title: Aida de Acosta

text: Perhe oli kesällä 1903 Pariisissa, jossa 19-vuotias de Acosta ystävystyi brasilialaisen ilmailijan Alberto Santos-Dumontin kanssa. Santos-Dumont antoi hänelle kolme oppituntia ilmalaivansa № 9 lentämisestä. Lentotunteja hän ei voinut antaa, sillä kori oli niin pieni, että siihen mahtui vain yksi ihminen. Santos-Dumont antoi lopulta de Acostan lentää ilmalaivalla 29. heinäkuuta 1903. Hän lensi Pariisista Bagatelleen Santos-Dumontin seuratessa häntä polkupyörällä ja antaessa ohjeita nenäliinaansa heiluttamalla. Bagatellessa de Acosta laskeutui poolokentälle keskeyttäen käynnissä olleen Englannin ja Yhdysvaltain välisen ottelun. Ottelun jälkeen de Acosta palasi ilmalaivalla takaisin Pariisiin. Hänestä tuli ensimmäinen moottoroitua ilma-alusta yksin lentänyt nainen.


title: Aida de Acosta

text: Lehdistön reaktio naiseen ilma-alusta ohjaamassa oli negatiivinen. Myös de Acostan vanhemmat järkyttyivät kuultuaan lennosta. Heidän mielestään naisen tuli saada nimensä sanomalehtiin ainoastaan mentyään naimisiin ja kuoltuaan. Niinpä Santos-Dumont salasi de Acostan henkilöllisyyden ja kertoi kirjassaan "Dans l’air" lentäjän olleen ”nuori ja hyvin viehättävä kuubalainen, joka oli huomattavassa asemassa New Yorkin seurapiireissä”. Lento nousi jälleen esiin vasta vuonna 1932 illalliskutsuilla New Yorkissa, kun vieraana ollut laivaston upseeri kertoi halustaan lentää ilmalaivalla. De Acosta sanoi ymmärtävänsä halun ja kertoi tarinansa lennostaan.


title: Aida de Acosta

text: Aida de Acosta oli naimisissa kahdesti. Hänen ensimmäinen miehensä oli Oren Root III, ulko- ja sotaministeri Elihu Rootin veljenpoika. Pari meni naimisiin 5. marraskuuta 1908. Heille syntyi kaksi lasta: poika Oren Root IV 13. kesäkuuta 1911 ja tytär Alva de Acosta Root 1. toukokuuta 1914. Liitto päättyi avioeroon noin vuonna 1925.


title: Aida de Acosta

text: Toisen kerran de Acosta meni naimisiin vuonna 1927 lakimies, kenraali Henry S. Breckinridgen kanssa. Breckinridge oli olympiatason miekkailija, Charles Lindberghin ystävä ja toimi Lindberghin asianajajana tämän pojan kidnappaustapauksessa. He erosivat vuonna 1947.


title: Aida de Acosta

text: De Acosta kärsi glaukoomasta ja oli lähellä menettää näkönsä kokonaan. Hänestä tuli silmäsairauksien paremman hoidon puolestapuhuja. Hän johti kampanjaa Wilmerin silmätauti-instituutin perustamiseksi Johns Hopkinsin yliopistolle ja oli mukana perustamassa ensimmäistä silmäpankkia, jonka johtajana hän toimi 1945–1955.


title: Aida de Acosta

text: De Acosta kuoli Bedfordissa New Yorkissa 26. toukokuuta 1962.


title: Fakolo

text: Fakolo on maalaiskunta Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Zansoni sijaitsee 30 kilometriä Koutialasta luoteeseen. Kunnassa on 11 300 ja keskuskylässä 3 500 asukasta (vuonna 2009).


title: Fakolo

text: Fakolon kunta rajoittuu idässä Koutialan piirin Nampén, etelässä Songouan ja Koutialan, lännessä M’Pessoban ja Taon ja pohjoisessa Ségoun alueen Blan piirin Diaramanan kuntiin.


title: Fakolo

text: Kuntaan kuuluu kuusi kylää. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja, bambaroita ja fulbeja.


title: Fakolo

text: Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, käsityöammatit ja pienimuotoinen kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, hirssi, durra, riisi ja pavut. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa.


title: Pihvi- ja suihinottopäivä

text: Pihvi- ja suihinottopäivä on Yhdysvalloissa alkunsa saanut ystävänpäivän vastineeksi kehitetty satiirinen vuosipäivä, jota on tarkoitus viettää kuukausi ystävänpäivän jälkeen 14. maaliskuuta. Silloin naisten odotetaan hemmottelevan miespuolista kumppaniaan paistamalla tälle pihvin ja antamalla tälle suuseksiä. Vaikka päivän vietosta ei ole mitään tietoa, siitä on tullut kuitenkin jokavuotinen internetilmiö. Se on herättänyt myös kritiikkiä seksismistä ja antifeminismistä.


title: Pihvi- ja suihinottopäivä

text: Useat verkkosivustot väittävät olevansa pihvi- ja suihinottopäivän virallinen sivusto, mutta kaikki niistä tunnustavat, että päivän olevan radio-DJ Tom Birdseyn luomus vuodelta 2002.


title: Pihvi- ja suihinottopäivä

text: Päivä peilaa ystävänpäivää, sillä samaan tapaan kun miehet hemmottelevat kumppaneitaan ystävänpäivänä, naisten odotetaan hemmottelevan kumppaneitaan pihvi- ja suihinottopäivänä. Juhlapäivällä ei ole virallista statusta, vaan se on internetistä alkunsa saanut ilmiö. Suomessa päivästä ovat uutisoineet muun muassa MTV, Iltalehti ja Stara. Espanjalainen päivittäinen sanomalehti "El Mundo" kertoi, että Espanjassa päivää juhlittaisiin nimellä "Día del Solomillo y el Sexo Oral", ja että päivä yhdistää ruoan ja seksin, jotka ovat kaksi maailman suurinta nautintoa.


title: Pihvi- ja suihinottopäivä

text: Pihvi- ja suihinottopäivää on kommentoitu seksistiseksi ja antifeministiseksi. Päivää on syytetty muun muassa patriarkaattisen perinteen säilyttämisestä: naisten tulee kyseisenä päivänä kokata ja harrastaa seksiä ilman omaa tahtoa. Päivää on pidetty myös machokulttuurisena, sillä se ei ota huomioon kuin yhdentyyppisiä miehiä. Se ei huomio muun muassa kasvissyöjiä eikä vegaaneja.


title: Pihvi- ja suihinottopäivä

text: Yksi pihvi- ja suihinottopäivän virallisista sivuista on pyrkinyt lieventämään päivän negatiivista latausta, ja se on aloittanut keräämään rahaa rintasyöpätutkimukselle CoppaFeel!-hyväntekeväisyysjärjestön kautta. Pihvi- ja suihinottopäivän vastineeksi on kehitetty myös vastineena naisille suunnattu ”kana- ja nuolemispäivä”.


title: Pihvi- ja suihinottopäivä

text: Vaikka päivä on saanut paljon kielteistä huomiota, jotkut julkisuuden henkilöt, kuten Christina Aguilera ja Peter André, ovat kannustaneet ihmistä viettämään sitä. Lisäksi siitä on tullut niin suosittu internetilmiö, että sen ympärille on kehitetty omia tuotteitansa ja pihvi- ja suihinottokortteja.


title: Brioude

text:
Brioude on kunta Ranskassa Haute-Loiren departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Allierjoen varrella.
Kaupunki on rakentunut Saint-Julienin basilikan ympärille. Kirkko rakennettiin alkaen 1000-luvulta aina 1200-luvulle saakka. Se on Auvergnen suurin romaaninen kirkko. Kirkko oli merkittävä etappi Santiago de Compostelan pyhiinvaellusreitillä.


title: Justus Annunen

text: Justus Annunen (s. 11. maaliskuuta 2000 Kempele) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa Mestis-joukkue Kokkolan Hermeksessä toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella SM-liigajoukkue Oulun Kärpistä.


title: Justus Annunen

text: Annunen on Laser HT:n (myöhemmin Kiekko-Laser) kasvatti. Hän siirtyi 16-vuotiaana Oulun Kärppien B-nuoriin kaudeksi 2016–2017. Annunen torjui joukkueen kauden päätteeksi B-nuorten SM-pronssiin. Omaha Lancers varasi hänet 148. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa 2017.


title: Justus Annunen

text: Huhtikuussa 2017 Annunen teki Kärppien kanssa kolmivuotisen SM-liigasopimuksen. Hän aloitti kauden 2017–2018 seuran A-nuorissa, jossa Annunen jakoi runkosarjassa varsin tasaisesti torjuntavastuun Vilho Heikkisen kanssa. Pudotuspeleissä hän nousi kuitenkin Kärppien ykkösmaalivahdiksi ja voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-hopeaa. Annunen palkittiin koko A-nuorten SM-liigan parhaana maalivahtina Jorma Valtonen -palkinnolla ja valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Hän pelasi kauden aikana myös yhden ottelun Kärppien SM-liigajoukkueen maalilla runkosarjan toiseksi viimeisellä kierroksella 8. maaliskuuta 2018 vieraissa Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Vain 17-vuotiaasta Annusesta tuli kaikkien aikojen ensimmäinen 2000-luvulla syntynyt SM-liigamaalivahti. Hän torjui Kärppien 4–0-tappioon päättyneessä ottelussa 33 kertaa.


title: Justus Annunen

text: Colorado Avalanche varasi Annusen kolmannella kierroksella 64. pelaajana . Elokuussa Kärpät lainasi hänet toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella Mestis-joukkue Kokkolan Hermekseen.


title: Justus Annunen

text: Annunen pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2018, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Annunen pelasi välieräottelussa Ruotsia vastaan nollapelin Suomen voitettua ottelun lukemin 2-0. Hänet valittiin joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Annunen pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2017. Hän edusti myös Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2016 ja Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2017.


title: Eetu Päkkilä

text: Eetu Päkkilä (s. 3. lokakuuta 1999 Oulu) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa A-nuorten SM-liigaa Oulun Kärpissä. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Päkkilä on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.


title: Eetu Päkkilä

text: Päkkilä on Oulun Kärppien oma kasvatti. Hän voitti kauden 2014–2015 päätteeksi C-nuorten SM-hopeaa. Kaudella 2014–2016 Päkkilä oli pudotuspeleissä seuran B-nuorten paras maalintekijä kolmella osumallaan. Hän voitti kauden päätteeksi B-nuorten Suomenmestaruuden. Kauden 2016–2017 päätteeksi Päkkilä voitti B-nuorten SM-pronssia. Hän pelasi osan kaudestaan myös Kärppien A-nuorissa.


title: Eetu Päkkilä

text: Kaudella 2017–2018 Päkkilä oli tehoilla 23+17=40 Kärppien A-nuorten paras maalintekijä ja jakoi sisäisen pistepörssin toisen sijan Atte Karppisen kanssa edellään vain Aatu Luusuaniemi. Hän sijoittui koko A-nuorten SM-liigan maalipörssissä kahdeksanneksi. Päkkilä valittiin sarjan lokakuun 2017 kuukauden pelaajaksi. Hän voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-hopeaa. Päkkilä debytoi samalla kaudella myös Kärppien SM-liigajoukkueessa, jossa hän pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen ottelunsa runkosarjan toiseksi viimeisellä kierroksella 8. maaliskuuta 2018 vieraissa Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Päkkilälle avautui paikka kokoonpanosta, kun runkosarjan voiton varmistanut Kärpät antoi hyökkääjistä huilivuoron sekä Julius Junttilalle, Ville Leskiselle, Saku Mäenalaselle, Mikael Ruohomaalle että Kristian Vesalaiselle. Hänet merkittiin heti joukkueen ykkösketjun vasempaan laitaan Nicklas Lasun ja Charles Bertrandin viereen. Päkkilä sai ottelussa jääaikaa lopulta 14.41 minuuttia ja hän keräsi teholukeman -1.


title: Eetu Päkkilä

text: New Jersey Devils varasi Päkkilän seitsemännellä kierroksella 203. pelaajana . Kaudeksi 2018–2019 hänet nimettiin Kärppien A-nuorten varakapteeniksi.


title: Eetu Päkkilä

text: Päkkilä on pelannut seitsemän nuorten maaottelua.


title: Eetu Päkkilä

text: Päkkilä opiskelee Kastellin urheilulukiossa.


title: Hussein Badr al-Din al-Huthi

text: Hussein Badr al-Din al-Huthi (arabiaksi: حسين بدر الدين الحوثي; 1956 – 10. syyskuuta 2004, Jemen) oli jemeniläinen zaidilaisten uskonnollinen johtaja sekä kansanedustaja (Totuus-puolueen (Hizb al-Hagg) edustaja).


title: Hussein Badr al-Din al-Huthi

text: Al-Huthin isä Badr al-Din Hussein al-Huthi oli zaidilaisshiialainen imaami. Zaidilaisia ja muita shiiavähemmistöjä syrjittiin Lähi-Idässä. Zaidilaisuuden kannattajat asuvat etenkin Pohjois-Jemenissä.


title: Hussein Badr al-Din al-Huthi

text: Vuosina 1993–1997 al-Huthi toimi parlamentissa toisena Totuus-puolueen kahdesta kansanedustajasta. Totuus-puolue kannatti zaidilaisuutta.


title: Hussein Badr al-Din al-Huthi

text: 1990-luvun puolivälissä al-Huthi erosi Totuus-puolueesta ja perusti radikaalimman poliittisen ja puolisotilaallisen liikkeen nimeltä Uskova nuoriso / Uskovat nuoret (al-Shabab al-Mu'min). Uskova nuoriso kannatti hallituksen kannalla olevaa al Haqq-puoluetta ja sen tarkoitus oli elvyttää zaidilaisuus Jemenissä. Aluksi liike sai tukea hallitukselta. Liike jakaantui kahtia avoimuuden ja perinteiden kannattajiin. Al-Huthi kannatti avoimuutta.


title: Hussein Badr al-Din al-Huthi

text: 1990-luvun lopussa Al-Huthi toimi opettajana uskonnollisessa sunnikoulussa Saadassa, pohjoisessa Jemenissä. Koulua rahoitti yksinvaltias presidentti Ali Abdullah Saleh. Salehin tavoite oli kouluttaa sunnitaistelijoita vastustamaan Saudi-Arabian väkivaltaa ja valtauksia Jemenin ja Saudi-Arabian epävirallisella rajaseudulla. Al-Huthin on sanottu saaneen vaikutteita Iranissa vuonna 1979 tapahtuneesta vallankumouksesta. Monista oppilaista kasvoi kiihkeän kapeakatseisia ja hyvin uskonnollisia.


title: Hussein Badr al-Din al-Huthi

text: Al-Huthi halusi heimolleen ja alueelleen lisää itsehallintoa. Hän ei pitänyt siitä, että Saleh liittoutui Yhdysvaltojen kanssa vuonna 2001 Yhdysvaltoihin tehdyn hyökkäyksen jälkeen. Al-Huthi alkoi vastustaa hallituksen politiikkaa yhä voimakkaammin. Uskova nuoriso järjesti hallituksen ja Yhdysvaltain vastaisia mielenosoituksia. Hän vastusti sitä, että Yhdysvallat hyökkäsi Irakiin vuonna 2003. Uskovan nuorison nimi vaihtui Jumalan puolustajiksi (Ansar Allah), joita kutsutaan myös "hutheiksi". Hän ja Jumalan puolustajat vastustivat taloudellista ja sosiaalista syrjintää, hallituksen vallan väärinkäyttöä, Jemenin liittoutumista Saudi-Arabian ja Yhdysvaltain kanssa sekä wahhabi-sunnilaisuuden liian suurta vaikutusta valtion politiikkaan ja kouluihin. Heidän mukaansa Salehilla ei ollut valtuutusta hallita Jemeniä, koska hän ei polveudu hashemiiteistä eli profeetasta polveutuvista, joiksi kutsutut imaamit hallitsivat Jemeniä vuosisatoja ennen vuoden 1962 vallankaappausta, vuoteen 1970 kestänyttä sisällissotaa ja imaamikunnan loppua. Hallitus syytti huthi-liikettä aikeista pystyttää shiia-imaamikunta uudelleen Pohjois-Jemeniin, minkä huthit kiistivät. Liikkeen mukaan tarkoitus on zaidilaisten itsehallinto Jemenin valtiosta, jotta on mahdollista poistaa sosiaalinen ja taloudellinen syrjintä sekä korruptio.


title: Hussein Badr al-Din al-Huthi

text: Kesäkuussa 2004 hallitus lupasi palkinnon al-Huthin pidättämisestä. Hallitus syytti häntä rahan vastaanottamisesta Iranilta ja Libanonin Hizbollah-puolueelta sekä suunnitelmista uudelleenperustaa imaamikunta, minkä hän kiisti. Armeija yritti pidättää al-Huthin "terrorismin vastaisessa operaatiossa" 18. kesäkuuta 2004. Yhteenotot laajenivat niin, että tuhansia ihmisiä kuoli. Pääministeri kertoi vuotta myöhemmin, että 525 sotilasta oli surmattu. Hän ei arvioinut siviili- tai kapinallisuhrien määrää. Al-Huthi joukkoineen taisteli hallitusta vastaan Sanaan lähellä ja lähes valtasi kaupungin.


title: Hussein Badr al-Din al-Huthi

text: Al-Huthi joukkoineen pakeni armeijaa Marran-vuoren luoliin. Syyskuussa 2004 turvallisuusjoukot surmasivat hänet yrittäessään pidättää hänet. Hänen kannattajiensa mukaan hyökkääjät kaatovat polttoainetta luolaan ja sytyttivät sen tuleen, minkä jälkeen hänet luultavasti vangittiin ja tapettiin.


title: Hussein Badr al-Din al-Huthi

text: Kuolema suututti al-Huthin kannattajat. Hänen isänsä jatkoi kapinaa. 27.–28. maaliskuuta 2005 huthit ottivat yhteen armeijan kanssa. Taisteluissa kuoli 400 siviiliä. Al-Huthin huthin kuoleman jälkeen hänen veljensä Abdul-Malik Badr al-Din al-Huthi on johtanut huthi-liikettä. Vuonna 2015 huthit syrjäyttivät presidentti Abdrabuh Mansur Hadin ja taistelut laajenivat sisällissodaksi, jossa Saudi-Arabia pommittaa väestöä, kohteenaan huthit.


title: Hussein Badr al-Din al-Huthi

text: Al-Huthin isä Badr al-Din Hussein al-Huthi kuoli vuonna 2010. Al-Huthin 13 vuotta nuorempi veli Abdul-Malik Badr al-Din al-Huthi johtaa huthi-liikettä. Yhdeksän vuotta nuorempi veli Jahja al-Huthi taas on toiminut Jemenin huthikapinallisten Kansallisen pelastushallituksen opetusministerinä 28. marraskuuta 2016 lähtien. Sen lisäksi Husseinilla on kolmas veli, Abd al-Karim al-Huthi.


title: Ford Focus RS WRC 09

text: Ford Focus RS WRC 09 on Fordin ralliauto, joka teki debyyttinsä Sardinian MM-rallissa kaudella 2009. Autolla voitettiin kaikkiaan kahdeksan osakilpailua.


title: MatkaKaleva

text: Matkatoimisto Kaleva Oy – Resebyrå Kaleva Oy oli liikematkustukseen erikoistunut Suomen suurin yksityinen matkatoimisto, jonka omisti suomalainen huolintaliike John Nurminen Oy. MatkaKaleva oli kehittämässä liikematkustuksen palvelumuotoja, hyödyntämässä uusinta varaus- ja viestintäteknologiaa sekä tukemassa matkatoimistojen yhteistyötä ja solmien aktiivisesti kansainvälisiä yhteistyösopimuksia. Kohdematkat 2001 osti MatkaKalevan ja näistä kahdesta yrityksestä syntyi KohdematkatKaleva Oy.


title: MatkaKaleva

text:
Joukko Eteläsuomalaisen osakunnan ylioppilaita halusi saada Suomeen suomenkielisen matkatoimiston. Perustava yhtiökokous pidettiin 29. huhtikuuta 1935 ja nimeksi valittiin Kaleva, koska kansalliseepos Kalevalalla oli 100-vuotisjuhlavuosi. Yhtiön osakkeita merkitsi 18 yksityishenkilöä sekä irolainen säätiö "Turismi Keskkorraldus Eestis". Ensimmäiseksi toimitusjohtaksi valittiin Erkki Virmaila.
Matkatoimistotoiminta alkoi 2. joulukuuta 1935 Ylioppilaskunnan omistamassa katutasomyymälässä Heikinkatu 2. Myyntitoimintaa harjoitettiin niiden liikenneyrityksien kanssa, joilta saatiin myynti- ja lipunkirjoitusoikeudet. Liput tilitettiin ja maksettiin kuukausittain. Toiminnan vakiinnuttua muiden palveluntuottajien myydyistä palveluista MatkaKaleva kirjoitti todisteeksi oman voucherin. Valtionrautateiden myyntioikeudet saatiin osakepääoman korotuksen jälkeen. Seuraavat lipunmyyntioikeudet saatiin Euroopan ja Baltian maiden rautatieyhtiöiltä, Suomen sisävesilaivoilta, Finlands Ångfartygs Aktiebolagilta (FÅA), Aerolta, Matkahuollolta, Posti- ja lennätinhallitukselta postiautoliput ja Suomen Pankilta saatiin myös oikeus harjoittaa valuuttakauppaa. Matkatoimistolle oli elintärkeää aktiivisesti hankkia lippujen ja hotellikuponkien myyntioikeuksia. Inturist oli itse ehdotti MatkaKalevaa heidän edustajakseen. Varsinaista sopimusta ei tehty, mutta yhteistyö alkoi.


title: MatkaKaleva

text:
Alkuvuosina toiminta oli tappiollista ja osakepääomaa jouduttiin korottamaan kuusi kertaa vuosina 1935 – 1947. Vuoden 1939 lopussa henkilökunnan muodostivat toimitusjohtaja ja kolme virkailijaa, koska toimiston reserviläiset oli kutsuttu ylimääräisiin harjoituksiin. MatkaKaleva oli ollut mukana jo 1939 vuoden 1940 Olympiakisojen matkailutoimikunnassa sekä oli myös vuoden 1952 olympiakisojen suunnittelu- ja valmistelutehtävissä. Kesäolympialaisiin suunniteltujen matkapakettien myynti oli suuri pettymys.
Aero Oy:n aloittaessa 1953 lentoliikenteen Ouluun MatkaKaleva toimi Oulussa Aeron edustajana, lentopaikkatilaamona ja lentomatkustajain huoltajana. Huolintaliike John Nurminen Oy omisti jo tuolloin puolet MatkaKaleva osakkeista, lunastaen myöhemmin koko osakekannan.


title: MatkaKaleva

text:
Asiakaslehti "Matkakärpänen" ilmestyi ensimmäisen kerran 1954. Siinä oli artikkeleita matkailusta, seuramatkoista ja viranomaismääräyksistä. Luottokorttien käytön alkaessa lisääntyä Suomessa MatkaKalevasta tuli Diners Clubin edustaja. Kansallis-Osake-Pankin kanssa sovitulla lipputoimitussopimuksella 1965 saatiin myyntiä kasvatettua. Asiakas varasi matkan lähimmästä MatkaKalevan toimistosta ja nouti liput pankkikonttorista maksaen samalla laskun. Matkatoimisto Kaleva Oy:n nimeksi muutettiin 1996 MatkaKaleva ja myös MatkaKalevan kotisivut www.matkakaleva.fi avattiin. Det Norske Veritaksen SFS-EN ISO 9002 laatusertifiointi myönnettiin 1999 MatkaKalevalle.
Matkatoimiston varaustoiminta kehittyi hitaasti, alkuvuosina se tapahtui säästäväisesti kirjeitse. Puhelimien lisäksi tulivat telexit 1950 -luvulla, telefaksit 1987 ja Videotex informaatiojärjestelmiä kokeiltiin 1988 ja sähköposti otettiin käyttöön 1996. Varaustoiminta päätteillä alkoi vasta vuonna 1973. Hilkka Kilpeläinen kertoo 1950-luvun alun työskentelystä Matkatoimisto Kalevassa:
MatkaKalevassa Finnairin kehittämä "Finnres"-varausjärjestelmä otettiin käyttöön 1973. Hyvin nopeasti saatiin myös hotellit ja neljän suomalaisen seuramatkanjärjestäjän tuotannot, laivayhtiöiden ja VR-matkaliput varattavaksi samoilla Finnres-MARS tietokonepäätteillä. Finnres´in lipunkirjoituskoneilla 1983 voitiin jo kirjoittaa Finnairin ulko- ja kotimaan liput sekä Aeroflotin, Malevin, LOT:n ja ČSA:n kansainvälisiä lippuja.
Suurena yksityisenä matkatoimistona 1980 MatkaKaleva hankki itselleen kilpailuetua ottamalla käyttöönsä kaksi British Airwaysin ja kaksi SASn ja useita United Airlinesin Apollo varauspääteitä kaksi American Airlinesin Sabre-varauspäätettä sekä yhden Holiday Inn -hotelliketjun Holidex II hotellipäätteen. MatkaKalevan Apollot vaihdettin 1989 eurooppalaisten lentoyhtiöidenGalilon -paikanvarausjärjestelmään. Finnairin liityttyä 1987 maailmanlajuisen Amadeus – paikanvarausjärjestelmän käyttäjäksi, tuli Amadeuksesta MatkaKalevan päävarausjärjestelmä ja Galileosta luovuttiin vähitellen. Varauspäätteistä siirryttiin matkatoimistojärjestelmiin ensin TravelEaseen ja sitten täysjärjestelmä AmadeusProSaleen.


title: MatkaKaleva

text: Siemensin pääteposti asennettiin 1988 Aikatalossa olevan Siemensin pääkonttorin ja MatkaKalevan päätoimiston välille. Se oli 5 – 6 vuotta aikaansa edellä oleva sähköpostijärjestelmä. Siemensin matkanvaraaja otti omalta päätteeltään yhteyden Siemensin keskustietokoneen kautta MatkaKalevassa olleeseen Siemensin päätteeseen. Matkanvaraaja tai matkustaja tulosti vahvistetun tilauksen ja pyysi matkaansa esimiehen matkahyväksynnän. Siemensin toimintalogiikka ennakoi tulevia matkalaskuohjelmia.


title: MatkaKaleva

text: MatkaKaleva tarvitsi kansainvälisten matkatoimistojen yhteistyötä liikematkustukseen, seuramatka- sekä incoming toimintaan ja etsi aktiivisesti kumppaneita eri puolelta maailmaa.


title: MatkaKaleva

text: Kansainvälinen ilmakuljetusliitto (IATA) myönsi MatkaKalevalle 1948 kansainvälisten lentolippujen myyntioikeudet, jotka olivat tärkeät sotien jälkeen kansainvälistyvälle virka-, liike- ja yksityismatkustukselle. Liikematkat antoivat ympärivuotista matkalippujen ja -palvelujen myyntiä. Hallituksen puheenjohtaja Matti Nurminen korosti liikematkojen myynnin tärkeyttä. Palacen taloon Helsingissä perustettiin 1954 Matka-Palace ja muutaman vuosi myöhemmin toinen liikematkoihin erikoistunut toimisto Sörnäisten rantatielle. Asiakashallintaa kehitettiin ja yritysasiakkaille 1990 -luvulla tehtiin kokonaisvaltainen liikematkustusohjelma Travel Management Service. Seurantaohjelmaan kuuluivat asiakkaiden neuvominen ja avustaminen matkustuspalvelujen hankintaneuvotteluissa ja matkabudjettien laadinnassa.


title: MatkaKaleva

text: MatkaKaleva perusti ensimmäinen asiakasyrityksen sisäisen matkapalvelupisteen 1967 Fazerilaan Vaaralaan. Matkapalvelupisteessä oli 1-5 MatkaKalevan virkailijaa ko.yrityksen matkustusvolyymistä riippuen varaus- ja lipunkirjoituspäätteineen hoitamassa asiakasyrityksen liikematkoja. Varaus- ja viestintäteknologian muutos 1990 -luvun lopulla muutti palvelukonseptia, jolloin tällaisten matkapalvelupisteiden tarve pieneni. Suomessa eniten näitä satelliittitoimistoja oli MatkaKalevalla, yhteensä 29 kpl.


title: MatkaKaleva

text: Ensimmäinen kirjoitettu lippu 1935 oli testilippu välille Helsinki-Pasila. Muutaman epäonnistuneen harjoituksen jälkeen lipunkirjoittaminen lopulta onnistui. Ensimmäinen myyty matkalippu oli toisen luokan junalippu makuupaikoin Savonlinnaan. Vuoteen 1963 asti MatkaKaleva myi lento-, laiva- ja junalippuja pääasiassa yksityisille matkustajille. MatkaKalevan ensimäinen maailmanympäri -lentolippu myytiin 1962 ja se maksoi 659 355 markkaa (Vuoden 2017 rahanarvolla mitattuna 14 500 €). Lentoreitti oli Helsinki-Buffalo-Chicago-San Fransisco-Los Angeles-Honolulu-Sydney-Melbourne-Bangkok-Kairo-Lontoo-Helsinki. Lippujen kirjoittamiseen meni aikaa kahdeksan tuntia.


title: MatkaKaleva

text: Seuramatkojen myynti tuli 1960 -luvulta tärkeäksi osaksi liiketoimintaa. Aurinkomatkojen osakkeista 1963 MatkaKaleva merkitsi 30 % ja oli yksi kolmesta tärkeimmästä perustajista. MatkaKalevalla oli myös jälleenmyyntisopimukset vuodesta 1970 Vingresorin ja Keihäsmatkojen sekä vuodesta 1975 Tjäreborgin kanssa. MatkaKalevalla oli myös Vingresorin nuorisomatkojen Club 33 yksinoikeus Suomessa.


title: MatkaKaleva

text: Eteläsuomalaisen Osakunnan Laulajat (EOL) lähti 1936 konsertoimaan Tallinnaan, Tarttoon, Kaunakseen ja Riikaan. Tämä ensimmäinen ryhmämatka myytiin juuri avatulle Tallinna-Berliini pikajunavuorolle. Neuvostoliittoon MatkaKaleva järjesti helmikuussa 1936 ensimmäiset matkat yhdessä Suomen Matkatoimiston ja Työväen Matkailuyhdistyksen kanssa. Erillinen seuramatkaosasto perustettiin 1938, ja se hoiti ryhmä-, koululais- ja opintoretkeilyliikennettä. Ensimmäinen charter lento USA:han myytiin Suomen Keilailuliitolle 1959.


title: MatkaKaleva

text:
MatkaKalevalla oli omaa pakettimatkatuotantoa (Bussi- ja laivamatkoja) Pohjoismaihin, Keski- ja Etelä-Eurooppaan 1950-1960. Inturist-oikeuksien myötä 1955 tulivat Leningradin, Moskovan, Krimin ja Kaukasuksen matkat myyntiin. Etelä-Euroopan sarjalentoseuramatkojen alkuvaiheessa 1960 – 1961 MatkaKaleva teki tuotannollista yhteistyötä Suomen Matkatoimiston ja Arean kanssa perustaen ”3M -matkat” (3 matkatoimiston mukavat matkat). Nimi muuttui ”Tähtimatkoiksi”. MatkaKaleva poistui Tähtimatkoista ja teki sopimuksen suuren ruotsalaisen Europa Resorin seuramatkojen myynnistä. Ruotsista alkaville matkoille täytyi alkumatka tehdä laivalla tai lentäen seuramatkalennon lähtökaupunkiin.
Matkustajat halusivat helpompia matkatapoja ja myyntiin tulivat yksilölliset valmismatkat. MatkaKaleva "Aero Oy/SAS valmismatka/allt-i-ett resor" ilmestyi vuonna 1960. SAS perusti oman valmismatkaohjhelman, Globetrotterin ja MatkaKaleva sai Suomen pääedustuksen, josta myöhemmin luovuttiin.


title: MatkaKaleva

text: MatkaKaleva oli uranuurtajana 1970-luvulla yhteistyössä Finnairin kanssa julkaisten esitteen Talvimatkat Lappiin Suomutunturille. Oma tuotanto reittilennoilla laajeni: Windsormatkat Englantiin, Eiffelmatkat Pariisiin ja Snow How-esite Alpeille. Kaikki nämä erillistuotteet lisättynä lukuisilla Euroopan kohteilla ja ne sisältyivät myöhemmin City-esitteeseen, jota julkaistiin vuoteen 2000 saakka. MatkaKaleva oli myös uranuurtaja Quick- erikoislentohintatuotteelle, joka alunperin tehtiin yhdessä SASn kanssa mutta laajeni käsittämään lukuisat muutkin lentoyhtiöt. Tuotteen elinkaari loppui 1999 kun lentoyhtiöiden hinnoittelupolitiikka muuttui. Messumatkat olivat tärkeä osuus asiakasyritysten liikematkustusta oman alanasa erikoistapahtumiin. Eräs isoista järjestelyistä tehtiin 1979 Muovimessuille Dusseldorfiin kuljetettiin 780 muovialan liikemiestä lukuisilla tilauslennoilla ja majoitusvaihtoehtoina suuressa osin olivat Düsseldorfissa Reinin varrella seisovat laivat.


title: MatkaKaleva

text: Ryhmämyynti kasvoi ja 1971 ryhmämatkat ja incoming toiminta erotettiin omiksi osastoikseen. Tuotanto-osasto perustettiin 1973 ja myöhemmin se laajeni tuotanto- ja erikoismatkaosastoksi. Tuotteiden myynnin kasvaessa osasto jaettiin erikoisyksiköihin; tuotantojaos, ryhmäjaos ja Quick Referencejaos. Yksiköt tuottivat kaikki MatkaKalevassa myytävät erikoistuotteet esitteineen ja vastasivat ryhmämatkustuksesta. Quick jaokseen liitettiin myös koko yhtiötä palveleleva hotellipiste.


title: MatkaKaleva

text: Solmittuaan edustusopimuksen 1955 Inturistin kanssa MatkaKaleva järjesti syys-lokakuussa viisi seuramatkaa Neuvostoliittoon ja Neuvostoliitosta Suomeen saapui kuusi ryhmää, joiden järjestelyt MatkaKaleva hoiti. MatkaKalevaan perustettiin myös erillinen Neuvostoliiton matkojen osasto. Osasto jakautui liikematka- ja ryhmämatkajaoksiin. Osastoilla varattiin ja kirjoitettiin tarvittavat lento- ja junaliput, Inturistilta tilattiin yksityis- ja ryhmämajoitukset sekä muut tarvittavat maapalvelut, joista kirjoitettiin voucher. Osasto hankki myös viisumin matkustajan passiin.


title: MatkaKaleva

text: Neuvostoliiton seuramatkojen tuotanto- ja varauskeskus oli NL-Booking. MatkaKaleva myi ja markkinoi NL-Bookingin tuottamia seuramatkoja Leningradin, Tallinnan ja Petroskoin lisäksi rantalomakohteisiin Mustallemerelle sekä Keski-Aasian ja Kaukasuksen kierroksia omassa NL-matkat esitteessään. Myöhemmin tuotantoa laajennettiin Itä-Euroopan matkoihin ja yhteisyksikön nimeksi Etumatkat.


title: MatkaKaleva

text: MatkaKalevan Neuvostoliiton osastolla liikematkojen myynti alkoi nopeasti kasvaa 1970 -luvun lopulla bilateraalikaupan kasvun myötä. Moskovan hotellipulan takia MatkaKaleva joutui muutaman vuoden ajan tekemään sopimuksen riskillisistä huonekiintiöistä Moskovassa (mm. yksi koko kerros Hotelli Inturistista ja huoneita Hotelli Mezhdunarodnajasta). Moskovaan saatiin myös suomalainen edustaja ja avattiin edustusto. Suomalainen turismi hiipui Neuvostoliiton romahdettua ja liikematkustus väheni Clearing-kaupan yhtäkkisestä loppumisesta. MatkaKaleva pystyi korvaamaan kauppaa hoitamalla matkajärjestelyjä kolmansista maista tuleville ryhmille esim. USA:n turisteille ja incentive -ryhmille Suomen kautta Neuvostoliittoon. .


title: MatkaKaleva

text: Kaksi suurta ruotsalaista matkatoimistoa Nyman & Schultzja Nordstjernans Resespecialisterna AB yhdistyivät Travel Management Group’ksi. Yhdistymistä juhlittiin 1987 perjantai-sunnuntai "Kamratsfesten" viikonloppumatkalla Leningradiin. Juhlavieraita oli lähes 1000 henkilöä eli koko henkilökunta puolisoineen. Matkajärjestelyt tilattiin MatkaKalevalta ja niihin kuului mm.: viisi Aeroflotin tilauslentoa Tukholma – Leningrad – Tukholma, koko hotelli Pribaltiskaja ryhmän käyttöön, erikois balettinäytäntö Kirovin ooppera- ja balettiteatterissa, kahdeksan ruokalajin juhlaillallinen, jonka aikana esiintyi Puna-armeijan kuoro ja tanssiryhmä ynnä muita erikoisjärjestelyitä. Järjestelyt onnistuivat hyvin viimeistä piirtoa myöten. Henkilökunnan tullessa töihin matkan jälkeisenä maanantaina, jokaisella oli pöydällään A3 -kokoinen ja 20 -sivuinen erikoislehti viikonlopun Kamratsfesten viikonlopusta.


title: MatkaKaleva

text: Incoming on Suomeen tuleville matkustajille ja ryhmille Suomen turistipalveluiden myymistä. Incoming kehittyi yksittäisten ulkomaisten matkustajien hoitamisesta laajaksi yksittäis-, ryhmä- tai kongressimatkustukseksi. Kotimaan kongressien opertointiin hankittiin Congra-kongressipalveluohjelma. Incoming-osasto toimii läheisesti ulkomaisten matkatoimistojen kanssa. MatkaKaleva incoming- ja ryhmäosaston kumppaneita eri vuosina olivat mm: Euromic, Pacific Asia Travel Association (PATA), Common Market Travel Association (CMT), Internet INC Amerikkaisen Mauritz matkatoimiston luoma incoming agenttien yhteenlittymä ja COTAL. Friendly Finland Tours eli Suomi -pooli perustettiin 1973. Friendly Finland Tours olivat yksittäisturistille tarkoitettuja taattujen lähtöjen matkoja Suomessa lentäen, junalla ja bussilla sekä keskitetty hotellihuoneiden varaus kaikille Suomeen tuleville matkustajille. Poolin jäsenet markkinoivat tuotetta omissa esitteissään. Incoming toiminnan kannattavuus laski 1980 luvun lopussa ja Skandinavian Express Ab osti 1991 tämän liiketoiminnan.


title: MatkaKaleva

text: Syyskuussa 1983 MatkaKalevan incoming osasto teki uskomattoman palvelusuorituksen. Ford Motor Company oli tilannut kaksi incentive-ryhmämatkaa á 320 henkilöä Finnairin Pohjois-Amerikan piiriltä Leningradiin. Korealaisen matkustajakoneen tultua alasammutuksi torstaina 1. syyskuuta, Fordin johto halusi vaihtaa matkakohteen. MatkaKaleva sai lauantaina 3. syyskuuta puhelimitse tilauksen ja puhelun aikana piti antaa Suomessa tapahtuvien maajärjestelyiden hinta molemmille ryhmille. Ensimmäinen ryhmä oli tulossa keskiviikkona 7. syyskuuta. Eeva-Liisa Hannukainen ja Antero Santala pystyivät kahdessa vuorokaudessa rakentamaan täydellisen ohjelman opastuksineen. Vieraat vietiin erikoisjunalla Turkuun, jossa oli gaalaillallinen Turun linnassa. Ohjelmaan kuuluivat myös tilauslennot Rovaniemelle ja ohjelma Helsingissä. Koko paketti majoituksineen, ruokailuineen ja kiertoajeluinen oli ensimmäisen ryhmän saapumispäivänä kunnossa, ja järjestelyt toimivat hienosti.


title: MatkaKaleva

text: Matkatoimisto Kaleva Oy rekisteröi 1962 nimiinsä pöytälaatikkofirmaksi Euroopan Retket Oy - Europa Resor Ab, jotta kilpailijat eivät voisi sitä nimeä käyttää. Aktiiviseen käyttöön Euroopan Retket Oy otettiin 1991 kun se oli muutamia oli vuosia Viron lentoyhtiön Estonian Airin pääedustaja Suomessa sekä Puolan lentoyhtiön LOTin lipputoimistona Helsinki-Vantaan lentoasemalla. .


title: MatkaKaleva

text: Matkatoimisto Kaleva osti osuuden vuonna 1992 Baltlink Reisibürosta Tallinnasta. Kaleva nimeä ei silloin saatu rekisteröidyksi Virossa ja matkatoimiston nimeksi tuli Reisibüro K. Myyntitoimisto perustettiin Hotelli Viruun. MatkaKaleva omisti 1993 jo 56 % Reisibüroo K:n osakkeista ja koko osakekanta ostettiin 1996.MatkaKalevalla oli eri aikoina kymmenen yritystä tai henkilöitä, jotka toimivat asioimistoina. Kouvolan Matkapalvelu ja Tamperella Matkatoimisto Sampo sekä Turistimatkat ostettiin ja muutettiin MatkaKaleva myyntitoimistoiksi. Lahden perustettuun toimistoon sulautettiin Turistimatkat Lahti. Vaatimattoman ostovolymin takia lopetettiin asioimistot: Lauri Koski Vammala, Kunnallislehtien Kirjapaino Oy Pieksämäki, Siiri Hurri Kotka, Hotelli Koillispohja Kuusamo, Bo Swanljung Oy Raahe ja Andelslaget Kimito Busstation Kemiö.


title: Isabella (Kaarle V:n puoliso)

text: Isabella (24. lokakuuta 1503 Lissabon, Portugali – 1. toukokuuta 1539 Toledo, Espanja) oli portugalilainen prinsessa ja serkkunsa, Espanjan kuninkaan, keisari Kaarle V:n puoliso.


title: Isabella (Kaarle V:n puoliso)

text: Isabellan vanhemmat olivat Portugalin kuningas Emanuel I ja tämän toinen vaimo Maria. Hän sai opetusta taiteissa ja musiikissa ja oppi lukemaan ja kirjoittamaan latinaa, espanjaa, englantia ja ranskaa. Hänen äitinsä huolehti uskonnollisesta ohjauksesta, ja he kävivät usein yhdessä kirkossa. Hänen isänsä oli tyytyväinen tyttären ahkeruudesta ja oppivaisuudesta, ja siirsi Isabellan neljätoistavuotispäivänä tämän nimiin merkittävän maaomaisuuden.


title: Isabella (Kaarle V:n puoliso)

text: Kaarle V harkitsi pitkään Englannin prinsessan Maria Tudorin (tuleva Maria I) kihlaamista, sillä Englanti olisi ollut tärkeä liittolainen. Maria Tudor oli syntynyt 1516, joten hänen aikuistumiseensa olisi vielä aikaa. Isabellan veljen vaimo Katariina Itävaltalainen neuvotteli aktiivisesti Espanjan ja Portugalin suhteiden lähentymisen eduista. Parlamentti hoputti Kaarlea valitsemaan vaimon, joka kykenisi synnyttämään pian kruununperillisen. Niinpä Isabella ja Kaarle menivät naimisiin 11. maaliskuuta 1526 Sevillassa. Tuleva Espanjan kuningas Filip syntyi seuraavana vuonna.


title: Isabella (Kaarle V:n puoliso)

text: Isabellalle ja Kaarlelle syntyi myös kaksi tytärtä:


title: Isabella (Kaarle V:n puoliso)

text: Isabella hallinnoi Espanjaa vuosina 1529–1532, 1535–1536 ja 1538–1539 Kaarlen ollessa ulkomailla.


title: Isabella (Kaarle V:n puoliso)

text: Kaarle V tilasi Tizianilta Isabellan muotokuvan tämän kuoleman jälkeen. Ensimmäiseen muotokuvaan oli mallina aikaisempi teos, joka oli näköinen mutta ei kovin taiteellinen. Kaarle ei ollut tyytyväinen Tizianin maalaamaan kotkannenään, vaikka se oli ilmeisesti varsin todenmukainen, vaan korjautti kuvaan siromman nenän. Ensimmäinen versio on tuhoutunut tulipaloissa, mutta toinen Tizianin maalaama, vuonna 1548 valmistunut muotokuva on nyt Museo del Pradossa. Tizian maalasi Isabellasta ja Kaarlesta myös kaksoismuotokuvan.


title: Missing Persons

text: Missing Persons on yhdysvaltalainen yhtye, joka soittaa uuden aallon ja hard rockin sekoitusta. Yhtye perustettiin Los Angelesissa vuonna 1980 kitaristin Warren Cuccurullon, laulajan Dale Bozzion ja rumpalistin Terry Bozzion toimesta. Yhtyeen liittyivät myöhemmin basisti Patrick O’Hearn ja kosketinsoittaja Chuck Wild.


title: Missing Persons

text: Dalen omituinen ääni ja runsas meikki teki yhtyeestä yhden Music Televisionin suosituimmista yhtyeistä 1980-luvun alkupuolella. Hänen paljastavat asunsa olivat keskeinen tekijä musiikkivideokulttuurin ohjaamiseen peittelemättömän seksuaalisen paljastelun suuntaan.


title: Missing Persons

text: Dale ja Terry Bozzio tapasivat työskennellessään Frank Zappan kanssa ja he menivät naimisiin vuonna 1979. Cuccurullo tapasi parin työskennellessään Zappan vuoden 1979 albumin "Joe’s Garage" kanssa. O’Hearn oli Zappan kiertueyhtyeen entinen jäsen ja Wild oli soittanut useissa yhtyeissä ennen liittymistä.


title: Missing Persons

text: Missing Persons julkaisi esikoisstudioalbuminsa "Spring Session M" (anagrammi yhtyeen nimestä) vuonna 1982.


title: Mercedes-Benz W196

text: Mercedes-Benz W196 on Formula 1 -talli Mercedeksen käyttämä auto kausilla –. Autolla kilpailivat Juan Manuel Fangio, Karl Kling, Hans Herrmann, Hermann Lang, Stirling Moss, André Simon ja Piero Taruffi. Fangio voitti autolla molempina kausina kuljettajien mestaruuden. Kahdestatoista GP-kilpailustaan W196:t voittivat yhdeksän, samoin niillä ajettiin yhdeksän kilpailun nopeinta kierrosaikaa, ja ne saavuttivat kahdeksan paalupaikkaa. Italian GP:ssä 1955 Monzassa Stirling Moss ylsi nopeimmalla kierroksellaan 206,792 km/t keskinopeuteen, mikä Indianapolisin 500 mailin kilpailua (F1-osakilpailu 1950-1960) lukuun ottamatta oli ensimmäinen kerta, kun 200 km/t:n haamuraja ylitettiin.


title: Mercedes-Benz W196

text: Kaudelle 1955 Mercedes-Benz kehitti W196:n pohjalta moottorin iskutilavuuden 3-litraiseksi kasvattamalla, ja sen aerodynaamista Monza-koriversiota tarvittavilta osin muokkaamalla urheiluautojen MM-sarjaan (1953-1992) tarkoitetun W196 S-version, formula-auton jatkaessa W196 R-versiona. Myös urheiluautojen luokassa Fangio saavutti vuoden 1955 maailmanmestaruuden, joskin kauden aikana tapahtunut traaginen suuronnettomuus Le Mansissa johti valmistajan vetäytymiseen moottoriurheilusta kokonaan vuosien 1956-1987 ajaksi.


title: Mercedes-Benz W196

text: Päätöksen vuoksi kaksi viimeistä kaikkiaan neljästätoista (ml. prototyyppi) valmistetusta W196-autosta varustettiin kehitysjohtaja Rudolf Uhlenhautin aloitteesta W198 I-tuotantoauton coupé-katolla, jossa oli Mercedes-Benzin sodanjälkeisen urheilutoiminnan kehityspolven varrella syntyneestä W194-kilpurista periytyvät, ikoniset lokinsiipiovet, ja ne olivat tieliikennekelpoisia: nämä huikean suorituskykyiset, sarjatuotanto-300 SL W198:n halo- eli sädekehä-versioiksi miellettävät autoyksilöt tunnetaan arkinimellä Uhlenhaut-coupé.


title: Mercedes-Benz W196

text: Kaikkien W196-versioiden edustajia on säilynyt nykypäivään asti Mercedes-Benzin tehdasmuseon noin 1 100 ajoneuvon (2017) kokoelmassa.


title: Mercedes-Benz W196

text: Toisen maailmansodan jälkeen Saksoilta evättiin oikeus osallistua kansainväliseen moottoriurheiluun, vaikkakin urheiluautojen kilpailua oli järjestetty Euroopassa jo taas vuodesta 1946 lähtien. Kielto kumottiin vasta kaudesta 1951 alkaen, jolloin Länsi-Saksa sai ensi kerran järjestää taas Saksan Grand Prix:n, tuolloin Nürburgringillä. Myös Mercedes-Benz palasi kansainvälisiin kilpailuihin vuonna 1951 Argentiinassa, kun tehdastiimi osallistui 18.2. kilpailuun "Peron-pokaalista", sekä 25.2.1951 "Eva Péron-Grand Prix"`iin. Tiimi käytti tuolloin sotaa edeltäneitä kauden 1939 W154-autoja: ne saavuttivat kummassakin kilpailussa hopea- ja pronssisijan vain argentiinalaiselle Ferrari-kuljettaja José Froilán Gonzálezille jääneinä. Koekilpailut osoittivat kuitenkin, ettei W154 ollut enää kilpailukykyinen, eikä sotaa edeltänyt W165:kään kelpaisi Formula 1-kilpurin aihioksi, vaikkakin sen ahdettu 1,5-litrainen moottori täytti luokan vuosien 1947-1953 tekniset säännöt. Mercedes-Benz tarvitsisi lisää aikaa kilpailukykyisen F1-auton suunnittelulle, mutta yhtiön johtokunta päätti kesäkuussa 1951 osallistua urheiluautoluokan kilpailuihin kaudella 1952 varta varten luotavalla uudella (W194-) kilpa-autolla - tämäkin suunnitelma oli kuitenkin ollut käynnissä jo vuodesta 1950 lähtien. Teknisestä suunnittelusta vastaava johtokunnan jäsen, tohtori Fritz Nallinger, esitteli johtokunnan kokouksessa 13.10.1951 uuden F1-kilpurin tekniset kulmapisteet: 6- tai 8-sylinterisen moottorin piti olla kallistettu otsapinta-alan pienentämiseksi, kardaanin piti kulkea epäkeskeisesti kuljettajan istuimen sivussa rakenteen madaltamisen nimissä, ja 5-vaihteinen vaihteisto sijaitsisi tasauspyörästön yhteydessä. Kilpa-autossa olisi painonsäästön nimissä putkirunko, jarrurummut sijoitettaisiin pyörännapojen sijaan korin sisään, ja koriversioita olisi kaksi kappaletta: aerodynaaminen täyskori nopeille radoille, sekä perinteinen hitaille radoille. Joitain Nallingerin tuolloin esittämiä uutuuksia, kuten nokka-akseleiden ketjuvetoa tai kaksivaiheista polttoaineen ruiskutusta (imukanavaan sekä suoraan sylinteriin, jolloin jäähtyminen sallisi tiheämmän seoksen), ei lopulta kuitenkaan toteutettu. Alun alkaen suunnitteilla oli kaksi versiota, R Grand Prix-kilpailuihin sekä S-versio urheiluautojen MM-sarjaan, joilla kummallakin osallistuttaisiin kilpailuihin jo kaudella 1954. Nallingerin kiirehtimä päätös W196:n toteuttamisesta tehtiin johtokunnan kokouksessa 21.1.1952.


title: Mercedes-Benz W196

text: Uuden, kaudella 1952 urheiluautojen kilpailuihin osallistuvan W194:n tekniikka - moottorin ja vaihteiston lisäksi myös kummatkin akselistot - oli ajanpuutteen vuoksi lainattava Mercedes-Benz 300-mallista. Moottori perustui 300-limusiinin M186:aan, mutta se oli kallistettu 50 astetta vasemmalle, sai moottoritilan madaltamiseksi ilman öljypohjaa olevan kuivasumppuvoitelun, ja sen tehoa nostettu 170 hevosvoimaan: uudistusten vuoksi se sai oman tunnuksensa M194. Koska 300-mallin raskaita komponentteja ei voitu keventää, sai kilpamalli kompensaationa vain 50 kg painavan, henkilöautojen koeosastoa tuolloin johtaneen Rudolf Uhlenhautin luoman, ohuista kolmioiduista elementeistä koostuvan ja erittäin vääntölujan putkiristikkorungon. Myöhemmät W196:n ja W198:n rungot saivat vaikutteita tästä Uhlenhautin ja hänen joukkojensa ensi luomuksesta, jonka yksittäisiin putkiin kohdistui vain työntö- tai vetorasituksia. Sääntökirjan mukaisen umpiohjaamon ovet jouduttiin W194:n putkiristikkorungon vakauden edellyttämien kookkaiden kynnyskotelojen vuoksi toteuttamaan tavanomaisten sijaan "lokinsiipi"-mallisina: niistä tuli ikoninen muotoiluelementti, ja niistä juontuivat myöhemmän W198-tuotantoversion laajasti käytetyt lempinimet ("Flügeltürer" saks. siipiovinen, "Gullwing" engl. lokinsiipi , tai "Papillon" ransk. perhonen ). Runko sai aerodynaamisen kevytmetallikorin eräinä keinoina nostaa kilpa-auton nopeutta, samoin ohjaamo toteutui kapeana ja virtaviivaisena, ja tähtilogo sijoitettiin yksinkertaiseen jäähdytinritilään - tämäkin muotoiluelementti on palannut "Panamericana"-nimellä saataville valmistajan urheilumalleihin vuodesta 2017 lähtien. W194:n ensimmäiset koeajot pystyttiin suorittamaan marraskuussa 1951 läntisessä Stuttgartissa sijaitsevalla, perinteikkäällä Solitude-maantieradalla, ja autoa testattiin myös Nürburg- ja Hockenheimringillä. Uusi hyvin matala (vain 1 225 mm) kilpa-auto voitiin esitellä lehdistölle 12.3.1952 Stuttgartin ja Heilbronnin välisen moottoritien osuudella. W194-autoja valmistettiin 10 kappaletta kaudelle 1952: yhdeksän niistä sai coupé-katon, joskin kolmen katto leikattiin myöhemmin irti painonsäästön (100 kg) nimissä, ja kymmenes rakennettiin alusta alkaen kapeammaksi "roadster"-muunnokseksi vailla kattoa, sekä varustettuna matalalla, ajoviimaa ja hyönteisiä kuljettajan yli ohjaavalla lasilla. Lisäksi kaudelle 1953 valmistui yhdestoista kappale koeautoksi.


title: Mercedes-Benz W196

text: Kilpakaudella 1952 Mercedes-Benz saavutti kiireesti luodulla 300 SL-kilpurillaan odottamatonta ja sensaatiomaista menestystä. Mikään muu kilpa-auto ei siihenastisen moottoriurheiluhistorian aikana ollut onnistunut keräämään neljää voittoa ja kakkossijaa niissä viidessä suurkilpailussa, joihin se oli osallistunut. Yhtiön jo ilmoitettua paluustaan myös GP-kilpailuihin tämä tulos, kuten myös muisto tehtaan aiemmasta musertavasta (Sir Horatio Nelsonin "Not Victory but Annihilation"-motto) ylivoimasta kausilla 1934-1939 (52 voittoa 62 listatusta kilpailusta), oli shokki monille sen kilpailijoille, sillä se oli maineessa satsata jokaiset ja kaiket voimavaransa saavuttaakseen kilpailuvoittoja. M194-moottori oli kilpailijoihinsa verrattuna alitehoinen (kauden aikana siihen löydettiin 10 hv lisätehoa), mutta luotettava auto keräsi Mille Miglian hopea- ja nelossijan, Bernin Bremgartenin kilpailussa kolmoisvoiton, ja Le Mansissa tiimi peri kaksoisvoiton - kilpailua johtaneen, näkökulmasta riippuen sankarillisesti tai edesvastuuttomasti kuljettajavaihdoista kieltäytyneen Pierre Leveghin Talbot-Lago T26 GS-auton moottori oli näet rikkoutunut noin tuntia ennen maaliin tuloa sen karattua ylikierroksille, kun liian väsynyt kuljettaja kytki vahingossa liian pienen vaihteen (tapahtuma johtaisi Leveghin traagiseen pestiin vuoden 1955 Le Mans-kilpailussa). Kausi jatkui neloisvoitolla Nürburgringillä, ja 300 SL:t ottivat kaksoisvoiton Karl Klingin johdolla raskaasta kolmannessa Carrera Panamericana-kilpailussa Meksikossa, vaikkakin sen ensimmäisen etapin aikana korppikotka oli osunut Klingin autoon, särkenyt 300 SL:n tuulilasin, ja sen sirpaleet viiltäeet rytäkässä kartturi Hans Klenkin kasvoja. M194-moottorin iskutilavuus oli kuitenkin suurempi kuin vuodelle 1954 voimaan tulevaksi tiedetyt Formula 1-luokan säännöt sallisivat, eikä autossa nähty liioin kehityspotentiaalia. Tämän vuoksi tehdastiimi jättäytyi pois kauden 1953 kilpailuista, ja keskittyi uuden W196-kilpamallinsa kehittelyyn: moni epäili ahdettujen kilpamoottoreiden edelläkävijän kykyjä paitsi nousta sodanjälkeisestä eristyksestä (sen vastustajat olivat näet kilpailleet jo vuodesta 1947 lähtien), myös ottaa kiinni Ferrarin ja Maseratin etumatka vapaastihengittävien moottoreiden saralla - mikä oli Mercedes-Benzille ""terra incognita"":a. W196:n kypsyminen kilpailukuntoon viivästyikin, ja se tekisi ensiesiintymisensä kilparadoilla vasta heinäkuun alussa 1954 Ranskan_Grand_Prix:issa.


title: Mercedes-Benz W196

text: Mielenkiintoisena detaljina W 194-kilpurissa ensi kertaa käytetty SL-lyhenne ei tarkoitakaan "Sport-Leicht":ia, kuten lukuisissa lähteissä aina valmistajan omaa aineistoa myöten esitettiin, vaan tehtaan arkistosta 2017 sattumalta löytynyt dokumentti vahvistaa aiemmat kehitysjohtaja Rudolf Uhlenhautilta peräisin olevat kuulopuheet, että lyhenne tarkoittaa alunperin "Super-Leicht":ia (vrt. italiankielinen "superleggera"). Koska myös valmistaja on käyttänyt kumpaakin lyhenteen selitettä, lie oikein käyttää 2017 löytynyttä jäljempää juuri kevyellä putkiristikkorungolla varustetuissa SL-malleissa W194 ja W198, ja yleisempää myöhemmissä SL-malleissa itsekantavalla korilla. Tiettävästi asiasta ei vielä ole valmistajan selkeää kannanottoa.


title: Mercedes-Benz W196

text: W194 oli alunperin tarkoitettu vain ja ainoastaan kilpakäyttöön, eikä Mercedes-Benz ajatellutkaan sen sarjavalmistusta. Sen menestys kilpailuissa, etenkin kaksoisvoitto Carrera Panamericana:ssa 1952 oli kuitenkin kirinyt yhdysvaltalaisten autonharrastajien tietoon. Myös Maximilian Hoffmann, Mercedes-Benzin edustaja Yhdysvaltain markkinoilla, oli jo pitkään toivonut valmistajalta niin kallista kuin edullisempaakin urheiluautomallia, joilla eurooppalaisia urheiluautoja yleensä ja valmistaja Mercedes-Benziä kohtaan erikseen herännyttä kiinnostusta voitaisiin kääntää valmistajan koko malliston myyntimenestykseksi. Pitkällisen harkinnan jälkeen - anekdootin mukaan Hoffmann oli tarjoutunut tilaamaan omalla riskillään 500 kpl kallista W194-pohjaista mallia - Stuttgartin johtoporras myöntyi kehittelemään W194:stä sarjatuotantomallia W198. Väliaskelmana oli kaudelle 1953 tarkoitettu kilpa-auto alustanumerolla 0011/52 (tehdasmuseon 60v-juhlanäyttelyssä merkitty W194/11:ksi, videolinkki), myös tunnettu tehtaan sisäisellä nimellään "Hobel" (saks. höylä, arkikielellä "menopeli"), jossa oli jo myöhemmän 300 SL-sarjatuotantomallin tunnusomaisia piirteitä, mm. muotoilujohtaja Friedrich Geigerin ideoima jäähdytinkita ja siihen sijoitettu MB-tähtilogo, mikä on muotoiluelementtinä yhä käytössä urheilullisissa Mercedes-Benzin automalleissa (muodikas kitamainen "jet age"-ilmanotto esiintyi muotoiluelementtinä tosin myös mm. monissa 1950-luvun muissakin autoissa), sekä kyljissä moottoritilasta kuumaa ilmaa pois johtavat kidukset. Sen moottori oli myös jo saanut polttoaineen suoraruiskutuksen, jonka avulla moottoriteho oli noussut 215 hevosvoimaan: konepelti sai laitteiston edellyttämät pitkät kyhmyt, joskin vain oikeanpuoleinen on tarpeellinen moottorin ruiskulaitteiston imutorven tilantarpeen vuoksi, ja vasen lisätty ulkonäön miellyttävämmän symmetrian takia.


title: Mercedes-Benz W196

text: "Hobel" ei kuitenkaan osallistunut kilpailutoimintaan, koska tehdastiimi keskittyi vuonna 1953 jo uuteen W196-kilpamalliinsa. Sekä uusi 6-sylinterinen 300 SL "Lokinsiipi" (W198 I) että pieni 4-sylinterinen rinnakkaismalli 190 SL (W121 B II) ensiesiteltiin New Yorkissa 6.-14.2.1954, joskin W198:n tuontanto käynnistyi vasta syksyllä, ja USA-vienti vuonna 1955. Polttoaineen suoraruiskutuksella varustettu moottori tarjosi nyt 215 hevosvoiman tehon, ja esite lupasi autolle erikoispitkällä välityksellä 260 km/t huippunopeuden: W198 oli New Yorkin näyttelyn sensaatio: monen mielestä W198 I:tä voikin nimittää ensimmäiseksi "superautoksi". Ahtaaksi moitittua coupé-versiota (W198 I) valmistui 1 400 kappaletta (1954-1957), ja asiakaspalautteen pohjalta päivitettyä 300 SL Roadsteria (W198 II, avoauto valinnaisella hardtop-katolla) vuosina 1957-1963 taas 1 858 kappaletta. Roadsterissa tavaratilaa oli kasvatettu - coupéssa polttoainesäiliö ja vararengas varasivat näet lähes koko tilan - ja se sai muun MB-malliston kaltaiset pystylyhdyt I-version pyöreiden sijaan. Yhdysvallat olivat odotetusti kummankin version päämarkkina-alue, ja myös W198:lla saavutettiin menestystä autokilpailuissa: vuoden 1955 Mille Miglian kokonaiskilpailun voiton (Moss/Jenkinson, 300 SLR) lisäksi Fitch/Gendebien saavuttivat 300 SL (W198):lla luokkavoiton. Vuonna 1957 yhdysvaltalainen Paul O`Shea otti "Sports Car Club of America":n urheiluautojen "Class D"-kilpakategoriassa voiton ennen Carroll Shelbyä Maserati-autolla tehtaan valmistamalla W198-roadsterilla, jonka mallinimeksi oli merkitty "300 SLS", koska vastikään sarjatuotantoon tullut W198 II-roadster ei vielä voinut osallistua tuotantoautojen luokkaan.


title: Mercedes-Benz W196

text: Formula 1-luokan säännöt kausille 1954/1955 sallivat moottorin iskutilavuudeksi enintään 2 500 kuutiosenttimetriä vapaasti hengittävänä, tai enintään 750 moottorin ollessa ahdettu. Mercedes-Benz ja kaikki sen kilpailijat päätyivät suunnittelemaan vapaasti hengittävän vaihtoehdon. Johtokunnan teknisestä suunnittelusta vastaava jäsen Fritz Nallinger sekä kehitysjohtaja Uhlenhaut päätyivät 8-sylinteriseen rakenteeseen, ja moottorin yksityiskohtaisesta suunnittelusta vastasi Hans Gassmann. Aikakaudella nopeasti yleistyvien V-moottoreiden sijaan Mercedes-Benz valitsi rivikahdeksikon: moottoritila olisi sylinteririvin mittavan kallistuskulman (57 astetta pystysuorasta) vuoksi matalampi, ja sallisi apulaitteiden sijoittamisen aerodynamiikan kannalta edulliseen, pitkään mutta kapeaan tilaan. Rivimoottorin pitkä kampiakseli nähtiin värinöiden kannalta hankalaksi, joten moottori totetutettiin kahtena nelisylinterisenä elementtinä, joiden välistä nokka-akseleiden veto sekä moottorin voiman ulosotto tapahtuisivat. Näin oli tarkoitus välttää värinäongelmat, joista myöskin rivikahdeksikoilla kilpailleet Bugatti ja uusi Gordini (Type 32) olivat kärsineet: Uhlenhaut kertoo, että ratkaisu päinvastoin lisäsi kampiakselin värinöitä, minkä vuoksi siihen jouduttiin lisäämään värinän vaimentimet molempiin päihin. Kitkahävikkien pienentämiseksi kaikki akselit varustettiin rullalaakereilla: kampiakselissa oli kymmenen laakeria, mainitusti värinnänvaimentimet molemmissa päissä, ja HIRTH:in osissa Mercedes-Benzille jo 1930-luvulla toteutetulla tavalla kasaama kampiakseli salli kiertokankien alasilmien toteuttamisen jakamattomina. Sylinteriryhmät olivat valuosien sijaan monimutkaisuutensa vuoksi taidokkaasti teräspaloista yhteen hitsattuja tavalla, joka oli tuttu Mercedes-kilpamoottoreista vuodesta 1913 lähtien, ja samoin tuttua ellei jopa vanhanaikaista oli toteutus ilman erillisiä irrotettavia sylinterikansia: jäljempi juontui suurista imukanavista, jotka osoittivat lähes kohtisuoraan hyvin ahtaita palotiloja kohti, joista pakokaasu virtasi läpi vastakkaisen puolen pakokanaviin. Kanavien välissä keskellä palotilaa sijaitsevien sytytystulppien (kaksi per sylinteri, myös sytytys) vaihtaminen tapahtui moottorin voimakkaan kallistuskulman vuoksi erillisestä huoltoluukusta oikeanpuoleisesta etupyöräkotelon kautta. Sylinteriputket olivat kovakromattuja kulutuskestävyyden vuoksi, ja sylinteriryhmän kuumimmissa kohdissa kuten pakoventtiilien istukoissa oli jäähdytysveden huuhtomat jäähdytysrivat. Venttiilikoneisto oli desmodrominen muinaisten Delage-kilpamoottoreiden tapaan, eli venttiilit niin avattiin kuin suljettiin mekaanisesti nokka-akselin erillisillä nokilla: ilman venttiilijousia toteutettu moottori kestäisi korkeita (8 260-8 500/min nimellisteholla, kilpailuissa Sir Stirling Mossin muistikuvien mukaan jopa 9 000/min) kierroslukuja paremmin, mutta ratkaisun päätarkoitus oli hallita tarkasti venttiililautaisten maksimaalinen avautuminen ahtaassa palotilassa - niin lähelle kupumännän venttiilitaskua sen yläkuolokohdassa, että lautasen kantaminen mäntään (tyypillinen moottoririkkojen aiheuttaja) voitaisiin vielä välttää. Ratkaisu salli erittäin korkean puristussuhteen (W196 R:ssä 12,5:1 joskin W196 S:sä tavallisen polttoaineen vuoksi matalampi).


title: Mercedes-Benz W196

text: Moottorin eräs monista merkittävistä uutuuksista oli polttoaineen suoraruiskutus, jollaista oli käytetty jo ensimmäisessä dieselmoottorilla varustetussa henkilöautossa, vuonna 1936 ensiesitellyssä Mercedes-Benz 260 D (W138):ssa, sekä yhtiön DB601-lentomoottoreissa. Suoraruiskutuksen keskeisenä kehittäjänä toiminut insinööri, tohtori Hans Scherenberg joutui jäämään pois Daimler Benz AG:n palveluksesta sodan jälkeen, ja vuonna 1948 Borgward-konsernin tekniseksi johtajaksi noustuaan hän suunnitteli Karl-Heinz Göschelin sekä Bosch-yhtiön kanssa suoraruiskutuksen vuonna 1951 esiteltyyn, kaksitahtisella moottorilla sekä berliiniläisen Rometsch-koripajan kevytmetallikorilla varustettuun Goliath Sport GP 700 S-urheiluautoon (26 kpl) sekä vuosina 1952-1956 konsernin Goliath- ja Gutbrod-malleihin 700E- ja 900E-versioina (E = "Einspritzung" saks. ruiskutus): nämä olivat ensimmäiset sarjatuotantoautot ruiskutusmoottorilla, vaikkakin vaatimattomina kappalemäärinä tehdyt pienoisautot ovat laajalti painuneet unholaan. Scherenberg palasi sittemmin takaisin Mercedes-Benzille, ja oli yleisvastuussa uuden W196:n teknisestä suunnittelusta. Göschel, joka vuonna 1972 nousisi Uhlenhautin seuraajaksi, vastasi W196-moottorin - ja pian Mercedes-Benzin sarjatuotannossa sovelletun - ruiskutuslaitteiston suunnittelusta. Kilpailutoiminnan vuosina sen parissa työskenteli 200 henkeä, ja lisäksi Sindelfingenin päätehtaalla 300 taitajaa oli valmiudessa valmistaakseen kilpatallin tarvitsemia työkaluja tai osia korkeimmalla prioriteettitasolla. Nallingerin vuonna 1951 esittämien suuntaviivojen mukaan polttoaineen ruiskutus piti toteuttaa kaksivaiheisesti: esiruiskutuksella imukanavaan, jolloin polttoaineen kaasuuntuminen laskisi lämpötilaa ja sallisi tiheämmän seoksen, sekä pääruiskutuksella suoraan sylinteriin. Lopullisessa M196-moottorissa ruiskutus tapahtui kuitenkin sylinteriputken sivusta puristustahdin loppuvaiheessa suoraan kohti imukanavasta palotilaan suuntautuvaa virtaa. Kaudelle 1955 tehtaan moottoriosasto kehitti imujärjestelmää edelleen: imukanavat sylintereille olivat nyt suorempia imutorvelta sylintereihin, ja 8,9 tuumaa edellisvuotta lyhyemmät, ja myös ruiskusuuttimia sekä niiden sijoitusta oli muutettu: polttoainesumu oli näin tasaisempi, ja moottorin teho nousi hieman. Tunnusmerkkinä konepeiton oikean reunan kyhmy oli näkyvästi korkeampi ja kookkaampi "Nürburgring"-korissa (tietoruudun kuva; vuoden 1955 W196R lyhyellä alustalla), ja imuilman otto suojaverkon kera sen etuosassa. Muutoksella vältettiin myös vuoden 1954 imutorven mutka, mikä oli ollut tarpeen sen tiellä olleen putkiristikkorungon poikittaisputken ohittamiseksi, ja kilpamoottori oli nyt täsmälleen samanlainen kuin moottoriosaston koemoottorit.


title: Mercedes-Benz W196

text: Formula 1-autoissa (W196:n R-versio) käytettiin Esson suunnittelemaa RD1-polttoainetta, minkä tunnettuja aineosia olivat bentseeni (45%), metanoli (25%), 110/130 oktaanin bensiini (25%), asetoni (3%), nitrobentseeni (2%) sekä tetraetyyli-lyijy 0,03% nakutusrajan nostamiseksi. Polttoainejärjestelmä oli huuhdeltava tavallisella bensiinillä RD1-erikoispolttoaineen käytön jälkeen, sillä seos oli syövyttävää: erikoispolttoaineella jopa 12,5:1-puristussuhteella toimivan moottorin teho oli aluksi 260 hevosvoimaa, kaudella 1955 jo 290 hv, kun sen 3-litrainen versio W196 S-urheiluautossa saavutti kilpaluokan sääntöjen määräämällä tavanomaisella, yleisöllekin myytävällä korkeaoktaanisella polttoaineella 266 hv. Myöhemmässä W196 S-Coupéssa ("Uhlenhaut-Coupé") teho nousi 302 hevosvoimaan. Kahdeksansylinterisen moottorin polttoainejano oli odotettua suurempi: yli 300 mailin kilpamatkoja varten autoon jouduttiin asentamaan 41 litran lisäsäiliö ohjaamon laitaan, kuljettajan vasemmalle puolelle.


title: Mercedes-Benz W196

text: Painopisteen laskemiseksi alemmas moottorilohko asennettiin runkoon keskilinjalta vasemmalle siirrettynä, jotta oikealle kallistetulle sylinteriryhmälle jäisi tilaa. Asennuksen takia voima siirtyi yksilevykytkimen kautta kardaanille, mikä kulki vasemmalta vinossa kuljettajan penkin alitse viisivaihteiselle vaihteistolle, mikä sijaitsi "transaxle"-tapaan yhtenäisessä kuoressa tasauspyörästön kanssa, sen takapuolella. Välityssuhteet ja perävälitys pystyttiin muuttamaan ratakohtaisesti, ja kilpailijoiden 4 vaihteen vaihteistoihin nähden W196:n lisävaihde toi etua. Painonjakauman tasoittamiseksi moottori oli siirretty etuakseliston takapuolelle (kauden 1955 lyhyen akselivälin autoissa sitä siirrettiin kokeellisesti hieman eteenpäin, kun etujarrurummut oli siirretty napoihin ja inboard-rumpujen vaatima tila moottorin etupuolella oli vapautunut), ja W196:t olivat siten keskimoottoriautoja. Moottorin imuilman ottoaukko sijoitettiin W196 R:n avoversiossa aluksi jäähdytinkitaan (Fangion W196/6-autossa vuoden 1954 Saksan GP:tä varten ilmanotto oli poikkeuksellisesti kidan yläpuolella oikealla verkolla varustetun huuvan kautta), mutta se saattoi tukkeutua radalta imaisemiensa lehtien taikka paperinpalasten vuoksi (näin oli käynyt etenkin Hans Hermannille Espanjan GP:ssä 1954): ratkaisuksi tehdastiimi asensi kitaan auki/kiinni käännettävän ritilän, josta ajoviima puhaltaisi avatussa asennossa roskat irti. W196 S:sä ilmanotto oli samasta syystä sijoitettu konepeltiin, imutorven kyhmyn etureunaan. Monza-korisessa W196 R:ssä keulan kitaa koristi aluksi MB-tähti sekä vaakasuuntainen kromikoriste: kuumissa oloissa kilpailtaessa koristeet poistettiin jotta jäähdyttimet saisivat maksimaalisen määrän ajoviimaa, ja kidan yläpuolelle maalattiin yhtiön tähtilogo. Maalattu logo yleistyi sittemmin kaikissa W196-versioissa.


title: Mercedes-Benz W196

text: Runko oli 20 ja 24 mm teräsputkilla ja vastaavalla putken vahuudella 0,8 tai 1,0 mm toteutettu putkiristikkorunko, jonka sisään moottori, jäähdytin, vetoakseli ja vaihteisto, jarrut sekä öljy- ja polttoainesäiliö (öljyä 40, ja polttoainetta enimmillään 220 litraa kuljettajan tilassa vasemmalla sijaitsevan lisäsäiliön ollessa asennettuna) sijoittuivat. Nestejärjestelmien sijoittaminen pituussuunnassa ääripäihin tasoitti auton tasapainoa. Etuakselisto koostui kaksoistukivarsista, ja taakse tri Nallinger oli valinnut De Dion-akseliston sijaan kiihdytyksissä paremmin toimivan, yhden nivelen heiluriakselin mahdollisimman pitkillä puoliskoilla, joiden saranapiste oli sijoitettu tasauspyörästön-vaihteiston kotelon alapuolelle auton keskilinjalle mahdollisimman alas rakenteelle ominaisen pyörän alle taittumisen vaaran välttämiseksi: kulkuasennossa takapyörien sivukallistuma oli -3 astetta ja joustovaran pohjassa -8, kun taas ulosjouston maksimissa kallistuma oli enimmillään +4 astetta. Vuoden 1954 alkuperäisellä 2 350 mm akselivälillä W196 R:n korillisen "Monza"-version käytös oli normaalisti aliohjaava, joskin takapyöräluiston sai tietenkin provosoitua kaasulla. Kaudella 1955 tehdastiimillä oli myös "Nürburgring"-monoposton alustasta (akseliväli 2 210 mm) ketteryyden lisäämiseksi edelleen lyhennetty "Monaco"-alusta (akseliväli 2 150 mm) muun muassa nimityksensä mukaisesti Monacon GP:n katuradalla käytettäväksi: tämä oli tullut mahdolliseksi luopumalla kilpatilanteen saneleman ankaran painonsäästökuurin vuoksi korin sisään sijoitetuista, siellä oman osastonsa moottorin etupuolella vaatineista eli paljon tilaa vievistä rumpujarruista ja niiden monimutkaisista jäähdytysratkaisuista, ja sijoittamalla eturummut pyörien napoihin. 27% painonsäästön päälle napoihin sijoitetut, halkaisijaltaan pienemmät (330 mm) ja kitkapinnaltaan kapeammat (3 tuumaa) rummut olivat lisähyötynä kestävämpiä, materiaali vähemmän altis halkeamille, ja jarrukenkien kuluminen hidastui. Lyhennetyn akselivälin W196:t hallitsivat kautta 1955 lähes mielin määrin, sillä Mercedes-Benzin kovimmilla kilpailijoilla ei ollut vastaavia voimavaroja muunnella kilpa-autojaan. Stirling Mossin sanoin: ""It had quickly dawned on me that there was nothing easy about driving the world`s finest racing cars. The car rode comfortably but everything about it felt heavy. It always felt like a big car - almost patently Teutonic - and although it was very strong and fast it always demanded immense respect"".


title: Mercedes-Benz W196

text: W196 käytti runkoputkiin sijoitettuja pitkittäisiä vääntösauvajousia etu- ja taka-akselilla, hydraulisia Fichtel&Sachs:in teleskooppi-iskunvaimentimia jäähdytystä edesauttavalla rivoituksella, sekä hydraulista ohjausvaimenninta. Rajoittavan 16-tuumaisen pyöräkoon takia, ja jousittamattoman massan vähentämiseksi W196:n oli alunperin suunniteltu käyttävän ylikokoisia, korin sisään sijoitettuja rumpujarruja, halkaisijaltaan edessä 350 mm ja takana 275 mm, jotka oli aluksi yhdistetty napoihin nivelletyillä akseleilla (takana vetoakseleiden yhteydessä). Rummut oli varustettu jäähdytysilmaa tuottavilla turbiinimaisilla ilmanohjaimilla. Etujarrut ottivat jäähdytysilmansa jäähdytinkidan kautta, kun taas taakse jäähdytysilma otettiin kuljettajan tuulilasin/mittaristokyhmyn etupuolella ylipaine-alueella sijaitsevasta ilmanottoaukosta, mistä ajoviima johdettiin letkuilla kuljettajan jalkojen välistä - tämä pakotti hänet istumaan hajareisin, vasen jalka kytkimellä sekä oikea kaasu- ja/tai jarrupolkimella. Takajarrujen ilmanottoaukosta johdettiin myös jäähdyttävää ajoviimaa kuljettajalle: ensi aluksi mittaritauluun leikattujen viiltojen kautta, sittemmin korin ja mittaristokotelon väliin jätetystä raosta. Monza-koriset autot saivat myöhemmin poistoaukot korin takaosan alipainealueelle molemmin puolin kuljettajan päänojaa/evää. Kaudella 1955 takajarrujen ilmanotto mittaristokyhmystä poistui, ja se korvattiin kahdella ilmanottohuuvalla ohjaamon sivuilla edessä, joilla kuljettajan istuma-asentoa haitanneesta jäähdytysilmatorvesta voitiin luopua. Monza-korissa ilmanottoaukot takalokasuojien etu-yläkulmissa ohjasivat viilentävää ilmavirtaa takarenkaille. Avopyöräversiossa takajarrujen poistoilman aukot sijaitsivat lähempänä korin perää, ja pakoputket oli eri ilmanohjainkokeilujen jälkeen sijoitettu lämpösuojattuun kaukaloon auton oikean kyljen alalaitaan: pakoputket ja kaukalon takaosa kääntyivät ulospäin ohjataakseen paitsi putkien kuumat pakokaasut myöskin moottoritilan poistoilman poispäin oikeanpuoleisesta takarenkaasta. Etupyörien kurasuihku estettiin kylkien pienillä evillä.


title: Mercedes-Benz W196

text: Autosta oli kaksi koriversiota: "Nürburgring"-nimityksen saanutta W 196-monopostokoria (C-arvo 0,62) käytettiin mutkaisilla, ahtailla radoilla, kun taas korkeita ajonopeuksia sallivilla radoilla ajettaviin osakilpailuihin osallistuttiin virtaviivaisilla (C-arvo 0,43), pyörätkin kattavalla korilla varustetuilla W196-yksilöillä, mitkä saivat "Monza"-lisänimen. Monza-koriversio valmistui ensimmäisenä, ja sen huolellinen aerodynamiikan suunnittelutyö 1/5-osaan pienennetyillä mallikappaleilla hillitsi korityypille yleistä epävakautta sivuttaissuunnassa korkeilla nopeuksilla jopa niin hyvin, että koeajojen jälkeen suunnitelmasta varustaa Monza-kori vakainevällä kuljettajan takana voitiin luopua. Monza-kori toi nopeusetua, joka kompensoi korin korkeampaa painoa ja kuljettajan rajoitetumpaa näkökenttää: jäljempi seikka tuotti ongelmia jo kauden 1954 Iso-Britannian GP:ssä Silverstonen lentokenttäradalla, missä Fangio kolhi katetun kilpurinsa molemmat etulokasuojat radan loiviin nopeisiin mutkiin merkeiksi sijoitettuihin öljytynnyreihin, jäi kärjestä kierroksella, ja saavutti vain neljännen sijan. Koko tiimiä Silverstonessa vaivanneiden ongelmien todellinen aiheuttaja oli kuitenkin auton Continental-rengastus, mikä märällä ajoradalla ei vielä kaudella 1954 ollut kilpailijoiden käyttämien Pirelli-renkaiden veroinen: renkaiden laatuero tasoittui jo kaudella 1955. Havaittujen ongelmien vuoksi "Monza"-koria käytettiin vuonna 1954 Reimsin, Silverstonen ja Monzan osaklipailuissa, kaudella 1955 kuitenkin enää Italian GP:ssä Monzassa - tuolloin kokeillut kaksi aerodynamiikaltaa muutetun korin ja lyhennetyn akselivälin yhdistävää koekappaletta osoittautuivat harjoitusajoissa epävakaiksi, ja tiimi palasi alkuperäismallisiin (ks. Trivia-osuus). W196-autojen aluksi (kaudella 1954) rajallisen määrän vuoksi kahden korivariantin käyttö ei kuitenkaan ollut johdonmukaista: esimerkiksi Saksan GP:ssä 1954 Nürburgringillä Hans Herrmann joutui ajamaan korillisella W196:lla, koska monopostoversioita oli tuolloin valmiina vasta kolme kappaletta. W196:iden myöhäisen kilpakuntoon valmistumisen vuoksi Fangio oli ajanut alkukauden 1954 voittonsa Buenos Airesissa ja Spa Francorchampsissa vielä Maserati 250 F:llä. Yhteistulokset varmistivat hänelle MM-tittelin jo Bremgarten-voiton jälkeen.


title: Mercedes-Benz W196

text: Aerodynaaminen "Monza"-kori toimi pohjana urheiluautokilpailuissa käytettävän W196 S:n korille, jonka ohjaamoon oli lisättävä sääntökirjan vaatima istuin kartturi-mekaanikolle: toisin kuin esimerkiksi Jaguar XK D-Typen rudimentaarinen apupenkki, tuo 300 SLR:n istuin oli tarvittaessa käyttökelpoinen pitkän matkan kilpailuissa (mm. parin Moss/Jenkinson voitto vuoden 1955 Mille Miglia-kilpailussa). "Monza"-korin etulokasuojissa pyöräkaarien yläpuolella olleet kapeat siivet oli tarkoitettu roiskeveden pois ohjaamiseen niin, etteivät ne haittaisi kuljettajaa: tämä viehättävä muotoiluelementti sisällytettiin myös myöhempien W198- ja W 121 B II-tuotantoautojen (300 SL ja 190 SL) koreihin, näissä kuitenkin sekä etu- että takapyöräkaarien yläpuolella. Idea näistä kaarista on mahdollisesti peräisin Pinin Farinan vuoden 1946 Pariisin autonäyttelyn monella tavalla suuntaa viitoittavasta Alfa Romeo 6C 2500-erikoiskorista. W 196 S:n Le Mans-erikoisversiot vuodelle 1955 saivat myös huomiota ja paheksuntaakin herättäneen, hydraulisesti esiin kääntyvän ilmajarrun.


title: Mercedes-Benz W196

text: Lähteet:; (keskeneräinen)


title: Mercedes-Benz W196

text: Monza-korilla varustetut W196R:t tekivät ensiesiintymisensä vasta kauden 1954 Ranskan GP:ssä. Vaikka autot oli esitelty yleisölle jo maaliskuussa niiden näkeminen tositoimissa oli hätkähdyttävä kokemus. Philip Turner kirjoittaa: "Jos marsilaiset olisivat laskeutuneet varikolle, ja pienet vihreät miehet olisivat vierittäneet esille GP-autojen joukkueen, vaikutus tuskin olisi voinut olla suurempi. Ne olivat kaikilta osiltaan eriskummallisia ja tavanomaisesta poikkeavia". Heti ensi kilpailussaan W196:t pyyhkäisivät kaikki kilpailijansa sivuun Fangion ja Klingin historiallisella kaksoisvoitolla päivälleen 40 vuotta Mercedes-kuljettaja Christian Lautenschlagerin yhtä sensaatiomaisen Ranskan GP:n voiton 1914 jälkeen. Tämän voiton, samoin kuin juuri samana päivänä "Bernin ihmeen" kautta Länsi-Saksan 6 minuuttia ennen loppua Helmut Rahnin laukoman johtomaalin kautta 3:2 Unkarista saavuttaman jalkapallon maailmanmestaruuden, katsotaan olevan päätepiste maan kansalaisia hävityn sodan jälkeen vaivanneelle heikolle itseluottamukselle.


title: Mercedes-Benz W196

text: ** Valmistajien maailmanmestaruus on jaettu vuodesta 1958 alkaen.


title: Mercedes-Benz W196

text: Vuodesta 1953 lähtien järjestettyä urheiluautojen maailmanmestaruutta varten Mercedes-Benz loi W196:n pohjalta 300 SL-R:n (myöhemmin yhteen kirjoitettuna SLR, "Super-Leicht-Rennwagen"), joka sai tehtaan sisäisen mallitunnuksen W196 S, ja jonka ensiesiintyminen tapahtui vuoden 1955 Mille Miglia-kilpailussa. Urheiluauton moottorin iskutilavuus oli kasvatettu kolmeen litraan (2 982 cm³), ja sitä oli testattu Formula 1-luokan iskutilavuusrajasta vapautetussa Buenos Airesin "formula libre"-kilpailussa 30.1.1955, jonka Juan Manuel Fangio voitti, Moss tuli toiseksi, ja Kling säesti neljännellä sijallaan. W196:n moottorista poiketen W 196 S:n moottorin puristussuhde oli vain 12:1, eli se toimi sääntöjen edellyttämällä korkeaoktaanisella bensiinillä, kun W 196-formulaversio vaati erikoispolttoainetta. Tätä moottorin 3-litraista versiota, jossa vain sylinterimitat erosivat polttoaineen ruiskutuksella varustetusta W196:n moottorista, näyttää käytetyn ainakin näytösajoissa myös aikaisemman W196R-kilpurin voimanlähteenä.


title: Mercedes-Benz W196

text: Sen kori muistutti laajalti W196 R:n virtaviivaisen variantin koria (kuva; W196 "Monza"), ja oli sen tavoin valmistettu magnesiumin ja alumiinin seoksesta, joskin muotoon takomisesta käsityönä puumuottien avulla kauden 1954 aikana oli tällä välin siirrytty metallimuotteihin. Urheiluauto varustettiin sääntöjen edellyttämillä valolaitteilla, kartturin istuimella, ja Le Mans-osakilpailua varten siinä oli rumpujarrujen tehoa lisäävä, hydraulisesti esiin kääntyvä takakansi aerodynaamisena lisäjarruna. Niin vuoden 1955 W196 kuin W196 S:kin saivat muutetun polttoaineen ruiskutusjärjestelmän vuoksi tunnusomaisen, suojaritilällä varustetun kohouman sekä ilmanottoaukon konepeltiinsä oikeaan laitaan: muutokset juontuivat Hans Hermannin keskeyttämisestä kauden 1954 päättäneessä Espanjan GP:ssä, kun puista varisseet lehdet olivat tukkineet hänen ilmanottoaukkonsa, estivät imu- ja jäähdytysilman kulun moottorille, ja johtivat viimein polttoainepumpun rikkoutumiseen. Yhdeksästä valmistuneesta W196 S-yksilöstä kaksi varustettiin alla tarkemmin kuvatusti coupé-korilla.


title: Mercedes-Benz W196

text: Juan Manuel Fangio saavutti maailmanmestaruuden Formula 1:n lisäksi myös urheiluautoluokassa vuonna 1955, joskin kautta synkensi suuronnettomuus Le Mans-radalla, jossa SLR-kuljettaja Pierre Leveghin lisäksi arviolta 83 katsojaa sai surmansa, ja noin 120 katsojaa loukkaantui. Stirling Mossin vuoden 1955 Mille Migliassa 300 SLR:llä n:o 722 saavuttamaa 10 tunnin 7 minuutin 48 sekunnin kokonaisaikaa 922 mailin reitillä ei ole sittemmin alitettu, joskin tuon kilpailun perinteinen formaatti lopetettiin vuoden 1957 Guidizzolon tragedian jälkeen. Mossin starttiaikaan klo 7:22 perustunut kilpanumero koristi sittemmin vuoden 2006 Mercedes-Benz SLR McLarenin "Edition 722"- sekä sen avoversio "Roadster 722 S"-erikoismalleja, joita kumpaakin valmistui 150 kappaletta.


title: Mercedes-Benz W196

text: Mercedes-Benzin kehitysjohtaja Rudolf Uhlenhaut loi vuonna 1955 W196 S:n pohjalta edellisvuonna esitellyn 300 SL "Lokinsiipi"-coupén (W198) kaltaisella tuotantokatolla varustetun, tieliikenteeseen soveltuvan muunnelman (kuva; Rudolf Uhlenhautin coupé, Mercedes-Benz -museo), jota valmistettiin kaksi kappaletta. Mallin oli tarkoitettu osallistuvan urheiluautojen pitkän matkan kilpailuihin, joissa tehdas oli 300 SL-kilpamallillaan saavuttanut hyvää menestystä, ja se teki ratadebyyttinsä Ruotsin GP:n harjoituksissa 1955, joskaan Coupé ei osalistunut itse kilpailuun. Se saavutti tehokkaammalla 302 hv-moottorillaan jopa 290 km/t huippunopeuden, joskin Daimler Classic-aineisto kertoo kaikkien W196-versioiden pystyneen ylittämään 300 km/t. Yhtiö kuitenkin luopui ajatuksesta Le Mansin suuronnettomuuden jälkeen, ja vetäytyi moottoriurheilusta kokonaan vuosien 1956-1987 väliseksi ajaksi. Yksi prototyypeistä jäi Rudolf Uhlenhautin käyttöön virka-autona, ja tämä autoyksilö esiintyy monissa ajanjakson valokuvissa isokokoisilla äänenvaimentimilla varustettuna: kilpaversiossahan pakokaasut poistuivat auton kyljessä matkustajan oven etureunan alla esiin sojottavista suorista pakoputkista. Kumpikin W196 S Coupé on edelleen olemassa, ja ne samoin kuin säilyneitä W196:n versioitakin kuuluvat tehdasmuseon noin 1 100 ajoneuvoa (2017) käsittävään, ajoittain muistoajoissa tai näyttelyissä esillä olevaan kokoelmaan.


title: Golden (Kylie Minoguen albumi)

text: Golden on Kylie Minoguen neljästoista studioalbumi, joka julkaistiin 6. huhtikuuta 2018 levy-yhtiön BMG Rights Management. Ensimmäinen singlen "Dancing" julkaistiin 19. tammikuuta 2018. Suuri osa albumista nauhoitettiin Nashvillessä Tennesseessä.


title: Ossi Laurila

text: Ossi Juhani Laurila (27. heinäkuuta 1956 Ypäjä – 10. kesäkuuta 2014 Hämeenlinna) oli suomalainen, pitkään Lontoossa Britanniassa vaikuttanut toimittaja ja Lontoon merimieskirkon killan pääsihteeri.


title: Ossi Laurila

text: Laurila valmistui ylioppilaaksi Someron lukiosta 1975, suoritti toimittajatutkinnon Tampereen yliopistossa ja työskenteli toimittajana muiden muassa Somero-lehdessä, Lallissa ja Radio Porissa, kunnes muutti vuonna 1987 BBC:n suomenkielisen osaston toimittajaksi Lontooseen. Kun BBC:n suomenkielinen toiminta loppui 1997, Laurila siirtyi ulkosuomalaisten yhdyssiteenä Britanniassa toimivan Lontoon merimieskirkon killan Finn-Guildin palvelukseen ensin sen julkaiseman Horisontti-lehden päätoimittajaksi ja vuodesta 2001 myös killan pääsihteeriksi ja hoiti näitä tehtäviä vuoteen 2014.


title: Ossi Laurila

text: Vuonna 1990 Laurila julkaisi yhdessä Ilpo Salosen kanssa Lontoota käsittelevän matkaoppaan "Lontoon mitalla".


title: Ossi Laurila

text: Laurilan poika on näyttelijä Ralph Laurila.


title: Robert Michels

text: Robert Michels (9. tammikuuta 1876 Köln, Saksa – 3. toukokuuta 1936 Rooma, Italia) oli Saksassa syntynyt, mutta sittemmin Italiassa vaikuttanut sosiologi. Hänet tunnetaan parhaiten teoksestaan "Puoluelaitos nykyajan demokratiassa" (, 1911), jossa hän esitti kaikien demokraattisten organisaatioiden ajautuvan kasvaessaan väistämättä kohti oligarkiaa, autoritarismia ja byrokratiaa.


title: Jannica Fagerholm

text: Jannica Charlotta Einarsdotter Fagerholm (s. 1961) on suomalainen ekonomi (KTM, Svenska handelshögskolan 1986), joka on työskennellyt vuodesta 2010 lähtien Signe ja Ane Gyllenbergin säätiön toimitusjohtajana. Tätä ennen hän on toimi pankki- ja vakuutusalalla Sampo-konsernissa (1990–1998), Handelsbanken Livissä (1998–1999) ja SEB Gyllenberg Private Bankissa (1999–2010).


title: Jannica Fagerholm

text: Vuonna 2017 hän toimi säätiötyönsä lisäksi kolmen pörssiyhtiön eli Keskon, Sammon ja Telesten hallituksissa sekä muun muassa Svenska handelshögskolanin ja Sairaala Eiran hallituksissa. Talouselämä-lehti arvioi hänet Suomen talouselämän 11. merkittävimmäksi päättäjänaiseksi.


title: Jannica Fagerholm

text: Jannica Fagerholmin sisko on Catarina Fagerholm. Heidän isoisänsä oli pääministeri K.-A. Fagerholm.


title: Call of Duty: Black Ops IIII

text: Call of Duty: Black Ops IIII on Activisionin julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli on julkaistu 12. lokakuuta 2018 Microsoft Windowsille, PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle.


title: Call of Duty: Black Ops IIII

text: Peli on saanut Gamereactorin arvostelussa arvosanan 9/10.


title: Totuus (täsmennyssivu)

text: Totuus tarkoittaa muun muassa seuraavia:


title: La Vérité

text: La Vérité (ranskaa, tarkoittaa 'totuus') voi tarkoittaa seuraavia:


title: Hungarian Open

text: Hungarian Open on huhtikuussa Budapestissa, Unkarissa järjestettävä miesten tennisturnaus. Turnaus järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2017. Turnaus kuuluu ATP World Tour 250 -sarjaan.


title: Istanbul Open

text: Istanbul Open on huhti-toukokuun vaihteessa Istanbulissa, Turkissa järjestettävä miesten tennisturnaus. Turnaus järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2015. Turnaus kuuluu ATP World Tour 250 -sarjaan.


title: Elli Suninen

text: Elli Maria Suninen (28. kesäkuuta 1877 Pietari – 29. syyskuuta 1960) oli suomalainen kotitalousalan kehittäjä. Hänen vanhempansa olivat satulamestari Elias Suninen ja Olivia Wahlstedt.


title: Elli Suninen

text: Suninen kävi suomenkielisen tyttökoulun (1896) ja Helsingin kasvatusopillisen talouskoulun opettajakurssin (1910). Lisäksi hän kävi opintomatkoilla Skandinaviassa ja Saksassa. Hän teki elämäntyönsä kotitalouskoulujen johtajana: Kuopion talouskoulun johtajana hän toimi 1912–1918 ja Helsingin kasvatusopillisen talouskoulun johtajana 1918–1950. Lisäksi hän toimi kotitalous- ja käsityöopetuksen järjestöissä ja komiteoissa. Hän oli Kotitalousopettajain liiton kunniajäsen.


title: Ilona Tóth

text: Ilona Tóth oli unkarilainen lääketieteen opiskelija, joka toimi eri sairaanhoitoon liittyvissä tehtävissä Unkarin kansannousun aikana vuonna 1956. Kansannousun jälkeen hän joutui viranomaisten pidättämäksi ja teloittamaksi vuonna 1957. Tóth oli Unkarin kansannousun ehkä tunnetuin naishahmo.


title: Ilona Tóth

text: Ilona Tóth syntyi 23. lokakuuta 1932 Árpádföldissa ja hän valmistui toisen asteen opinnoistaan vuonna 1951. Opiskellessaan Tóth oli toiminut työläisnuorisoliiton sihteerinä. Sittemmin hän jatkoi opintojaan lääketieteellisessä koulussa ja hieman ennen Unkarin kansannousua Tóth oli parhaillaan harjoittelemassa sisätautilääketiedettä Budapestin Szövetség-kadulla sijainneessa sairaalassa. Kansannousun alkaessa 23. lokakuuta Tóth oli mukana osoittamassa mieltään kaduilla ja pari päivää myöhemmin hän liittyi vapaaehtoisten järjestämään ambulanssitoimintaan Sándor Péterffy-kadulla sijainneella sairaalalla. Marraskuussa hän siirtyi avustavan sairaalayksikön johtoon.


title: Ilona Tóth

text: Neuvostojoukot kukistivat lopulta Unkarin kansannousun, mutta Tóth jatkoi taistelujen päätyttyä poliittista vastarintaa auttaen esimerkiksi jakamaan lentolehtisiä ja julkaisemaan kiellettyä "Élünk"-nimistä' lehteä. Viranomaiset pidättivät hänet 20. marraskuuta ja häntä syytettiin nimeämättömän ilmeisesti turvallisuuspalvelussa toimineen miehen murhasta. Tóthin ohella syytettyinä oli Gyula Obersovszky ja József Gáli. Tóth tuomittiin kuolemaan 8. huhtikuuta 1957 ja tuomio säilyi korkeimmassa oikeudessa. Tuomiot herättivät mielenosoituksia ympäri maailmaa, joiden takia Obersovszkyn ja Gálin kuolemantuomioista luovuttiin. Tóth kuitenkin teloitettiin Budapestissa 26. kesäkuuta 1957.


title: Minna Metsälä

text: Minna Marika Metsälä (o.s. Ylänen) on toiminut Keskinäisen Vakuutusyhtiö Turvan toimitusjohtajana vuodesta 2008. Metsälä on syntynyt ja käynyt koulunsa Vammalassa. Ylioppilaaksi hän valmistui Vammalan lukiosta vuonna 1985.


title: Minna Metsälä

text: Koulutukseltaan Metsälä on kauppatieteiden maisteri ja hän valmistui ekonomiksi Tampereen yliopistosta vuonna 1990. Ennen Turvaan tuloaan hän toimi ylemmän keskijohdon tehtävissä Nokian Renkaat Oyj:ssä logistiikassa ja asiakaspalvelussa vuodesta 2000 lähtien.


title: Minna Metsälä

text: Metsälän luottamustehtäviä ovat Tampereen Kauppakamarin puheenjohtajuus (vuoden 2018 alusta), kauppakamarin finanssivaliokunnan puheenjohtajuus ja jäsenyys, Tampereen Ensi- ja Turvakoti ry:n hallituksen jäsenyys, vuonna 2018 päättynyt Tampereen Työväen Teatteri Oy:n hallituksen jäsenyys, Veikkaus Oy:n hallituksen ja henkilöstövaliokunnan jäsenyys 2015–2017 sekä Finanssiala ry:n vahinkovakuutuksen johtokunnan jäsenyys. Metsälä on myös LähiTapiola Keskinäisen Henkivakuutusyhtiön hallintoneuvoston jäsen. Tuoreimpana luottamustehtävänä on 19.6.2018 listautuneen Kojamo Oyj:n hallituksen jäsenyys.


title: Minna Metsälä

text: Minna Metsälän puoliso Risto Metsälä toimii Ocio Oy:n toimitusjohtajana ja pääomistajana johdon liiketoimintakonsultoinnin sekä ict-hankekonsultoinnin alalla.


title: Deborah Niland

text: Deborah Niland (1950 t. 1952 Auckland, Auckland, Pohjoissaari, Uusi-Seelanti) on Uudessa-Seelannissa syntynyt australialainen kuvittaja ja lastenkirjailija


title: Deborah Niland

text: Nilandin vanhemmat ovat kirjailijat Ruth Park ja D'Arcy Niland ja hänen kaksoissisarensa oli taiteilija, kuvittaja Kilmeny Niland. Hän opiskeli yhdessä sisarensa kanssa Sydneyssä Julian Ashton Art Schoolissa. Hän on kuvittanut lastenkirjoja vuodesta 1970 ja ollut yhteistyössä monien kirjailijoiden kanssa, esimerkkeinä Jean Chapman, Hazel Edwards (sarja "Hippopotamus on the Roof") ja Ruth Park.


title: Deborah Niland

text: Deborah ja Kilmeny kuvittivat 1970-luvulla yhteistyössä useita kirjoja ja kirjoittivat ja kuvittivat "Peippopuu: pörrösiipien numerokirjan" (1975). Hänen teoksiaan on ollut esillä myös näyttelyissä.


title: Kilmeny Niland

text: Kilmeny Niland (1950 t. 1952 Auckland, Auckland, Pohjoissaari, Uusi-Seelanti – 27. helmikuuta 2009) on Uudessa-Seelannissa syntynyt australialainen taiteilija, kuvittaja ja lastenkirjailija.


title: Kilmeny Niland

text: Nilandin vanhemmat ovat kirjailijat Ruth Park ja D'Arcy Niland, ja hänen kaksoissisarensa on kirjailija Deborah Niland. Hänen poikansa on kirjailija Tom Champion ja miehensä kirjailija Rafe Champion.


title: Kilmeny Niland

text: Niland opiskeli kaksi vuotta Sydneyssä Julian Ashton Art Schoolissa, ja valmistuttuaan hän matkusteli Britanniassa ja Manner-Euroopassa. Hän teki animaatioita, lastenkirjoja, muotokuvia, kortteja, painokuvia. Hän sai useita palkintoja sekä kotimaassa että kansainvälisissä kilpailuissa, ja yksi hänen maalaamansa muotokuva on ostettu Canberraan National Portrait Galleryyn. Hän teki muutamia lastenkirjoja yhteistyössä sisarensa Deborah Nilandin kanssa.


title: Kilmeny Niland

text: Nilandilla todettiin rintasyöpä 1991 ja myöhemmin non-Hodgkinin lymfooma, johon hän kuoli 2009.


title: Kalevi Moisio

text: Kalevi Antero Moisio (s. 23. toukokuuta 1948 Viitasaari) on kaupunkineuvos ja Alajärven entinen pitkäaikainen kaupunginjohtaja.


title: Kalevi Moisio

text: Kalevi Moisio syntyi maanviljelijä Niilo Henrik Moision ja emäntä Anja Ilona Kyllikki Pekkalan perheeseen. Hänen puolisonsa on opettaja Päivi Inkeri Sallila. Moisio valmistui hallintotieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta 1985. Hän oli kunnallisharjoittelija Viitasaarella 1967–1968 ja 1970, kansanterveystyön kuntainliiton toimistoapulainen 1973 ja Iitin kuntasuunnittelija 1976. Nuijamaalla Moisio toimi kuntasuunnittelijana ja vt. kunnansihteerinä 1977 sekä kunnanjohtajana 1977–1979. Kivijärven kunnanjohtaja hän oli 1979–1985 ja Alajärven 1985. Alajärven kaupunginjohtaja hänestä tuli 1986. Tätä tehtävää Moisio hoiti aina vuoteen 2012 asti, jolloin hän jäi eläkkeelle ja muutti Viitasaarelle.


title: Mika Kallio (muusikko)

text: Mika Kallio (s. 1974) on suomalainen jazzrumpali. Hän on julkaissut yhden soololevyn sekä lukuisia levyjä eri kokoonpanojen kanssa.


title: Miekkavihvilä

text: Miekkavihvilä ("Juncus ensifolius") on vihviläkasvien (Juncaceae) heimoon, vihvilöiden ("Juncus") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen ja yleisväritykseltään vaaleanvihreä kasvi, jolla on miekkamaiset lehdet.


title: Miekkavihvilä

text: Miekkavihvilän varret kasvavat noin 50 cm korkeiksi. Varret ovat hieman siipipalteisia ja niissä on useita lehtiä. Lehdet ovat tasaisia ja voivat olla 5 mm leveitä. Kukat sijaitsevat monikukkaisena, tiiviinä ja pyöreänä rykelmänä varren päässä. Meikkavihvilä kukkii kesä–heinäkuussa.


title: Miekkavihvilä

text: Miekkavihvilä on kotoisin Pohjois-Amerikasta, mutta sitä tavataan myös Pohjoismaissa. Ruotsiin miekkavihvilä on levinnyt Pohjois-Amerikasta tuodun tienvierille kylvettävän nurmisiemenen mukana ja sitä kasvaa Ruotsissa harvinaisena tienpientareilla ja ojissa. Ruotsissa miekkavihvilän ensimmäinen löytö julkaistiin vuonna 1984. Suomesta miekkavihvilää on havaittu muutamilta paikoilta 1990- ja 2000-luvuilla.


title: Ecaterina Teodoroiu

text: Ecaterina Teodoroiu (14. tammikuuta 1894 – 3. syyskuuta 1917) oli romanialainen sotilas, josta tuli kuolemansa jälkeen kansallissankari. Hän kuoli taistelussa saksalaisia vastaan ensimmäisessä maailmansodassa vuonna 1917.


title: Ecaterina Teodoroiu

text: Teodoroiu syntyi 14. tammikuuta 1894 Vǎdenissa lähellä Târgu Jiun kaupunkia. Hän opiskeli opettajaksi, ja vuonna 1913 hän liittyi Romanian partioliikkeeseen. Romania liittyi ympärysvaltojen puolelle ensimmäiseen maailmansotaan elokuussa 1916, ja Teodoroiun veljet päätyivät asepalvelukseen. Teodoroiu ilmoittautui vapaaehtoisena kenttäsairaanhoitajaksi ollakseen lähellä veljiään, ja lokakuussa hän otti osaa taisteluun Tonavan sivujoella Jiulla, jossa romanialaiset pysäyttivät saksalaisten joukkojen etenemisen joen ylittävällä sillalla. Teodoroiun taistelussa osoittaman rohkeuden takia hänet kutsuttiin vierailulle Romanian kuningasperheen luokse Bukarestiin.


title: Ecaterina Teodoroiu

text: Teodoroiun veli Nicolae sai surmansa taistelussa 1. marraskuuta, ja veljensä kuoleman takia Teodoroiu liittyi vapaaehtoisena sotilasyksikköön. Naisilla ei yleensä ollut tällaista mahdollisuutta, mutta Teodoroiu hyväksyttiin vapaaehtoiseksi ilmeisesti kuningasperheen tuen takia. Myöhempien taistelujen aikana hän oli jäädä saksalaisten vangiksi, mutta hänen onnistui ampua häntä vartioinut saksalainen piilotetulla revolverilla. Teodoroiu palasi riveihin ja haavoittui sirpaleista jalkoihinsa taisteluissa Filiasissa. Hän pääsi sairaalasta tammikuussa 1917, ja maaliskuussa Ferdinand I:n palkitsi hänet mitalilla ja ylensi hänet vänrikiksi. Teodoroiu johti uudessa asemassaan 25-henkistä jalkaväkijoukkuetta.


title: Ecaterina Teodoroiu

text: Elokuussa 1917 romanialaiset ja venäläiset joukot hyökkäsivät itävaltaunkarilaisia ja saksalaisia joukkoja vastaan Marasestin ja Siretjoen suunnalla. Teodoroiun yksikkö oli mukana ylittämässä jokea, ja se otti puolustusasemat Muncelun-Varnitan suunnalla. Romanialaiset osasivat odottaa vihollisen vastahyökkäystä, minkä takia romanialaisen 11. divisioonan komentaja kenraali Ernest Brosteanu määräsi Teodoroiun tämän propaganda-arvon vuoksi turvaan kenttäsairaalaan eturintaman taakse. Teodoroiu kieltäytyi kuitenkin lähtemästä, ja 3. syyskuuta saksalainen 115. divisioona hyökkäsi romanialaisten asemia vastaan. Teodoroiu sai surmansa konekivääritulessa johtaessaan vastahyökkäystä saksalaisia vastaan.


title: Ecaterina Teodoroiu

text: Teodoroiu haudattiin eturintaman tuntumaan, ja vuonna 1921 hänet haudattiin uudestaan lähelle siltaa, jota hän oli puolustamassa. Teodoroiu sai sankarimaineen, ja esimerkiksi monet romanialaiset taiteilijat kuvasivat häntä isänmaallisissa teoksissa. Yksi ensimmäisistä romanialaisista elokuvista oli 1920-luvun alussa valmistunut "Ecaterina Teodoroiu". Romanian kommunistien kaudella Teodoroiu pyrittiin pyyhkimään historiasta hänen yhteyksiensä takia kuninkaalliseen perheeseen. Kommunistien vallan romahdettua vuonna 1989 häntä on alettu jälleen pitää kansallissankarina.


title: Myllykattara

text: Myllykattara ("Bromus racemosus") on töpökattaroiden ("Bromus") sukuun kuuluva heinäkasvilaji. Se on yksivuotinen ja yleisesti ottaen keskikokoinen kattaralaji, joka muistuttaa muista kattaralajeista eniten vaihdokaskattaraa ("Bromus commutatus"). Myllykattara on tunnistettavissa tähkylöidensä ulkonäön sekä röyhyn haarojen pituuden perusteella.


title: Myllykattara

text: Myllykattara on kasvutavaltaan löyhästi mätästävä, ja sen varret ovat pystyjä tai kohenevia. Varret voivat kasvaa noin metrin korkuisiksi asti, mutta jäävät usein matalammiksi. Lehdet ovat noin 5 mm leveitä, vaaleanvihreitä ja hienokarvaisia. Lehtitupet ovat myös hienokarvaisia, ja kieleke on lyhyt. Myllykattaran kukinto on harvahko röyhy, jonka haarat ovat pitkiä. Röyhyn haarat ovat tähkylöitä pidempiä sekä usein enemmän tai vähemmän yhteenkasvaneita. Tähkylät ovat suuria, kaljuja ja niissä on viidestä kahdeksaan kukkaa sekä noin millimetrinpituinen nivelväli kukkien väleissä. Kaleet oavt suunnilleen keskenään yhtä pitkiä, ja ulkokaleissa on kolmesta viiteen suonta. Ulkohelpeet ovat pyöreäselkäisiä ja sileitä. Kaikkien kukkien ulkohelpeissä on pitkä vihne, joka on kaikissa kukissa yhtä pitkä.


title: Myllykattara

text: Myllykattara kasvaa kosteilla kasvupaikoilla. Myllykattaraa tavataan laajalti Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Pohjoismaissa myllykattaraa tavataan vain Etelä-Ruotsin rannikoilta sekä Tanskasta. Suomesta myllykattaraa on havaittu muutamilta paikoilta viimeisten sadan vuoden aikana. Ruotsissa myllykattara on rauhoitettu.


title: Lilli Syvänen

text: Lilli Ellen Syvänen (29. kesäkuuta 1899 Längelmäki – 23. heinäkuuta 1983) oli suomalainen agronomi sekä Keski-Suomen emäntäkoulun ja Kotitalousopettajaopiston johtaja.


title: Lilli Syvänen

text:
Syvänen valmistui ylioppilaaksi 1920, filosofian kandidaatiksi 1924 ja agronomiksi 1925. Hän toimi Pohjois-Savon käytännöllistietopuolisen karjatalouskoulun opettajana 1925–1931 ja Kauhajoen kotitalousoppilaitoksen opettajana 1931–1935. Valtaosan työurastaan hän kuitenkin teki Jyväskylän maalaiskunnan Mannilassa sijainneen Keski-Suomen emäntäkoulun tehtävissä:
opettajana 1935–1947 ja johtajana 1940–1947 sekä Kotitalousopettajaopiston opettajana ja johtajana vuodesta 1947 alkaen.


title: Gouadji Kao

text: Gouadji Kao on maalaiskunta Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Sen keskuskylä N’Togonasso sijaitsee 40 kilometriä Koutialasta koilliseen. Kunnassa on 10 700 ja keskuskylässä 2 800 asukasta (vuonna 2009).


title: Gouadji Kao

text: Gouadji Kaon kunta rajoittuu pohjoisessa Koutialan piirin Koromon, idässä Kounianan ja Zanfiguén, etelässä Zébalan ja Logouanan ja lännessä Sorobasson ja Songo-Doubacorén kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja laaksot. Kasvillisuus on ruoho- ja pensassavannia.


title: Gouadji Kao

text: Kuntaan kuuluu kuusi kylää. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja. Lisäksi on fulbeja, bambaroita ja dogoneja.


title: Gouadji Kao

text: N’Togonasson kautta kulkee Koutialan ja Sanin välinen maantie. Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra ja maissi. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, vähäisessä määrin hevoset ja siat sekä siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä. N’Togonassossa pidetään viikottaiset markkinat.


title: Goudié Sougouna

text: Goudié Sougouna (myös "Gouadji Soukouna", "Gouadjie Sougouna") on maalaiskunta Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Sanguéla sijaitsee 55 kilometriä Koutialasta etelään. Kunnassa on 13 400 ja keskuskylässä 5 300 asukasta (vuonna 2009).


title: Goudié Sougouna

text: Goudié Sougounan kunta rajoittuu lounaassa Koutialan piirin Diouradougou Kafon, luoteessa Sinkolon, pohjoisessa Koloniguén ja koillisessa Yorosson piirin Ourikélan kuntiin sekä kaakossa Burkina Fasoon. Maisemaa leimaavat tasangot ja laaksot. Pysyviä vesistöjä ei ole. Kasvillisuus on savannia. Seutu kuuluu Sudanin ilmastovyöhykkeeseen.


title: Goudié Sougouna

text: Kuntaan kuuluu kuusi kylää. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja. Lisäksi on bambaroita, fulbeja ja dogoneja.


title: Goudié Sougouna

text: Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, puuvilla ja maapähkinä. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja.


title: Shawn Fonteno

text: Shawn D. Fonteno (s. 8. huhtikuuta 1968 Los Angeles), joka tunnetaan myös taiteilijanimellä Solo, on yhdysvaltalainen näyttelijä ja rap-artisti, joka on tehnyt roolin Franklin Clintonina vuonna 2013 julkaistussa videopelissä "Grand Theft Auto V". Fontenon esitys "Grand Theft Auto V" -pelissä nauhoitettiin pääosin käyttämällä liikkeenkaappausteknologiaa. Hän ääninäytteli myös vuoden 2004 "" -videopelissä Tarnell-nimistä hahmoa.


title: Shawn Fonteno

text: Fonteno syntyi Wattsissa, Los Angelesissa. Hän liittyi rikollisryhmiin ja myi huumeita, mutta eräs ammuskelutapaus, joka oli vähällä aiheuttaa kuoleman, sai hänet pyrkimään uraa musiikissa ja näyttelemisessä. Hän on Young Maylayn serkku, joka oli "Grand Theft Auto: San Andreas" -videopelin päähahmon Carl Johnsonin ääninäyttelijänä.


title: Mesilillukka

text: Mesilillukka eli lapinlillukka ("Rubus" × "castoreus") on mesimarjan ("Rubus arcticus") ja lillukan ("Rubus saxatilis") välinen risteymä.


title: Mesilillukka

text: Mesilillukka muodostaa rönsyjä ja sillä on kalvaan vaaleanpunaiset kukat. Mesilillukkaa tavataan toisinaan kasvupaikoilla, joilla kasvaa lähekkäin kumpaakin kantalajia. Suomessa mesilillukkaa on tavattu monin paikoin, lähinnä Vaasa–Joensuu-linjan pohjoispuolelta.


title: Kafo Faboli

text: Kafo Faboli on maalaiskunta Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Péguéna sijaitsee 65 kilometriä Koutialasta luoteeseen. Kunnassa on 14 200 ja keskuskylässä 2 000 asukasta (vuonna 2009).


title: Kafo Faboli

text: Kafo Fabolin kunta rajoittuu idässä Koutialan piirin M’Pessoban, etelässä Karagouana Mallén ja Miénan, lännessä Ségoun alueen Blan piirin Falon ja pohjoisessa Beguenén kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja laaksot. Kasvillisuus on pensassavannia.


title: Kafo Faboli

text: Kuntaan kuuluu kymmenen kylää. Niistä suurin on 3 900 asukkaan Togoba. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja ja bambaroita. Lisäksi on fulbeja.


title: Kafo Faboli

text: Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi ja maissi. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, vähäisessä määrin hevoset ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.


title: Saksan jalkapallon 1. Bundesliiga 1980–1981

text: Saksan Bundesliigan kausi 1980–1981 oli järjestyksessään 18. Bundesliigan, Länsi-Saksan pääsarjan, kausi. Se alkoi 15. elokuuta 1980 ja päättyi 13. kesäkuuta 1981. Hallitsevana mestarina kauteen lähti Bayern München.


text: Jokainen joukkue pelasi kaksi peliä toisiaan vastaan joukkue, yhden kotona ja yhden vieraissa. Joukkueet saivat kaksi pistettä voitosta ja yhden pisteen tasapelistä. Jos kaksi tai useampi joukkueista oli tasapisteissä, sijoitus määräytyi maalierolla ja jos vielä tasoissa, niin tehdyt maalit ratkaisivat. Joukkue, jolla oli eniten pisteitä kruunattiin mestariksi ja kolme vähiten pisteitä kerännyttä joukkuetta putosi seuraavaksi kaudeksi 2. Bundesliigan.


text: Hertha BSC, SV Werder Bremen ja Eintracht Braunschweig putosivat edellisen kauden päätteeksi 2. Bundesliigaan. Heidän korvasivat Arminia Bielefeld, 1. FC Nürnberg ja Karlsruher SC: n.


text: Mestaruuden voitti toisen kerran peräkkäin Bayern München neljän pisteen erolla HSV:en. 1. Bundesliigasta putosivat toinen müncheniläisjoukkue 1860 München, FC Schalke 04 sekä FC Bayer 05 Uerdingen.


text: Maalipörssin voiton vei nimiinsä toisen kerran peräkkäin Karl-Heinz Rummenigge 29 maalillaan.


text: Kaudella 1980–1981 Bundesliigassa nähtiin suomalaisia ensi kertaa sitten Juhani Peltosen, joka oli ensimmäinen suomalainen jalkapalloilija Saksan korkeimmalla sarjatasolla. Pasi Rautiainen edusti Bayern Müncheniä yhdessä ottelussa ja Seppo Pyykkö pudonnutta Bayer Uerdingeniä kolmessa ottelussa.


title: Kapala

text: Kapala on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Se sijaitsee 25 kilometriä Koutialasta etelään. Kunnassa on 8 300 ja kylässä 2 500 asukasta (vuonna 2009).


title: Kapala

text: Kapalan kunta rajoittuu pohjoisessa Koutialan piirin N’Goutjinan ja Sincinan, idässä Koloniguén, etelässä Sinkolon ja lännessä Zangasson kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja laaksot. Pysyviä vesistöjä ei ole. Kasvillisuus on metsäsavannia.


title: Kapala

text: Kuntaan kuuluu kolme kylää. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja. Lisäksi on bambaroita, fulbeja ja dogoneja.


title: Kapala

text: Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra ja maissi. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, siat ja siipikarja.


title: Fanny von Hertzen

text: Fanny von Hertzen (16. heinäkuuta 1873 Sakkola – 29. huhtikuuta 1950) oli suomalainen raittiusliikkeen, NNKY:n ja Valkonauhaliiton aktiivi.


title: Fanny von Hertzen

text: Fanny von Hertzen oli vuonna 1910 Suomen edustajana NNKY:n kansainvälisessä kokouksessa Berliinissä, vuonna 1920 Valkonauhan maailmanliiton kokouksessa Lontoossa ja vuonna 1928 vastaavassa kokouksessa Lausannessa. Päätoimisesti hän oli Helsingin suomenkielisen NNKY:n sihteerinä 1906–1910, Suomen valkonauhaliiton sihteerinä 1914–1917, varapuheenjohtaja 1918–1921 ja liiton puheenjohtajana 1921–1935. Samanaikaisesti hän oli Keski-Helsingin valkonauhayhdistyksen puheenjohtaja 1928–1935 ja myöhemmin Luumäen valkonauhayhdistyksen puheenjohtaja 1943–1950.


title: Fanny von Hertzen

text: Kansainvälisissä luottamustehtävissä hän toimi alkoholitonta kulttuuria edistävän pohjoismaisen naisliikkeen keskuskomiteassa 1926–1935 ja Valkonauhan maailmanliiton hallintoneuvostossa 1926–1934. Hän on julkaissut teoksen "Suomen valkonauhaliikkeen 35-vuotiskertomus" (1931).


title: Karagouana Mallé

text: Karagouana Mallé on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Se sijaitsee 55 kilometriä Koutialasta maanteitse luoteeseen. Kunnassa on 7 400 ja kylässä 3 000 asukasta (vuonna 2009).


title: Karagouana Mallé

text: Karagouana Mallén kunta rajoittuu koillisessa ja idässä Koutialan piirin M’Pessoban, etelässä N’Tossonin, lännessä Miénan ja luoteessa Kafo Fabolin kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja laaksot.


title: Karagouana Mallé

text: Kuntaan kuuluu viisi kylää. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja, bambaroita (dionka) ja fulbeja.


title: Karagouana Mallé

text: Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, riisi, maapähkinä ja pavut. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.


title: The Motels

text: The Motels on yhdysvaltalainen uuden aallon yhtye Berkeleystä, Kaliforniasta, joka on tehnyt singlet ”Only the Lonely” ja ”Suddenly Last Summer”, joista molemmat sijoittuivat Billboard Hot 100 -singlelistan 9. sijalle vuosina 1982 ja 1983.


title: The Motels

text: Yhtyeen päälaulaja Martha Davis muodosti yhtyeen uudelleen vuonna 1998 ja nimesi sen muotoon ”The Motels featuring Martha Davis”. Tällä nimellä yhtye kävi kiertueilla useiden eri muusikkokokoonpanojen kanssa.


title: The Motels

text: Yhtye on esiintynyt myös nimellä ”Martha Davis and The Motels”.


title: Kolonigué

text: Kolonigué (myös "Koloningué") on maalaiskunta Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Molobala sijaitsee 35 kilometriä Koutialasta kaakkoon. Kunnassa on 23 000 ja keskuskylässä 5 600 asukasta (vuonna 2009).


title: Kolonigué

text: Koloniguén kunnan pinta-ala on noin 800 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Koutialan piirin Sincinan ja Nafangan, idässä Koninguén, lännessä Kapalan ja Sinkolon, etelässä Goudié Sougounan ja kaakossa Yorosson piirin Ourikélan kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan lähinnä tasankoa. Pysyviä vesistöjä ei ole.


title: Kolonigué

text: Kuntaan kuuluu kymmenen kylää. Asukkaiden enemmistön on miniankoja. Lisäksi on fulbeja, bambaroita, dogoneja ja boboja. Uskontoja ovat islam, kristinusko ja animismi.


title: Kolonigué

text: Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, hirssi, durra ja maissi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, vähäisessä määrin hevoset ja siat sekä siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, pienimuotoista kaupankäyntiä, käsityöammatteja, keräilyä ja käydään palkkatöissä. Teollisuutta tai matkailua ei ole.