1994)

text: Vuonna 2004 Ford toi myyntiin Mustangin 40-julavuoden kunniaksi valmistetun "40th Anniversary Edition" -erikoisversion. Varustepaketti oli saatavilla vakio- ja GT -malleihin ja sekä coupe- että avokoriin. Siihen kuului "40th Anniversary" -irtomatot, Cobrasta lainatut maalatut ja taittuvat taustapeilien kuoret, hiekanruskea kloottikatto kanvaasikaton sijaan, "Arizona Beige" -väriset "Bullitt"-vanteet ja konepellin-, takaluukun- ja helmojen raidat. Korin väriksi oli valittavissa eksklusiiviset "Screaming Yellow" tai "Crimson Red" tai vakioväriset "Oxford White" tai musta. Ford valmisti Crimson Red -värisiä versioita 4558 kappaletta. Crimson Red tuli osaksi Fordin väripalettia vuosien 2002–09 väliseksi ajaksi nimellä "Merlot" ja koodilla "FX". Valtaosa juhlamalleista sai hiekanruskean "Parchment"-nahkaverhoilun mutta myös mustilla nahkaistuimilla varustettuja valmistettiin. Ne olivat ilmeisesti Kanadan versioita. Näissä oletetuissa Kanadan varianteissa oli vuoden 2003 Cobran vanteet, eikä konepellin ja helmojen raidoitusta. Kahta esisarjan autoa lukuun ottamatta, kaikki "Crimson Red" -autot valmistuivat elokuun ja marraskuun lopun 2003 välisenä aikana. Juhlavuoden autoista 41 kappaletta muokattiin "Roush Industries" -yhtiön toimesta korkeaviritteisiksi "Roush Mustangeiksi".


title: Ford Mustang (1994)

text: Ford vietti 100-vuotisjuhlaansa kesäkuussa 2003 ja sen kunniaksi myös Mustang GT:stä tehtiin juhlavuoden erikoiversio. "100th Anniversary" -malli oli saatavana ainoastaan mustana. Istuimien verhoilumateriaali oli Premium Verona-pintakuvioista, kaksiväristä Imola-nahkaa. Mustang GT premium -pakettiin kuului 17-tuumaiset pyörät, lukkiutumattomat jarrut ja ajonvakautus, kaksoispakoputkisto, kuljettajan sähkösäätöinen istuin ristiselän tuella, nahkapäällysteinen ohjauspyörä ja "Mach 1000" tai "Mach 460" AM/FM-stereot kuuden CD-levyn vaihtajalla. Etulokasuojissa, tavaratilan kannessa ja istuimien nahkaan stanssattuna oli "100th Anniversary" -tunnukset.


title: Ford Mustang (1994)

text: † = mekaaninen ahdin


title: Kotiseudun tarinoita

text: Kotiseudun tarinoita on vuonna 1951 julkaistu teos, joka sisältää suomalaisena kansanperinteenä kerrottuja historiallisia ja kotiseututarinoita.


title: Kotiseudun tarinoita

text: Teos ilmestyi vuonna 1951 Lauri Simonsuuren toimittamana, kolmannen painoksen Suomalaisen Kirjallisuuden Seura julkaisi vuonna 2006 sarjassa "Suomen kansan henkinen perintö". Siihen sisältyvät tarinat koottiin pääosin 1. marraskuuta 1937 ja 1. maaliskuuta 1938 välisenä aikana järjestetyn paikallisten tarinoiden ja muistojen keruukilpailusta, johon osallistui 436 henkilöä kaikkialta Suomesta ja jota varten Martti Haavio oli laatinut opasvihkon "Kotiseudun aarreaitta". Kirja muodostaa yhdessä Simonsuuren vuonna 1947 toimittaman teoksen "Myytillisiä tarinoita" ja vuonna 1950 toimittaman artikkelikokoelman "Kansa tarinoi" kanssa suomalaisten kansantarinoiden trilogian, jolla on ollut suuri merkitys paitsi kansanperinteen tutkijoille, myös laajemmin kotiseututyölle.


title: Kotiseudun tarinoita

text: Paikallis- ja historiallisten tarinoiden ohella teoksessa on myytillisiä uskomustarinoita, joilla on silti liityntä tiettyyn paikkaan tai paikallisesti muistettuihin tapahtumiin ja henkilöihin. Teoksen sisältö on jaoteltu "kansan kronologian" eli Suomen kansan vuosisataisten vaiheiden mukaisesti, joskin sota- ja vainolaistarinat on sijoitettu yhtenäisenä kokonaisuutena kokoelman loppuun. Varhaisimmat tarinat ovat lappalaisia koskevia muistoja, uusimmat taas kertomuksia Ruotsin kuninkaista ja Venäjän keisareista.


title: Kotiseudun tarinoita

text: Teoksen sisältö jakaantuu seuraavasti:


title: Ford Mustang (2005)

text: Viidennen sukupolven Ford Mustang on Fordin vuosina 2004–2014 valmistama urheiluautomalli. Mustangin viides sukupolvi tuli markkinoille mallivuodelle 2005 ja se sai kasvojenkohotuksen mallivuodelle 2010. Mallin design on kanadalaissyntyisen Sid Ramnaracen suunnittelema, hän työskenteli projektin parissa vuoden 2001 lopulta vuoden 2002 puolivälin tietämille. Vihjeitä uuden Mustangin ulkonäöstä antoivat kaksi konseptiautoa, jotka olivat esillä vuoden 2003 Detroitin autonäyttelyssä. Koodin "S-197" alla kulkenut projekti oli käynnistynyt vuonna 1999, pääinsinööri Hau Thai-Tangin alaisuudessa, hieman sen jälkeen kun vuoden 1998 ""New Edge" SN-95" -faceliftmalli oli saatu markkinoille. Mallin suunnittelutyö alkoi Fordin designjohtaja J Maysin luotsaamana vuoden 1999 jälkimmäisellä puoliskolla ja päätökseen se saatiin heinäkuussa 2002.


title: Ford Mustang (2005)

text: Vuoden 2002 tammikuun ja marraskuun välisenä aikana viimeistellyt kaksi konseptiautoa olivat esillä Fordin osastolla, vuoden 2003 tammikuussa pidetyssä Detroitin autonäyttelyssä.


title: Ford Mustang (2005)

text: "Redline Red Metallic" -värisen Ford Mustang GT convertible -konseptin erityisvarusteisiin kuului kojelaudan ja keskikonsolin taitekohtaan sijoitettu "showbar", eli billet-alumiinirenkaalla ympäröity mittari, joka ilmaisee imusarjan paineen, seossuhteen sekä "boostin", 20-tuumaiset vanteet, 13.8-tuumaiset ristiinporatut Brembo-jarrut, punainen-kivihiili -nahkaverhous istuimien selkämyksen perforoinnilla, 5-portaisen automaattivaihteiston billet-alumiininen valitsin, kisatyyppiset 4-pisteturvavyöt ja alumiinipaneeliin istutettu mittaristo.


title: Ford Mustang (2005)

text: "Tungsten Silver" -värisen Ford Mustang GT coupe -konseptin varustukseen kuului lasikatto ja konepellin toimivat scoopit sekä samantyyppinen kivihiili-punainen -nahkaverhoilu billet-alumiinisin osin, kuin avomallissa. Auton voimanlähteenä toimi mekaanisesti ahdettu MOD 4.6 L -moottori, jonka tehoksi ilmoitettiin noin 400 hevosvoimaa.


title: Ford Mustang (2005)

text: Vaikka näyttelyssä oli esillä monia muitakin konseptimalleja kuten Cadillac Sixteen, Aston Martin V8 Vantage ja Dodge Tomahawk, amerikkalainen autoilun aikakauslehti "AutoWeek" kuvasi Mustang-konsepteja näyttelyn huomionarvoisimmiksi autoiksi.


title: Ford Mustang (2005)

text: Molemmat autot myytiin meklari Barrett-Jacksonin Palm Beachilla järjestämässä huutokaupassa vuonna 2009, 175 000 dollarin kappalehintaan.


title: Ford Mustang (2005)

text: Seuraavan Vuoden "North American International Auto Showssa", Detroitissa, Ford esitteli koodinimeä "S-197" kantaneen uuden Mustangin, josta siis oli saatu esimakua jo vuoden 2003 konseptimalleissa. Mallivuodelle 2005 esitelty auto käytti D2C -pohjalevyä. Pääinsinööri Hau Thai-Tangin ja designeri Sid Ramnaracen ohjauksessa suunniteltu viidennen sukupolven Mustang ammensi inspiraationsa vuosien 1964–1970 ensimmäisen sukupolven Mustangista. Fordin designosaston silloinen varapääjohtaja J Mays halusi auton estetiikan henkivän retrofuturismia.


title: Ford Mustang (2005)

text: Valmistelut 2005 Mustangin tuotannon aloittamiseksi käynnistyivät syyskuun 7. päivänä vuonna 2004 ja ensimmäinen 2005-mallivuoden auto rullasi "Flat Rock Assembly" -tehtaan linjalta syyskuun 27. päivänä 2004. Autojen toimitukset myyntiin ja ostajille Yhdysvalloissa alkoivat vuoden 2004 lokakuun lopulla ja mallin valmistus päättyi vuoden 2008 lopulla, jolloin valmistettiin siis mallivuoden 2009 autoja. Vuosien 2005–2009 perus-Mustangin voimanlähteenä toimi Fordin valurautalohkoinen 4.0 L Cologne SOHC V6, joka korvasi vuoteen 2004 asti käytössä olleen 3.8 L Essex OHV V6:n. Moottorin teho oli 210 hv (157 kW) @ 5300 r/min ja vääntömomentti 325 Nm @ 3500 r/min. Vakiovaihteistona oli 5-portainen Tremec T-5 manuaalivaihteisto ja valinnaisena Fordin 5-portainen 5R55S-automaatti. Perävälitys on kummankin vaihtesiton kanssa 3.31:1. Amerikkalaisen autoilun aikakauslehti "Motor Trendin" järjestämässä vertailutestissä Pontiac G6 Convertiblen kanssa, automaattivaihteistolla Mustang V6 convertible suoriutui 0–60 mph (97 km/h) kiihdytyksestä 7,3 sekunnissa, joka on 1,4 sekuntia nopeampi aika kuin vuoden 2006 G6 convertiblen.


title: Ford Mustang (2005)

text: Edessä on MacPherson-joustintuet L-alatukivarsilla, takana uusi kolmivarsituenta ja Panhard-tanko. Monet entusiastit ja autolehtien toimittajat kritisoivat Fordin ratkaisua käyttää urheilullisessa autossa jäykkää taka-akselia. Ford kertoi vastineessaan, että takapään erillisripustus olisi nostanut auton myyntihintaa Yhdysvalloissa noin 5000 dollarilla ja siksi yhtiö pitäytyi edullisemmassa vaihtoehdossa, jonka ominaisuudet kuitenkin keskiverto-ostajan kannalta ovat täysin riittävät.


title: Ford Mustang (2005)

text: Vuoden 2005 Mustangin vakiovarusteisiin kuuluivat mm. sähkötoimiset ikkunat, sähkösäätöiset taustapeilit, keskuslukitus kauko-ohjaimella, etuturvatyynyt, AM/FM-radio CD-soittimella, 16-tuumaiset, maalatut alumiinivanteet. Jarrulevyt olivat aiempaa suuremmat ja edessä ne oli varustettu kaksimäntäisillä satuloilla. Valinnaisvarusteita olivat mm. "Interior Upgrade" -paketti, johon kuului harjattua alumiinia- tai eri värivaihtoehtoja sisältänyt "MyColor" -panelisto kojetauluun ja mittaristoon, "Shaker 500-" tai "Shaker 1000" -premium-audiojärjestelmä kuuden CD-levyn vaihtajalla ja MP3-liitännällä, nahkaverhoillut istuimet, kuljettajan six-way-sähkösäätöinen istuin ja lukkiutumattomat jarrut luistonestolla.


title: Ford Mustang (2005)

text: Mustang GT:n voimanlähteenä toimi muuttuvalla venttiilien ajoituksella varustettu, täysalumiininen 4.6 L 3-valve SOHC Modular V8, jonka jatkeena on perus-Mustangien vaihteistoja jykevämpi Tremec TR-3650. Moottori tuottaa tehoa 300 hv (224 kW) @ 5750 r/min ja sen vääntömomentti on 433 Nm @ 4500 r/min. Varttimailin GT suoritti 12,8 sekunnissa ja kiihdytys 0–60 mph (97 km/h) vei 4,6 sekuntia. Mustang GT:n voimalinjan varustukseen kuului tasauspyörästön vetoluistonesto ja sama hiilikuitukytkin, joka oli käytössä vuosien 2003 ja -04 SVT Cobrassa ja 2007 Shelby GT500:ssa. Vetopyörästön ison hammaspyörän halkaisija on 8.8 tuumaa (224 mm) ja pyörille voima siirtyy 31-spoorisien vetoakseleiden välittämänä. Vuosien 2005 ja 2006 manuaalivaihteisen Mustang GT:n perävälitys on 3.55:1. Mallivuodesta 2007 lähtien vakiovälitys oli 3.31:1 ja tiheämpi 3.55:1 oli tehdasoptio. Automaattivaihteistolla varustettujen autojen perävälitys oli kaikkina mallivuosina 3.31:1.


title: Ford Mustang (2005)

text: Mustang GT:n jousitus oli vakioversiota tiukempi. Etujarrulevyjen halkaisija on 12.4 tuumaa, kun se V6-Mustangeissa on tuumaa pienempi. ABS-jarrut luistonestolla ovat vakiovaruste. Vakio-Mustangista poiketen, GT:n kardaaniakseli on kaksiosainen ja auto on varustettu ruostumattomasta teräksestä valmistetulla kaksoispakoputkistolla. Maskin sumuvalot ovat vakiovaruste, vakiorenkaat ovat 17-tuumaiset, valinnaisena 18 tuumaa.


title: Ford Mustang (2005)

text: Historiansa aikana 2005–09 Mustangista valmistettiin lukuisia erikoisversioita, sekä Fordin ja kilpailutoimintaa pyörittävän osaston, että ulkopuolisten yhtiöiden toimesta. Erikoisversioissa tähdättiin useimmiten auton suorituskyvyn parantamiseen.


title: Ford Mustang (2005)

text: Mallivuoden 2010 Mustang paljastettiin marraskuun 18. päivänä vuonna 2008, hieman ennen Los Angelesin autonäyttelyä. Mallin valmistus aloitettiin tammikuun 12. päivänä vuonna 2009 ja myyntiin autot tulivat saman vuoden maaliskuussa. 2010 Mustang oli uudistettu versio 2005–2009 -malleista ja se käytti edeelleen D2C-pohjalevyä. Mallin suunnittelu oli aloitettu vuonna 2005, designjohtaja Doug Gaffkan alaisuudessa. Tehdyistä luonnoksista tuli seuraavana vuonna valituiksi George Saridikasin ulkokuoren designia- ja Robert Gelardin sisäpuolta koskevat ehdotelmat. Korin uudistettujen muotojen myötä etenkin auton aerodynamiikka parani merkittävästi. Fordin ilmoituksen mukaan Mustangin ilmanvastuskerroin pieneni V6-mallissa 4% ja GT:ssä 7%. Keulan noste oli vähentynyt V6-mallissa 37% ja GT:ssä 23%.. Yksityiskohtiin paneutuvia muutoksia olivat uusittu "Mustang"-emblemmi, integroidulla suuntavilkuilla varustettujen ajovalojen uusi design, taustapeilien uusi, kapeampi muotoilu, konepellin näyttävä "voimapatti" ja uudistetut kolmilinssiset LED-takavalot, vaeltavalla suuntavilkulla. Mustang GT:n tunnusomaiset maskin sumuvalot olivat pienempikokoiset kuin 2005–2009 -malleissa. V6-mallien osittain uudistettuun "Pony Package" -varustepakettiin kuuluneet sumuvalot oli nyt sijoitettu maskin alapuolelle. Radioantenni oli siirretty auton takaosaan. Tavaratilan kannessa ei ollut enää pesää avaimelle, vaan sen aukaisu hoidettiin ainoastaan kauko-ohjauksella. Korin ulkoiset mitat sen sijaan pysyivät lähes muuttumattomina.


title: Ford Mustang (2005)

text: Mustangin sisätilojen uudistukseen kuului korkealaatuisen termoplastisen olefiinin käyttö pintamateriaalina, oikeaa alumiinia olevat koristeosat sekä kokoonpanon ja viimeistelyn parannettu taso. Sisätilojen uusi design hakeutui irti edeltäjänsä lineaarisista muodoista. Ford SYNC tuli kaikkien versioiden tehdasoptioksi, lukuun ottamatta kaikkein edullisinta perusmallia.


title: Ford Mustang (2005)

text: V6-mallien voimalinjaan ei ollut tullut muutoksia. Perusmoottorina jatkoi 4.0 L Cologne V6, jonka jatkeena oli joko viisiportainen manuaalivaihteisto tai valinnainen automaattivaihteisto. Pienenä yksityiskohtana mainittakoon, että V6-mallin pakoputken pään halkaisija kasvoi 2½-tuumaisesta kolmituumaiseksi. 2010 Mustang sai tiukemman jousituksen ja vaimennuksen, joka paransi sen ajettavuutta kovemmissa nopeuksissa ja nopeassa kaarreajossa. "AdvanceTrac" -luistonesto- ja ajonvakautusjärjestelmä tuli vakiovarusteeksi. Perusversiossa oli vakiovarusteena 17-tuumaiset pyörät maalatuilla kevytmetallivanteilla, 18-tuumaiset pyörät olivat optio. V8-malleissa 18-tuumaiset pyörät olivat vakiovaruste. Ajo- ja käyttömukavuutta lisääviä valinnaisvarusteita olivat mm. kaksialueilmastointi, Sirius Travel Link radio- ja navigaatiojärjestelmä, peruutuskamera ja korkiton tankkausjärjestelmä.


title: Ford Mustang (2005)

text: Mallivuodesta 2005 lähtien Mustangin käytössä ollut 4.0 L V6 alkoi ikääntyä ja vuonna 2011 se korvattiin Fordin 3,7-litraisella Duratec 37 DOHC V6 -moottorilla. Moottori edusti Cyclone-moottoriperheen viimeisintä kehitysastetta, esim. sen molemmat sylinterikannet oli varustettu kahdella muuttuva-ajoitteisella nokka-akselilla "(Twin Independent Variable Camshaft Timing, Ti-VCT)". Moottorin tehontuotto on 305 hv (227 kW) @ 6500 r/min ja vääntömomentti 380 Nm @ 4250 r/min. Toisin kuin aiemmin V6-perusmallien yhteydessä, Mustang oli nyt varustettu kaksoispakoputkistolla


title: Ford Mustang (2005)

text: Voimalinjan uudistukseen kuului uusien vaihteistojen esittely ja näillä yhteistoimilla saatiin Mustangin polttoainetaloutta parannettua. Fordin ja Getragin yhteistyönä kehittämällä, 6-portaisella MT82-manuaalivaihteistolla varustettu Mustang kulutti polttoainetta, EPA-normien mukaisesti mitattuna, kaupunkiajossa 12 l/100 km ja maantieajossa 8,1 l/100 km. Valinnaisella, uudella 6-portaisella 6R60-automaatilla vastaavat lukemat olivat kaupungissa 12 l/100 km ja maantiellä 7,6 l/100 km. Uusi, 2.73:1-välityssuhteella ollut rajoitetun luiston taka-akseli vaikutti osaltaan polttoainetaloutta parantavasti. Aiemmin käytössä ollut, tiheämpi 3.31:1-välitys oli silti edelleen optiolistalla, valinnaisvarusteena niille, jotka arvostivat auton nopeampaa kiihtyvyyttä.


title: Ford Mustang (2005)

text: 2011 Mustangiin tuli kesällä 2010 tarjolle "V6 Performance Package", johon kuului 3.31:1-perä, tiukempi alusta ja jousitus, 19-tuumaiset vanteet ja performance-renkaat, edessä vaimennintornien poikittaistuki sekä elektronisen ajonvakautuksen performance-asetukset.


title: Ford Mustang (2005)

text: Muihin vuoden 2011 Mustangin päivityksiin kuuluivat Nexteer Automotiven kehittämä sähkötoiminen ohjaustehostin "(Electric Power-assisted Steering, EPAS)", joka kykeni korjaamaan ajautumista väärälle kaistalle tien kallistumisen tai sivutuulen vuoksi ja auttaa tasapainottamaan pyörien epätasapainoa suurilla nopeuksilla, yleiset aerodynamiikkaan ja NVH:hon kohdistuneet parannukset, mittariston digitaalinen viesti- ja informaatiokeskus, taustapeilien kuolleen kulman vahdit, yleismallinen autotallin oven kauko-ohjain, 160 mph -nopeusmittari sekä Fordin ohjelmoitava "MyKey"-järjestelmä.


title: Ford Mustang (2005)

text: Ford oli vuonna 2008 tehdasvalmistajana tehnyt paluun NHRA:n Stock- ja Stock Eliminator kiihdytyskisaluokkiin ja samalla legendaarinen "Cobra Jet" -nimi teki comebackin. Vaikka auto ei ollut katulaillinen, se luokiteltiin silti tuotantomalliksi. Voimanlähteenä CJ:ssä käytettiin 5,4-litraista, mekaanisesti ahdettua "Modular V8" -moottoria, jonka teho oli viritysasteesta riippuen 430-8000 hv. Tehtaan jäljiltä olleella vuoden 2012 autolla vedettiin kiihdytysradalla seuraavanlaiset suoritukset: kiihtyvyys 0-60 mph (97 km/h) 1,52 sekuntia ja 0-100 mph (161 km/h) 3,26 sekuntia. Varttimailin kiihdytys vei aikaa 7,848 sekuntia, loppunopeudella 174.4 mph (280,66 km/h). Näillä tuloksilla Mustang Cobra Jet päihitti Bugatti Veyronin sekä Ariel Atom V8:n ja se voitiin kruunata maailman nopeimmin kiihtyväksi tuotantoautoksi. Vuoden 2012 CJ:n voimansiirtolinjassa luotettiin jo 1960-70-luvuilla kestäviksi havaittuihin komponentteihin. Vaihteisto oli kiihdytyskäyttöön muokattu kolmeportainen C4-automaatti ja tasauspyörästönä oli Fordin 9-tuumainen perä.


title: Ford Mustang (2005)

text: S-197 Mustang ehti saada vielä yhden kasvojenkohotuksen ennen valmistuksensa loppumista. Mallivuoden 2013 facelift esiteltiin marraskuussa 2011. Ulkoisiin muutoksiin kuuluivat HID-ajovalot ja nyt korin ulkoreunan puolelle siirretty LED-pysäköintivalo/suuntavilkkupaketti sekä uusi maski ja etupuskuri. "Pony Package" -varustepakettiin kuului taustapeilien kuoren LED-lätäkkövalo, joka heijasti maahan laukkaavan ponin, 18-tuumaiset pyörät ja keulan alaosan sumuvalot. Taakse tuli uudet LED-valot, vaeltavalla vilkulla ja jarruvalon yhteyteen integroidulla peruutusvalolla. Tavaratilan kanteen, valaisimien väliin tuli musta paneli. Faceliftin yhteydessä tarjolle tuli myös uusia vannemalleja.


title: Ford Mustang (2005)

text: Sisätiloissa Premium-varustetason mittaristoon lisättiin 4.2-tuumainen näyttö, joka keroo G-voiman, kiihdytykseen käytetyn ajan, polttoaineseoksen suhteen sekä sylinterikansien ja moottoriöljyn lämpötilan. 6-portaiseen automaattivaihteistoon lisättiin "SelectShift" -ominaisuus, joka antaa kuljettajalle mahdollisuuden valita vaihteet käsikäyttöisesti.


title: Ford Mustang (2005)

text: Mallivuodelle 2010 Mustang GT:n 4.6 L V8 sai lisää tehoa ja voimaa. Lukemiksi ilmoitettiin nyt 315 hv (235 kW) @ 6000 r/min ja 441 Nm @ 4250 r/min. Vaihteistona oli edelleen joko 5-portainen manuaali- tai automaattivaihteisto. 3,5-tuumaiseksi kasvatetun kaksoispakoputkiston vaimentimien ominaisuuksia muokattiin siten, että ne antoivat läpi aiempaa muhkeamman V8-soundin. Aivan kuten V6-moottorisissa perus-Mustangeissa, myös GT:n alustaa ja jousitusta viritettiin tiukemmaksi. GT:n Vakiovarustukseen kuuluvaan "AdvanceTrac" -ajonvakautustoimintoon lisättiin "Sport Mode", joka antaa kuljettajalle enemmän vapauksia, ilman että järjestelmä puuttuu peliin. Vuoden 2010 Mustang GT:n vakiorengaskoko oli 18 tuumaa – tuuman enemmän kuin aiemmin – ja uudeksi optioksi tuli 19-tuumaiset pyörät.


title: Ford Mustang (2005)

text: Vuodelle 2010 tuli tarjolle kaksi uutta "performance"-pakettia. "3.73 Axle Package" piti nimensä mukaisesti sisällään 3.73:1-perävälityksen. Lisäksi pakettiin kuului tehokkaammat etujarrupalat ja "AdvanceTrac"-järjestelmän erityisasetukset. "Track Package" -pakettiin kuului tehokkaammat etu- ja takajarrupalat, GT500-mallista lainatut vakaajatangot ja alatukivarret, erityisesti pakettia varten säädetyt iskunvaimentimet, 19-tuumaiset Pirelli-renkaat, 3.73:1-taka-akseli hiilikuituisilla luistonestopakoilla sekä "AdvanceTrac"-järjestelmän erityisasetukset.


title: Ford Mustang (2005)

text: Loppuvuodesta 2010 lähtien Mustang GT:n voimanlähteenä alettiin käyttää täysalumiinista, 32-venttiilistä, 5.0 L DOHC Coyote V8 -moottoria. Mallivuoden 2011 Mustang GT oli ensimmäinen Ford, jossa kyseistä moottoria käytettiin. Vaikka uuden moottorin iskutilavuus oli samainen 4,9 litraa kuin Fordin alkuperäisen "5.0" Windsor V8:n, ne eivät ole keskenään mitään sukua. Sen sijaan moottori on samankaltainen 4,6-litraisen V8:n ja muiden Modular-perheen moottoreiden kanssa. Uudessa 5.0-moottorissa oli DOHC-kannet aivan kuten muissakin Modular-perheen moottorissa ja sen sylinteriporauksien keskipiste ja kansitason korkeus olivat samat kuin poistuvan 4.6 V8:n. Eroina varhaisempiin Modular-moottoreihin on mm. suurempi poraus (ja pidempi isku kuin sen lähisukulaisella 4.6 V8:lla), joka mahdollistis uurempien venttiilien käytön sekä imu- ja pakoventtiilien muuttuva ajoitus, "Twin-independent Variable Cam Timing (Ti-VCT)". Moottorin kehittyneempi design aiheutti sille noin 5 kg:n painonlisäyksen aiempaan 4.6 L V8:aan verrattuna ja sen massa oli nyt noin 195 kg. Kierroslukumittarin punaviivan raja oli nostettu 7000 kierrokseen minuutissa. 91-oktaanista tai nakutuskestävyydeltään parempaa (Yhdysvalloissa laatu "premium") moottoribensiiniä käytettäessä 5.0 L V8 tuotti tehoa 412 hv (307 kW) @ 6500 r/min, vääntömomentin ollessa 529 Nm @ 4250rpm. "Regular"-bensiiniä (okt. 87) käytettäessä moottorin teho putoaa 402 hv:aan (300 kW) ja vääntö 511 Nm:iin.


title: Ford Mustang (2005)

text: Uuden 5.0 V8:n ominaisuuksiin kuului mäntien alapuolen öljysuihkutus, jonka avulla päästiin parempaan lämmönhallintaan, peltipakosarjat sekä parannettu jäähdytysnesteen ja voiteluöljyn kierto, jossa oli otettu huomioon nopean kaarreajon aiheuttamat suuret sivuttaisvoimat.


title: Ford Mustang (2005)

text: Mallivuodelle 2011 Mustang GT:n voimansiirto uudistettiin. Molemmat vaihteistot, 6-portainen Getrag/Ford MT82 -manuuali sekä 6-portainen 6R80-automaatti, olivat vahvistettuja versioita V6-moottorien yhteydessä käytetyistä vastaavista. Manuaalivaihteiston yhteydessä perävälityksenä oli 3.31:1, automaatin kanssa välitys oli harvempi 3.15:1. Uusitun voimalinjan ansiosta mallivuoden 2011 Mustang GT:n polttoainetalous parani aiempaan verrattuna. 6-portaisella manuaalivaihteistolla varustettu Mustang GT kulutti polttoainetta, EPA-normien mukaisesti mitattuna, kaupunkiajossa 14 l/100 km ja maantieajossa 9 l/100 km. Valinnaisella, uudella 6-portaisella automaatilla vastaavat lukemat olivat kaupungissa 13 l/100 km ja maantiellä 9,4 l/100 km.


title: Ford Mustang (2005)

text: Vuodelle 2011 Mustang GT sai samat koriin ja sisustaan kohdistuneet muutokset kuin V6 Mustang. Yksinomaan GT:hen kohdistuneita muutoksia olivat lokasuojien "5.0"-tunnukset, jotka korvasivat aiemmat "GT"-tunnukset sekä valinnainen "Brembo Brake Package", johon kuului Shelby GT500 -mallista lainatut 14-tuumaiset etujarrulevyt, uniikit 19-tuumaiset vanteet Pirelli P-Zero "ultra high performance" -renkailla, "AdvancedTrack" -ajonvakautuksen vakiotilan ja "sport"-moodin erityisasetukset sekä kireämpi alusta ja jousitus (ei niin aggressiivinen kuin BOSS 302:ssa ja Shelby-malleissa, mutta huomattavasti jäykempi kuin vakioalustaisessa GT:ssä). Mustang GT Convertible sai keulalleen vaimennintornien välitangon, jämäkämmän apurungon sekä joukon muita muutoksia, joilla korin jäykkyys kasvoi 12% aiemmasta. Kaikki 19-tuumaisilla pyörillä varustetut versiot "(Brembo brake -paketti, California special ym.)" saivat myös saman välitangon ja etukelkan.


title: Ford Mustang (2005)

text: Mallivuoden 2012 puolivälissä takaistuimelle tuli paremmin piiskaniskuvammoilta suojaavat, suuremmat niskatuet, jotka ovat taittevissa ala-asentoon silloin, kun takaistuimella ei ole matkustajia. Korin peräpeilin aerodynamiikkaa viilattiin hieman paremmaksi aiemmasta.


title: Ford Mustang (2005)

text: Mallivuoden 2013 kasvojenkohotuksen yhteydessä GT sai samanlaisen keulan kuin Shelby GT500 -versiossa ja mustattujen takavalojen väliin sijoitetun mustan paneelin. Keulan sumuvalot ovat LED-tyyppiset ja konepellin jäähdytysritilät toimivat oikeasti. Moottori sai tehoa lisää 8 hv (6 kW), ja nyt sen lukema oli siis 420 hv (313 kW). Coupen optiolistalle lisättiin Recaro-istuimet.


title: Ford Mustang (2005)

text: Manuaalivaihteistolla varustettuun GT Coupehen oli tarjolla "Track Package" -paketti. Siihen kuului "Brembo Brake" -paketti kokonaisuudessaan, Torsen-tyyppinen tasauspyörästö 3.73:1-välityksellä, Boss 302:sta lainattu alumiininen jäähdytin ja öljynjäähdytin sekä alustan muutokset.


title: Ford Mustang (2005)

text: Ford elvytti "Boss 302" -nimen mallivuodelle 2012. Mallin voimanlähteen perustaksi otettiin vuoden 2011 Mustang GT:n 5.0 Coyote V8, jota ryyditettiin Fordin "302R"-kilpa-autosta lainatulla "runners in the box" -imusarjalla, paremmin hengittävillä kansilla ja nokka-akseleilla. Vakioviritteinen Coyote 5.0 V8 antoi tehoa 412 hv (307 kW) ja mainituilla muutoksilla varustettu moottori 444 hv (331 kW). Tehonlisäyksen vastapainona suurin vääntömomentti putosi 14 Nm ja se oli tässä versiossa 515 Nm. Ford toimitti verkostonsa kautta racing-osia myös kuluttajamarkkinoille ja etenkin kisa-imusarja nousi suosituksi aftermarket-osaksi, koska sillä saatiin aikaan huipputehoa nostava vaikutus myös pelkkien vakiokansien ja -nokkien kanssa.


title: Ford Mustang (2005)

text: Boss 302:n alusta ja jousitus on viritetty GT:tä tiukemmaksi ja kallistuksenvakaajat edessä ja takana ovat paksummat. Auton koria on laskettu alaspäin edessä 11 mm mutta takana vain 1 mm. Tämä antaa sille aggressiivisen etunojan vakio-GT:hen verrattuna. Iskunvaimennuksen, tai itse asiassa heilahduksenvaimennuksen, jäykkyys on säädettävissä ja tietokoneohjatun ajonvakautuksen asetukset on tehty erityisesti nopeaa kaarreajoa silmällä pitäen. Krin aerodynamiikkaa parantavat osat on lainattu 302R-kilpa-autosta. 19-tuumaiset, mustat kevytmetallivanteet ovat edessä 9- ja takana 9.5-tuumaiset, renkaina on Pirellin "P-Zero" -renkaat.


title: Ford Mustang (2005)

text: Boss 302 Laguna Seca on pidemmälle kehitetty versio, joka suunniteltiin täyttämään Boss 302:n ja Boss 302R:n välinen rako. Nimensä malli on saanut Laguna Seca -moottoriradan mukaan. Mallin varusteisiin oli lisätty Recaro-kuppipenkit, Torsen-tyyppinen tasauspyörästön luistonesto (molemmat mainitut olivat Boss 302:n optiovarusteita), jäykempi alusta ja jousitus sekä jykevämpi kallistuksenvakaaja takana. Laguna Seca -version takaistuin on poistettu ja selkänojan tilalla on korin jäykkyyttä lisäävä X-kehikko. "Ultra high-performance Race-compound" -renkaat on asennettu edessä 19 x 9- ja takana 19 x 10 -tuumaisille kevytmetallivanteille. Etujarrujen jäähdytyksestä huolehditaan "Ford Racing" -tyyppisillä ilmakanavilla. Etu- ja takaspoilerit on suunniteltu erityisesti korkeita moottoriratanopeuksia varten.


title: Ford Mustang (2005)

text: Vuonna 2012 Laguna Seca Boss 302 oli tarjolla kahtena eri värivaihtoehtona, musta tai "Ingot Silver" -harmaa, punaisella katolla ja -kylkiraidoituksella. Vuoden 2013 väreinä olivat musta ja "School Bus Yellow" -keltainen, molemmat mattahopeisilla heijastavilla kylkiraidoilla. Molempina vuosina mallia valmistettiin 750:n auton erä, kaikkiaan siis 1500 kappaletta.


title: Ford Mustang (2005)

text: Mallivuodelle 2010 Shelby GT500 sai koriinsa samat muutokset kuin muutkin Mustangit. 2010 Shelby GT500 ei ole tismalleen suoraa jatkumoa vuosien 2007–2009 GT500:lle, vaan siihen tehdyt muutokset tekevät siitä samankaltaisen vuoden 2008 Shelby GT500KR:n kanssa. GT500:n mekaanisesti ahdettu 5.4 L DOHC V8 antoi tehoa 540 hv (400 kW) @ 6200 r/min, vääntömomentin ollessa 691 Nm.


title: Ford Mustang (2005)

text: Vuonna 2011 GT500:n 5,4-litrainen V8 sai alumiinisen sylinterilohkon. Samalla sen teho nostettiin 550 hevosvoimaan (410 kW).


title: Ford Mustang (2005)

text: Shelby GT500 sai muiden Mustangien tavoin kasvojenkohotuksen vuonna 2013. Voimanlähteeksi vaihtui Fordin 5.8 L Trinity V8, joka antoi tehoa 662 hv (494 kW), vääntömomentin ollessa 856 Nm. Huippunopeudeksi mallille ilmoitettiin 325 km/h.


title: Sulfolaani

text: Sulfolaani (CHSO) on heterosyklisiin sulfoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään laajasti kemianteollisuudessa liuottimena muun muassa uutoissa.


title: Sulfolaani

text: Huoneenlämpötilassa puhdas sulfolaani on kellertävän valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen, asetoniin ja tolueeniin ja hieman heikommin alkaaneihin, alkeeneihin ja naftaleeniin. Veden määrällä sulfolaanin joukossa on huomattava vaikutus sulamispisteeseen. Esimerkiksi 2 % vettä sisältävän sulfolaanin sulamispiste on noin 10 °C. Yhdiste on voimakkaasti polaarinen. Sulfolaani on suhteellisen inertti ja reagoimaton liuotin. UV-säteilyn alaisuudessa se reagoi halogeenien kanssa halogenoiduiksi johdannaisiksi ja natriumin tai kaliumin tolueeniliuokset avaavat rengasrakenteen, jolloin muodostuu bis-1,8-oktaanisulfinaattisuoloja. Sulfolaani muodostaa komplekseja eräiden Lewis-happojen kuten booritrifluoridin ja fosforipentafluoridin kanssa.


title: Sulfolaani

text: Sulfolaania valmistetaan butadieenin ja rikkidioksidin välisellä keletrooppisella reaktiolla. Tässä reaktiossa muodostuu tuotteena sulfoleenia, joka pelkistetään katalyyttisesti vedyttämällä sulfolaaniksi.


title: Sulfolaani

text: Sulfolaania käytetään huomattavia määriä liuottimena sen alhaisen hinan, korkean kiehumispisteen ja vähäisen myrkyllisyyden vuoksi. Yksi tärkeimpiä käyttökohteita on öljynjalostuksessa aromaattisten hiilivetyjen selektiivinen uutto aromaattisia ja alifaattisia hiilivetyjä sisältävistä seoksista. Sulfolaanin kiehumispiste on riittävän korkea, jotta aromaattiset hiilivedyt voidaan erottaa siitä tislaamalla. Yhdistettä käytetään myös yhdessä di-isopropanoliamiinin kanssa happamien kaasujen poistoon polttokaasuvirroista, polymeerien kuten polyakryylinitriilin ja polyvinyylikloridin liuottimena, liuottamaan rasvahappoja ja niiden estereitä, reaktioiden liuottimena ja liuottimena litiumioniakuissa.


title: Ford Mustang (2015)

text: Kuudennen sukupolven Ford Mustang on Fordin vuodesta 2015 lähtien valmistama urheiluautomalli. Sitä myydään myös Euroopan markkinoilla. Uuteen Ford Mustangiin on saatavana moottoreita aina 5,2-litraisesta V8-moottorista täysin uuteen, polttoainetaloudelliseen, Focus RS:n 2,3-litraiseen EcoBoost-moottoriin.


title: Ford Mustang (2015)

text: Vuoden 2017 Euro NCAP -kolaritestistä Mustang sai tulokseksi kaksi tähteä viidestä. Auto menetti pisteitä vähäisestä lapsimatkustajien suojasta, ja myös kuljettajaa avustavat aktiiviset turvajärjestelmät havaittiin puutteellisiksi. Lisäksi takamatkustajan suoja koko keulan levyisessä etutörmäyksessä oli heikko.


title: GN Store Nord

text: GN Store Nord on tanskalainen elektroniikka-alan yritys. Se valmistaa äänensiirtoon liittyviä laitteita, kuten kuulokkeita. Sen osake noteerataan Kööpenhaminan pörssissä ja se on osa OMX Copenhagen 20-indeksiä. Vuonna 2015 sen liikevaihto oli 8,4 miljardia Tanskan kruunua, josta liikevoittoa 1,46 miljardia kruunua. Sillä on noin 4,4 tuhatta työntekijää. Sen pääkonttori on Ballerupissa, joka on osa Tanskan pääkaupunkialuetta.


title: GN Store Nord

text: Yrityksen toiminta on jaettu kahteen osaan. GN ReSound valmistaa ja kehittää kuulolaitteita. Sillä on noin 20 toimipistettä ympäri maailman ja se työllistää noin 4 100 henkeä. GN Netcom valmistaa langattomia kuulokkeita. Se työllistää hieman alle 1000 henkeä. Sen tuotteet markkinoidaan tuotenimellä Jabra.


title: GN Store Nord

text: GN on perustettu vuonna 1867, kun C. F. Tietgen perusti Great Northern Telegraph Companyn. GN avasi ensimmäisenä Pohjois-Euroopasta puhelinyhteyden Hong Kongiin ja Japaniin vuonna 1872. Sen puhelinyhteydet keskittyivät erityisesti Aasiaan. 1947 GN alkoi valmistamaan radioita. Vuonna 1977 GN osti Danavoxin, tanskalaisen kuulokojeita valmistavan yrityksen. Vuonna 1990 yritys osti Madsen Electronicsin. Vuonna 1992 GN avasi Tanskan ensimmäisen yksityisen matkapuhelinverkon. Vuonna 1999 GN osti yhdysvaltalaisen ReSound Corporationin, joka valmisti kuulolaitteita. Seuraavana vuonna GN osti yhdysvaltalaisen Jabra Corporationin, joka oli Yhdysvaltojen suurin langattomien handsfree-laitteiden valmistaja. Vuonna 2005 GN osti saksalaisen kuulokoje valmistaja Intertonin.


title: Bethel Church

text: Bethel Church (suom. Betel-seurakunta) on tunnustuskuntiin sitoutumaton uuskarismaattinen seurakunta, joka toimii Reddingissä, Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se sai alkunsa helluntailaisen Assemblies of God -kirkkokunnan seurakuntana vuonna 1954 ja irtaantui AofG:sta vuonna 2006. Seurakunta perusti vuonna 1998 Betelin yliluonnollisen palvelutyön koulun (The Bethel School of Supernatural Ministry).


title: Bethel Church

text: Seurakunta määrittelee tehtäväkseen hengellisen herätyksen. Herätyksen se katsoo merkitsevän Jumalan valtakunnan laajenemista henkilökohtaisella, alueellisella ja globaalilla tasolla manifestoidun Jumalan läsnäolon kautta.


title: Kymenlaakson Sanomat

text: Kymenlaakson Sanomat oli Kotkassa vuosina 1927–1934 ilmestynyt Kansallisen Edistyspuolueen sanomalehti.


title: Kymenlaakson Sanomat

text: "Uuden Kotkan" lakattua vuonna 1920 Kymenlaakson edistyspuoluelaiset jäivät vaille omaa lehteä. Uusi lehti "Kymenlaakson Sanomat" perustettiin pääasiassa puolueen ja "Helsingin Sanomien" rahoituksella. Se joutui kilpailemaan Kotkan vanhempien lehtien "Etelä-Suomen", "Eteenpäin"-lehden ja "Kotka Nyheterin" kanssa. Lopulta kannattamaton lehti päätettiin lopettaa ja sen kirjapaino myytiin "Etelä-Suomelle".


title: Kymenlaakson Sanomat

text: Kolmesti viikossa ilmestyneen "Kymenlaakson Sanomien" levikki oli 1 000 kappaletta vuonna 1934. Sen päätoimittajana työskenteli Eero Viitanen (1928–1934) ja vastaavana toimittajana Kaarlo Pitkänen (1931–1932).


title: Kymen Lehti

text: Kymen Lehti oli Kouvolassa vuosina 1939–1951 ilmestynyt sanomalehti.


title: Kymen Lehti

text: Arvo Martian perustama "Kymen Lehti" oli tarkoitettu Kouvolan ja Pohjois-Kymenlaakson paikallislehdeksi, mutta sota-ajan uutistulva teki siitä normaalin sanomalehden. Lehti ei pärjännyt kilpailussa "Kouvolan Sanomien" kanssa, ja vuonna 1947 Martia myi sen sosiaalidemokraateille, joiden varsinainen piirilehti oli Kotkassa ilmestynyt "Eteenpäin". Lopulta "Kymen Lehti" lopetettiin kannattamattomana.


title: Kymen Lehti

text: Pääosin kolmesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli 1 900 kappaletta vuonna 1943 ja 1 000 kappaletta vuonna 1948. Sen päätoimittajina työskentelivät Arvo Martia (1939–1947) ja August Syrjänen (1947–1951).


title: Jean de Roquetaillade

text: Jean de Roquetaillade (myös Joan de Peratallada k. 1362) oli fransiskaanisaarnaaja ja alkemisti.


title: Jean de Roquetaillade

text: Hän opiskeli filosofiaa Toulousessa viiden vuoden ajan ja liittyi sitten fransiskaaniluostariin Orléansissa, missä hän jatkoi opintojaan. Hänen harjoitti tislausta ja kehitti yleislääkkeen, jota kutsui elämän vedeksi "aqua vitæ" tai "quinta essentia".


title: Jean de Roquetaillade

text: Hän saarnasi Wienissä ja tulkitsi saarnoissaan Ilmestyskirjaa varsin omintakeisesti. Hän joutui harhaoppien tähden vankilaan Avignoniin. Ranskan kansalliskirjasto on täydellisin kokoelma hänen kirjoituksiaan. Niissä hän kertoo, miten antikristus nousee Aragonian Pietari II:n jälkeläisten joukoista, mitä seuraa tuhatvuotinen rauha ja vielä toisen antikristuksen tuleminen ennen viimeistä tuomiota. Espanjalainen kirjallisuudentutkija Marcelino Menéndez y Pelayo on verrannut Jean de Roquetailladen kirjallisia lahjoja Arnau de Vilanovaan.


title: Weckmanin talo

text:
Weckmanin talo on vuonna 1902 Oulun Sepänkadun ja Kirkkokadun kulmaan rakennettu alun perin jugendtyylinen asuintalo suunnittelijana arkkitehti Karl Hård af Segerstad. Talon ulkoasu on täysin muutettu 1935–1937. Tällöin talo sai funktionalistisen ulkoasunsa arkkitehti Eino Pitkäsen suunnittelemassa muutostyössä, jolloin harjakatto muuttui tasokatoksi. Talossa tehtiin vuonna 2008–2009 perinpohjainen sisätilaremontti, jolloin talo liitettiin osaksi Svenska Privatskolan i Uleåborgin muuta koulutoimintaa.
Talo rakennettiin vuonna 1902 alun perin luutnantti Reinhold Weckmanin yksityisasunnoksi. Reinhold Weckman oli naimisissa vuodesta 1891 lähtien kauppaneuvos Albert Oskar Snellmanin tyttären Elin Johanna Snellmanin kanssa. Weckman toimi sitten oululaisen in kauppahuoneen osakkaana ja myöhemmin toisena pääomistajana appensa Albert Oskar Snellmanin jälkeen. Vuosina 1912–1923 Weckman oli Ab Uleå Oy:n toimitusjohtajana. Näin Weckmanin talosta tuli keskeinen oululaisen liike-elämän kokoontumispaikka.


title: Weckmanin talo

text: Weckmanin talo suunniteltiin vuonna 1935 täysin uudelleen talon omistuksen siirtyessä uuden puunjalostusyrityksen Oulu Oyn omistukseen. Rakennus muuttui puhtaasta yksityisasunnosta katutason liiketiloja sisältäväksi taloksi. Naapuriin nousi samaan aikaan 5-kerroksinen kerrostalo, johon Weckmanin talo liitettiin yhteen. Samalla Weckmanin taloa korotettiin ja poistettiin mm. alkuperäisen jugendin mukaiset erkkerit.


title: Weckmanin talo

text: Jatkosodan pommituksissa 21. helmikuuta 1944 tuhoutui Weckmanin talon korttelissa Torikadun puolella sijainnut Privatskolanin koulutalo. Samoin Weckmanin talon edessä olevan Mannerheimin puiston etelälaidalla Sepänkadun varrella sijainneet puiset talot tuhoutuivat täysin. Weckmanin talo säilyi näissä ankarissa vuoden 1944 pommituksissa, vaikka oli aivan tuhoalueen keskellä.


title: Weckmanin talo

text: Vuonna 1979 Oulu Oy teetti rakennuksessa laajan sisätilaremontin. Tällöin sisätilan huonejakoa muutettiin, ja rakennuksesta tuli puhdas edustustila.


title: Weckmanin talo

text: Talo oli Oulu Oy:n ja vuodesta 1986 Oulu Oy:n fuusion seurauksena Veitsiluoto Oy:n omistuksessa ja 1990-luvun fuusioiden seurauksena StoraEnson omistuksessa. Rakennuksessa toimi aina 2000-luvulle asti Sepänkadun apteekki.


title: Weckmanin talo

text: Oulun ruotsinkielisen kulttuurin taloudellinen tukijärjestö Svenska Kulturens Vänner i Uleåborg r.f. osti Weckmanin talon Stora Ensolta vuonna 2008 hieman alle kolmella miljoonalla eurolla ja päätti keskittää siihen Svenska Privatskolan i Uleåborg-koulun kaikki toiminnot. Weckmanin talo Kirkkokadun ja Sepänkadun kulmassa remontoitiin ja otettiin käyttöön vuonna 2009, koulun täyttäessä 150 vuotta.


title: Weckmanin talo

text: Svenska Privatskolan i Uleåborg on yksityinen 12-luokkainen ruotsinkielinen koulu Oulun kaupungissa Vanhatullin kaupunginosassa. Lukiossa oli 18 aloituspaikkaa syksyllä 2010. Lukio on yleislukio, jolla on kuitenkin yhteistyötä Oulun seudun urheiluakatemian kanssa. Peruskoulussa ja lukiossa on yhteensä 200 oppilasta ja 25 opettajaa. Koulun omistaa Skolgarantiföreningen r.f. Yhdistys sai koulua varten valtionosuutta 539 465 euroa vuodelle 2010.


title: Weckmanin talo

text: Uusituissa tiloissa toimii myös Oulun ruotsinkielinen päiväkoti, "Svenska barnträdgården i Uleåborg". Kortteli on näin Oulun ruotsinkielisen toiminnan käytössä, ja Weckmanin talon tilat ovat osa yhdistyksen monipuolista toimintaa. Tiloissa kokoontuu mm. Oulun kirjailijaseura ry, joka edistää Oulun ja Pohjois-Pohjanmaan ammattikirjailijoiden työskentelymahdollisuksia.


title: Josep Torres Clavé

text: Josep Torres i Clavé (1906, Barcelona - 1939, Els Omellons), oli katalonialainen arkkitehti ja muotoilija. Hän oli merkittävä modernin liikkeen hahmo 1930-luvulla. Torres Clavé kuoli rintamalla Espanjan sisällissodassa.


title: Landsbygden

text: Landsbygden oli Vaasassa vuosina 1935–1936 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.


title: Landsbygden

text: "Vasa-Postenin" ja "Österbottens Dagbladin" lakattua ruotsinkielinen Pohjanmaa jäi vaille varsinaista maaseutulehteä. Ruotsalaisen kansanpuolueen pohjanmaalaisen talonpoikaisryhmän viimeinen lehtiyritys oli kerran viikossa ilmestynyt "Landsbygden". Sen päätoimittajana työskenteli Uno Berg ja vastaavana toimittajana Jakob Alfred Strandberg.


title: Lantmannabladet

text: Lantmannabladet oli Helsingissä vuosina 1937–1970 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.


title: Lantmannabladet

text: "Lantmannabladet" syntyi vuonna 1937, kun "Hufvudstadsbladetin" maaseutupainoksen maatalousosasto muutettiin erilliseksi viikkolehdeksi. Vuodesta 1946 lähtien sen liitteenä ilmestyi myös erikseen tilattava "Fiskarbladet". Vuosina 1969–1970 "Lantmannabladet" ilmestyi joka toinen viikko. Vuoden 1970 lopulla se yhdistettiin jälleen "Hufvudstadsbladetiin".


title: Lantmannabladet

text: Lehden levikki oli 1940-luvulla 17 000–19 000 kappaletta. Sen päätoimittajina työskentelivät Amos Anderson (1937–1942), Bjarne Westermarck (1943–1945), Nils Westermarck (1945–1947), Torsten Storgårds (1947–1951) ja Oscar Nissén (1951–1970).


title: Fernando García Mercadal

text: Fernando García Mercadal (5. huhtikuuta 1896 Zaragoza – 3. helmikuuta 1985 Madrid) oli espanjalainen arkkitehti. Vuonna 1930 hän oli perustamassa GATEPAC-ryhmää yhdessä arkkitehtien Aizpurúa, Sert ja Torres Clavén kanssa.


title: Maanantai (lehti)

text: Maanantai oli Helsingissä vuosina 1924–1925 ilmestynyt sanomalehti.


title: Maanantai (lehti)

text: Maanantai-aamuisin ilmestyneen uutislehden olemassaolon perusta oli ruotsinkielisen "Nya Tidningenin" tavoin se, että Helsingin suuret sanomalehdet tulivat maanantaisin ulos painosta vasta iltapäivällä. Viikonlopun tapahtumiin, urheiluun, taiteeseen ja kirjallisuuteen keskittyneen "Maanantain" linja oli suomalaiskansallinen ja oikeistoa myötäilevä. Lehti lakkasi jo neljän kuukauden kuluttua, kun pääkaupungin sanomalehdet siirsivät ilmestymisensä maanantai-aamuun. K. F. Puromiehen julkaiseman lehden päätoimittajina työskentelivät Erkki Ilmari Lehtonen (1924–1925) ja Heikki Soini (1925).


title: Fernando Higueras

text: Fernando de Higueras Díaz (1930 – 30. tammikuuta 2008) oli espanjalainen arkkitehti. Hän syntyi Madridissa. Hän valmistui vuonna 1959 Madridin arkkitehtikoulusta ja vuonna 1961 hän sai yhdessä Rafael Moneon kanssa kansallisen arkkitehtuuripalkinnon projektistaan taiteen restaurointikeskukseksi Madridissa.


title: Nord-Österbotten

text: Nord-Österbotten oli Kokkolassa vuosina 1943–1945 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.


title: Nord-Österbotten

text: Kokkolan oikeistolaiset liikemiehet perustivat "Nord-Österbottenin" liberaalin ja rauhanpyrkimyksiä tukeneen "Österbottningenin" kilpailijaksi. Puolueisiin sitoutumaton lehti oli linjaltaan saksalaismielinen ja sotauutisoinnissaan korostetun optimistinen. Poliittisen uskottavuutensa menettänyt "Nord-Österbotten" lopetettiin ilmeisesti kannattamattomana. Kolmesti viikossa ilmestyneen lehden päätoimittajana työskenteli Runar Carl Itäinen.


title: Juan de Villanueva

text: Juan de Villanueva (15. syyskuuta 1739 Madrid, Espanja – 22. elokuuta 1811) oli espanjalainen arkkitehti. Ventura Rodríguezin ohella hänet tunnetaan espanjalaisesta uusklassisismista.


title: Walmis Westerlund

text: Walmis Westerlund (1872 Varkaus – 11. huhtikuuta 1898 Berliini, Saksa) oli suomalainen Porin kauppakoulun johtaja ja kaupallisen alan oppikirjojen tekijä.


title: Walmis Westerlund

text: Westerlund kävi Kuopion lyseon ja sen jälkeen Raahen Porvari- ja Kauppakoulun. Hän oli jonkin aikaa Kansallis-Osake-Pankin palveluksessa Helsingissä kunnes hänet valittiin vuonna 1895 Porin kauppakoulun johtajaksi.


title: Walmis Westerlund

text: Westerlund ajoi 1890-luvun puolivälissä korkeamman asteen suomenkielisen kauppaoppilaitoksen perustamista Suomeen. Hän kirjoitti aiheesta artikkeleita Valvoja-lehteen sekä Päivälehteen ja kiersi myös ympäri maata esittelemässä hanketta liike-elämän edustajille. Vuonna 1897 päätettiinkin perustaa osakeyhtiö Helsinkiin perustettavaa suomenkielistä korkeampaa kauppaopistoa varten. Yhtiön perustamiskokous oli huhtikuussa 1898 visi päivää sen jälkeen kun Westerlund oli kuollut keuhkotautiin Berliinissä. Westerlund oli matkustanut syksyllä 1897 tutustumaan eurooppalaiseen kauppaopetukseen eri maissa valtion matka-apurahan saatuaan. Hän sairastui matkan aikana Genovassa Italiassa ja vietti koko talven Välimeren rannalla. Keväällä hän aikoi palata Suomeen mutta matka katkesi Berliinissä.


title: Walmis Westerlund

text: Westerlundin kuoleman jälkeen uusi oppilaitos Suomen Liikemiesten Kauppaopisto aloitti kuitenkin toimintansa syyskuussa 1898 ja sen johtajana oli aluksi Kaarlo Brofeldt ja sitten Kyösti Järvinen.


title: Ventura Rodríguez

text: Ventura Rodríguez Tizón (14. heinäkuuta 1717 – 26. syyskuuta 1785) oli espanjalainen arkkitehti ja taiteilija. Aluksi hänen tuotantonsa edusti barokkia, mutta hän siirtyi vähitellen uusklassisismiin.


title: Pohjanmaan Kansa

text: Pohjanmaan Kansa oli Vaasassa vuosina 1931–1991 ilmestynyt sosiaalidemokraattinen sanomalehti.


title: Pohjanmaan Kansa

text: Kommunistisen "Työn Äänen" lakkauttamisen jälkeen sen kirjapainoyhtiö Oy Kirjapaino Ab siirtyi sosiaalidemokraattien haltuun. Jo aikaisemmin lakannutta "Raivaajaa" korvaamaan perustettiin uusi lehti "Pohjanmaan Kansa". Toukokuussa 1931 sen kirjapaino joutui pommi-iskun kohteeksi. Vuosikymmenen loppuolella lehden toimintaedellytykset paranivat, mutta jo 1950-luvun alussa se joutui jatkuviin taloudellisiin vaikeuksiin, joista selvittiin vasta 1970-luvun alkuun mennessä. Valtion lehdistötuki ja ammattiliittojen lehtisetelit paransivat tilannetta 1970-luvun puolivälissä, ja vuonna 1980 lehtiyhtiölle valmistui uusi toimitalo. 1980-luvun puolivälissä yhtiö lähti mukaan paikallisradiotoimintaan ja alkoi julkaista "Uusi Vaasalainen" -kaupunkilehteä.


title: Pohjanmaan Kansa

text: 1980-luvun lopulla lehden levikki alkoi laskea ja sen toiminta muuttui tappiolliseksi. Kesäkuussa 1990 sovittiin fuusiosta "Demari"-lehteä julkaisseen Kustannus Oy Kansanvallan kanssa. "Pohjanmaan Kansan" muuttui "Demarin" osana julkaistuksi "Pohjanmaan Demariksi", jota painettiin aluksi Vaasassa. Pohjanmaan alueelliset vaihtosivut poistuivat "Demarista" vuonna 2001, jolloin lehti muuttui "Uutispäivä Demariksi".


title: Pohjanmaan Kansa

text: "Pohjanmaan Kansa" ilmestyi aluksi kolmesti, vuosina 1945–1945 kuudesti, vuosina 1950–1967 jälleen kolmesti ja vuodesta 1968 lähtien neljästi viikossa. Sen levikki oli 1940-luvulla 3 000–5 000 kappaletta ja kohosi 1970-luvun lopussa yli kymmeneen tuhanteen. Päätoimittajina työskentelivät Isak Penttala (1931), Olavi Eronen (1931–1934), Frans Färm (Värtelä, 1935–1937), Eikka Mäkinen (1937–1939), Akseli Rodén (1939, 1941 ja 1947), Viljo Kosonen (1939–1940), Paavo A. Vuori (1941–1946), Viljo Hyvönen (1946–1947), Eero Oksanen (1947–1950), Viljo Kallio (1951–1952), Iivari Lumikero (1952–1954), Pentti Ketola (1954–1966), Arvo Pohjanhovi (1966–1975), Alpo Tiitinen (1975–1979), Vesa Karvinen (1979–1984) ja Iisakki Manninen (1984–).


title: Aleš Mušič

text: Aleš Mušič (s. 28. kesäkuuta 1982 Ljubljana, Slovenian ST, Jugoslavia) on slovenialainen jääkiekkoilija, joka pelaa Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan Olimpija Ljubljanassa. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Mušič on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös keskellä.


title: Aleš Mušič

text: Koko uransa ajan Olimpija Ljubljanassa pelannut Mušič aloitti pääsarjauransa kaudella 2000–2001, jolloin hän pelasi seurassa Slovenian pääsarjaa ja Interligaa. Mušič voitti kauden päätteeksi Slovenian-mestaruuden, kuten myös vuosina 2002, 2003, 2004, 2007, 2012, 2013 ja 2014. Kaudella 2005–2006 hän oli Olimpijan paras syöttäjä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Slovenian liigan runkosarjassa Mitja Šivicin kanssa tehoilla 13+23=36. Kaudella 2006–2007 Mušič oli joukkueen paras pistemies samassa sarjassa tehoilla 14+18=32.


title: Aleš Mušič

text: Kaudeksi 2007–2008 Olimpija siirtyi pelaamaan Itävallan Erste Bank Eishockey Ligaa, jossa Mušičin ensimmäinen kausi toi 41 runkosarja- ja 15 playoff-ottelussa tehot 4+11=15. Joukkue pelaa jokaisen EBEL-kautensa jälkeen myös Slovenian liigassa. Kaudella 2011–2012 hän oli Olimpijan kolmanneksi paras pistemies tehoilla 18+23=41. Slovenian liigan pudotuspeleissä Mušič oli joukkueen paras maalintekijä Justin Taylorin kanssa viidellä osumallaan. Kaudella 2012–2013 hän nousi Olimpijan kapteeniksi. Hän voitti koko Slovenian liigan pudotuspelien piste- ja maalipörssin tehoilla 7+4=11. Kaudella 2013–2014 Mušič oli EBEL:n runkosarjassa Olimpijan paras syöttäjä ja neljänneksi paras pistemies.


title: Aleš Mušič

text: Mušič nimettiin kaudeksi 2015–2016 Olimpijan varakapteeniksi. Hän voitti EBEL-kauden jälkeen Slovenian-mestaruuden.


title: Aleš Mušič

text: Mušič edusti Sloveniaa Sotšin olympiakisoissa 2014 sekä Vancouverin olympiakisojen 2010 ja Sotšin olympiakisojen karsinnoissa. Hän jakoi Vancouverin karsinnoissa joukkueensa sisäisen maalipörssin voiton Marcel Rodmanin kanssa kahdella osumallaan.


title: Aleš Mušič

text: Mušič pelasi myös MM-kilpailuissa vuosina 2008, 2013 ja 2015. Hän pelasi I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2009 ja 2010, joista jälkimmäinen turnaus päättyi B-lohkon kultaan ja ensimmäinen A-lohkon hopeaan. Mušič jakoi vuoden 2009 turnauksessa Slovenian sisäisen tehotilaston voiton Tomaž Razingarin kanssa lukemalla +6. Hän pelasi myös IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2012, 2014 ja 2016, joista kaikki turnaukset päättyivät kultaan.


title: Aleš Mušič

text: Mušič pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2002 sekä II-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2001, jolloin hän voitti kultaa. Mušič pelasi myös alle 18-vuotiaiden I-divisioonan EM-kilpailuissa vuosina 1999 ja 2000, joista jälkimmäisessä turnauksessa hän oli Slovenian paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 5+5=10.


title: Vähä Pelijärvi

text: Vähä Pelijärvi on Pirkanmaalla Parkanossa Hoseuksessa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kuivasjärven valuma-alueeseen. Vähä Pelijärvi on osa Vatajanjoen valuma-aluetta.


title: Vähä Pelijärvi

text: Järven pituus on 150 metriä ja leveys 110 metriä. Se sijaitsee kallioisen mäen ja kangasmaaston välissä Iso Pelijärven eteläpuolella laajan ojitetun suoalueen laidalla ja itseään laajemman avosuon keskellä. Avosuolle laskee pari suo-ojista ja itse järveen laskee vain yksi suo-oja. Iso Pelijärvestä laskeva puoli kilometriä pitkä Peliluoma laskee järven pohjoisrantaan. Peliluoma jatkaa etelärannasta matkaansa kaakkoon ja yhtyy Venesjokeen aivan Vähä Venesjärven alapuolella. Järven kaikki rannat ovat avosuota ja rannat ovatkin autiot. Järvelle ei johda teitä. Noin 150 metriä järvestä lounaaseen siajitsee avolouhos.


title: Raivaaja (Vaasa)

text: Raivaaja oli Vaasassa vuosina 1920–1926 ilmestynyt sosiaalidemokraattinen sanomalehti.


title: Raivaaja (Vaasa)

text: Sisällissodan jälkeen Vaasan läänin sosiaalidemokraatit menettivät "Vapaan Sanan" radikaalivasemmistolle. Sen tilalle perustettiin uusi lehti "Raivaaja". Pienen ja kilpailukyvyttömän lehden talous oli heikko, ja se teki lopulta kauan lykätyn konkurssin. Vaasan seuraava sosiaalidemokraattinen lehti "Pohjanmaan Kansa" syntyi vuonna 1931.


title: Raivaaja (Vaasa)

text: Kahdesti tai kolmesti ilmestyneen "Raivaajan" levikki oli 1 000–1 200 kappaletta. Sen vastaavina toimittajina työskentelivät Isak Penttala (1921 ja 1924–1926) ja P. Lempiäinen (1921–1924).


title: Vi Subversa

text: Vi Subversa (oik. Frances Sokolov, 20. kesäkuuta 1935 – 19. helmikuuta 2016) oli brittiläinen anarkofeministi ja muusikko, joka tunnettiin vuosina 1976–1987 vaikuttaneen anarkopunk-yhtye Poison Girlsin laulaja-kitaristina.


title: Vi Subversa

text: Lontoossa syntynyt juutalaistaustainen Subversa aloitti muusikonuransa vasta keski-ikäisenä perheenäitinä 1970-luvun puolivälissä. Vuonna 1976 hän oli Brightonissa mukana perustamassa Poison Girls -yhtyettä. Kolme albumia julkaissut Poison Girls hajosi 1987, mutta Subversa jatkoi esiintymisiään kuolemaansa saakka.


title: K. F. Puromies

text: Karl Frithiof (K. F.) Puromies, vuoteen 1906 "Bäckman" (22. kesäkuuta 1873 Helsinki – 2. lokakuuta 1943), oli 1903 perustetun helsinkiläisen K. F. Puromiehen kirjapainon perustaja ja vuosina 1910–1943 toimitusjohtaja. Yritys oli paitsi kirjapaino, myös kirjan- ja lehdenkustannusyhtiö. Se julkaisi muun muassa lyhytaikaista viikkolehteä Maanantai.


title: K. F. Puromies

text: Puromies oli Suomen Graafisen Teollisuuden Liiton puheenjohtaja 1923–1943 ja toimi monissa muissa järjestöissä hallituksessa ja puheenjohtajana. Hänelle myönnettiin talousneuvoksen arvonimi 1933.


title: K. F. Puromies

text: Kirjapainon nimi oli vuoteen 1906 K. F. Bäckmanin Kirjapaino. Sanoma Oy osti kirjapainon 1960-luvulla.


title: Rauman Sanomat

text: Rauman Sanomat oli Raumalla vuosina 1919–1921 ilmestynyt Kansallisen Edistyspuolueen sanomalehti.


title: Rauman Sanomat

text: "Turun Sanomien" kustannusyhtiö osti vuoden 1919 lopulla kokoomuslaisten haltuun joutuneen "Rauman Lehden" kirjapainon. Paikalliset edistyspuoluelaiset alkoivat julkaista turkulaislehden tuella "Rauman Sanomia", joka ei kyennyt vastaamaan "Länsi-Suomen" kilpailuun. Lehti lakkasi "Turun Sanomien" myytyä kirjapainonsa. Sen tilalle perustettiin vuonna 1924 uusi "Rauman Lehti".


title: Rauman Sanomat

text: Kolmesti viikossa ilmestyneen "Rauman Sanomien" päätoimittajina ja vastaavina toimittajina työskentelivät Eino Kilpi (1920), J. A. Savola (1920–1921) ja Aarne Alpo Rahunen (1920–1921).


title: José Manuel Aizpurúa

text: José Manuel Aizpurúa (1902, San Sebastián – 6. syyskuuta 1936 San Sebastián) oli espanjalainen arkkitehti.


title: José Manuel Aizpurúa

text: Aizpurúa oli GATEPAC-Ryhmän tärkeimpiä jäseniä yhdessä Fernando García Mercadalin, Josep Lluís Sertin ja Josep Torres Clavén kanssa.


title: Antonio Fernández Alba

text: Antonio Fernández Alba (s. 17. joulukuuta 1927, Salamanca) on espanjalainen arkkitehti. Hän opiskeli Madridissa ja oli ensimmäisiä modernistiseen liikkeeseen kriittisesti suhtautuneita arkkitehteja 1900-luvun jälkipuoliskolla. Hänen ensimmäisessä työssään, Santa Marían koulussa Madridissa (1959–1960), näkyivät jo merkit Alvar Aalto -vaikutteisesta kriittisestä regionalismista.


title: Etyylikarflutsepaatti

text: Etyylikarflutsepaatti on bentsodiatsepiinijohdannainen jolla on ahdistusta poistava ja voimakas hypnoottinen (unettava) vaikutus. Sillä on rakenteellinen samankaltaisuus etyyliloflatsepaatin kanssa.


title: Saarijärven Paavo (sanomalehti)

text: Saarijärven Paavo oli Jyväskylässä vuosina 1917–1932 ilmestynyt Maalaisliiton sanomalehti.