title: Marianne Strengell

text: Strengell kehitti uusien materiaalien käyttöä yhteistyössä teollisuuden kanssa, esimerkiksi Owens Corning Fiberglas –yrityksen kanssa vuosina 1946-1949 ja alumiinimateriaalia tuottavan Alcoan kanssa 1950-luvulla.  Strengellin tunnetuin tekstiili on auton verhoilukangas Taj Mahal , joka tehtiin vuoden 1959 Chrysler Crown Victoriaa varten. Vuosina 1947–1955 Strengell suunnitteli kudottuja ja painettuja kankaita Knollille.


title: Marianne Strengell

text: Strengell työskenteli Yhdysvalloissa yhteistyössä tunnettujen arkkitehtitoimistojen kanssa, kuten Skidmore, Owings & Merrill ja Eero Saarinen and Associates. Eero Saarisen toimiston kanssa toteutetuista hankkeista merkittävin oli General Motors Technical Center (Warren, Michigan). Strengell suunnitteli tekstiilejä myös yksityiskoteihin yhteistyössä mm. puolisonsa arkkitehti Olav Hammarströmin sekä Edward Durrell Stonen kanssa.


title: Marianne Strengell

text: Strengell kehitti uusia kudontatekniikoita ja käytti kokeellisia materiaaleja myös käsin kudotuissa nukkamatoissa (ryijymatoissa) . Hän suunnitteli myös teollisesti valmistettuja ryijymattoja, joita tuottivat V’Soske Yhdysvalloista, Joto Japanista ja Tai Ping Kiinassa. Arvostettuna käsin kudonnan asiantuntijana Strengell toimi mm. YK:lle konsulttina kehittäen käsiteollista tekstiilituotantoa Japanissa ja Filippiineissä 1951 sekä Jamaikalla 1966–1967.


title: Marianne Strengell

text: Marianne Strengell asui vuodesta 1937 lähtien Yhdysvalloissa. Hän oli naimisissa yhdysvaltalaisen taiteilija Charles Yerkes Dusenburyn kanssa ja avioliitosta syntyi kaksi lasta. Myöhemmin hän avioitui suomalaissyntyisen arkkitehti Olav Hammarströmin kanssa.


title: Maija Grotell

text: Maija Grotell (19. elokuuta 1899 Helsinki – 6. joulukuuta 1973 Pontiac, Michigan, Yhdysvallat) oli suomalais-yhdysvaltalainen keraamikko ja opettaja. Yhdysvalloissa elämäntyönsä tehnyt ja vuonna 1934 maan kansalaisuuden saanut Grotell tunnetaan ”Yhdysvaltain keramiikkataiteen äitinä”. Grotell muutti vuonna 1927 New Yorkiin opiskellakseen New York State College of Ceramicsissa. Vuodesta 1927 vuoteen 1938 hän myös toimi alan opettajana monissa paikoissa New Yorkissa.  Vuonna 1938 Grotell siirtyi Bloomfield Hillsiin Michiganiin, jossa hänestä tuli Cranbrook Academy of Artin keramiikkaosaston päällikkö. Yksi hänen kollegojaan Cranbrookissa oli arkkitehti Eliel Saarinen. Grotell jäi Cranbrook Academysta eläkkeelle vuonna 1966.


title: Maija Grotell

text: Grotellia pidettiin innovatiivisena ja lahjakkaana opettajana, ja erityisen tunnettu hän oli lasitusteknisistä kokeiluistaan. Saarisen ehdotuksesta hänen lasitetekniikkaansa käytettiin General Motors Technical Center -rakennuksen keraamisessa ulkoseinässä Warrenissa Michiganissa. Grotell palkittiin uransa aikana useilla tunnustuksilla, muun muassa Barcelonan vuoden 1929 maailmannäyttelyssä hän sai Diploma di Colabradorin, hopeamitalin Pariisin vuoden 1937 maailmannäyttelyssä sekä Cranbrook Academy of Artin Faculty Medalin vuonna 1966. Postuumisti hän sai vuonna 1999 National Council on Education for the Ceramic Artsin myöntämän Excellence in Teaching -tunnustuksen. Grotell piti useita yksityisnäyttelyitä, muun muassa Chicagon Taideinstituutissa (1950), Cranbrookin museossa (1952), Syracusen yliopiston Joe and Emily Lowe Art Centerissä sekä Museum of Contemporary Craftsissa (1967) New Yorkissa. Hänen töitään on monien museoiden kokoelmissa.


title: Maija Juvas

text: Maija Juvas (ent. "Maija Guseff", myös nimellä "Maiju Juvas", 22. maaliskuuta 1905 – 28. toukokuuta 1955) oli suomalainen kansatieteilijä ja suomalaisen steinerkoulun perustaja.


title: Maija Juvas

text: Juvaksen vanhemmat olivat Mäntyharjun tuomiokunnan tuomari Leodor (Heliodorus) Guseff (1857–1917) ja Hanna Helena Levander. Hän valmistui Helsingissä ylioppilaaksi vuonna 1923 ja opiskeli sittemmin Helsingin yliopistossa suomen kieltä, kansatiedettä ja taidehistoriaa. 1930-luvulla Juvas kartoitti Sanakirjasäätiön (nyk. Kotus) rahoittamana metsäsuomalaisten murretta yhdessä veljensä vaimon Astrid Reponen-Juvaksen ja Helmi Helmisen kanssa. Vuosien 1930–1932 aikana Juvas keräsi 11 607 sanalappua metsäsuomalaisten murretta.


title: Maija Juvas

text: Myöhemmin 1940- ja 1950-luvuilla Juvas toimi opettajana ja kiinnostui steinerpedagogiikasta. Hän oli mukana perustamassa Suomen ensimmäistä steinerkoulua Kaisu Virkkusen kanssa . Juvas menehtyi syöpään vuonna 1955.


title: Malin Ahlsved

text: Malin Ahlsved (s. 1976) on suomalainen kuvataiteilija. Hänen akvarellitöissään yhdistyvät lapsenomaiset hahmot ja synkätkin aiheet, kuten pelko ja yksinäisyys. Teoksissa on runsaasti yksityiskohtia ja symboliikkaa.


title: Malin Ahlsved

text: Ahlsved valmistui kuvataiteen maisteriksi Kuvataideakatemiasta vuonna 2004. Hän on työskennellyt aiemmin kehitysvammaisten hoitajana ja valmistunut myös lähihoitajaksi vuonna 2011.


title: Malin Ahlsved

text: Ahlsvedin teoksia on muun muassa Kiasman ja Emman kokoelmissa.


title: Katarina Pavlova

text: Katarina Karlovna Pavlova (o.s. Jaenisch; 22. heinäkuuta 1807 Jaroslavl, Venäjä – 14. joulukuuta 1893 Dresden, Saksa) oli venäläis-suomalainen kirjailija ja kääntäjä. Pavlova syntyi viipurilaiseen kauppiassukuun ja tuli tunnetuksi Venäjän, Ranskan ja Saksan kirjallisissä piireissä 1830-luvulta lähtien.


title: Katarina Pavlova

text: Katarina Pavlovan isä oli Moskovan lääketieteellisen akatemian kemian ja fysiikan professori Karl Jaenisch ja äiti Jelizaveta Karlovna Martin. Pavlova avioitui vuonna 1836 kirjailija Nikolai Filippovitshin (1805-1864) kanssa. Pariskunnalla oli yksi lapsi, Ippolit (1839-1882), joka työskenteli toimittajana. Pavlova oli yksi merkittäviä varhaisia runouden kääntäjiä. Hän käänsi venäläistä runoutta saksaksi ja venäläistä, puolalaista, englantilaista ja saksalaista runoutta ranskaksi. Miehensä kanssa hän piti tunnettua kirjallista salonkia. Kun Pavlovan mies pidätettiin uskottomuuden ja kielletyn kirjallisuuden omistamisen takia, Pavlova muutti Tarttoon vuonna 1853. Vuonna 1858 hän asettui Dresdeniin, missä kuoli vuonna 1893. Pavlovan naisen asemaa yhteiskuntakriittisesti tarkasteleva romaani Dvojnaja zhizn (Kaksoiselämää) ilmestyi vuonna 1848. 1990-luvulla Pavlovan teoksia on julkaistu uudelleen ja hänestä on tehty naiskirjallisuushistoriallista tutkimusta.


title: Sari Koski-Vähälä

text: Sari Koski-Vähälä (s. 1968 Kokkola) on espoolainen kuvataiteilija. Koski-Vähälä on tullut tunnetuksi sekä omasta taiteellisesta tuotannostaan että toimimisestaan osana Hyäryllistä-taiteilijaryhmää (yhteistyössä Jouko Korkeasaaren ja Heli Kurunsaaren kanssa).


title: Sari Koski-Vähälä

text: Koski-Vähälän teokset ovat usein pieniä veistoksia tai esineteoksia, joiden materiaalina on käytetty erilaista ylijäämä- ja löytöainesta: hiuksia, pureskeltuja purukumeja, poltetun kynttilän steariinia ja teipinpätkiä. Taiteilija on itse kutsunut teoksiaan kolmiulotteisiksi ”keräilyn ja ihmettelyn konkretisoitumiksi, käytetyistä ja säästetyistä materiaalista tehdyiksi asetelmiksi”. Koski-Vähälän luomistyötä ohjaa usein ”hallittu sattuma”, jonka ohjaamana hän lähtee uudelleenrakentamaan kierrätysmateriaaleista erilaisia uusia esineitä ja asetelmia.


title: Sari Koski-Vähälä

text: Sari Koski-Vähälä on valmistunut taiteen maisteriksi (TaM) Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 2010. Hän on opiskellut myös Limingan taidekoulussa (1991–1992), Pohjoismaisessa taidekoulussa (1992–1993) ja Lahden taideinstituutissa (1993–1997).


title: Anna Sinebrychoff

text: Anna Sinebrychoff (o.s. Tichanoff; 1830 Turku – 1904) oli suomenvenäläisen Sinebrychoffin panimosuvun matriarkka, joka toimi Sinebrychoffin panimon johdossa miehensä, kauppaneuvos Pavel Sinebrychoffin (Paul Sinebrychoff vanhempi) (1799–1883) kuoleman jälkeen. Anna Sinebrychoff nousi aikanaan merkittäväksi helsinkiläiseksi vaikuttajaksi, joka tunnettiin terävänä liikenaisena ja toisaalta hyväsydämisenä ja anteliaana hyväntekijänä.


title: Anna Sinebrychoff

text: Anna Tichanoffin vanhemmat olivat kapteeni Joachim Tichanoff ja Johanna Magdalena Landström ja hän peri ajan käytännön mukaan äidin äitinsä Anna Hendelian etunimen. Joulukuussa 1830 Turussa syntyneestä Anna Fefimona Tichanoffista on käytetty myös nimeä Anna Jefimova Tihanova. Perhe ei ollut venäläinen, vaan viipurilaisia ja karjalaisia kauppiaita. Miehensä kuoltua Johanna Tichanoff muutti 16-vuotiaan tyttärensä kanssa Helsinkiin ja päätyi Paul Sinebrychoffin taloudenhoitajaksi.


title: Anna Sinebrychoff

text: 19-vuotiaana Anna avioitui Paul Sinebrychoffin kanssa, joka oli häntä yli 30 vuotta vanhempi. Ikäerosta huolimatta avioliitto oli onnellinen. Aluksi Anna keskittyi kodin ja lasten hoitoon. Sinebrychoffin pariskunta oli kiinnostunut kuvataiteesta ja he hankkivat teoksia koteihinsa, Bulevardi 40:een ja Espoossa sijaitsevaan Hagalundin kartanoon. Heillä oli neljä lasta: Nicolas (1856–1896), Maria (1852–1923), Anna (1854–1943) ja Paul nuorempi (1859–1917). Anna maalautti kullekin lapselleen muotokuvansa, jotka teki Albert Edelfelt. Miehensä sairastuttua ja kuoltua Anna otti vastuun perheen liiketoiminnasta. Perheyhtiö muutettiin vuonna 1888 osakeyhtiöksi ja Anna toimi hallituksen puheenjohtajana kuolemaansa asti. Kahdessa vuosikymmenessä hän nelinkertaisti perimänsä omaisuuden arvon, hän omisti muun muassa oblikaatioita ja Yhdyspankin osakkeita.


title: Anna Sinebrychoff

text: Anna tuli tunnetuksi "köyhien äitinä", sillä hän harrasti laajaa hyväntekeväisyyttä ja saattoi auttaa vaikka lahjoittamalla hevosen. Anna Sinebrychoff oli myös innokas puutarhaharrastaja.


title: Anna Sinebrychoff

text: Annan ja Paulin pojat Nicolas ja Paul Sinebrychoff jatkoivat perheen liiketoimintaa, tyttäret Maria ja Anna taas saivat ulkomaisen pensionaattikoulutuksen. Maria von Wahlberg omistautui perheelleen, mutta Anna Kjöllerfeldt toimi osakeyhtiön hallituksessa.


title: Emilia Chydenius

text: Emilia Augusta Chydenius (13. kesäkuuta 1844 Helsingin pitäjä – 12. joulukuuta 1905 Helsinki) oli suomalainen kirjapainon johtaja. Hänen vanhempansa olivat yliopiston asiamies, revisionioikeuden ylikomissaari Anders Johan Chydenius ja kirjapainon johtaja Margareta Sofie Enbom.


title: Emilia Chydenius

text: Emilia Chydenius johti Helsingissä Simeliuksen perillisten kirjapainoa vuodesta 1886. Hän oli myös yksi kirjapainon omistajista kahden veljensä kanssa heidän perittyään sen äidiltään. Kirjapainon oli perustanut 1819 Jakob Simelius (1785–1826), jonka kuoltua sen toimintaa jatkoi hänen leskensä Maria Simelius (1792–1843). Tämän jälkeen kirjapainoa johti hänen sisarentyttärensä Sofie Chydenius (1811–1886).


title: Emilia Chydenius

text: Simeliuksen kirjapainosta muodostettiin 1887 osakeyhtiö, J. Simelii Arvingars Boktryckeri Aktiebolag. Sen merkittävin painotyö oli "Finlands Allmänna Tidning" ja "Suomalainen Wirallinen Lehti". Emilia Chydeniuksen johdolla kirjapainon koneita uusittiin ja sen voimanlähteeksi hankittiin höyrykone. Sen jäätyä riittämättömäksi kirjapainossa otettiin 1902 käyttöön sähkö. Vuonna 1890 kirjapainolle rakennettiin Uudenmaankatu 9:n tontille uusi tilavampi painotalo. Kaksi vuotta myöhemmin ostettiin naapuritontti Uudenmaankatu 11 tulevaisuuden laajennuksia varten.


title: Emilia Chydenius

text: Emilia Chydeniuksen johtamalle kirjapainolle 1900-luvun alku oli vaikeaa, kun senaatti siirsi "Finlands Allmänna Tidningin" ja "Suomalaisen Wirallisen Lehden" painatuksen 1901 omaan kirjapainoonsa. Emilia Chydenius osti 1904 veljenpoikiensa osakkeet yhtiöstä, joten perheyrityksen omistajiksi jäi pelkästään naisia: Emilia Chydeniuksen lisäksi osakkaina olivat hänen veljiensä kaksi leskeä. Emilia Chydeniuksen kuoltua jo seuraavana vuonna hänen tilalleen yrityksen osakkaaksi tuli hänen veljenpoikansa Sam Chydenius (1865–1917).


title: Emilia Chydenius

text: Emilia Chydenius valittiin kirjatyöntekijöiden yhdistyksen kunniajäseneksi 1894. Hän tuki erityisesti Suomen Kirjanpainajain Tukiyhdistyksen toimintaa. Simeliuksen perillisten kirjapaino teki 1894 tukiyhdistykselle lahjoituksen 75-vuotisen toimintansa kunniaksi, ja Emilia Chydenius muisti yhdistystä myös testamentissaan.


title: Sirkka Saarinen

text: Sirkka Aulikki Saarinen (s. 21. joulukuuta 1954 Turku) on suomalainen Turun yliopiston professori ja kielitieteilijä. Saarinen on tutkinut erityisesti marin kieltä, muun muassa sen kirjakielen kehitystä, kielikontakteja, johto-oppia ja sanastoa. Hän on lisäksi tutkinut esimerkiksi mordvalaisia kieliä sekä unkarin ja udmurtin kieliä.


title: Sirkka Saarinen

text: Saarinen suoritti ylioppilastutkintonsa Turun tyttölyseosta 1974 ja aloitti jo samana kesänä suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen opinnot Turun yliopistossa, josta hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1979. Saarisen erikoistuminen marin kieleen sai alkunsa hänen toimittaessaan opiskeluaikanaan marilaisia kieli- ja folkloreaineistoja yhdessä opettajansa Alho Alhoniemen kanssa. Vuosina 1981–1990 Saarinen päätoimitti vuonna 2008 ilmestynyttä suurta marin kielen murresanakirjaa "Tscheremissisches Wörterbuch", ja vuonna 1990 hän valmistui lisensiaatiksi ja 1991 edelleen väitteli tohtoriksi aiheenaan marilaisten arvoitusten kielioppi.


title: Sirkka Saarinen

text: Vuodesta 2002 Saarinen on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen ja vuodesta 2012 Udmurtian valtionyliopiston kunniatohtori. Hänelle on myönnetty 2008 Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan I luokan ritarimerkki.


title: Sirkka Saarinen

text: Saarinen on toiminut aktiivisesti lukuisissa luottamustehtävissä, alkaen jo opiskeluaikanaan Turun yliopiston fennougristiikan opiskelijoiden ainejärjestössä Sugri ry:ssä. Myöhemmin Saarinen on toiminut mm. M. A. Castrénin seuran hallituksessa 1990–2012, International Society of Dialectology and Geolinguisticsin varapuheenjohtajana 1997–2003 ja Suomen kansallisen komitean puheenjohtajistossa 1995–2010. Suomen Kielen Seuran johtokuntaan hän on kuulunut vuodesta 1998 lähtien ja Suomalais-Ugrilaisen Seuran johtokuntaan vuodesta 2000 lähtien. Saarinen on myös aikakauskirjojen Sananjalka ja Finnisch-ugrische Forschungen päätoimittaja.


title: Ritva Wäre

text: Ritva Tuulikki Wäre (s. 20. syyskuuta 1945 Helsinki) on filosofian tohtori taidehistorian dosentti Helsingin yliopistossa. Hän oli ollut museoviraston tutkija, kun hän sai nimityksen Suomen kansallismuseon johtajaksi syyskuussa 1992. Ylijohtajana hän toimi 2003-2009.


title: Ritva Wäre

text: Wäreen vanhemmat ovat taidegraafikko Erkki Tuomi ja Hilkka Tuomi, s. Lemmetyinen. Wäreen puoliso vuodesta 1980 on diplomi-insinööri Olli Sakari Wäre. Heillä on yksi lapsi.


title: Ritva Wäre

text: Wäre kirjoitti ylioppilaaksi 1964. Filosofian tohtoriksi hän valmistui vuonna 1991, väitöskirjan aiheena oli "Rakennettu suomalaisuus. Nationalismi viime vuosisadan vaihteen arkkitehtuurissa ja sitä koskevissa kirjoituksissa".


title: Golfkenttä

text: Golfkenttä on golfin pelaamiseen ja siihen liittyvään oheistoimintaan käytettävä alue. Golfkentällä on golfrata ja usein myös driving range ja harjoitteluviheriö harjoittelua ja lämmittelyä varten. Golfautoja varten voi olla erityisiä polkuja.


title: Golfkenttä

text: Golfrata on varsinaiseen golfin pelaamiseen tarkoitettu alue. Golfradalla on yhdeksän tai 18 reikää. Reiäksi kutsutaan niin tällaista kentän jaksoa kuin sen lopussa olevaa maahan kaivettua koloakin. Reiät on numeroitu, ja ne pelataan kierroksen aikana numerojärjestyksessä.


title: Golfkenttä

text: Golfratoja on hyvin erimittaisia. Yhdysvalloissa 18-reikäinen rata voi olla kokonaispituudeltaan jopa 6,5 kilometriä, ja toisaalta yhdeksänreikäinen rata voi olla vain 1,2 kilometriä pitkä.


title: Golfkenttä

text: Jokaisella reiällä on tiiauspaikka, väylä, puttausviheriö ja reikä.


title: Golfkenttä

text: Avauslyönti suoritetaan tiiauspaikalta. Tiiauspaikkoja on yhdellä reiällä yleensä neljä, kaukaisimmasta lähimmäksi väreiltään valkoinen, keltainen, sininen ja punainen. Pelaajat käyttävät oman tasoituksensa mukaista teetä.


title: Golfkenttä

text: Väylä on suorin tie tiiltä viheriölle, ja pelaajat pyrkivätkin pitämään lyöntinsä väylällä. Väylällä ei ole puita, ja ruoho on siinä lyhyempää kuin puolikarheikossa ja karheikossa väylän ympärillä. Väylän reunoilla ja viheriön ympärillä voi olla hiekkaesteitä eli bunkkereita ja luonnonesteitä kuten puita, lampia ja puroja.


title: Golfkenttä

text: Väylän päässä on viheriö, joka on lyhyeksi leikattua ruohoa. Viheriöllä on reikä, joka on läpimitaltaan 10,8 senttimetriä ja vähintään 10 senttimetriä syvä. Reikään on usein pystytetty lippu kertomaan sen sijainti.


title: Golfkenttä

text: Jokaisella reiällä on sen pituuden mukaan laskettu "par"-luku, joka on se lyöntimäärä, jolla reiästä tulisi kohtuudella selvitä. Par 3 -reikä on enintään 220 metriä, par 4 on 220–430 metriä, ja par 5 on 430–630 metriä. Sitä pitemmät par 6 -reiät ovat harvinaisia. Jokaiseen par-lukuun on laskettu mukaan oletus siitä, että pelaaja puttaa viheriöllä kahdesti. Yleisimpiä 18-reikäisiä kenttiä ovat par 70-, par 71- ja par 72-kentät.


title: Golfkenttä

text: Golfkentät vaativat runsaasti kasteluvettä, mikä voi johtaa veden puutteeseen etenkin kuivilla alueilla ja pohjaveden suolapitoisuuden nousuun. Tropiikissa golfkentillä saatetaan käyttää runsaasti lannoitekemikaaleja ja torjunta-aineita. Kentät myös vaativat paljon tilaa.


title: Golfkenttä

text: Suomen ensimmäinen 18-reikäinen golfkenttä on Talin kenttä Helsingissä, joka laajennettiin täysimittaiseksi olympiavuonna 1952. Toinen täysimittainen kenttä avattiin Espooseen 1982. 1980-luvun lopulla kenttiä rakennettiin paljon lisää. Vuonna 2016 Suomen Golfliiton jäsenseuroilla oli yli 150 golfkenttää, joista pohjoisin Kittilässä.


title: Hilmar Baunsgaard

text: Hilmar Baunsgaard (26. helmikuuta 1920 – 30. kesäkuuta 1989) oli tanskalainen poliitikko ja maansa pääministeri 1968–1971. Hän oli kauppaministerinä vuodet 1961–1964 Viggo Kampmannin ja Jens Otto Kragin hallituksissa.


title: Hilmar Baunsgaard

text: Baunsgaard istui Tanskan parlamentissa vuodet 1957–1977. Hän edusti Radikaali Venstre -puoluetta.


title: Hilmar Baunsgaard

text: Helmikuussa 1968 Baunsgaard teki Pohjoismaiden neuvoston kokouksessa Oslossa aloitteen pohjoismaiseen talousyhteistyöhön tähtäävän Nordek-hankkeen perustamisesta.


title: Mathias Lange

text: Mathias Lange (s. 13. huhtikuuta 1985 Klagenfurt, Itävalta) on itävaltalais-saksalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa Saksan DEL-liigan Iserlohn Roostersissa.


title: Mathias Lange

text: Lange on Klagenfurter AC:n kasvatti. Hän debytoi Itävallan pääsarjassa vain 16-vuotiaana kaudella 2001–2002, jolloin Lange pelasi siellä yhden runkosarjaottelun. Kaudeksi 2002–2003 hän siirtyi Pohjois-Amerikkaan AWHL-junioriliigan Billing Bullsiin. AWHL:n lopetettua joukkue siirtyi kaudeksi 2003–2004 pelaamaan NAHL-junioriliigaan. Lange vietti kauden 2004–2005 EJHL-junioriliigan New York Apple Coressa, jonka jälkeen hän kävi vuodet 2005–2009 Rensselear Polytechic Instituten yliopistoa. Lange valittiin ensimmäisen kautensa 2007–2008 päätteeksi ECAC:n tulokkaiden tähdistökentälliseen ja kolmen jälkimmäisen kauden päätteeksi sarjan akateemiseen tähdistökentälliseen.


title: Mathias Lange

text: Kaudeksi 2009–2010 Lange siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Saksan DEL-liigan Düsseldorfer EG:hen. Hän jäi kuitenkin selkeäksi kakkosmaalivahdiksi Jean-Sébastien Aubinille ja pelasi vain viisi runkosarjaottelua. Marraskuun 2010 lopulla Lange siirtyi try-outille Tanskan AL-Bank Ligaenin Rødovre Mighty Bullsiin oltuaan alkukauden 2010–2011 ilman sopimusta. Hänen koeajaksonsa jäi kuitenkin vain yhden päivän mittaiseksi Langen poistuttua joukkueesta henkilökohtaisista syistä. Tammikuussa 2011 hän palasi Saksaan ja siirtyi neljän ottelun try-outille maan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle 2. Bundesligan Ravensburg Towerstarsiin. Lange hankittiin joukkueeseen paikkaamaan Christian Rohden loukkaantumista ja hän sai koejaksonsa päätteeksi loppukauden kattaneen sopimuksen. Lange torjui Towerstarsin kauden päätteeksi mestaruuteen pelattuaan joukkueen kaikki 12 playoff-ottelua.


title: Mathias Lange

text: Marraskuussa 2011 Lange siirtyi try-outille 2. Bundesligassa pelanneeseen Schwenninger Wild Wingsiin oltuaan ilman sopimusta alkukauden 2011–2012. Joulukuussa hän sai sinne loppukauden sopimuksen. Lange jakoi loppukaudella varsin tasaisesti joukkueen torjuntavastuun Sinisa Martinovicin kanssa. Tammikuussa 2013 hän siirtyi jatkamaan loppukauden 2012–2013 kattaneella sopimuksella 2. Bundesligaan Bietigheim Steelersiin oltuaan jälleen alkukauden ilman sopimusta. Hän torjui joukkueen kauden päätteeksi mestaruuteen.


title: Mathias Lange

text: Kaudeksi 2013–2014 Lange siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella DEL-joukkue Iserlohn Roostersiin. Hän jakoi varsin tasaisesti joukkueen torjuntavastuun Erik Ersbergin kanssa ja pelasi häntä niukasti enemmän torjuen 27 runkosarja- ja viidessä playoff-ottelussa. Helmikuussa 2014 Lange teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Roostersin kanssa ja saman vuoden marraskuussa hänen sopimustaan jatkettiin kahdella vuodella kevääseen 2017 saakka. Kaudella 2014–2015 Lange kantoi runkosarjassa joukkueen pääasiallisen torjuntavastuun pelaten 48 ottelua, mutta jakoi pudotuspeleissä tasaisemmin torjuntavastuun Daniar Dsnussowin kanssa pelaten seitsemästä ottelusta viidessä.


title: Mathias Lange

text: Langella on myös Saksan kansalaisuus, joten hän ei vie maassa pelatessaan paikkaa joukkueensa ulkomaalaiskiintiöstä.


title: Mathias Lange

text: Lange edusti Itävaltaa Sotšin olympiakisoissa 2014, jolloin hän lähinnä jakoi joukkueen torjuntavastuun Bernhard Starkbaumin kanssa. Hän edusti joukkuetta myös MM-kilpailuissa vuonna 2013, jolloin Lange toimi kuitenkin Itävallan kolmosmaalivahtina, eikä mahtunut kertaakaan kokoonpanoon. Hän on pelannut yhteensä yhdeksän A-maaottelua. Lange teki A-maajoukkuedebyyttinsä 7. marraskuuta 2013 Itävallan Innsbruckissa Ranskaa vastaan.


title: Mathias Lange

text: Lange pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2004 sekä I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2003, jolloin hän voitti B-lohkon kultaa. Lange edusti Itävaltaa myös alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2001, 2002 ja 2003, joista vuoden 2001 turnaus päättyi hopeaan ja vuoden 2002 turnaus pronssiin. Hän toimi ensimmäisessä turnauksessa joukkueensa kakkosmaalivahtina Walter Bartholomäusille, eikä saanut kertaakaan peliaikaa.


title: Mathias Lange

text: Mattiasin isoveli Harald "Harry" Lange pelaa hyökkääjänä Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla DEL2-joukkue EC Bad Nauheimissa.


title: Helena Lehtinen

text: Helena Lehtinen (s. 1952 Lahti) on suomalainen palkittu korutaiteilija ja opettaja.


title: Helena Lehtinen

text: Lehtinen vietti lapsuutensa Nastolassa. Hän opiskeli Lahden kultaseppäkoulussa hopeasepäksi vuonna 1977 ja valmistui Lahden Muotoiluinstituutista muotoilijaksi vuonna 2000. Lehtinen perusti Tarja Tuupasen ja Eija Mustosen kanssa korutaideryhmän Hibernate vuonna 1999.


title: Helena Lehtinen

text: Lehtinen toimi opettajana Tukholman Konstfack-muotoilukoulussa vuosina 2004–2006 ja hän on opettanut myös Etelä-Karjalan ammattikorkeakoulussa ja Lahden kultaseppäkoulussa. Vuonna 2013 hänelle myönnettiin korutaiteen merkittävä kansainvälinen tunnustus, Herbert Hoffman Preis. Vuonna 2015 Korutaideyhdistys palkitsi hänet Vuoden korutaiteilija -tunnustuksella.


title: Helena Lehtinen

text: Helena Lehtinen on esitellyt työtään laajasti näyttelyissä Suomessa ja kansainvälisesti. Hänen korutaidettaan on kuvailtu monimuotoiseksi ja yllättäväksi. Lehtinen käyttää töissään monipuolisesti erilaisia metalleja ja kierrätysmateriaaleja. Lehtisen mielelestä korutaidetta saa tulkita ja kantaja antaa merkityksiä korulle. Hänen mukaansa ”koru on oman ilmaisun väline ja taide-esine, jota käytetään juhlan lisäksi myös arjessa”.


title: Mark Labbett

text: Mark Labbett (s. 15. elokuuta 1965) on englantilainen tietokilpailija, joka tunnetaan yhtenä "jahtaajista" () brittiläisessä "The Chase" -visailuohjelmassa. Hän on "jahtaajana" myös ohjelman yhdysvaltalaisessa ja australialaisessa versiossa. Labbett on osallistunut myös useisiin muihin visailuohjelmiin ja tietokilpailuihin. Hän myös työskentelee Redtooth-nimisen tietokilpailuyrityksen kysymyksenlaatijana. Aiemmin hän työskenteli matematiikanopettajana.


title: Mark Labbett

text: Muut "The Chase" -ohjelman "jahtaajat" ovat Shaun Wallace, Anne Hegerty, Paul Sinha ja Jenny Ryan. Labbettin lempinimi ohjelmassa on "The Beast" (), joka johtuu hänen isosta koostaan sekä siitä, että hänen sukunimensä kuulostaa ranskan sanalta "la bête", joka tarkoittaa petoa.


title: Mark Labbett

text: Vuonna 2012 Labbett tuli 81. sijalle Tietokilpailun maailmanmestaruuskilpailuissa.Mark Labbett syntyi Tivertonissa, Devonissa, Englannissa. Labbett meni naimisiin itseään 27 vuotta nuoremman Katie-vaimonsa kanssa lokakuussa 2014. Labbettilla on kaksi pikkuveljeä: Paul ja Philip.


title: Kyniska

text: Kyniska Spartalainen (, s. n. 440 eaa.) oli antiikin kreikkalainen spartalainen prinsessa. Hän on historian ensimmäinen nainen, joka on merkitty Olympian kisojen voittajaksi.


title: Kyniska

text: Kyniska oli kuningas Arkhidamos II:n tytär ja tätä seuranneiden kuninkaiden Agis II:n ja Agesilaoksen sisar. Hänen äitinsä nimi oli Eupoleia ja sisarensa Proauga. Naisten nimet viittaavat mahdollisesti hevosharrastukseen. Kyniskan itsensä nimi tarkoittaa ”Pientä koiraa”, mikä saattaa puolestaan viitata metsästysharrastukseen. Hänen isoisänsä Zeuksidamoksen lempinimi oli Kyniskos.


title: Kyniska

text: Olympian kisojen voittajien luettelossa Kyniskan nimiin on kirjattu nelivaljakkoajojen voitto olympiadien 96. ja 97. eli vuosien 396 ja 392 eaa. kisoissa. Laji oli kisojen arvostetuin. Itse kisoihin saivat ottaa osaa urheilijoina vain miehet, mutta Kyniskan voitto oli mahdollinen, koska hevosvaljakkoajojen voittajaksi nimettiin ohjastajan sijasta valjakon omistaja, kyseisissä tapauksissa Kyniska. Kyniskalla on ollut mahdollisuus varustaa kallis valjakko kisoihin isältään perimänsä omaisuuden turvin sekä siksi, että spartalaiset naiset olivat monin tavoin muita kreikkalaisia itsenäisempiä. Pausaniaan mukaan Kyniskalla oli suuri halu voittaa kisat. Sekä antiikin lähteet että nykytutkijat ovat kuitenkin erimielisiä siitä, missä määrin hän oli todella itsenäinen toimija ja missä määrin toimi voittojen aikaan kuninkaana toimineen veljensä Agesilaoksen päämäärien ajamiseksi.


title: Kyniska

text: Kyniskan voittojen kunniaksi Olympiaan pystytettiin kaksi patsasta, joista toinen esitti itse Kyniskaa ja toinen hänen valjakkoaan ohjastajineen. Patsaat veisti Apelleas Megaralainen. Toisen patsaan jalustassa ollut piirtokirjoitus tunnetaan sekä arkeologisena löytönä että "Kreikkalaisesta antologiasta". Siinä hän kertoo olevansa kuninkaiden tytär ja sisar ja ainoa nainen kreikkalaisista, joka sai kantaa kisojen voittajan seppelettä. Pausaniaan mukaan Spartassa oli Kyniskalle omistettu heroon. Se sijaitsi Platanistassa lähellä paikkaa, jossa spartalaiset nuoret urheilivat. Spartassa Kyniskan valjakko on saattanut osallistua paikallisen Hyakinthia-juhlan kilpailuihin. Muutoin Kyniskasta tiedetään vain vähän.


title: Kyniska

text: Myöhemmin Olympian kisojen voittajiksi merkittiin myös muita naisia, mutta kukaan heistä ei saavuttanut Kyniskan mainetta.


title: Mari Rantanen

text: Mari Rantanen (s. 4. maaliskuuta 1956 Espoo) on suomalainen taidemaalari, joka on tehnyt pitkän ja tuotteliaan uran. Rantanen on opiskellut Suomen Taideakatemian koulussa Helsingissä 1975–1979 ja Pratt Institutessa New Yorkissa 1982–1983. Hän asui ja työskenteli New Yorkissa vuodesta 1985 vuoteen 1996, minkä jälkeen hän muutti Tukholmaan ja toimi Tukholman Kuninkaallisen taidekorkeakoulun professorina 1996–2005. Nykyisin Rantanen asuu ja työskentelee Tukholman lisäksi kesäisin Tammelassa Suomessa. Osan vuodesta hän viettää New Yorkissa.


title: Mari Rantanen

text: Rantanen on tehnyt maalauksia ja grafiikkaa, pystyttänyt maalausinstallaatioita, toteuttanut seinämaalauksia ja muuta julkista taidetta. Hänen taiteelleen ovat ominaisia vahvat värit, valo ja geometriset rakenteet. Teoksissa yhdistyy erilaisia kulttuurisia vaikutteita lähtien modernin maalaustaiteen konstruktivismista ja muun muassa Euroopan keskiaikaisten kirkkojen lasimaalauksista Aasian taiteeseen tai amerikkalaisten tekstiilikäsitöiden ornamentiikkaan. Rantasen taiteessa ilmenee utelias feministinen asenne visuaaliseen kulttuuriin, jota se kommentoi.


title: Mari Rantanen

text: Rantanen oli yksi rakenteilla olevan Länsimetron asemien taidekilpailussa palkituista taiteilijoista. Hänen suunnittelemansa tilateos on palkituista teoksista kuitenkin ainoa, joka toteutetaan. Niittykummun asemalle Espooseen on valmistumassa kokonaisuus, joka koostuu asemahallin suuren teoksen lisäksi myös lippuhallin värimaailman suunnittelusta. Rantasen mukaan ”aseman ja paikan nimi toimivat työn lähtökohtana”. Hän on kuvaillut, miten teos levittäytyy metroasemalle kuin suomalainen kesäniitty. Siinä on ”maitohorsman punaisuutta ja ruohon vihreyttä”. Taiteilijalle on ollut tärkeää, että teos liittyy yhtä lailla aseman arkkitehtuuriin kuin paikkaan, jossa se sijaitsee. Asemahalliin tekeillä olevan suuren teoksen materiaali on ääntä eristävää teräsverkkoa. Samankaltainen ruutukuvio on tuttua Rantasen muusta taiteesta.


title: Mari Rantanen

text: Lisäksi Rantanen on toteuttanut Ruotsiin useita julkisia teoksia. Tukholman Citybananin Odenplanin asemalle on parhaillaan valmisteilla uusi teos.


title: Mari Rantanen

text:
Rantasen piti ensimmäiset näyttelynsä heti valmistuttuaan vuonna 1979, jolloin hänen töitään oli esillä Heinolassa Niemelän kartanossa ja Galleria G:n nuorten taiteilijoiden ryhmänäyttelyssä Helsingissä. Rantasen ensimmäisen yksityisnäyttelyn Helsingissä esitteli Taidemaalariliiton TM-galleria vuonna 1981. Sen jälkeen hänen teoksiaan on ollut lukuisissa yksityis- ja yhteisnäyttelyissä Suomen lisäksi eri Pohjoismaissa, muualla Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Rantanen oli mukana yhdysvaltalaisessa Kemper Museum of Contemporary Artissa vuodenvaihteessa 2015–2016 järjestetyssä suomalaisen taiteen yhteisnäyttelyssä ”Dark Days, Light Nights”.
Tähän mennessä viimeisimmät yksityisnäyttelynsä Rantanen piti New Yorkin Brooklynissa ja Hishultin taidehallissa Ruotsissa syksyllä 2015 sekä talvella 2016 Galleria Pictorissa Nummelassa. Helsingissä hänen teoksiaan on ollut viimeksi esillä Designmuseon ”Postmodernismi”-näyttelyssä keväällä 2015 ja Korjaamo Gallerian näyttelytoiminnan päättävässä ”Grande Finalessa” samana keväänä. Helsingin Taidehallissa Rantasen teoksia ollut esillä muun muassa keväällä 2007 taiteilijan suuressa yksityisnäyttelyssä sekä ryhmänäyttelyssä ”Kiasma Goes Taidehalli” syksyllä 2014.


title: Mari Rantanen

text: Vuonna 1989 Rantanen oli Tampereen taidemuseon järjestämän palkintonäyttelyn Vuoden nuori taiteilija, mihin liittyy myös Maaretta Jaukkurin ja Stephen Westphalin artikkelein varustettu näyttelyjulkaisu.


title: Mari Rantanen

text: Rantasen taiteesta on kirjoitettu paljon eri julkaisuissa, ja sitä on esitelty useissa monografioissa, näyttelyluetteloissa ja nykytaiteen kokoomateoksissa Suomessa, Ruotsissa ja muun muassa Yhdysvalloissa. Varhaisimpia niistä ovat olleet keväällä 1991 julkaistu Marja-Terttu Kivirinnan, Ilppo Pohjolan ja Leena-Maija Rossin "Koko hajanainen kuva" tai Markku ja Olli Valkosen "Suomen taide 6". Myös taidekirjasarja "Pinx. Maalaustaide Suomessa" on käsitellyt Rantasen taidetta sen eri osissa ilmestyneissä artikkeleissa.


title: Tuuli Mattelmäki

text: Tuuli Mattelmäki (s. 28. marraskuuta 1965) on suomalainen teollinen muotoilija, tutkija ja opettaja. Hän on julkaissut erityisesti palvelumuotoilua ja käyttäjäkeskeistä suunnittelua käsittelevää tutkimusta ja toimii tämän alueen asiantuntijana erilaisissa hankkeissa. Mattelmäki on Aalto-yliopiston muotoilun laitoksen professori alueenaan Muotoilu, erityisesti tuote- ja palvelujärjestelmät. Hän johtaa Aalto-yliopiston co-designiin keskittynyttä tutkimusryhmää Encore (engaging co-design research).


title: Tuuli Mattelmäki

text: Mattelmäki on kehittänyt muotoiluajatteluun perustuvia innovatiivisia menetelmiä esineiden, tilojen ja palveluiden suunnitteluun. Hän on erikoistunut käyttäjäkeskeisen tuotesuunnitteluun välineisiin ja prosesseihin, joiden lähtökohtana on empatia ja kokeellinen työskentely. Mattelmäen englanninkielinen väitöstutkimus Design Probes Taideteollisesta korkeakoulusta (2006) esitteli muotoiluluotain-menetelmän. Muotoiluluotaimet ovat itsedokumentointiin perustuva työtapa, jota hyödynnetään käyttäjäkeskeisessä suunnittelussa. Luotaimien avulla lähestytään tutkittavia ilmiöitä ja yksilöllisiä käyttäjiä sekä kerätään tietoa suunnittelun avuksi. Tavoitteena on paljastaa käyttäjän kokemuksellisia näkökulmia, rikastuttaa niillä suunnittelua ja tukea suunnitteluempatiaa.


title: Tuuli Mattelmäki

text: Mattelmäki on ollut mukana useissa käyttäjäkeskeisen muotoilun tapaustutkimuksissa ja yhteistyöhankkeissa. Hänen julkaisunsa käsittelevät muun muassa muotoiluluotaimia, empatiaa suunnittelussa ja käyttäjäkokemusta.


title: Lisi Wahl

text: Louise (Lisi) Carolina Wahl (o.s. Borgström; 4. helmikuuta 1878 Sipoo – 13. maaliskuuta 1960), oli suomalainen kotitalouden edistäjä.


title: Lisi Wahl

text: Wahlin vanhemmat olivat maanviljelysneuvos Georg Borgström ja Hilda Sofia Charlotta Hagströmer. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1921 professori Walter Wahl.


title: Lisi Wahl

text: Wahl kävi tyttökoulun ja Taideteollisen keskuskoulun ja opiskeli sitten 1904–1905 Lontoossa Art & Craft -laitoksessa.


title: Lisi Wahl

text: Wahl oli Turun ruotsalaisen marttapiirin varapuheenjohtaja 1921–1924, Åbo Väv- och syskolan johtokunnan puheenjohtaja 1923–1924, ruotsinkielisen marttajärjestön Finlands svenska Marthaförbundin varapuheenjohtaja 1925–1930, puheenjohtaja 1930–1948, kunniapuheenjohtaja 1948, Högvallan kotitalousseminaarin johtokunnan puheenjohtaja 1932–1948, varapuheenjohtaja vuodesta 1948, Nordens husmodersförbundin puheenjohtaja 1940.


title: Kerttu Hemmi

text: Kerttu Maria Hemmi (o. s. Suorsa, 30. lokakuuta 1919 Säräisniemi – 25. heinäkuuta 1983 Oulu) oli suomalainen terveydenhuoltoneuvos ja kansanedustaja. Hemmi teki Oulun seudulla pitkän uran terveydenhoitajana. Hän oli Liberaalisen Kansanpuolueen kansanedustajana 1970-1979.


title: Kerttu Hemmi

text: Kerttu Hemmi syntyi maanviljelijäperheeseen. Hänen vanhempansa olivat Nestori Suorsa ja Matilda Kalaoja. Sairaanhoitajaksi Hemmi valmistui vuonna 1943 ja terveyssisareksi 1953. Hän meni naimisiin Johannes Hemmin kanssa 1943. Työura alkoi Oulun lääninsairaalassa ja jatkui Muhoksen kunnan terveyssisarena. Tässä toimessa hän oli myöhemmin Oulujoella ja Oulussa aina vuoteen 1979. Terveydenhuoltoneuvoksen arvon Hemmi sai 1978.


title: Kerttu Hemmi

text: Hemmillä oli kansanedustajuuden lisäksi lukuisia luottamustoimia. Hän oli Oulun kaupunginvaltuutettu ja Oulun yliopistollisen keskussairaalan liittohallituksen jäsen. Valtakunnallisesti hän toimi muun muassa Kehitysaluerahaston hallintoneuvostossa, Suomen terveydenhoitajaliiton puheenjohtajana ja puolueensa puoluehallituksen jäsenenä. Hemmi kuului myös Suomi–DDR-Seuran johtokuntaan.


title: Almyróksenlahti

text: Almyróksenlahti () on lahti Egeanmereen kuuluvassa Kreetanmeressä Kreetan saaren pohjoisrannikolla Kreikassa. Se sijaitsee Drápanoksen niemen ja Réthymnon välisellä alueella. Lahden pohjukassa sijaitsee Georgioúpolin kylä.


title: Amvrakikóslahti

text:
Amvrakikóslahti (; myös "Ambrakianlahti", "Ártanlahti", "Aktioninlahti") on lahti Joonianmeressä Manner-Kreikan länsirannikolla, Epeiroksen ja Länsi-Kreikan alueiden välissä Kreikassa. Sen pinta-ala on noin 405 neliökilometriä. Amvrakikóslahden pohjoisrannan kosteikot muodostavat Amvrakikóslahden kosteikkojen kansallispuiston (Εθνικό Πάρκο Υγροτόπων Αμβρακικού, "Ethnikó Párko Ygrotópon Amvrakikoú").
Amvrakikóslahti on saanut nimensä antiikin aikaisesta Ambrakian kaupungista, joka sijaitsi sen rannalla. Lahti on noin 40 kilometriä pitkä ja noin 15 kilometriä leveä. Se yhdistyy Joonianmereen noin kolme kilometriä pitkän ja 0,8–2 kilometriä leveän salmen kautta. Salmen pohjoispuolella sijaitee Prévezan kaupunki ja eteläpuolen muodostaa Áktion niemi. Lahden rannalla sijaitsevat myös muun muassa Vónitsa ja Amfilochía. Árachthos- ja Loúros-joet laskevat lahteen sen pohjoisrannikolla, mikä muodostaa laajoja suojeltuja suisto- ja kosteikkoalueita. Niihin kuuluu 20 laguunia, joista suurimmat ovat Logaroú (25,75 km²), Tsoukalió (16,5 km²) ja Rodiás (13,5 km²). Lahdessa on muutamia pieniä saaria.


title: Amvrakikóslahti

text: Amvrakikóslahden kosteikkojen kansallispuisto perustettiin vuonna 2008. Sen pinta-ala on noin hehtaaria, ja siihen kuuluvat Árachthoksen ja Loúroksen suistot, mainitut kolme suurinta laguunia sekä osa lahden merialueesta. Alue on suojeltu myös Natura 2000 -alueena sekä Ramsarin sopimuksella.


title: Argoliinlahti

text:
Argoliinlahti (; myös "Argolikóslahti", "Argoksenlahti") on lahti Egeanmeren länsiosassa Peloponnesoksen niemimaan itärannikolla Kreikassa. Se sijaitsee Peloponnesoksen itäosasta erkanevan Argoliin niemimaan ja Arkadian rannikon välissä.
Argoliin niemimaa ympäröi lahden pohjois- ja itäpuolelta, lahden länsiranta kuuluu puolestaan Arkadiaan. Lahdessa ja sen suulla sijaitsee joukko Argo-Saronisten saarten saariryhmään kuuluvia saaria. Näistä suurimmat ovat Spétses, Spetsopoúla, Plateiá, Psilí ja Rómvi. Lahden pohjukassa sijaitsee Náfplion kaupunki ja sen lähellä suosittu turistikohde Tolón kylä.


title: Argoliinlahti

text: Argoliinlahden ympäristö oli pronssikaudella mykeneläisen kulttuurin ydinaluetta. Rannikolla tai sen lähistöllä sijaitsivat muun muassa Asine, Tiryns, Argos ja Mykene.


title: Argostólinlahti

text: Argostólinlahti () on lahti Joonianmeressä Kefalonián saaren etelärannikolla Kreikassa. Se jakaa saaren kahteen osaan, joista lännen puolella sijaitsee Palikín niemi ja idänpuolella Kefalonián saaren pääosa. Lahti on toinen saaren kahdesta suuresta lahdesta pohjoisrannikon Mýrtoksenlahden ohella.


title: Argostólinlahti

text: Argostólinlahti on saanut nimensä saaren pääkaupungista Argostólista, joka sijaitsee sen itärannalla niemellä, jonka toisella puolella on Argostólinlahdesta erkaneva pienempi Koútavoksenlahti.


title: Chaniánlahti

text: Chaniánlahti () on lahti Egeanmereen kuuluvassa Kreetanmeressä Kreetan saaren länsiosan pohjoisrannikolla Kreikassa. Se sijaitsee Akrotírin ja Rodopóksen niemimaiden välissä.


title: Chaniánlahti

text: Chaniánlahden itäosan rannikolla sijaitsee Chanián kaupunki, josta lahti on saanut nimensä. Kaupungin länsipuolella lahden rannalla sijaitsee suuri joukko turistikohteina tunnettuja kyliä, mukaan lukien Káto Stalós, Agía Marína, Plataniás, Geráni, Máleme ja Kolymvári. Lahdessa sijaitsee Ágioi Theódoroin saari.


title: Euboianlahti

text: Euboianlahti () on lahti, joka erottaa Euboian saaren Manner-Kreikasta. Kapea Évripos- eli Euripossalmi jakaa lahden kahteen osaan:


title: Eteläinen Euboianlahti

text:
Eteläinen Euboianlahti () on lahti Egeanmeren länsilaidalla Keski-Kreikan maantieteellisellä alueella Kreikassa. Se erottaa Euboian saaren Manner-Kreikasta yhdessä pohjoisempana sijaitsevan Pohjoisen Euboianlahden kanssa. Lahdet yhdistää kapea Évripos- eli Euripossalmi Chalkídan kaupungin kohdalla.
Euboian puolella lahden rannalla sijaitsevat muun muassa Erétria, Amárynthos ja Alivéri. Lahden eteläosassa, joka tunnetaan myös nimellä Petaliónlahti, sijaitsee Petalioí-saariryhmä. Sen suurimmat saaret ovat Megalónisos, Chersonísi, Lamperoúsa ja Tragonísi. Muihin suurempiin saariin kuuluvat pohjoisempana sijaitsevat Stýra ja Kavallianí.


title: Pohjoinen Euboianlahti

text:
Pohjoinen Euboianlahti () on lahti Egeanmeren länsilaidalla Keski-Kreikan maantieteellisellä alueella Kreikassa. Se erottaa Euboian saaren Manner-Kreikasta yhdessä etelämpänä sijaitsevan Eteläisen Euboianlahden kanssa. Lahdet yhdistää kapea Évripos- eli Euripossalmi Chalkídan kaupungin kohdalla.
Euboian puolella lahden rannalla sijaitsevat muun muassa Loutrá Aidipsoú, Límni ja Néa Artáki, ja Manner-Kreikan puolella Kaména Voúrla ja Livanátes. Lahden pohjoisosassa sijaitsee Lichádes-saariryhmä. Lahden pohjoisosasta erkaneva osa tunnetaan nimellä Maliakóslahti.


title: Évripos

text: Évripos (), antiikin Euripos (), on salmi, joka sijaitsee Keski-Kreikan ja Euboian saaren välissä. Se jakaa Euboian mantereesta erottavan Euboianlahden kahteen osaan, Pohjoiseen ja Eteläiseen Euboianlahteen.


title: Évripos

text: Salmen leveys sen kapeimmassa kohdassa on vain 38 metriä. Salmen kohdalla sijaitsee Chalkídan kaupunki (antiikin Khalkis). Sen keskusta on Euboian puolella. Salmen ylittää nykyisin kaksi siltaa: vanha niin kutsuttu Negroponten silta salmen kapeimmalla kohdalla Chalkídan keskustan kupeessa, sekä uusi 215 metriä pitkä silta kaupungin eteläpuolella kohdassa, jossa salmen leveys on noin 160 metriä. Ensimmäinen silta salmen yli rakennettiin vuonna 411 eaa.


title: Évripos

text: Salmi tunnetaan vuorovesi-ilmiöstään, joka on itäiselle Välimerelle poikkeuksellisen voimakas. Veden virtauksen suunta salmessa vaihtuu kuutena tai seitsemänä päivänä kuukaudessa jopa 14 kertaa yhden vuorokauden aikana, seitsemän kertaa päivällä ja seitsemän kertaa yöllä. Ilmiössä on kuitenkin huomattavaa vaihtelua.


title: Évripos

text:
Ilmiön selityksen löytäminen oli suuri ongelma antiikin aikana, ja se mainitaan usein antiikin kirjallisuudessa. Platonille Euripos toimi filosofisena vertauskuvana mielipiteestä, jonka mukaan mikään (fyysinen) ei ole vakaata. Erään legendan mukaan Aristoteles olisi jopa tehnyt paikalla itsemurhan, koska ei kyennyt selittämään ilmiötä.
Livius selitti ilmiön voimakkailla tuulilla.


title: Évripos

text: Nykyisin ilmiö tunnetaan kaupungissa nimellä "trelá nerá" (”hullut vedet”), ja chalkídalaiset viittaavat itseensä ilmauksella "trelonerítes" (”hulluvetiset”).


title: Eva Heikinheimo

text: Evy Eva Maria Heikinheimo (ent. Heikel, 4. elokuuta 1887 Rovaniemi – 22. helmikuuta 1955 Oulu) oli suomalainen seminaarin johtaja ja kansanedustaja. Heikinheimo toimi Jyväskylän ja Raahen seminaarien johtajana. Kansallisen Edistyspuolueen kansanedustajana Heikinheimo oli 1925–1927.


title: Eva Heikinheimo

text: Eva Heikinheimo syntyi metsänhoitaja Johan Henrik Heikelin ja Lina Harlinin tyttäreksi. Ylioppilaaksi hän valmistui 1899, opettajaksi Raahen seminaarista 1900 ja filosofian kandidaatiksi 1904. Heikinheimo toimi useiden tyttökoulujen opettajana, kunnes yleni Jyväskylän seminaarin johtajaksi 1914. Raahen seminaarin johtajaksi hän siirtyi 1936 ja jäi tästä toimesta eläkkeelle 1946.


title: Eva Heikinheimo

text: Kansanedustajaksi Heikinheimo nousi 1925 varasijalta Aaro Jaskarin kuoltua. Kansanedustaja hän oli vaalikauden loppuun. Hän toimi myös Jyväskylän kaupunginvaltuutettuna.


title: Géranlahti

text: Géranlahti () on lahti Egeanmeressä Lesboksen saaren etelärannikolla Kreikassa. Se jakaa saaren itäpään kahteen osaan.


title: Géranlahti

text: Géranlahti on saanut nimensä antiikin aikaisesta Hieran kaupungista, joka sijaitsi sen rannalla. Roomalaisella ajalla lahti tunnettiin nimellä "Portus Hieraeus". Géranlahden pituus on noin 13 kilometriä ja suurin leveys noin 5 kilometriä. Lahti yhdistyy muuhun Egeanmereen alle 300 metriä leveän salmen kautta. Lahden itäpuolen muodostaa niemi, jolla sijaitsee muun muassa saaren pääkaupunki Mytilíni.


title: Géranlahti

text: Lännempänä saarella sijaitsee suurempi Kallonínlahti.


title: Iraklioninlahti

text: Iraklioninlahti (; myös "Irákleionlahti") on lahti Egeanmereen kuuluvassa Kreetanmeressä Kreetan saaren pohjoisrannikolla Kreikassa. Se sijaitsee Iraklionin kaupungin edustalla, josta se on saanut nimensä.


title: Iraklioninlahti

text: Saaren pääkaupungin Iraklionin lisäksi lahden rannalla sijaitsevat muun muassa sen esikaupunkeihin luettavat Gázin ja Néa Alikarnassóksen kaupungit. Myös Iraklionin kansainvälinen lentoasema on aivan lahden rannalla. Lahdessa Iraklionin edustalla sijaitsee Dían saari.


title: Kallonínlahti

text:
Kallonínlahti () on lahti Egeanmeressä Lesboksen saaren etelärannikolla Kreikassa. Se jakaa saaren kahteen osaan, joista idemmän jakaa edelleen osiin Géranlahti.
Kallonínlahden pituus on noin 22 kilometriä ja suurin leveys noin 8 kilometriä. Sen yhdistää muuhun Egeanmereen noin kilometrin levyinen salmi. Lahti on suhteellisen matala ja laguunimainen. Lahden pohjukassa sijaitsee Skála Kalloníksen kylä, joka on hieman sisämaassa sijaitsevan Kallonín kylän ranta-asutus. Lahden rannalla on suolantuotantoaltaita ja sen alueella elää paljon vesilintuja, kuten flamingoja ja erilaisia kahlaajia.


title: Kallonínlahti

text: Antiikin aikana lahden itärannikolla sijaitsi Pyrrhan kaupunki. Sen rauniot ovat nykyisin pääosin meren pohjassa. Aristoteles suoritti lahdella eläinopillisia tutkimuksia kahden vuoden ajan vuosina 345/344–343/342 eaa. Hän mainitsee paikan teoksessaan "Eläinoppi" nimellä ”Pyrrhan Euripos”, mikä viittaa joko lahteen tai salmeen, joka yhdistää sen mereen.


title: Māris Kučinskis

text: Māris Kučinskis (s. 28. marraskuuta 1961 Valmiera) on latvialainen poliitikko ja nykyinen Latvian pääministeri. Hän kuuluu Vihreiden ja maanviljelijöiden liittoon. Latvian presidentti Raimonds Vējonis nimitti Kučinskisin pääministeriehdokkaaksi tammikuussa 2016 ja hänen kokoamansa uusi hallitus valittiin helmikuussa 2016.


title: Kíssamoksenlahti

text: Kíssamoksenlahti () on lahti Egeanmereen kuuluvassa Kreetanmeressä Kreetan saaren länsiosan pohjoisrannikolla Kreikassa. Se sijaitsee Gramvoúsan ja Rodopóksen niemimaiden välissä.


title: Kíssamoksenlahti

text: Lahden nimi viittaa Kíssamoksen kaupunkiin, joka sijaitsee sen pohjukassa. Lahden länsi- ja eteläranta kuuluvat Kíssamoksen kuntaan ja itäranta Plataniáksen kuntaan.


title: Mervi Ahla

text: Annikki Mervi Maaria Ahla (29. lokakuuta 1917 – 22. elokuuta 1995) oli suomalainen rehtori ja yliopistonlehtori.


title: Mervi Ahla

text: Ahlan vanhemmat olivat korkeimman hallinto-oikeuden presidentti Eino Johannes Ahla ja Lempi Maria Eskola.


title: Mervi Ahla

text: Ahla valmistui ylioppilaaksi 1935, filosofian kandidaatiksi 1938 ja maisteriksi 1950 Helsingin yliopistosta. Hän kävi lisäksi sairaanhoitajan ja terveyssisaren koulutuksen 1944 sekä suoritti Yhdysvalloissa Celevelandissa M.Sc. -tutkinnon 1948.


title: Mervi Ahla

text: Ahla aloitti uransa Suomussalmen kunnan terveyssisarena 1944, sitten Helsingin maalaiskunnan, myöhemmin Helsingin kaupungin kasvatusneuvolan huoltohoitaja 1945–1946. Hänen varsinainen uransa oli Helsingin sairaanhoitajaopiston opettajana ja rehtorina 1946–1965. Hän toimi samalla Sairaanhoitajien jatko-opiston rehtorina 1951–1956 ja oli Pohjois-Karjalan keskussairaalan vt. sosiaalihoitaja 1954–1955, Helsingin yliopiston sosiaalihuollon lehtori 1964–1980.


title: Mervi Ahla

text: Ahla oli luottamustoimia terveyden- ja sosiaalihuollon ja kirkon piirissä, ja hän toimi kunnallispolitiikassa. Hän oli kokoomukselainen Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1969–1972 ja oli presidentin valitsijamies 1968.


title: Málianlahti

text: Málianlahti () on lahti Egeanmereen kuuluvassa Kreetanmeressä Kreetan saaren pohjoisrannikolla Kreikassa. Se sijaitsee Málian kaupungin edustalla, josta se on saanut nimensä. Lahden länsirannalla sijaitsee Chersónisos (Liménas Chersonísou). Myös Málian palatsin arkeologinen alue on lähellä lahden rantaa.


title: Messaránlahti

text: Messaránlahti () on lahti Libyanmeressä Kreetan saaren etelärannikolla Kreikassa. Se on Kreetan etelärannikon suurin lahti ja sijaitsee suurin piirtein sen puolessa välissä Messarán tasangon edustalla.


title: Messaránlahti

text: Lahden suulla sijaitsevat Paximádian saaret. Lahden rannalla tai sen välittömässä läheisyydessä sijaitsevat muun muassa Agía Galíni ja Tympáki sekä hiekkarannastaan tunnettu Mátala. Alue on vanhaa Kreetan etelärannikon minolaisen kulttuurin ydinaluetta, ja sen läheisyydessä sijaitsevat muun Faistos ja Agía Triáda. Rannalla ovat Faistoksen sataman Kommóksen rauniot.


title: Mirampéllonlahti

text:
Mirampéllonlahti (; myös "Mirampélonlahti", "Mirabellonlahti") on lahti Egeanmereen kuuluvassa Kreetanmeressä Kreetan saaren itäosan pohjoisrannikolla Kreikassa.
Ágios Nikólaoksen kaupunki ja Eloúnta sijaitsevat lahden länsirannalla. Lahdessa sijaitsevat muun muassa saaret Ágioi Pántes ja Pseíra sekä Spinalónga, joka on osa laajempaa sekä Kalydónin että Spinalóngan nimellä tunnettua niemi- ja saarialuetta. Kalydónin niemen ja Eloúntan rannan väliin jäävä lahden osa tunnetaan nimellä Eloúntanlahti.


title: Saroninlahti

text: Saroninlahti (; myös "Saronikóslahti", "Aíginanlahti") on lahti Egeanmeren länsiosassa Kreikassa. Se sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan ja Attikan välissä Korintin kannaksen itäpuolella.


title: Saroninlahti

text: Saroninlahdessa sijaitsevat Saroniset saaret. Niistä suurimmat ovat Salamis, Aígina, Póros ja Agkístri. Lahden eteläosassa on saarenkaltainen Méthanan niemi. Sen länsipuolista Saroninlahden eteläisintä osaa kutsutaan Epídavroksenlahdeksi. Saroninlahden pohjoisosassa sijaitsevat Mégaranlahti sekä Salamiin saaren takana järvenkaltainen Elefsínanlahti eli Eleusiinlahti.


title: Saroninlahti

text: Ateenan metropolialue ja Kreikan merkittävin satama Pireus sijaitsevat Saroninlahden koillisrannalla. Lahti on yhteydessä Korintin kannaksen toisella puolella sijaitsevalle Korintinlahdelle kannaksen poikki kulkevan Korintin kanavan välityksellä.


title: Thermaïkóslahti

text:
Thermaïkóslahti (; myös "Thermainlahti", "Thessalonikinlahti") on lahti Egeanmeren pohjoisosassa Makedonian maantieteellisellä alueella Kreikassa. Se sijaitsee Thessalonikin kaupungin edustalla Chalkidikín niemimaan kainalossa.
Lahti on saanut nimensä Thessalonikin paikalla sijainneen varhaisemman Thermen tai Therman kaupungin mukaan. Roomalaisille lahti oli "Thermaicus" tai "Thermaeus sinus" sekä "Macedonicus sinus" (”Makedonianlahti”).


title: Thermaïkóslahti

text: Lahden länsirannikkoa hallitsevat Ólymposvuoren maisemat. Itärannikon muodostaa Kassándran niemi, joka on läntisin Chalkidikín niemimaan kolmesta Egeanmereen työntyvästä niemestä. Lahden pohjois- ja koillisrantaa hallitsee Thessalonikin metropolialue.


title: Thermaïkóslahti

text: Lahteen laskevat Axiós- eli Vardar-joki sekä Aliákmonas-, Loudías- ja Gallikós-joet. Ne muodostavat yhdessä suuren suisto- eli delta-alueen lahden pohjoisrannikolle Thessalonikin metropolialueen länsipuolelle. Etelämpänä lahteen laskee myös Pineiós-joki.


title: Jeff Reine-Adélaïde

text: Jeff Reine-Adélaïde (s. 17. tammikuuta 1998 Champigny-sur-Marne) on ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Arsenalia. Pelipaikaltaan oikeajalkainen Reine-Adélaïde on oikea laitahyökkääjä.


title: Jeff Reine-Adélaïde

text: Reine-Adelaïde siirtyi Arsenaliin vuonna 2015 kotimaansa Lensistä, jossa hän ei pelannut edustusjoukkueessa yhdessäkään ottelussa. Arsenalin paidassa Reine-Adélaïde teki debyyttinsä tammikuussa 2016 FA Cupin ottelussa Sunderlandia vastaan.


title: Jeff Reine-Adélaïde

text: Reine-Adélaïde oli Ranskan alle 17-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueen mukana voittamassa kultaa vuoden 2015 ikäluokan EM-kilpailuista. Hänet valittiin myös turnauksen tähdistöjoukkueeseen. Samana vuonna Reine-Adélaïde oli mukana myös alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa, joissa hän pelasi neljässä ottelussa.


title: Jeff Reine-Adélaïde

text: Maajoukkuetasolla


title: Jeff Reine-Adélaïde

text: Henkilökohtainen


title: Henry Tikkanen (toimittaja)

text: Henry ”Henkka” Tikkanen (s. 1985) on suomalainen toimittaja ja radiojuontaja. Lokakuusta 2013 lähtien hän on juontanut YleX:n "Etusivu"-ohjelmaa.


title: Henry Tikkanen (toimittaja)

text: Tikkanen on koulutukseltaan medianomi ja filosofian maisteri. Tikkanen on toiminut vokalistina kemiläisessä Last Panda -yhtyeessä, joka esiintyi Uuden Musiikin Kilpailussa vuonna 2013.


title: Sara Jungersten

text: Sara Jungersten (s. 1976) on suomenruotsalainen kirjailija, toimittaja ja kriitikko. Hänen teatteriaiheinen ja ulkonäköpaineita käsittelevä esikoisromaaninsa "Wannabe" ilmestyi 2011 ja sai hyvän arvion muun muassa Svenska Dagbladetissa.


title: Sara Jungersten

text: Kahta vuotta myöhemmin ilmestyi toinen romaani "Lika delar liv och luft" ja vuonna 2015 kolmas, nimeltään "#döden". Sen päähenkilö on nuori vaasalainen uranainen, lifestylebloggaaja Vivi..


title: Sara Jungersten

text: Kruunupyyssä varttunut Jungersten on opiskellut kasvatustiedettä, kehityspsykologiaa, journalismia ja luovaa kirjoittamista Åbo Akademissa.


title: Marija Kljonova

text: Marija Vasiljevna Kljonova (, 1898–1976) oli venäläinen merigeologi ja yksi Neuvostoliiton meritieteen perustajista.


title: Marija Kljonova

text: Kljonova suoritti opintonsa ja myöhemmin myös työskenteli Neuvostoliiton tiedeakatemian Antarktiksen tutkimuksen neuvostossa. Tänä aikana hän vietti lähes 30 vuotta napaseutuja tutkien. Hänestä tuli ensimmäinen Antarktiksella ja erityisesti Australialle kuuluvalla Macquariensaaren tutkimusasemalla toiminut naispuolinen tutkija.


title: Marija Kljonova

text: Kljonova aloitti uransa merigeologian tutkijana 1925 Neuvostoliitolle kuuluneella tutkimusalus Perseuksella, joka liikkui Barentsinmerellä sekä Novaja Zemljan, Huippuvuorten ja Frans Joosefin maan saaristossa. Vuonna 1933 Kljonova laati ensimmäisen kattavan kartan Barentsinmeren pohjasta.


title: Marija Kljonova

text: Vuonna 1949 Kljonova siirtyi Neuvostoliiton tiedeakatemian Širšov-instituutin vanhemmaksi tutkijaksi. Hän analysoi merenpohjan geologiaa Atlantin valtameressä, Antarktiksella sekä Kaspian-, Barentsin- ja Vienanmerissä. Eteläisen pallonpuoliskon kesällä 1956 hän matkusti venäläisen meritiederyhmän kanssa kartoittamaan Antarktiksen rannikon siihen asti tutkimattomia alueita.


title: Marija Kljonova

text: Kljonovan laakso (), jonka Neuvostoliiton Pohjoisen laivaston hydrograafinen tutkimusretki löysi 1981–1983 on nimetty hänen kunniakseen. Samoin Kljonovan kraatteri Venuksessa sekä Antarktiksella sijaitseva Kljonovan huippu.


title: Marija Kljonova

text: Kljonovan työ edesauttoi ensimmäisen Antarktiksen karttakokoelman luomista. Siitä tuli uraauurtava teos, jonka neljä osaa julkaistiin Neuvostoliitossa. Tohtori Kljonova vietti suurimman osan ajastaan tehden havaintoja venäläisillä jäänmurtajilla "Ob" ja "Lena". Hänen ryhmänsä teki mittauksia Antarktisen ja sen lähialueiden vesillä. Kljonovan mukana "Ob"-murtajalla oli seitsemän naista. Rantautumista ei tuohon aikaan sallittu naisille kuin harvoin, joten heidän täytyi luottaa miespuolisiin kollegoihin mittausten ja näytteiden kokoamisen suhteen. Näiden matkojen välissä hän työskenteli Mirnyissä, joka on venäläinen tukikohta Kuningatar Maryn maassa (jota käyttävät myös Australian ja Puolan tutkimusasemat). Kotimatkalla Kljonova kävi maissa Macquariensaarella, jossa hänestä tuli ensimmäinen siellä koskaan käynyt naispuolinen tieteilijä.


title: Ingvar Andersson

text: Carl Ingvar Andersson (19. maaliskuuta 1899 Norra Sandby – 1974) oli ruotsalainen historiantutkija. Hän oli vuodesta 1946 Nordisk Tidskriftin julkaisija, Ruotsin valtionarkistonhoitaja vuosina 1950–1965 ja Ruotsin akatemian jäsen vuodesta 1950.


title: Balblair

text: Balblair on skottilainen viskitislaamo, joka sijaitsee Eddertonissa, Ross-shiressä.


title: Balblair

text: Tislaamo perustettiin alun perin vuonna 1790, ja sen rakensi uudelleen suunnittelija Charles C Doig vuonna 1895 siirtääkseen sen lähemmäksi Eddertonin rautatieasemaa Inverness and Ross-shire Railway -rautatiellä. Alkuperäinen vedenlähde oli kuitenkin niin hyvä että tislaamo päätti olla välittämättä läheisestä purosta käyttäen sen sijaan edelleen alkuperäistä Ault Deargin puroa. Vielä tänäänkin tislaamo käyttää alkuperäistä vedenlähdettään.


title: Balblair

text: Perustaja John Ross johti Balblair-tislaamoa menestyksekkäästi ja vuonna 1824 mukaan liittyi hänen poikansa Andrew. Tislaamo pysyi Rossin perheen omistuksessa vuoteen 1894 asti, jolloin se siirtyi Alexander Cowanin haltuun. Vuonna 1948 tislaamon osti Robert Cumming, joka laajensi tislaamoa ja tehosti sen tuotantoa. Cumming johti tislaamoa kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1970 ja myi sen Hiram Walkerille. Vuonna 1996 tislaamon osti Inver House Distillers Limited.


title: Balblair

text: Balblair-tislaamolla on yksi tislausalan vanhimmista arkistoista, ja ensimmäinen merkintä on 25. tammikuuta 1800. John Ross kirjoitti sen itse, ja siinä luki: "Myyty David Kirkcaldylle Ardmoresta yksi gallona viskiä hintaan £1.8.0d".


title: Balblair

text: Balblair Single Malt -viskiä pullotetaan neljänä vuosikertana - 2000, 1997, 1989 ja 1979 - ja designin on innoittanut lähellä sijaitseva piktikivi "Clach Biorach", jonka uskotaan olevan 4000 vuotta vanha. Vuosikerta 1989 voitti kultamitallin ja todettiin "luokkansa parhaaksi" vuoden 2007 International Wine & Spirits Competition -kilpailussa, ja Ian Buxton suositteli sitä kirjassaan "101 Whiskies to Try Before You Die".


title: Balblair

text: Tislaamon omistaa nykyisin Inver House Distillers Limited, jonka muihin tislaamoihin kuuluvat mm. Speyburn-Glenlivet, Knockdhu, Old Pulteney ja Balmenach.


title: Balblair

text: Tislaamolla on oma vierailukeskus, joka on auki vierailijoille vuoden ympäri.


title: Ruutana (täsmennyssivu)

text: Ruutana voi tarkoittaa seuraavia:


title: Vendôme

text: Vendôme on kunta Ranskassa Loir-et-Cherin departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Loirjoen rannalla noin 180 kilometriä Pariisista lounaaseen. Vendômesta on 42 minuuttia kestävä TGV- junayhteys Pariisiin.


title: Vendôme

text: Kaupunkia hallinneen Bourbon-Vendôme aatelissuvun ansiosta Vendômen kaupungilla on ollut huomattava merkitys viimeisen tuhannen vuoden ajan Ranskan historiassa. Se näkyy myös kaupungin runsaassa arkkitehtuurissa. 1500-luvulla elänyt runoilija Pierre de Ronsard sijoitti kirjansa Les Amours tapahtumia Vendômeen. 1800-luvulla kirjailija Honoré de Balzac asui kaupungissa. Kaupungin tunnetuin henkilö on siellä syntynyt Ranskan marsalkka de Rochambeau, jolla oli ratkaiseva rooli Yhdysvaltain sisällissodan lopputuloksessa.


title: Tarja Pitkänen-Walter

text:
Tarja Elina Pitkänen-Walter (s. 22. huhtikuuta 1960 Varpaisjärvi) on suomalainen taidemaalari ja Kuvataideakatemian maalaustaiteen professori.
Tarja Pitkänen-Walter on opiskellut Suomen taideakatemian koulussa ja Taideteollisessa korkeakoulussa. Hän valmistui kuvataiteen tohtoriksi Kuvataideakatemiasta vuonna 2006. Hän käsitteli opinnäytteessään "Liian haurasta kuvaksi – maalauksen aistisuudesta" maalauksen haptisuutta ja psykoanalyyttistä tulkintaa.


title: Tarja Pitkänen-Walter

text: Kuvataideakatemian lisäksi hän on opettanut muun muassa Lahden taideinstituutissa, Göteborgin yliopistossa (Valand) ja Taidekoulu MAAssa. Pitkänen-Walter on esiintynyt kotimaisissa ja kansainvälisissä yksityis- ja ryhmänäyttelyissä vuodesta 1982. Lisäksi hän on toiminut useissa luottamustehtävissä.


title: René Swette

text: René Swette (s. 21. elokuuta 1988 Lustenau, Itävalta) on itävaltalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa Erste Bank Eishockey Ligan EC VSV:ssä.


title: René Swette

text: Swette on EHC Lustenaun kasvatti. Hän debytoi seuran miesten joukkueessa Itävallan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Nationalligassa 17-vuotiaana kaudella 2005–2006. Swette otti itselleen Lustenaun ykkösmaalivahdin tontin Marcel Simonilta ja torjui joukkueen kauden päätteeksi mestaruuteen. Kolmen Lustenaussa vietetyn Nationalliga-vuoden jälkeen hän siirtyi kaudeksi 2008–2009 Itävallan pääsarjaan Erste Bank Eishockey Ligaan ja Klagenfurter AC:n paitaan. Swette jakoi varsin tasaisesti torjuntavastuun Hannes Enzenhoferin ja loppukaudella hankitun Travis Scottin kanssa pelaten runkosarjassa 21 ottelua. Pudotuspeleissä hän pelasi Scottin aisaparina yhden ottelun. Swette voitti kauden päätteeksi Itävallan-mestaruuden.


title: René Swette

text: Kaudella 2009–2010 Swette pelasi EBEL:n runkosarjassa 36 ottelua. Hän otti alkukaudella ykkösmaalivahdin viitan Hannes Enzenhoferilta, mutta joulukuussa Klagenfurt hankki kuitenkin ykkösmaalivahdikseen Jordan Parisén, eikä Swette saanut enää pudotuspeleissä peliaikaa. Kaudella 2010–2011 hän jakoi runkosarjassa Klagenfurtin torjuntavastuun tasaisesti Andy Chiodon kanssa, mutta Chiodo pelasi kuitenkin koko pudotuspelit. Joukkue eteni EBEL:n finaaleihin, mutta mestaruuden vei kuitenkin EHC Linz otteluvoitoin 4–1. Helmikuussa 2012 Swette teki pitkän 3+2-vuotisen jatkosopimuksen Klagenfurtin kanssa.


title: René Swette

text: Swette jakoi edellisen kauden tapaan torjuntavastuun tasaisesti Andy Chiodon kanssa myös kaudella 2012–2013. Swetten torjuntaprosentti (92,8 %) oli koko EBEL:n paras, kuten myös pudotuspeleissä (95,6 %), joissa hän otti vuorostaan Klagenfurtin pääasiallisen torjuntavastuun. Swettellä oli myös pudotuspelien paras päästettyjen maalien keskiarvo (1.47). Hän torjui joukkueensa kauden päätteeksi Itävallan-mestaruuteen. Kaudella 2013–2014 Swette toimi Klagenfurtin pääasiallisena vastuunkantajana ja pelasi 36 runkosarjaottelua. Joukkue ei kuitenkaan edennyt pudotuspeleihin. Kaudella 2014–2015 hän jäi runkosarjassa Pekka Tuokkolan varjoon ja pelasi vain 14 ottelua, mutta Swette jakoi hänen kanssaan pudotuspelien torjuntavastuun ja pelasi kuusi ottelua. Kauden 2015–2016 Swette aloitti niin ikään Klagenfurtin kakkosmaalivahtina Tuokkolalle, eikä hän saanut peliaikaa joukkueen neljässä Mestarien liigan ottelussa. Lisäksi Klagenfurt hankki syyskauden aikana maalivahtiosastolleen myös Bernd Brücklerin. Swette nousi kuitenkin molempien ohi joukkueen ykkösmaalivahdiksi ja otti torjuntavastuun pudotuspeleissä.


title: René Swette

text: Lokakuussa 2016 Swette siirtyi neljän viikon sopimuksella EHC Linziin paikkaamaan Michael Ouzasin poissaoloa oltuaan alkukauden 2016–2017 ilman sopimusta. Hän pelasi siellä lopulta vain yhden ottelun ja siirtyi lyhyen sopimuksensa päätyttyä Saksan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle DEL2-liigan Dresdner Eislöweniin. Kymmenen pelaamansa ottelun jälkeen Swette siirtyi loppukaudeksi 2016–2017 Itävallan liigan EC VSV:een.


title: René Swette

text: Swette edusti Itävaltaa Sotšin olympiakisoissa 2014, jolloin hän toimi joukkueensa kolmosmaalivahtina ja puki kahteen otteluun. Swette ei saanut kuitenkaan peliaikaa. Hän toimi samassa roolissa myös Sotšin olympiakisojen karsinnoissa, jolloin Swette ei kuitenkaan mahtunut kertaakaan Itävallan kokoonpanoon, kuten myöskään Pyeongchangin olympiakisojen 2018 karsinnoissa. Hän edusti joukkuetta myös MM-kilpailuissa vuosina 2011, 2013 ja 2015, joista kahdessa jälkimmäisessä turnauksessa Swette jäi selkeäksi kakkosmaalivahdiksi Bernhard Starkbaumille torjuen vuoden 2013 turnauksessa yhdessä ja vuoden 2015 turnauksessa kolmessa ottelussa. Vuoden 2011 turnauksessa hän ei mahtunut kertaakaan kokoonpanoon.


title: René Swette

text: Swette osallistui myös I-divisioonan MM-kilpailuihin vuonna 2014 voittaen hopeaa. Hän puki turnauksen kaikkiin viiteen otteluun, mutta ei saanut Starkbaumin takana kuitenkaan peliaikaa. Yhteensä Swette on pelannut 20 A-maaottelua. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 10. huhtikuuta 2009 Itävallan Innsbruckissa Venäjää vastaan.


title: René Swette

text: Swette pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2007 ja 2008, joista molemmat turnaukset päättyivät lohkohopeaan.


title: Luettelo Suomen taajamista 2014

text: Tämä artikkeli on luettelo Suomen taajamista vuonna 2014. Tilastolliset taajamat määrittelee Suomessa Tilastokeskus. Taajama-sarakkeessa sulkeisiin lainausmerkkeissä kirjoitetut nimet ovat Tilastokeskuksen alkuperäisessä aineistossa olevia nimimuotoja. Kunta-sarakkeessa kuntien nimien perässä olevat luvut kertovat, kuinka suuri osa taajaman väestöstä asuu kyseisessä kunnassa.


title: Luettelo Suomen taajamista 2014

text: Vuoden 2014 lopussa Suomessa oli 5 471 753 asukasta, joista 4 603 065 asui taajamissa, 804 695 haja-asutusalueilla ja 63 993 asukkaan asuinpaikka oli tuntematon. Taajama-aste oli 85,1 prosenttia. Taajamien lukumäärä oli 745 kappaletta.


title: Luettelo Suomen taajamista 2014

text: Monessa Ahvenanmaan kunnassa (Brändö, Föglö, Geta, Kumlinge, Kökar, Lumparland, Sottunga, Sund ja Vårdö) ei ollut lainkaan taajamaväestöä. Manner-Suomessa ainoa kunta, jossa ei ollut taajamia oli Luhanka. Kunnista, joissa oli taajamaväestöä, korkein taajama-aste oli Kauniaisissa (100,0 prosenttia) ja matalin Lestijärvellä (35,6 prosenttia). Maakunnittain tarkasteltuna korkein taajama-aste oli Uudellamaalla (95,1 prosenttia) ja matalin Ahvenanmaalla (60,8 prosenttia).


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Japanin ammattisumoliitto ("Nihon Sumō Kyokai") on Japanin opetus-, tiede- ja kulttuuriministeriön alainen järjestö, joka hallinnoi noin tuhannesta ihmisestä muodostuvan ammattisumoyhteisön (sumōkai, 相撲会) jokapäiväistä toimintaa. Järjestön organisatorinen perusyksikkö on "heya" eli yhden tai useamman valmentajan ja tämän oppilaiden muodostama talli, johon usein (joskaan ei aina) kuuluu myös muita ammattisumolle tyypillisiä toimijoita kuten erotuomareita, toimitsijoita, kampaajia ja niin edelleen.


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Tallin omistaa valmentaja, "oyakata" (親方), jonka nimi on sama kuin itse tallikin. Esimerkiksi Ōdake-beyan omistaa siis Ōdake Oyakata. Mikäli tallissa on kaksi tai useampia valmentajia, mikä on tavallista, ovat muut valmentajat omistaja-valmentajan eli "shishōn" (師匠) alaisia. Heitä voi olla jopa puolisen tusinaa. Pienissä vastaperustetuissa tai menestykseltään taantuneissa talleissa valmentajia on kuitenkin tyypillisesti vain yksi. Huhtikuussa 2006 55 tallissa toimi 107 valmentajaa (joista kaksi henkilökohtaisella lisenssillä). Valmentajien ja tallin muun henkilökunnan lukumäärä ei välttämättä juurikaan korreloi sen saavuttamaa urheilullista menestystä.


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Sumopainijan aktiiviura päättyy tavallisesti noin 30—35-vuotiaana, joten valmentajaksi siirtyvällä on kolmisenkymmentä vuotta aikaa valmentaa nuorempiaan ennen 65 vuoden pakollisen eläköitymisiän täyttymistä. Valmentajaksi on mahdollista siirtyä vain mikäli oma ura on ollut riittävän menestyksekäs ja erityinen valmentajalisenssi (toshiyori kabu, 年寄り株) on saatavilla joko perintönä omalta shishōlta, joka silloin tällöin on oma (otto)isä tai appi (sekitoreille ei ole poikkeuksellista naida valmentajiensa tyttäriä), tai ostamalla se joltakulta eläkeikää lähestyvältä valmentajalta useiden miljoonien jenien hintaan.


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Lisenssien määrä on rajattu 105:een. Käytäntö muodostui jo NSK:ta perustettaessa 88 tokiolaisen toshiyorin ja 17 osakalaisen tōdorin yhteismäärästä. Vuonna 1971 päädyttiin ennenkuulumattomaan tilanteeseen kun suurmestari Taiho vetäytyi aktiiviuraltaan ilman, että hän oli pystynyt varmistamaan valmentajalisenssiä itselleen. Koska 32 turnausvoiton ottajaa ei voitu erottaa sumoliitosta niin, että kaikkien osapuolten kasvot olisi säilytetty, ratkaistiin tilanne luomalla erityinen henkilökohtainen lisenssi. Tällainen "ichidai toshiyori" (一代年寄り) mitätöityy kun sen haltija kuolee tai täyttää 65 vuotta. Henkilökohtaisen lisenssin kunnia on sittemmin suotu suurmestareille Kitanoumi, Chiyonofuji ja Takanohana II, jotka kaikki ovat saavuttaneet vähintään 20 ylimmän divisioonan turnausvoittoa. Keskimmäisen kieltäytyessä kunniasta aikomuksenaan ottaa haltuunsa perinteinen lisenssi ja Taihon täytettyä 65 vuotta vuonna 2005 on lisenssien lukumäärä siis nyttemmin 105+2 eli säännönmukaiset lisenssit ja Kitanoumin sekä Takanohana II:n henkilökohtaiset lisenssit.


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Kunnianhimoinen valmentaja ei useimmiten tyydy pelkästään oppilaidensa urheilulliseen menestykseen vaan pyrkii saavuttamaan sumoliiton piirissä myös muita tehtäviä. Viisitoista valmentajaa, kolme kustakin viidestä ichimonista (katso seuraava kappale), valitaan arvostettuun tuomarin, shimpanin (審判), tehtävään. Kolme viiden tuomarin ryhmää istuutuu vuorotellen dohyōn eri puolille mustissa montsuki-takeissaan tarkkailemaan otteluita ja tarvittaessa keskustelemaan erotuomarin ratkaisun oikeellisuudesta. Valmentajien muita erityistehtäviä ovat muun muassa Tokion ulkopuolisten kolmen turnauksen päävastaavan tehtävät ja haja-asutusalueille turnausten välillä suuntautuvien kiertueiden järjestelytehtävät. Arvostetuimmat tehtävät liittyvät kuitenkin rijikain (理事会) jäsenyyteen. Rijikai on yhdeksän valmentajan eli rijin (理事) muodostama sumoliiton korkein elin, jossa puhetta johtaa koko NSK:n keulahahmo, rijichō (理事長), jona on vuodesta 2002 lähtien toiminut entinen suurmestari Kitanoumi viran yhdeksäntenä haltijana. Kaikki edellä mainitut tehtävät jaetaan joka toinen vuosi helmikuun alkupäivinä järjestettävissä äänestyksissä, jossa äänioikeutettuja ovat valmentajien lisäksi kaksi ylintä erotuomaria ja muutama painijoiden edustaja.


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Jokainen talli lukuun ottamatta kapinallista Takadagawa-tallia kuuluu yhteen viidestä "ichimonista" (一門). Ichimon on eräänlainen klaani; vanhan ja vaikutusvaltaisen tallin ympärille vuosisatojen kuluessa muodostunut tallien ryhmittymä, jonka jäsenet tekevät monin tavoin yhteistyötä esimerkiksi järjestämällä yhteisharjoituksia turnauksen lähestyessä. Vuoteen 1966 asti samaan ichimoniin kuuluvien tallien painijat eivät kohdanneet toisiaan playoff-otteluita lukuun ottamatta. Sääntömuutoksen jälkeen sama sääntö koskee enää tallitovereita ja lähisukulaisia silloin kun nämä kuuluvat eri talleihin.


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Lukumääräisesti suurimman osan sumōkaista muodostavat luonnollisesti itse painijat (力士, rikishi; "vahva mies"; termiä käytetään sumotōrista poiketen vain ammattiottelijoista), joiden määrä vaihtelee hieman sumōn kulloisestakin suosiosta ja vuodenajasta riippuen: maaliskuussa paikallisen peruskoulun päätyttyä vapautuu nuoria aloittelijoita oppivelvollisuuden piiristä sumouralle. Kesäkuussa 2006 viralliseen rankinglistaan (banzuke, 番付) kuuluu 731 painijaa, jotka rankataan aina kahden kuukauden välein käydyn turnauksen (honbasho, 本場所) tulosten perusteella kuuteen eri divisioonaan. Neljään alimpaan divisioonaan (makushita, sandanme, jonidan ja jonokuchi arvojärjestyksessä) kuuluvat painijat ovat toritekejä (取り的), jotka eivät nauti kahteen ylimpään divisioonaan (maku(no)uchi ja jūryō eli jūmaime) kuuluvien 70 korkea-arvoisimman painijan, sekitorien (関取), etuoikeuksista.


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Perinteinen tapa aloittaa ammattiura sumopainissa on yrittää päästä teini-iässä jonkin tallin oppilaaksi. Helpoimmin tämä onnistuu kykyjenetsijän suosituksin tai esimerkiksi koululaisturnauksissa osoitetuilla tuloksilla ja lupaavan ruumiinrakenteen ja huippu-urheilijalle sopivan mielenlaadun avulla. Ylenpalttinen paino on tässä vaiheessa vain haitaksi. Uuden painijan on toki täytettävä minimikokovaatimus (173 cm ja 75 kg), josta tosin voidaan joustaa 166 cm:iin asti mikäli ehdokas on muutoin ansiollinen urheilutesteissä. Lisäksi kaikille pyrkijöille järjestetään lääkärintarkastus. Tultuaan hyväksytyksi ja oteltuaan ensimmäisen turnauksensa niin sanottuna maezumōna (前相撲) aloittelija saa ensimmäisen virallisen arvorankkauksensa kuutosdivisioonan pohjalta pyrkimyksenään nousta nopeasti kohti korkeampia arvoasteita.


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Vaihtoehtoinen tapa siirtyä ammattisumouralle on oppivelvollisuuden suorittamisen jälkeen jatkaa ylemmissä oppilaitoksissa ja saavuttaa muutamissa ennalta nimetyissä opiskelija- tai muissa amatööriturnauksissa erinomaisia tuloksia, joiden perusteella on mahdollista saavuttaa makushita tsukedashin (幕下付け出し) asema. Tsukedasheilla oli oikeus tulla rankatuksi suoraan kolmanneksi korkeimman makushita-divisioonan pohjalle arvoon makushita 60 tai jopa arvoon makushita 15, joka kokonaisrankingissa on jo 100. sijan tietämillä. Perusteluna tälle on noin 20-vuotiaiden ja keskimäärin jo selvästi yli satakiloisten tsukedashien ylivoima itseään viitisen vuotta nuorempien joukossa. Nyttemmin tsukedashin arvon saamisen kriteerejä on kiristetty selvästi, mutta toisaalta parhaimmilla heistä on oikeus tulla rankatuksi jopa niinkin korkealle kuin arvoon makushita 10.


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Tsukedasheja siirtyi 1960-luvulta alkaen yhä enemmän ammattisumon piiriin jopa siinä määrin, että muutamat valmentajat pyrkivät värväämään heitä kuutosdivisioonan pohjalta aloittavien painijoiden tukemisen sijasta. Tämä koettiin ongelmaksi, sillä liian nopeasti liian paljon saavuttaneet tsukedashit eivät aina vastanneet valmentajien piirissä vallinneita käsityksiä painijoille asetettavista vaatimuksista. Hämmästyttävää on, että vain yksi tsukedashi, Wajima Hiroshi, on toistaiseksi saavuttanut korkeimman eli suurmestarin (yokozuna, 横綱) arvon. Toiseksi korkeimman, mestarin eli ōzekin (大関), arvon saavuttaneissa heitä on useita.


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Ammattilaissumossa vallitsee puhdas meritokratia. Vain honbashoissa saavutetuilla tuloksilla on merkitystä arvioitaessa miehen arvoa seuraavassa ranking-listassa. Toritekit ottelevat 15-päiväisissä turnauksissa keskimäärin joka toisena päivänä pyrkimyksenään saavuttaa vähintään neljä voittoa sääntöjen määräämissä seitsemässä ottelussaan. Voittoisa ottelusaldo (kachikoshi, 勝ち越し) eli toritekeillä vähintään tulos 4-3 (voitot perinteisesti ensin lueteltuina) ja kaikkina viitenätoista turnauspäivänä ottelevilla sekitoreilla vähintään tulos 8-7 takaa arvon säilymisen vähintäänkin ennallaan ja hyvin todennäköisesti sen nousemisen. Mitä enemmän voittoja, sitä suurempi luonnollisesti on arvonnousu. Päinvastoin toimii tappiollinen ottelusaldo (makekoshi, 負け越し). Saman ottelusaldon saavuttaneiden painijoiden keskinäinen järjestys seuraavassa ranking-listassa säilyy aina samana kuin edeltävässä turnauksessa saavutettu järjestys. Kolmessa alimmassa divisioonassa saavutettu tappioton, divisioonakohtainen turnausvoitto takaa suoran nousun seuraavaksi ylempään divisioonaan.


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Kolmanneksi korkeimpaan makushita-divisioonaan noussut painija kuuluu jo 190 korkea-arvoisimman joukkoon. Makushitassa paikkansa vakiinnuttaneet ovat viimeistään erittäin kovatasoisia ottelijoita, joita ei voi odottaa voittavansa pelkällä luontaisella lahjakkuudella. Monet makushitat ovat aiemmin sekitoriarvossa otelleita konkareita, jotka ovat menettäneet aiemman asemansa esimerkiksi loukkaantumisen tai ikääntymisen myötä. Makushitassa majailee nopeasti sinne nousseiden nuorten lupausten lisäksi toki myös paljon kolmikymppisiä, tasonsa vakiinnuttaneita toritekejä, joiden kyvyt eivät vain yksinkertaisesti riitä korkeammalle. Mikäli talliin kuuluu yksikin sekitori, toimii osa sen toritekeistä hänen henkilökohtaisina avustajinaan (付け人, "tsukebito") ja hoitavat hänen juoksevia asioitaan, jotta hän voi keskittyä harjoitteluun. Toritekit toimivat tallissa muutoinkin työntekijöinä ja vastaavat sen tilojen siivouksesta, ruoanlaitosta, kylpyjen järjestämisestä ja niin edelleen. Useimmissa talleissa tätä jokapäiväistä toimintaa johtaa shishōn vaimo, "okami-san" (おかみさん), eräänlainen tallin vääpeli). Mikäli shishō on naimaton tai leski, on vaimon perinteiset tehtävät järjestetty jollakin muulla tavoin.


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Raja ylimmän toriteki-divisioonan kärjen ja alemman sekitori-divisioonan pohjan välillä on suurin mitä ranking-listoilta löytyy. Yläpuolella olevat jūryōt kuuluvat sekitorien maineikkaaseen luokkaan kun taas alapuolella olevat makushitat ovat suurelle yleisölle harmaata toritekien massaa, johon kuuluvia yksittäisiä painijoita eivät tavallisesti tunne kuin ammattisumoa tavanomaista tarkemmin seuraavat. Jūryōhon nouseva tai sinne palaava painija saa useita etuoikeuksia, joista toriteki voi vain uneksia. Taloudellisesti tärkein on sekitorin oikeus sumoliiton maksamaan kuukausipalkkioon, sillä toritekeille maksetaan vain turnauskohtaista, vaatimatonta päivärahaa.


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Ulkoisesti sekitorin tunnistaa helpoimmin silkkisestä otteluvyöstä (shimekomi, 締め込み), joka voi väriltään olla muukin kuin kauhtuneen musta; ja näyttävästä, ōichomageksi (大銀杏髷) kutsutusta ja neidonhiuspuun lehteä muistuttavasta hiuslaitteesta, jota hän on oikeutettu käyttämään itse otteluiden lisäksi myös muissa virallisissa tilaisuuksissa kuten esimerkiksi sekitorien häissä (toritekit ovat hyvin harvoin naimisissa). Ennen toisen divisioonan ottelujen alkua jūryō-arvoiset sekitorit esitellään toritekeistä poiketen dohyō-iri (土俵入り) -seremoniassa yleisölle pukeutuneina tukijoidensa kustantamiin, taitavasti kirjailtuihin, silkkisiin, esiliinan kaltaisiin vaatteisiin (keshomawashi, 化粧回し) kahdessa ryhmässä riippuen siitä, ottelevatko he idän vai lännen puolella eli saapuvatko he dohyōlle tuona nimenomaisena päivänä itäisestä vai läntisestä pukuhuoneesta. Ensimmäisen divisioonan otteluja edeltää noin tuntia myöhemmin vastaava seremonia.


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Urakataksi (裏方, うらかた, "taustalla toimija") kutsutaan kaikkia ryhmiä, joihin kuuluvat ovat osa sumoliittoa, mutta eivät ota osaa varsinaiseen kilpailutoimintaan valmentamalla tai kilpailemalla. Tällaisia ryhmiä ovat erotuomarit, toimitsijat, kampaajat ja toimenkuvaltaan moninaiset "wakaimonogashirat" ja "sewaninit", joille on vaikea löytää osuvaa suomennosta.


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Erotuomarit eli gyōjit (行司) värikkäissä asuissaan ovat itse painijoita lukuun ottamatta TV-yleisölle tutuimpia sumoliiton jäseniä. He tuomitsevat jokaisen käydyn ottelun (取り組み, torikumi) huolehtimalla sen tasapuolisuudesta pyrkien saamaan alkuryntäyksen (立ち合い, tachiai) mahdollisimman yhtäaikaiseksi, kannustaen painijoita äänekkäästi tekemään aloitteita ottelun suvantovaiheissa ja lopulta osoittaen puisella viuhkallaan (軍配, gunbai) ottelun voittajan ja mahdollisesti jakaen vielä ottelussa lisäpanoksena olleet mainosrahat (懸賞金, kenshō-kin).


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Erotuomareiksi valikoituu nuorukaisia, jotka eivät ryhdy itse painijoiksi joko liian pienen kokonsa tai muun syyn takia. Erotuomarien määrä on rajattu 45:een ja he kuuluvat muun sumoliiton henkilökunnan tavoin kukin omaan talliinsa, jossa heillä on usein hallinnollisia, kirjanpidollisia tai muita sellaisia tehtäviä. Yhdellä kokeneimmista tuomareista on erityistehtävänään kirjoittaa uusi ranking-lista. Tehtävä kestää parisen viikkoa ja se aloitetaan heti listan laatineen valmentajien komitean (番付編成会議, banzuke hensei kaigi) saatua työnsä valmiiksi. Kyseinen erotuomari (nykyisin Shikimori Toshihirō ) laatii ison paperiarkin, jossa painijat luetellaan perinteisen kalligrafisessa muodossa itäiseen ja läntiseen puoleen jaettuina arvojärjestyksessä. Alimmalla vaakarivillä ovat lueteltuina valmentajat ja muut toimijat lukuun ottamatta itse tuomareita ja shimpaneina toimivia valmentajia, joiden nimet on lueteltu listan keskipalstalla niin ikään arvojärjestyksessä.


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Painijoiden tavoin erotuomareilla on oma kahdeksanportainen arvojärjestyksensä, jota päivitetään tarvittaessa vuosittain. Aloitteleva erotuomari tuomaroi alimman eli kuudennen divisioonan otteluja ja kohoaa vähitellen arvoasteikossa ylöspäin ennen kaikkea palvelusvuosiensa lisääntymisen myötä. Pelkkä senioriteetti ei sinällään selitä täysin kunkin erotuomarin paikkaa hierarkiassa, vaan asiaan vaikuttaa myös vanhempien erotuomarien ja valmentajien huomiot nuorista tuomareista. Kyvykäs ja harvoin vääräksi arvioituun tuomioon (差違え, sashi-chigae) syyllistyvä erotuomari kohoaa ikätovereitaan jonkin verran nopeammin.


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Arvot ovat painijoiden tavoin divisioonakohtaisia lukuun ottamatta ylintä eli makuuchi-divisioonaa, jossa erotuomarit tuomitsevat kolmessa eri arvoluokassa. Alimmat ensimmäisen erotuomaridivisioonan (makuuchi) erotuomarit tuomitsevat pääsääntöisesti maegashirojen välisiä otteluita, siitä seuraavat "sanyaku-kakut" vähintään komusubin arvoisten painijoiden otteluita ja ylimmän arvon haltijat ("tategyōji") vain yokozunien otteluita. Tästä säännöstä on tosin käytännön syistä tehtävä hyvin usein pieniä poikkeuksia.


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Toriteki-divisioonissa tuomitsevat erotuomarit astelevat dohyōlla avojaloin puuvillaisissa asuissa, joiden koristesolmukkeet ovat vihreitä. Jūryōhon noustessaan noin 35—40-vuotiaina erotuomarit saavat oikeuden pitää sukkia ja silkkisiä "hitatare"-asuja ((直垂). Jūryō-kakut tunnistaa heidän pukujensa valkovihreistä solmukkeista. Makuuchi-kakuilla solmukkeet ovat punavalkoiset ja olkisandaalien käyttöön oikeutetuilla sanyaku-kakuilla punaiset. Noin kuusikymmenvuotiaana sanyaku-kakulla on mahdollisuus nousta kahden korkea-arvoisimman erotuomarin joukkoon aiemman tategyōjin täyttäessa eläkkeelle pakottavat 65 vuotta. Toiseksi korkea-arvoisimman erotuomarin eli fukutategyōjin (副立行司) arvossa tuomitsevan solmukkeet ovat valkopurppurat ja korkea-arvoisimman eli tategyōjin (立行司) keisarillisen purppurat. Tategyōjien vyöllä on lyhyt miekka (wakizashi, 脇差) siltä varalta, että heidän ottelun lopputuloksesta antamansa tuomio kumottaisiin ja he joutuisivat kasvonsa pelastaakseen tekemään seppukun. Käytännössä tategyōjien ei tarvitse turvautua rituaali-itsemurhaan vaan he esittävät sumoliitolle vetoomuksen tulla siirretyksi pois tehtävästään. Useimmiten, joskaan ei siis aina, pyyntöön ei suostuta.


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Erotuomarit jakautuvat kahteen osaan, kimuroihin (木村) ja shikimoreihin (式守). Nämä olivat 1700-luvulla koulukuntia, joiden käyttämät tuomarointityylit olivat erilaisia. Nyttemmin erosta muistuttaa enää tapa, jolla erotuomari osoittaa viuhkallaan ottelun voittajan. Kimura pitää kämmenensä alaspäin, shikimori taas kääntää sen ylöspäin. Erotuomari ei ole sidottu koko uransa ajaksi vain toiseen koulukuntaan, vaan on tavallista vaihtaa puolta useammankin kerran uran aikana. Kimura on vanhempana (1726) Shikimoria (1768) arvokkaammaksi koettu tyyli ja enemmistö (jopa 70 %) erotuomareista onkin kimuroita. Kaikista erotuomareista toiseksi korkein on aina nimeltään Shikimori Inosuke ja korkein vastaavasti Kimura Shonosuke. Kummassakin tehtävässä on ehtinyt toimia jo yli 30 miestä.


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Aikanaan erotuomareilla oli tapana toimia myös valmentajina. Tästä ovat muistona Kimura Sehei- eli Kise-beya ja Shikimori Hidejirō- eli Shikihide-beya, joita niitäkin nyttemmin johtavat entiset painijat.


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Toimitsijat (呼び出し, yobidashi) ovat ammattisumon työmiehiä, jotka huolehtivat koko kilpailutoiminnan puitteista. He rakentavat niin tallien harjoitusdohyōt kuin myös honbasho-areenan turnausdohyōt riisilyhteistä (hyō, 俵) ja tähän tarkoitukseen erityisesti hankitusta hiekansekaisesta savesta sekä huolehtivat dohyōn ylle kaapeleilla ripustetusta katoksesta (tsuriyane, 吊り屋根), johon on sijoitettu dohyōn valaistus- ja äänentoistolaitteisto ja jonka nurkissa on neljä isoa, eriväristä, vuodenaikoja symbolisoivaa koristesolmuketta (fusa, 房). Toimitsijat täyttävät myös tarvittaessa dohyōn nurkissa sijaitsevia suola-astioita (shio-kago, 塩籠) ja vesikiuluja (mizu-oke, 水桶).


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Perinteisiin isohousuisiin mainosasuihinsa turnauksissa pukeutuneiden toimitsijoiden värväytyminen sumoliittoon, jäsenyys tietyssä tallissa ja arvojärjestys sekä siinä yleneminen muistuttavat suuresti erotuomarien vastaavaa. Myös enimmäismäärä (45; kesäkuussa 2006 heitä oli 42) ja eläkeikä (65 vuotta) ovat samat kuin erotuomareilla. Toimitsijan arvoa ei tosin näe hänen asustaan. Suurin ero näiden ryhmien välillä on erotuomarien nauttima suurempi arvostus. Erotuomareilla ja toimitsijoilla on Ryogoku Kokugikanilla, mahdollisesti myös muilla honbasho-areenoilla, oma puku- ja valmistautumishuoneensa.


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Kampaajat (床山, tokoyama) huolehtivat painijoiden hiuksista ja kampauksista. Toritekien yksinkertainen "chonmage" (丁髷) oli ennen Meiji-restauraatiota useimpien japanilaismiesten käyttämä kampaus, jossa taakse vedetyt, painijoiden kohdalla tuoksuvalla kameliaöljyllä ("bintsuke") kostutetut ja jäykistetyt hiukset sidotaan erityisellä vahapaperiliuskalla niskasta yhteen ja syntynyt poninhäntä vedetään eteenpäin uudelleen solmittavaksi läheltä hiusten kärkiä. Nykyaikaisessa chonmagessa ei entisaikojen tapaan ajella päälakea kaljuksi, mutta mikäli painijan hiukset ovat liian paksut poninhännän asettumiseksi siististi päälaelle, ohennetaan hiuksia päälaelta tarvittavassa määrin. Kunnon chonmagen aikaansaamiseksi hiuksilta vaaditaan pituutta, johon ne kasvavat noin kahdessa vuodessa.


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Sekitorit pitävät arkipäivisin chonmagea toritekien tavoin. Vain juhlaviin tilaisuuksiin kuten virallisiin otteluihin tai muulla tavoin tallia edustettaessa kampaaja sitoo sekitorin hiukset monimutkaisempaan ōichomage-kampaukseen. Ōichomage poikkeaa chonmagesta siten, että niskan sitomiskohdasta eteenpäin hiukset levitetään taitavasti sivuille ja kootaan taas yhteen päälaelle tultaessa. Hiusten kärjet sidotaan yhteen taempaa kuin chonmagessa, jotta ne voidaan levittää viuhkamaisesti päälaen ylle. Apunaan kampaajalla on henkilökohtainen valikoima useita erilaisia puukampoja ja muita välineitä.


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Erotuomareiden ja toimitsijoiden tapaan kampaajat kuuluvat kukin johonkin talliin. Isossa tallissa voi olla parikin kampaajaa. Heitä on hieman enemmän (53 huhtikuussa 2006) kuin toimitsijoita ja erotuomareita, mutta eläköitymisikä on samat 65 vuotta. Myös kuusiportainen arvojärjestelmä, jonka alin aste on saavutettavissa kolmivuotisen harjoittelijajakson päätyttyä, toimii samalla tavoin. Vain ylintä arvoa edustava kampaaja on oikeutettu sitomaan yokozunan hiukset. Tähän asemaan päästäkseen häneltä saatetaan hyvinkin edellyttää noin 45 vuoden moitteetonta palvelusta.


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Ōichomagen seremoniallinen merkitys sekitorille on erityisen ilmeinen hänen päättäessään aktiiviuransa "danpatsu-shiki" -seremoniassa ((断髪式), jossa miespuoliset kutsuvieraat, kuten tallin kannatusyhdistyksen (koenkai, 後援会) jäsenet, pitkäaikaiset otteluvastustajat ja muut tärkeät henkilöt yksi kerrallaan leikkaavat kukin muutaman hiuksen painijan ōichomagesta kunnes lopuksi hänen tallinsa päävalmentaja katkaisee sen kokonaan kullatuilla saksilla. Vasta tällöin katsotaan sekitorin lopullisesti lopettaneen uransa.


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Wakaimonogashirat (若い者頭, myös sanaa kashira (頭) näkee käytettävän; "nuorten johtaja" tai "nuorten opastaja") ovat perinteisesti korkeintaan ylimpään toriteki-divisioonaan, mutta nyttemmin yhä useammin alempaan sekitori-divisioonaan yltäneitä entisiä painijoita, jotka ovat jääneet sumoliiton palvelukseen eräänlaisina yleismiehinä. Heidän tehtävänsä ovat moninaiset.


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Wakaimonogashirat huolehtivat muun muassa painijoiden etiketin (礼儀, reigi) opettamisesta vasta-alkajille, uusien ammattipainijoiden välisten otteluiden järjestämisestä ja uusien "dashien" esittelemisestä yleisölle "shinjo shusse hiro" -seremoniassa (新序出世披露) turnauksen keskimmäisenä sunnuntaina ja "teuchi-shiki" -seremoniassa (手打ち式) otteluiden loputtua turnauksen viimeisenä päivänä, loukkaantuneiden painijoiden kuljettamisesta dohyōlta pukuhuoneisiin sekä tarvittaessa playoff-ottelujen ottelujärjestyksen arvonnoista. Jungyō-kiertueilla wakaimonogashirat ohjaavat aliupseerien tapaan palvelukseensa osoitettuja toritekejä kiertuekaravaanin lastaamisessa ja purkamisessa sekä vastaavissa käytännönläheisissä järjestelytehtävissä.


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Wakaimonogashiroja on enintään kahdeksan kerrallaan. He kukin kuuluvat talliin, jossa olivat aktiiviuransa aikana, ja ichimoniin, mutta tarvittaessa toimivat kaikkialla sumoliiton piirissä.


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Sewaninin (世話人, "järjestelijä" tai "avustaja") tehtävä on hyvin samankaltainen kuin wakaimonogashirankin. Mitään periaatteellista tai käytännöllistä eroa näiden kahden tehtävän välillä ei ole, mutta wakaimonogashiran arvoa pidetään nykyään hieman korkea-arvoisempana, vaikka aiemmin järjestys on vaihdellut.


title: Japanin ammattisumoliitto

text: 1980-luvun lopulla kumpaakin tehtävää oltiin lakkauttamassa, mutta ne päätettiin säilyttää perinteisinä mahdollisuuksina jatkaa elämää sumoliiton sisällä niille painijoille, joilla ei syystä tai toisesta ole mahdollisuutta jatkaa valmentajina. Molempien tehtävien kulloisetkin haltijat luetellaan ranking-listassa.


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Ajigawa, (安治川), entisen suurmestari (yokozuna) Asahifujin johtama Tatsunami-Isegahama Rengoon kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Araiso, (荒磯), entisen komusubi Futagodaken johtama Nishonoseki-ichimoniin kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Arashio, (荒汐), entisen komusubi Ōyutakan kesällä 2002 perustama ja johtama Tokitsukaze-ichimoniin kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Asahiyama, (朝日山), entisen mestari (ōzeki) Daijun johtama Tatsunami-Isegahama Rengoon kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Azumazeki, (東関), entisen sekiwake Takamiyaman johtama Takasago-ichimoniin kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Chiganoura, (千賀ノ浦), entisen sekiwake Masudayaman johtama Dewanoumi-ichimoniin kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Dewanoumi, (出羽海), entisen sekiwake Washuyaman johtama Dewanoumi-ichimoniin kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Hakkaku, (八角), entisen suurmestari (yokozuna) Hokutoumin johtama Takasago-ichimoniin kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Hanakago, (花籠), entisen sekiwake Daijuyaman johtama Nishonoseki-ichimoniin kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Hanaregoma, (放駒), entisen mestari (ōzeki) Kaiketsun johtama Nishonoseki-ichimoniin kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Irumagawa, (入間川), entisen sekiwake Tochitsukasan johtama Dewanoumi-ichimoniin kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Isegahama, (伊勢ヶ濱), entisen mestari (ōzeki) Kiyokunin johtama Tatsunami-Isegahama Rengoon kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Isenoumi, (伊勢ノ海), entisen sekiwake Fujinogawan johtama Tokitsukaze-ichimoniin kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Izutsu, (井筒), entisen sekiwake Sakahokon johtama Tokitsukaze-ichimoniin kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Kagamiyama, (鏡山), entisen sekiwake Tagaryun johtama Tokitsukaze-ichimoniin kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Kasugano, (春日野), entisen sekiwake Tochinowakan johtama Dewanoumi-ichimoniin kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Kasugayama, (春日山), entisen maegashira (mai-me 1) Kasugafujin johtama Tatsunami-Isegahama Rengoon kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Kataonami, (片男波), entisen sekiwake Tamanofujin johtama Nishonoseki-ichimoniin kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Kiriyama, (桐山), entisen komusubi Kurosegawan johtama Tatsunami-Isegahama Rengoon kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Kise, (木瀬), viralliselta nimeltään Kimura Sehei, vuodesta 1967 entisen maegashira (mai-me 9) Kiyonomorin johtama Tatsunami-Isegahama Rengoon kuulunut talli, joka sijaitsi Bunkyo-kussa ja joka tammikuun 2000 turnauksen jälkeen fuusioitiin Kiriyama-talliin kunnes entinen maegashira (mai-me 1) Higonoumi perusti tallin uudelleen 2000-luvun alkupuolella; toinen kahdesta alun perin erotuomarin (gyojin) perustamasta tallista


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Kitanoumi, (北の湖), entisen suurmestari (yokozuna) Kitanoumin henkilökohtaisen valmennuslisenssinsä (ichidai toshiyori) turvin johtama Dewanoumi-ichimoniin kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Kokonoe, (九重), entisen suurmestari (yokozuna) Chiyonofujin johtama Takasago-ichimoniin kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Magaki, (間垣), entisen suurmestari (yokozuna) Wakanohana II:n johtama Nishonoseki-ichimoniin kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Matsugane, (松ヶ根), entisen mestari (ōzeki) Wakashimazun johtama Nishonoseki-ichimoniin kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Michinoku, (陸奥), entisen mestari (ōzeki) Kirishiman johtama Tokitsukaze-ichimoniin kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Mihogaseki, (三保ヶ関), entisen mestari (ōzeki) Masuiyama II:n johtama Dewanoumi-ichimoniin kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Minato, (湊), entisen komusubi Yutakayaman johtama Tokitsukaze-ichimoniin kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Minezaki, (峰崎), entisen maegashira (mai-me 2) Misugiison johtama Nishonoseki-ichimoniin kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Miyagino, (宮城野), entisen jūryō Kanechikan johtama Tatsunami-Isegahama Rengoon kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Musashigawa, (武蔵川), entisen suurmestari (yokozuna) Mienoumin johtama Dewanoumi-ichimoniin kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Nakamura, (中村), entisen sekiwake Fujizakuran johtama Takasago-ichimoniin kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Naruto, (鳴戸), entisen suurmestari (yokozuna) Takanosaton johtama Nishonoseki-ichimoniin kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Nishikido, (錦戸), entisen sekiwake Mitoizumin johtama Takasago-ichimoniin kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Nishonoseki, (二所ノ関), entisen sekiwake Kongōn johtama Nishonoseki-ichimoniin kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Ōdake, (大嶽), entisen sekiwake Takatorikin johtama Nishonoseki-ichimoniin kuuluva talli, jonka hän peri apeltaan, entiseltä suurmestari (yokozuna) Taiholta, jonka nimeä talli kantoi vuoteen 2005 asti


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Oguruma, (尾車), entisen mestari (ōzeki) Kotokazen johtama Nishonoseki-ichimoniin kuuluva talli,


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Oitekaze, (追手風), entisen maegashira (mai-me 2) Daishoyaman johtama Tatsunami-Isegahama Rengoon kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Onōe, (尾上), entisen komusubi Hamanoshiman johtama Nishonoseki-ichimoniin kuuluva talli, joka erkani Mihogaseki-tallista 1. elokuuta 2006


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Ōnomatsu, (阿武松), entisen sekiwake Masuraon johtama Nishonoseki-ichimoniin kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Ōshima, (大島), entisen mestari (ōzeki) Asahikunin johtama Tatsunami-Isegahama Rengoon kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Sadogatake, (佐渡ヶ嶽), entisen sekiwake Kotonowakan johtama Nishonoseki-ichimoniin kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Sakaigawa, (境川), entisen komusubi Ryogokun johtama Dewanoumi-ichimoniin kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Shibatayama, (芝田山), entisen suurmestari (yokozuna) Ōnokunin johtama Nishonoseki-ichimoniin kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Shikihide, (式秀), viralliselta nimeltään Shikimori Hidejirō, entisen komusubi Ōshion johtama Tokitsukaze-ichimoniin kuuluva talli. Toinen kahdesta alun perin erotuomarin (gyojin) perustamasta tallista


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Shikoroyama, (錣山), entisen sekiwake Teraon johtama Tokitsukaze-ichimoniin kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Tagonoura, (田子ノ浦), entisen maegashira (mai-me 1) Kushimaumin johtama Dewanoumi-ichimoniin kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Takadagawa, (高田川), entisen mestari (ōzeki) Maenoyaman johtama talli, joka ainoana noin 50 tallista ei kuulu mihinkään ichimoniin, alun perin Ōsaka-Zumon todori


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Takanohana, (貴乃花), entisen suurmestari (yokozuna) Takanohana II:n johtama Nishonoseki-ichimoniin kuuluva talli, joka jatkaa Futagoyama-tallin toimintaa


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Takasago, (高砂), entisen mestari (ōzeki) Asashion johtama Takasago-ichimoniin kuuluva talli, joka fuusioitui Wakamatsu-tallin kanssa 2000-luvun alussa. Alun perin Ōsaka-Zumon todori


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Takashima, (高島), entisen sekiwake Koboyaman johtama Tatsunami-Isegahama Rengoon kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Tamanoi, (玉ノ井), entisen sekiwake Tochiazuman johtama Dewanoumi-ichimoniin kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Tatsunami, (立浪), entisen komusubi Asahiyutakan johtama Tatsunami-Isegahama Rengoon kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Tokitsukaze, (時津風), entisen komusubi Futatsuryun johtama Tokitsukaze-ichimoniin kuuluva talli


title: Japanin ammattisumoliitto

text: Tomozuna, (友綱), entisen sekiwake Kaikin johtama Tatsunami-Isegahama Rengoon kuuluva talli


title: Oskar Andersson

text: Oskar Emil Andersson (1877–1906) oli Albert Engströmin ohella huomattavin ruotsalainen pilapiirtäjä, vuodesta 1897 Söndags-Nisse-pilalehden avustaja. Hän piirsi burleskia satiiria lähestyen. Hänen kuuluisin piirrossarjansa on omaperäisesti hullutteleva "Mies, joka tekee, mitä päähän pälkähtää".


title: Rory MacDonald

text: Rory Joseph MacDonald (s. 22. heinäkuuta 1989 Montreal, Quebec) on kanadalainen vapaaottelija. Hän on ollut tammikuusta 2018 lähtien Bellatorin välisarjan mestari. MacDonald on entinen King of the Cagen kevytsarjan mestari ja otteli kerran UFC:n välisarjan mestaruudesta Robbie Lawleria vastaan. Hän hävisi kamppailun teknisellä tyrmäyksellä viimeisessä erässä. MacDonald siirtyi Bellatoriin elokuussa 2016.


title: Rory MacDonald

text: MacDonald otteli ensimmäisen ammattilaisottelunsa 15. lokakuuta 2005. Hän kohtasi Terry Thiaran Extreme Fighting Challenge 4 -tapahtumassa, jossa hän voitti ottelunsa kuristuksella ensimmäisessä erässä.


title: Rory MacDonald

text: MacDonald siirtyi pian ottelemaan Kanadan King of the Cagen järjestöön 2006. Ensimmäisen ottelunsa hän kävi helmikuussa 2006 Ken Trania vastaan, jonka MacDonald voitti kuristuksella ensimmäisessä erässä. Hän voitti tämän jälkeen vielä kaksi ottelua Quinton Morenoa vastaan luovutuksella ja Yoon Heon teknisellä tyrmäyksellä. Voittojen myötä MacDonald pääsi ottelemaan kanadan kevyensarjan mestaruudesta Kajan Johnsonia vastaan. KOTC Canada: Avalanche -tapahtumassa käyty kamppailu päättyi MacDonaldin voittoon teknisellä tyrmäyksellä. Mestaruuden jälkeen MacDonald sai tilaisuuden otella King of the Cagen kevyensarjan mestaruudesta Clay Frenchia vastaan. MacDonald voitti mestaruuden tyrmäyksellä toisessa erässä. Mestaruuksien jälkeen hän otteli kaksi kamppailua, jotka eivät olleet mestaruudesta. Aluksi MacDonald voitti Elmer Waterhenin KOTC Canada: Island Pride -tapahtumassa käsilukolla ensimmäisessä erässä. Toisessa ottelussa hän voitti Nick Hinchliffen tyrmäyksellä toisessa erässä.