title: Kamarina

text: Kamarina oli Syrakusan perustama doorilainen siirtokunta. Thukydideen mukaan se perustettiin 135 vuotta emäkaupungin perustamisen jälkeen, toisin sanoen noin vuonna 598 eaa. Kamarinalaiset solmivat rauhan paikallisen ei-kreikkalaisen sikulien heimon kanssa, ja sen alueella oli useita sikulien asutuksia. Arkeologisten löytöjen perusteella kamarinalaiset vaikuttavat jakaantuneen kolmeen yhteiskuntaluokkaan tai heimoon. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Kamarinaīos" (), myöhemmin latinaksi "Camarinensis".


title: Kamarina

text:
Kamarina vaikuttaa nousseen nopeasti kukoistavaksi kaupungiksi. Vain 45 vuotta perustamisensa jälkeen kamarinalaiset yrittivät luopua emäkaupungistaan, mutta epäonnistuivat tässä. Rangaistukseksi kapinasta syrakusalaiset tuhosivat kaupungin vuonna 553 eaa. Kamarinan paikka vaikuttaa olleen autiona vuoteen 492 eaa. saakka. Tuolloin Gelan tyranni Hippokrates sai kaupungin alueet haltuunsa Syrakusan kanssa tekemällään sopimuksella, ja asutti paikan uudelleen ottaen itselleen kaupungin perustajan ("oikistēs") arvonimen. Tämä uusi siirtokunta jäi kuitenkin lyhytikäiseksi, sillä Hippokrateen seuraaja Gelon siirrätti kaikki kaupungin asukkaat Syrakusaan sen jälkeen kun oli saanut viimeksi mainitun valtaansa vuonna 484 eaa. Kamarina tuhottiin uudelleen.
Kerrotaan, että kamarinalaiset olisivat jossakin vaiheessa historiaansa halunneet kuivata soisen Kamarina-järven, joka teki kaupungista epäterveellisen, mutta Delfoin oraakkeli kehotti luopumaan hankkeesta. Kamarinalaisten sanotaan silti suorittaneen kuivatuksen, kuitenkin sillä seurauksella, että kaupunki tuli hankalammin puolustettavaksi kyseiseltä sivulta. Kamarinan kerrotaan jopa tulleen vallatuksi sen vuoksi. Ei kuitenkaan ole tietoa, pitääkö kertomus paikkansa ja mihin aikaan ja sotatapahtumaan se liittyisi. Joka tapauksessa oraakkelin vastauksesta ”” ("Mē kinei Kamarinan: akinētos gar ameinōn", ”Älä siirrä Kamarinaa, paikallaan näes parempi”) tuli kreikkalaisten parissa suorastaan sanonta, joka tarkoitti jotakuinkin samaa kuin ”älä etsi onnettomuuksia”.


title: Kamarina

text:
Tyranni Thrasybuloksen tultua karkotetuksi Syrakusasta ja useiden kaupunkien maanpakolaisten palattua omiin kaupunkeihinsa, gelalaiset perustivat Kamarinaan jälleen uuden siirtokunnan, ja jakoivat sen maat uusille asukkaille. Tämä tapahtui noin vuonna 461 eaa. Tämän kolmannen Kamarinan aikaan sijoittuu muun muassa Olympian kisojen voittaja Psaumios, johon Pindaros viittasi. Pindaros ylisti myös sitä nopeutta, millä uusi kaupunki kohosi ja nousi jälleen merkittäväksi. Seuraavat noin viisikymmentä vuotta olivat kaupungille sen suurinta kukoistuskautta.
Kamarina löi omaa hopea- ja pronssirahaa 400-luvulta eaa. lähtien. Varhaisimmat rahat tunnetaan vuodelta 461 eaa. Kaupunki pyrki säilyttämään itsenäisyytensä, ja sen politiikka suuntautui yleensä Syrakusaa vastaan, mikä erotti sen Sisilian muista doorilaisista kaupungeista. Syrakusan ja Leontinoin sodassa vuonna 427 eaa. Kamarina oli saaren ainoa doorilaiskaupunki, joka valitsi khalkislaisen Leontinoin puolen. Kaupungissa oli kuitenkin myös syrakusalaismielinen puolue, ja ilmeisesti sen ansiosta kaupunki solmi aselevon naapuriensa kanssa Gelassa vuonna 424 eaa., mikä johti yleiseen rauhaan. Rauhansopimuksessa Kamarina sai itselleen Morgantinan alueet. Tämä tuntuu erikoiselta, sillä kyseinen kaupunki sijaitsi suhteellisen kaukana saaren sisäosissa.


title: Kamarina

text: Muutamia vuosia myöhemmin kamarinalaiset olivat jälleen valmiita auttamaan Ateenaa tukeakseen Leontinoita. Ateenan Sisilian sotaretken alettua vuonna 415 eaa. kamarinalaiset kuitenkin jättäytyivät puolueettomiksi. Vasta kun onni sodassa kääntyi Syrakusan puolelle, kamarinalaiset lähettivät pienen sotajoukon sen avuksi.


title: Kamarina

text: Karthagon hyökkäys muutama vuosi myöhemmin aiheutti Kamarinalle vakavan iskun. Himilkonin johtamat karthagolaiset tuhosivat kaupungin alueita keväällä 405 eaa., mutta eivät hyökänneet itse kaupunkiin. Sen jälkeen kun Dionysios epäonnistui Gelan pelastamisessa, myös Kamarina jäi oman onnensa nojaan. Kamarinalaiset joutuivat noudattamaan gelalaisten esimerkkiä ja hylkäämään kaupunkinsa. He vetäytyivät Syrakusaan ja sieltä edelleen Leontinoihin. Dionysioksen solmittua karthagolaisten kanssa rauhan vuonna 396 eaa., Kamarinan, samoin kuin Gelan ja Akragaan, asukkaat saattoivat palata koteihinsa sillä ehdolla, että jatkavat Karthagon alamaisina eivätkä rakenna kaupunkinsa linnoitteita uudestaan.


title: Kamarina

text: Muutaman vuoden päästä Kamarina tuki Dionysiosta tämän sodassa Karthagoa vastaan. Antiikin lähteet mainitsevat kaupungin tuohon aikaan vain harvoin, mutta sen oletetaan olleen Syrakusan alaisuudessa. Dionysioksen kuoltua kamarinalaiset liittyivät Dionin puolelle Dionysios nuorempaa vastaan, ja tukivat tätä lisäjoukoilla hänen marssiessaan Syrakusaan.


title: Kamarina

text: Sen jälkeen kun Timoleon oli palauttanut vapauden itäisen Sisilian kaupungeille vuonna 339 eaa., Kamarina rakennettiin uudelleen. Kaupunki hankki myös uusia asukkaita, ja vaikuttaa saavuttaneen ainakin osan vauraudestaan takaisin. Kaupunki kärsi kuitenkin jälleen Agathokleen ja Karthagon välisistä sodista. Lopulta sen tuhosivat mamertiinit vuonna 275 eaa.


title: Kamarina

text: Ensimmäisessä puunilaissodassa 264–241 eaa. Kamarina liittyi jo varhain Rooman puolelle. Vuonna 258 eaa. kaupunki petettiin karthagolaiselle Hamilkarille. Konsulit Aulus Atilius ja Gaius Sulpicius saivat pian vallattua sen takaisin, jonka jälkeen he myivät kostoksi suuren osan asukkaista orjiksi. Muutama vuosi myöhemmin, vuonna 255 eaa., Kamarinan edustalla tapahtui suurin sodassa Roomaa kohdannut onnettomuus, jossa suuri osa sen laivastosta tuhoutui myrskyssä. Vain 80 laivaa 364:stä onnistui pelastumaan, ja koko rannikon Kamarinasta Pakhynoksen niemelle kerrotaan olleen täynnä laivanhylkyjä.


title: Kamarina

text: Kamarinaa ei juurikaan mainita antiikin lähteissä enää tämän jälkeen. Rooman vallan aikana paikka vaikuttaa taantuneen suhteellisen merkityksettömäksi, mutta säilyneen asuttuna ainakin ensimmäiselle vuosisadalle eaa. Cicero ei mainitse sitä Sisiliaa käsitellessään, ja Strabon sanoo siitä olleen jäljellä vain joitakin jäänteitä. Pliniuksen ja Ptolemaioksen perusteella se olisi kuitenkin säilynyt olemassa ainakin jossakin muodossa vielä 100-luvulle jaa. saakka.


title: Kamarina

text: Antiikin ajan jälkeen kaupungin paikka jäi asumattomaksi, eikä siihen rakennettu keskiajalla mitään uutta asutusta. Paikan nimi kuitenkin säilyi muun muassa paikalla olleessa vartiotornissa, joka tunnettiin nimellä Torre di Camarana vielä 1800-luvulla.


title: Kamarina

text: Kaupungin paikka oli selvästi tunnistettavissa vielä 1700-luvulla, ja paikalla oli näkyvissä paljon raunioita, jotka sittemmin peittyivät hiekkaan. Kamarinan arkeologiset kaivaukset alkoivat sen hautausmailta 1800-luvulla. Varsinaista kaupunkia alettiin kaivaa vasta 1900-luvun jälkimmäisellä puoliskolla.


title: Kamarina

text:
Asemakaava ja kaupunginmuurit
Kamarinassa on ollut suunniteltu asemakaava ja se on ollut ympäröity muurein. Asemakaava oli Hippodamoksen periaatteiden mukainen ruutuasemakaava, jonka korttelit olivat noin 35 x 35 metrin kokoisia. Itä-länsisuuntaisia noin 10,7 metriä leveitä pääkatuja oli todennäköisesti kolme. Niiden kanssa ristesivät noin viiden metrin levyiset pohjois-eteläsuuntaiset poikkikadut. Kaupungin agoran ja sataman paikat on tunnistettu. Asuinkortteleista on kaivettu useita asuintaloja. Niistä on nimetty ”Kauppiaan talo” sekä ”Piirtokirjoituksen talo”, josta on löydetty lyijylevylle kirjoitettu kyseisen talon kauppa-asiakirja.


title: Kamarina

text: Kaupunginmuurien pituus oli noin seitsemän kilometriä. Ne ympäröivät noin 150–200 hehtaarin kokoisen alueen, joka oli rakennettu lähes täyteen rakennuksia. Muurien vanhimmat osat olivat peräisin arkaaiselta kaudelta 500-luvulta eaa. Muureista on säilynyt laajoja osia erityisesti niiden eteläsivulla lähellä Oanis-jokea.


title: Kamarina

text:
Temppelit ja pyhäköt
Kukkulalla antiikin aikaisen kaupungin keskustassa sijaitsi Athenelle omistettu temppeli. Tämän epiteettejä kaupungissa olivat Poliaokhos, Polias, Promakhos ja Ergane. Pyhäkkö oli olemassa jo arkaaisella kaudella, mutta nykymuodossaan temppeli rakennettiin 400-luvulla eaa. Temppelistä on säilynyt suuri osa sen naoksesta eli cellasta, ja sen rauniot ovat nykyisin osa paikalla olevaa kirkkoa. Kaupungissa oli kultit myös ainakin Herakleelle ja Apollon Patrookselle. Piirtokirjoitusten perusteella kaupungissa tiedetään olleen myös Demeterille ja Persefonelle omistettu pyhäkkö tai pyhäköt.


title: Kamarina

text: Hautausmaat


title: Kamarina

text: Kaupungin hautausmaat sijaitsivat sen pohjois- (nykyinen Scoglitti), itä- (Rifriscolaro, Dieci Saline ja Piombo) ja länsipuolilla (Passo Marinaro, Cozzo Campisi ja Randello). Arkaaisen kauden hautoja on löydetty pohjois- ja itäpuolilta, jossa kaikkein vanhimmat löydöt siirtokunnan alkuvaiheilta ovat Rifriscolarosta. Klassisen kauden hautoja on löydetty kaikilta kolmelta alueelta ja hellenistisen kauden hautoja eteläpuolelta. Yhteensä hautoja on löydetty yli .


title: Kamarina

text: Esinelöydöt


title: Kamarina

text: Kamarinasta tehtyjä esinelöytöjä on arkeologisen alueen yhteydessä toimivassa Kamarinan arkeologisessa museossa (Museo Archeologico Nazionale di Camarina) sekä Syrakusan arkeologisessa museossa (Museo Archeologico Regionale Paolo Orsi) ja Ragusan arkeologisessa museossa (Museo Archeologico Ibleo).


title: Leontinoi

text: Leontinoi (, myös "Leontion", , ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Sikeliassa eli Sisilian saarella nykyisen Italian alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä Lentinin kaupunkia.


title: Leontinoi

text: Leontinoi oli kreikkalainen siirtokunta, joka kukoisti ympäristönsä hedelmällisen maaperän ansiosta. Se oli itsenäinen arkaaisella kaudella sekä osan 400-luvusta eaa. Sen läheisyys voimakkaan Syrakusan kanssa johti kuitenkin toistuviin ongelmiin, ja kaupunki vallattiin usein ja sen väestö siirrettiin muualle. Roomalaiset valtasivat kaupungin vuonna 215 eaa.


title: Leontinoi

text:
Leontinoi sijaitsi Katanen ja Syrakusan kaupunkien välillä noin 12 kilometriä sisämaahan Sisilian itärannikosta. Sen pohjoispuolella sijaitsi saaren suurin järvi, joka nykyisin tunnetaan nimellä Lago di Lentini. Arkeologinen kohde sijaitsee heti nykyisen Lentinin kaakkoispuolella.
Kaupunki oli rakennettu kukkulalle, jonka painauma jakoi kahteen huippuun. Kukkulan länsipuolella virtasi pieni joki nimeltä Lissos (nyk. Fiume Ruina), joka laskee järveen kaupungin lähellä. Kukkulat muodostivat kaupungin akropoliit. Toinen niistä tunnettiin ilmeisesti nimellä Fokeai, ja yhdessä niistä käytettiin nimitystä ”linnoitukset” ("ta fruria"). Diodoros Sisilialaisen mukaan joku osa kaupungista tunnettiin nimellä ”Uusi kaupunki” ("Nea polis").


title: Leontinoi

text: Leontinoin kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 200–500 neliökilometriä. Kaupungin ympäristö oli tasankoa, joka tunnettiin Leontinoin tasankona, roomalaisella ajalla nimillä "Leontinus Campus" ja "Laestrygonii Campi" ja nykyisin Catanian tasankona (Piano di Catania). Sen maaperä oli hyvin hedelmällistä ja koko Sisilian parasta maanviljelyaluetta, ja monet antiikin kirjailijat ylistävät sitä. Tasanko ulottui kaupungista Symaithos-joelle (nyk. Simeto).


title: Leontinoi

text: Kreikkalaisessa perinteessä Leontinoin tasankoa pidettiin paikkana, jossa villi vehnä alun perin kasvoi, ja jossa sitä ensimmäisenä alettiin viljellä. Toisaalta kreikkalaisessa mytologiassa Leontinoin seutu kytkettiin laistrygoneihin, jotka eivät harjoittaneet maanviljelyä vaan karjankasvatusta ja ihmissyöntiä.


title: Leontinoi

text:
Leontinoin kaupungin perustivat Sisilian Naksoksesta tulleet khalkislaiset siirtokuntalaiset noin vuonna 730/729 eaa. Perustaminen tapahtui vain kuusi vuotta emäkaupunki Naksoksen jälkeen, ja samana vuonna kuin Katanen perustaminen. Siirtokuntalaisten johtajaksi ja kaupungin perustajaksi ("oikistēs") mainitaan Theokles. Thukydideen mukaan paikalla oli varhaisempi, ei-kreikkalaisen sikulien heimon asutus, mutta kreikkalaiset ajoivat nämä pois. Nimi "Leontinoi" () on ennemmin etnonyymi eli kaupunkia asuttaneiden nimitys (monikkomuoto) kuin varsinainen kaupungin nimi, mutta se vaikuttaa olleen ainoa käytössä ollut nimi, ja esiintyy sekä kreikkalaisilla että roomalaisilla kirjailijoilla. Ainoastaan Ptolemaios kutsuu kaupunkia nimellä "Leontion" (). Yksikössä kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Leontinos" (), myöhemmin latinaksi "Leontinus".
Leontinoin varhaisista vaiheista tiedetään antiikin lähteiden kautta vain vähän, mutta se vaikuttaa jo varhain nousseen kukoistavaksi kaupungiksi, ja siitä tuli yksi itäisen Sisilian tärkeimmistä kaupungeista. Leontinoi perusti jo varhain oman siirtokunnan Euboian, mikä edesauttoi sen menestystä. On myös todennäköistä, että Sisilian kolme khalkislaista kaupunkia, Leontinoi, Naksos ja Katane, noudattivat samanlaista politiikkaa ja olivat jo varhain, niin kuin myöhempinäkin aikoina, liitossa doorilaisia naapurikaupunkejaan vastaan.


title: Leontinoi

text: Leontinoin hallinto oli oligarkinen, mutta se joutui Sisilian monien muiden kaupunkien tavoin tyrannin vallan alle. Kaupungin ensimmäisenä, ja antiikin lähteiden mukaan koko Sisilian ensimmäisenä, tyrannina toimi Panaitios. Hänet ajoitetaan noin vuoteen 608 eaa. Leontinoi vaikuttaa säilyttäneen itsenäisyytensä vuoteen 495 eaa. saakka, jolloin se joutui Gelan tyrannin Hippokrateen vallan alle. Tämän jälkeen se päätyi Syrakusan tyrannien Gelonin ja Hieronin valtaan.


title: Leontinoi

text: Vuonna 476 eaa. Hieron karkotti Katanen ja Naksoksen asukkaat kaupungeistaan, asutti kaupungit uusilla siirtokuntalaisilla ja asetti vanhat asukkaat Leontinoihin vanhojen rinnalle. Leontinoita ei mainita tyrannin kuolemaa seuranneen vallankumousallon yhteydessä, mutta kaupunki sai mitä todennäköisimmin itsenäisyytensä takaisin Syrakusan tyranniksi nousseen Thrasybuloksen karkottamisen jälkeen vuonna 466 eaa. Seurannut kausi oli Leontinoin samoin kuin monien muiden saaren kaupunkien suurinta kukoistuskautta. Leontinoi löi omaa hopea- ja pronssirahaa ainakin 400-luvulla eaa.


title: Leontinoi

text: Ennen pitkää Syrakusan läheisyys tuotti Leontinoille kuitenkin uusia ongelmia. Vuonna 427 eaa. kaupunki päätyi sotaan paljon voimakkaamman Syrakusan kanssa. Leontinoilaiset pyysivät apua paitsi muilta khalkislaisilta kaupungeilta myös Ateenalta. Kyseistä lähetystöä johti Leontinoissa syntynyt tunnettu puhuja Gorgias. Ateena lähetti Leontinoin avuksi 20 sotalaivaa Lakheen ja Kharoiadeen johdolla. Lakheen ja tämän seuraajien Pythodoroksen ja Eurymedonin operaatiot keskittyivät kuitenkin Sisiliansalmen eli nykyisen Messinansalmen alueelle, eivätkä auttaneet Leontinoita suoraan. Gelassa vuonna 424 eaa. solmitun rauhan seurauksena kaupunki sai kuitenkin turvattua itsenäisyytensä joksikin aikaa.


title: Leontinoi

text: Hieman myöhemmin Syrakusa sai kuitenkin hyödynnettyä leontinoilaisten sisäisiä puolueriitoja, ja tuki kaupungin oligarkkeja ja ajoi demokraatit maanpakoon. Oligarkeille ja varakkaille suvuille myönnettiin Syrakusan kansalaisuus. Suuri osa näistä muuttikin Syrakusaan, mutta palasi pian ja liittyi maanpakolaisiin asettuen jälleen Syrakusaa vastaan. Leontinoilaiset vetosivat uudelleen Ateenaan, mutta se ei kyennyt auttamaan kaupunkia. Niin leontinoilaiset karkotettiin jälleen vuonna 422 eaa., ja kaupunki joutui kokonaan Syrakusan alaisuuteen. Se säilytti kuitenkin asemansa merkittävänä linnoituksena sijaintinsa vuoksi.


title: Leontinoi

text: Vuonna 417 eaa. Leontinoista maanpakoon joutuneet kehottivat yhdessä Segestan asukkaiden kanssa Ateenaa tulemaan sotaretkelle Sisiliaan. Tämä johti Ateenan Sisilian sotaretkeen vuosina 415–413 eaa., ja sen yksi päämääristä oli Leontinoin vapauttaminen. Sotaretken täydellinen epäonnistuminen jätti kaupungin kuitenkin Syrakusan valtaan vuoteen 406 eaa. saakka. Tuolloin syrakusalaiset sallivat Karthagon tuhoaman Akragaan asukkaiden asettua Leontinoihin. Seuraavana vuonna myös Gelan ja Kamarinan pakolaiset asettuivat kaupunkiin, ja samalla Leontinoista aiemmin maanpakoon joutuneet asukkaat palasivat sinne ja julistivat kaupungin itsenäiseksi. Tämä asema vahvistettiin Syrakusan Dionysioksen ja Himilkonin solmimassa rauhassa vuonna 405 eaa.


title: Leontinoi

text: Dionysios ei kunnioittanut sopimusta pitkään, ja suuntasi aseensa saaren khalkislaisia kaupunkeja vastaan heti Karthagon uhan väistyttyä. Hän valtasi ensin Katanen ja Naksoksen ja sai sen jälkeen vaille liittolaisia jääneet leontinoilaiset antautumaan vuonna 403 eaa. Kaupunki jäi toisen kerran autioksi, ja koko väestö siirrettiin Syrakusaan. Vuonna 396 eaa. Dionysios joutui lepyttämään tyytymättömiä palkkasotilaitaan antamalla Leontinoin ja sen maat näille. Uusien asukkaiden määräksi mainitaan jopa miestä.


title: Leontinoi

text: Tämän jälkeen Leontinoi esiintyy usein Syrakusan sisäisten levottomuuksien yhteydessä ja läheisissä suhteissa siihen. Strabon huomauttaa, että Leontinoi sai aina jakaa Syrakusan onnettomuudet, muttei läheskään aina päässyt nauttimaan sen kukoistuksesta. Tämän vuoksi leontinoilaiset asettuivat ensimmäisinä Dionysios nuorempaa vastaan ja toivottivat tämän haastaneen Dionin tervetulleeksi kaupunkiinsa.


title: Leontinoi

text: Muutama vuosi myöhemmin Leontinoin sai haltuunsa Hiketas, joka soti kaupungista Timoleonia vastaan. Timoleon sai ajettua Hiketaan pois vasta voitettuaan karthagolaiset vuonna 340 eaa., jonka jälkeen hän nousi itse valtaan. Leontinoi ei kuitenkaan saanut vapauttaan, kuten lähes kaikki muut Sisilian kaupungit tuossa yhteydessä, vaan se palautettiin Syrakusalle, ja asukkaat siirrettiin sinne.


title: Leontinoi

text: Myöhemmällä ajalla Leontinoi esiintyy jälleen itsenäisenä kaupunkina. Agathokleen Karthagoa vastaan käymän sodan aikana se osallistui toimiin Syrakusaa vastaan. Epeiroksen kuninkaan Pyrrhoksen Sisilian sotaretken aikaan vuonna 278 eaa. kaupungin tyrannina toimi Herakleides, joka oli ensimmäisiä, joka antautui Pyrrhokselle. Vain vähän myöhemmin Leontinoi oli taas Syrakusan ja Hieron II:n vallan alla. Tämä sai pitää kaupungin myös roomalaisten kanssa ensimmäisen puunilaissodan alussa vuonna 263 eaa. tekemällään sopimuksella.


title: Leontinoi

text: Toisen puunilaissodan 218–202 eaa. aikaan Leontinoi oli jälleen edesauttamassa Syrakusan kukistumista. Deinomenes murhautti Hieronymoksen kaupungissa, ja Hippokrates ja Epikydes aloittivat sieltä hieman myöhemmin avoimen sotansa Roomaa vastaan. Marcellus valtasi kaupungin vuonna 215 eaa. Tämä johti Rooman välirikkoon Syrakusan kanssa, mikä johti lopulta Syrakusan itsensä piiritykseen ja valtaukseen 214–212 eaa..


title: Leontinoi

text: Rooman vallan aikana Leontinoi sai aseman itsenäisenä kaupunkina ("municipium"), mutta vaikuttaa taantuneen, mistä muun muassa Cicero todistaa. Leontinoin tasanko oli varhaisella roomalaisella kaudella keskeisessä roolissa tekemässä Sisiliasta Rooman vilja-aittaa. Sen maita viljelivät kuitenkin pääasiassa muista kaupungeista, erityisesti Kentoripasta, tulleet viljelijät. Myös Strabon mainitsee kaupungin taantuneena. Sen nimi esiintyy kuitenkin vielä Pliniuksella ja Ptolemaioksella, vaikkakaan kaupunki ei vaikuta missään vaiheessa roomalaista kautta olleen erityisen merkittävä.


title: Leontinoi

text: Asutus kaupungin paikalla säilyi sen edullisen sijainnin ansiosta olemassa keskiajalle. Myös nykyinen Lentinin kaupunki on perinyt antiikin aikaisen kaupungin nimen. Kaupungin arkeologiset kaivaukset alkoivat 1950-luvulla.


title: Leontinoi

text: Leontinoi sijaitsi kahdella akropoliilla, joista toiselta on löydetty temppelin rauniot ja sikulien asutuksen jäänteitä rautakaudelta, ja toiselta toiseen temppeliin kuuluneita terrakottakoristeluita. Alakaupunki ja ainakin agora sijaitsivat akropolis-huippujen välisessä painaumassa. Kaupungissa tiedetään kirjallisten lähteiden perusteella olleen kreikkalainen teatteri, mutta sitä ole löydetty.


title: Leontinoi

text: Kaupunki on ollut ympäröity muurein, joiden varhaisin vaihe on ajoitettu 500-luvulle eaa. ja toinen vaihe 400-luvun eaa. puoleen väliin. Kaupunginmuureissa oli kaksi porttia, joista pohjoinen johti Leontinoin tasangolle ja eteläinen Syrakusaan päin. Muurien ympäröimältä alueelta on löydetty arkaaisen kauden talojen jäänteitä. Myös eteläinen portti on löydetty.


title: Leontinoi

text: Arkeologiset löydöt vahvistavat, että Leontinoi tuhottiin 400-luvun eaa. lopulla. 300- ja 200-luvuilla eaa. kaupungin alue oli pääosin hautausmaana. 200-luvun eaa. lopulla hautausmaan päälle rakennettiin linnoitteita varhaisempia jäänteitä hyödyntäen. Muurista on säilynyt osia useiden satojen metrien matkalta.


title: Leontinoi

text: Kaupungin paikalta tehdyt esinelöydöt ovat Lentinin arkeologisessa museossa sekä osin myös Syrakusan arkeologisessa museossa (Museo Archeologico Regionale Paolo Orsi).


title: Leontion

text: Leontion (, ) voi viitata seuraaviin:


title: Kruunun vasikka

text: Kruunun vasikka on Reijo Mäen vuonna 1994 julkaisema toinen Sakari Roivas -dekkari.


title: Kruunun vasikka

text: Sen päähenkilö on suomalaissyntyinen poliisi, joka toimii Tukholmassa peitetehtävissä. Hän on entinen alkoholisti.


title: Kruunun vasikka

text: Mäki on julkaissut kaikkiaan kolme Sakari Roivas -dekkaria. Hän kertoo kehittäneensä Roivaksen, koska ensimmäiset Vares-kirjat eivät 1990-luvun alussa myyneet.


title: Kruunun vasikka

text: Helsingin Sanomien Vesa Karosen mielestä Mäki irvii Tukholman poliisijohtoa vähän Sjövallin ja Wahlöön malliin mutta hahmottelee hienosti nuorten suomalaisten rikollisten joukon.


title: Lipara

text: Lipara () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") samannimisellä, nykyisin Liparina tunnetulla saarella Aiolisilla saarilla nykyisen Italian alueella. Sen kaupunkikeskus sijaitsi nykyisen Liparin kaupungin paikalla.


title: Lipara

text: Lipara oli alun perin kreikkalainen siirtokunta. Se sijaitsi merkittävimmällä Aiolisista saarista, ja siksi historiassa myös muilla saariryhmän saarilla tapahtuneet asiat liitetään yleensä Liparaan ilman, että niitä voidaan erottaa toisistaan. Lipara vaurastui merenkulun kannalta edullisen sijaintinsa ja hedelmällisen, tuliperäisen maaperänsä ansiosta. Kaupunki tuli Rooman valtaan vuonna 252/251 eaa.


title: Lipara

text: Liparan kaupunki sijaitsi samannimisen saaren itärannikolla nykyisen Liparin kaupungin paikalla. Liparan saari oli suurin Sisilian pohjoisrannikon ja Italian välillä sijaitsevista Aiolisista saarista (nyk. Eoliset saaret) ja ilmeisesti myös ainoa, jolla oli enemmän asukkaita. Tämän vuoksi muut saaret olivat aina riippuvaisia siitä, ja koko saariryhmää kutsuttiin usein Liparan saariksi (), mistä on peräisin myös saarten toinen nykyinen nimi Liparisaaret.


title: Lipara

text: Lipara sijaitsi saarista lähimpänä Sisiliaa lukuun ottamatta sen eteläpuolella sijainnutta Hieran eli Thermessan saarta (nyk. Vulcano). Saariryhmän muut pääsaaret tunnettiin antiikin aikana nimillä Didyme (nyk. Salina), Euonymos (Panarea) ja Strongyle (Stromboli). Saaret ovat osa Aitnan (Etna) ja Vesuviuksen välistä tuliperäistä ketjua.


title: Lipara

text: Liparan kaupunkivaltio käsitti koko saaren ja oletettavasti myös saariryhmän muut saaret, sillä liparalaiset vaikuttavat viljelleen myös muita saaria Hieraa, Strongylea ja Didymea. Kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 25–100 neliökilometriä. Alue oli pieni mutta saarten tuliperäisyyden ansiosta hedelmällinen. Vielä tärkeämpi resurssi Liparalle olivat sen alunakaivokset, mistä oli myös kiittäminen saaren tuliperäisyyttä.


title: Lipara

text: Strabon ja eräät muut antiikin aikaiset kirjailijat mainitsevat Liparalla tapahtuneen tuliperäisiä ilmiöitä. Saarella oli paljon kuumia lähteitä ja siellä purkautui joskus vulkaanisia kaasuja, mutta siellä ei ilmeisesti tapahtunut ainakaan suurempia tulivuorenpurkauksia koko antiikin aikana.


title: Lipara

text: Liparan kaupungin paikalla on ollut asutusta viimeistään neoliittisella kaudella. Sekä Strabon että Plinius sanovat Liparan saaren alkuperäisen nimen olleen "Meligunis" (), mikä oli todennäköisesti peräisin kreikkalaista siirtokuntaa edeltäneeltä ajalta. Kreikkalaisessa mytologiassa saari sai nimen Lipara Liparokselta, Ausonin pojalta, joka hallitsi ennen Aiolosta. Aioloksen nimi liittyy saariin hyvin kiinteästi. Tämän asuinpaikkana pidettiin varhaisimmissa myyttiperinteissä Liparan saarta itseään, mutta myöhemmin hänet yhdistettiin ennen kaikkea Strongyleen. Antiikin aikana saaren alkuperäistä, kreikkalaisten siirtokuntalaisten tuloa edeltänyttä väestöä pidettiin Aioloksen jälkeläisinä.


title: Lipara

text:
Liparan kaupunki perustettiin kreikkalaisena siirtokuntana arkaaisella kaudella noin vuonna 580–577 eaa. Tämä ajoitus perustuu Diodoros Sisilialaiseen, joka sanoo sen tapahtuneen 50. olympiadin aikaan. Eusebios sijoittaa sen niinkin varhaiseksi kuin vuoteen 630/629 eaa., mutta arkeologia tukee paremmin Diodoroksen ajoitusta. Siirtokunnan perustivat Knidoksesta ja Rhodokselta tulleet doorilaiset. Siirtokuntalaisten johtajaksi mainitaan knidoslainen Pentathlos, ja knidoslaiset vaikuttavat olleen asukkaissa enemmistönä, minkä vuoksi sitä pidettiin aina Knidoksen siirtokuntana. Joidenkin tietojen mukaan Pentathlos itse ei ehtinyt eläessään Liparalle, vaan kaatui sodassa Selinuksen puolella Segestaa vastaan, mutta siirtokunnan perustivat tämän pojat. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Liparaīos" (), myöhemmin latinaksi "Liparensis".
Liparan historiasta tiedetään antiikin lähteistä vain vähän. Kaupunki nousi kuitenkin vahvaksi ja vauraaksi, ja kamppaili Tyrrhenanmeren hallinnasta tyrrheenien eli etruskien kanssa. Tarve suojautua etruskimerirosvoilta sai kaupungin hankkimaan itselleen laivaston. Liparalaiset saivatkin etruskeista merivoittoja, ja antoivat kiitokseksi arvokkaita votiivilahjoja Delfoihin, mikä kertoo osaltaan kaupungin vauraudesta. Toisaalta liparalaiset itsekin vaikuttavat harjoittaneen merirosvoutta, ja kerrotaan, että kerran heidän kaapparilaivansa sieppasi roomalaisten Delfoihin lähettämän lahjan. Liparalaisten johtaja Timasitheos kuitenkin palautti lahjan ja antoi sen jatkaa määränpäähänsä.


title: Lipara

text: Lipara löi omaa pronssirahaa 400-luvulta eaa. lähtien. Ateenan läntisille kreikkalaisalueille suuntautuneen, Lakheen johtaman sotaretken aikaan vuonna 427 eaa. Lipara oli liitossa Syrakusan kanssa todennäköisesti yhteisen doorilaistaustan vuoksi, ja torjui Ateenan ja Rhegionin hyökkäyksen. Vuosina 396–394 eaa. Lipara oli edelleen ystävällisissä väleissä Syrakusan ja sen tyrannin Dionysioksen kanssa. Tämän vuoksi karthagolaiset hyökkäsivät sinne Himilkonin johdolla ja saivat kaupungin hallintaansa joksikin aikaa. Sodan jälkeen se oli jälleen liitossa Syrakusan sekä Tyndariin kanssa.


title: Lipara

text: Agathokles sai kaupungin valtaansa petoksella vuonna 304 eaa. rauhansopimuksen voimassaollessa. Kaupunki ryöstettiin, mutta syrakusalaiset menettivät ryöstösaaliin myrskyssä, mitä pidettiin Aioloksen kostona.


title: Lipara

text: Ensimmäisessä puunilaissodassa 264–241 eaa. Liparasta tuli karthagolaisten tukikohta, koska siellä oli hyvä satama ja se mahdollisti sijaintinsa puolesta Sisilian pohjoisrannikon hallinnan. Konsuli Gnaeus Cornelius epäonnistui saaren valtaamisessa Roomalle vuonna 260 eaa., ja jäi vangiksi koko laivasto-osastonsa kanssa. Vuonna 257 eaa. Rooman ja Karthagon laivastot ottivat jälleen yhteen saaren lähistöllä. Roomalaiset valtasivat Liparan lopulta Gaius Aureliuksen johdolla vuonna 252/251 eaa.


title: Lipara

text: Toisen puunilaissodan 218–202 eaa. alussa Karthagon laivasto koki suuren haaksirikon Liparan ja Hieran rannoilla. Myöhemmin saari oli jälleen merkittävänä tukikohtana Sextus Pompeiuksen sodassa vuonna 36 eaa. Siinä Sextus Pompeius linnoitti Liparan, mutta Octavianuksen laivastoa komentanut Agrippa sai vallattua sen. Tämän jälkeen hän uhkasi Hieran saarelta päin Pompeiuksen joukkoja Mylaissa ja Messenessä.


title: Lipara

text: Lipara kukoisti edelleen Rooman keisarikaudella. Diodoros sanoo kaupungin olleen merkittävä satamapaikka ja vaurastuneen alunan viennin ansiosta. Saari oli kuumien lähteidensä ansiosta kylpyläkaupunki, ja toisaalta myös karkotuspaikka poliittisille vastustajille.


title: Lipara

text: Liparan kaupunki sijaitsi täsmälleen samalla paikalla kuin nykyinen Liparin kaupunki, ja vaikuttaa myös olleen suurin piirtein saman kokoinen. Tämä on hankaloittanut kaupungin kaivauksia. Liparan ”akropoliina” eli eräänlaisena yläkaupunkina ja linnoituksena toimi sama rannikolla oleva noin 65 metriä korkea niemi tai kukkula, jossa sijaitsee myös Liparin kaupungin myöhempi linna, ja joka nykyisin tunnetaan nimillä Castello ja La Cittade. Sen paikalla arvioidaan olevan arkeologisia kerrostumia noin yhdeksän metrin paksuudelta neoliittiselta kaudelta nykyaikaan. Akropoliilla on yksi laajempi arkeologinen alue heti nykyisen Chiesa dell'Addolorata -kirkon itäpuolella.


title: Lipara

text: Alakaupunki levttäytyi akropoliin länsipuolelle. Sen alueella sijaitsee nykyisin nimellä Parco Archeologico di Diana tunnettu arkeologinen puisto. Liparan akropolis ja ainakin osa alakaupungista on ollut ympäröity muurein. Niistä on säilynyt osia, jotka on ajoitettu 300–200-luvuille eaa., mutta niiden koko reittiä ei tunneta. Kaupungilla oli kaksi satamaa, jotka sijaitsivat oletettavasti akropoliin niemen pohjois- ja eteläpuolilla.


title: Lipara

text:
Kaupungin löytöihin lukeutuvat myös muun muassa prytaneion 300-luvulta eaa. sekä katuverkon osat. Kaupungin laidoilta on löydetty sen hautausmaita. Suurin on kaupungin pohjoispuolinen hautausmaa, josta on löydetty noin hautaa. Varsinaisen kaupungin ulkopuolelta on löydetty myös oletettavasti
Demeterille ja Persefonelle omistettu pyhäkkö, joka on ollut käytössä ainakin 300- ja 200-luvuilla eaa. Lisäksi kaupungissa vaikuttaisi olleen kultit ainakin Apollonille, Artemiille, Afroditelle, Aiolokselle ja Hefaistokselle. Saarelta on löydetty myös kuumia lähteitä hyödyntäneiden kylpylärakennusten jäänteitä.


title: Lipara

text: Antiikin aikaisia löytöjä on tehty myös muilta Liparan kaupunkivaltion haltuun kuuluneilta saarilta. Salinan saarelta on löydetty roomalaisen ajan rakennusten jäänteitä sekä kreikan- ja latinankielisiä piirtokirjoituksia. Myös Basiluzzon saarelta on löydetty roomalaisaikaisia rakennuksia, joissa on ollut mosaiikkilattiat ja seinämaalauksia. Filicudin saarelta on löydetty kreikkalaisen ja roomalaisen kauden hautoja, ja Strombolin saarelta roomalaisen kauden hautoja.


title: Lipara

text: Liparisaarilta tehtyjä esinelöytöjä on Liparin arkeologisessa museossa (Museo Archeologico Regionale Eoliano), joka sijaitsee Castellossa, sekä muun muassa Palermon arkeologisessa museossa (Museo Archeologico Regionale Antonino Salinas) ja Syrakusan arkeologisessa museossa (Museo Archeologico Regionale Paolo Orsi).


title: Kilkki (täsmennyssivu)

text: Kilkki tarkoittaa seuraavia:


title: Alone in Heaven

text: Alone in Heaven on Sonata Arctican kappale ja kolmas single yhtyeen seitsemänneltä studioalbumilta "Stones Grow Her Name". Se julkaistiin 30. elokuuta 2013.


title: Alone in Heaven

text: Singlestä julkaistiin yhtyeen jäsenten nimikirjoituksilla varustettu 500:n kappaleen painos, jota myytiin yhtyeen nettisivuilla.


title: Megara Hyblaia

text: Megara Hyblaia (, myös "Megara", , ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Sikeliassa eli Sisilian saarella nykyisen Italian alueella. Se sijaitsi nykyisen Augustan kunnan alueella noin viisi kilometriä pohjoiseen Priolo Gargallosta.


title: Megara Hyblaia

text: Megara Hyblaia perustettiin noin vuonna 728 eaa., ja se oli Sisilian vanhimpia kreikkalaisia siirtokuntia. Se kukoisti arkaaisella kaudella 600- ja 500-luvuilla eaa. ja tuhottiin kauden lopulla vuonna 483 eaa. Kaupunki rakennettiin uudestaan pienempänä noin vuonna 338 eaa. ja tuhottiin jälleen vuonna 214 eaa.


title: Megara Hyblaia

text: Megara, tai usein erotuksen vuoksi Megara Hyblaia, sijaitsi lahdenpohjukassa Sisilian itärannikolla noin 20 kilometriä pohjoiseen Syrakusasta. Lahden pohjoisrannan muodosti Ksifonian niemi ja etelärannan Thapsoksen niemi. Rannikolla Megarasta pohjoiseen sijaitsi Katanen kaupunki ja sisämaassa luoteispuolella Leontinoi.


title: Megara Hyblaia

text: Megara Hyblaialla ei ollut akropolista tai muutakaan luonnonlinnoitusta. Poliksen kaupunkikeskus oli rakennettu laajimmillaan arkaaisella kaudella kahdelle rannikolla olleelle tasanteelle, joiden välissä oli painauma. Kaupungin pääalue sijaitsi pohjoistasanteella, ja myöhemmässä vaiheessa koko kaupunki käsitti vain osan pohjoistasanteesta. Etelätasanne sijaitsi siitä noin 500 metriä etelään. Tasanteiden yhteispinta-ala oli noin 81 hehtaaria.


title: Megara Hyblaia

text: Megara Hyblaian kaupunkivaltion hallussa ollut alue tunnettiin oletettavasti nimellä "Megaris" (). Se koostui rannikkotasangosta kaupungin pohjois- ja eteläpuolilla, ja sen kooksi on arvioitu noin 400 neliökilometriä. Sen erotti etelän puolella Syrakusan alueesta Anapos-joki (nyk. Anapo) ja pohjoispuolella Leontinoin alueesta Pantakyas-joki (nyk. Porcaria). Kaupunkivaltion alueella oli myös muita asutuksia; niistä tunnetaan nimeltä Styella, joka oli linnoitus ("frurion") alueen länsiosassa. Megara Hyblaian seutu tunnettiin antiikin aikana muun muassa hunajastaan ("meli"), ja lähellä sijaitsevan nykyisen Melillin kaupungin nimen on ehdotettu palautuvan tähän.


title: Megara Hyblaia

text: Megara Hyblaian lähistöllä Thapsoksen niemellä on ollut asutusta useissa vaiheissa keskiseltä pronssikaudelta 1400-luvulta eaa. varhaiselle rautakaudelle 800-luvulle eaa. saakka. Paikalla on ollut mahdollisesti kauppa-asema, jolla on ollut yhteyksiä muun muassa mykeneläiseen kulttuuriin Kreikassa sekä nimellä Égkomi nykyisin tunnettuun asutukseen Kyproksella.


title: Megara Hyblaia

text:
Megara Hyblaian kaupungin perustivat kreikkalaiset Megarasta tulleet asuttajat noin vuonna 728 eaa. Siirtokuntalaisten johtajaksi maintaan Lamis. Thukydideen mukaan kaupunki perustettiin suunnilleen samaan aikaan kuin khalkislaiset perustivat Leontinoin. Thukydides kertoo perustamisen käänteistä myös tarkemmin: Megaralaiset asettuivat ensin lähelle Pantakyas-joen suuta paikkaan, joka tunnettiin nimellä Trotilos. Tämän jälkeen he siirtyivät Leontinoihin ja asuivat siellä jonkun aikaa yhdessä khalkislaisten kanssa. Lopulta khalkislaiset kuitenkin karkottivat megaralaiset Leontinoista, jonka jälkeen he muuttivat Thapsoksen niemelle lähemmäksi Syrakusaa. Tämän jälkeen he hylkäsivät asuinpaikkansa vielä kerran Lamiin kuoleman jälkeen, ja asettuivat Hyblonin, paikallisen sikulien kuninkaan, ehdotuksesta myöhemmin Megara Hyblaiaksi kutsutulle paikalle. Näin kaupunki sai nimensä emäkaupunkinsa Megaran sekä Hyblonin mukaan.
Kaupungin perustamisesta oli kuitenkin myös toinen versio. Eforoksen mukaan Megara Hyblaian perustaminen olisi tapahtunut samaan aikaan, kun khalkislaiset perustivat Naksoksen, ja kumpikin olisi tapahtunut jo ennen Syrakusan perustamista vuonna 734 eaa., mahdollisesti jo 750 eaa. Tämän näkemyksen jakoi myös Strabon. Megaran perustamishankkeen johtaja olisi ollut sama kuin Naksoksella, ateenalaista syntyperää ollut Theokles (tai Thukles). Tämä on tulkittu myöhemmäksi versioksi, jonka avulla ateenalaiset ovat perustelleet Sisilian sotaretken aikaan varhaista läsnäoloaan Sisiliassa. Thukydideen versiota on muutoinkin pidetty todennäköisempänä.


title: Megara Hyblaia

text: Megara Hyblaian varhaisesta historiasta tiedetään antiikin lähteistä vain vähän. Se vaikuttaa kuitenkin nousseen kukoistavaksi kaupungiksi, sillä noin sata vuotta perustamisensa jälkeen se perusti Selinuksen omaksi siirtokunnakseen saaren itäpäähän. Se nousi emäkaupunkiaan suuremmaksi ja merkittävämmäksi. Megara Hyblaian kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Megareus (Hyblaios)" (), myöhemmin latinaksi "Megarensis". Kaupunki ei lyönyt rahaa arkaaisella kaudella.


title: Megara Hyblaia

text: 500-luvulla eaa. Megara Hyblaia oli liitossa Syrakusan kanssa, ja muun muassa auttoi sitä sodassa Kamarinaa vastaan. Vuonna 483 eaa. se päätyi kuitenkin sotaan Syrakusaa vastaan. Syrakusan tyranni Gelon piiritti kaupunkia ensin pitkään. Kaupungin vallattuaan hän myi suuren osan väestöstä orjiksi, mutta asetti varakkaamman ja ylhäisemmän väen Syrakusaan. Viimeksi mainittuihin kuului muun muassa komediakirjailija Epikharmos, joka oli saanut koulutuksensa Megara Hyblaiassa, vaikkakaan ei ollut sieltä kotoisin. Kaupunki tuhottiin ja lakkasi olemasta itsenäisenä poliksena.


title: Megara Hyblaia

text: Megara Hyblaiaa ei ollut olemassa suurimman osan klassista kautta. Muun muassa Thukydides vahvistaa, ettei kaupunki ollut enää olemassa hänen aikanaan. Syrakusalaiset kuitenkin asuttivat rannikkoaluetta. Lamakhos ehdotti Sisilian sotaretken aikaan vuonna 415 eaa. paikan ottamista ateenalaisten laivastotukikohdaksi. Tätä ehdotusta ei kuitenkaan noudatettu. Myöhemmin syrakusalaiset linnoittivat paikan itse, jonka jälkeen ateenalaiset tekivät sitä vastaan useita epäonnistuneita hyökkäyksiä.


title: Megara Hyblaia

text: Timoleon asutti paikan uudelleen noin vuonna 338 eaa. Kaupunki rakennettiin uudelleen, mutta aikaisempaa pienempänä. Se saattoi lyödä omaa rahaa 300-luvulla eaa. Roomalaiset tuhosivat uuden kaupungin toisessa puunilaissodassa vuonna 214 eaa. Paikalla säilyi pienimuotoisempi maalaismainen asutus aina 500-luvulle jaa. saakka, jonka jälkeen paikka hylättiin.


title: Megara Hyblaia

text: Alueen arkeologiset kaivaukset alkoivat 1800-luvulla kaupungin hautausmailta, ja niitä jatkettiin 1900-luvulla, jolloin kaivettiin muun muassa pyhäkköalue ja kaupunginmuuria.


title: Megara Hyblaia

text: Megara Hyblaian paikalta on löydetty jäänteitä kaupungin kaikista kolmesta vaiheesta, eli arkaaisen kauden kaupungista 600-luvulta eaa. alkaen, uudelleen rakennetusta hellenistisen kauden kaupungista ajalta 340–214 eaa., sekä tämän jälkeisestä vaatimattomammasta asutuksesta. Arkaaisella kaudella kaupunki käsitti sekä pohjois- että etelätasanteen, pääalueen sijaitessa pohjoistasanteella. Myöhemmässä vaiheessa koko kaupunki käsitti vain osan pohjoistasanteesta. Myös kaivaukset ovat keskittyneet pohjoistasanteelle.


title: Megara Hyblaia

text: Arkaaisen kauden kaupungissa oli asemakaava, joka oli peräisin 600-luvun eaa. jälkimmäiseltä puoliskolta. Näin se on varhaisimpia tunnettuja esimerkkejä kreikkalaisesta kaupunkisuunnittelusta. Kaupungin keskiössä oli agora eli kokoontumis- ja kauppapaikka, jonka koko oli noin 80 x 60 metriä. Myös sen rakennukset ajoittuvat 600-luvun eaa. jälkimmäiselle puoliskolle. Rakennuksia oli kolmella sivulla. Pohjoissivulla sijaitsi suuri stoa eli pylväshalli, jonka koko oli noin 42 x 5,8 metriä, ja itäsivulla toinen stoa. Eteläsivulla sijaitsi kaksi temppeliä, joista toisen koko oli noin 16 x 6,5 metriä ja toisen noin 7,5 x 2,5 metriä.


title: Megara Hyblaia

text: Agoran länsisivulla oli suuri pohjois-eteläsuuntainen katu. Sen toisella puolella sijaitsi herooniksi oletettu rakennus, joka koostui kahdesta agoralle avautuneesta naoksesta eli cellasta. Sen koko oli noin 13 x 9,8 metriä ja se on saattanut olla omistettu kaupungin perustajan Lamiin kultille. Hieman etelämpänä sijaitsi prytaneioniksi oletettu rakennus, joka koostui kolmesta huoneesta ja suuresta pihasta. Sen koko oli noin 14 x 11 metriä. Eri puolilta kaupunkia on löydetty lukuisia temppeleitä ja pyhäköitä.


title: Megara Hyblaia

text: Agoran ympärillä sijaitsivat asuinkorttelit. Ne oli jaettu viiteen alueeseen mahdollisesti sosiaalisin perustein; niiden on arveltu heijastelevan emäkaupunki-Megaran viittä alkuperäistä kylää ("komai"). Asemakaavan pääkadut, yksi pohjois-eteläsuuntainen ja kaksi itä-länsisuuntaista, olivat levyydeltään noin viisimetrisiä. Muiden katujen leveys oli noin kolme metriä. Asemakaava ei ollut täysi ruutuasemakaava, vaan siinä oli paljon epäsäännöllisyyttä.


title: Megara Hyblaia

text: Arkaaisen kauden kaupunki oli ympäröity muurilla 500-luvun eaa. lopulla. Se ympäröi sekä pohjois- että etelätasanteen. Kaupungin pohjois-, länsi- ja eteläpuolelta on löydetty 600- ja 500-lukujen eaa. hautausmaita.


title: Megara Hyblaia

text: Uudelleen rakennettu hellenistisen kauden kaupunki käsitti vain koillisosan pohjoistasanteesta. Sen asettelu noudatti monin osin arkaaisen kauden asemakaavaa. Myös sen keskiössä oli agora, mutta se oli yli puolet pienempi kuin arkaaisella kaudella. Agoran pohjoislaidalla sijaitsi Timoleonin ajalla rakennettu stoa sekä doorilaista tyyliä edustanut mutta myös joonialaisen tyylin piirteitä yhdistellyt temppeli, jonka oletetaan olleen omistettu Afroditelle. Eteläsivulla sijaitsi kylpylä, joka on ajoitettu 200-luvun lopulle eaa. Kaakkoisosasta on löydetty pienen pyhäkön jäänteet samoin 200-luvulta eaa. Osa kaupungista oli ympäröity kiireessä rakennetulla muurilla roomalaisten uhatessa noin vuonna 215 eaa. Muuri oli varustettu torneilla ja porteilla, ja se ympäröi noin 12 hehtaarin kokoisen alueen. Kauden hautoja on löydetty hajanaisesti eri puolilta kaupungin ympäristöä.


title: Megara Hyblaia

text: Asutuksen viimeiseltä kaudelta vuoden 214 eaa. jälkeen on löydetty lähinnä maalaismaisia taloja sekä merkkejä maataloustoiminnasta. Myös tämä pieni asutus käsitti vain osan pohjoistasanteesta.


title: Megara Hyblaia

text: Kaupungin hautausmailta on löydetty muun muassa suurikokoinen kuros-patsas 500-luvun eaa. puolesta välistä, kurotrofe-patsas noin ajalta 575–550 eaa. sekä megaralaista moniväristä keramiikkaa, joka kukoisti 500-luvulla eaa. Rakennuksista on säilynyt useita koristeosia. Kaupungista tehdyt esinelöydöt ovat Syrakusan arkeologisessa museossa (Museo Archeologico Regionale Paolo Orsi).


title: Shitload of Money

text: Shitload of Money on Sonata Arctican kappale ja toinen single yhtyeen seitsemänneltä studioalbumilta "Stones Grow Her Name".


title: Shitload of Money

text: Singleä myytiin yhtyeen internetsivustolla nimikirjoituksilla varustettuna.


title: I Have a Right

text: I Have a Right on Sonata Arctican kappale ja ensimmäinen single yhtyeen seitsemänneltä studioalbumilta "Stones Grow Her Name".


title: Atelinae

text: Hämähäkkiapinat ("Atalinae") on Etelä-Amerikassa elävä hämähäkkiapinoiden alaheimo.


title: Ateles

text: Hämähäkkiapinat ("Ateles") ovat suurikokoisimpia uuden maailman apinoista.


title: Ateles

text: Hämähäkkiapinat elävät Amerikassa Meksikosta, keskiseen Brasiliaan ja Boliviaan. Nämä päiväaktiiviset eläimet ovat kaikkiruokaisia, mutta syövät lähinnä hedelmiä ja siemeniä. Hämähäkkiapinat liikkuvat ketterästi puissa käyttäen hyväkseen lähes karvatonta tarttumahäntäänsä. Hämähäkkiapinat ovat hitaita lisääntyjiä. Naaras synnyttää poikasen 2–4 vuoden välein.


title: Kremlin suuri palatsi

text: Kremlin suuri palatsi (Большой Кремлёвский дворец) on valtava hallintorakennus Moskovan Kremlissä. Siinä on 700 huonetta. Nykyinen palatsi on rakennettu tsaarien Moskovan-asunnoksi, ja se valmistui vuonna 1849. Sen suunnitteli Konstantin Ton. Samalla paikalla on aiemmin ollut keisarinna Elisabetin palatsi ja sitä ennen Iivana III:n palatsi.


title: Kremlin suuri palatsi

text: Nykyisin palatsi on Venäjän presidentin virka-asunto, jossa hän järjestää vastaanottoja ja tapaa valtiovieraita. Hänellä ei kuitenkaan ole asuintiloja rakennuksessa. Palatsin salit on nimetty pyhimysten mukaan.


title: Max Comtois

text: Maxime Comtois (s. 8. tammikuuta 1999 Longueuil, Québec, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa QMJHL-joukkue Drummondville Voltigeursissa. Hänellä on tulokassopimus NHL-joukkue Anaheim Ducksin kanssa. Comtois on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.


title: Max Comtois

text: "The Sports Forecaster" -sivuston mukaan Comtois on isokokoinen all around -laitahyökkääjä, joka on hyvänkokoinen, ahkera sekä täydentää hyvin hyökkääviä pelaajia. Hän menee esimerkillisesti vastustajan maalille, on käyttökelpoinen ylivoimalla ja myös laukoo hyvin. Comtois'lla on kuitenkin kehitettävää peliin keskittymisessä ja hän ottaa ajoittain turhia jäähyjä.


title: Max Comtois

text: Comtois'n kasvattajaseura on AMH Ste-Martine. Hän siirtyi juniorina sittemmin Lac St-Louis Grenadiersiin, josta Comtois siirtyi kaudeksi 2014–2015 QMAAA:n Châteauguay Grenadiersiin. Hän voitti joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 23+33=56, joilla Comtois sijoittui koko sarjan pistepörssissä viidenneksi. Hän jakoi myös Grenadiersin sisäisen tehotilaston voiton Antoine Morandin kanssa lukemalla +18. Comtois voitti myös tehoilla 12+19=31 koko QMAAA:n pudotuspelien piste- ja syöttöpörssin sekä jakoi maalipörssin voiton joukkuetoverinsa Antoine Morandin ja Lac St-Louis Lionsin Ryan Brushettin kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi sarjan mestaruuden, palkittiin QMAAA Prospect Awardilla ja toiseen tähdistökentälliseen. Comtois voitti myös tehoilla 9+6=15 Telus Cupin maalipörssin ja sijoittui pistepörssissä toiseksi edellään vain Regina Pat Canadiansin Owen Sillinger. Hän voitti turnauksesta hopeaa. Comtois edusti kauden aikana myös Québeciä Kanadan talvikisoissa.


title: Max Comtois

text: Victoriaville Tigres varasi Comtois'n koko QMJHL:n varaustilaisuuden kolmantena pelaajana kesällä 2015. Ennen häntä varattiin vain Joe Veleno ja Antoine Morand. Comtois siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2015–2016. Hän oli tehoilla 26+34=60 Tigresin paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Pascal Labergen jälkeen. Pudotuspeleissä Comtois oli joukkueen paras syöttäjä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Bradley Lalonden kanssa tehoilla 1+5=6. Kaudella 2016–2017 hän jakoi tehoilla 22+29=51 Tigresin sisäisen pistepörssin neljännen sijan Félix Lauzonin kanssa. Comtois pelasi kauden aikana CHL Top Prospects Gamessa.


title: Max Comtois

text: Anaheim Ducks varasi Comtois'n toisella kierroksella 50. pelaajana . Hän oli kaudella 2017–2018 Tigresin QMJHL-joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 44+41=85. Comtois jakoi koko liigan maalipörssin kolmannen sijan Blainville-Boisbriand Armadan Alexandre Alainin ja Halifax Mooseheadsin Filip Zadinan kanssa edellään vain Blainville-Boisbriand Armadan Alex Barré-Boulet ja Tigresista Gatineau Olympiquesiin siirtynyt Comtois'n ex-joukkuetoveri Vitali Abramov. QMJHL:n pistepörssissä hän sijoittui viidenneksi. Comtois valittiin kauden päätteeksi liigan toiseen tähdistökentälliseen.


title: Max Comtois

text: Maaliskuussa 2018 Comtois teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Anaheim Ducksin kanssa. Kesäkuussa Victoriaville Tigres kauppasi hänet ja hyökkääjä Félix Lauzonin Drummondville Voltigeursiin vaihdossa sekä kesän 2018 että kesän 2019 ensimmäisen ja toisen kierroksen varausvuoroihin. Comtois otti kuitenkin mm. Ducksin johtopelaajien Ryan Getzlafin ja Corey Perryn loukkaantumistenkin myötä seuran syksyn harjoitusleirin päätteeksi paikan Ducksin NHL-kauden 2018–2019 avauskokoonpanosta. Hän teki NHL-debyyttinsä näin ollen runkosarjan avauskierroksella 3. lokakuuta 2018 vieraissa San Jose Sharksia vastaan. Comtois sai ottelussa jääaikaa 11.16 minuuttia. Hän teki myös NHL-uransa avausmaalin ensimmäisellä laukauksellaan, kun ottelua oli pelattu vain 49 sekuntia. Comtois'n maali oli NHL-historian nopein NHL-debyytissä syntynyt osuma 29 vuoteen, kun Aleksandr Mogilnyi onnistui maalinteossa vain 20 sekunnissa syksyllä 1989. Comtois onnistui maalinteossa myös seuraavassa ottelussaan 6. lokakuuta 2018 vieraissa Arizona Coyotesia vastaan, jolloin hänestä tulu Ducksin seurahistorian ensimmäinen kahdessa ensimmäisessä ottelussaan maalinteossa onnistunut pelaaja. Comtois pelasi kymmenen NHL-ottelua tehopistein 2+5=7, kunnes Ducks lähetti hänet marraskuussa AHL-joukkue San Diego Gullsin vahvuuteen paikkaamaan loukkaantumisia. Comtois pelasi siellä neljä ottelua tehden yhden maalin, jonka jälkeen Ducks lähetti hänet edelleen takaisin QMJHL:ään Drummondville Voltigeursin vahvuuteen.


title: Max Comtois

text: Comtois pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2018 ja 2019, joista ensimmäinen turnaus päättyi maailmanmestaruuteen. Jälkimmäisessä turnauksessa hän toimi Kanadan kapteenina. Comtois oli viidellä osumallaan joukkueen paras maalintekijä. Hänen maaleistaan kolme syntyi avausottelussa Tanskaa vastaan, jolloin Comtois onnistui tekemään kypärätempun Kanadan voitettua ottelun murskalukemin 14–0. Valmennus valitsi hänet joukkueensa turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta.


title: Max Comtois

text: Comtois pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2016 ja 2017, joista jälkimmäisessä turnauksessa hän toimi Kanadan varakapteenina.


title: Max Comtois

text: Comtois pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2016, jolloin hän voitti Kanadan sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 4+1=5. Comtois edusti myös Canada Redin joukkuetta World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2015, jolloin hän voitti tehoilla 1+6=7 koko turnauksen syöttöpörssin ja oli joukkueensa paras pistemies. Comtois valittiin turnauksen tähdistökentälliseen.


title: Max Comtois

text: Comtois'n isä Stéphane pelasi jääkiekkoa maalivahtina A-junioriksi asti.


title: Nick Suzuki

text: Nicholas Suzuki (s. 10. elokuuta 1999 London, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa OHL-joukkue Guelph Stormissa. Suzukilla on tulokassopimus NHL-joukkue Montréal Canadiensin kanssa. Alun perin hänet varasi kuitenkin Vegas Golden Knights ensimmäisellä kierroksella 13. pelaajana kesällä . Suzuki on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän laukoo oikealta.


title: Nick Suzuki

text: "The Sports Forecaster" -sivuston mukaan Suzuki on laadukas kahden suunnan hyökkääjä, joka pelaa kypsää peliä, on lahjakas pelintekijä ja myös hyvä viimeistelemään. Suzuki sijoituu hyvin peliälynsä myötä. Hän ei kuitenkaan ole optimaalisen kokoinen NHL-tasolle ja Suzukin tulisi lisätä voimaa ja massaa. Hänellä on kehitettävää myös kokonaisvaltaisessa pelaamisessa. Suzuki laukoo oikealta.


title: Nick Suzuki

text: Suzuki vietti juniorivuotensa kotikaupungissaan Ontarion Londonissa. Hän voitti kaudella 2013–2014 London Jr. Knightsin joukkueessa AHMMPL-juniorisarjan piste- ja maalipörssin tehoilla 34+34=68. Suzuki voitti OHL Gold Cupin hopeaa. Hän edusti kauden aikana myös Ontarioa Kanadan talvikisoissa. Owen Sound Attack varasi Suzukin 14. pelaajana OHL:n varaustilaisuudessa 2015. Hän siirtyi joukkueseen kaudeksi 2015–2016. Suzukin tulokaskausi OHL:ssä toi 63 runkosarjaottelussa tehot 20+18=38 ja kuudessa playoff-ottelussa kaksi maalia. Hän oli runkosarjassa Attackin toiseksi paras maalintekijä Petrus Palmun jälkeen. Suzuki valittiin OHL:n ensimmäiseen tulokkaiden tähdistökentälliseen.


title: Nick Suzuki

text: Kaudella 2016–2017 Suzuki oli Sound Attackin toiseksi paras pistemies Petrus Palmun jälkeen tehoilla 45+51=96, joilla hän sijoittui koko OHL:n maalipörssissä kolmanneksi edellään vain Erie Ottersin Alex DeBrincat ja joukkuetoveri Jonah Gadjovich sekä pistepörssissä viidenneksi. Suzuki voitti myös joukkueensa sisäisen tehotilaston lukemalla +51. Pudotuspeleissä hän oli Attackin paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 8+15=23. Suzuki pelasi kauden aikana CHL Top Prospects Gamessa. Hänet palkittiin kauden päätteeksi OHL:n herrasmiespelaajana William Hanley Trophylla ja myös koko CHL:n herrasmiespelaajana. Suzuki valittiin liigan toiseen tähdistökentälliseen.


title: Nick Suzuki

text: NHL:n laajennusjoukkue Vegas Golden Knights varasi Suzukin ensimmäisellä kierroksella 13. pelaajana kesällä , kun seura hankki hänen varausvuoronsa Winnipeg Jetsilta. Golden Knights varasi ennen Suzukia aiemmin Cody Glassin varaustilaisuuden kuudentena pelaajana. Hän teki jo saman kesän heinäkuussa seuran kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. Suzuki jatkoi kaudella 2017–2018 Owen Sound Attackin OHL-joukkueen vahvuudessa ja nousi joukkueen kapteenistoon. Hän jakoi tehoilla 42+58=100 liigan maalipörssin kolmannen sijan Sault Ste. Marie Greyhoundsin Morgan Frostin ja Boris Katchoukin kanssa sekä sijoittui pistepörssissä neljänneksi. Suzuki voitti myös Attackin sisäisen tehotilaston lukemalla +30. Hänet palkittiin kauden päätteeksi OHL:n herrasmiespelaajana William Hanley Trophylla. Suzuki siirtyi OHL-kauden päätteeksi, huhtikuussa 2018 AHL-joukkue Chicago Wolvesin vahvuuteen. Hän pelasi siellä yhden playoff-ottelun.


title: Nick Suzuki

text: Syyskuussa 2018 Golden Knights kauppasi Suzukin, hyökkääjä Tomáš Tatarin ja kesän toisen kierroksen varausvuoron Montréal Canadiensiin vaihdossa Max Paciorettyyn. Canadiens lähetti hänet syksyn harjoitusleirin päätteeksi takaisin Owen Sound Attackin OHL-joukkueeseen. Suzuki nimettiin joukkueen kapteeniksi. Tammikuussa 2019 Storm kauppasi hänet, puolustaja Sean Durzin ja hyökkääjä Zach Robertsin Guelph Stormiin hyökkääjä Zachary Poirieriin ja Barret Kirwiniin, puolustaja Mark Woolleyyn sekä yhteen toisen, kahteen kolmannen ja yhteen neljännen kierroksen varausvuoroon.


title: Nick Suzuki

text: Suzuki pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019 sekä alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2016. Hän edusti myös Canada Whiten joukkuetta World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2015.


title: Nick Suzuki

text: Suzukin pikkuveli Ryan pelaa hyökkääjänä OHL-joukkue Barrie Coltsissa. Veljekset ovat sukua akateemikko ja ympäristöaktivisti David Suzukille. Nick Suzukin isoisovanhemmat ovat lähtöisin Japanista.


title: Korpihotelli

text: Korpihotelli on Suomessa 1960- ja 1970-luvulla yleistynyt hotellityyppi, luonnonkauniissa ympäristössä maaseudulla tai kaupungin laitamilla sijaitseva moderni loma- ja kokoushotelli tanssiravintoloineen ja saunapalveluineen, usein myös hotellia ympäröivine vuokramökkeineen. Nimitys ”korpihotelli” oli alusta asti jossain määrin halventava nimitys; hotellit ja hotelliketjut kutsuivat itseään mieluummin nimityksillä "kokoushotelli, kongressihotelli, luontohotelli, lomakeskus, lomakylä" tms.


title: Korpihotelli

text: Korpihotellien liikeidea perustui järjestöjen ja yritysten kokous- ja edustustarpeiden täyttämiseen kotimaassa, koska verottaja ei hyväksynyt tässä tarkoituksessa tarjottuja ulkomaanmatkoja. Miesvaltaista kokousasiakaskuntaa korpihotellit palvelivat mahdollisuudella saunomiseen, vapaaseen alkoholin käyttöön ja pitkälle yöhön jatkuvaan juhlintaan hotellien tanssiravintoloissa ja huoneissa. Toisena, vaikeampana kohderyhmänä olivat suomalaiset lomanviettäjät, jotka mieluummin suosivat omia kesämökkejä ja jatkuvasti halpenevia etelänmatkoja. Monista korpihotellien tanssiravintoloista tuli seutunsa suosituimpiin kuuluvia huvittelupaikkoja vuosikymmeniksi.


title: Korpihotelli

text: Korpihotellien rakennuttajien joukossa oli usein ammattiyhdistysliikkeen omistama Lomaliitto, muita sosiaalialan järjestöjä, kuntia ja muita tahoja, jotka eivät aina kiinnittäneet riittävää huomiota hotellihankkeiden liikeidean ja strategian kantavuuteen eivätkä kyenneet valvomaan toimintaa tarpeeksi tehokkaasti. Osa rahoituksesta saattoi tulla Raha-automaattiyhdistyksen avustuksina tai suorana valtion tukena. Kun valtio alkoi tukea sotaveteraanien kuntoutusta 1970-luvun lopulla, korpihotelleja synnyttänyt toimintatapa laajeni kylpylöiden rakentamiseen eri puolille Suomea.


title: Korpihotelli

text: Korpihotellien aallon aloitti 1960-luvun keskivaiheilla Keski-Suomen matkailua edistämään perustettu Rantaloma Oy (myöh. Rantasipi) Viitasaaren Ruuponsaareen rakennuttamallaan hotellilla, joka purettiin 2013. Muita ketjun korpihotelleja nousi 1960-luvun lopulla Jyväskylän Laajavuoreen, Saarijärven Summassaareen ja Joutsan Joutsenlammelle.


title: Korpihotelli

text: 1970-luvun loppupuolen taloudellisessa taantumassa laskettiin korpihotelleja olevan nelisenkymmentä ja niiden käyttöasteen pudonneen noin 50 prosentin tasolle. Kainuun Vuokatin motelli siirtyi Rautaruukin henkilöstön käyttöön. Ilahduttavia poikkeuksia olivat Kalajoen hotelli Rantakalla ja Pieksämäen uusi Savonsolmu. Korpihotelleja yritettiin alkaa markkinoida uusille kohderyhmille, kuten etelänmatkojen vaihtoehdoksi suomalaisille ja luonnonkauniiksi lomailukohteiksi ulkomaisille matkailijoille. 1980-luvun puolessavälissä korpihotellien käyttöasteeksi laskettiin 44 prosenttia verrattuna kaupunkihotellien 59 prosenttiin. Parhaiten korpihotelleista menestyi tuolloin viiteen kertaan laajennettu Vammalan Ellivuoren hotelli, joka ylsi 60 prosentin käyttöasteeseen.


title: Korpihotelli

text: Ainoa pääkaupunkiseudulle rakennettu korpihotelli on 1970-luvun jälkipuoliskolla valmistunut Espoon Korpilampi. Korpihotellia muistuttivat myös monet tuohon aikaan valmistuneet yritysten syrjäiset koulutuskeskukset, kuten Alkon Vuoranta Vuosaaressa ja Suomen Kuntaliiton Gustavelund Tuusulanjärven rannalla. Korpihotelleiksi saatettiin kutsua myös mitä tahansa maaseudun hotellia tai motellia, jopa perinteistä Imatran Valtionhotellia moderneine kongressiosineen, tai mitä tahansa syrjäistä kylpylähotellia tai hiihtokeskuksen hotellia.


title: Korpihotelli

text: Vuonna 1976 valmistui Ähtärin eläinpuiston yhteyteen Tuomo ja Timo Suomalaisen suunnittelema Hotelli Mesikämmen, jonka arkkitehtuuri kuvastaa männynkantoa siitä haarautuvine juurineen eli huonesiipineen. Sisään tullessa yksikerroksiselta näyttävä rinnerakennus avautuu alaspäin peräti neljä kerrosta. Hotelli on vuosikymmenien mittaan kuulunut Kantaravintoloille, sitten Arctialle, Scandicille ja Hiltonille. Vuodesta 2016 se on kuulunut Ähtärin kunnan omistamalle eläinpuistoyhtiölle.


title: Korpihotelli

text: 1970-luvun jälkeen korpihotellit ovat yrittäneet laajentua muun muassa kylpylätoimintaan ja Kelan kuntoutuskurssien järjestäjiksi. 1990-luvulta alkaen korpihotelleja on yritetty markkinoida muun muassa venäläisille. Käytöstä poistettuja, syrjässä sijaitsevia korpihotelleja on käytetty 2010-luvulla maahanmuuttajien vastaanottokeskuksina, mikä on asiantuntijoiden mukaan kotoutumisen kannalta huono vaihtoehto.


title: Korpihotelli

text: Uusia hotelleja Suomen metsä- ja järvimaisemiin rakennetaan jonkin verran yhä, esimerkkinä Rantasalmelle vuonna 2015 valmistunut Järvisydän.


title: Constantin Grünberg

text: Constantin Grünberg (14. toukokuuta 1891 Pietari – 16. lokakuuta 1973) oli pietarilaissyntyinen suomalainen valokuvaaja. Hän muutti Suomeen vuonna 1916. Grünberg aloitti valokuvaharrastuksen jo lapsena. Vuonna 1937 hän perusti oman valokuvaamon, Foto-Työ-Arbetenin, Helsingin Kluuvikadulle. Grünbergin vaimo Renate osallistui myös yrityksen toimintaan.


title: Constantin Grünberg

text: Grünberg oli erikoistunut kuvaamaan taideteoksia. Hän kuvasi myös Helsinkiä Helsingin kaupunginmuseon tilauksesta. Hän oli Amatörfotografklubben i Helsingfors -kameraseuran jäsen vuodesta 1931 lähtien ja Suomen Lehtikuvaajat ry:n jäsen vuosina 1953–1968.


title: Pirkan Opiskelija-asunnot

text: Pirkan Opiskelija-asunnot (POAS) on Tampereen kaupungin omistama osakeyhtiö, jolla on reilu 30 talokokonaisuutta kaupungin eri osissa. POAS vuokraa asuntoja Tampereella ja Pirkanmaan alueella peruskoulun jälkeisissä oppilaitoksissa opiskeleville opiskelijoille sekä alle 30-vuotiaille työssäkäyville nuorille.


title: Pirkan Opiskelija-asunnot

text: Pirkan Opiskelija-asunnot on perustettu vuonna 1966. Alkujaan yritys toimi Peltolammin Opiskelija-asunnot Oy:nä, joka perustettiin vastaamaan opiskelijoiden lisääntymisen tuomaa asuntopulaa muuttuvassa yhteiskunnassa. Jo tuolloin vakiintui puheissa lyhenteeksi POAS, vaikkei se ennen 2000-lukua ole ollut vielä virallinen. Vuonna 2004 Härmälän Opiskelijatalo Oy fuusioitui osaksi Peltolammin Opiskelija-asuntoja, jonka nimi oli vuotta aikaisemmin vaihdettu nykyiseen muotoonsa eli Pirkan Opiskelija-asunnot Oy:ksi. Perusteena nimen muutokselle oli asuntokannan laajeneminen Peltolammin ulkopuolelle. Samalla myös lyhenne POAS virallistettiin. Vuoden 2016 aikana Insinöörioppilastalo Oy ja Kiinteistö Oy Opintanner fuusioituivat osaksi Pirkan Opiskelija-asunnot Oy:tä.


title: Pirkan Opiskelija-asunnot

text: POAS on rakennuttanut tasaisesti lisää asuntokantaa Tampereelle sekä kehittänyt asumista. Yhtenä hyvänä esimerkkinä on ATK-verkon rakentaminen 1990-luvun lopulla, jolla haluttiin vastata muuttuneen yhteiskunnan tarpeisiin .  Vuonna 2011 Tampereen Hervantaan valmistui POASin rakennuttamana 16-kerroksinen asuinkerrostalo, joka oli valmistuessaan Tampereen korkein.  Alkujaan asuntokohteet ovat keskittyneet keskusta-alueen ulkopuolelle, mutta vuonna 2016 strategiaan on lisätty tavoite tarjota asumista keskusta-alueellakin.  Strategiaa lähdettiin toteuttamaan ostamalla Peltokadulta historiallinen kohde Lompanlinna, joka remontoitiin perinteitä kunnioittaen asuinkäyttöön. Sen jälkeen POAS on hankkinut asuinkiinteistöjä myös Kaupin ja Petsamon alueelta.


title: Väinö Kannisto (valokuvaaja)

text: Väinö Kannisto (1897–1962, eräiden tietojen mukaan 1971) oli suomalainen itseoppinut valokuvaaja.


title: Väinö Kannisto (valokuvaaja)

text: Väinö Kannisto toimi valokuvaajana Helsingissä vuodesta 1922 alkaen. 1940-luvulla hän perusti Itseni –nimisen valokuvaamon Helsingin Kallioon. Hän kuvasi Suomen kommunistisen puolueen tilaisuuksia erityisesti Suomen Sosiaalidemokraatti –lehdelle. Lisäksi hän kuvasi perhejuhlia, sotainvalideja ja sankarihautajaisia sekä vasemmistopuolueiden ja uskonnollisten yhteisöjen tapahtumia, työpaikkoja ja kaupunkinäkymiä. Kannistosta ja hänen kuvissaan esiintyvistä läheisistä henkilöistä tiedetään kuitenkin vähän.


title: Väinö Kannisto (valokuvaaja)

text: Helsingin kaupunginmuseo digitoi ja luetteloi Kanniston negatiiveja, joita on noin 10.000 kappaletta. Kuvat muodostavat kulttuurihistoriallisesti arvokkaan kokoelman 1940-50 -lukujen Helsingin elämästä. Kanniston dokumenttivalokuvia on Helsingin kaupunginmuseon kuvakokoelmassa helsinkikuvia.fi. ja kokoelmassa finna.fi.


title: Uroporfyrinogeeni III-syntaasi

text: Uroporfyrinogeeni III-syntaasi on lyaaseihin kuuluva entsyymi, joka katalysoi hydroksimetyylibilaanin syklisoitumista uroporfyrinogeeni III:ksi. Entsyymi osallistuu porfyriinien metaboliaan ja on osa muun muassa hemiryhmän, B-vitamiinin ja klorofyllin biosynteesiä. Entsyymiä esiintyy niin aitotumaisissa eliöissä kuin prokaryooteissakin. Uroporfyrinogeeni III-syntaasin EC-numero on EC 4.2.1.75 ja CAS-numero 37340-55-9.


title: Uroporfyrinogeeni III-syntaasi

text: Rakenteeltaan uroporfyrinogeeni III-syntaasi on monomeeri. Ihmisen entsyymin molekyylimassa on noin 28–30 kDa. Rakenteessa on α-kierteistä muodostuva α- ja β-yksikkö, jotka ovat yhdistyneet toisiinsa β-laskosten välityksellä. Entsyymin katalysoima mekanismi on poikkeuksellinen. Ensimäisessä vaiheessa entsyymi luovuttaa protonin hydroksimetyylibilaanin hydroksyyliryhmällä, joka eliminoituu ja muodostuu kaksoissidos. Substraattina oleva hydroksimetyylibilaani koostuu neljästä pyrrolirenkaasta ja se on sitoutunut entsyymiin siten, että ketjun ensimmäinen ja viimeinen pyrrolirengas ovat lähellä toisiaan. Ketjun viimeinen pyrrolirengas reagoi ensimmäisessä vaiheessa muodostuneen kaksoissidoksen kanssa ja muodostuu spirosyklinen välivaihe. Tämä välivaihe toisiintuu uroporfyrinogeeni II:ksi. Uroporfyrinogeeni III-syntaasin inhibiittoreita ovat muun muassa raskasmetallit kuten elohopea.


title: Uroporfyrinogeeni III-syntaasi

text: Harvinaisessa autosomien välityksellä periytyvässä synnynnäisessä erytropoieettisessa porfyriassa eli Güntherin taudissa uroporfyrinogeeni III-syntaasin toiminta on puutteellista. Tämän vuoksi ihmisen elimistöön kertyy uroporfyrinogeeni I:tä ja sen aineenvaihduntatuotteita. Taudin oireita ovat valoherkkyys ja kynsien ja hampaiden poikkeavuudet.


title: Pitäjänmäen seurakunta

text: Pitäjänmäen seurakunta on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta Helsingin luoteisosassa. Seurakunta toimii Pitäjänmäen ja Konalan kaupunginosissa.


title: Pitäjänmäen seurakunta

text: Pitäjänmäki oli vuoteen 1947 asti osa Helsingin Pitäjän seurakuntaa, ja vuosina 1947-1965 osa Huopalahden seurakuntaa. Vuonna 1966 Pitäjänmäestä tuli oma seurakunta.


title: Pitäjänmäen seurakunta

text: Seurakunta kuuluu Helsingin hiippakunnassa Huopalahden rovastikuntaan. Lisäksi seurakunta kuuluu Helsingin seurakuntayhtymään. Kirkkoherrana toimii Arto Antturi. Vuonna 2017 seurakunnassa oli 9 422 jäsentä. Seurakuntaan kuului tuolloin 54,2 prosenttia alueen asukkaista.


title: Pitäjänmäen seurakunta

text: Seurakunnan kirkkona toimii Pitäjänmäen kirkko.


title: Tiwaz

text: Tiwaz tai Tiw on mahdollisesti ollut muinainen germaaninen sodanjumala, ja skandinaavien Tyr-jumalan nimi on ilmeisesti johdettu Tiwazista. Luuvin kielellä Tiwaz merkitsi auringon jumalaa, ja hänen tehtävänsä ja ulkomuotonsa vastasi heettiläisten Ištanua.


title: Oulunkylän seurakunta

text: Oulunkylän seurakunta on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta Helsingissä. Seurakunta toimii Oulunkylän, Käpylän ja Koskelan kaupunginosissa.


title: Oulunkylän seurakunta

text: Seurakunta kuuluu Helsingin hiippakunnassa Malmin rovastikuntaan. Lisäksi seurakunta kuuluu Helsingin seurakuntayhtymään. Kirkkoherrana toimii Ulla Kosonen. Vuonna 2017 seurakunnassa oli 18 545 jäsentä. Seurakuntaan kuului tuolloin 54,3 prosenttia alueen asukkaista.


title: Oulunkylän seurakunta

text: Oulunkylän seurakunnalla on neljä kirkkoa: Oulunkylän kirkko, Maunulan kirkko, Käpylän kirkko ja Oulunkylän vanha kirkko. Oulunkylän seurakunnan lisäksi Maunulan kirkkoa käyttää Petrus församling, joka maksaa 80 prosenttia tilan vuokrasta.


title: Eino Heinonen (valokuvaaja)

text: Eino Rafael Heinonen (23. lokakuuta 1905 Helsinki – 1986) oli mainosmies ja valokuvaaja. Hän työskenteli Osuusliike Elannon palveluksessa ensin mainososastolla ja somistamolla ja vuodesta 1949 alkaen hän keskittyi valokuvaukseen. Heinonen perusti Elantoon valokuvaamon ja hän kuvasi Elanto-lehdelle lisäksi hän teki mainoskuvauksia. Vapaa-aikanaan hän kuvasi kaupunkielämää.


title: Kurmanžan Datka

text: Kurmanžan Datka () tai Datka Kurmanžan Mamatbai kysy (1811 – 1. helmikuuta 1907), tunnettu myös nimellä "Alain tsaaritar" tai "Etelän kuningatar", hallitsi Kirgisiaa niihin aikoihin, kun Kirgisia liitettiin Venäjään.


title: Kurmanžan Datka

text: Kurmanžan Datka syntyi rikkaaseen Munguš-klaanin perheeseen Ošin alueella. 18-vuotiaana hänen oli määrä solmia avioliitto miehen kanssa, jota hän ei ollut nähnyt ennen hääpäivää. Tavattuaan tulevan miehensä hän ei halunnut avioliittoa, vaan rikkoi tradition ja pakeni ensin Kiinaan ja sitten isänsä luo. Vuonna 1832 lääninherra Alimbek, joka oli ottanut arvonimen Datka, ihastui eloisaan nuoreen neitoon ja meni naimisiin hänen kanssaan. Alimbek murhattiin palatsivallankumouksessa vuonna 1862. Buharan ja Kokandin kaanit tunnustivat Alimbekin lesken Kurmanžanin päällikökseen, ja hän sai arvonimen Datka. Hänestä tuli kansansa arvostama johtaja.


title: Kurmanžan Datka

text: Vuonna 1876 Kirgisia liitettiin Venäjän imperiumiin. Kurmanžan Datkan mielestä vastarinta ei kannattanut, ja hän pyrki parantamaan suhteita Venäjään. Hän hyväksyi Venäjän yliherruuden, mistä hänet palkittiin everstin arvonimellä. Venäjän valtauksesta seurasi kuitenkin levottomuuksia, joissa salakuljetettiin aseita ja murhattiin tullivirkailijoita. Kapinassa oli mukana myös Kurmanjanin kaksi poikaa ja kaksi lastenlasta. Kun hänen lempilapsensa tuomittiin kuolemaan, hän kieltäytyi auttamasta pakoyrityksessä, jotta hänen kansansa ei tarvitsisi kärsiä hänen henkilökohtaisten ongelmiensa vuoksi. Hän oli läsnä poikansa teloituksessa, mutta vetäytyi myöhemmin julkisesta elämästä.


title: Kurmanžan Datka

text: Vuonna 1906 Carl Gustaf Emil Mannerheim, Venäjän armeijan eversti, vieraili Kurmanžan Datkan luona. Mannerheim teki Keski-Aasiaan ja Kiinaan ratsain tutkimusretken, joka kesti kaksi vuotta (1906–1908) ja jonka aikana hän keräsi noin 1 200 esinettä ja 1 500 kuvaa. Mannerheim kuvasi myös Kurmanžania ja oli yllättynyt siitä, että 96-vuotias musliminainen suostuu kuvattavaksi ja vielä hevosen selässä. Kuusi kuukautta myöhemmin Kurmanžan kuoli. Hänellä oli kuollessaan elossa kaksi poikaa ja kaksi tytärtä, 31 lastenlasta ja 57 lastenlastenlasta, joilla oli vielä 6 lasta.


title: Kurmanžan Datka

text: Vuonna 2014 hänen elämästään tehtiin elokuva "Kurmanžan Datka, vuorten kuningatar". Biškekissä ja Ošissa on Kurmanžan Datkan muistomerkki. Kopio Mannerheimin ottamasta kuvasta koristaa nykyisin Kirgisian 50 somin seteliä.


title: Charles Riis

text: Charles Conrad Riis (15. tammikuuta 1837 Kööpenhamina – 2. elokuuta 1915 Kööpenhamina) oli tanskalainen valokuvaaja. Aviopuoliso Augusta Margareta Dahlqvist. Riis saapui Suomeen parturioppilaana ja välskärinä v. 1857, ja asettui ensin vuodeksi Turkuun. Turusta Riis muutti Poriin, jossa hoiti omaa parturiliikettä vuoteen 1863.


title: Charles Riis

text: Riis´in uskotaan hankkineen valokuvaajan ammattitaidon Kööpenhaminassa jo ennen Suomeen muuttoaan, ja hän siirtyikin määrätietoisesti valokuvausalalle syksyllä v. 1863. Heinäkuussa v. 1871 Riis muutti Porista Helsinkiin. Charles Riis´in kuvausala oli monipuolista, johon sisältyi dokumentti- ja henkilökuvia, käyntikortti- ja kabinettikuvia, sekä maisema- ja teollisuuskuvia (Porista, Porvoosta ja Helsingistä). Huolimatta siitä, että Riis´in kuvausmenetelmiin kuului vanhanaikaisten kollodiumlevyjen käyttö, niin hänen pikkutarkka työskentelynsä tuotti hyvin korkeatasoisia valokuvia. Hän toimi ateljeekuvaajana vuosina 1863-1896, ja hänellä oli aikoinaan valokuva-ateljeet Porissa, Helsingissä ja Kööpenhaminassa.


title: Charles Riis

text: Charles Riis oli tunnettu ateljeekuvaaja, ja hän menestyi Helsingissä hyvin. Dokumenttikuvaajana 1870-luvun lopulla Riis kuvasi mm. kansantieteellisaiheisia kuvia, myös myyntiin. Riis toimi myös kiertävänä kuvaajana Helsingissä, Kaivohuoneen luona heinä-syyskuussa v. 1870, sekä kesällä v. 1871. Hän otti kuvia myös Kaivopuiston yleisestä taide- ja teollisuusnäyttelystä v. 1876. V.1887 Riis toimi maisema- ja miljöökuvaajana, ja julkaisi kymmenen kuvan albumin Helsingistä. Hän toimi myös valokuvauskurssien järjestäjänä v. 1888, ja kuului Fotografiamatörklubbenin kilpailun tuomaristoon v. 1891. Muiden ammattikuvaajien joukossa tunnettiin hyvin Charles Riis´in asiakkailleen lausumat sanat: ”Sit nu stilla, för nu borjar jag!”


title: Urho Ikonen

text: Urho Ikonen (s. 1945 Helsinki) on suomalainen kuvanveistäjä. Hän opiskeli Ateneumin iltakoulussa, Kuvataideakatemiassa ja Taideteollisessa korkeakoulussa, ja on osallistunut valtakunnallisiin taidenäyttelyihin vuodesta 1972 lähtien. Hänellä on veistoksia nykytaiteen museon, Valtion museon ja Keravan taidemuseon sekä kotimaisissa ja ulkomaisissa yksityiskokoelmissa. Ikonen on työskennellyt opettajana kansanopistossa, pronssivalukurssit kuvataideakatemiassa, restaurointikurssi Taideteollisessa korkeakoulussa ja Taideohjaajana Halikon sairaalassa.


title: Eero Laesterä

text:
Eero Laesterä (s. 1963) on Pälkäneen kunnanhallituksen puheenjohtaja. Hän toimii mm. Aito Säästöpankki Oy:n, Perlacon Oy:n ja Solinum Oy:n hallituksen puheenjohtajana.
Koulutukseltaan Laesterä on hallintotieteiden tohtori. Hänen väitöskirjansa käsittelee finanssiriskejä Suomen kunnissa.


title: Eero Laesterä

text: Laesterä on tullut julkisuudessa tunnetuksi erityisesti kuntaliitosselvitysten selvitysmiehenä ja maan johtavana kuntatalouden asiantuntijana. Laesterä on saneerannut kymmeniä kuntia ja yhteistoiminta-alueita.


title: LS-FIN

text: LS-FIN on suomalainen Farming Simulator- pelisarjan ympärille erikoistunut keskustelufoorumi ja kuvagalleria, joka on perustettu vuonna 2009.


title: LS-FIN

text: Keskustelufoorumilla on vilkkaat keskustelut, pelaajat julkaisevat kuvia ja videoita, jakavat tekemiään modeja ja foorumilla käsitellään kaikkea peliin liittyvää.


title: LS-FIN

text: Sivusto sai alkunsa alun perin ilmaisfoorumilla 12.04.2009, kun Admin haaveili suomalaisesta keskusteluyhteisöstä Farming Simulator -pelin ympärille. Sivusto lähti nopeaan kasvuun ja 2011 maaliskuussa Admin ehdotti JkkaMlle (aka Juketsulle) että suunnittelisiko hän foorumin ympärille portaalisivuston. Hanke eteni pikkuhiljaa ja ensimmäinen sivusto saatiin ulos 2011 kesäkuussa. Tämänhetkinen uudistettu ja kevyen kasvojen kohotuksen saanut sivusto julkaistiin 2014 lokakuussa virallisen Farming Simulator 15 pelin julkaisun yhteydessä. Sivustolle suunnitellaan 2018-2019 aikana kevyt kasvojenkohotus ja uusia palveluita käyttäjille.


title: Heksatriakontaani

text: Heksatriakontaani eli n-heksatriakontaani (CH) on 36-hiilinen suoraketjuinen alkaani, jossa kaikki hiilet ovat sitoutuneet toisiinsa yksinkertaisella sidoksella. Se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan kiinteää vahamaista ainetta. Heksatriakontaanin rakennekaava on CH(CH)CH, moolimassa 506,988 g/mol, sulamispiste 75,01 °C ja CAS-numero 630-06-8. Heksatriakontaani on käytännössä veteen liukenematonta. Yhdistettä esiintyy luonnossa eliöiden semiokemikaalina ja joissain kasveissa.


title: Puu-Anttila

text:
Puu-Anttila on Lohjan keskustassa Suulohjankadulla sijaitseva entinen koulurakennus. Sen on suunnitellut arkkitehti Albert Leidenius, ja se on valmistunut 1917. Rakennus oli vuoteen 2017 Länsi-Uudenmaan koulutuskeskuksen Luksian omistuksessa, joskin sisäilmaongelmien vuoksi toiminta loppui 2014. Myöhemmissä tutkimuksissa ongelmia ei todettu. Luksian oli alunperin tarkoitus myydä rakennus Kai Lindströmille, mutta kaupat tehtiin kuitenkin kansanedustaja, yrittäjä Eero Lehden edustaman yrityksen kanssa, ja sitä vuokrataan nyt eri tarkoituksiin.
Koulu oli alkuun Lohjan yhteiskoulu, joka toimi useissa rakennuksissa Anttilan tilalla, muun muassa Puu-Anttilan vieressä olevassa renkituvassa, joka myöhemmin toimi rehtorin asuntona ja on nykyisin Kotiseututalo. Puu-Anttila eli uusi koulutalo vihittiin käyttöön 25. maaliskuuta 1917. Siipirakennus valmistui vuonna 1925, ja siihen tuli neljä luokkaa, kukin 40 oppilasta varten. Lukion uudeksi paikaksi päätettiin maaliskuussa 1952 Pohjolanmäki.


title: Puu-Anttila

text: Lukio irtautui omaksi koulukseen ja siirtyi 1954 Aarne Ervin suunittelemaan rakennukseen Pohjolanmäelle. Yläaste siirtyi Puu-Anttilasta uuteen Anttilan koulun rakennukseen vuonna 1982. Puu-Anttilassa toimi sen jälkeen Lohjan aikuiskoulutuskeskus Innofocus (nyk. nimi Luksia).


title: Puu-Anttila

text: Kaavassa rakennus on suojeltu rakennushistoriallisesti ja historiallisesti arvokkaana.


title: Aliupseeriliitto

text: Aliupseeriliitto on ammattijärjestö, joka kuuluu Julkisten ja hyvinvointialojen liittoon (JHL ry). Liitto edustaa puolustusvoimien palveluksessa olevia henkilöitä kuten aliupseereja, lentokonemekaanikkoja, ja sopimussotilaita.. Aliupseeriliitossa on yhteensä 20 jäsenyhdistystä ja noin 3200 jäsentä.


title: Aliupseeriliitto

text: Aliupseeriliiton valvoo jäsenistönsä etuja esim. palkkaukseen ja palkkausjärjestelmään, korvauksiin ja työaikaan liittyviä tilanteita sekä tarpeita. Aliupseeriliiton puheenjohtajana toimii Jyrki Surkka.


title: Aliupseeriliitto

text: SAK:laisen ammattiyhdistyksen nimi on vaihtunut vuosien saatossa. Nimi tunnettiin mm värvättyjen liittona 60-luvulla.


title: Þjóðólfr Kviiniläinen

text: Þjóðólfr Kviiniläinen [thjoudoulfr] (isl. "Þjóðólf hvinverski" tai "ór Hvíni" eli ”Hvinirin Þjóðólfr”) on 800-luvulla Etelä-Norjassa elänyt ja vaikuttanut skaldi-runoilija, josta tiedetään vain vähän. Nimensä mukaisesti hän oli kotoisin Norjan Hviniristä (Kvinesdal, Länsi-Agder). Hänen tiedetään oleskelleen suuresti kunnioitettuna skaldina sekä kuningas Haraldr Kaunotukan (isl. "hárfagri") että kuningas Rögnvaldr Vuorenkorkuisen (isl. "heiðum-hæri") hovissa. Snorri Sturlusonin nimiin luetussa kuningassaagassa "Heimskringla" mainitaan Þjóðólfrin olleen myös Haraldrin pojan, Guðrøðr ljómin, kasvatusisä.


title: Þjóðólfr Kviiniläinen

text: Snorrin Proosa-Eddan ja "Heimskringlan" käsikirjoituksissa säilyneessä skaldien luettelossa ("Skáldatal") mainitaan Þjóðólfrin olleen myös seuraavien jaarlien ja merkkimiesten runoilijana: jaarli Hákon Grjótgarðsson, Þorleifr Viisas (isl. "inn spaki"), jaarli Strút-Haraldr sekä eräs jaarli Sveinn. Þjóðólfrin yhteydestä näihin ei kuitenkaan ole varmuutta, sillä esimerkiksi kolme ensin mainittua eivät välttämättä ole olleet Þjóðólfrin aikalaisia.


title: Þjóðólfr Kviiniläinen

text:
Nykypäivään on Þjóðólfrilta säilynyt muutaman erillisen runosäkeistön lisäksi vain kuningas Rögnvaldrin kunniaksi laadittu "Ynglingatal" sekä erään kilven koristelujen pohjalta laadittu "Haustlöng". Näistä "Ynglingatal" on ilmestynyt suomeksi J. A. Hollon kääntämänä teoksessa "Snorri: Norjan kuningassaagat", 1 (Porvoo: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1960) osana "Ynglingien saagaa".
Runon "Haustlöng", kirjaimellisesti ”syksyn pituinen”, nimen katsotaan olevan peräisin siitä, että Þjóðólfrin kerrotaan käyttäneen kokonaisen syksyn sen laatimiseen. "Haustlöng" on säilynyt 20 säkeistöä käsittävänä runona, vaikka se on todennäköisesti ollut alkujaan pidempi. Se on laadittu skaldirunoudelle tyypilliseen "dróttkvætt"-runomittaan eli ns. ”hovimittaan”. "Haustlöngiä" kutsutaan ”kilpirunoksi”, sillä siinä kuvataan runoilijan lahjaksi saaman kilven koristelua. Runon ensimmäisessä säkeistössä runoilija mainitsee runon olevan kiitos lahjan antajalle, eräälle Þorleifrille. Kyseisen kilven koristelussa on runon mukaan kuvattu kahta skandinaaviseen mytologiaan pohjautuvaa kohtausta. Ensimmäisessä Loki seikkailee Iðunn-jumalattaren ryöstäneen Þjazi-jättiläisen kanssa. Toisessa taas kuvataan Þórr-jumalan taistelua Hrungnir-nimistä jättiläistä vastaan. Runo on säilynyt Snorrin Proosa-Eddassa.


title: Þjóðólfr Kviiniläinen

text:
"Ynglingatal" tunnetaan 27-säkeistöisenä runona. Siinä on käytetty eddarunoudelle tyypillistä "kviðuháttr"-runomittaa. Se on säilynyt "Heimskringlassa", missä se on osa skandinaavisten kuninkaiden myyttisestä alkuperästä ja svealaisesta (isl. "Svíar") Ynglingien kuningassuvusta kertovaa "Ynglingien saagaa". "Ynglingatal" kertoo kuninkaista yhteensä 26:n sukupolven ajalta, kuvaten näiden kuolintapaa sekä erityisesti norjalaisten kuninkaiden (6 viimeistä) osalta myös hautapaikkaa. Runo mainitaan nimeltä myös useissa muissa saagoissa, kuten "Uplannin kuninkaissa", Flateyjarbókissa olevassa tarinassa "Óláfs þáttr Geirstaðaálfs", "Heimskringlan" aloittavassa Prologissa sekä edellä mainitussa "Skáldatalissa".
"Heimskringlassa" on säilynyt kaksi Haraldr Kaunotukan hallitsija-aikaan sijoitettua erillistä runosäkeistöä, joita pidetään Þjóðólfrin laatimina. Þjóðólfria on pidetty myös viiden muun Haraldr Kaunotukasta kertovan irrallisen runosäkeistön laatijana. Ne muistuttavatkin Þjóðólfrin muuta tunnettua runoutta käytettyjen runomittojen osalta sekä tyylillisesti, mutta ovat toisaalta vähemmän runollisia kuin muu kyseisen skaldin tuotanto. Flateyjarbókissa ja "Fagrskinnassa" näiden säkeistöjen laatijaksi ilmoitetaan toinen aikalaisskaldi Þorbjörn hornklofi, mutta mainintaa on pidetty virheellisenä. Nykynäkemys on, etteivät runosäkeistöt ole alkuperältään myöskään Þjóðólfrin laatimia, vaan kyseessä saattavat olla vanhempia runoja jäljitelleet tekstit.


title: Vapaaehtoisarmeija

text: Vapaaehtoisarmeija (ven. "Добровольческая армия," tunnetaan myös nimellä "Aleksejevin armeija" tai "Aleksejevin organisaatio") oli Venäjän sisällissodassa Etelä-Venäjällä ja Kaukasiassa toiminut antibolsevistinen eli valkoinen armeija.


title: Vapaaehtoisarmeija

text: Kenraali Mihail Aleksejev saapui Donin kasakkojen alueen pääkaupunkiin, Novotšerkasskiin marraskuussa 1917, tavoitteena vastavallankumouksellisten tukikohdan pystyttäminen. Hänellä oli Donin kasakkojen atamaanin, Aleksei Kaledinin tuki, joka oli noussut valtaan samana päivänä kun bolsevikit kaappasivat vallan lokakuun vallankumouksessa. Seuraavan kuukauden kuluessa useita korkea-arvoisia Venäjän armeijan upseereja, mukaan lukien Lavr Kornilov, Anton Denikin, Sergei Markov sekä antibolsevistisia poliitikkoja yhtyi Aleksejevin riveihin. Alun perin nimetystä ”Aleksejevin organisaatiosta” muodostui vuoden 1917 loppuun mennessä ”Vapaaehtoisarmeijaksi” kutsuttu järjestö. Aleksejev oli vastuussa hallinnollisista ja poliittisista päätöksistä, Kornilov nimitettiin asevoimien komentajaksi, ja Kaledin jäi vastuuseen Donin alueesta sekä kasakoista. Vuoden 1918 alussa Vapaaehtoisarmeijan vahvuus oli noin 4000 miestä, joista suurin osa oli entisiä upseereja. Kaledinin kasakkajoukot jäivät harvalukuisiksi, koska suurin osa kasakoista ei halunnut ryhtyä aseelliseen vastarintaan, eivätkä he luottaneet Vapaaehtoisarmeijalaisiin.


title: Vapaaehtoisarmeija

text: Vladimir Antonov-Ovsejenkon johtamat puna-armeijan joukot saapuivat Donin alueelle vuoden 1918 tammikuussa. Helmikuun kuluessa he valtasivat Rostovin sekä Donin kasakoiden pääkaupungin ja Vapaaehtoisarmeijan tukikohdan Novotšerkasskin. Kornilov ja Aleksejev eivät pystyneet vastustamaan lukumäärältään ylivertaista puna-armeijaa, joten he päättivät vetäytyä etelään kohti Kubanin aluetta, jossa he toivoivat saavansa paikallisten kasakoiden tuen. Kaiken toivon menettäneenä, Donin kasakkojen atamaani Kaledin ampui itsensä. Vapaaehtoisarmeijan taktista vetäytymistä kutsutaan 1.Kubanin kampanjaksi tai ”Jäämarssiksi”. Jäämarssin aikana Vapaaehtoisarmeija vetäytyi jatkuvasti punaisten joukkojen häiritsemänä. Huhtikuussa Vapaaehtoisarmeija yritti vallata Kubanin kasakoiden pääkaupunkia, Jekaterinodaria, joka oli paikallisten bolsevikkien hallussa. Kaupungin valtaaminen ei onnistunut ja tilannetta pahensi kenraali Kornilovin kuolema piirityksen aikana. Kuullessaan Kornilovin kuolemasta, kerrotaan Leninin julistaneen sisällissodan loppuneen. Kornilovin kuoleman jälkeen Anton Denikinistä tuli Vapaaehtoisarmeijan komentaja. Hän lopetti kaupungin piirittämisen ja vetäytyi takaisin kohti pohjoista, koska oli kuullut Donin kasakkojen nousseen uudestaan kapinaan bolsevikkeja vastaan. Vapaaehtoisarmeija käytti seuraavat kuukaudet keräten voimiaan ja täydentäen rivejään uusilla tulokkailla. Kesäkuussa 1918 Denikinin Vapaehtoisarmeija oli kasvanut jo yli 9000:een mieheen, sillä kadetteja ja upseereja oli saapunut tasaisesti pohjoisesta. Vapaaehtoisten rivejä täydensivät myös Kubanin kasakat sekä eversti Mihail Drozdovskin vapaaehtoiset Romaniasta.


title: Vapaaehtoisarmeija

text: Vapaaehtoisarmeija aloitti ns. "2.Kubanin kampanjan" eli alueen vapauttamisen bolsevikeista kesäkuussa 1918. Elokuun loppuun mennessä muun muassa Jekaterinodarin ja Novorossijskin kaupungit oltiin vallattu, joka mahdollisti täydennyksien saapumisen Mustanmeren yli, joista huomattavin oli kenr. Pjotr Wrangel. Donin kasakoiden uuden atamaanin, Pjotr Krasnovin tuki oli myös elintärkeää, koska he estivät puna-armeijan vahvistusten saapumisen pohjoisesta. Marraskuussa Kubanin bolsevikkien viimeinen tukikohta, Stavropolin kaupunki vallattiin. Vapautetusta Kubanin alueesta tuli Vapaaehtoisarmeijan tärkein alueellinen tukikohta. Denikinin asevoimat olivat kasvaneet syksyn mittaan lähes 40 000:een mieheen, mutta asevelvollisuus oli laskenut yksiköiden laatua. Vapaaehtoisarmeija menetti myös syksyllä monta kyvykästä johtajaa, kuten Drozdovskin ja Markovin sekä itse armeijan ylipäällikön Aleksejevin, joka teki Denikinistä lähes yksinvaltiaan.


title: Vapaaehtoisarmeija

text: Vapaaehtoisarmeija jatkoi pohjois-Kaukasian vapauttamista ja helmikuun alussa 1919 se oli miehittänyt Pjatigorskin ja Groznyin kaupungit sekä tuhonnut puna-armeijan viimeiset taisteluosastot. Vuoden 1919 alussa Vapaaehtoisarmeija sekä heikentyneet Donin kasakat yhdistyivät niin kutsutuksi ”Etelä-Venäjän armeijaksi” tai "Venäjän eteläosien asevoimiksi” (eng, "AFSR, Armed Forces of South Russia," ven, "Вооружённые силы Юга России"), jonka ylipäällikkönä toimi Anton Denikin. Etelä-Venäjän armeija koostui Donin kasakka armeijasta, yksittäisistä vastavallankumouksellisista joukoista sekä Vapaaehtoisarmeijasta, joka jakaantui keväällä 1919 ”Kaukasian armeijaksi” sekä ”Vapaaehtoisarmeijaksi”. Kaukasian armeijan johtoon valittiin Pjotr Wrangel ja Vapaaehtoisarmeijan johtoon Vladimir May-Mayevsky, mutta he toimivat Denikinin operatiivisen johdon alaisuudessa. Kesäkuussa Tsaritsyn kaatui Wrangelille, jonka jälkeen Denikin julkaisi ns. ”Moskovan direktiivin”, joka hahmotteli Etelä-Venäjän armeijan tulevan strategian. Lopullisena kohteena oli Moskova, johon edettäisiin kaupunkia ympäröiviä rautateitä pitkin. Keskikesällä armeija lujitti sivustojaan valtaamalla Odessan, Pultavan sekä Kiovan, jonka jälkeen Denikin aloitti suurhyökkäyksen kohti Moskovaa. Ympärysvaltojen, kuten Iso-Britannian lähettämä materiaalinen apu oli tärkeässä asemassa loppukesän ja syksyn operaatioissa. Syyskuussa alkaneen suurhyökkäyksen keihäänkärkenä toimi May-Mayevskyn komentama Vapaaehtoisarmeija, joka valtasi nopeasti Kurskin ja Orjolin kaupungit. Moskova oli vain 300 kilometrin päässä, mutta puna-armeijan vastahyökkäykset loka- ja marraskuussa uhkasivat piirittää Vapaaehtoisarmeijan, jolloin se joutui perääntymään. Etelä-Venäjän Armeija ei lopettanut perääntymistään ennen Don-jokea, jolloin se oli jo menettänyt lähes kaikki valtaamansa alueet. Puna-armeija yritettiin vuoden 1920 alussa pysäyttää joella, mutta turhaan. Valkoiset vetäytyivät Novorossijskin kaupunkiin, jossa suurin osa heistä evakuoitin huhtikuun aikana, mukaan luettuna Denikin. Wrangel jäi vastuuseen vastavallankumouksellisista joukoista, mutta hänkin joutui pakenemaan marraskuussa 1920.


title: Vapaaehtoisarmeija

text: Vapaaehtoisarmeija ei koskaan saanut valloittamien alueidensa väestöä puolelleen, koska tavalliset ihmiset näkivät sen yläluokkaisena liikkeenä, jollainen se todellisuudessa olikin. Ryöstely sekä tarvikkeiden takavarikointi tekivät armeijasta epäsuositun ja varsinkin Denikinin harjoittama ”yksi yhtenäinen Venäjä” -politiikka loitonsi mahdollisia liittolaisia, kuten kasakoita, ukrainalaisia, puolalaisia sekä saksalaisia. Vapaaehtoisarmeija oli myös säälimättömän antisemitistinen ja sen on arveltu tuhonneen systemaattisesti kymmeniä tuhansia juutalaisia Ukrainan alueella.


title: Käthe Loewenthal

text: Käthe Frida Rosa Loewenthal (27. maaliskuuta 1878 Berliini – 26. huhtikuuta 1942 Izbican getto) oli saksalainen, juutalaistaustainen taidemaalari. Hän maalasi maisemamaalauksia ja oli tyylisuunnaltaan modernisti.


title: Käthe Loewenthal

text: Käthe Loewenthalin isä oli silmälääkäri. Isän yliopistouran vuoksi perhe asui usealla eri paikkakunnalla. Asuinpaikkoja olivat Geneve, Lausanne, Berliini ja Bern. Bernissä Käthe Loewenthal kääntyi vuonna 1890 juutalaisuudesta kristinuskoon ystävystyttyään erään pappisperheen kanssa.


title: Käthe Loewenthal

text: Berliiniin muutettiin takaisin jälleen vuonna 1892. Koulunsa päätettyään Loewenthal opiskeli taidetta sveitsiläisen symbolistin Ferdinand Hoedlerin oppilaana vuosien 1895- 1897 välillä. Välillä Loewenthal kävi Pariisissa hakemassa vaikutteita ja matkallaan hän tapasi Leo von Königin, jonka yksityisoppilaana opiskeli taidetta matkansa jälkeen Berliinissä.


title: Käthe Loewenthal

text: Vuosien 1904- 1905 välillä Loewenthal asui Münchenissä, missä työskenteli vapaana taiteilijana. Hän teki useita maalausmatkoja Bernin Oberlandiin ja alueen maisemat esittäytyvät usein hänen maalauksissaan.


title: Käthe Loewenthal

text: Loewenthal muutti vuonna 1909 Stuttgartiin ystävänsä, taiteilija Erna Raabe-Freilin von Holzhausen luo. Stuttgartissa hän opiskeli maalaustaidetta valtion taideakatemian "Damenklassella" (naisten taideluokka) Adolf Hölzelin oppilaana.


title: Käthe Loewenthal

text: Tietty sattuma synnytti "Hiddenseer Künstlerinnenbundin". Kathe Loewenthalin sisar Susanne oli ostanut Hiddenseeltä mökin vuonna 1912 ja Loewenthal alkoi viettää siellä kesiään. Vähitellen sinne saapui vierailulle myös muita naistaiteilijoita. Vieraisiin kuuluivat muun muassa Elisabeth Andrae, Clara Arnheim ja Elisabeth Büchsel. Loewenthal piti näyttelyitä myös Blaue Scheune- tapahtumassa, jonka oli perustanut taiteilija-aktivisti Henni Lehmann.


title: Käthe Loewenthal

text: Kansallissosialistit ottivat Saksassa vallan vuonna 1933. Vuonna 1934 he kielsivät juutalaisilta oikeuden harjoittaa taiteilijan ammattia. Kukaan ei saanut ostaa Loewenthalilta maalauksia eikä niitä saanut pitää esillä näyttelyissä. Loewenthalin ateljee suljettiin ja hänet erotettiin kaikista taiteilijajärjestöistä.


title: Käthe Loewenthal

text: Vuosien mittaan juutalaisten vainoaminen paheni. Loewenthal joutui elämään ystäviensä avustuksilla. Hänen entinen palvelijattarensa kätki 200 hänen työtään, etupäässä pastelli- ja vesiväritöitä. Vuonna 1941 viranomaiset siirsivät Loewenthalin ensin "Judenhausiin" ja seuraavana vuonna Lautersteinin "lajittelukeskukseen". Sieltä hänet vietiin Izbican gettoon, missä hänet murhattiin.


title: Käthe Loewenthal

text: Saksan viranomaiset olivat keränneet suurimman osan Loewenthalin töistä varastoon. Vuonna 1943 liittoutuneet pommittivat Stuttgartia. Pommituksessa tuhoutui varastorakennus, jossa Loewenthalin maalauksia säilytettiin.


title: Käthe Loewenthal

text: Käthe Loewenthalin muistoksi on laitettu kompastuskivi sekä Stuttgartiin että Hiddenseelle. Hänen töitään oli esillä vuonna 1993 pidetyssä ansiotuneiden naistaiteilijoiden näyttelyssä.


title: Siiri ja Krokotiili

text: Siiri ja Krokotiili (engl. "Rita and Crocodile") on vuoden 2015 animaatiosarja.


title: Siiri ja Krokotiili

text: Ohjaus: Tatu Tiihonen, DubOn


title: Siiri ja Krokotiili

text: Käännös: Tatu Tiihonen, DubOn


title: Siiri ja Krokotiili

text: Äänitys: Petri Huumonen, Revolver Studio


title: Siiri ja Krokotiili

text: Miksaus: Asko Ahonen, Revolver Studio


title: Solus (täsmennyssivu)

text: Solus tarkoittaa seuraavia asioita:


title: Stephanie March

text:
Stephanie March (s. 23. heinäkuuta 1974 Dallas, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa TV-sarjoista , Mr. & Mrs. Smith sekä Conviction.
Erikoisyksikössä March näytteli apulaispiirisyyttäjä Alexandra Cabotin roolia 2. tuotantokauden alusta viidennen tuotantokauden neljänteen jaksoon, jossa hänen roolihahmonsa joutui kolumbialaisen huumekartellin uhkaamaksi ja hänet jouduttiin sijoittamaan todistajansuojeluohjelmaan.
Cabot teki lyhyen paluun sarjaan kuudennen tuotantokauden lopussa ja pysyvämmin 10. tuotantokauden lopussa.


title: Stephanie March

text: Stephanie March syntyi Dallasissa Texasissa heinäkuussa 1974. Hän opiskeli Dallasissa Highland Park High Schoolissa samaan aikaan kuin toinen tunnettu näyttelijä Angie Harmon mutta paria vuosiluokkaa alempana. Hän valmistui Northwestern-yliopistosta vuonna 1996.


title: Abakainon

text: Abakainon (, myös "Abakaina", , ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Sikeliassa eli Sisilian saarella nykyisen Italian alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä Tripin kaupunkia.


title: Abakainon

text: Abakainon sijaitsi Sisilian koillisosassa Tyndariin ja Mylain kaupunkien välissä noin 6,5 kilometriä sisämaahan saaren pohjoisrannikosta. Sen alueeseen kuului alun perin myös Tyndariin alue. Etäisyys kyseiseen kaupunkiin oli noin 13 kilometriä. Muutoin Abakainonin kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kokoa ei tunneta kovin hyvin.


title: Abakainon

text:
Abakainon oli alun perin ei-kreikkalaisen, saaren alkuperäisväestöön kuuluneen sikulien heimon kaupunki, eikä sen paikalle koskaan perustettu kreikkalaista siirtokuntaa. Se kuitenkin hellenisoitui eli kreikkalaistui ajan kuluessa, ja sen väestö koostui osaksi kreikkalaisista ja osaksi ei-kreikkalaisesta väestöstä. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Abakainīnos" ().
Abakainon on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kreikkalaiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että monet seikat tukevat tällaista tulkintaa, vaikka sen asemaa ei tunnetakaan kovin hyvin. Diodoros Sisilialainen mainitsee sen usein poliksena, ja kaupunki myös löi omaa kreikkalaistyylistä hopearahaa 400-luvulta eaa. ja pronssirahaa 300-luvulta eaa. lähtien.


title: Abakainon

text: Abakainon menetti Tyndariin alueen sen jälkeen kun Syrakusan tyranni Dionysios perusti kyseisen kaupungin vuonna 396 eaa. Abakainon esiintyy Dionysioksen, Agathokleen ja Hieron II:n käymissä sodissa tavalla, joka antaa ymmärtää sen olleen suhteellisen merkittävä. Vuonna 393 eaa. Dionysoksen voittamien karthagolaisten kerrotaan paenneen Abakainoniin. Agathokleen sodissa noin 311 eaa. kaupunki oli liitossa Kamarinan, Leontinoin, Katanen ja Messenen kanssa.


title: Abakainon

text: Abakainon ei esiinny antiikin kirjallisissa lähteissä enää Hieronin ajan jälkeen, ei myöskään roomalaisella kaudella esimerkiksi Cicerolla. Ptolemaios kuitenkin mainitsee kaupungin, ja se vaikuttaa olleen edelleen olemassa jossain muodossa vielä tuohon aikaan. Kaupunki taantui oletettavasti Tyndariin nousun myötä.


title: Abakainon

text: Abakainonin paikalla on säilynyt vain vähän antiikin aikaisia jäänteitä, ja siellä on suoritettu vain vähän kaivauksia. Kaupungin raunioita oli jonkun verran näkyvissä vielä 1800-luvulla. Paikalta on löydetty kreikkalaisia tai kreikkalaistyylisiä jäänteitä erityisesti 500- ja 300-luvuilta eaa. Kaupunki on ollut ympäröity muurein, joista on löydetty osia. Kaupunkialueen pohjoispuolelta on löydetty laaja hautausmaa, joka ajoittuu ainakin osin 300-luvulle eaa.


title: Aitna

text: Aitna (, , ) voi viitata seuraaviin:


title: Labocania

text: Labocania on sukupuuttoon kuollut teropodeihin kuuluva dinosaurussuku. Se eli myöhäisliitukauden Campania-vaiheella nykyisessä Meksikossa. "Labocania" tunnetaan vain yhdestä epätäydellisestä luurangosta, joka löydettiin Baja Californiasta. Sen sukulaissuhteet ovat epävarmat, mutta se saattaa kuulua tyrannosaureihin (Tyrannosauroidea). "Labocania" oli arviolta noin 7–7,5 metriä pitkä ja painoi 1,5 tonnia. Se oli tukevarakenteinen ja luultavasti saalisti suuria eläimiä väijymällä. Harley J. Garbani löysi "Labocanian" jäänteet La Bocana Rojan muodostumasta kesällä 1970. Se oli ensimmäinen Meksikosta löydetty teropodi. Jäänteet koostuivat sirpaleisesta kallosta ja pienestä osasta luurankoa. Ralph Molnar kuvasi dinosauruksen vuonna 1974 ja nimesi sen löytöpaikkansa mukaan "Labocaniaksi".


title: The Wolves Die Young

text: The Wolves Die Young on Sonata Arctican kappale ja ensimmäinen single yhtyeen kahdeksannelta studioalbumilta "Pariah’s Child". Se julkaistiin 7. helmikuuta 2014.


title: Cloud Factory

text: Cloud Factory on Sonata Arctican kappale ja toinen single yhtyeen kahdeksannelta studioalbumilta "Pariah’s Child". Se julkaistiin 28. helmikuuta 2014.


title: Love (Sonata Arctican kappale)

text: Love on Sonata Arctican kappale ja kolmas single yhtyeen kahdeksannelta studioalbumilta "Pariah’s Child". Se julkaistiin 4. huhtikuuta 2014.


title: Aitna (kaupunki)

text: Aitna (, ), alun perin Inessa (, myös ) () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Sikeliassa eli Sisilian saarella nykyisen Italian alueella. Sen tarkkaa sijaintipaikkaa ei tunneta.


title: Aitna (kaupunki)

text: Aitna sijaitsi sille nimen antaneen Aitna- eli Etna-tulivuoren etelärinteellä Sisilian itäisissä sisäosissa. Sen tarkkaa sijaintia ei kuitenkaan tunneta. Strabonin mukaan kaupunki sijaitsi lähellä Kentoripaa ja oli paikka, josta ihmiset yleensä nousivat Etnalle; mutta toisaalla hän sanoo, että se sijaitsi vain 80 stadioninmitan eli noin 14 kilometrin päässä Katanesta. "Itinerarium Antonini Augusti" puolestaan sanoo Aitnan sijainneen 12 roomalaisen mailin eli noin 19 kilometrin päässä sekä Katanesta että Kentoripasta. Thukydides vahvistaa kaupungin sijainneen jossakin näiden kahden kaupungin välillä. Aitnan lähellä sijaitsi Hybla Geleatiksen kaupunki.


title: Aitna (kaupunki)

text: Perinteisesti Aitna on sijoitettu nykyiseen Santa Maria di Licodiaan, mutta arkeologiset kaivaukset eivät tue tulkintaa. Nykyisin kaupungin sijaintipaikaksi ehdotetaan yleensä Poiran aluetta Simeto-joen rannalla nykyisten Paternòn ja Centuripen puolessa välissä. Aitnan kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kokoa ei tunneta.


title: Aitna (kaupunki)

text: Inessa oli alun perin ei-kreikkalaisen, saaren alkuperäisväestöön kuuluneen sikulien heimon asutus. Siitä tuli kreikkalainen kaupunki Syrakusan tyrannin Hieron I:n kuoleman jälkeen. Hieron oli vuonna 476 eaa. asuttanut Katanen kaupungin uudella väellä ja nimennyt sen uudelleen Aitnaksi (tutkimuksessa "Aitna I"). Hänen kuolemansa vuonna 467/466 eaa. jälkeen, viimeistään vuoteen 461 eaa. mennessä, Hieronin asuttama väki karkotettiin Katanesta, ja alkuperäiset asukkaat palasivat sinne. Karkotetut vetäytyivät Inessaan, valtasivat sen itselleen ja nimesivät nyt sen Aitnaksi (tutkimuksessa "Aitna II") entisen kaupunkinsa mukaan. Siksi aitnalaiset pitivät Hieronia kaupungin perustajana ("oikistēs"). Uusi nimi ei kuitenkaan saanut täyttä hyväksyntää, ja vielä Thukydides käytti kaupungista vanhaa nimeä Inessa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Aitnaīos" (), myöhemmin latinaksi "Aetnensis".


title: Aitna (kaupunki)

text: Aitna löi omaa hopearahaa 400-luvulta eaa. ja pronssirahaa 300-luvulta eaa. lähtien. Jossakin vaiheessa 400-lukua eaa. kaupunki jäi syrakusalaisten valtaan, ja nämä perustivat sinne vahvan varuskunnan. Vuonna 426 eaa. Lakheen johtamat ateenalaiset epäonnistuivat kaupungin valtaamisessa. Ateenan suuremman Sisilian sotaretken aikaan 415–413 eaa. Aitna oli läheisen Hybla Geleatiksen tavoin liitossa Syrakusan kanssa, ja ateenalaiset tuhosivat kaupungin aluetta.


title: Aitna (kaupunki)

text: Seuranneella kaudella, jota leimasivat Sisilian sisäiset levottomuudet, Aitna toimi usein merkittävänä linnoituksena. Se toimi muun muassa vuonna 405 eaa. niiden syrakusalaisten pakopaikkana, jotka olivat vastustaneet Dionysioksen nousua kaupungin tyranniksi. Dionysios kuitenkin valtasi Aitnan vuonna 403 eaa. ja asetti sen asukkaiksi pian tämän jälkeen joukon kampanialaisia palkkasotilaita, jotka olivat aiemmin asuttaneet Katanea. Aitnan kampanialaiset pysyivät uskollisina Dionysiokselle tämän sodassa Karthagoa vastaan vuonna 396 eaa., ja pitivät kaupungin hallussaan vuoteen 339 eaa. saakka. Tuolloin Timoleon valtasi sen ja surmautti kampanialaiset.


title: Aitna (kaupunki)

text: Tämän jälkeen kaupunkia ei mainita antiikin lähteissä, ennen kuin Cicero mainitsee sen suhteellisen merkittävänä tavallisena roomalaiskaupunkina ("municipium") seudulla ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Aitna selvästikin kärsi huomattavasti Verresin väärinkäytöksistä saarella. Vielä Plinius ja Ptolemaios mainitsevat kaupungin, mutta sen myöhempää historiaa ja tuhoutumisen ajankohtaa ei tunneta.


title: Aitna (kaupunki)

text: Katanessa sijainnutta Aitna I:stä ei voi arkeologisesti erottaa Katanen vaiheista. Poiran alueelta Inessan ja Aitna II:n mahdolliselta paikalta on löydetty joidenkin rakennusten sekä linnoitteiden jäänteitä sekä kallioon hakattuja kammiohautoja 500- ja 400-luvuilta eaa.


title: Eryks

text: Eryks (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Sikeliassa eli Sisilian saarella nykyisen Italian alueella. Se sijaitsi samannimisellä vuorella saaren länsiosassa nykyisen Ericen kaupungin paikalla.


title: Eryks

text: Eryks oli ei-kreikkalaisen elymien heimon kaupunki, mutta kreikkalaistui ajan kuluessa, vaikka olikin yleensä läheisissä yhteyksissä Karthagoon tai sen vallassa. Roomalaiset saivat kaupungin valtaansa lopullisesti vuonna 241 eaa. Eryks tunnettiin antiikin maailmassa ennen kaikkea Afroditen eli Venuksen temppelistään.


title: Eryks

text: Eryksin kaupunki sijaitsi Eryks-vuorella (lat. "Mons Eryx" tai "Mons Erycus", nyk. Erice tai Monte San Giuliano) Sisilian länsiosissa noin 12 kilometriä Drepanonista eli nykyisestä Trapanista ja kolme kilometriä rannikosta. Vuori muodosti vahvan luonnonlinnoituksen. Se sijaitsee matalalla tasangolla, mikä saa sen näyttämään todellista korkeammalta. Antiikin aikana sitä pidettiinkin saaren toiseksi korkeimpana Aitnan eli Etnan jälkeen, vaikka sen todellinen korkeus on vain noin 670 metriä, ja se luettiin merkittävien vuorten joukkoon.