title: Ed King

text: Vuonna 2014 King vieraili Skinny Mollyn albumilla "Here For A Good Time" soittaen kappaleessa "Make It Easy".


title: Ed King

text: King kuoli keuhkosyöpään 68-vuotiaana.


title: Hengan International

text: Hengan International on kiinalainen monialayhtiö, jonka markkina-arvo on noin 10 miljardia dollaria. Yhtiö valmistaa muun muassa pehmopaperia ja henkilökohtaisia hygieniatuotteita.


title: Hengan International

text: Huhtikuussa 2018 Henganin kerrottiin ostaneen 11,7 miljoonalla eurolla 36,5 prosentin osuuden Kuopioon suunnitellusta Finnpulp-hankkeesta. Sopimukseen kerrotaan liittyvän mahdollisuus kasvattaa omistusosuus 49 prosenttiin.


title: USS Indiana (BB-1)

text: USS Indiana (runkonumero BB-1) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1893 vesille laskettu Indiana-luokan taistelulaiva.


title: USS Indiana (BB-1)

text: Alus tilattiin 30. kesäkuuta 1890 William Cramp and Sonsilta Philadelphiasta Pennsylvaniasta, missä köli laskettiin 7. toukokuuta 1891. Alus laskettiin vesille 28. helmikuuta 1893 kumminaan Jessie Miller ja otettiin palvelukseen 20. marraskuuta 1895 päällikkönään Robley D. Evans.


title: USS Indiana

text: USS Indiana voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia:


title: Viktória Kužmová

text: Viktória Kužmová (s. 11. toukokuuta 1998 Košice) on slovakialainen tennispelaaja. Hän on sijoittunut parhaimmillaan kaksinpelissä WTA-listan sijalle 45 tammikuussa 2019. Hän voitti vuonna 2015 tyttöjen nelinpeliturnauksen Yhdysvaltain avoimissa Aleksandra Pospelovan kanssa. Seuraavana vuonna hän oli siellä kaksinpelissä loppuottelussa.


title: Viktória Kužmová

text: Ensimmäisessä pelaamassaan Grand Slam -turnauksen pääsarjassa Yhdysvaltain avoimissa 2017 Kužmová hävisi ensimmäisellä kierroksella Venus Williamsille voittaen kuitenkin yhden erän häntä vastaan. Australian avoimissa 2018 hän hävisi avauskierroksella Elise Mertensille. Helmikuussa hän eteni välieriin Budapestin WTA-turnauksessa. Hän hävisi turnauksen karsintojen toisen kierroksen ottelunsa, mutta sai lopulta villin kortin pääsarjaan, missä voitti avauskierroksella neljänneksi sijoitetun Sorana Cîrstean, toisella kierroksella Sabine Lisickin ja puolivälierissä Petra Martićin. Välierissä hän hävisi Alison Van Uytvanckille.


title: USS Massachusetts (BB-2)

text: USS Massachusetts (runkonumero BB-2) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1893 vesille laskettu Indiana-luokan taistelulaiva.


title: USS Massachusetts (BB-2)

text: Alus tilattiin 30. kesäkuuta 1890 William Cramp and Sonsilta Philadelphiasta Pennsylvaniasta, missä köli laskettiin 25. kesäkuuta 1891. Alus laskettiin vesille 10. kesäkuuta 1893 kumminaan laivastoministeri Hilary Herbertin tytäs Leila Herbert ja otettiin palvelukseen 10. kesäkuuta 1896 päällikkönään Frederick Rodgers.


title: USS Massachusetts

text: USS Massachusetts voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia:


title: Lassi Viholainen

text: Lassi Viholainen (s. 16. kesäkuuta 1999) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Interiä. Hän on pelipaikaltaan laitapelaaja.


title: Anna Simó

text: Anna Simó i Castelló (s. 1968 Els Alamús) on Katalonian tasavaltalaista vasemmistoa edustava katalonialainen poliitikko. Hän oli vuosina 2006–2017 eli yhteensä neljä vaalikautta kansanedustajana Katalonian alueparlamentissa, mutta vetäytyi sen jälkeen politiikasta. Simó toimi parlamentin puhemiehistön ensimmäisenä sihteerinä vuosina 2015–2017, jolloin Carles Puigdemontin johtama hallitus valmisteli ja järjesti kansanäänestyksen Katalonian itsenäistymisestä.


title: Anna Simó

text: Kansanäänestyksen ja sitä seuranneen itsenäisyysjulistuksen jälkeen Espanja nosti Katalonian hallituksen ministereitä, parlamentin puhemiehistöä ja eräitä muita avainpoliitikoita vastaan syytteet "kapinasta", josta voidaan tuomita Espanjan lain mukaan jopa 30 vuodeksi vankilaan. Espanjan korkein oikeus käsitteli parlamentin puhemiehistön syytteitä 9. marraskuuta 2017 ja määräsi puhemies Carme Forcadellin maksamaan jopa 150 000 euron takuut vastineeksi siitä, ettei tämä joutuisi tutkintavankeuteen. Forcadell vietti yhden yön vankilassa, mutta vapautui seuraavana päivänä maksettuaan takuut. Oikeus ei hyväksynyt, että Forcadell olisi maksanut takuut jo samana päivänä, jona ne määrättiin ja parlamentin puhemiehistön kolmas sihteeri Joan Josep Nuet arveli, että Forcadell pyrittiin näin saamaan tarkoituksella edes hetkeksi vankilaan. Simólle ja kolmelle muulle puhemiehistön jäsenelle (Lluís Corominas, Lluís Guinó ja Ramona Barrufet) määrättiin 25 000 euron takuut, ja syytetyistä vain Nuet päästettiin tutkinnan ajaksi vapaaksi ilman rajoituksia.


title: Anna Simó

text: Maaliskuussa 2018 Espanjan korkeimman oikeuden tuomari Pablo Llarena yksilöi tarkemmin, millä rikosnimikkeellä kutakin poliitikkoa tultaisiin syyttämään oikeudessa. Tässä yhteydessä kapinasyyte ( lievennettiin Simón osalta syytteeksi "kansalaistottelemattomuudesta" (), mutta Forcadell ja useita yhä "kapinasta" syytettyjä ministereitä (Jordi Turull, Raül Romeva, Josep Rull ja Dolors Bassa) vangittiin uudelleen heidän tehdessä näin vankilassa seuraa Oriol Junquerasille, Joaquim Fornille, Jordi Sànchezille ja Jordi Cuixartille, jotka olivat olleet yhtäjaksoisesti vangittuina jo loppuvuodesta 2017 alkaen.


title: Anna Simó

text: Simó ei ollut Katalonian hallituksen ministerinä, joten hän ei ollut suoraan toimeenpanemassa kansanäänestystä. Häntä vastaan nostettu syyte perustuukin siihen, että Espanjan mielestä Katalonian parlamentin puhemiehistö rikkoi Espanjan lakia salliessaan parlamentissa edes keskustelun mahdollisesta itsenäistymisestä.


title: USS Oregon (BB-3)

text: USS Oregon (runkonumero BB-3) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1893 vesille laskettu Indiana-luokan taistelulaiva.


title: USS Oregon (BB-3)

text: Alus tilattiin 30. kesäkuuta 1890 Union Iron Worksiltä San Franciscosta Kaliforniasta, missä köli laskettiin 19. marraskuuta 1891. Alus laskettiin vesille 26. lokakuuta 1893 kumminaan John C. Ainsworthin tytär Daisy Ainsworth ja otettiin palvelukseen 15. heinäkuuta 1896 päällikkönään H. L. Howison.


title: Dalila Jakupović

text: Dalila Jakupović (s. 24. maaliskuuta 1991 Jesenice) on slovenialainen tennispelaaja. Hän on sijoittunut parhaimmillaan kaksinpelissä WTA-listan sijalle 69 marraskuussa 2018 ja nelinpelissä sijalle 38 syyskuussa 2018. Hän on voittanut urallaan kaksi WTA-turnausta nelinpelissä.


title: Dalila Jakupović

text: Marraskuussa 2017 Jakupović pelasi sijoittamattomana WTA 125k -turnauksen loppuottelussa Mumbaissa. Hän hävisi loppuottelussa Aryna Sabalenkalle. Vuonna 2017 Jakupović voitti Istanbulin WTA-turnauksen nelinpelin Nadija Kitšenokin kanssa. Vuonna 2018 hän voitti Irina Kromatševan kanssa Bogotán WTA-turnauksen nelinpelin.


title: Konttakääpä

text: Konttakääpä ("Phellinus contiguus", syn. "Fuscoporia contigua") on Suomessa puutteellisesti tunnettu (DD) monivuotinen arinakääpälaji, mutta tiettävästi Porin seudulta sitä on tavattu. Varma löytö on Ahvenanmaalta. Se elää tyrnipensaiden rungolla kuten myös sukulaisensa tyrninkääpä ("P. hippophaëicola"), mutta pikemmin vanhojen pensiden tyviosissa. Keski-Euroopassa laji tunnetaan ainakin tammelta. Ulkonaisesti se muistuttaa pikireunakääpää ("P. lundellii"), mutta on käytännöllisesti katsoen aina pinnanmyötäisesti kasvava. Myös etelänkääpä ("P. ferruginosus") on samantapainen. Konttakäävän pillit ovat suhteellisen suuria, joskus lähes millimetrin läpimittaisia.


title: USS Oregon

text: USS Oregon voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia:


title: Oskari Jakonen

text: Oskari Jakonen (s. 22. huhtikuuta 1997) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Turun Palloseuraa. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä.


title: USS Iowa (BB-4)

text: USS Iowa (runkonumero BB-4) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1896 vesille laskettu taistelulaiva.


title: USS Iowa (BB-4)

text: Yhdysvaltain kongressi antoi 19. heinäkuuta 1892 hankintavaltuutuksen 9 100 tonnin avomerikelpoisen rannikkopanssarilaivan hankkimiseksi. Päätös täytti laivaston halun tehokkaan avomerellä toimimaan kykenevän aluksen hankkimiseksi. Aiemmin kongressin rannikkopanssarilaivana vahvistamassa Indiana-luokassa oli ongelmia toimintamatkassa ja nopeudessa. Alus oli ainoa laatuaan ja se ei siten kuulunut mihinkään alusluokkaan, mutta se voidaan mieltää parannetun Indiana-luokan aluksena.


title: USS Iowa (BB-4)

text: Aluksen 11 000 hevosvoimaa tuottaneen hiilivoimalla toimivan kaksiakselisen propulsiojärjestelmän valmisti William Cramp and Sons. Järjestelmä koostui kahdesta vertikaalisesta kolmivaiheisesta höyrykoneesta ja niihin kytketyistä höyrykattiloista. Aluksen varastoissa oli 1 628 tonnia hiiltä.


title: USS Iowa (BB-4)

text: Aluksen suunnittelun pohjautuessa Indiana-luokkaan sille oli asennettu vastaava aseistus. Aluksen pääaseina oli neljä kahdentoista tuuman 35 pituuskaliiperin hydraulisesti suunnattavaa tykkiä etu- ja takakannelle asennetuissa kaksoistorneissa. Apuaseina oli kahdeksan kahdeksan tuuman tykkiä neljässä kaksoistornissa. Aseistuksen täydensi kaksi neljäntoista tuuman torpedoputkea.


title: USS Iowa (BB-4)

text: Aluksella tehtiin lukuisia uuteen Harvey-panssariin liittyviä testejä muun muassa alusta ammuttiin panssarin testaamiseksi. Aluksen panssarivyö pituus oli 56,7 ja korkeus 2,3 metriä. Poikittaiset laipiot oli 300 millimetriä. Suojaa täydensivät lisäksi hiilisäiliöt, joiden paksuus oli kolme metriä. Panssarivyön yläpuolella oli pääkansi oli 100 millimetriä.


title: USS Iowa (BB-4)

text: Alus tilattiin William Cramp and Sonsilta Philadelphiasta Pennsylvaniasta, missä köli laskettiin 5. elokuuta 1893. Alus laskettiin vesille 28. maaliskuuta 1896 kumminaan Iowan kuvernöörin Francis M. Draken tytär M. L. Drake ja otettiin palvelukseen 16. kesäkuuta 1897 päällikkönään William T. Sampson.


title: USS Iowa (BB-4)

text: "Iowa" lähti 13. heinäkuuta 1897 League Islandilta Pennsylvaniasta koeajoihin Atlantille. Matkalla alus vieraili Newportissa Rhode Islandilla 16. heinäkuuta - 11. elokuuta, Provincetownissa Massachusettsissa 12.-14. elokuuta, Portlandissa 16.-23. elokuuta ja Bar Harbourissa 24.-31. elokuuta Mainessa. Paluumatkalla alus vieraili kolmessa Virginian satamassa Hampton Roadsissa 12.-16. syyskuuta, Newport Newsissa 16.-19. syyskuuta ja Yorktownissa 27. syyskuuta - 4. lokakuuta. Alus palasi New Englandin vesille vieraillen Provincetownissa 12.-14. lokakuuta ja Bostonissa 15.-22. lokakuuta Massachusettsissa, minkä jälkeen alus pysähtyi Tompkinsvillessä New Yorkissa 24.-29. lokakuuta ennen kuin se siirrettiin New Yorkin laivastontelakalle havaittujen vikojen korjaamiseksi 29. lokakuuta.


title: USS Iowa (BB-4)

text: Alus vapautui telakalta 5. tammikuuta 1898, minkä jälkeen se palasi Hampton Roadsiin 5.-12. ja 14.-16. tammikuuta ja Newport Newsiin 12.-14. tammikuuta. Alus lähti lämpimämmille vesille vieraillen Floridassa Key Westissä 23.-24. tammikuuta ja 19. helmikuuta - 10. maaliskuuta sekä Dry Tortugassa 24. tammikuuta - 19 helmikuuta ja 10.-12. maaliskuuta.


title: USS Iowa (BB-4)

text: "USS Maine" tuhoutui 15. helmikuuta 1898 Havannan satamassa, minkä seurauksena Yhdysvaltain lehdistö aloitti kampanjan sodan julistamiseksi Espanjalle. "Iowan" päällikkö Sampson sai 17. helmikuuta määräyksen osallistua presidentin asettamaan tutkimuskomissioon, jonka tehtävänä oli selvittää onnettomuuden syy. Tehtävästä vapauduttuaan Sampson sai siirron Pohjois-Atlantin laivueen komentajaksi ja aluksen päälliköksi tuli 24. maaliskuuta Robley D. Evans aluksen ollessa Key Westissä (13.-27. maaliskuuta). Sampson vastaanotti kaksi päivää myöhemmin laivueen komentajuuden kontra-amiraali Montgomery B. Sicardilta.


title: USS Iowa (BB-4)

text: "Iowa" vieraili Dry Tortugassa 27.-29. maaliskuuta ja Key Westissä 29. maaliskuuta - 22. huhtikuuta valmistautuessaan samalla sotaan Espanjaa vastaan. Presidentti William McKinley Jr pyysi 11. huhtikuuta kongressilta lupaa sotatoimille Kuubassa ja kahdeksan päivää myöhemmin Espanjan karkoittamiseen saarelta. Presidentti määräsi 22. huhtikuuta saarron Kuuban rannikolle Havannasta Cienfuegosiin. Valmistautuessaan sotatoimiin laivasto perusti "lentävän laivueen", jonka komentajaksi määrättiin kommodori Winfield S. Schley, tehtävänään Yhdysvaltain itärannikon suojaaminen. Sampson keskitti laivueensa Key Westiin ja saatuaan määräyksen saarrosta johti sen Kuuban rannikolle. Seuraavana päivänä laivue saartoi Cárdenasin, Cienfuegosin, Havannan, Marielin ja Mátanzasin. "Iowa" valvoi aluettaan 22. huhtikuuta - 1. toukokuuta, minkä jälkeen se palasi Key Westiin 2. -3. toukokuuta. Kongressi ilmoitti 25. huhtikuuta, että valtio oli ollut sodassa 21. huhtikuuta alkaen.


title: USS Iowa (BB-4)

text: Yhdysvallat sai 1. toukokuuta tiedon, että Espanjan laivaston kontra-amiraali Pascual Cervera y Topeten johtama neljän risteilijän ja kolmen torpedoveneen osasto oli lähtenyt edellisenä päivänä São Vicentestä. Sampson oletti espanjalaisten pyrkivän Kuubaan murtamaan saartoa.


title: Albiorix

text: Albiorix voi viitata seuraaviin asioihin:


title: Huicoma

text: Huicoma ("Huilerie Cotonnière du Mali") on malilainen kasviöljyn tuottaja. Vuonna 1979 perustettu valtionyhtiö yksityistettiin kansainvälisten rahoittajien vaatimuksesta vuonna 2005, minkä jälkeen se on käytännössä lopettanut toimintansa.


title: Huicoma

text: Valtion puuvillayhtiö CMDT:n öljysiementä jalostanut Huicoma valmisti öljyä, saippuaa ja eläinrehua. Sillä oli kolme tehdasta Koutialassa, Koulikorossa ja Katissa, jotka työllistivät yli 1 100 henkilöä. Huicoma oli taloudellisesti menestyvä ja sen työntekijät olivat hyvin palkattuja. Yhtiön liikevaihto oli 27 miljardia CFA-frangia vuonna 2002. Malin valtio myi 84 % sen pääomasta liikemies Alou Tomotan perustamalle Tomota-ryhmälle yhdeksällä miljardilla CFA-frangilla.


title: Huicoma

text: Huicoma on esimerkki Malin valtionyhtiöiden epäonnistuneesta yksityistämisestä. Omistajanvaihdoksen jälkeen CMDT alkoi myydä öljysiementuotantonsa markkinahintaan, jolloin Huicomalla ei ollut enää varaa ostaa riittävästi raaka-ainetta. Aikaisemmin valtion tukemaa Huicoman eläinrehua ostaneet karjankasvattajat eivät pystyneet hankkimaan kallista rehua, mikä johti tuotannon supistumiseen ja lihan hinnan nousuun. Tehtaiden sulkeminen aiheutti työttömyyttä ja sosiaalisia ongelmia, jotka näkyvät yhä paikallisina levottomuuksina. Yksityistämisprosessiin liittyneet epäselvyydet ja väärinkäytökset ovat edelleen selvittämättä.


title: Sana sanaa vastaan

text: Sanaa sanaa vastaan on Seppo Jokisen kirjoittama vuonna 2005 julkaistu rikosromaani, jonka kustansi Karisto.


title: Sana sanaa vastaan

text: Kuolleen naisvanhuksen kädestä löytynyt kirje johdattaa Kosksisen yli 30 vuotta sitten tapahtuneen murhan jäljille. Samaan aikaan suojelua vaativan talon pihasta löytyy ruumis.


title: Tamara Korpatsch

text: Tamara Korpatsch (s. 12. toukokuuta 1995 Hampuri) on saksalainen tennispelaaja. Hän on sijoittunut parhaimmillaan kaksinpelissä WTA-listan sijalle 124 heinäkuussa 2017.


title: Tamara Korpatsch

text: Huhtikuussa 2018 Korpatsch eteni puolivälieriin Luganon WTA-turnauksessa. Ensimmäisellä kierroksella hän sai luovutusvoiton ykköseksi sijoitettua Kristina Mladenovicia vastaan.


title: Kazunori Seo

text: Kazunori Seo (s. 1974 Kitakyushu) on japanilainen huilisti. Hän aloitti musiikin opiskelun muusikkovanhempiensa johdolla kuusivuotiaana. Sittemmin hän opiskeli Pariisissa opettajinaan muiden muassa Raymond Guiot, Kurt Redel, Patrick Gallois, Benoît Fromanger ja Alain Marion. Hän sai Pariisin konservatorion ensipalkinnon huilunsoitossa vuonna 1998 ja lisäksi kamarimusiikissa vuonna 1999.


title: Kazunori Seo

text: Seo on voittanut useita kansainvälisiä kilpailuja. Hänen levytystensä joukossa ovat Leopold Hofmannin huilukonserttojen tulkinnat Naxos-levymerkille.


title: Jokipoikien historia

text: Jokipoikien historia käsittelee joensuulaisen jääkiekkoseura Jokipoikien historiaa. Artikkelissa kerrotaan miesten edustusjoukkueen vaiheista tavoitteena kertoa tiivistetty kuvaus jokaisesta Jokipoikien pelaamasta pelikaudesta ja sen tärkeimmistä tapahtumista.


title: Jokipoikien historia

text: 1950-luvulla jääpallo oli niin Joensuussa kuin koko Suomessakin talvinen ykköspalloilulaji. Tärkeässä roolissa jääkiekon rantautumisessa Joensuuhun olivat muualta Suomesta kaupunkiin muuttaneet kolme miestä: liikunnanopettaja Juhani Soila, SVUL:n Pohjois-Karjalan piirin toiminnanjohtaja Sulo Vakkuri sekä Ilveksessä Suomen mestaruuksia voittanut Henry Kvist. Miehet levittivät lajitietämystä Joensuussa sekä olivat mm. perustamassa ensimmäistä jääkiekon erikoisseuraa, Kiekko-Karhuja marraskuussa 1953. Pian myös muita urheiluseuroja etunenässä TUL:ään kuulunut Joensuun Pallo-Toverit (JoPT) sekä Joensuun Maila-Pojat ottivat jääkiekon ohjelmistoonsa. Joensuun kiekkoherruudesta käytiin kovia taistoja maakuntasarjassa tai muissa kaupungin sisäisissä otteluissa. Otteluita pelattiin Pielisjoen varrella Pötkällä, jonne valmistui vuonna 1954 Joensuun ensimmäinen jääkiekkokaukalo. Jääpallotaustansa ansiosta JoPT ja Maila-Pojat olivat paremmin luistelevia joukkueita, minkä vuoksi Kiekko-Karhut yleensä jäi alakynteen kaupungin kahdelle muulle joukkueelle. Kaudella 1958-59 JoPT:sta tuli ensimmäinen joensuulainen joukkue, joka nousi maakuntasarjasta valtakunnan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle, Jääkiekkoliiton Suomen sarjaan. Tässä vaiheessa sarjaan lähteneen joukkueen nimi muuttui Peli-Tovereiksi (PeTo).


title: Jokipoikien historia

text: Kaudelle 1960-61 myös Joensuun Maila-Poikien onnistui päästä jääkiekon Suomen sarjaan Peli-Tovereiden vanavedessä. JMP:n johto päätti kuitenkin pysyä ensisijaisesti jääpalloseurana, minkä vuoksi JMP:n ja Kiekko-Karhujen jääkiekkoilijat yhdistivät voimansa ja perustivat syyskuussa 1960 Suomen sarjaan pelaamaan uuden seuran, Joensuun Kiekko-Pojat. Uutta seuraa, JoKP:tä, kutsuttiin heti alusta lähtien kansan suussa lempinimellä Jokipojat. Seuraavina vuosina Joensuussa nähtiin jänniä paikallispelejä JoKP:n ja PeTon välillä Suomen sarjan itälohkossa. Kaudella 1960-61 ensimmäinen paikallisottelu päättyi noin tuhannen katsojan läsnä ollessa JoKP:n voittoon 6-3 ja toinen kohtaaminen tasalukemiin 2-2. Kahdeksan joukkueen itälohkossa JoKP oli neljäs ja PeTo kuudes.


title: Jokipoikien historia

text: Kaudella 1961-62 JoKP voitti itälohkon ja PeTo oli viides. Keskinäiset kohtaamiset menivät ensin PeTolle 4-2 ja jälkimmäinen JoKP:lle 8-1. Otteluita pelattiin nyt Mehtimäellä, jonne valmistui kaukalo syksyllä 1961. Lohkovoittonsa ansiosta Jokipojat pääsi mestaruussarjan karsintaan yhdessä Tampereen Pallo-Veikkojen ja Töölön Vesan kanssa. Kahdelle parhaalle oli luvassa pääsy SM-sarjaan. Avauspelissään TPV:tä vastaan Mehtimäen kaukalossa JoKP päätyi tasapeliin 3-3 yli 1768 katsojan todistaessa ottelua. Lopulta JoKP jäi karsintasarjassa viimeiseksi tehtyään 4 ottelussa vain 8 maalia ja kerättyään 4 pistettä.


title: Jokipoikien historia

text: Kausi 1962-63 sujui joensuulaisittain kehnosti. Peli-Toverit putosi maakuntasarjaan ja JoKP säilytti sarjapaikkansa vain niukasti kerättyään itälohkossa 7 pistettä 10 ottelussa. Peliesityksiä paremmin tuolta kaudelta jäi ihmisten mieliin tammikuinen yleisömellakka sen jälkeen, kun lohkon kärkijoukkue Warkauden Urheilijat oli voittanut Jokipojat Joensuussa maalein 4-2. Noin sadasta humalaisesta JoKP:n kannattajasta koostunut joukko uhkaili WU:n pelaajia ja viskeli näitä jääpaakuilla. Tarvittiin poliisia turvaamaan varkautelaisten kotimatkaa.


title: Jokipoikien historia

text: Kausi 1963-64 oli JoKP:lle erinomainen seuran voitettua Suomen sarjan itälohkon 17 pisteellä. JoKP:n paras pistemies oli Raimo Sorjonen, joka teki 10 ottelussa tehot 8+1=9. Edessä oli jälleen mestaruussarjan karsinnat, joiden tuloksena kuitenkin HIFK ja Rosenlewin Urheilijat-38 säilyttivät paikkansa ja Jokipoikien ja Hermeksen oli tyytyminen entiseen sarjatasoonsa.


title: Jokipoikien historia

text: Kaudella 1964-65 JoKP sijoittui Suomen sarjan kaakkoislohkossa toiseksi edellään Lahden Reipas, joka nousi suoraan mestaruussarjaan. JoKP:n paras pistemies 14 ottelun runkosarjassa oli Erkki Mononen teholukemin 15+6=21.


title: Jokipoikien historia

text: Kausi 1965-66 sujui Jokipojilta keskinkertaisesti, kun sijoitus Suomen sarjan itälohkossa 14 ottelun jälkeen oli vasta 5. JoKP oli kuitenkin hyvä kotijoukkue (vain yksi kotitappio), ja mm. Töölön Vesa sai helmikuussa 1966 poistua Mehtimäeltä 7-0 -tappion kärsineenä. Itälohkon pistepörssissä JoKP:n Jukka Juntunen oli kolmas teholukemin 18+4=22.


title: Jokipoikien historia

text: Kaudesta 1966-67 kehkeytyi mielenkiintoinen, kun JoKP:n kanssa samassa lohkossa oli peräti neljä helsinkiläisjoukkuetta. Joensuussa saatiin nähdä legendaarisia otteluita stadilaisia vastaan: Töölön Vesa, HJK ja Karhu-Kissat saivat poistua Mehtimäeltä tappion kera JoKP:n käsittelyn jälkeen, mutta HIFK otti JoKP:sta 2-1 -voiton joulukuussa 1966 paukkupakkasessa (-24 C) ja 3300 katsojan edessä pelatussa ottelussa. Kauden lopulla JoKP:n sijoitus itälohkossa oli neljäs Töölön Vesan, HIFK:n ja HJK:n jälkeen.


title: Jokipoikien historia

text: Kaudeksi 1967-68 JoKP asetti tavoitteekseen nousun SM-sarjaan, kun Suomen sarjan kolmen eri lohkon voittajille oli luvattu suora nousu. Mehtimäen upouusi tekojäärata ei kuitenkaan siivittänyt JoKP:tä aivan riittävän kovaan lentoon, vaan joukkue jäi Sapkon jälkeen itälohkossa toiseksi. JoKP:n paras pistemies tuolla kaudella oli Antero Honkanen, joka 14 ottelussa sai aikaan teholukemat 13+3=16.


title: Jokipoikien historia

text: Kaudella 1968-69 JoKP esitti hienoja otteita ja voitti Suomen sarjan itälohkon, jossa 12 ottelua tuottivat 8 voittoa ja 4 tasapeliä. JoKP:n paras pistemies oli Seppo Saros teholukemin 13+7=20, joilla irtosi itälohkon pistepörssissä 4. sija. Jälleen Jokipojille avautui nousumahdollisuus Mestaruussarjan, kun joukkue pääsi lohkovoittonsa ansiosta pelaamaan kuuden joukkueen karsintasarjaan. Siellä Jokereiden ja TPS:n ja kumppaneiden kyyti oli kuitenkin liian kovaa eikä JoKP saanut viidessä ottelussa kokoon kuin yhden voiton.


title: Jokipoikien historia

text: Kaudella 1969-70 JoKP:lla ei ollut asiaa karsintapeleihin joukkueen jäätyä itälohkossa kolmanneksi HJK:n ja Saipan vanavedessä. PeTon oli noussut jälleen Suomen sarjaan, niinpä Joensuussa nähtiin kauden aikana myös kaksi paikallisottelua, jotka menivät molemmat Jokipojille maalein 5-4 ja 8-4.


title: Jokipoikien historia

text: Vuonna 1970 joensuulaiset jääkiekkoseurat sopivat keskinäisestä yhteistyöstä. Neljälle seuralle perustettiin yhteistoimintaelin, mutta seurat säilyivät itsenäisinä toimijoina. Profiloiduttiin siten, että kaupungin ykkösjoukkueeksi tuli Kiekko-Pojat, jonne pyrittiin keräämään parhaat pelaajat. Selkeänä JoKP:n tavoitteena oli päästä Mestaruussarjaan. Peli-Toverien oli tarkoitus olla kaupungin kakkosjoukkue Suomen sarjassa Kiekko-Karhujen ja Maila-Poikien keskittyessä junioritoimintaan.


title: Jokipoikien historia

text: Kausi 1970-1971 heti seurojen välisen yhteistyön alettua osoittautui menestykseksi. JoKP vahvistui useilla pelaajilla PeTo:sta, joukossa olivat mm. Pentti Matikainen ja 17-vuotias Jari Kapanen. Joensuussa oli sillä hetkellä runsaasti pelaajia, ja niinpä päävalmentaja Risto Hirvosella oli oikein valinnan varaa poimiessaan mieleisiään, fyysisesti vahvoja pelaajia joukkueeseensa - jääkiekko oli tuolloin kehittymässä yhä enemmän voimaa vaativaksi lajiksi. Suomen sarjan itälohkossa pelattiin 8 joukkueen kaksinkertainen sarja, jonka voittajaksi JoKP lopulta selvisi 21 pisteellä. Saipa jäi toiseksi pisteen vähemmän keränneenä. Jokipoikien paras pistemies oli Yrjö Hakulinen tehoin 14+8=22 ja yleisökeskiarvo 7 kotipelissä oli 1255 katsojaa. Lohkovoitto tiesi JoKP:lle pelaamista noususta Mestaruussarjaan.


title: Jokipoikien historia

text: Kevään 1971 Mestaruussarjan karsintasarjaan pääsi kaksi kärkijoukkuetta kustakin Suomen sarjan kolmesta alueellisesta lohkosta. Sarjasysteeminä oli pelata yksinkertainen sarja, eli kukin joukkie 5 ottelua, jonka jälkeen kaksi parasta joukkuetta oli nouseva sarjaporrasta ylemmäs. Niille tilaa antoivat Mestaruussarjan kaksi viimeistä joukkuetta, SaPKo ja Kiekko-67, joiden kohtalona oli pudota suoraan Suomen sarjaan. JoKP aloitti karsinnat Tampereen Hakametsässä, josta saaliina oli vierasvoitto Hilparasta maalein 6-2.  Toisessa pelissä JoKP sai Mehtimäellä vastaansa Vaasan Sportin. Tiukka peli kovassa lumisateessa ratkesi joensuulaisten eduksi ylivoimapelissä kolmannen erän lopulla. Pertti Martikainen syötti lumikasan takaa maalille, jossa Pentti Hirvonen sutaisi lumen sekaan, maila osui samalla kiekkoon ja kiekko kolahti maaliin. 4-3-voittomaali syntyi ajassa 58.30 ja 1525 maksanutta katsojaa iloitsi. Kun seuraavaksi kaatui Mäntän Kiekko-Pojat vieraskentällä (5-3), oli JoKP:lla mahdollisuus ratkaista nousu kotiottelussa Saipaa vastaan. Saipa oli kuitenkin oli tyly vieras ja voitti maalein 4-1 katsojien pettymykseksi. Mutta Mehtimäen kotiyleisö pääsi kuin pääsikin lopulta juhlimaan sarjanousua, kun puuttuvat pisteet otettiin karsintasarjan viimeisessä ottelussa nousunsa jo varmistanutta Karhu-Kissoja vastaan. JoKP murskasi lomatunnelmissa pelanneen Karhu-Kissat maalein 9-0 ja yli 2000 katsojaa sai riemuita historiallista nousua Mestaruussarjaan.


title: Jokipoikien historia

text: Kaudella 1971-1972 SM-sarjassa oli viimeistä kertaa 12 joukkuetta, jonka jälkeen sarjaa pienennettiin 10 joukkueeseen. JoKP:n lisäksi vain Turun joukkueet TuTo ja TPS pelasivat SM-sarjassa vielä ulkokaukalossa. Pelaaja-valmentaja Tapio Kauppisen luotsaamaa JoKP:tä pidettiin yleisesti putoajasuosikkina, etenkin kun JoKP lähti kauteen ilman merkittävämpiä vahvistuksia ja melkein samalla rungolla, jolla seura oli noussutkin Mestaruussarjaan. Torstaina 14.10.1971 Mehtimäellä tehtiin joensuulaista jääkiekkohistoriaa, kun JoKP pelasi ensimmäisen pääsarjaottelunsa kotikaukalossaan. Ottelu hallitsevaa mestaria Ässiä vastaan päättyi 3149 katsojan riemuksi tasalukemiin 3-3, kun voimahyökkääjä Pentti Matikainen teki JoKP:n tasoituksen kolmannen erän lopulla ajassa 16.22. "Pena" oli tehnyt muutamaa päivää aikaisemmin Turussa myös joensuulaiskiekkoilun ensimmäisen pääsarjamaalin. Jatkossa kyyti oli kylmempää ja pisteet olivat kiven alla. Täysin amatöörivoimin toiminut ja kokemattomilla pelaajilla sarjaan lähtenyt JoKP sai tuntea nahoissaan rutinoituneiden Mestaruussarjan joukkueiden kovan tason. Ensimmäinen voitto tuli vasta tammikuussa kauden 19 ottelussa, kun helpon voiton toivossa Joensuuhun saapunut sarjakärki Jokerit joutui todistamaan Jokipoikien 5-4-kotivoittoa. Helsingin Sanomien mukaan Mehtimäen 1500-päinen katsomo oli hurmiossa ja kannatus sai ”viimeisillä sekunneilla sellaiset mittasuhteet, ettei mokomaa ole vielä Joensuussa ennen nähty eikä kuultu.” JoKP keräsi 22 alkusarjan ottelussaan vain 5 pistettä, mikä tarkoitti pelien jatkumista putoamissarjassa. Putoamissarjan 10 ottelusta JoKP saalisti vaatimattomasti 2 voittoa, mikä tarkoitti paluuta takaisin Suomen sarjaan seuraavaksi kaudeksi. Kokonaisuudessaan JoKP sai kasaan SM-sarjan peleissään 3 voittoa, 3 tasapeliä ja 26 tappiota musertavalla maalierolla 79-229. Mestaruussarjakauden kotiottelujen yleisökeskiarvo oli 1907 henkeä (koko sarjan ka. 4054). Jokipoikien paras pistemies oli joukkueen 18-vuotias kuopus Jari Kapanen, joka teki pelaamissaan 30 ottelussa tehot 14+6=20.


title: Jokipoikien historia

text: Kaudet 1972-73 ja 1973-1974 JoKP pelasi taas tutussa Suomen sarjan itälohkossa Seppo Saroksen valmennuksessa. Taloudellisesti raskaan Mestaruussarjakauden jälkeen Jokipojat joutui pitämään kukkaron nyörit tiukoilla, minkä vuoksi monet parhaista pelaajista siirtyivät parempia etuja tarjoaviin seuroihin. Menestys oli vaatimatonta, JoKP oli molemmilla kausilla itälohkon viides. Kaudella 1972-73 itälohkon pistepörssin voitti JoKP:n Yrjö Hakulinen, joka takoi 14 ottelussa tehot 17+14= 31.  Kaudella 1973-74 Joensuussa nähtiin myös paikallispelejä, kun myös PeTo palasi Suomen sarjaa. JoKP oli PeToa vastaan ylivoimainen voitettuaan pelit 10-0 ja 17-2. Yleisömäärät olivat luonnollisestikin Mestaruussarjakauden jälkeen saaneet takapakkia (1972-73, 842 ; 1973-74, 356), mutta muutoin joensuulaisessa jääkiekossa otettiin kehitysaskelia: Vuoden 1973 aikana jääkiekkotoiminta kaupungissa yhdistettiin lopullisesti, kun Peli-Toverien, Kiekko-Karhujen ja Joensuun Kiekko-Poikien toiminnat koottiin saman yhdistyksen alaisuuteen.


title: Jokipoikien historia

text: Kaudeksi 1974–1975 Mestaruus- ja Suomen sarjan väliin perustettiin uusi sarja, 8 joukkueen 1. divisioona, jonne oli valikoitunut parhaimmisto Suomen sarjan lohkoista. Suomen sarjaa ei enää nimenä ollut olemassa, vaan 1. divisioonan alapuolella sarjan nimenä oli 2. divisioona, jonka itälohkossa JoKP pelasi kauden 1974–75. JoKP sijoittui lohkossaan toiseksi Jukureiden jälkeen, mikä oli pienoinen pettymys, koska tavoitteena oli ollut pääsy karsintasarjaan ja sitä kautta nousu 10 joukkueeseen laajennettavaan 1. divisioonaan. Itälohkon pistepörssin voitti JoKP:n Pentti Matikainen tehoin 15+18=33.


title: Jokipoikien historia

text: Kauden 1975–76 JoKP pelasi kuitenkin 1. divisoonaa, sillä oli sarjaan vapautui yllättäen yksi paikka TuTon luovuttua sarjapaikastaan. JoKP sai paikan pelattuaan karsintasarjan Hämeenlinnan Tiikereiden ja Heinolan Peliittojen kanssa. 1. divisoonassa JoKP jäi kuitenkin hännille, sillä yllättäen avautuneen sarjapaikan takia JoKP pelaajamateriaali oli 1. divisioonan vaatimuksiin nähden liian heikko. Myöskään putoamissarjassa JoKP:n puhti ei riittänyt, vaan edessä oli paluu kakkosdivisoonaan. Runkosarjan 18 kotipelissä JoKP:n yleisökeskiarvo oli 710 katsojaa. Surullisen muiston kaudesta jätti JoKP:n linja-auto joutuminen liikenneonnettomuuteen, mikä vaati yhden kuolonuhrin. Tammikuun 7. ja 8. päivän välisenä yönä 1976 JoKP:n joukkue oli palaamassa pelimatkaltaan Kouvolasta, kun liukkaassa kelissä linja-auto suistui tieltä kuutostiellä Parikkalan Surumäessä. Onnettomuuden seurauksena 9 pelaajaa loukkaantui sekä joukkueen huoltaja, 18-vuotias Esa Laine menehtyi ambulanssissa matkalla Parikkalan terveyskeskukseen.


title: Jokipoikien historia

text: Seuraavat 4 kautta, 1975-1979, Jokipojat jatkoi pelejään 2. divisioonan itälohkossa. Nousukarsintapelejä pelattiin kausilla 1976–77 ja 1978–79, mutta karsintapelien taso oli edelleen liian kova JoKP:lle. Vihdoin kaudella 1979–80 onni lykästi Jokipoikia monimutkaisten vaiheiden jälkeen. Juha Eskelisen ja Juhani Långströmin valmennuksessa joukkue saavutti ensin 2. divisioonan itälohkossa toisen sijan. JoKP:n paras pistenikkari alkusarjan 12 ottelussa oli paluumuuttaja Tapani Hämäläinen tehoin 12+7=19. Tämän jälkeen JoKP voitti 2. divisioonan ylemmän loppusarjan pohjoislohkon. Sitten JoKP löi välikarsinnassa ylemmän loppusarjan eteläisen lohkokakkosen Hilparan (Tampere) päästen täten varsinaiseen 1. divisioonan karsintasarjaan. Siellä Jokipojat pelasi vakuuttavasti jättäen kilpakumppanit Kiekko-67:n (Turku), Valtit (Varkaus) ja Jukurit taakseen. Näin JoKP oli vihdoin noussut takaisin maan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle.


title: Jokipoikien historia

text: Kausi 1980–1981 oli nousijajoukkue JoKP:lle vaikea, vaikka joukkueeseen oli hankittu edelliselle kaudelle HIFK:ssa mestaruuden voittanut ja kovat tehot iskenyt Hannu Kapanen. JoKP jäi 10 joukkueen suuruisessa sarjassa viimeiseksi ja joutui 1. divisioonan karsintasarjaan. JoKP kuitenkin uusi sarjapaikkansa selvästi johtotähtenään kuudessa karsintasarjan ottelussa 9 maalia iskenyt Kapanen. Huomionarvoista on, että Saipan penkin taakse jo siirtynyt Pentti Matikainen tuli auttamaan entistä seuraansa karsintaotteluihin, "Pena" iski karsinnoissa tehot 4+4=8.


title: Jokipoikien historia

text: Kausi 1981–1982 oli selkeästi edellistä parempi JoKP:n sijoituttua runkosarjassa viidenneksi. Eikä ihme, sillä noin puolet joukkueesta oli vaihtunut ja uusia vahvistuksia oli hankittu etenkin Savonlinnasta. Sapkosta saapunut valmentaja Kai Rosvall toi mukanaan myös tehohyökkääjät Erkki Huttusen ja Jari Hämäläisen, joiden rinnalla Hannu Kapanen paukutteli koko sarjan maalikuninkaaksi 30 osumallaan. JoKP yleisökeskiarvo runkosarjan kotiotteluissa oli 1938 katsojaa. Pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella vastaan tuli Jyp, joka pudotti JoKP:n jatkosta otteluvoitoin 2–1.


title: Jokipoikien historia

text: Kausi 1982-1983 oli JoKP:n ensimmäinen kausi, joka pelattiin sisällä jäähallissa. Ensimmäinen kotiottelu pelattiin kuitenkin vielä ulkona, koska uudessa Mehtimäen jäähallissa ei ollut vielä aivan valmista. Lumisateessa ulkokaukalossa JoKP:n kautta aikojen ensimmäinen ulkomaalaispelaaja Jon Fontas ehti jo hädissään miettiä, että "mitä hittoa minä täällä teen." Kaudesta jäi kuitenkin Fontakselle ja muillekin Jokipojille varmasti hienot muistot. Uusi halli, mielenkiintoiset pelaajat ja menestys kaukalossa saivat Joensuussa aikaan buumin, jonka ansiosta JoKP:lla oli 1. divisioonan paras yleisökeskiarvo, 2959 silmäparia (Kalpa 2542; Jyp 2294). Runkosarjan päätteeksi JoKP sijoittui toiseksi yhden pisteen HPK:ta perässä. JoKP:n tehotrion hyökkäyspäässä muodostivat Jon Fontas, Pekka Räsänen ja Hannu Kapanen, jotka iskivät yhteensä 84 maalia. Tehokkaiden hyökkääjien ohella myös joukkueen puolustuspelaaminen oli erinomaista JoKP:n päästettyä sarjassa toiseksi vähiten maaleja. Maalin vartioinnista huolehtivat puoliksi kauden pelanneet kokenut Tapio Pohtinen (90,98%) ja 19-vuotias Juha Jääskeläinen (90.35%). 1.divisioonan Play Off -otteluissa JoKP kukisti Kalpan otteluvoiton 3-1 ja pääsi kauden päätteeksi pelaamaan SM-Liigakarsintoja Oulun Kärppiä vastaan.


title: Jokipoikien historia

text: Kevään 1983 karsintasarjassa Kärpät oli odotetun kova musertaen joensuulaiset ensimmäisessä ottelussa Oulussa maalein 14-3. Ottelun jälkeen JoKP:n valmentaja Kai Rosvall sanoi, että ensimmäisen kohtaaminen oli "tavallaan tunnusteluretki" ja lupasi JoKP:n pystyvän Joensuussa täysin erilaiseen peliin. Ja niin kävikin, Jokipojat unohti murskatappion ja taisteli jännittävien vaiheiden jälkeen voiton maalein 7-6. Sanomalehti Karjalainen kuvasi riemukkaan ottelun tunnelmaa: "Lähes viisituhantinen yleisö riemuitsi Erkki Huttusen kentällisen tehdessä viisi maalia, huusi Pekka Räsäsen lauottua ratkaisevat 1-0 ja 7-4 ja melkein nauroi epäonniset Kärpät pelin päätteeksi kotimatkalle." Kolmannessa kohtaamisessa Oulussa Kärpät jyräsi jälleen: lopputulos 10-1. Kuitenkin neljänteen otteluun Kärpät teki taas turhan matkan Joensuuhun. Maalivahti Tapio Pohtisen huippuottelun siivittämänä JoKP otti 4-1-voiton ja pakotti Kärpät viidenteen otteluun. Oulussa Kärpät oli kuitenkin Jokipojille liian kova vastus, ja niinpä Kärpät sai pitää liigapaikkansa voitettuaan ratkaisevan ottelun maalein 4-1. Tappiosta huolimatta JoKP:n pelaajat saattoivat olla ylpeitä upeasta kaudestaan.


title: Jokipoikien historia

text: Kauden 1983–1984 JoKP aloitti voitokkaasti kukistettuaan kotipelissään Lukon 8–5. Seurauksena Lukon valmentaja Esko Mäkelä sai heti kauden alussa kenkää! Lukko kuitenkin voitti lopulta 1.divisioonan runkosarjan ja nousi SM-Liigaan. JoKP puolestaan oli runkosarjan kolmas sekä sarjan paras yleisöjoukkue saatuaan Mehtimäen kotipeleihin keskimäärin 2912 katsojaa (Jyp 2459;  Kalpa 2310). JoKP:n paras pistemies oli Jon Fontas tehoin 27+36=63, mikä oikeutti 1.divisioonan pistepörssissä kolmanteen sijaan. Pudostuspeleissä JoKP:tä vastaan asettui  KooKoo. JoKP voitti ensin kotonaan 5–2, mutta KooKoo oli parempi kahdessa seuraavassa ottelussa päästen pudotuspelien toiselle kierrokselle.


title: Jokipoikien historia

text: Kaudeksi 1984-1985 1.divisioona oli laajennettu 10 joukkueesta 12 joukkueen kokoiseksi. JoKP menetti parhaan pistemiehensä Jon Fontasin Saipaan, mutta jatkoi muuten vanhalla rungollaan, johon lisämausteensa toivat entiset maajoukkuetähdet Lauri Mononen ja maalivahti Antero Kivelä. Molemmat ex-leijonat kärsivät kauden aikana loukkaantumisista, niinpä "Leuka" Mononen pelasi kauden aikana vain 18 ottelua ja Kiveläkin poistui Jokipojista kesken kauden. Kotiotteluissaan (ka. 2045 katsojaa / ottelu) JoKP oli ollut kova luu läpi kauden (vain yksi tappio), mutta vieraissa peli ei kulkenut. Valmentaja Kai Rosvall sai lähteä, ja hänen tilalleen tuli myöhemmin medialalla merkittävän uran luonut entinen JoKP:n pelaaja Kari Väisänen. Runkosarjan loppua kohden Jokipoikien peli parantui huomattavasti, minkä ansiosta 13 viimeisestä ottelustaan joukkue voitti yksitoista ja pelasi kaksi tasan. Se ei kuitenkaan riittänyt, vaan JoKP jäi sarjan toiseksi parhaalla maalierolla (246-154) vasta viidenneksi ja täten niukasti SM-Liigan karsintasarjan ulkopuolelle. JoKP:n paras pistemies oli Jari Hämäläinen tehoin 37+45=82, mikä oikeutti 1. divisioonan pistepörssissä kolmanteen sijaan.


title: Jokipoikien historia

text: Kaudelle 1985-86 edelleen Kari Väisäsen luotsaaman JoKP:n kokoonpano heikkeni selvästi. Lopettaneiden (Tapio Pohtinen, Hannu Kapanen, Lauri Mononen) ja lähteneiden (kuten Markku Kyllönen, Ossi Piitulainen, Kari Järvinen) tilalle ei tullut aivan yhtä meritoituneita pelaajia, vaan korvaajia otettiin mm. omista junioreista. Heikkeneminen näkyi etenkin JoKP:n hyökkäyspelissä, ja joukkue teki 1.divisioonassa toiseksi vähiten maaleja (169 kpl). Niinpä joukkue päätyi vaatimattomalle 7. sijalle runkosarjassa. JoKP:n paras pistemies oli edelliskauden tapaan Jari Hämäläinen tehoin 20+33=53. Kauden kotiottelujen yleisökeskiarvo oli 2237 katsojaa.


title: Jokipoikien historia

text: Kauteen 1986-87 JoKP:n lähti kovasti muuttuneena, kun vanhoista pelaajista joukkueeseen jäi jäljelle alle puolet. Tärkeimmistä runkomiehistä JoKP:n jättivät Auvo Väänänen, Erkki Huttunen, Timo Norppa ja Jari Hakkarainen. Tulijapuolella olivat mm. hyökkääjät  Milos Tarant (Litvinov), Esa Tutti (Tuto), Pasi Sallinen (Sapko) sekä puolustaja Janne Karelius (TPS). Uuden valmentajakaksikon, Tapani Hämäläisen ja Juha Piiroisen, valmentaman joukkueen itselleen määrittelemä tavoite oli neljäs sija, mikä oikeuttaisi pääsyyn mukaan liigakarsintaan. JoKP:n nuori joukkue (keski-ikä 22 vuotta) yllätti edelliskautta selvästi pirteämmällä hyökkäyspelillä tehden sarjassa kolmanneksi eniten maaleja, 231 kpl. Joukkue keräsi pisteitä tasaisesti läpi runkosarjan ja saavuttikin tavoitteensa jätettyään Saipan viidenneksi yhden pisteen erolla. Runkosarjassa joukkueen kotipelien yleisökeskiarvo oli 2665 katsojaa ja paras pistemies kolmatta kautta peräkkäin Jari Hämäläinen (34+29 = 63).


title: Jokipoikien historia

text: Kevään 1987 SM-liigan karsintasarjassa pelasivat Tuto, HPK, JoKP ja SM-liigassa karsijan paikalle jäänyt Kalpa. Divarin runkosarjan voittaja KooKoo oli noussut suoraan SM-liigaan. Jokipoikien ensimmäisessä karsintaottelussa Kuopiossa Kalpaa vastaan naapurikaupunkien joukkueet pelasivat huikea jännittävän ottelun, joka päättyi liigajoukkue Kalpan hyväksi 5-4. Sadoittain vieraspeliin matkanneita Jokipo-faneja joutui pettymään Kalpan iskettyä voittomaalin vain pari minuuttia ennen kolmannen erän loppua. Toisessa ottelussa JoKP pelasi kotonaan 2-2-tasapelin 1.divisioonassa toiseksi sijoittunutta Tutoa vastaan. Karsintojen alku oli ollut jännittävä, mutta seuraavassa ottelussa tuli todellinen selkäsauna HPK:n kukistaessa JoKP:n maalein 12-2. Lopulta muiden karsijoiden taito ja kokemus olivat karsintasarjassa Jokipojille yksinkertaisesti liikaa: joukkue jäi karsintasarjan jumboksi saalistettuaan vain yhden tasapelipisteen Tutoa vastaan.


title: Jokipoikien historia

text: Kauden 1987-88 päätteeksi kahdelle 1.divisioonan kärkijoukkueelle oli tiedossa suora nousu laajenevaan SM-liigaan ja kolmanneksi sijoittuva pääsisi vielä karsimaan SM-liigan viimeisen kanssa. JoKP:n tavoite oli olla mukana tuossa joukossa ja seura myöskin panosti päästäkseen kärkitaisteluihin. Milos Tarantin kaveriksi palkattiin maanmies, 31-vuotias Minnesota North Starsin varaus Vladimir Kyhos.  Hyökkäysvoimaa toi myös HIFK:stä siirtynyt nuorten SM-sarjan paras pistenikkari Jari Laukkanen. Kun vielä edelliskauden kymmestä parhaasta pistemiehestä 8 jatkoi joukkueessa, saatettiin JoKP:lta odottaa pirteää kautta. Alkusyksyn vaikeuksien jälkeen JoKP:n pelit etenivät suunnitelmien mukaisesti joukkueen keikkuessa sarjassa toisena ja kolmantena läpi talven. Mutta kausi päättyi kuitenkin lopulta pahaan pannukakkuun: Viidestä viimeisestä pelistä Jokipojat voitti vain yhden ja näin ollen Kiekko-Reipas livahti kahden pisteen turvin JoKP:n takaa ohi runkosarjan kolmanneksi, eli viimeiselle karsintapaikalle. JoKP:lle jäi luu käteen, mutta pettynyttä seuraa ehkä hieman lohdutti sarjan paras kotiotteluiden yleisökeskiarvo, 2772 henkeä. Kauden paras pistemies Jokipojissa oli Vladimir Kyhos tehoin 11+53=64.


title: Jokipoikien historia

text: Kaudelle 1988̣–1989 JoKP asetti tavoitteekseen liigakarsintapaikan eli sijoittumisen kahden parhaan joukkoon. Valmennuskaksikko Tapani Hämäläinen ja Juha Eskelinen valitsivat pelaajia tiukalla seulalla, minkä vuoksi edellisen kauden joukkueesta kymmenkunta pelaajaa vaihtui uusiin. Puheenjohtajansa Keijo Tervon mukaan JoKP oli nyt edellisvuotta nuorempi, taistelutahtoisempi, liigakokeneempi ja tasaisempi. Näillä eväillä Jokipojat pelasi tasaisen vakuuttavasti läpi kauden johtaen sarjaa 8. kierroksesta alkaen runkosarjan loppuun saakka ja päätyen 68 pisteeseen. Pahin kilpailija Jokerit jäi 4 pisteen päähän. Runkosarjassa JoKP:n paras pistemies oli 20-vuotias varusmies Tero Arkiomaa teholukemin 36+35=71. Maalivahdit Henry Eskelinen (17 pelattua ottelua) ja Juha Jääskeläinen (33 pelattua ottelua) loistivat maalivahtien tilaston kärkikaksikkona. Divisioonan voittajana JoKP:lla oli edessään karsintasarja SM-Liigassa viimeiseksi jäänyttä Porin Ässiä vastaan.


title: Jokipoikien historia

text: Kevään 1989 SM-Liigan karsinnat JoKP:n ja Ässien välillä aloitettiin Joensuussa. Ensimmäisessä ottelussa Mehtimäellä 16.2.1989 JoKP kukisti Ässät niukasti 5-4 Jyrki Mannisen jatkoaikamaalilla. Toisen osa-ottelun Porissa Ässät voitti samoin lukemin 5–4. Kolmannessa ottelussa JoKP luisteli Ässät kumoon murskalukemin 5–1. Seuraavaksi oli jälleen Ässien vuoro voittaa kotonaan (5–3), minkä jälkeen edessä oli ratkaiseva ottelu Joensuussa. Maaliskuun 1. päivänä täysi tupa 5040 katsojaa todisti JoKP-hurmosta kotijoukkueen jyrätessä toisessa erässä jo 4–0-johtoon. Ässät viritteli vielä kiriä kolmannessa erässä, mutta lopulta ottelu päättyi Jokipoikien voittoon maalein 5-3. Joensuulaisseura oli noussut ensimmäistä kertaa SM-Liigaan!"Shampanja kuohui pukukopissa. Valmentaja Juha Eskelisen hiukset leikattiin. Lauri Mononen kävi kukittamassa päävalmentaja Tapani Hämäläisen. Juhlat jatkuivat läpi yön kaikissa Joensuun ravintoloissa, kaduilla ja kodeissa."SM-Liiga-kaudelle 1989–90 JoKP hankki muutaman vahvistuksen, joista nimekkäin oli Winnipeg Jetsin organisaatiosta saapunut paluumuuttaja Markku Kyllönen. Aivan kauden kynnyksellä valmentajaksi vaihtui Ässiä vielä keväällä valmentanut Tapio Flinck, joka arveli sijojen 7–10 tavoittelemisen olevan Jokipojille aivan realistista. Totuus Liigan ja JoKP:n tasoista paljastui kuitenkin heti syksyn peleissä, joissa tuli paljon tappioita, myös useita suurinumeroisia, ja pisteitä kertyi vain harvakseltaan. Joukkue taisteli kuitenkin useita kertoja tasaisesti sortuen lähinnä huonoon maalintekotaitoon JoKP pysyi karsijan paikalla käytännössä läpi koko runkosarjan. JoKP:n paras pistemies Tero Arkiomaa oli Liigan pistepörssissä vasta sijalla 48 teholukemin 18+14=32. Arkiomaa jäi kuitenkin tuolla kaudella liigahistoriaan tehtyään peräti 6 maalia yhdessä ottelussa, kun sarjajumbo Jokipojat hämmästyttävällä tavalla murskasi SM-Liigaa tuolloin johtaneen Ilveksen Tampereella maalein 4-11. Vaatimattomasta menestyksestä huolimatta JoKP:n kotipelejä kävi katsomassa hieno määrä eli keskimäärin 3 799 katsojaa ottelua kohden. Liigakarsinnoissa revanssinhaluinen Ässät voitti kaksi ensimmäistä kohtaamista maalin erolla (3–2 ja 4–5), mutta kolmannessa ottelussa se ei antanut enää JoKP:lle mitään mahdollisuuksia jyräten takaisin Liigaan maalein 9-4 ja otteluvoitoin 3-0. JoKP:lla oli edessään paluu 1. divisioonaan.


title: Jokipoikien historia

text: 1. divisioonan kaudelle 1990–91 Jokipojilla oli asettaa käytännössä parempi kokoonpano, kuin vuotta aiemmin SM-liigaan. Lähteneiden tilalle saatiin heitä kovempia vahvistuksia, etunenässä Tsekkoslovakian maajoukkuemiehet Rostislav Vlach sekä kuusinkertainen MM-kisakävijä Antonin Stavjana. Myös uusi valmentaja, Jan Eysselt oli tsekki. Runkosarjan voittajalle oli luvassa suora nousu SM-Liigaan, ja ennakkoasetelmissa sitä lähtivät suurimpina suosikkeina tavoittelemaan JoKP ja Kärpät. Etukäteiskaavailut pitivät kutinsa, sillä JoKP voitti pelejään välillä jopa murskalukemin ja pysyi sarjan ykkösenä 11. kierrokselta lähtien aina loppuun saakka Kärppien seuratessa perässä muutaman pisteen päässä. JoKP:n nousu varmistui lopullisesti 4 kierrosta ennen loppua, kun kotiottelussa kaatui juuri Kärpät maalein 4–1 4 725 katsojan todistaessa tapahtumaa. Lopulta ero Kärppiin venähti 14 pisteeseen JoKP:n päätettyä kauden 15 ottelun voittoputkeen. Voittoisalla kaudella JoKP:n maaliero oli murskaava 282-111 ja myös pelaajien tilastoissa JoKP oli hyvin edustettuna: Rostislav Vlach voitti pistepörssin (33+48=81) ja Markku Kyllönen maalikuninkuuden (42 maalia). Maalivahti Juha Jääskeläinen pelasi 43 ottelua torjuntaprosentilla 90,39, mikä oikeutti maalivahtien tilastossa toiseen sijaan K-67:n Jim Bedardin jälkeen.


title: Jokipoikien historia

text: Kaudelle 1991–1992 JoKP vahvisti joukkuettaan hankkimalla kentällisen verran liigakokemusta. Liigaan lähdettiin luottavaisemmin mielin kuin edellisen kerran kaksi vuotta aikaisemmin. Kauden alku oli kuitenkin huono: syksyllä ensimmäisen neljänneksen eli 11 ottelun jälkeen JoKP:lla oli koossa vain kaksi tasapelipistettä. Omiin oli kolissut keskimäärin yli viisi maalia ottelua kohden ja kuudessa pelissä JoKP oli joutunut vaihtamaan maalivahtia kesken ottelun. Helsingin Sanomat totesikin sarkastisesti, että "maalivahtien vaihtaminen on Joensuun tavaramerkki." Tässä vaiheessa JoKP:n seurajohto teki onnistuneen hankinnan palkkaamalla Tapparassa penkille juuttuneen Juha Vireniuksen uudeksi maalivahdikseen. Virenius torjuikin heti ensimmäisessä ottelussaan Jokipojille 1-0 -vierasvoiton Ilveksestä, ja jatkossa pisteitäkin alkoi vähitellen kertyä JoKP:n peräpään pitäessä aikaisempaa paremmin. Edelleen joukkue kuitenkin tuskaili tehottomuutensa kanssa, ja etenkin kaksikolta Rostislav Vlach - Markku Kyllönen seurajohto oli odottanut enemmän. Joulukuussa valmentaja Eysselt mieluili joukkueeseen yhtä maalitykkiä, mutta manageri Jukka Kostiainen ei suostunut harkitsemaan uusien pelaajien hankkimista. Kauden loppua kohden JoKP:n peliesitykset paranivat tasaisesti, mutta runkosarjan päätyttyä tuloksena oli kuitenkin viimeinen sija ja karsintapelit. Suora säilyminen oli jäänyt kuuden pisteen päähän. Jokipoikien historian toisen liigakauden kotipelien yleisökeskiarvo oli jälleen kerran hyvä: 3891 katsojaa. Liigakarsinnoissa vastaan tuli divarin voittaja Kiekko-Espoo. Jokipoikia pidettiin ennakkosuosikkina, ja joensuulaiset voittivatkin ensimmäisen Helsingin jäähallissa pelatun ottelun maalein 4-3. Seuraavaan peliin JoKP lähti jostain kumman syystä huonolla asenteella, minkä seurauksena K-Espoo otti vierasvoiton murskaluvuin 8-2. Seuraavaksi molemmat joukkueet voittivat omat kotipelinsä (Espoossa 3-2 ja. ; Joensuussa 3-2), jonka jälkeen oli edessä ratkaiseva ottelu Helsingin jäähallissa. Peli eteni tasaisissa merkeissä ja lopulta Espoon nuoret tähdet Jere Lehtinen ja Tero Lehterä tekaisivat johtomaalin 2-1 kolmannen erän alussa. JoKP ei enää onnistunut tasoittamaan ja seuran liigataival oli sillä erää katkennut.


title: Jokipoikien historia

text: Kauden 1992-1993 1. divisioona ("Finlandia-liiga") oli erittäin kovatasoinen. Etenkin Tuto, KooKoo, nousija Junkkarit ja Kärpät lähtivät kauteen toinen toistaan kovemmilla kokoonpanoilla. Myös uuden päävalmentajan, Samu Kuitusen luotsaama JoKP oli yksi sarjan suosikkeista. Jokipojista poistui edelliskauden jälkeen kymmenkunta runkopelaajaa, joita paikattiin omilla kasvateilla sekä lisäksi kärkihankintoina olivat slovakit, hyökkääjä Lubomir Kolnik ja puolustaja Ernest Bokros. JoKP pelasi syksyn tasaisesti ja lisäsi kevätkaudella vauhtia: Etenkin vahvan hyökkäyspelaamisen ansiosta JoKP paineli runkosarjan voittoon neljän pisteen erolla TuToon. JoKP paukutti 44 ottelussa eniten maaleja (244 kpl) ykköspyssynään Kolnik, joka voitti pistepörssin ja oli myös sarjan paras maalintekijä (46+38=84). SM-Liigan karsinnat pelattiin neljän joukkueen kaksinkertaisena sarjana, jossa liigapaikkaansa oli puolustamassa Lahden Reipas. Ensimmäisessä ottelussaan JoKP kukisti Mehtimäellä TuTon maalein 5-1 3716 katsojan silmien alla. Alku näytti lupaavalta, mutta seuraavissa peleissä Reipasta ja KooKoota vastaan JoKP tuhri kuitenkin hallinnassaan olleet ottelut lopulta tappioiksi, eikä karsintasarjasta jäänyt muuta käteen kuin jumbosija.


title: Jokipoikien historia

text: Divarikauden ("Finlandia-Liiga") 1993-94 alla Joensuussa haaveiltiin vielä SM-liigasta. JoKP:lla oli edelleen hyökkäysvoittoinen kokoonpano, johon kuuluivat uusina tulijoina liigassa mainetta niittäneet tehohyökkääjät Jari Hirsimäki ja Kari Laitinen sekä maalivahti Ilpo Kauhanen. JoKP hyökkäsi taas vauhdikkaasti ja teki edellisen kauden tapaan runkosarjassa eniten maaleja, keskimäärin 5,15 per ottelu, vaikka syksyn paras pistemies Lubomir Kolnik olikin päästetty kustannussyistä Raumalle jo marraskuun lopulla. Joulukuussa JoKP:n pelaajat väläyttelivät jopa harjoituslakkoa myöhässä olleiden palkkojensa vuoksi, mutta sillä erää palkat saatiin hoidettua. Vaikeuksista huolimatta JoKP päätyi runkosarjassa toiseksi TuTon vanavedessä. Jokipoikien paras pistemies oli koko sarjan pistepörssissä toiseksi sijoittunut Jari Hirsimäki tehoin 35+50=85. Karsintasarjassa Reipasta, Saipaa ja Tutoa vastaan Jokipoikien paukut eivät riittäneet silläkään kertaa. Kevään pelejä varjosti ykköshyökkääjä Jari Hirsimäen saamat potkut kesken karsintojen: Hirsimäen epäiltiin tehneen TuTon kanssa sopimuksen seuraavasta kaudesta kesken karsintojen ja pelanneen kilpailijan pussiin. Hirsimäki on jälkeen päin kiistänyt epäilyt ja esittänyt käsityksensä, että TuTon valmentaja Juhani Tamminen pisti alulle siirtohuhun hämmentääkseen vastustajan rivejä. Viimeisessä merkityksettömässä pelissään JoKP murskasi liiganousunsa ja varmistaneen TuTon peräti 13-0. Kausi jäi Joensuun Kiekko-Pojat ry:n viimeiseksi 1. divisioonassa. Talousvaikeudet olivat muhineet jo pidemmän aikaa, ja toukokuun lopulla 1994 JoKP lopulta haki itsensä konkurssimenettelyyn, joka tosin raukesi varojen puutteeseen. 11,8 miljoonan markan velkojen perijöiden joukossa oli mm. kaksi pankkia sekä verottaja. Vararikon suurimpana yksittäisenä syynä oli vuosikausia maksetut ylisuuret pelaajapalkkiot. SM-liigaan nousua yritettiin taloudellisella riskillä eli 1. divisioonassa saatuihin tuloihin nähden liian kalliilla joukkueilla. JoKP siirsi kaiken jääkiekkotoimintansa sisarseura Kiekko-Karhujen nimiin.


title: Jokipoikien historia

text: Kaudelle 1994-95 Jääkiekkoliitto antoi Kiekko-Karhuille sarjapaikan 2. divisioonasta. Tapani Hämäläisen luotsaamalla Kiekko-Karhuilla oli sarjaan lähdettäessä mukanaan useita edelliskausien JoKP-pelaajia, minkä vuoksi joukkue oli todella vahva kakkosdivariin. Kiekko-Karhut voittikin itälohkon ja sen jälkeen 9 joukkueen noususarjan ("Fazer-liiga") varmoin ottein ja nousi seuraavaksi kaudeksi 1. divisioonaan. Kiekko-Karhujen kotipelien yleisökeskiarvo oli itälohkossa (7 ottelua) 1332 ja noususarjassa (8 ottelua) 1567 katsojaa. Noususarjan pistepörssin voitti Kiekko-Karhujen Markku Kyllönen, joka takoi pelaamissaan 15 ottelussa tehot 20+19=39.


title: Jokipoikien historia

text: Fazer-liigaan eli divarikaudelle 1995-1996 Kiekko-Karhut lähti edelliskauden rungolla ja oman kylän pojilla. Nousijajoukkue pärjäsi hyvin, tuloksena oli runkosarjan 5. sija vain 6 pistettä voittajaa Hermestä jäljessä. Etenkin kotona Kiekko-Karhut oli vahva; 22 kotipelistä joukkue voitti 20 ja tasapeliinkin Joensuussa ylsivät kertaalleen vain Haukat ja Titaanit. Kiekko-Karhujen paras pistemies runkosarjassa oli Mika Kupiainen tehoin 27+28=55, mikä oikeutti pistepörssissä 6. sijaan. Ensimmäisellä pudotuspelikierroksessa (paras kolmesta -järjestelmä) vastaan luisteli Kärpät. Ensin molemmat voittivat kotipelinsä ja lopulta kolmannesta ottelusta 2817 katsojan todistaessa Mehtimäellä tapahtumaa jatkoon meni Kiekko-Karhut Pasi Nissisen jatkoaikamaalilla. Toisella pudotuspelikierroksella (paras viidestä -järjestelmä) Kiekko-Karhujen haaveet pääsystä SM-Liigan karsintasarjaan karisivat nopeasti, kun Saipa voitti ottelusarjan suoraan voitoin 3-0.


title: Jokipoikien historia

text: Kauden 1996-1997 16 joukkueen 1.divisioonaan Kiekko-Karhuja lähti luotsaamaan Kai Rosvall, joka palasi Joensuun ykkösjoukkueen päävalmentajaksi reilun 10 vuoden tauon jälkeen. Joukkue uudistui edelliskaudesta merkittävästi, kun muutama kokenut pelaaja pakkasi laukkunsa ja tilalle otettiin omia kasvatteja. Lisäksi kärkihankintoja olivat Forssasta saapunut hyökkääjä Vesa Lehtonen sekä kokenut venäläispakki Juri Gailik. Joukkue hitsautui nopeasti yhteen ja 30 ottelun runkosarjan jälkeen Kiekko-Karhut oli toisena 2 pistettä Kärppien perässä. Runkosarjaa seuranneessa 8 joukkueen ylemmässä jatkosarjassa Kiekko-Karhut jatkoi hyvää menoaan ja oli lopulta 44 ottelun jälkeen piikkipaikalla 3 pistettä Kärppiä edellä. Kiekko-Karhujen tehohyökkääjiä olivat Vesa Lehtonen (26+40=66) sekä Pasi Nissinen, joka myös voitti 1.divisioonan pistepörssin teholukemin 27+44=71. Pudotuspeleissä taisteltiin pääsystä SM-Liigan karsinpeleihin. Aluksi Kiekko-Karhut pudotti Hermeksen pois kuvioista otteluvoitoin 3-0. Tämän jälkeen oli vuorossa SM-Liigan karsintasarjan 1. vaiheen ottelusarja Kärppiä vastaan. Tällä kertaa osat vaihtuivat vuoden takaisesta, kun Kiekko-Karhut joutui nöyrtymään Kärppien rumputulessa: Kärpät voitti sarjan suoraan kolmessa ottelussa lukemin 2-6, 5-1 ja 2-6 ja jatkoi matkaan karsintasarjan toiseen vaiheeseen Kalpaa vastaan.


title: Jokipoikien historia

text: Kaudella 1997-1998 Kiekko-Karhujen tavoitteena oli taas liigakarsinnat, vaikka joukkue oli heikentynyt edelliskaudesta selvästi. Joukko parhaita hyökkääjiä oli lähtenyt (Pasi Nissinen, Vesa Lehtonen, Sami Vannisen, Pasi Volotinen) eikä tilalle ollut saapunut aivan yhtä kovia pelimiehiä. Syksy sujui vaihtelevissa merkeissä; välillä Kiekko-Karhut oli aivan sarjan kärjen tuntumassa, mutta sitten peli sakkasi pahasti ja joukkue putosi joulukuussa pudotuspeliviivan alapuolelle. Seurajohto painoi paniikkinappulaa ja Kai Rosvallin tilalle ykkösvalmentajaksi nousi kakkosmies Timo Turunen. Samalla joukkuetta onnistuttiin vahvistamaan, kun edelliskauden tehomiehet Pasi Nissinen ja Vesa Lehtonen sekä Saksassa pelannut Mika Kupiainen palasivat takaisin Joensuuhun. Meno kaukalossa ei kuitenkaan parantunut toivotulla tavalla, vaan pudotuspelit karkasivat kauas ja karsintapeikko alkoi kummitella. Seura vaihtoi toistamiseen päävalmentajaa saman kauden aikana, ja lopulta vanha tuttu Tapani Hämäläinen sai kurssin kääntymään ja sarjapaikka säilyi suoraan ilman karsintapelejä. Kiekko-Karhut teki sarjassa melkein saman verran maaleja kuin useimmat pudotuspelijoukkueista, eli 138, mutta päästi omiin maaleja jopa jumbokaksikkoa, Ahmat, UJK, enemmän eli  165 kpl. Näin ollen kehno menestys johtui enemmän huonosta puolustamisesta kuin hyökkäyspelistä.


title: Jokipoikien historia

text: Kaudelle 1998 - 99 Kiekko-Karhut vaihtoi nimensä Jokipojiksi, joka oli ollut Joensuun Kiekko-Poikien lempinimi seuran perustamisesta lähtien. Yleisön vuosikymmeniä hellimästä nimestä tuli ensimmäistä kertaa Joensuun edustusjoukkueen virallinen nimi. Kiekko-Karhujen nimen lisäksi pukukopista poistui edellisen kauden kahdeksan parasta pistemiestä, joiden tilalle hankittiin peräti viisi venäläispelaajaa pietarilaisesta Izorets-seurasta. Kauden käynnistyttyä Tapani Hämäläisen suojattien peli ei tahtonut ottaa kulkeakseen ja muutenkin koko syksy oli hyvin sekavaa. Kymmenen ottelun jälkeen venäläisistä oli Joensuussa jäljellä enää puolustaja Dimitri Sherebenkov. Pahaa loukkaantumissumaa paikattiin Kalpa-lainoilla, parilla latvialaisella (Marek Jass, Artis Abols) sekä paluumuuttajilla Pasi Volotisella ja Pasi Nissisellä. Hankinnoista huolimatta Jokipojat oli vuoden lopulla sarjan hännillä karsintaviivan huonommalla puolella. Joulutauolla Jokipojat harjoitteli hyvin, sai sairastuvalta pelaajia takaisin ja viimein peli alkoi sujua paremmin. Jokipojat kipusi vähitellen jo pudotuspeliviivan yläpuolella, mutta lopulta pari rumaa tappiota Kärpille ja UJK:lle runkosarjan viimeisissä peleissä tarkoitti sitä, että Jokipojat jäi huonommalla maalierollaan niukasti pudotuspelien ulkopuolelle ja kausi päättyi ennenaikaisesti.Kotiottelujen yleisökeskiarvo oli 1372 katsojaa.


title: Jokipoikien historia

text: Kaudelle 1999-2000 pelaajalegenda Seppo Repon valmentama joukkue uudistui maltillisesti. Merkittävimmät muutokset koskivat ulkomaalaisvahvistuksia, kun vanhat poistuivat ja tilalle tulivat venäläishyökkääjä Vladimir Andrejev ja latvialaispuolustaja Igors Bondarevs. Kausi ei sujunut ilman turbulenssia: Jokipoikien talousvaikeuksien takia kärkipelaajista puolustajat Bondarevs ja Arttu Käyhkö sekä hyökkääjä Janne Turpeinen jättivät joukkueen kesken kauden. Vaikeuksista huolimatta Jokipojat saavutti runkosarjassa kelvollisen viidennen sijan. Runkosarjassa Jokipoikien paras pistemies oli Pasi Nissinen tehoin 18+35=53 ja kotipelien yleisökeskiarvo oli 1370 katsojaa. Pudotuspelien avauskierroksella Jokipojat sai vastaansa kuudenneksi sijoittuneen KooKoon. Ensin molemmat joukkueet voittivat kotonaan (2-0 ; 4-2), minkä jälkeen ratkaisevan ottelun Joensuussa voitti Jokipojat maalein 5-2. Seuranneesta välieräsarjasta Vaasan Sport eteni SM-Liigan karsintasarjan ensimmäiseen vaiheeseen voitettuaan Jokipojat otteluvoitoin 2-0.


title: Jokipoikien historia

text: Kaudelle 2000-2001 1. divisioonan nimi muuttui Mestikseksi ja samalla SM-Liiga suljettiin, mikä tarkoitti sitä, ettei Jokipojat voinut enää asettaa kauden tavoitteekseen liigakarsintoja. Melko kokemattomalla joukkueella Mestikseen lähteneiden Jokipoikien syksy sujui pelillisesti sarjan keskikastissa, mutta käänne huonompaan suuntaa tapahtui joulukuussa. Jokipoikien talousongelmien takia niin päävalmentaja Ari "Turbo" Aaltonen kuin myös osa kärkipelaajista jättivät seuran. Loppukauden valmennuksesta vastasi parivaljakko Kari Riihola ja Jouni Varis. A-junioripitoisella kokoonpanolla taistellut Jokipojat oli suurissa vaikeuksissa, mutta onnistui lopulta 2 pisteen turvin välttämään joutumasta Suomi-sarjan karsintaan. Suomi-sarjalta se ei kuitenkaan pelastanut: Jääkiekkoliitto pudotti Jokipojat sarjaporrasta alemmas, kun seuran taustayhdistys Kiekko-Karhut ry oli päättänyt hakea itsensä konkurssiin. Jääkiekkoliitto salli kuitenkin Jokipoikien A-junioreiden pitää liigapaikkansa. Seuran konkurssipäätöksen taustalla olikin halu turvata A-junioreiden jatko Liigassa, kun resurssit eivät olisi riittäneet pelaamiseen sekä junioreiden Liigassa että aikuisten Mestiksessä.


title: Jokipoikien historia

text: Kauteen 2001-2002 Jokipojat valmistautui uuden taustayhdistyksen, Joensuun Kiekko ry:n siipien suojissa. Tavoitteena oli nousta takaisin Mestikseen kolmen vuoden kuluessa. Ensimmäiselle Suomi-sarjan kaudelleen Jokipojat sai pelaajat kokoon vasta loppukesästä, eikä Markku Kyllösen luotsaama ryhmä kyennyt viidettä sijaa parempaan sijoitukseen 8 joukkueen etelälohkossa. Kotiotteluiden yleisökeskiarvo oli 536 katsojaa.


title: Jokipoikien historia

text: Kauteen 2002-2003 Jokipojat pääsi valmistautumaan edelliskautta huolellisimmin. Kovan luokan vahvistuksen Jokipojat sai Itävallasta kotikaupunkiinsa palanneesta puolustaja Arttu Käyhköstä. Uusi valmennuskaksikko Jouni Varis ja Teemu Tiainen johdatti Jokipojat lohkonsa voittoon (sinä kautena pelattiin "Itälohkossa"). Seuranneesta paras kolmesta -sarjasta Kiekko-Oulua vastaan Jokipojat eteni Mestiksen karsintasarjaan. Pahaan aikaan sattunut loukkaantumissuma sotki kuitenkin Jokipoikien noususuunnitelmat ja tuloksena karsintasarjasta oli vasta viides sija.


title: Jokipoikien historia

text: Jokipoikien 50-vuotisjuhlakauteen 2003-2004 lähdettiin entisillä valmentajilla mutta selvästi vahvistuneella joukkueella. Jokipojat oli Suomi-sarjan etelälohkossa omaa luokkaansa tehtyään 36 ottelussa 218 maalia. Lohkon pistepörssin voitti Jokipoikien Sami Puruskainen teholukemin 24+39=63. Alkupelien kotiottelujen yleisökeskiarvo oli 742 katsojaa. Jatkopeleissä joensuulaiset raivasi tieltään ensin Kuusamon Pallo-Karhut ja sitten Pietarsaaren Jeppiksen edeten täten neljän joukkueen Mestiksen karsintasarjaan. Karsinnoissa vastus oli jo kovempaa, etenkin rutinoitunutta TuToa vastaan, mutta lopulta kaikki päättyi Jokipoikien kannalta onnellisesti. Karsintapelien toiseksi viimeisellä kierroksella Jokipojat murskasi Hyvinkään Ahmat maalein 7-0 ja varmisti nousunsa Mestikseen.


title: Jokipoikien historia

text: Kaudelle 2004-2005 Mestikseen noussut Jokipojat ei kesän aikana juurikaan vahvistunut ja kuului täten ennakkoarvioissa sarjan heikoimpiin joukkueisiin. Syksy sujuikin kehnosti. Jäädessään marraskuussa puolentoista viikon pelitauolle oli Jokipojilla koossa vain 3 pistettä 17 ottelusta. Tässä kohtaa Jokipojat kuitenkin räjäytti melkoisen uutispommin: Caroline Hurricanesin hyökkääjä Pavel Brendl liittyi Jokipoikiin aluksi kuukauden mittaisella sopimuksella, kun samaan aikaan . Joulukuun alussa tuli seuraava kova uutinen, kun valmentajakaksikko Jouni Varis - Teemu Tiainen päätti erota. Syyksi he ilmoittivat, että kokivat menettäneensä seurajohdon luottamuksen. Tilalle päävalmentajaksi napattiin pikavauhtia Kari Rauhanen Jokipoikien A-nuorista. Rauhanen muutti siihenastista hyökkäyspainotteista pelitapaa puolustusvoittoisemmaksi, mikä sopikin paremmin Jokipoikien sen kauden joukkueelle. Jokipojat nousi joulukuussa pois jumbopaikalta ohi FPS:n. Pavel Brendl käväisi vuodenvaihteessa kokeilemassa Sveitsissä, mutta jatkoi kuitenkin tammikuussa Jokipojissa. Yhteensä Brendl pelasi Jokipojissa 21 runkosarjan ottelua ja teki niissä 19 tehopistettä. Joulukuussa alkanut Jokipoikien hyvä pelivire jatkui kevätkaudellakin, mutta kun syksyn pistesaalis oli ollut niin vaatimaton, jäi joukkue kuitenkin sarjassa toiseksi viimeiseksi ja joutui karsintaan. Kahden Mestis- ja kahden Suomi-sarjajoukkueen karsintasarja oli totista työtä Jokipojille, mutta lopulta Mestis-paikka varmistui, kun joensuulaiset kukistivat Mehtimäellä viimeisessä ottelussaan Seinäjoen SHT:n maalein 5-3 2852:n katsojan edessä. Karsinnoissa Jokipojille kaikki kaikessa oli hyökkäyskolmikko Tapio Ahtonen-Sami Puruskainen-Jani Keränen, joka teki kuudessa ottelussa yhteensä 26 tehopistettä.


title: Jokipoikien historia

text: Kauden 2005-2006 ennakko-odotuksissa Jokipoikien iskukyky oli pienoinen arvoitus. Lähtijöitä oli paikkailtu potentiaalisilla mutta edellisellä kaudellaan muissa joukkueissa vaatimattomasti onnistuneilla pelaajilla. Yhtenäiseksi hitsautunut joukkue pelasi kuitenkin tasaisen vahvan syksyn onnistuen kääntämään tiukkoja kamppailuja edukseen. Joulutauolla Jokipojat oli viidentenä 6 pistettä kärkeä perässä. Tammikuussa peli vielä kulki ja pisteitä kertyi, mutta runkosarjan loppua kohden peliesitykset heikkenivät rajusti. Jokipojat hävisi runkosarjan yhdeksän viimeistä otteluaan (joista kaksi jatkoajalla) ja valahti sarjataulukossa kahdeksanneksi - päästen kuitenkin viimeisenä joukkueena mukaan pudotuspeleihin. Huonohkoista loppukauden peleistä huolimatta Jokipoikien kotiottelujen yleisökeskiarvo oli Mestiksen toiseksi paras, 1456 katsojaa. Jokipoikien johto oli reagoinut tappioihin erottamalla päävalmentaja Kari Rauhasen aivan pudotuspelien kynnyksellä. Tilalle nousi kakkosvalmentajana aiemmin toiminut Pasi Parviainen apunaan Arttu Käyhkö. Puolivälierissä vastaan tuli runkosarjan voittaja Jukurit. Ensimmäisessä pelissä Mikkelissä Jokipojat taisteli kovasti, mutta joutui tyytymään niukkaan 0-1 tappioon. Toisessa kohtaamisessa Mehtimäellä Jokipojat oli parempi maalein 3-2. Seuraavissa kahdessa ottelussa Jukurit kuitenkin lisäsi höyryä eikä Jokipojille jäänyt sanan sijaa, kun Jukurit eteni vastustamattomasti välieriin (Jokipoikien tappiot Mikkelissä 0-4 ja Joensuussa 2-8).


title: Jokipoikien historia

text: Kaudelle 2006-2007 Jokipojat sai päävalmentajaksi Jami Kaupin. Kakkosena jatkoi Arttu Käyhkö. Joukkueen kokoaminen venyi elokuulle saakka, mutta onnistuneen try-out -leirin myötä kasaan saatiin kelpo joukkue. Try-outin kautta ykkösmaalivahdin paikan nappasi myös tsekkivahti Alexander Salak. Jokipojat pelasi mainion alkukauden ja oli marraskuussa sarjassa jopa toisena, mutta päätyi lopulta runkosarjassa kuudenneksi. Hyvien kotiesitysten ansiosta (vain 4 tappiota) Jokipojat oli sarjan toiseksi paras yleisöjoukkue kotona kerättyään Mehtimäen otteluihin keskimäärin 1639 katsojaa. Jokipokien paras pistemies oli Sami Puruskainen tehoin 16+36=52, mikä toi runkosarjan pistepörssin neljänteen sijan. Edellisen vuoden tapaan puolivälierissä vastaan luisteli Jukurit. Jokipojat taisteli joukkueena hurjasti, mutta Jukurit meni jälleen jatkoon otteluvoitoin 3-0 voitettuaan kaikki pelit yhden maalin erolla. Jokipoikien osalta olisi voinut luulla kauden loppuneen välierätappioon, mutta kevään 2007 kummallisuuksiin kuului Mestiksen Playout-sarjat, jossa kohtasivat puolivälierissä tippuneet sekä  pudotuspelien ulkopuolelle jääneet joukkueet. Jokipoikia vastaan tuli KooVee, jonka Jokipojat kuitenkin onnistui voittamaan suoraan kolmessa ottelussa (7-4, 1-6, 3-0). Jokipojat pääsi kesälomalle ja KooVee joutui jatkamaan putoamiskarsinnoissa seuraavalle kierrokselle.


title: Jokipoikien historia

text: Kauteen 2007-2008  uusi Ärjy-logo-paidassaan startannut Jokipojat asetti tavoitteekseen neljän joukkoon sijoittumisen. Edellisen kauden runkomiehistö oli edelleen melko pitkälti koossa, uusina kärkivahvistuksina joukkueeseen tulivat puolustaja Juuso Akkanen sekä kanadalainen maalivahti Jocelyn Guimond. Päävalmentajana jatkoi Jami Kauppi. Syyskausi osoitti, ettei Jokipojat kuulunut pelaajamateriaaliltaan aivan kärkinelikkoon, mutta oli joulutauolla kuitenkin kuudentena 6 pistettä tavoittelemastaan 4. sijasta jääneenä (ensimmäistä kautta Mestiksessä varsinaisen peliajan voitosta sai kolme pistettä). Joulutauolla Guimond päästettiin maalivahtia tarvinneeseen Vaasan Sportiin. Ykkösmaalivahdin paikan nappasi Teemu Seppänen, joka oli syyskaudella palannut yhdeksässä ottelussa torjuntaprosentilla 93,07. Jokipojat aloitti tammikuun ottamalla viisi peräkkäistä voittoa. Jatkossa oli kuitenkin tiukempaa, ja kun vähitellen pudotuspelien kotietu käytännössä karkasi, eivät loppukauden pelitkään sujuneet enää aivan optimaalisella tavalla. Tuloksena Jokipojille tuli 7. sija runkosarjassa, jossa kotiottelujen yleisökeskiarvo oli 1875 silmäparia. Keskiarvoa kasvatti etenkin kaksi kauden aikana yli 3600 katsojaa vetänyttä ilmaisottelua. Puolivälierissä vastaan luisteli Hokki. Vaikka Jokipojat olikin voittanut Hokkin runkosarjan viimeisessä ottelussa 4-1, niin pudotuspeleissä kajaanilaiset osoittautuivat selvästi Jokipoikia vahvemmiksi. Hokki voitti puolivälieräsarjan suoraan otteluvoitoin 3-0 (10-2, 2-5, 3-2).


title: Jokipoikien historia

text: Kaudelle 2008-2009 Jokipoikien joukkueesta vaihtui noin puolet. Urheilullisuuden ja sitoutuneisuuden suhteen uuden valmentajan Jarno Pikkaraiset vaatimukset olivat tiukat, ja kesätreeneissä mentiinkin lujaa. Uusia vahvistuksia olivat mm. hyökkääjä Jarno Koskiranta, puolustaja Luke Sellars sekä maalivahti Antti Ore. Joukkueen tavoitteena oli lähteä parantamaan edellisen kauden 7. sijaa. Syyskausi sujui odotuksiin nähden yläkanttiin. Erinomaisen viisikkopuolustuksen ja vahvan neljän kentän pelin ansiosta Jokipojat oli joulutauolla sarjajohdossa kerättyään 29 ottelusta 19 voittoa ja yhteensä 58 sarjapistettä. Hieno meno jatkui myös kevätkaudella ja Jokipojat voitti kuin voittikin runkosarjan 3 pisteen erolla ennen Sportia. Joukkueen hyvä puolustaminen erottui edukseen: Jokipojat oli päästänyt runkosarjassa vähiten maaleja, minkä lisäksi Mestiksen plusmiinustilastossa oli Jokipojista neljä pakkia - Juuso Akkanen, Aku Pekkarinen, Jarkko Immonen ja Luke Sellars - kymmenen eniten pluspisteitä keränneen pelaajan joukossa. Jokipoikien paras pistemies runkosarjassa oli Jani Keränen tehoin 18+18=36. Pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella vastaan tuli Leki. Jokipojat meni tästä otteluparista jatkoon otteluvoitoin 3-0 eikä vähiten maalivahti Antti Oreen ansiosta, joka piti nollan kahdessa viimeisessä pelissä. Välierissä Jokipojat kohtasi TuTon. Ensimmäisen ottelun Jokipojat voitti 3-2 Mika Mäkiahon jatkoaikamaalilla. Turussa Tuto tasoitti otteluvoitot maalein 4-2, mutta kolmannessa pelissä Mehtimäellä Jokipojat marssi selvään 3-0-voittoon 4198 katsojan edessä. Seuraavassa Turun-ottelussa Jokipojat nappasi hienon 3-2-vierasvoiton jatkoajalla Mika Mäkiahon toimiessa jälleen ratkaisijana. Näin Jokipojat oli edennyt Mestiksen finaaleihin Vaasan Sportia vastaan. Finaaleista tuli tiukkaa taistelua, jossa Jokipojat antoi kaikkensa, mutta hieman kokeneempana joukkueena Sport oli terävämpi ratkaisun hetkinä ja nappasi kaksi jatkoaikavoittoa Vaasassa. Sport voitti mestaruuden otteluvoitoin 3-1. Finaalitappiosta huolimatta Jokipojat saattoi olla tyytyväinen hopeasijaansa. Myös yleisö löysi hyvin Mehtimäelle, Jokipoikien pudotuspelien yleisökeskiarvo kuudessa kotiottelussa oli 3334 katsojaa. Mestiksen pudotuspelien pistepörssin voitti Jokipoikien Jarno Koskiranta, joka teki 11 ottelussa tehot 4+7=11.


title: Jokipoikien historia

text: Kaudelle 2009-2010 Jarno Pikkaraisen valmentama Jokipojat lähti taas mitalin kiilto silmissään, etenkin kun hopeajoukkueen runko säilyi pääosin entisellään. Joukkueessa jatkoi vuosikausia ärjypaitaa kantaneita pelaajia, kuten Tapio Ahtonen, Sami Puruskainen, Sami Mutanen, Jani Keränen, Jarkko Immonen ja Kimmo Nevalainen. Uusista ärjyistä tehoja odotettiin etenkin Antti Kerälältä ja Tobias Salmelaiselta. Ykköstorjujan vastuuta kantoi Mikko Rämö. Jokipoikien syksy alkoi vaikeasti 5 peräkkäisellä tappiolla. Tässä vaiheessa puolustuksen vahvistukseksi hankittiin Tero Konttinen, joka nousikin heti isoon kiekolliseen rooliin. Pikkuhiljaa peli alkoi kuitenkin kulkea paremmin ja pisteitäkin kertyä. Jokipoikien pelinopeus aiheutti vastustajille hankaluuksia, joskin oman pään puolustuspelissä riitti vielä parannettavaa. Joulutauolle mentiin 6 ottelun voittoputkessa neljänneltä sijalta. Kevätkaudella Jokipoikien otteet aina vaan paranivat tasaisesti. Jarno Pikkaraisen suojatit päättivät runkosarjan KooKoon jälkeen toiseen sijaan ja hienoon seitsemän ottelun mittaiseen voittoputkeen. Jokipoikien viisikkopuolustamiseen ja nopeaan kääntämiseen perustunut pelityyli toimi yhtä hyvin niin kotona kuin vieraskentillä Jokipoikien voitettua yhtä monta ottelua (14) sekä kotona että vieraissa. Jokipojista paras pistemies runkosarjassa oli Antti Kerälä tehoin 10+ 38 = 48 ja paras teholukema oli Tero Konttisella (+25). Kun runkosarjan lopulla palaset olivat loksahtaneet kohdilleen, olivat odotukset pudotuspeleihin korkealla. Puolivälierissä Jokipoikien otteista puuttui vielä jonkin verran terävyyttä, mutta Kiekko-Vantaa ei kuitenkaan kyennyt pysäyttämään joensuulaisten neljän kentällisen tasaista vyöryä. Joensuulaisjoukkue vei ottelusarjan suoraan kolmella voitolla (3-1, 4-2, 2-1). Välierissä vastaan luisteli Leki. Ensimmäisessä kohtaamisessa Jokipojat murskasi kotonaan täydellisen esityksen jälkeen lempääläiset maalein 7-1. Seuraavaan peliin Leki paransi huomattavasti, mutta rutinoitunut joensuulaisjoukkue nappasi silti 4-3 -vierasvoiton. Parin päivän päästä Joensuussa käytiin taas tiukkaa taistoa, joka päättyi kotiyleisön riemuksi Antti Kerälän 3-2-jatkoaikamaaliin ajassa 68.20. Näin Jokipojat oli jälleen raivannut tiensä toisena vuotena peräkkäin Mestiksen finaaliin, jossa vastaan asettui D Team Jyväskylästä. Ensimmäisessä ottelussa levänneempi ja energisempi Jokipojat hallitsi peliä, joskin D Team tarjosi tiukan vastuksen. D Team nujertui Mehtimäellä maalein 4–3. Seuraavassa pelissä kotiyleisönsä edessä D Team tarjosi avausottelua vieläkin tiukemman vastuksen, mutta Jokipojat onnistui silti kairaamaan vierasvoiton maalein 3-2 - erityisesti kiitos maalivahti Mikko Rämön, joka oli tarkkana ottelun ratkaisuhetkillä. Kolmannessa finaaliottelussa Mehtimäellä Jokipojat ei enää jättänyt vastustajalle mitään jossiteltavaa, vaan jyräsi D Teamin 4 362 hengen yleisön riemuitessa maalein 6-3. Jokipoikien kautta aikojen ensimmäinen Mestiksen mestaruus varmistui suoraan otteluvoitoin 3–0. Mestiksen pudotuspelien parhaaksi pelaajaksi valittiin Jokipoikien maalivahti Mikkö Rämö, jolla oli myös pudotuspelien paras torjuntaprosentti 93,68. Pudotuspelien paras plusmiinuslukema oli Jokipoikien puolustajalla Kimmo Nevalaisella (+12). Läpi runkosarjan ja myös pudotuspeleissä joensuulaisfaneja ihastutti etenkin tehoketju Antti Kerälä (6+7=13) – Tobias Salmelainen (3+7=10) – Jani Savolainen (4+7=11). Mainitsemisen arvoista myös on, että pudotuspeleissä erinomaisen ratkaiseviksi lisävahvistuksiksi osoittautuivat Joensuuhun siirtorajan kynnyksellä tulleet hyökkääjät Scott Matzka (5+7=12), Roberts Jekimovs (3+3=6) ja Jarkko Malinen (5+4=9).


title: Jokipoikien historia

text: Liiga-karsinta Ilvestä vastaan 2010


title: Jokipoikien historia

text: Ilvestä vastaan pelatun Liiga-karsinnan tunnelmaa Joensuussa latisti jo ennalta uutinen, että eläkevakuutusyhtiö Ilmarinen haki Jokipoikia konkurssiin vajaan 6000 euron summan takia. Jokipojista kuitenkin vakuutettiin, että maksut hoidetaan ja koko kauden tulos tulee olemaan plusmerkkinen. Rivien välistä oli kuitenkin luettavissa, ettei liigaan nousu, mikä vaatisi seuran muuttamisen nopeasti ammattilaisorganisaatioksi, olisi kovin todennäköistä, vaikka Jokipojat sarjan voittaisikin. Joukkueiden lähtökohdat ottelusarjaan olivat kovin erilaiset: Jokipojilla oli karsinnoissa vain voitettavaa ja sarjapaikastaan taistelevalla Ilveksellä vain hävittävää. Jokipojat oli päättänyt Mestis-kautensa 16 peräkkäiseen voittoon, kun Tampereen Ilves oli voittanut SM-Liigassa koko kauden aikana vain 17 ottelua. Henkisen puolen seikkojen katsottiin hieman tasoittavan voimasuhteita pelillisesti ennalta heikomman Jokipoikien hyväksi. Oltiinhan edellisenä keväänä nähty, kuinka Vaasan Sport oli pystynyt hyödyntämään tappioiden rasittaman Porin Ässien liigamiehistön henkistä alennustilaa ja onnistunut melkein nousemaan SM-Liigaan. Ensimmäinen ottelu Tampereella oli molemmilta toisilleen ennalta tuntemattomilta joukkueilta hieman hermostunut esitys. Ilves kuitenkin hallitsi tapahtumia ja alkoi ratkoa ottelua toisessa erässä siirryttyään 2-0-johtoon Markus Seikolan ja Pasi Salosen maaleilla. Kolmannessa erässä molemmat osuivat vielä kertaalleen ja näin ollen Ilves voitti ensimmäisen kohtaamisen maalein 3-1. Jokipoikien maalivahdille Rämölle kertyi 42 torjuntaa ja Ilveksen päässä Jani Hurmeella 17 torjuntaa. Toisen kohtaamisen Ilves oli päättänyt ratkaista heti ottelun alussa ja siirtyikin 2-0-johtoon jo ajassa 5.46 Jarkko Kauvosaaren osumalla. Jokipoikien päävalmentaja Jarno Pikkarainen otti tässä vaiheessa aikalisän, ja saikin heräteltyä Jokipojat mukaan taistoon. Scott Matzka iski rannelaukauksella kavennuksen kahden miehen ylivoimalla ajassa 13.46. Toisessa erässä pelattiin avoimin ovin. Ensin Masi Marjamäki ja Johannes Alanen laukoivat tilanteeksi jo 1–4 Ilvekselle. Monet ehkä uskoivat pelin olleen jo ohi, mutta pian Jokipojat oli enää maalin päässä Antti Kerälän ja Tobias Salmelaisen osumilla. Kun vielä Ilveksen Ryan Glenn ja Jokipoikien Markku Flinck osuivat, niin toiselle erätauolle mentiin 4-5-lukemista. Jokipojat piinasi Ilvestä loppuun saakka, mutta lisämaaleja ei enää kolmannessa erässä nähty. Mikko Rämolle kertyi ottelussa 28 torjuntaa ja Ilveksen Jani Hurmeella 39 torjuntaa. Kolmannessa kohtaamisessa Tampereella Ilveksen Pasi Määttäsen johtama ykköskenttä oli liikaa Jokipojille. Määttänen oli syöttäjänä Joonas Raskin (2-0),  Markus Seikolan (3-0) ja  Jesse Niinimäen (4-0) osumissa. Jokipoikien 1-4-kavennuksen ampui päätöserän lopulla Markku Flinck. Jokipokien valmentaja Jarno Pikkarainen sanoi  ottelun jälkeen tasoerojen näkyneen etenkin siinä, että Jokipojat ei helpoista paikoistakaan saa maaleja. Mikko Rämolle kertyi ottelussa 43 torjuntaa ja Jani Hurmeella 25 torjuntaa. Neljännessä kohtaamisessa Joensuussa Jokipojat oli pakkovoiton edessä Ilveksen johdettua sarjaa jo 3-0. Ensimmäisessä erässä Jokipojat meni johtoon Roberts Jekimovsin ohjattua ylivoimalla Scott Matzkan laukauksen ohi Jani Hurmeen. Toinen erä oli maaliton. Jokipoikien toinen maali syntyi myös ylivoimalla, kun Matzkan vedon ohjasi maaliin sillä kertaa Sami Puruskainen. Ilves viritteli vielä kiriä, mutta lopulta Jokipojat voitti ottelun maalein 2-1. Torjuntoja kertyi Rämölle 37 ja Hurmeelle 20 kappaletta. Pieni yleisömäärä tiista-iltana Mehtimäellä (2432) saattoi Joensuussa tuntua pettymykseltä, kun sentään edellisissä kotipeleissä, ratkaisevassa Mestiksen finaaliottelussa ja ensimmäisessä Ilves-pelissä, oli paikalla ollut yli 4000 hengen yleisöt. Mahdollisesti ottelusarjan tilanne 0–3 sai ns. "satunnaiskatsojat" jäämään kotiin. Viimeisessä ottelussa Ilves hallitsi taas tapahtumia tasakentällisin, mutta Jokipojat sinnitteli mukana Mikko Rämön torjuntojen ja Roberts Jekimovsin kahden ylivoimaalin ansiosta kolmannen erän lopulle saakka. Loppunumerot 4-2 laukoi Pasi Määttänen ajassa 55.38. Voittojen valossa Ilves vei karsintasarjan selvästi maalein 4-1, mutta silti kaikki ottelut olivat tiukkaa taistelua pienten marginaalien sisällä. Vaikka joukkueena Jokipojat pelasi hyvin, olivat Ilveksen SM-Liigassa rutinoituneet pelaajat yksilötasolla ratkaisevasti parempia.


title: Jokipoikien historia

text: Kauteen 2010-2011 Jokipojat lähti aavistuksen epävarmoissa tunnelmissa. Tärkeimmät avainpelaajat mestaruuskauden joukkueesta, mm. kahdestatoista tehokkaimmasta pelaajasta yksitoista, vaihtoivat maisemaa. Mikkeliin lähteneen Jarno Pikkaraisen tilalle uudeksi päävalmentajaksi nousi yllätysnimi Jukka Varmanen, joka oli toiminut edelliskauden joukkueessa kolmantena valmentajana, mutta oli Mestis-päävalmentajana ensikertalainen. Uusista vahvistuksista keskushyökkääjiltä Ville Eskeliseltä ja Jordan Foxilta odotettiin tehoja sekä kapteeniksi nimetyltä puolustaja Juuso Akkaselta johtajuutta pukukoppiin. Syksy sujui ailahtelevasti. Joukkuetta näytti vaivaavan itseluottamuksen puute eivätkä ratkaisijoiksi ajatellut pelaajat loistaneet. Jos edellisellä kaudella joukkue voitti tiukat pelit, nyt ne hävittiin. Katsomosta nähtynä vaikutti siltä, että nuoren päävalmentajan blogissaan jakamat teoreettiset teesit jääkiekosta eivät toimineet kaukalossa käytännössä. Kun joulukuussa Jokipojat oli valahtanut sarjassa toiseksi viimeiselle sijalle, painoi seurajohto paniikkinappulaa ja erotti Varmasen. Uuden päävalmentajan nimi oli todellinen uutispommi: Jokipoikia alkoi luotsata loppukauden mittaisella sopimuksella viisinkertainen Stanley Cup -voittaja Esa Tikkanen! "Tiki", jolla oli aikaisempaa valmennuskokemusta Etelä-Koreasta ja Norjasta, lupasi yksinkertaistaa Jokipoikien peliä ja tavoitteeksi asetettiin nousu mukaan pudotuspeleihin. Tikkasen valmennusura Jokipojissa alkoi hyvin: Jokipojat otti viidessä ensimmäisessä Tikkasen alaisuudessa pelaamassaan ottelussa 4 voittoa ja nousi jo kahdeksan parhaan joukkoon. Ensimmäiseen kotiotteluun Tikkasen Jokipojat houkutteli yli 3000 katsojan yleisön. Tikkasen kuherruskuukautta seurasi kuitenkin paluu aikaisemmalle suoritustasolle ja Jokipojilta karkasi tavoitteena ollut play off -paikka. Lopulta Jokipojat varmisti suoran säilymisen sarjassa äärimäisen niukasti noustuaan elintärkeään 4-3-voittoon Kiekko-Laserista runkosarjan viimeisen ottelun päätöserässä. Pettymykseen päättyneen kauden kotiottelujen yleisökeskiarvo oli 2111 henkeä ja paras pistemies Roberts Jekimovs, joka teki pelaamissaan 47 ottelussa tehot 24+ 19=43.


title: Jokipoikien historia

text: Kaudelle 2011-2012 Jokipoikien tavoite oli päästä kuuden parhaan joukkoon runkosarjassa, eli parantaa roimasti edelliskauden vaatimatonta esitystä. Uudeksi valmentajaksi hankittiin ex-huippupakki Mikko Haapakoski, joka joukkuetta kootessaan panosti etenkin omaan pään pitävyyteen. Maalin suulle saatiin kokenut paluumuuttaja Antti Ore. Jokipojissa jo pitkään luutinut runkopakisto (Jarkko Immonen, Ville Väänänen, Matti Näätänen, Jani Oinonen ) jatkoi ja sai vahvistuksekseen Rony Ahosen ja Jarkko Näppilän. Uusista hyökkääjistä ratkaisuja odotettiin etenkin Juuso Rajalalta, Joona Karevaaralta ja Mikael Ruohomaalta. Edelliskauden jälkeen pelaajien vaihtuvuus oli ollut melko suurta, minkä vuoksi sarjan ensimmäisellä neljänneksellä joukkuepeli yhä haki uomiaan. Ensimmäisestä neljästätoista ottelusta Jokipojat sai kokoon vain 19 pistettä. Lokakuun lopulla joukkue alkoi kuitenkin hitsautua yhteen ja peli kulkea paremmin. Niinpä joulutauolle lähdettäessä Jokipojat oli  runkosarjan neljännellä tilalla. Lopulta neljäs sija ja kotietu pudotuspeleihin varmistuivat jo hyvissä ajoin ennen runkosarjan loppua. Jokipoikien ykkössentteri Juuso Rajala oli Mestiksen pistepörssin toinen tehtyään 41 ottelussa tehot 11+34=45.  Yleisöä kotipeleissä kävi keskimäärin 1920 katsojaa ottelua kohden. Siirtorajan lopulla Jokipojat oli lainannut Espooseen ykkösvahtinsa Antti Oren ja saanut tilalle nuoren norjalaisen, Lars Voldenin, jonka tuli kantaa ykkösvahdin vastuu pudotuspeleissä.


title: Jokipoikien historia

text: Puolivälieräsarjassa Jokipoikia vastaan asettui SaPKo. Jokipoikien iskukyky ennen ensimmäistä ottelua oli pieni arvoitus, koska joukkue oli kärsinyt useiden pelaajien sairastelusta runkosarjan lopulla. Toipilaat joensuulaiset jaksoivat kuitenkin vääntää tiukan kamppailun edukseen Mehtimäellä lukemin 3-1 Samu Pitkäsen lauottua voittomaalin ajassa 56.00. Toisen kohtaamisen vei Sapko Talvisalossa maalein 2-1 ja kolmannen Jokipojat 3-1 Ilmari Pitkäsen jatkoaikamaalilla. Neljännessä ottelussa nähtiin sarjan ensimmäinen vierasvoitto, kun Jokipojat oli Savonlinnassa parempi maalein 2–1. Puolivälieräsarjan neljä ensimmäistä ottelua olivat todella tasaisia, mutta viidennessä joensuulaisten paremmuus kävi selväksi Jokipoikien otettua kotonaan selvän 5–2-voiton.


title: Jokipoikien historia

text: Välieräsarjassa tuli vastaan Mestiksen suurin mestarisuosikki ja runkosarjan voittaja, Mikkelin Jukurit. Jokipojat ei kuvia kumarrellut, vaan varasti ensimmäisestä kohtaamisesta kotiedun itselleen maalein 2-4. Ottelun suurin sankari oli eittämättä 40 torjuntaa esittänyt Jokipoikien maalivahti Lars Volden. Seuraavassa kohtaamisessa Joensuussa oli Jukureiden vuoro voittaa vieraissa, nyt lukemin 2-1. Kahta päivää myöhemmin Mikkelin-ottelussa Jokipojat venyi taas uskomattomaan vierasvoittoon maalein 5-1 tehtyään kolmannessa erässä peräti 4 maalia. Välierien neljännessä ottelussa Mehtimäellä Jokipojilla oli jo mahdollisuus laittaa sarja poikki. 3198 katsojan edessä Jokipojat pelasikin loistavan ottelun ja  kaatoi Jukurit lukemin 4–1. Ottelusarjassa Jukurit oli näennäisesti hallitsevampi osapuoli, mutta Jokipojat iski tehokkaasti maaleja ottelujen ratkaisunhetkillä. Vastaavasti Jukureille tuotti vaikeuksia murtaa Jokipokien varmasti pelannutta puolustusta, eivätkä mikkeliläiset onnistuneet tekemään yhdessäkään välieräsarjan ottelussa kahta maalia enempää Lars Voldenin taakse. Näin Jokipojilla oli edessään Mestiksen finaalit Vaasan Sportia vastaan.


title: Jokipoikien historia

text: Loppuottelusarjan avauspelin Vaasassa 11.3.2012 voitti jatkoajalla Sport maalein 1-0 hallittuaan hienokseltaan ottelua. Vuorokautta myöhemmin Joensuussa Jokipojat oli selkeästi kuskin paikalla, mutta silti Sport kairasi jälleen jatkoaikavoiton maalein 2-3 3588 katsojan suureksi pettymykseksi. Kolmannessa kohtaamisessa Jokipojat taisteli ja sillä oli paikkansa ratkaista ottelu, mutta Sport otti taas niukan voiton maalein 2-1. Vaikka Sport vei Mestiksen mestaruuden suoraan kolmella voitolla, olivat finaaliottelut kuitenkin tiukkoja ja ne ratkesivat kaikki yhden maalin erolla. Juuso Rajalan (26 Roope Ranta – 8 Juuso Rajala – 66 Olavi Vauhkonen) ja Mikael Ruohomaan ketjut (Ilmari Pitkänen – 13 Mikael Ruohomaa – 87 Joona Karevaara) olivat olleet tehokkaita koko kauden, mutta finaaleissa Sport onnistui tiiviillä puolustuspelillään pimentämään myös nämä ketjut. Jokipoikien maalivahdinLars Voldenin torjuntaprosentti pudotuspelien 12 ottelussa oli hurja, 95,42. Kauden päätteeksi Mestiksen All stars -kentälliseen pääsivät Jokipoikien puolustaja Rony Ahonen sekä hyökkääjä Juuso Rajala, joka valittiin myös Mestis-kauden parhaaksi pelaajaksi.


title: Azerbaidžanin Grand Prix 2018

text: Azerbaidžanin Grand Prix 2018 (virallisesti Formula 1 2018 Azerbaijan Grand Prix) oli Formula 1 -kauden neljäs osakilpailu, joka ajettiin 29. huhtikuuta Bakun katuradalla Azerbaidžanissa.


Tervetuloa, tai ulkopuolisilta pääsy kielletty ("Dobro požalovat") on neuvostoliittolainen komediaelokuva ja tunnetun Elem Klimovin ensimmäinen pitkän elokuvan ohjaustyö. Pioneerilasten kesäleiristä kertova elokuva kritisoi allegorisesti neuvostoyhteiskuntaa, minkä takia se laitettiin esityskieltoon ja tuotiin yleisön nähtäväksi vasta Neuvostoliiton lakkautuksen jälkeen 1990-luvulla. Elokuvan pääosia näyttelevät Jevgeni Jevstignejev, Arina Aleinikova ja Lidija Smirnova.


title: Tervetuloa, tai ulkopuolisilta pääsy kielletty

text: Pioneerileirin johtajamies yrittää suojella leirin lapsia vahingoilta, ettei hän vain joutuisi vastuuseen mistään ikävyyksistä. Muuan poika rikkoo yhtä keskeistä määräystä uimalla läpi uimarantaa rajaavan verkon yksin läheiseen saareen, jossa on yleinen uimaranta. Hänet lähetetään kotiin isoäitinsä luo, mutta poika pelkää tämän kuolevan suruun asian takia ja palaa leiriin. Hän oleskelee siellä salaa muiden lasten avustuksella.


title: Vladislav Kaletnik

text: Vladislav Kaletnik (s. 24. maaliskuuta 1995) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä, joka pelaa KHL:ssa Metallurg Magnitogorskissa. Kaudella 2014-2015 alkaneella KHL-urallaan hän voitti Metallurgin joukkueessa Gagarin Cupin kaudella 2015–2016. 23.4.2018 mennessä pelaamissaan 197 KHL:n runkosarjaotelussa hän on kerännyt tehopisteet 17+14=31 ja 49 pudotuspeliottelussa tehopisteet 2+2=4.


title: Shawna Rochelle Kimbrell

text: Shawna Rochelle Kimbrell (o.s. Nq A Qui; s. 20. huhtikuuta 1976 Lafayette, Indiana, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen lentäjä. Hän on Yhdysvaltain ilmavoimien ensimmäinen naispuolinen afroamerikkalainen hävittäjälentäjä. Hän otti ensimmäiset lentotuntinsa 14-vuotiaana, valmistui ilmavoimien akatemiasta vuonna 1998 ja lensi ensimmäiset taistelutehtävänsä vuonna 2001.


title: Economic Freedom Fighters

text: Economic Freedom Fighters (EFF) on eteläafrikkalainen äärivasemmistolainen puolue. Puolueen perusti Afrikan kansalliskongressin nuorisoliiton erotettu johtaja Julius Malema kannajineen heinäkuussa 2013.


title: Economic Freedom Fighters

text: Puolue sai vuoden 2014 vaaleissa 6,35 prosenttia äänistä ja 25 paikkaa parlamentin alahuoneeseen.


title: Economic Freedom Fighters

text:
Maleman on sanonut ymmärtävänsä Etelä-Afrikan köyhiä ja ilmoittanut taistelevansa "imperialisteja" vastaan ja vaatinut "vasta-vallankumouksellisten voimien" eliminointia.
Puolue vaatii viljelymaiden ja kaivosten takavarikointia ilman korvauksia omistajille.
Maleman mukaan yksikään valkoinen ei ole oikeutettu maan omistukseen Etelä-Afrikassa tai Afrikan mantereella.


title: Economic Freedom Fighters

text: Helmikuussa 2018 puolue teki parlamentissa aloitteen maan perustuslain muuttamisesta siten, että maanomistajilta voitaisiin takavarikoida heidän maansa ilman korvauksta. Myös valtapuolue ANC oli hyväksynyt joulukuun 2017 puoluekokouksessaan kyseiset toimet ja kannatti ehdotusta.


title: Léopoldine Doualla-Bell Smith

text: Léopoldine Doualla-Bell Smith (s. 1938/1939) on kamerunilainen, joka tunnetaan maailman ensimmäisenä tummaihoisena lentoemäntänä. Hän oli Kamerunin kuninkaallisen Doualla-suvun prinsessa. Hän aloitti 15-vuotiaana työnsä lentokentällä, ja hänet lähetettiin 17-vuotiaana Pariisiin Air Francen lentoemäntäkoulutukseen. Työnsä lentoemäntänä hän aloitti Union Aéromaritime de Transport -yhtiöllä vuonna 1957. Vuonna 1960 hän siirtyi perustamisvaiheessa olleelle Air Afriquelle. Koska Doualla-Bell Smith oli ranskankielisen Afrikan ainoa ilmailualalle koulutettu, hänestä tuli uuden yhtiön ensimmäinen työntekijä, ja hän eteni pian yhtiön ensimmäiseksi matkustamoesimieheksi.


title: Léopoldine Doualla-Bell Smith

text: Doualla-Bell Smithin lentoura kesti 12 vuotta. Vuonna 1969 hän siirtyi Air Afriquelta Union de Transports Aériensin sisaryhtiön johtajaksi. Hän jatkoi myöhemminkin matkailualalla. Hän muutti miehensä kanssa Coloradon Denveriin vuonna 2003, sillä heidän terveydentilansa vaatimaa laadukasta hoitoa oli vaikeaa saada Kamerunissa.


title: Ristenrauna Magga

text:
Ristenrauna Magga (s. 1945, Enontekiö) on saamelaisen sosiaali- ja terveysalan järjestön, SámiSoster ry:n perustaja ja toiminnanjohtaja. Ristenrauna Magga on tehnyt monipuolisen uran saamelaisten sosiaali- ja terveyspalvelujen kehittäjänä ja perusoikeuksien puolustajana. Hän on saanut nostettua saamelaisten tarpeet myös valtakunnalliseen keskusteluun ja päätöksentekoon.
Ristenrauna Magga on ollut lukuisissa luottamustehtävissä. Hän on ollut Saamelaiskäräjien elinkeino- ja oikeuslautakunnan puheenjohtajana sekä on Suomen porosaamelaisten yhdistyksen puheenjohtajana ja sihteerinä toiminut aktiivisesti saamelaisten perinteisten elinkeinojen puolestapuhujana. Ristenrauna Magga on työurallaan sosiaalialalla työskennellyt Sodankylän ja Enontekiön kunnassa, Saamelaisalueen koulutuskeskuksessa, Kynnys ry:ssä ja SámiSoster ry:ssä.


title: Ristenrauna Magga

text: Vuonna 2007 saamelaisen parlamentaarisen neuvoston myönsi hänelle pohjoismaisen tasa-arvopalkinnon ja 2009 Sosiaali- ja terveysturvan keskusliiton sosiaaliturvan kultaisen kunniamitalin. Hän toimi vuonna 2010 yhtenä Suomen Euroopan köyhyyden ja syrjäytymisen torjunnan teemavuoden lähettiläistä. Vuonna 2012 Tasavallan presidentti Sauli Niinistö myönsi hänelle sosiaalineuvoksen arvonimen. Vuonna 2018 hän sai Tampereen yliopiston kunniatohtorin arvonimen. Hän oli ensimmäinen saamelaisnainen joka saa tämän arvonimen. Maggan vetämä SámiSoster sai vuonna 2017 Euroopan kansalaisen palkinnon Muittohallat-projektistaan, jonka tavoitteena on tukea saamelaisten muistisairaiden kokonaisvaltaista toimintakykyä ja vireyttä.


title: OAM Observatory

text: Astronomical Observatory of Mallorca () on observatorio Mallorcassa, Espanjassa. Observatorio avattiin toukokuussa 1991.


title: OAM Observatory

text: Observatoriossa on seitsemän pientä kupolia joissa on teleskoopit sekä planetaario. Siellä järjestettiin avoimen yliopiston opetusta tähtitieteestä. Observatoriolla oli kuitenkin velkaa suuret velat ja se myytiin 1,7 miljoonalla eurolla vuonna 2016. Se on kuitenkin jatkanut tähtitieteellistä toimintaansa myynnin jälkeen.


title: Rachel Dolezal

text:
Rachel Anne Dolezal (s. 12. marraskuuta 1977) on yhdysvaltalainen kansalaisoikeusaktivisti ja African-American studies -opettaja. Hän on vaihtanut viralliseksi nimekseen Nkechi Amare Diallo, mutta kertonut käyttävänsä vanhaa nimeään julkisuudessa.
Dolezal oli National Association for the Advancement of Colored People -järjestön paikallisjohtaja Spokanessa Washingtonin osavaltiossa, mutta joutui eroamaan kesäkuussa 2015 häneen kohdistuneen skandaalin vuoksi.


title: Rachel Dolezal

text:
Dolezal nousi julkisuuteen kesäkuussa 2015, kun hän kertoi itseensä kohdistuneen rasismia ja uhkauksia.
Pian tämän jälkeen Dolezalin vanhemmat antoivat haastattelun, jossa he kertoivat tyttärensä olevan valkoinen ja esiintyneen afrikkalais-amerikkalaisena.
Perheen taustat ovat Saksassa ja Tšekissä.


title: Rachel Dolezal

text:
Dolezal kasvoi Montanassa. Hänen ollessaan teini-ikäinen perhe adoptoi neljä mustaa lasta.
Hänen vanhempansa Larry ja Ruthanne ovat fundamentalistikristittyjä.
Valmistuttuaan high schoolista Dolezal meni Belhaven Collegeen Mississipissä, jossa hänen ystäväpiiriinsä kuului lähinnä afrikkalais-amerikkalaisia. Myöhemmin hän suoritti taiteen masterin tutkinnon Howard Universitylta Washington D.C:stä.
Dolezal sai täyden stipendin mustien Howard Universitylle tutkintoaan varten afrikkalais-amerikkalaisen taiteen portfolionsa ja puhelinhaastattelujen perusteella. Hänen sanottiin "kuulostaneen mustalta" puhelimessa. Yliopisto tajusi tehneensä virheen ja peruutti Dolezalin stipendin ensimmäisen vuoden lopussa. Tuolloin hän haastoi yliopiston oikeuteen sukupuolisyrjinnän ja rotusyrjinnän perusteella – koska oli valkoinen.
Dolezal meni myös naimisiin afrikkalais-amerikkalaisen miehen kanssa, josta hän myöhemmin erosi. Vanhempien mukaan Dolezal alkoi muuttaa ulkonäköään avioeronsa jälkeen noin 2004.


title: Rachel Dolezal

text:
Hän työskenteli ihmisoikeusinstituutissa Coeur d’Alenessa Idahossa lähellä Spokanea vuoteen 2010. Dolezal työskenteli myös osa-aikaisesti Eastern Washington Universityssa, jossa hän opetti mustien historiaa ja afrikkalais-amerikkalaisten kulttuuria.
Spokanessa Dolezal osallistui Black Lives Matter -liikkeen protesteihin ja NAACP:n toimintaan.


title: Rachel Dolezal

text: Paljastusten jälkeen Dolezal menetti työpaikkansa ja joutui elättämään perhettään ruokakupongeilla.


title: Rachel Dolezal

text: Myöhemmissäkin haastatteluissa Dolezal on sanonut olevansa musta.


title: Rachel Dolezal

text: Afrikkalais-amerikkalaiset ovat syyttäneet hänen syyllistyneen "blackfaceen", pahimpaan mahdolliseen kulttuurin varastamisen muotoon. Hänen väitettiin vieneen mustilta heille kuuluvia paikkoja.


title: Rachel Dolezal

text: Rachel Dolezalen tapaus tuli ilmi samoihin aikoihin kun Caitlyn Jenner ilmoitti olevansa nainen ja sai suurta huomiota ja hyväksyntää mediassa. Dolezalea on siksi pidetty esimerkkinä transrotuisuudesta, vaikka hänet on tuomittu laajasti, eikä rotua ole pidetty mahdollisena muuttaa, kuten sukupuolen muuttamista pidetään mahdollisena.


title: Ilmarinen kyntää kyisen pellon (täsmennyssivu)

text: Ilmarinen kyntää kyisen pellon voi tarkoittaa seuraavia:


title: Aurora Mira

text: Aurora Mira Mena (1863 Santiago de Chile – 1939 Santiago de Chile) oli chileläinen taidemaalari. Aurora Mira ja hänen vanhempi sisarensa Magdalena olivat yhdet ensimmäisistä chileläisistä ja latinalaisamerikkalaista naisista jotka pääsivät taideakatemiaan ja saivat tunnustusta töistään.


title: Aurora Mira

text: Aurora Mira sai töistään taidepalkintoja viidesti, vuosina 1884, 1886 hänen teoksensa "Agrippina Metella vangittuna" sai ensimmäisen palkinnon, lisäksi vuosina 1889, 1895 ja 1897 tuli muita palkintoja.


title: Ilmarinen kyntää kyisen pellon

text: Ilmarinen kyntää kyisen pellon on Akseli Gallen-Kallelan Kalevala-aiheinen maalaus. Gallen toteutti maalauksen kaksi kertaa osana neljän Kalevala-aiheisen freskon kokonaisuutta: Ensin Pariisin maailmannäyttelyn 1900 Suomen paviljonkiin, ja toisen kerran Kansallismuseoon Helsinkiin. Freskoja varten Gallen maalasi aiheesta myös luonnoksia.


title: Sofia Liljegren

text: Sofia Ulrika Liljegren oik. Uttini, (1765 Rantasalmi – 6. joulukuuta 1795 Tukholma, Ruotsi) oli suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän oli hovilaulajatar ja lauloi Ruotsin kuninkaallisessa oopperassa. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1788 oopperan kapellimestari Francisco Antonio Uttini.


title: Sofia Liljegren

text: Liljegren oli ensimmäisiä suomalaisia esiintyviä taiteilijoita. Hänet hyväksyttiin kuusitoistavuotiaana vuonna 1781 Kuninkaallisen oopperan kuoroon. Kolmen vuoden kuluttua hän lauloi Dianan osan Gluckin oopperassa "Ifigeneia Tauriissa" ja muutaman näytöksen jälkeen hän pääsi sijaistamaan pääroolin Ifigeneian laulajaa, joka oli estynyt laulamasta. Hänen roolinsa oli myös Clytemnestra J. C. F. Haeffnerin oopperassa "Electra". Ura meni sen jälkeen alaspäin yksityiselämän tapausten vuoksi, ja hän kuoli 30-vuotiaana, muutama viikko miehensä kuoleman jälkeen.


title: Antti Vuorenrinne

text: Antti Tapio Vuorenrinne (s. 9. marraskuuta 1953 Tampere) on suomalainen journalisti, joka toimi usean eri sosiaalidemokraattisen lehden päätoimittajana.


title: Antti Vuorenrinne

text: Antti Vuorenrinne syntyi varatuomari Veikko Vuorenrinteen ja Airi Annikki Hyötyläisen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1980 on Teija Maarit Kuure. Vuorenrinne tuli ylioppilaaksi 1973 ja valmistui filosofian maisteriksi 1981. Hän oli Työväen Sivistysliiton alueopintosihteeri 1981–1986 ja "Pohjolan Työn" päätoimittaja 1986–1989. "Turun Päivälehden" päätoimittajaksi hänet nimitettiin vuonna 1989. Vuorenrinteellä oli myös useita alansa luottamustehtäviä, kuten SONK:n puheenjohtajuus 1979–1980. Kun "Turun Päivälehti" ja "Demari" fuusioitiin vuonna 2001, Vuorenrinne tuli "Uutispäivä Demarin" uutispäätoimittajaksi. "Demokraatiksi" nimensä vaihtaneen "Uutispäivä Demarin" vastaavana päätoimittajana hän työskenteli 2013–2015.


title: Therese Karlsson

text: Ewa Therese Karlsson (s. 25. tammikuuta 1972 Parainen) on suomalainen oopperalaulaja ja näyttelijä. Hän esitti Yvetten roolin Bertolt Brechtin "Mutter Couragessa" Svenska Teaternissa 2004. Hän sai nimiroolin (Turun Kaupunginteatterin musikaalissa "Elisabeth" 2005-2006.


title: Therese Karlsson

text: Syksyllä 2010 Karlsson sai pääroolin Åbo Svenska Teaterin musikaalissa "Les Miserables", jonka ohjasi Georg Malvius. Hän on laulanut Suomen Kansallisoopperassa Magnusmariassa.


title: Therese Karlsson

text: Karlsson on opiskellut Kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa ja Operastudio 67:ssa Tukholmassa ja sen jälkeen muun muassa Italiassa. Hän on saanut vuonna 2001 Caj Ehrstedt -palkinnon 2001.


title: Magdalena Mira

text: Magdalena Mira Mena (30. toukokuuta 1859 Santiago de Chile – 14. lokakuuta 1930 Santiago de Chile) oli chileläinen taidemaalari. Magdalena ja hänen nuorempi sisarensa Aurora Mira olivat ensimmäisiä chileläisiä ja latinalaisamerikkalaisia naisia jotka pääsivät opiskelemaan taideakatemiaan ja saivat tunnustusta töistään. Magdalena Mira toimi myös kuvanveistäjänä.


title: Magdalena Mira

text: Mira esitteli töitään vuosien 1883 ja 1897 välisenä aikana Salón oficialissa. Hänet palkittiin kultamitalilla. Nykyään hänen töitään voi katsella Chilen kansallisessa taidemuseossa.


title: Nadežda Kurtšenko

text: Nadežda Kurtšenko (29. joulukuuta 1950 Novopoltava, Kljutševskin piiri, Altain aluepiiri, Venäjän SFNT – 15. lokakuuta 1970) oli neuvostoliittolainen lentoemäntä. Hän oli 15. lokakuuta 1970 mukana Neuvostoiiton ensimmäisenä onnistuneena lentokonekaappauksena tunnetulla Aeroflotin lennolla 244. Hän yritti varoittaa lentäjiä ja estää kaapparien pääsyn ohjaamoon, jolloin kaapparit ampuivat hänet.


title: Nadežda Kurtšenko

text: Kurtšenkolle myönnettiin postuumisti Punaisen lipun kunniamerkki. Hänen mukaansa on nimetty vuori Gissar-vuoristossa, Venäjän kauppalaivaston tankkeri ja asteroidi 2349 Kurchenko.


title: Nadežda Kurtšenko

text: Kurtšenko syntyi 29. joulukuuta 1950 Novo-Poltavan kylässä Kljutševskin piirissä, Altain aluepiirissä. Hän kävi koulunsa loppuun sisäoppilaitoksessa Poninon kylässä Udmurtiassa, jonne hänen perheensä muutti. Hän suunnitteli aloittavansa lakiopinnot, mutta muuttikin vuonna 1968, 17-vuotiaana, Suhumiin Abhasiassa ja aloitti työt kirjanpitäjänä Aeroflotin Suhumin osastolla. Tultuaan täysi-ikäiseksi hän siirtyi lentoemännäksi. Hän tapasi Suhumissa pojan, pari rakastui ja suunnittelivat menevänsä naimisiin alkuvuodesta 1971.