title: Iso Linnanmäki

text: Alueen kaivauksissa on erotettu noin 700-900-luvuille ajoitettuja palaneen maan kerroksia jotka kertovat ihmistoiminnasta paikalla. Linnamäen varhaisin rakennusvaihe on mahdollisesti peräisin 800-luvulta. Näihin rautakautisiin varustuksiin liittyisi silloin myös viereinen saman ajanjakson asuinpaikka ja Pikku Linnamäen kalmisto. Kalmiston käyttöaikana kalmisto sijaitsi Porvoonjoen suistossa saaressa, joka on nykyään maatunut kiinni mantereeseen.


title: Iso Linnanmäki

text: Linnamäen myöhemmän historian on nähty liittyneen tanskalaisten Uudellemaalle vuosina 1191 ja 1202 tekemiin ristiretkiin, mutta konkreettisia todisteita tästä ei ole. Kirjallisiin lähteisiin linnamäki ilmaantuu vasta vuosina 1555–1556 (Jakob Teitin valitusluettelo).


title: Iso Linnanmäki

text: Nykyaikaan säilyneiden rakenteiden oletetaan ajoittuvan 1300-luvun loppupuolelle. Näiden varustusten rakennuttaja voisi siinä tapauksessa olla mahdollisesti joko Bo Joninpoika Grip tai Jeppe Djäkn. On myös mahdollista, että Linnamäki on keskiaikaisissa lähteissä mainittu nimellä Wartholm. Linnamäkeä on käytetty tällöin vain muutamia vuosia tai muutaman vuosikymmenen. Linnan eteläpuolella on ollut Maarin satamaksi kutsuttu lahti, joka on nykypäivänä maatunut. Keskiaikaisia rakenteita on epäilemättä muuteltu ja osa nykyisistä näkyvistä piirteistä ovat nuoria. Esimerkiksi vallihautoja on syvennetty 1900-luvun alussa. Myös etelärinteestä on otettu hiekkaa.


title: Iso Linnanmäki

text: Iso Linnamäki on ollut vuosikymmeniä puistomaisena alueena, mutta vuosisatoja vierailu- ja käyntikohteena. Nykyiset hoitoalueen ja suojelualueen rajat seuraavat mäen juurta mäen ympärillä. Mäen alla on parkkipaikka, jossa sijaitsee opastaulu. Sieltä lähtee mäelle johtavat polut, joihin on rakennettu portaat jyrkkiin kohtiin.


title: Iso Linnanmäki

text: Maarin sataman ja Linnamäen välistä löytyy arkeofyyttejä eli Suomen luontoon varsin myöhään tulleita uusia kasvilajeja, joita käytettiin mausteina tai lääkkeenä. Niitä ovat muun muassa rantalitukka, keltakynsimö, koiruoho, ketomaruna, ketokaunokki (Centaurea scabiosa), vuohenputki ja tummatulikukka (Verbascum nigrum).


title: Iso Linnanmäki

text: Tiedetään, että vuonna 1864 Cajander kävi tutkimassa paikkoja, mutta ei löytänyt mainittavia esineitä. Vuonna 1886 J. R. Aspelin ja vuonna 1971 Torsten Edgren suorittivat paikalla kaivauksia. Aspelin tutki linnanpihan lähes kokonaan, vaikka ei ehkä koko kulttuurikerrosta pohjaan asti. Alueelta löytyi tuollon kivistä koottuja tulisijoja ja kaksi suurta varastoiksi tulkittua kuoppaa. Kaivauksilta löytyi erilaisia raudasta valmistettuja käyttöesineitä. Ajoituksen kannalta hyödylliset löydökset olivat 13 jalkajousiin liittyvää panssarinuolenkärkeä ja saksalaisen kivitavarakannun palaset. Löydetyn kaltaisia nuolia käytettiin yleisesti 1200-1400-luvuilla ja kannuja 1300-luvun puolivälissä. Tehdyt rahalöydöt ovat kuitenkin nuorempia kuin Isovihan aika ja kiväärilukkojen osat ajoitetaan keskiajan jälkeiseen aikaan. Sotilaallista toimintaa olisi siis ollut myös keskiajan jälkeen. Edgren teki kaivauksensa sisemmän vallihaudan ulkoreunalla. Vuonna 1994 Sirkka-Liisa Seppälä kävi paikalla tarkastamassa kohteen osana alueellista inventointia.


title: Prusin linnasmäki

text: Prusin Linnasmäki on Varsinais-Suomessa Turun Räntämäessä sijaitseva linnavuori.


title: Prusin linnasmäki

text: Linnasmäki sijaitsee Räntämäen ja Orikedon välisellä kallioalueella, jonka ohi seututie 222 kulkee. Kalliomäelle pääsee parhaiten Turun kristillisen opiston pihan kautta kävelemällä pohjoiseen 200 metriä. Linnasmäestä länteen sijaitsee Vähäjoen uoma ja sen ympärillä peltoalueet. Vuoren laki kohoaa lähes 30 metriä peltoaukeaa korkeammalle. Lakialueen itä- ja länsirinteillä näkyy paikoittain kivistä rakennettuja vallimaisia rakenteita ja romahtaneita muureja. Kaakkoiskulmassa on vallissa kahden metrin aukko, jota pidetään porttina linna-alueelle. Valli rajaa ympäristöstä sisällensä noin 2 000 m² suuruisen linna-alueen. Mäen pohjoispuolella on rinne jyrkkää ja kallioista eikä siellä ole valleja. Hjalmar Appelgren teki vuonna 1899 tarkastusmatkallaan muinaislinnasta karttapiirroksen, josta mäen muoto ja vallit ovat hyvin nähtävissä. Osa alueesta jää puolustusvoimien aitaaman alueen sisälle.


title: Prusin linnasmäki

text: Alueella on suoritettu arkeologisia kaivauksia vain kerran vuonna 1986, kun Esa Laukkanen tutki Turun kristillisen opiston laajennuksen alle jäävää aluetta. Rinteestä paljastui pari tulisijaa ja kivikautista keramiikkaa, mutta kivikautinen asuinpaikka oli tuhoutunut jo ennen tutkimuksia. Kohteeseen on tehty lyhyitä tarkastusmatkoja vuosina 1899 (Hjalmar Appelgren), 1961 (Veikko Lehtosalo) ja 1987 (Aino Nissinaho). Liisa Tuomi kävi 5.6.1990 vuorella tekemässä kasvillisuuskartoituksen, jonka antina löytyi syylälinnunhernettä. Sitä on yleisesti pidetty rautakauden asutuksen tuloksalajina.


title: Prusin linnasmäki

text: Teija Tiitinen järjesti vuosina 1990–1992 alueen raivaus ja hoitotoimintaa. Vuonna 2001 Kaisa Lehtonen täydensi sitä kerran. Linnavuoren pohjoisosassa on liikkuminen ollut kiellettyä, koska se on ollut puolustusvoimien omistuksessa, mutta sen omistus on päättynyt vuonna 2005.


title: Gösta Löfgren

text: Gösta Löfgren -nimisiä henkilöitä ovat:


title: Gösta Löfgren (ruotsalainen jalkapalloilija)

text: Karl Gösta Herbert ”Lövet” Löfgren (29. elokuuta 1923 Motala – 5. syyskuuta 2006 Motala) oli ruotsalainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti.


text: Löfgren kuului Ruotsin maajoukkueeseen sen voittaessa olympiapronssia Helsingissä 1952 ja MM-hopeaa Ruotsissa 1958. Hän pelasi maajoukkueessa 40 ottelua ja teki niissä 12 maalia vuosina 1951–1961.


text: Löfgren kuoli Motalassa 83-vuotiaana 5. syyskuuta 2006.


title: Gösta Lindh

text: Gustaf Lennart ”Gösta” Lindh (8. helmikuuta 1924 Örebro – 4. tammikuuta 1984 Örebro) oli ruotsalainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti.


title: Gösta Lindh

text: Lindh kuului Ruotsin maajoukkueeseen sen voittaessa olympiapronssia Helsingissä 1952.


title: Sylve Bengtsson

text: Sylve Boris Bengtsson (2. heinäkuuta 1930 Halmstad – 30. huhtikuuta 2005 Halmstad) oli ruotsalainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti.


title: Sylve Bengtsson

text: Bengtsson kuului Ruotsin maajoukkueeseen sen voittaessa olympiapronssia Helsingissä 1952.


title: Bengt Gustavsson

text: Bengt Olov Emanuel ”Julle” Gustavsson (13. tammikuuta 1928 Ringarum – 16. helmikuuta 2017) oli ruotsalainen jalkapalloilija, jalkapallovalmentaja ja olympiamitalisti.


title: Bengt Gustavsson

text: Gustavsson kuului Ruotsin maajoukkueeseen sen voittaessa olympiapronssia Helsingissä 1952 ja MM-hopeaa Ruotsissa 1958. Hän pelasi kaikkiaan 57 maaottelua vuosina 1951–1963. Pelaajauransa jälkeen hän toimi valmentajana.


title: Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailujen 2016 tilastot

text:
Tämä artikkeli sisältää jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailujen 2016 tilastoja.6 maalia
3 maalia


text: 2 maalia


text:
1 maaliOma maali
Lähde: UEFA


text: 7 torjuntaa


text: 6 torjuntaa


text: 5 torjuntaa


text: 3 torjuntaa


text: 2 torjuntaa


text: 1 torjunta


text:
Ottelun parhaan pelaajan -palkinto oli nimetty sponsori Carlsbergin mukaan.
LV = Lohkovaihe; 16 = Neljännesvälierät; 8 = Puolivälierät; VE = Välierät; LO = Loppuottelu Lähde:


title: Sami Yläoutinen

text: Sami Yläoutinen (s. 1970, Lahti) on suomalainen taloustieteilijä. Hänet nimitettiin valtiovarainministeriön Suomen talouspolitiikan koordinaattoriksi 1.3.2016. Yläoutinen seurasi tehtävässä Jukka Pekkarista.


title: Sami Yläoutinen

text: Yläoutinen on työskennellyt valtiovarainministeriössä eri tehtävissä vuodesta 1999 alkaen, muun muassa vakausyksikön päällikkönä kansantalousosastolla 2007-2011. Hän työskenteli Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) neuvonantajana Washingtonissa finanssipolitiikan osastolla vuosina 2011-2014.


title: Sami Yläoutinen

text: Yläoutinen on koulutukseltaan kauppatieteiden tohtori. Hän väittely tohtoriksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 2005 otsikolla "Development and Functioning of Fiscal Frameworks in the Central and Eastern European Countries".


title: Heikki Kossi

text: Heikki Sakari Kossi (s. 8. joulukuuta 1969 Tampere) on suomalainen foley-artisti eli elokuvien jälkiäänitettävien kohtausäänien tekijä. Hän on työskennellyt kymmenissä suomalaisissa elokuvissa ja yhä enemmän myös kansainvälisissä tuotannoissa, kuten vuonna 2016 ensi-iltansa saaneessa animaatioelokuvassa "Pikku Prinssi". Kossin studio sijaitsee Kokkolassa, ja hänen asiakkaihinsa kuuluu muun muassa Kaliforniassa sijaitseva George Lucasin Skywalker Ranch.


title: Heikki Kossi

text: Muusikkona toiminut Kossi opiskeli äänisuunnittelua vuodesta 1997 lähtien Turun kristillisessä opistossa. Foley-tehosteiden tekoon Kossi tutustui harjoittelupaikassaan Kikeono Film Sound Oy:ssä, jossa hän avusti äänien teossa elokuvaan "Lakeuden kutsu". Vuonna 2001 Kossi sai paikan "Itsevaltiaat"-animaatiosarjan tuotantotiimissä äänisuunnittelijana ja foley-artistina. Vaimonsa työn takia Kossin perhe muutti Kokkolaan, jonne Heikki Kossi perusti nykyisin nimellä H5 Film Sound Oy toimivan foley-studionsa. Yrityksellä on toimipiste myös Helsingissä.


title: Heikki Kossi

text: Foley-artismin ohella Kossi on toiminut elokuvissa myös äänisuunnittelijana, äänileikkaajana, ohjaajana, käsikirjoittajana, muusikkona ja kuvaajana.


title: Salmenkylän Linnamäki

text: Salmenkylän Linnamäki on Kymenlaaksossa Haminan Salmenkylässä sijaitseva mahdollinen keskiaikainen mäkilinna.


title: Salmenkylän Linnamäki

text: Mäki sijaitsee mereen Savilahteen laskevan Salmenvirran länsirannalla. Linnamäen nimellä tunnetaan kuitenkin kaksi vierekkäistä kalliomäkeä, joista toisella mäkilinnan on täytynyt sijaita. Todennäköisin niistä on itäisin kalliomäki. Mäki on loivarinteinen ja se kohoaa vain noin 15 metriä Salmenvirran vedenpinnan yläpuolelle. Linnoituksen rakenteita ei ole näkyvissä, mutta mäen lounais- ja luoteispuolilla sijaitsee luode-kaakkosuuntainen nykyään kuiva haudaksi tulkittava maaston piirre. Siinä oli ennen upottavaa maata ja rivi pieniä lampia, mikä viittaisi mahdolliseen vallihautaan. Pohjoispuolella laskee Salmenvirtaan vielä puro.


title: Salmenkylän Linnamäki

text: Keskiajalla Linnamäen eteläpuolella ylitti Salmenvirran kapeikossa Suuri rantatie. Linnamäellä on saattanut olla kaksi päätarkoitusta. Se on voinut turvata Suuren rantatien ylityspaikkaa idän suunnalta tulevien vihollisten varalta. Toiseksi, paikalla on keskiajalla 1300-luvun alussa ollut kauppapaikka, jonka turvalinna se on voinut olla. Tiedetään, että Pietari Joninpoika myönsi vuonna 1336 tallinnalaisille oikeuden käydä kauppaa kolmessa linnalääninsä kaupungissa: Viipurissa, Vehkalahdella ja Virolahdella.


title: Salmenkylän Linnamäki

text: Linnamäessä ei ole suoritettu arkeologisia tutkimuksia. Sitä on kuitenkin tutkittu pinta-puolisesti vuosina 2006 (Johanna Enqvist) ja 2015 (Katja Vuoristo).


title: Virmailan linnasaari

text: Virmailan linnasaari on Päijät-Hämeessä Padasjoen Virmailan kylässä sijaitseva muinaislinna. Se on valtakunnallisesti merkittävä senkin vuoksi, että se sijaitsee saaressa ja että sen kivivallit ovat säilyneet hyvinä.


title: Virmailan linnasaari

text: Muinaislinna sijaitsee Padasjoen kirkosta 13,1 kilometriä koilliseen Päijänteessä olevan Virmailansaaren koillispuolella olevassa Linnasaaressa. Linnasaari on 1,7 kilometriä pitkä ja suhteellisen moninieminen ja kapea saari. Muinaislinna sijaitsee kallioisella niemellä, jota kutsutaan Västingiksi. Mäen rinteet ovat jyrkät ja sen huippu kohoaa yli 30 metriä Päijänteen vedenpinnan yläpuolelle. Mäki on niemen suuntainen ja huipun molemmilla puolilla sijaitsevat itä-länsi-suuntaiset jyrkänteet, joiden välissä muinaislinnan jäännökset sijaitsevat. Rakennetuista puolustusvarustuksista on jäljellä kivivalleja. Niitä on mäen itärinteen loivalla osuudella ja korkeimman kohdan länsipuolella.


title: Virmailan linnasaari

text: Koska muinaislinnalla ei ole tehty kaivaustutkimuksia, sen tarkkaa ikää ei tiedetä. Se liittynee Hämeen myöhäisrautakautiseen ja varhaiskeskiaikaiseen asutushistoriaan muiden muinaislinnojen tapaan. Sitä on tutkittu pintapuolisesti vuosina 1907 (Hjalmar Appelgren), 1936 (Jouko Voionmaa), 1961 (Helmer Salmo), 1971 (Matti Huurre), 1985 (Jussi-Pekka Taavitsainen) ja 1995 (Mirja Miettinen). Virkistysalueen ja muinaislinnan jyrkänteen rajalla on ollut kuparinen muinaisjäännöskyltti. Se on hävinnyt. Kivivallien luonna on ollut toinen rauhoituskyltti.


title: Pöykärin Linnanmäki

text: Pöykärin Linnanmäki eli Pöykärin linnamäki eli Pöykärin linnavuori on Uudellamaalla Lohjalla Karjalohjan Tallaan kylässä sijaitseva mäkilinna.


title: Pöykärin Linnanmäki

text: Linnamäki sijaitsee Karjalohjan kirkosta 4,5 kilometriä eteläkaakkoon Lohjanjärven Hauraveden lahden pohjukassa. Linnasta on 200 metriä järven rantaan ja 150 metriä Hotopohjanojaan, joka laskee lahteen. Mäki sijaitsee peltoaukean ja avosuon keskellä ja sen huippu kohoaa yli 25 metriä ympäristöään korkeammalle. Se on moreenimäki, jossa esiintyy kalliopaljastumia eri puolilla mäkeä. Jyrkimmät piirteet sijaitsevat mäen länsipäässä, jossa lounaaseen aukeaa jyrkänne. Koilliseen mäki on loiva. Mäen lakea kiertää pohjois- ja itäpuolella kivistä ladottu valli. Vallin on keskiosasta 2,5–4,0 metriä leveä ja metrin korkuinen. Valli on noin 80 metriä pitkä, mutta reunoissa sen rakenne on epämääräisempi. Luoteessa on vielä kolmimetrinen lyhyt valli, joka sijoittuu kahden kallion väliin. Pitkässä vallissa on kaksi kaksimetristä aukkoa, joita pidetään linnoituksen portteina. Ne sijaitsevat vallin itä- ja koillisosassa. Vallit ja jyrkänne rajaavat sisälleen linnapihan, joka on kooltaan 70×45 metriä.


title: Pöykärin Linnanmäki

text:
Linnanvuorella tehtiin perusraivaus vuosina 1991–1993, jolloin raivattiin muun muassa puustoa mäen lakialueelta, mäen etelärinteiltä ja vallien läheisyydeltä. Kohteen hoidon alkuperäisenä tarkoituksena on varmistaa muinaisjäännöksen säilyminen ja tehdä siitä matkailukohde. Vuonna 2004 raivattiin mäeltä joitakin kiireellisiä kohtia, ja raivausta jatkettiin myöhemmin kotiseutuyhdistyksen raivaustalkoissa. Tien viereen on pystytetty opastaulu. Käynti linnanmäelle on Niemeläntieltä, parikymmentä metriä ennen Linnanmäentietä.
Kohdetta on tutkittu pintapuolisesti vuosina 1879 (J. Wefvar), 1937 (V. Maajoki), 1992 (Hannu Kotivuori) ja 1997 (Kaarlo Katiskoski). Sitä on tutkinut myös Hjalmar Appelgren, mutta hänen käyntinsä ajankohta on tuntematon. Linnanvuorta ei ole tutkittu arkeologisin kaivauksin.


title: Pöykärin Linnanmäki

text: Linnavuoren luoteispuolella noin 350 metrin päässä sijaitsee Lammashaanmäki, jonka kaakkoisrinteessä on metsänrinteessä havaittu terassimaisia raivanteita ja pengerrettyjä kohtia. ne voivat liittyä linnavuoren aikaiseen asutukseen.


title: Haveråkersberget

text: Haveråkersberget on Uudellamaalla Raaseporin Karjaalla sijaitseva muinaislinna, jossa on kaksi kivivallia mäen eri korkeudella.


title: Haveråkersberget

text: Mäki on korkea kalliomäki, jonka pohjois- ja länsirinteet ovat luonnostaan jyrkät. Kallion laelta on hyvät näkymät lounaasta pohjoiseen. Rautakauden alussa merivesi ulottui mäen juurella asti. Mäen alla on etelärinteessä esilinnaksi tukittu vallirakennelma. Valli on muodostunut suurista kivistä. Esilinnan alueella tehtiin vuonna 1945 arkeologiset kaivaukset, jotka tosin jäivät löydöttömiksi. Esilinnaan kuuluu suorakulmion muotoinen ja 35x20 metrin kokoinen tasanne. Sitä reunustaa 1–3 metriä leveä ja noin 60 senttimetriä korkea kivivalli. Tasannetta on mahdollisesti tasattu kivillä ja hiekalla. Myös keittokuopan liesi ja nokimaata on löydetty mäen juurelta. Mäen laella on myös vallirakennelma. Valli on täällä rakennettu maasta ja kivistä. Paikalliset ovat purkaneet alavallia omiin rakennustarpeisiinsa, joten se ei enää ole täydellinen.


title: Haveråkersberget

text: Tarinan mukaan paikalle on yritetty rakentaa Karjaan kirkkoa. On täysin mahdollista, että tarina on totta. Kirkoille haettiin näkyviä paikkoja, jotka sijaitsivat esimerkiksi mäen päällä, meren tai järvien rannoilla ja keskeisillä paikoilla kaikkiin kyliin nähden. Jos asutuksen painopiste muuttui, saatettiin siirtää myös kirkon paikkaa. Karjaalla on näin käynyt, sillä kirkko siirrettiin keskiajalla Kirkkojärven rannalle. Tarina antaa ymmärtää, että sen paikalle oli toinenkin ehdokas linnavuoren lähellä.


title: Haveråkersberget

text: Muinaislinnaa kartoitettiin vuosina 1914 (Nyberg) ja 1915 (Svaetichin) ja tutkittiin inventoinnin yhteydessä vuonna 1931 (Nils Cleve). Vasta vuonna 1945 suoritti Olof af Hällström linnalla arkeologiset kaivaukset. Vuonna 1996 kävi Seppälä inventoimassa paikat.


title: Seppälän Linnavuori

text: Seppälän Linnavuori on Varsinais-Suomessa Laitilan Seppälän kylässä sijaitseva linnavuori.


title: Seppälän Linnavuori

text: Linnavuori sijaitsee Laitilan kirkosta 7,4 kilometriä luoteeseen ja valtatieltä 8 noin 2,5 kilometriä länteen. Kallioinen mäki sijaitsee Laitilan taajamaa ympäröivän peltoalueen luoteisreunalla pienessä metsäsaarekkeessa, joka kohoaa noin 10 metriä ympäristöään korkeammalle. Mäen koillisrinne on jyrkkä, mutta muissa ilmansuunnissa loivat rinteet rajautuvat peltoihin. Mäen kaakkois- ja etelärinteissä on 1–3 metriä leveät ja 1,5 metriä korkeat vallit, jotka kiertävät mäkeä puolikaaren muotoisena. Vallin kokonaispituus on 90 metriä. Vallin ja jyrkänteen väliin jää 100×200 metrinen linna-alue.


title: Seppälän Linnavuori

text: Kohdetta on tutkittu arkeologisilla kaivauksilla vuonna 1886 (Hjalmar Appelgren), mutta muuten sitä on tutkittu pintapuolisesti vuosina 1955 (Anna-Liisa Hirviluoto), 1994 (Sirkku Pihlman) ja 1994 (Teija Tiitinen). Kaivauksissa avattiin osa vallia, josta ei kuitenkaan löydetty mitään ajoitettavia esinettä. Viereiseltä pellolta löytyi 1990-luvulla pronssisen astian kappaleita.


title: Seppälän Linnavuori

text: Linnavuoren alue on löytöjen perusteella ollut rautaukaudella aktiivisessa käytössä. Noin 500 metrin päässä linnavuoresta sijaitsee Nystinmäen muinaisjäännösryhmä, josta on löydetty seitsemän maansekaista röykkiöhautaa, kuppikallio sekä kuppikivi ja merovingiaikaisia hautalöytöjä. Lisäksi Yli-Hakulan pronssi- ja rautakautinen hautapaikka sekä Seppälän Heikkilän rautakautinen hautapaikka sijaitsevat linnavuoren läheisyydessä.


title: Seppälän Linnavuori

text: Linnavuori kuuluu Museoviraston hoitamiin muinaisjäännöksiin. Linnavuori sijaitsee talon pihapiirin yhteydessä ja sitä laidunnettiin vielä 1980-luvulla, mutta se on nykyään joutomaana. Linnavuoren lähelle on tasoitettu paikoitusalue, joka on merkitty paikoituskyltillä. Kohteelle johtaa polku ja paikalla on suojelukyltti. Se soveltuu hyvin kotiseutu- ja historianopetukseen.


title: Turasalon linnavuori

text: Turasalon linnavuori on Etelä-Karjalassa Taipalsaarella sijaitseva linnavuori.


title: Turasalon linnavuori

text: Linnavuori sijaitsee Taipalsaaren kirkosta 4,1 kilometriä etelään Ruusin Turasalon saaressa. Huuhmarvuorena tunnettu kallioinen niemi työntyy länteen ulos Saimaan Pulkanselälle. Kallion laki kohoaa yli 15 metriä Saimaata korkeammalle. Kallioalueen pohjois-, koillis-, itä-, etelä- ja lounaisreunaa kiertää yhtenäinen jyrkänne, joka antaa muinaislinnalle luontaista suojaa. Lounaiskulmauksessa mäen rinne on loivaa ja helposti lähestyttävää. Siellä sijaitseekin muurin jäänteitä. Myös pohjoisseinämän tuntumassa on muurin jäänteitä.


title: Turasalon linnavuori

text: Linnavuorta on tutkittu kaivauksilla vuonna 2008 Hannu Poutiaisen ja Tapani Rostedtin toimesta. Silloin tutkittiin 30 m² maa-ala ja kartoitettiin ympäristöä 1,2 hehtaarin alueelta. Tutkimuksessa ei löydetty esineitä. Sitä ennen kohdetta on tarkastettu vuonna 1975 (Timo Miettinen).


title: Aldonihapot

text: Aldonihapot ovat useita hydroksyyliryhmiä sisältäviä karboksyylihappoja. Ne ovat aldoosien johdannaisia ja niiden rakenteessa aldoosien aldehydiryhmä on hapettunut karboksyyliryhmäksi. Aldonihapot nimetään korvaamalla aldoosien -oosi-pääte päätteellä -onihappo. Esimerkiksi glukoosista muodostuu glukonihappo ja mannoosista mannonihappo. Riippuen molekyylin hiiliatomien lukumäärästä yhdisteet luokitellaan aldotrioni-, aldotetroni-, aldopentoni- tai aldoheksonihappoihin.


title: Aldonihapot

text: Huoneenlämpötilassa aldonihapot ovat kiinteitä hyvin vesiliukoisia yhdisteitä ja liukenevat hieman myös etanoliin. Hydroksikarboksyylihapoille tavanomaisesti aldonihapot muodostavat helposti rengasrakenteisia estereitä eli laktoneita, koska yhdisteissä on sekä nukleofiilisiä hydroksyyliryhmiä että elektrofiilinen karboksyyliryhmän hiiliatomi. Tyypillisiä ovat 1,4- ja 1,5-laktonit, jotka muodostavat viidestä tai kuudesta atomista koostuvan rengasrakenteen. Vesiliuoksessa tasapaino on vahvasti laktonien puolella ja avoketjuista happoa on vain vähän. Aldonihapot ovat heikkoja happoja. Muiden hiilihydraattien tavoin aldonihapot sisältävät useita asymmetrisiä hiiliatomeja ja ovat kiraalisia ja optisesti aktiivisia.


title: Aldonihapot

text: Aldonihappoja valmistetaan hapettamalla miedoissa olosuhteissa aldooseja. Vahvat hapettimet johtavat aldaarihappoihin. Hapettimena voidaan käyttää esimerkiksi bromin vesiliuosta eli bromivettä tai suorittaa hapetus elektrolyyttisesti. Usiella mikro-organismeilla on glukoosioksidaasientsyymi, joka kykenee hapettamaan aldooseja aldonihapoiksi. Aldonihapot ovat tärkeitä välituotteita valmistettaessa hiilihydraatteja Kiliani–Fischer-synteesillä.


title: Jouni Kokora

text: Jouni Kokora (s. Lohja) on suomalainen ooppera- ja konserttilaulaja, äänialaltaan bassobaritoni. Hän on tehnyt uraa etenkin saksalaisissa oopperataloissa.


title: Jouni Kokora

text: Kokora valmistui vuonna 2003 musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemiasta, jossa hän opiskeli Jorma Elorinteen johdolla. Hän on lisäksi opiskellut Roland Hermannin johdolla Karlsruhen musiikkikorkeakoulussa Saksassa. Hän sai vuosiksi 1999–2001 kiinnityksen Pforzheimin kaupunginoopperaan ja sitten Nürnbergin valtionteatteriin vuosiksi 2001–2004. Tuon kauden rooleja olivat Dulcamara "Lemmenjuomassa", nimirooli "Figaron häissä", Leporellon rooli "Don Giovannissa" sekä neljän paholaisen roolit oopperassa "Hoffmannin kertomukset".


title: Jouni Kokora

text: Suomen Kansallisoopperassa Kokora on vieraillut vuodesta 1997 alkaen muun muassa "Figaron häiden" nimiroolissa, Pizzarrona Beethovenin "Fideliossa" ja Waldnerina Straussin "Arabellassa". Pariisin Bastiljin oopperassa Kokora lauloi vuonna 2006 Tsargon roolin Kaija Saariahon "Adriana Materissa", jonka ohjasi Peter Sellars. Nürnbergin oopperan Wagnerin Ring-vierailulla Pekingissä Kokora lauloi Donnerin roolin "Reininkullassa". Hän on vieraillut myös muun muassa Viron kansallisoopperassa sekä Savonlinnan oopperajuhlien ja Ilmajoen musiikkijuhlien tuotannoissa.


title: Jouni Kokora

text: Jouni Kokora on esiintynyt solistina monissa suurissa kirkkomusiikkiteoksissa sekä suomalaisten ja saksalaisten sinfoniaorkestereiden konserteissa.


title: Jouni Kokora

text: 2010-luvun alkupuolella Kokora opiskeli musiikkipedagogiaa Metropolia-ammattikorkeakoulussa Helsingissä.


title: Greve in Chianti

text: Greve in Chianti on kunta Italiassa Toscanan alueella olevassa Firenzen metropolikaupungissa. Se sijaitsee Firenzen ja Sienan välisen tien läheisyydessä, ja se on ollut perinteinen kauppapaikka. Keskustassa olevalla kauppatorilla "Piazza del Mercato"lla on käyty kauppaa jo 1300-luvulla. Nykyään se on nimetty uudelleen italialaisen poliitikon mukaan ja tori tunnetaan nimellä "Piazza Giacomo Matteotti". Alueella tuotettu viini on oikeutettu käyttämään Chianti classico tunnusta.


title: Greve in Chianti

text: Tutkimusmatkailija Giovanni da Verrazzano on syntynyt Greve in Chiantissa.


title: Gianni Garko

text: Gianni Garko (oikealta nimeltään "Giovanni Garkovic", 15. heinäkuuta 1937 Zadar, Kroatia) on italialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan myös taiteilijanimillä "Gary Hudson" ja "John Garko".


title: Gianni Garko

text: Italiaan kuuluneessa Zarassa syntynyt Garko opiskeli teatteritaiteen akatemiassa Roomassa. Hänen näyttämödebyyttinsä tapahtui Luchino Viscontin näytelmässä "Veglia la mia casa, angelo" vuonna 1958. Samana vuonna hän alkoi esiintyä myös televisiossa ja elokuvissa. Garkon läpimurtoelokuva oli Franco Rossin ohjaama "Morte di un amico" vuonna 1960.


title: Gianni Garko

text: Garko näytteli useissa peplum- ja komediaelokuvissa, mutta saavutti suurimman yleisönsuosionsa ironisissa italowesterneissä. Hänen henkilöhahmoistaan kuuluisin on Zorroa muistuttava pistoolisankari Sartana. Italowesternin taantuessa 1970-luvulla Garko esiintyi giallo- ja rikoselokuvissa ja joutui vähitellen tyytymään yhä heikompitasoisiin viihde-elokuviin. Arvostettu ja ammattitaitoinen näyttelijä on työskennellyt jatkuvasti myös televisiossa ja teatterissa.


title: Nakhon Sawan

text: Nakhon Sawan on kaupunki Pohjois-Thaimaassa. Se on samannimisen provinssin pääkaupunki.


title: Vieremä (Hyvinkää)

text: Vieremä on lähellä Hyvinkään keskustaa sijaitseva lähes 4 000 asukkaan kaupunginosa. Pientalovaltainen kaupunginosa rajoittuu etelässä Hyvinkään keskustaan, idässä Helsinki–Riihimäki-rataan, pohjoisessa Paavolan kaupunginosaan ja lännessä Sveitsin luonnonpuistoon.


title: Vieremä (Hyvinkää)

text: Vieremän vanhimmat alueet ovat vuonna 1932 pääväyläksi tarkoitettu Asemankatu ja Harjukadun ympäristö 1910- ja 1920-luvun puutaloineen. Vieremän kaupunginosassa sijaitsevat muun muassa Sveitsin lukio ja Härkävehmaan yläaste, Hyvinkään poliisiasema ja käräjäoikeus, useita ruokakauppoja sekä muun muassa Jehovan todistajien ja Rauhanyhdistyksen toimitilat. Alueella on lisäksi useita puistoja kuten Hyvinkään ensimmäisen kaupunginjohtajan Rieti Ikosen kunniaksi nimetty Rietinpuisto sekä Vieremänpuisto.


title: Vieremä (Hyvinkää)

text: Vieremän kaupunginosaa palvelevat Hyvinkään liikenteen paikallisbussilinjat 3 ja 6.


title: Hiukkasaari

text: Hiukkasaari on Pirkanmaalla Sastamalan Tyrväällä Kokemäenjoen luusuassa sijaitseva Liekoveden saari, jossa on asuttu kivikaudella, on sijainnut rautakauden kalmisto ja on mahdollisesti myös muinaislinnan jäänteitä. Saari sijaitsee keskellä Kokemäenjoen suurinta rautakautista kalmistoaluetta.


title: Hiukkasaari

text: Ennen Tyrvään voimalaitoksen rakentamista vuonna 1951 vesi oli matalammalla. Saaren oikealla puolella kohisi Kupperinkoski (tai vain Kupperi) ja vasemmalta puolelta Tyrvään kylän Kyläkoski. Näiden alla vaahtosi vielä Hartolankoski, johon voimalan pato rakennettiin. Voimalan vuoksi vedenpinta saaren ympärillä nousi, jolloin kosket hiljenivät ja saaren rantoja jäi veden alle. Nykyään saari on 200 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on noin 2,2 hehtaaria. Nykyinen vedenpinta on noin 57,4 metriä merenpinnan yläpuolella ja saaren lakikorkeus noin 61 metriä. Saaren pinta on moreenia, joka makaa ohuena kerroksena kallion päällä. Vuonna 1946 alettiin rakentaa kahta siltaa Hiukkasaaren ylittävää maantietä varten. Tietä tarvittiin voimalan rakentamisen aikana, mutta sen jälkeen se on purettu pois. Saaren pohjoispäässä on pieni lampi. Saari on asumaton, mutta saarella on viisi maatilojen omistamaa tonttia.


title: Hiukkasaari

text: Saaresta on löytynyt neoliittiselta kivikaudelta varhaiskampakeramiikkaa ja erilaisia muita oleskelun merkkejä kaikilta kausilta nykypäiviin asti. Ennen voimalaitoksen rakentamista vesi juoksi matalammalla ja vesi kiersi kapeampia koskia pitkin nykyistä laajempaa Hiukkasaarta. Silloin oli helpompaa pyytää esimerkiksi jokea pitkin nousevaa lohta, joka on ollut Kokemäenjoella merkittävä elinkeino kautta aikojen.


title: Hiukkasaari

text: Varhaisimmat merkit hautauksista ajoitetaan nuorempaan roomalaisaikaan, jolloin saarelle tehtiin ensimmäisiä esineellisiä hautauksia asbestikeramiikan traditioon kuuluvan Luukonsaaren keramiikkaa valmistavan väestön toimesta. Professori Unto Salo on päätellyt sisämaan saamelaisten levittäytyneen Hämeeseen ja Lounais-Suomeen, missä olisi ollut paremmat mahdollisuudet käydä kauppaa rannikoiden roomalaisaikaisten Itämerellä toimineiden kauppiaiden kanssa. Seudulta tunnistetu saamelaisnimistö olisi syntynyt juuri tuolloin. Myös Liekoveden rannoilta Tyrväältä, Roismalasta ja Kaukolasta tunnetaan samanaikaisia ja myöhempiä kalmistoja.


title: Hiukkasaari

text: Saarella sijaitsee neljä vaatimatonta hautakumpua ja mahdollisesti polttokenttäkalmiston kivetyksiä. Liekoveden ympäristöstä tunnettiin vuoden 1946 tutkimusten aikana kuitenkin 322 hautakumpua, joten Hiukkasaaren neljä kumpua olivat näiden rinnalla marginaalisia. Vuonna 2004 tehdyn röykkiökartoituksen mukaan lähialueella sijaitsee lähes 400 mahdollista hautaröykkiötä, joihin on haudattu 200–1150 jaa. aikana.


title: Hiukkasaari

text: Vuoden 2004 röykkiökartoituksessa saaren ympärysvallilla todettiin olevan kaksi osaa. Ensimmäinen osa alkaa saaren luoteispäässä ja seuraa rantaa 7–23 metrin etäisyydellä. Valli seuraa luoteisrantaa ja kääntyy pohjoiseen kiertäen saaren kallioaluetta pohjoisessa. Tämä osa on 60 metriä pitkä, 2–3 metriä leveä ja noin 0,5 metriä korkea. Vallin sijainti ja luonne antavat vaikutelman alun perin luontaisesta, joen vaikutuksesta syntyneestä vallista, jota on vahvistettu lisää kivillä ja maa-aineksella. Tämän osan kaivauksissa todettiin, että se sisälsi rautakautista materiaalia. Toinen osa alkaa siitä, mihin edellinen päättyy. Se seuraa kallioalueen pohjoisreunaa jättäen saaren lammikon ulkopuolelle, ohittaa suuren siirtolohkareen ja jatkuu sitten kaakkoiselle rannalle. Valli on täällä 20 metriä pitkä, noin 1,5–4 metriä leveä ja 0,5–0,7 metriä korkea. Se on selvästi ihmisen rakentama vallin osa.


title: Hiukkasaari

text: Vallin tarkoitus ja ikä ovat edelleen auki, vaikka niille on historian saatossa annettu erilaisia selityksiä. Muinaislinnan varustus olisikin sen yleisin selitys. Saareen ei kuitenkaan liitetä sanaa "linna", mihin Unto Salon mukaan voi olla syynä ensimmäisten asukkaiden saamelainen etnos. Valli on voinut myös muodostua koskenperkaajien koskien pohjasta nostamasta materiaalista. Saaren pohjois- ja kaakkoispäästä onkin löytynyt perkauksessa syntyneitä kivikasoja. 1800-luvulla saarta tutkinut Hjalmar Appelgren tuomitsi vallin juuri koskenperkaajien tekemäksi. Kuitenkin esimerkiksi Helmeri Salmo kirjoitti vuonna 1946, että linnasaaren suojana olisi ollut myös vuolas virtaus. Se esti jäätymisen lukuun ottamatta erittäin kylmiä talvia. Vallit olivat hänen mukaansa tarpeen ylä- ja sivuvirtojen puolilta mutta eivät enää alavirran puolella, koska virta esti rantautumisen siltä puolelta. Hän sanoikin, että Hiukkasaari olisi hyvinkin voinut olla Kaukolan ja Tyrvään kyläläisten pakopaikkana vaaran uhatessa, sillä se täytti muinaislinnan tarpeet erittäin hyvin. Myös Unto Salo pitää muinaislinnaa mahdollisena mutta kuitenkin epävarmana.


title: Hiukkasaari

text: Hiukkasaaren muinaisjäännökset tunnettiin jo 1800-luvulla, jolloin niitä tutkivat H.A. Reinholm ja Hjalmar Appelgren. Kaukolan ja Tyrvään kalmistoalue keksittiin 1900-luvun alussa. Vuosina 1902–1912 monet tutkijat tekivät tutkimuksia molemmissa kylissä eri paikoilla. Myöhemmin Helmer Salmo ja C.F. Meinander tutkivat aluetta vuonna 1946. Silloin Salmo ja Jorma Leppäaho tutkivat "lapiotekniikalla" alueella 17 hautaröykkiötä. He eivät kaivaneet mitään Hiukkasaaressa.


title: Hiukkasaari

text: Vuonna 1979 paikalla tehtiin ensimmäiset arkeologiset kaivaukset. Aluksi tutkittiin tehtyjen koekuoppien sisältöä. Kuoppien perusteella saaren kulttuurikerros on yleensä vain alle 15 senttimetriä paksu ja sijaitsee tavallisesti 0–30 senttimetrin syvyydessä. Kulttuurikerros ei kata koko saaren nykyistä pinta-alaa. Yleisimmät löydökset olivat kivilaji- ja kvartsi-iskoksia, keramiikan kappaleita ja palanutta savea. Saarta kiertävän vallin itäreunasta kaivettiin esille 2×2 metrin alue (alue C). Siitä löytyi noensekaista kulttuurimaannosta, jonka seassa oli kuonaa, palannutta savea, keramiikan kappaleita ja kvartsia.


title: Hiukkasaari

text: Kaivauksilla avattiin yhteensä neljä aluetta (A–D), joiden löydöt jäivät monitulkintaisiksi. Alueen A pinta-ala oli 69 neliömetriä (m²). Kaikkialta sen sisältä löydettiin palanutta tiivistesavea, kuonankappaleita, keramiikan kappaleita (valokuva Salo s.121 ) ja ihmisiltä peräisin olevia esineitä. Alueen B pinta-ala oli 16 m² ja alueen D 3 m².


title: Hiukkasaari

text: Alueelta A löytyi rautakautista esineistöä (Tyrvään museon kokoelma TYA 161). Mainitsemisen arvoisia ovat virolainen hevosenkenkäsolki, hevosenkenkäsoljen neulankatkelma, lasihelmiä (sinivihreä ja läpikuultava, punaisenkirjava sekä läpikuultamaton), arabialainen hopearahan katkelma, rautanaula, piikaavin, sirpinterän kärki ja hiotun kiviesineen katkelma. Alueelta B löytyi kvartsikaapimia, hiotun kiviesineen kärkikappale ja rautainen hirsinaula.


title: Hiukkasaari

text: Rakenteita löytyi vain vähän. Alueelta A tavattiin suorakaiteen muotoinen yksikerroksinen kivetys. Kivien joukossa ei ollut nokea tai hiiltä ja se oli löydötön, joten se ei ollut polttokenttähautaus. Toinen selvästi erottuva kiveys oli halkaisijaltaan metrin kokoinen ja myös yksikerroksinen. Kivet olivat palamattomia, mutta niiden välissä oli mustaa nokimaata, jonka seassa oli vihreänvärisiä laikkuja. Kivetys oli kuitenkin esineistä löydötön. Rakennelma tulkittiin liedeksi, ja sen ympärillä oli runsaasti keramiikan kappaleita.


title: Hiukkasaari

text: Vuonna 1980 tutkittiin saaren itäosan kivikaudella asuttua osaa. Kaivausalue oli 8×20 metriä, ja siinä oli 20–30 senttimetriä paksu kulttuurimaakerros. Alueelta löytyi kaksi kumpua, joiden halkaisijat olivat 2 metriä. Toinen kumpu koostui pikkukivistä, joiden päälle oli vieritetty pyöreähkö maakivi. Eteläisen kummun maa-aines oli savimaanpitoista, ja se on syntynyt tietöiden aikana. Kolmas kumpu sisälsi paljon karkearakeista hiiltä, mutta se on tulkittu paikallisten ihmisten kokonpolttopaikaksi. Kaivausaluetta peitti luontaisen kaltainen kiveys, mutta itäpuolella se oli tiivis ja sisälsi rautakauden löytöjä ajanjaksolta 200–500 jaa. Tämän vuoksi sitä pidettiin polttokenttäkalmistona, vaikka silloin se olisi varhaisin Suomessa löydetty polttokenttä. Tässä polttokentässä polttohautauksen tuhkat, luunsirpaleet ja palanut esineistö heitettiin aluksi maahan ja peitettiin sitten vasta kivetyksellä. Alueelta tavatut kivikautisen ajan löydöt olivat runsaat ja viittasivat paikalla asumiseen.


title: Hiukkasaari

text: Seuraavana vuonna saarelle palattiin saattamaan loppuun alueen länsipäässä aloitetut kaivaukset, missä kuttuurikerros jatkui syvemmälle. Syvemmältä ei rautakauteen liittyviä löydöksiä enää tavattu, joten niiden katsottiin olleen vain kivi- tai pronssikautisia jäänteitä. Kivetyksen joukossa esiintyi paljon kivikautista keramiikkaa ja kvartsi-iskoksia. Alueelta löydettiin myös yksi kivetty liesi, jota kiersivät kaareen iskettyjen hiiltyneiden paalujen paikat.


title: Hiukkasaari

text: Saarta kiertävään valliin tehtiin metrin levyinen läpileikkaus. Vallin maa-aines koostui kivistä ja tummasta maasta, jonka seassa oli muun muassa keramiikan sirpaleita. Vallin kivet olivat paikalleen ladottuja, joten se kohta vallista vaikutti ihmisen rakentamalta.


title: Hiukkasaari

text: Hiukkasaaresta löydettiin vuoden 2004 röykkiökartoituksessa vain edeltä tunnetut neljä röykkiötä. Samalla mitattiin saarta kiertävien vallien ulottuvuuksia.


title: Kajamonvuori

text: Kajamonvuori on Varsinais-Suomessa Maskussa sijaitseva linnavuori. Muinaislinnaa ei olla tutkittu, mutta se on rauhoitettu. Museovirasto hoitaa linnan ympäristöä.


title: Kajamonvuori

text: Kajamonvuori sijaitsee Maskun kirkosta neljä kilometriä itäkaakkoon ja Kajamon itäpuolella. Se on laaja kallioalue, joka kohoaa yli 30 metriä ympäristöään korkeammalle. Kallioinen alue on 400×200 metriä laaja, mutta linnavuoreen luetaan 200×80 metrinen alue. Kalliolaen pohjois-, itä ja länsipuolella sitä reunustaa jyrkänteet, mutta etelän suunnalla vuori on loivarinteistä. Laelle onkin rakennettu suojavarustus, jonka kivivallin jäänne löytyy itä- ja etelälaidalla. Kiveys on 50 metriä pitkä, mutta vain 0,35 metriä korkea. Vallin keskikohdassa on kaksi metriä leveä aukko, jonka jälkeen valli jatkuu pohjoiseen 15 metriä. Vallia seuraa linnapihan puolella kalliossa oleva luontainen syvennys. Rauhoitustaulun lähellä sijaitsee nelikulmainen kivirakenne.


title: Kajamonvuori

text: Linnavuori otettiin hoitokohteeksi vuonna 1998. Valintaan vaikuttivat hyvin säilynyt maisema ja maanomistajien myönteinen suhtautuminen. Kohteen jyrkänteiden edestä on kaadettu puita. Myös linnavuoren laelta on karsittu puustoa pois näkyvyyden parantamiseksi. Kivivalli on tarkoitus pitää puuvartisesta kasvillisuudesta vapaana.


title: Kajamonvuori

text: Torsten Edgren kävi tutkimassa kohteen vuonna 1962, jolloin Museovirasto sai tiedon mahdollisesta muinaislinnasta. Toisen tarkastuksen suoritti Juhani Kostet vuonna 1982. Vuonna 2006 Esa Laukkanen tarkasti kohteen uudelleen alueellisen inventoinnin yhteydessä. Paikalla ei ole suoritettu arkeologisia kaivaustutkimuksia.


title: Hannes Þór Halldórsson

text: Hannes Þór Halldórsson (s. 27. huhtikuuta 1984 Reykjavík, Islanti) on islantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti, joka edustaa Azerbaidžanilaistassa pelaavaa FK Karabahia. Tämän lisäksi hän kuulluu myös Islannin jalkapallomaajoukkueeseen.


title: Hannes Þór Halldórsson

text: Hannes aloitti ammattilaisuransa Leiknir Reykjavíkissa vuonna 2002. Tämän jälkeen hän on pelannut useissa seuroissa Islannissa ja Norjassa: Aftureldingissa, Stjarnanissa, Framissa, KR:ssä, Brannissa ja Sandnes Ulfissa. Vuonna 2015 alankomaalainen NEC ilmoitti solmineensa Hannesin kanssa kahden vuoden sopimuksen. Hän kuitenkin siirtyi vuonna 2016 lainalle FK Bodø/Glimtiin.


title: Hannes Þór Halldórsson

text: Hannes on pelannut kesäkuuhun 2016 mennessä 33 ottelua Islannin maajoukkueessa. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa maajoukkueessa syyskuussa 2011 Kyprosta vastaan. Hannes valittiin Islannin joukkueeseen EM-kilpailuihin 2016.


title: Huntilan linnavuori

text: Huntilan linnavuori on Pirkanmaalla Pälkäneen puolella Kangasalan rajalla Huntilassa sijaitseva linnavuori. Linnaa ei ole tutkittu eikä sitä ole ajoitettu tarkemmin, vaikka sitä pidetään rautakautisena.


title: Huntilan linnavuori

text: Linnamäki sijaitsee Pälkänevedellä Hyrttilänlahden ja Huntilanlahden yhtymäkohdassa. Se on kalliopohjainen soramäki, jonka huippu kohoaa 25 metriä Pälkäneveden pinnan yläpuolelle. Linnamäen kaakkoisen jyrkänteen alapuolella sijaitsee kannas, joka yhdistää Parinsalon saaren mantereeseen. Ennen vuotta 1604 tilanne oli kuitenkin toinen. Linnamäen eteläpuolella lainehti Pälkänevesi, joka tuona vuonna mursi itselleen uuden lasku-uoman Kostianvirran kohdalta. Kun vielä vuonna 1830 Längelmävesi mursi Kaivannon kanavan kohdalta uuden uoman, laski Längelmävesi pari metriä ja Iharinkoski jäi kuivaksi. Linnamäen ympäristö ei siten vastaa enää rakentamisajankohtaa. Linnan muut ilmansuunnat olivat jyrkkien kallioseinämien vuoksi luontaisesti suojaisat, mutta luoteisrinne oli loivaa. Mäen koillisreunaa seuraa noin 50 metriä pitkä kivinen vallinjäänne. Se on rakennettu suurista kivistä, joista suurimmat ovat kuutiometrin kokoisia. Mäen laki on tasaista ja siellä kasvaa metsää.


title: Huntilan linnavuori

text: Kiinteän muinaisjäännöksen ja sen suoja-alueen rajat on vahvistettu 6.3.1995 allekirjoitetulla sopimuksella. Mäen jyrkkä lounaisseinämä aluslehtoineen on luonnonsuojelulain perusteella rauhoitettu. Linnan kaakkoispuolen jyrkänteen alla kulkee tie ja sen länsipuolella sijaitsee vapaa-ajan asunto.


title: Huntilan linnavuori

text: Paikalla kävi Aarni Erä-Esko vuonna 1947 suorittaessaan seudulla inventointia. Vuonna 1990 Jussi-Pekka Taavitsainen tarkasti kohteen ja vuonna 1995 Jouko Pukkila ja Ville Laakso kävivät paikalla seudun inventoinnin yhteydessä. Kohdetta ei ole tutkittu arkeologisesti.


title: Nuutajärven linnavuori

text: Nuutajärven linnavuori on Pirkanmaalla Urjalan Väkkärän kylässä sijaitseva muinaislinna.


title: Nuutajärven linnavuori

text: Linnavuori sijaitsee Urjalan kirkosta noin 7 kilometriä lounaaseen Nuutajärven etelärannalla olevalla kallioisella vuorella, joka kohoaa yli 40 metriä järven vedenpintaa korkeammalle. Järven puoleisilla rinteillä sijaitsee kolme jyrkännettä ja siellä ovat rinteet jyrkimmät. Mäen laella on tasainen terassi, jonka loivilla lounaisilla rinteillä on osittain litteistä kivistä ladottu valli. Kaakkois- ja itärinteillä kulkee toinen valli, joka jatkuu järven rantaan asti. Se on rakennettu pyöreämmistä kivistä. Kaakkoisrinteessä vallin ulkopuolella sijaitsee pitkänomainen noin 2,0×0,5 metrinen kiviröykkiö ja sen vieressä toinen pienempi kiviröykkiö.


title: Nuutajärven linnavuori

text: Ihmisen toiminnasta kertovat muut löydetyt rakenteet. Kaakkoon johtavan polun varrella sijaitsee 1×2 metrinen ja 0,5 metriä syvä kuoppa, halkaisijaltaan kolmemetrinen pyöreä matala kumpare, jossa on keskellä syvennys ja siitä kaakkoon toinen samanlainen kaksimetrinen kumpu. Luoteiseen vievän polun eteläpuolella sijaitsee nelikulmion muotoinen ja 2×2 metriä suuri kiviröykkiö.


title: Nuutajärven linnavuori

text: Kohteessa ei olla suoritettu muita tutkimuksia kuin tarkastuksia vuosina 1954 (Anna-Liisa Hirviluoto) ja 1983 (Lauri Pohjakallio).


title: Nuutajärven linnavuori

text: Linnavuori sijaitsee Nuutajärven etelärannalla valtatieltä 9 jonkin matkaa länteen ja sen vieressä sijaitsee Urjalan seurakunnan leirikeskus.


title: Villampi

text: Villampi on Päijät-Hämeessä Heinolan Hujansalossa sijaitseva linnavuori.


title: Villampi

text: Varsin vähän tutkittu mahdollinen linnavuori sijaitsee Heinolan kirkosta 9 kilometriä koilliseen 200 metriä Konniveden itärannasta. Linnavuori on kallioisella mäellä joka kohoaa 25 metriä Konniveden vedenpintaa korkeammalle. Jos puusto ei näkemistä estäisi, olisi mäen laelta hyvä näkyvyys yli Konniselän. Mäen ja Konneveden välistä kulkee kantatie 46. Kalliorinteen puolivälissä sijaitsee kolme kivivallia, joista kaksi ovat selvästi ihmisen sinne kasaamia.


title: Villampi

text: Suurin on 22 metriä pitkä muurimainen itä-länsi-suuntainen kivivalli, joka sijaitsee etelärinteellä. Valli on noin kaksi metriä leveä ja 0,5 metriä korkea. Vallin kivet ovat noin ihmisen pään kokoisia ja sammaleiden peittämiä. Kivivallin länsipää on muuta vallia korkeampi ja leveämpi ja se loppuu jyrkänteen viereisen maakiveen, jossa muuri on myös sortunut. Vallin ja jyrkänteen väliin jää pari metriä tilaa.


title: Villampi

text: Toinen ihmisen rakaentama rakenne sijaitsee kallion kaakoispuolella ja se on luode-kaakko-suuntainen kiveys. Kivivalli kuusi metriä pitkä, 0,5--1,0 metriä leveä ja puoli metriä korkea. Kiveys alkaa kalliosta ja loppuu kaakossa epämääräisesti. Tässä osassa mäen rinne viettää jyrkästi.


title: Villampi

text: Kolmas kiveys voi olla ihmisen rakentama tai se voi olla luontainen. Se sijaitsee kallion itäpuolella loivahkolla rinteen osalla ja se kulkee pohjois-etelä-suuntaisena rinteen keskivaiheilla. Jos maakivien välissä olevat kivet ovat ihmisen sinne tuomia, on valli käytön jälkeen sortunut.


title: Villampi

text: Kohdetta ei ole tutkittu arkeologisin kaivauksin. Vuonna 2003 Hannu Poutiainen tutki kohdetta pintapuolisesti inventoinnin yhteydessä.


title: Auteuil

text: Auteuil ([otøj]) on entinen kunta Seinen departementissa Ranskassa, nykyisin Pariisin 16. arrondissementtiin kuuluva kaupunginosa Pariisin länsilaidalla lähellä Bois de Boulognea.


title: Auteuil

text: Auteuilin nimen alkuperä on kiistanalainen. Sen latinankielinen alkumuoto on ollut "Autholium", joka on mahdollisesti yhdistetty latinan sanoista "altus", joka merkitsee "korkeaa", ja galliankielisestä sanasta "ialo", joka merkitsee "paikkaa", erityisesti aukeaa paikkaa metsän keskellä.


title: Auteuil

text: Vuonna 623 Bertrand du Mans, piispaksi nimitetty Poitiers'n magnaatin poika, joka omisti Nigeonin talon nykyisen Place du Trocadéron paikalla, mainitsi testamentissaan "Fontainette" (Fontanium) -nimisen paikan, joka tarkoitti nykyistä Auteuiliä ja siellä sijainnutta lähdettä.


title: Auteuil

text: 28. helmikuuta 717, Kilperik II:n hallitsijakaudella Pariisin länsipuolella sijainnut laaja metsä, "Forêt du Rouvray" ("Rubridum sylva"), joka ulottui nykyisen Place de la Concorden paikkeilta Bois de Boulogneeen saakka, jaettiin läänityksinä Saint-Denis'n basilikan ja Sainte Genevièven luostarin kesken.


title: Auteuil

text: Vuonna 1060 Henrik I jälleenrakennutti Saint-Martin des Champsin luostarin, jonka viikingit olivat hävittäneet, sekä Sainte Genevièven luostarin. Viimeksi mainittulle rakennettiin uusi kirkko luostarille kuuluneella alueella, joka tuolloin ulottui Auteilistä Montmartrelle saakka. Sen jälkeen kun Vilhelm Valloittaja vuonna 1069 oli hävittänyt Le Mansin, jossa oli puhjennut kapina, nykyisen Auteuilin alue kuului uudelle Becin luostarille, joka Canterburyn arkkipiispa Anselmin ansiosta oli tullut yhdeksi Normandian huomattavimmista luostareista.


title: Auteuil

text: Vuonna 1109 Saint Genevièven luostarin tuomiokapitulin rikkaat ja mahtavat kaniikit luovuttivat ilmeisistä maantieteellisistä syistä Notre Dame du Becin luostarille Gamillyn ja muut alueet, joita heillä oli Normandiassa Vernonin seudulla. Vastikkeeksi he saivat kaiken, minkä englantilaiset omistivat Pariisissa, kuten viinitarhat sekä Auteuilin alueen..


title: Auteuil

text: Vaihtokauppa tehtiin hetkellä, jolloin Capet-sukuinen kuningas Filip I oli juuri syrjäytetty vallasta ja valtaistuimesta kilpailivat Blois-sukuinen Thibault IV Suuri, joka oli Vilhelm Valloittajan pojanpoika ja Englannin myöhemmän kuningas Tapanin vanhempi veli, sekä Ludvig VI, jonka valtaanpääsyä hänen velipuolensa Philippe de Montlhéry ei voinut hyväksyä. Kansleri Étienne de Garlande toimi tuolloin tosiallisena vallankäyttäjänä. Seuraavana vuonna hänet nimitettiin Sainte Genevièven luostarin tuomiokapitulin tuomiorovastiksi. Tässä toimessaan hän tuki myös Pierre Abélardia, joka perusti Pariisiin koulun, josta sai alkunsa Pariisin yliopisto. Sainte-Genevièven luostarin apotit tulivat Auteuilin lääninherroiksi, mutta sen tuottamat tulot luovutettiin prebendoina yhdelle luostarin tuomiokapitulin kaniikeista, mahdollisesti hänen palkitsemisekseen alueen hankinnasta, sillä tämä prebenda lakkautettiin pian silloisen saajansa kuoleman jälkeen vuonna 1162..


title: Auteuil

text: Kartanotalous pysyi alueella voimassa Ranskan vallankumoukseen saakka. Alun perin Auteuilin kartanon maat käsittivät myös melkein koko nykyisen Boulogne-Billancourtin maat Île de Sèvres mukaan luettuna; sen rajana Saint-Cloud'ta vastaan oli nykyinen Rue de Billancourt. Lännessä kartanon maat käsittivät myös nykyisen Bois de Boulognen ja sen osan Neuilly-sur-Seineäkin, jossa Château de Madrid sijaitsee. Maallinen valta siellä samoin kuin Issyssä ja Vanvesissa uskottiin Passyn lääninherroille, jotka huolehtivat verojen kannosta Sainte-Genevièven luostarille. Tämä alue johon myös Auteuil kuului, oli allodi nimetään "fief Beaudoin"; nimi johtuu todennäköisesti normandialaisesta lääninherrasta, jolta Sainte-Genevièven apotit saivat oikeutensa alueeseen vuoden 1109 sopimuksella.


title: Auteuil

text: Pariisin Sainte-Genevièven luostarin apotit rakensivat tuomiorovasti Étienne de Garlanden johdolla rakensivat Fontainetteksi kutsutulle paikalle lähteen luo talon lepo- ja oleskelupaikaksi sairaille. Tämän rahoittamiseksi he vuokrasivat Saint Germain le Rondin luostarille uuden seurakunnan alueen eteläosan, Billancourtin ja Les Longs Prés'n.


title: Auteuil

text: Vuonna 1134 kuningatar Adélaíde Savoijilainen erotti Auteuilista Menuls'in tilan lähellä Saint-Cloud'ta luovuttaakseen sen uudelle Montmartren luostarille. Vuonna 1330 se yhdessä nykyisen Longchampin hippodromin paikalla sijainneen peltomaan kanssa muodostettiin Boulognen seurakunnaksi. Billancourtin tilan asukkaat nykyisen Rue du Vieux-Pont-de-Sèvresin eteläpuolella jäivät Auteuilin seurakuntaan. Auteuilin keskus jäi pian täysin erilleen uudesta naapuriseurakunnasta ja myös Billancourtista, sillä välissä olivat Rouvren metsät, josta seurakunnat kiistelivät kuninkaan kanssa. Metsän eteläreuna kulki nykyisten Rue du Chemin-Vertin ja Rue Denfert-Rocheraun kohdalla. Osa metsästä on myöhemmin muutettu rakennusmaaksi, mutta sen jäljellä oleva osa on nykyinen Bois de Boulogne.


title: Auteuil

text: Vuonna 1150 Chaillyn tilan omistaja Arnold ja hänen vaimonssa Aveline lahjoittivat Billancourtin länsiosassa lähes 100 hehtaarin alueen uudelle Saint Victor des Champsin luostarille.


title: Auteuil

text: Vuonna 1192 apulaispiispa Maurice de Sully myönsi Auteuilille itsenäisen seurakunnan alueen. Sainte-Genevièven luostarin tuomiokapituli sai siellä 1200-luvulla vallan myös maallisissa kuten oikeus- ja poliisiasioissa.


title: Auteuil

text: Muiden Ranskan keskiaikaisten kuntien tavoin myös Auteuiliin perustettiin alueen hallintoa johtaneen määrin virka. Vuonna 1226 määri sai oikeuden periä asukkailta vuotuista veroa luontaistuotteina, kuusi setier't eli hieman alle 10 kilogrammaa ruista. Annettiin useita säädöksiä, joiden tarkoituksena oli varmistaa luostarille vuokratulot osittain luonnossa, osittain rahana, ja vuonna 1243 ne olivat kaikkiaan suunnilleen 2000 livreä.


title: Auteuil

text: Vuonna 1247 Ludvig IX Pyhän hallitsijakaudella seurakunnan alueella lakkautettiin maaorjuus, lähes sata vuotta myhemmin kuin esimerkiksi läheisessä Saint-Denis'n seurakunnassa. Entiset maaorjat joutuivat kuitenkin suorittamaan maksun vapautumisestaan.


title: Auteuil

text: Aatelittomat maanviljelijät joutuivat silti edelleen suorittamaan päivätöitä Boulognessa sijainneella 22 arpentin eli melkein 10 hehtaarin laajuisella viinitilalla, jonne "Chemin des Plantes" ("Kasvien tie") johti Auteuilistä nykyisen Bois de Boulognen halki.


title: Auteuil

text: Pitkittyneen satavuotisen sodan jälkeen Ranskan maatalous oli lamaantunut ja monet tilat autioina. Mustasta surmasta hengissä selvinneet pakenivat pikkukaupunkeihin. Vuonna 1413 puhjenneen cabochienien kapinan jälkeen hävitettiin myös Seinen kalasatamat ja Pariisin porvarien omistamat, kaupungin ulkopuolella sijainneet kalansuolaamot. Sainte-Genevièven luostari joutui luopumaan etuoikeuksistaan ja vuokratuloistaan, ja sen oli turvauduttava pitkäaikaisiin arentisopimuksiin saadakseen työvoimaa. Auteuilin voitiin todeta menettäneen 99,9975 % arvostaan, kun luostari luovutti siihen liittyneet oikeutensa 12 livren hinnasta. Vuonna 1426 luostari vuokrasi Billancourtin Guillaume le Muet'lle..


title: Auteuil

text: Samaan aikaan kun Boulognen kalansuolaamot hävitettiin, Auteuil välttyi hävitykseltä, vaikkei sillä ollut suojamuureja, ja sen maaseutumainen luonne säilyi ainakin vielä Troyesin rauhan aikana, kun Pariisin luostarien apotit karkotettiin Loiren toiselle puolelle Bourgesiin. Billancourtin tila sai uuden vuokraajan, ja sen paärakennusta ympäröivät riihi, kanala, kyyhkyshuone, vihannes- ja hedelmätarha ja muita puutarhoja sekä kaikkia näitä edfelleen laajat laidunmaat. Sinne perustettiin myös suolaamo, jossa käsiteltiin sekä sianlihaa että kalaa. Tilaan kuuluneissa kahdessa saaressa (Île de Billancourt ja Île de Longueignon, jotka nykyisin yhdessä muodostavat Île Saint-Germainin) oli epäilemättä kalastajien veneitä.


title: Auteuil

text: Vuoteen 1550 mennessä Henrik II aitasi Bois de Boulognen, sulki lähiseudun asukkailta pääsyn sinne ja rakensi metsästysretkiään varten sen keskelle Château de la Muetten. Auteuilin lääninherrana oli valtionrahaston hoitaja Raoul Moreau, joka omisti myös Thoiryn ja Grosbois'n linnat.


title: Auteuil

text: Pärttylinyön verilöylyn tuloksena yli 1800 ruumista kulkeutui jokea myöten Auteuiliin saakka. Auteuil muodostui kuitenkin 1500-luvun lopulla hugenottien turvapaikaksi, ja yli 10 prosenttia sen asukkaista oli protestantteja, heidän joukossaan paikkakunnan määrikin, Macheco.


title: Auteuil

text: Auteuil oli vielä 1600-luvulla pieni kylä. Se tuli tunnetuksi monien kirjailijoiden kesänviettopaikkana. Ensimmäisten joukossa sinne asettuivat Molière ja Nicolas Boileau. He kuuluivat "Parnasse d'Auteuil" -nimiseen seuraan, joka kokoontui "Auberge du Mouton noir" -nimisessä majatalossa Rue d'Auteuilin varrella. Myöhemminkin siellä ovat asuneet kesäisin muun muassa Börne ja Thiers.


title: Auteuil

text: Vuonna 1672 Auteuilin pohjoisosa Église Notre Dame de l'Annonciation erotettiin omaksi seurakunnakseen, joka sai nimen Passy.


title: Auteuil

text: Vuonna 1790 Ranskan perustuslakia säätävä kansalliskokous perusti Ranskaan kunnallishallinnon, ja myös Auteuilista tuli oma kuntansa.


title: Auteuil

text: Auteuilin kuntaan kuulunut Île de Sèvres (nyk. "Île Seguin") oli myyty kansallisomaisuutena, Vuonna 1794 kemisti Armand Seguin perusti sinne nahkatehtaan, jossa tuottavuus oli rationaalisesti optimoitu. Sitä voidaan pitää ensimmäisenä nykyaikaisena tehtaana.


title: Auteuil

text: Vuosina 1798 ja 1799 Napoléon Bonaparte kävi kolme kertaa vierailulla Auteuilissä asuneen madame Helvétiuksen luona, ja juuri heidän kulkiessaan yhdessä puutarhassa tämä leskirouva lausui Napoleonille sanat, joita tämä tuskin saattoi arvostaa: "Ettehän epäile, kenraali, kuinka paljon onnea voidaan löytää kolmesta auranalasta () maata."


title: Auteuil

text: Auteuilin kuntaan kuuluneessa Billancourtissa alkoivat teollisen vallankumouksen vaikutukset jo tuolloin selvästi tuntua. Vuonna 1820 Seinen yli rakennettiin uusi kivinen silta, "Pont de Sèvres", ja siitä 200 metriä itään sijainnut vanha puusilta purettiin lähes välittömästi uuden sillan valmistuttua. Vuonna 1824 rakennettiin maailman ensimmäinen riippusilta jokivarresta Île Seguiniin. Vuonna 1825 paroni de Gourcuffin perustama yhtiö osti Billancourtin laajan maatilan perustaakseen sinne ylellisen asuntoalueen, jota se markkinoi nimellä "Hameau Fleury". Tämä ennennäkemättömän väljästi rakennettu uusi kaupunki toimi esikuvana suurelle osalle nykyaikaista kaupunkisuunnittelua. Hameau Fleury on kokonaisuudessaan jalankulkualuetta. Yhden sen asunnoista osti kuitenkin Louis Renault, joka myöhemmin perusti sinne autotehtaansa.


title: Auteuil

text: Auteuil tunnettiin 1800-luvulla kivennäisvesitään ja kylpylöistään. Sen maalaismaista tenhovoimaa ja rauhaa ylistettiin. Hyväosaiset pariisilaiset rakensivat sinne useita maaseutuasuntoja, mitä kuvataan muun muassa Alexandre Dumas'n romaanissa "Monte-Criston kreivi".


title: Auteuil

text: Pariisin ympärille rakennettiin 1840-luvulla uusi puolustusmuuri ja linnoitusvyöhyke, Enceinte de Thiers, muutaman kilometrin päähän Pariisin silloisten rajojen ulkopuolelle. Lännessä muuri kulki Auteuilin kautta ja jakoi kunnan alueen kahtia.


title: Auteuil

text: Vuonna 1793 Auteuilissa asui 1205 henkilöä. Vuoteen 1856 mennessä asukasluku oli kasvanut 6 270:een.


title: Auteuil

text: Auteuilissa ennen sen liittämistä Pariisiin asuneita tunnettuja henkilöitä ovat:Kesäkuussa 1859 annetulla lailla Pariisiin liitettiin kaikki Thiersin puolustusmuurin sisäpuoliset alueet. Tällöin myös Auteuilin kunta lakkautettiin. Muurin sisäpuolinen alue, joka käsitti hieman alle puolet kunnan entisestä alueesta, liitettiin Pariisin uuteen 16. arrondissementtiin. Muurin ulkopuolella sijainnut osa, joka oli harvemmin asuttu, sen sijaan liitettiin Boulognen kuntaan.


title: Auteuil

text: Pariisin 16. arrondissementti käsittää Auteuilin ja Passyn kunnista Pariisiin vuonna 1860 liitetyt alueet sekä Pariisiin jo ennestään kuuluneen Chaillot'n kaupunginosan. Liitoksen yhteyessä se jaettiin neljään kaupunginosaan ("quartier"): Auteuil, Muette, Porte-Dauphine ja Chaillot.


title: Auteuil

text: Nykyinen Auteuilin kaupunginosa käsittää vain osan entisen Auteuilin kunnan alueesta. Se rajoittuu idässä Seineeen, lännessä Bois de Boulogneeen.


title: Auteuil

text: Auteuil on tullut tunnetuksi erityisesti varakkaiden asuntoalueena. Sen keskeinen aukio Place d'Auteuil ja sieltä alkava katu Rue d'Auteuil ovat säilyttäneet vanhan kylämäisen luonteensa, mutta muutoin Auteuil on tullut tunnetuksi modernista luksusarkkitehtuurista.


title: Auteuil

text: Auteuilin nähtävyyksiin kuuluvat Le Corbusier'n 1920-luvulla suunnittelevat modernit rakennukset "Villa La Roche" ja Villa Jeanneret. Nykyisin niissä toimii säätiö Fondation Le Corbusier, joka järjestää luentoja Le Corbusier'n tuotannosta.


title: Auteuil

text: Auteuilissä on myös Claude Monet'n taidetta esittelevä museo Musée Marmottan Monet.


title: Auteuil

text: Auteuilin kautta kulkevat Pariisin metron linjat 9 ja 10 sekä RER-linja C.


title: Riddarkilin viikinkivallit

text: Riddarkilin viikinkivallit on Uudellamaalla Inkoossa sijaitseva muinaislinna.


title: Riddarkilin viikinkivallit

text: Vallit sijaitsevat Inkoon kirkosta noin 11 kilometriä länsilounaaseen peltojen ympäröivällä metsäisellä niemekkeellä. Valleja on kolme sisäkkäin, joista sisimmän vallit ovat neljä metriä leveät ja hevosenkengän muotoiset. Sen sisään jää noin 40 m² laaja linnapiha. Seuraavat vallit sijaitsevat 15 metrin ja 35 metrin päässä sisimmästä vallista. Kaksi ulointa vallia ovat huonommin säilyneitä ja vallista puuttuu kokonaan yksi osa. Meri sijaitsee nykyään 600 metrin päässä Kuggvikenin lahdella, mutta muinoin merenpinnan korkeus oli korkeammalla. Lahti ulottui keskiajalla muinaislinnalle asti, mutta vallitukset saattavat silti olla esihistorialliset.


title: Riddarkilin viikinkivallit

text: Kohdetta ei ole tutkittu arkeologisilla kaivauksilla. Sen sijaan sitä on tutkittu pintapuolisesti vuosina 1984 ja 1985 (Helena Edgren), jolloin tehtiin myös koekaivaus, sekä vuonna 2002 (Henrik Jansson ja Jaakko Latikka).


title: Sutarkullan linnavuori

text: Sutarkullan linnavuori on Uudellamaalla Raaseporin Karjaalla sijaitseva muinaislinna.


title: Sutarkullan linnavuori

text: Linnavuori sijaitsee Karjaan kirkolta 6 kilometriä lounaaseen Lepinjärven () eteläpuolella. Mäki sijaitsee Sutarkullan talon eteläpuolisen pellon keskellä olevassa peltosaarekkeessa, jossa se kohoaa yli 15 metriä ympäristöään korkeammalle. Mäki on 160×100 metrin kokoinen ja sen pohjois- ja luoteisrinteet ovat jyrkimmät. Muissa suunnissa rinteet ovat loivia. Mäen eteläreunaa kiertää maavalli, joka on rakennettu kivistä ja maa-aineksesta. Sen eteläpuolella sijaitsee terassi, joka on tulkittu esilinnaksi. Muitakin kiveyksiä tunnetaan, mutta niiden yhteydestä linnavuoreen on epävarmaa. Länsirinteen suuntainen kivrakennelma on luultavasti kiviaita, joka on rakennettu paljon myöhemmin kuin linna. Vuoden 1981 inventoinnissa löydettiin pellolta rautakautinen saviastianpala ja kvartsia.


title: Sutarkullan linnavuori

text: Kohde on todettu vuonna 1931, jolloin Nils Cleve kävi inventoinnin yhteydessä tutkimassa sitä. Paikkaa ei ole tutkittu kaivauksin, mutta sitä on arvioitu pintapuolisesti vuosina 1983 (Hirviluoto ja Suominen) ja 1996 (Seppälä). Viimeksi mainittu löysi itäpuolella kulkevan tien itäpuolelta kallion, jossa saattaa myös olla kivivalleja. Linnavuori on ajoitettu rakenteensa puolesta varhaiselle keskiajalle.


title: Sutarkullan linnavuori

text: Alueen hoitaminen aloitettiin vuosina 1991–1992 tehdyllä perusraivauksella. Tämän jälkeen on niitetty heinää ja poistettu veskoita tarpeen sitä vaatiessa (hoitajana Moisanen). Ertyisesti vallitukset pyritään pitämään puustosta vapaana. Mäki on luonnonsuojelualuetta.


title: Juhani Tervala

text: Juhani Tervala (s. 1951) on suomalainen virkamies. Hän on työskennellyt liikenneministeriössä vuodesta 1992 lähtien. Hän toimi Liikenneviraston pääjohtajana vuosina 2010–2012.


title: Juhani Tervala

text: Tervala on koulutukseltaan diplomi-insinööri. Liikenne- ja viestintäministeriössä hän on työskennellyt vuodesta 1992 ja sitä ennen Tielaitoksessa. Syyskuussa 2006 hän aloitti liikenne- ja viestintäministeriön yleisen osaston päällikön virassa. Tervala aloitti Liikenneviraston pääjohtajana vuoden 2010 alussa. Hänen toimikautensa piti kestää vuoden 2014 loppuun, mutta hän joutui eroamaan viraston pääjohtajan paikalta vuonna 2012 menetettyään liikenneministeri Merja Kyllösen luottamuksen. Tuolloin liikennehankkeiden kustannuslaskelmissa oli sekaannusta. Eron jälkeen hän palasi rakennusneuvoksen virkaan liikenne- ja viestintäministeriöön.


title: Juhani Tervala

text: Tervala palasi Liikenneviraston palvelukseen vuonna 2014. Hän on Suomen edustaja yleiseurooppalaisiin TEN-liikenneverkostoon liittyvissä asioissa.


title: Aulangonlinna

text: Aulangonlinna on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa Aulangolla sijaitseva muinaislinna. Linnan lähettyviltä tunnetaan myös rautakautinen asuinpaikka ja polttokenttäkalmisto. Aulangolle on kehittynyt monipuolinen ja kansallisesti merkittävä kulttuuriympäristö, jota täydentää vielä harjualueelle perustettu luonnonsuojelualue.


title: Aulangonlinna

text: Muinaislinna on rakennettu harjualueen korkeimmalle kohdalle Aulangonvuorelle, missä on suojaava jyrkänne ja hyvä näkyvyys pienelle Aulangonjärvelle. Jyrkkä rinne toimi muinaislinnalle luontaisesti suojaavana suuntana, mutta muissa ilmansuunnissa piti rakentaa suojavarustukset. Lännessä olevalla loivalla rinteellä löytyykin valli, joka on rakennettu maasta ja kivistä. Se on matala ja erottuu nykyään maastosta heikosti. Koska alueella on rakennettu käytäviä ja rakennuksia, osa vallista on tuhoutunut niiden tieltä. Linnapiha sijaitsi mäen laella ja se jäi vallin ja jyrkänteen väliin. Piha-alueen läpimitta oli noin 100 metriä.


title: Aulangonlinna

text: Linnoituksen ikää ei varmuudella tiedetä. Linnoituksesta on maininta, että se olisi ollut olemassa ajanlaskumme alusta alkaen. Arvellaan, että linnoitus hävitettiin 1200-luvun puolivälin jälkeen samalla, kun lähelle alettiin rakentaa suurempaa Hämeen linnaa. Hävitys oli todennäköisesti seurausta ruotsalaisvalloituksesta, joka tunnetaan toisen ristiretken nimellä. Muinaislinna oli kuitenkin merkittynä Ruotsin kuninkaan karttoihin vielä vuonna 1780. Linnoitusalueen historia on edelleen hämärän peitossa, sillä laelta on löydetty vain nuotiopaikkoja ja rakennuksen pohjia. Niiden alkuperästä ja ajoituksista ei ole tietoa. Linnoitusta ei kuitenkaan olisi olemassa ilman paikallista asutusta. Linnoituksen ajoitus voidaankin epäsuorasti päätellä arkeologisesta tiedoista, jota kerätään läheisiltä asuinpaikoilta.


title: Aulangonlinna

text: Kohdetta on tutkittu arkeologisin kaivauksin vuosina 1949 ja 1950 (Jouko Voionmaa). Sitä on tutkittu pintapuolisesti vuosina 1886 (Hjalmar Appelgren), 1897 (Axel Olai Heikel), 1921 (Julius Ailio), 1935 (Jouko Voionmaa), 1939 (Esko Sarasmo), 1951 (Jorma Leppäaho), 1984 (Jyri Saukkonen), 1998 (Tuula Heikkurinen-Montell), 1999 (Sirkka-Liisa Seppälä) ja 2000 (Nina Strandberg).


title: Bonäsholmenin linnavuori

text: Bonäsholmenin linnavuori on Uudellamaalla Raaseporin Tenholassa sijaitseva muinaislinna. Vaikka paikka sopisi linnavuoreksi, on se vielä epävarmaa ja vaatii jatkotutkimuksia asian varmistamiseksi.


title: Bonäsholmenin linnavuori

text: Kallio sijaitsee Bonäsbåsetin entisessä saressa, jonne johtaa nykyään maakannas. Maankohoamisen seurauksena Bonäsbåset on kuroutunut järveksi Gennarbyvikeistä ja nykyään sinne virtaa ainoastaan Bonäsån oja. Aikaisemmin on paikalta löytynyt 27 metriä pitkä ja 2,5 metriä leveä kivinen valli, jossa oli kapea aukko. Vallissa oli mukulakiviä ja se ulottui kahden kohouman välissä olevan painauman tai solan poikki. Vuosina 1993 ja 1994 vallin jäännökset eivät olleet selvästi näkyvillä ja antoi aihetta epäilyyn, ettei kyseessä olisikaan ollut muinaislinna. Vuonna 2002 löytyi mäen eteläosasta kiveyksen pohja, jota ei kuitenkaan olla vielä tutkittu.


title: Bonäsholmenin linnavuori

text: Hackman ja Nordman tutkivat kohdetta yhdessä. He löysivät linnan kaakkoispuolelta 27 metriä pitkän vallin. Vuonna 1993 suoritti Jussi-Pekka Taavitsainen vallien kuntoisuustarkastuksen. Kivivalli löytyi, mutta Taavitsainen piti sitä vaatimattomana. Mukana ollut professori Matti Saarniston mukaan vallille ei kuitenkaan löydy geologista selitystä. Tarkastuksen aiheena olivat nimenomaan vallin jäännökset. Osana seudun inventointia kävivät Juha Laurén vuonna 1994 ja Henrik Jansson ja Jaakko Latikka vuonna 2002 kohteella.


title: Skällbergetin muinaislinna

text: Skällbergetin muinaislinna on Uudellamaalla Siuntion Tyyskylän () kylässä sijaitseva linnavuori.


title: Skällbergetin muinaislinna

text: Linnavuoren laki sijaitsee vuoren alla olevasta Siuntion kirkosta noin 150 metriä länteen ja sijaitsee aivan Tjusterbyn kartanon vieressä. Lohjalle vievä seututie 116 kulkee linnavuoren ja kirkon välistä. Kirkon itäpuolelta virtaa Kirkkojoki ja muinainen Suuri rantatie ohittaa linnan. Kalliohuippuinen mäki kuuluu osana Tjusterbybergein kokoumaan ja se kohoaa yli 35 metriä ympäröiviä peltoja korkeammalle. Lakialue erottuu kohoamalla noin 15 metriä ylemmäksi Tjusterbybergenin itäisestä osasta. Mäen pohjois- ja itäreunan jyrkänteen ympäristö on jyrkkää rinnettä, jonka suojavaikutusta on tehostettu rakentamalla kaksi itä-länsisuuntaista kivivallia mäen länsipuolen kapeimpaan kohtaan. Vallit olivat vuoden 1935 mittauksissa 10–11 metriä pitkät, 1,5–2,0 metriä korkeat ja 2–3 metriä leveät. Vallit koostuvat maa-aineksesta ja mahdollisesti kivistä. Vallit jatkuvat mahdollisesti matalampana seuraten länsirinteen yläpuolella. Pohjoisen vallin keskellä on katkos, jota pidetään linnanporttina.


title: Skällbergetin muinaislinna

text: Varhaisin kirjallinen maininta linnavuoresta on Siuntion partori Joh. Fr. Cajanin pitäjänkertomuksen käsikirjoituksessa vuodelta 1847. Siinä hän mainitsee sen nimityksellä "vallitukset" (). Hjalmar Appelgren ei käsitellyt muinaislinnaa väitöskirjassaan vuodelta 1891. Kohdetta ei ole tutkittu arkeologisilla kaivauksilla, mutta sitä on tarkasteltu pintapuolisesti vuosina 1935 (Ella Kivikoski), 1984 (Helena Edgren) ja 2014 (Vesa Laulumaa). Vuorilinnan rautakautinen ajoitus on vain arkeologinen arvio ja se voi yhtä hyvin olla varhaiselta keskiajalta.


title: Skällbergetin muinaislinna

text: Linnavuoren hoito aloitettiin 1990-luvun alussa (Jukka Moisanen) ja se on ollut hoidettuna muinaisjäännöskohteena 1990-luvulta lopulta lähtien, mutta resurssien puuttumisen vuoksi hoito on ollut 2000-luvun alussa vähäistä.


title: Skällbergetin muinaislinna

text: Kohde on ollut suosittu käyntikohde. Kävijöille on osoitettu parkkipaikka Siuntion kirkon pihalta, josta alkaa viitoitettu polku mäelle. Parkkipaikalle pääsee Hanko-Helsinki-tieltä, josta käännytään Siuntioon ja ajamalla sitten kirkonkylään. Jyrkimpään kohtaan on rakennettu portaikko, jonka yhteydessä on opastaulu. Reitti ei sovellu liikuntarajoitteisille. Polkuja kiertää myös mäen takana.


title: Vaimaron linnavuoret

text: Vaimaron linnavuoret ovat Varsinais-Suomessa Laitilan Vaimaron kylässä sijaitsevat kaksi vierekkäistä linnavuorta.


title: Vaimaron linnavuoret

text: Linnavuoret sijaitsevat Laitilan kirkosta 11,6 kilometriä pohjoiseen ja Vaimaron kyläkeskuksesta 2,5 kilometriä koilliseen. Kallioiset mäet sijaitsevat Matinmaan pellon kummallakin puolella Mustajärvelle johtavan Holmankalliontien luoteispuolella. Mäkien välimatka on 300 metriä ja niissä molemmissa on kivivalleja.


title: Vaimaron linnavuoret

text: Lounaassa sijaitsevalla mäellä kaksi kaakko-koillis-suuntaiset jyrkänteet sulkevat väliinsä mäen lakikohdan. Mäellä on itä-länsisuuntainen kivivalli, joka jakaa kallion kahteen alueeseen. Vallissa esiintyy pullistumia, jotka on tulkittu tornin jäännökseksi. Mäen pohjoisreunalla on kaksi terassimaista aluetta, joista toisella on vallin jäännöksiä.


title: Vaimaron linnavuoret

text: Koillispuolella sijaitsee toinen mäki, jolla on suojanaan myös jyrkänteitä ja jonka pohjoispäässä on linnavuoren jäännökset. Niitä ovat itä-länsisuuntainen kivivalli, jonka itäosassa sijaitsee portiksi tulkittu katkos. Linnapihan sisäpuolelle on jäänyt pari röykkiötä ja niiden länsipuolella on kivivallin suuntainen kivilatonus, jonka mitat ovat 15×3 metriä.


title: Vaimaron linnavuoret

text: Linnavuorta on tutkittu vain pintapuolisesti vuosina 1955 (Anna-Liisa Hirviluoto) ja 1994 (Sirkku Pihlman).


title: Kaskalan linnanmäki

text: Kaskalan linnanmäki on Varsinais-Suomessa Liedon Rähälässä sijaitseva linnavuori.


title: Kaskalan linnanmäki

text: Linnanmäki sijaitsee Liedon kirkosta 3 kilometriä koilliseen. Se sijaitsee Aurajoen jokilaaksossa 1,2 kilometriä joesta itään ja sen pohjoisempi kallioinen laki kohoaa noin 20 metriä ympäristöään korkeammalle. Pohjoinen mäki on suhteellisen loivarinteinen jokiasessa ilmansuunnassa. Mäen lakialueen poikki kulkee pohjois-etelä-suunnassa kivinen valli ja vallissa on pohjoispäässä jyrkkä mutka. Kivivalli on rakennettu suurista kivistä ja se on noin metrin levyinen. Kallion eteläisessä rinteessä on paljon irtonaisia kiviä.


title: Kaskalan linnanmäki

text: Kohteessa ei ole suoritettu arkeologisia kaivauksia, mutta sitä on tarkasteltu pinta-puolisesti vuosina 1886 (Hjalmar Appelgren), 1954 (Matti Huurre) ja 2001 (Lea Degerholm ja Juha Ruohonen).


title: Otl Aicher

text: Otto ”Otl” Aicher (13. toukokuuta 1922 Ulm – 1. syyskuuta 1991 Leutkirch im Allgäu) oli saksalainen graafinen suunnittelija ja typografi. Hänen tunnetuin työnsä on kokonaisvastuu Münchenin 1972 kesäolympialaisten graafisesta suunnittelusta, kuten eri urheilulajeja kuvaavista piktogrammeista muodostuvasta opastejärjestelmästä. Hänen tunnetuin kirjaintyyppinsä on Rotis. Aicher oli myös yksi Ulmin muotoilukoulun (1953–1968) perustajista.


title: Otl Aicher

text: Aicher syntyi Ulmissa, Saksan lounaisessa Baden-Württembergin osavaltiossa vuonna 1922. Aicher oli Werner Schollin luokkatoveri ja ystävä ja tunsi myös tämän sisaren ja veljen, Sophie ja Hans Schollin, jotka molemmat teloitettiin myöhemmin vuonna 1943 Valkoinen Ruusu -vastarintaliikkeen jäsenyydestä Natsi-Saksassa. Myös Aicher oli voimakkaasti natsivastainen. Hänet pidätettiin vuonna 1937, kun hän kieltäytyi liittymästä Hitler-Jugendiin. Hänet pakotettiin sotapalvelukseen, josta hän karkasi vuonna 1945 ja piiloutui Schollien taloon Wutachiin.


title: Otl Aicher

text: Sodan jälkeen vuonna 1946 Aicher alkoi opiskella kuvanveistoa Münchenin taideakatemiassa. Vuonna 1947 hän perusti oman studion Ulmiin. Vuonna 1952 Aicher meni naimisiin Inge Schollin kanssa, joka oli Werner, Hans ja Sophie Schollin vanhempi sisar.


title: Otl Aicher

text: Vuonna 1953 Aicher perusti yhdessä Inge Schollin ja Max Billin kanssa Ulmin muotoilukoulun (, joka toimi vuoteen 1968 asti.


title: Otl Aicher

text: Aicher erikoistui työssään yritysgrafiikkaan ja suunnitteli muun muassa lentoyhtiö Lufthansan yhä käyttämän lintutunnuksen vuonna 1969. Aicher suunnitteli tunnuksia myös muun muassa Konstanzin yliopistolle ja Münchenin lentoasemalle. Vuonna 1980 Otl Aicher ryhtyi keittiökalustevalmistaja Bulthaupin graafiseksi konsultiksi, ja yhteistyön tuloksena syntyi muun muassa groteski- ja antiikvakirjainten muotoja yhdistelevä kirjainperhe Rotis.


title: Otl Aicher

text: Aicher kuoli syyskuussa 1991 liikenneonnettomuudessa. Münchenin kaupunginvaltuusto nimesi vuonna 2010 kaupungin Schwabingin alueella sijaitsevan kadun Otl-Aicher-Straßeksi.


title: Mynämäen linnavuori

text: Mynämäen linnavuori on Varsinais-Suomessa Mynämäellä sijaitseva mahdollinen linnavuori.


title: Mynämäen linnavuori

text: Linnavuori sijaitsee noin 4 kilometriä lounaaseen Mynämäen kirkosta ja kilometrin länteen Asemanseudun taajamasta. Mynäjoki virtaa etelään noin 800 metrin päässä linnavuoresta. Mäki kohoaa yli 25 metriä ympäristöään korkeamalle ja se erottuu Mynäjoen peltoaukella selvästi. Vuori on 150×80 metrin suuruinen ja se on jyrkkärinteinen ja louhikkoinen kalliomäki, jonka lounaisrinteessä on jyrkänne. Muissa ilmansuunnissa se on jyrkkä lukuun ottamatta itä- ja koillispuolelta, josta sille on helpompi nousta. Kivivalleja ei ole löydetty, mutta loivilla rinteillä sijaitsee lakialueen juurella luontaista kivikkoa, jota on voitu järjestellä. Vaikika kivivalleja ei löydy, on vuoren juurelta löydetty rautakautinen tai myöhäisempi asuinpaikka ja muut työskentelypaikka. Pieneltä 20×20 metrin alueelta löytyi kulttuurimaata, saviastian sirpaleita ja rautakuonaa.


title: Mynämäen linnavuori

text: Kohdetta ei olla tutkittu arkeologisesti. Paikkaa on sen sijaan tutkittu pintapuolisesti vuosina 1999 (Heljä Brusila) ja 2014 (Janne Rantanen ja Kaisa Lehtonen). Viimeisellä kerralla tutkittiin tuulenkaatoja, jotka avasivat maanpintaa turpeiden alta. Löydöt on selostettu yllä.


title: Nousiaisten linnavuori

text: Nousiaisten linnavuori eli Repolan linnavuori on Varsinais-Suomessa Nousiaisten Repolassa sijaitseva linnavuori.


title: Nousiaisten linnavuori

text: Linnavuori sijaitsee Nousiaisten kirkosta noin 3,2 kilometriäm länsiluoteeseen. Vuoren pohjoispuolella juoksee pieni oja, joka yhtyy 200 metrin päästä Fatiojaan, joka yhtyy vuorostaan Hirvijokeen. Mäki kohoaa yli 25 metriä ympäristöään korkeammalle peltoaukean keskellä olevassa metsäsaarekkeessa. Mäki on muualla jyrkänteiden tai rinteen muodon takia jyrkkä, mutta etelärinteessä se on niin loivaa, että muinaislinnaan on tehty sinne suojavarustus. Siitä on jäljellä metrin korkuiset, 1,5–2,0 metriä leveät ja 30 metriä pitkät itä-länsisuuntaiset kivivallit. Ne on rakennettu melko suurikokoisista kivistä kahteen kerrokseen latomalla. Vallin keskellä on porttiaukoksi tulkittu katkos. Eteläpuolella sijaitsevasta Linnamäen talosta on saatu talteen rautakautiset löydöt, jotka on luetteloitu Kansallismuseon kokoelmissa tunnuksilla KM 2500:1–3.


title: Nousiaisten linnavuori

text: Kohdetta on aiemmin hoidettu, mutta se on keskeytetty linnan ympäristössä tapahtuneiden muutosten takia. Varsinais-Suomen Maakuntaliitto ja Museovirasto on pystyttänyt paikalle opastaulun, joka liittyy Raukkaan kulttuurimatkailureittiin. Taulun teksti on osa reitin opasvihkosessa olevaa tekstiä. Kohteeseen johtaa kivivallin portin läpi polku, johon pääsee kääntymällä yhdystielle 12420 valtatieltä 8 noin 3 kilometriä Nousiaisten ristyksestä pohjoiseen.


title: Nousiaisten linnavuori

text: Jo vuonna 1886 suoritti Hjalmar Appelgren portin luonna arkeologiset kaivaukset. Portin luota löydettiin hiiltä, palamatonta luuta sekä soikealehtinen rautainen nuolenkärki, jonka hän ajoitti rautakauden lopulle. Tämän jälkeen on paikalle tehty vain tarkastuksia, kuten on laita vuosina 1958 (Torsten Edgren) ja 2003 (Esa Laukkanen).


title: Yltjärven linnavuori

text: Yltjärven linnavuori eli Muurlan Linnamäki on Varsinais-Suomessa Salon Muurlassa Lakianummella sijaitseva linnavuori.


title: Yltjärven linnavuori

text: Linnavuoren mäki sijaitsee Muurlan kirkosta 4,2 kilometriä pohjoisluoteeseen. Se sijaitsee vanhan Helsinkiin johtavan seututien 110 ja uuden valtatien 1 välissä, joka jää Salon taajaman ja Muurlan liittymän väliin. Kallioinen mäki kohoaa Yltjärven peltoaukean länsipuolella noin 60 metriä ympäristöään korkeammalle. Mäki on erittäin jyrkkärinteinen kaikkiin ilmansuuntiin ja sen jyrkkyyttä lisää lähes yhtenäinen mäkeä kiertävä jyrkänne. Mäen lakialue on soikean muotoinen ja se on 250 x 150 metrin kokoinen. Kallion keskikohdan notkelmassa on rakennuksen suorakaiteen muotoisen peruskivien jäännökset (kooltaan 5 x 6 metriä). Vaikka mäen puolustettavuus on hyvä, on sitä vahvistettu varustuksilla, joiden jäännöksiä löytyy edelleen kivivallien tai -latomuksien muodossa. Mäelle johtaa etelälounaasta sola, johon on rakennettu suorajavarustus. Siitä jäännyt kivivalli on kymmenen metriä pitkä. Se nousee mäenrinnettä kaakkoon kivilatomuksena, joka on rakennettu pienistä kivistä. Pohjoisrinteessä on myös sola, jonka tukkii isoista kivistä rakennettu kivivalli. Siitä länteen sijaitsee toinen sola, jossa on kivivalli. Kallioalueen luoteis- ja eteläreunalla on useita pienistä pyöreistä kivistä sasattuja raunioita.


title: Yltjärven linnavuori

text: Kohteessa ei ole suoritettu arkeologisia kaivauksia. Sitä on tutkittu pintapuolisesti vuosina 1885 (Hjalmar Appelgren), 1961 (Anna-Liisa Hirviluoto) ja 1963 (Matti Huurre). Muinaislinna on todennäköisesti toiminut puolustuspaikkana tai pakolinnana esi- tai varhaishistoriallisena aikana.


title: Yltjärven linnavuori

text: Linnavuori on otettu hoitokohteeksi vuonna 1995. Hoidon ensisijainen tavoite on ollut selkeyttää alueen maisemaa. Hoidolla paljastetaan linnavuoren jyrkät seinät ja kivivallit niitä peittävästä kasvillisuudesta ja sitä kehitetään nähtävyydeksi. Linnavuoren lakialueen kasvillisuus pidetään matalana niin, että siellä olevan rakennuksen kiviperusta erottuu varpukasvustosta. Linnavuoren koillislaidan kivivallin kivessä on pronssinen rauhoituskilpi. Vuorelle johtaa puupaaluin merkitty polku.


title: Lautkankareen linnamäki

text: Lautkankareen linnamäki on Varsinais-Suomessa Sauvossa sijaitseva mahdollinen linnavuori.


title: Lautkankareen linnamäki

text: Linnamäki sijaitsee Sauvon kirkolta noin 2,4 kilometriä luoteeseen yhdystien 12074 varressa Lautkankareen eteläpuolella. Mäen eteläpuolella virtaa Vallerinnanoja, joka laskee Kärkiniemenlahteen. Mäki on 180x100 metriä suuri ja sen huippu kohoaa lähes 25 metriä ympäristöään korkeammalle. Mäen rinteet ovat jyrkät ja länsipuolella sijaitsee vielä jyrkänne. Kallion laki on kalliopohjainen ja sieltä löytyy sorapohjainen notkelma. Lakialueelta on löydetty pronssikaudelle tai varhaiselle rautakaudelle liittyviä löytöjä. Kaakkoisrinteessä on kaksi terassimaista tasannetta, joista ylimmällä on löytynyt rautakauden loppuun liityviä löytöjä. Laen notkelmassa on kivistä muodostuva rivistö, jonka Kimmo Seppänen tulkitsi vallin jäänteiksi.


title: Lautkankareen linnamäki

text: Hjalmar Appelgren-Kivalo tutki mäkeä 1800-luvulla inventoinnin yhteydessä aivan kuten Marketta Waris teki vuonna 1960. Vuonna 1978 suorittivat Kimmo Seppänen ja Jukka Luoto arkeologisia kaivauksia.


title: Bocklintin linnavuori

text: Bocklintin linnavuori on Uudellamaalla Raasepori Karjaalla sijaitseva muinaislinna. Se ilmoitettiin ja dokumentoitiin vuonna 1928.


title: Bocklintin linnavuori

text: Muinaislinna on rekennettu Lepinjärven kaakkoisrannassa olevan moreenimäen kalliopaljastumalle. Linnan etäisyys järven rannasta on noin 200 metriä. Kallioalue on kooltaan 80x60 metriä ja 15 metriä ympäristöään korkeammalle kohoavalla mäellä kasvaa mäntyä. Laelta avautuu näkymä Lepinjärvelle. Suojaavat rinteet ovat jyrkät, mutta etelä- ja kaakkoisrinteet ovat loivat. Tältä rinteeltä löytyy 56 metriä pitkä ja kolme metriä leveä kivinen valli. Vallissa on koillispäässä katkos, jossa arvellaan sijainneen muinaislinnan kaksi metriä leveä portti. Valli on rakennettu suurista kivistä ja lohkareista.


title: Bocklintin linnavuori

text: Muinaislinnaa ja sen lähiympäristöä on hoidettu poistamalla mäen kaakkois- ja luoteisrinteistä kasvillisuutta. Hoitoalueeseen kuuluvat linnanmäki ja sen rinteet, valli ja vallin etuosat.


title: Lammelan muinaislinna

text: Lammelan muinaislinna on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva mahdollinen muinaislinna. Muinaislinnan alueelta on löydetty hieniosti säilyneitä rakenteita, jotka arvellaan olevan varustuksen jäänteitä. Kohdetta ei ole arkeologisesti tutkittu eikä ajoitettu.


title: Lammelan muinaislinna

text: Kohde sijaitsee Kiikan kirkolta 5,5 kilometriä etelään ja Kaukosen talosta kilometri etelä-kaakkoon. Kun Huittisista kuljetaan Tampereelle, käännytään Kiikkaan johtavasta toisesta tienhaarasta vastakkaiseen suuntaan eli oikealle. Tietä kulketaan 3,5 kilometriä ja kohde löytyy metsästä vielä 150 metrin kävelymatkan päästä. Paikka sijaitsee Jokiniitunkallion eteläpuolella. Viereinen oja on nimeltään Pieskanoja, joka on pienen Lamminjärven laskuoja.


title: Lammelan muinaislinna

text: Muinaislinnana pidetty kohde on noin 80 metriä pitkä ja 30 metriä leveä kivillä aidattu alue. Kivivalli on paikoin melkein parimetriä korkea ja lähes yhtä leveä. Eteläpäässä on vallissa aukko ja kulmauksessa sijaitsee suuri siirtolohkare. Valli oli Salmonin mukaan hyvin samantyyppinen kuin suomalaisissa muinaislinnoissa ylennsäkin. Ainoa ero on siinä, että valli on paikoitellen sortumatonta kivimuuria, mikä on muinaislinnoissa harvinaista. Parhaimmillaan saattaa muurissa nähdä 5–6 kerrosta kiviä päällekkäin. Muurin päällinenkin oli "pinnaltaan" tasainen ja vaikutelmaa lisää kivikerrosten päällä kasvava tasainen sammalpeite.


title: Lammelan muinaislinna

text: Vuonna 1955 lähetti kartoittaja Paul Koskinen Turun tie- ja vesirakennuspiiristä Muinaistieteelliselle toimikunnalle vihjeen uudesta muinaisjäännöksestä Teukkulan kylässä. Helmeri Salmon kävi pari kuukautta myöhemmin tutkimassa muinaisjäännöstä. Samaa muinaisjäännöstä oli ylioppilas Unto Salo kuvaillut jo vuonna 1950.


title: Lammelan muinaislinna

text: Siihen aikaan oltiin suunnittelemassa Turun ja Tampereen välistä pikatietä, joka tunnetaan nykyään nimellä valtatie 12. Silloinen tielinjaus olisi leikannut muinaislinnan noin 20 metrin matkalla kahtia, joten tienlinjausta muutettiin tämän takia.


title: Lauri Kajanoja

text: Lauri Kajanoja (s. 1968 Helsinki) on suomalainen taloustieteilijä. Hän työskentelee Suomen Pankissa johtokunnan neuvonantajana vastuualueenaan kotimainen talouspolitiikka. Kajanoja on aiemmin työskennellyt muun muassa Euroopan keskuspankissa vierailevana ekonomistina vuonna 2005 ja Euroopan komissiossa vuosina 2008–2010.


title: Lauri Kajanoja

text: Kajanoja väitteli valtiotieteiden tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 2001 otsikolla ”Essays on currency crises and exchange rate expectations”.


title: Lauri Kajanoja

text: Lauri Kajanojan isä on Jouko Kajanoja.


title: Haukur Heiðar Hauksson

text: Haukur Heiðar Hauksson (s. 1. syyskuuta 1991, Akureyri, Islanti) on islantilainen jalkapalloilija. Hän pelaa oikeana laitapuolustajana. Haukur edustaa seuratasolla ruotsalaista AIK:ta. Hän on pelannut myös Islannin maajoukkueessa.


title: Haukur Heiðar Hauksson

text: Haukur aloitti uransa KA:ssa vuonna 2008. Hän siirtyi KR:ään vuonna 2012 pelattuaan KA:ssa 80 ottelua tehden niissä kuusi maalia. KR:ssä hän pelasi kolme kautta tehden 52 ottelussa kolme maalia. Marraskuussa 2014 solnalaiseen AIK:hon viiden vuoden sopimuksella.


title: Haukur Heiðar Hauksson

text: Ensimmäisen ottelunsa Islannin maajoukkueessa Haukur pelasi ystävyysottelussa Kanadaa vastaan tammikuussa 2015. Hän on pelannut maajoukkueessa kuusi ottelua. Haukur valittiin EM-kilpailuihin 2016 Islannin joukkueeseen.


title: Kahvimylly

text: Kahvimylly on kahvin valmistuksessa käytettävä laite, jolla kahvipapuja jauhetaan jauheeksi. Kahvimyllyssä on yleensä joko levyterä tai kartioterä. Levyterä pyörii ja leikkaa pavut pieniksi paloiksi, ja kartioterä jauhaa pavut. Levyteräiset kahvimyllyt ovat edullisia, mutta niillä syntyy usein epätasainen jauhatus, eikä niillä yleensä saada aikaan tarpeeksi hienoa jauhatusta espressoon tai turkkilaiseen kahviin. Kartioteräisen myllyn jauhatuskarkeutta pystyy säätelemään, joten sillä pystyy jauhamaan kahvia joka tarkoitukseen.


title: Hjörtur Hermannsson

text: Hjörtur Hermannsson (s. 8. helmikuuta 1995, Reykjavík, Islanti) on islantilainen jalkapalloilija. Hjörtur edustaa IFK Göteborgia, jossa on lainalla PSV Eindhovenista. Hjörtur on pelannut kolme ottelua Islannin maajoukkueessa.


title: Hjörtur Hermannsson

text: Hjörtur aloitti ammattilaisuransa Fylkirissä. Vuonna 2012 hän siirtyi PSV Eindhoveniin, joskaan ei ole pelannut otteluakaan pääsarjajoukkueessa, vaan on pelannut lähinnä reserviseura Jong PSV:ssä. Helmikuussa 2016 Hjörtur siirtyi lainalle IFK Göteborgiin.


title: Hjörtur Hermannsson

text: Hjörtur pelasi ensimmäisen ottelunsa Islannin maajoukkueessa tammikuussa 2016 ystävyysottelussa Yhdysvaltoja vastaan. Hän on pelannut kolme ottelua maajoukkueessa. Hänet valittiin Islannin joukkueeseen EM-kilpailuihin 2016.


title: Max Bill

text: Max Bill (22. joulukuuta 1908 Winterthur – 9. joulukuuta 1994 Berliini) oli sveitsiläinen arkkitehti, taidemaalari, kuvanveistäjä, teollinen muotoilija ja graafinen suunnittelija. Häntä pidetään yhtenä graafisen suunnittelun sveitsiläisen koulukunnan kärkihahmona 1950-luvulla.


title: Max Bill

text: Nuori Max Bill voitti 16-vuotiaana monet ammattigraafikot Suchard-suklaayhtiön juhlavuoden julistekilpailussa. Hän oli aluksi oppisopimuskoulutuksessa hopeasepän ammattiin vuosina 1924–1927 ja opiskeli sitten kaksi vuotta Dessaun kuuluisassa Bauhaus-koulussa opettajinaan muun muassa Wassily Kandinsky ja Paul Klee. Vuonna 1929 Max Bill siirtyi Zürichiin, jossa asui ja työskenteli loppuelämänsä.


title: Max Bill

text: Teoreettisten tekstiensä ja edistyksellisen oman tuotantonsa perusteella Max Billiä pidetään laajalti merkittävimpänä vaikuttajana Sveitsin graafisessa suunnittelussa 1950-luvulla. Hänen muotoilutyötään luonnehtivat muodon selkeys ja tarkat mittasuhteet. Esimerkkejä ovat kymmenet Junghansille suunnitellut seinä- ja rannekellot. Billin merkittävimpiä kalustemuotoilutöitä on Hans Gugelot’n kanssa suunniteltu monitoimihuonekalu "Ulmer Hocker" (1954): jakkara, jota voidaan käyttää myös hyllyelementtinä, puhujanpönttönä tai sivupöytänä. Billin tunnetuimpia arkkitehtuuritöitä ovat Firenzen nykytaiteen museo (1981) ja Berliinin Bauhaus-arkisto (1987). Hän suunnitteli ja toteutti myös monia julkisia veistoksia, joista hänelle myönnettiin Japanin keisarin Praemium Imperiale -palkinto 1993.


title: Max Bill

text: Vuonna 1944 Max Bill nimitettiin professoriksi Zürichin taidekouluun. Vuonna 1953 hän perusti graafisen suunnittelijan Otl Aicherin ja tämän vaimon Inge Aicher-Schollin kanssa Saksan Ulmiin Hochschule für Gestaltung -oppilaitoksen, jonka tarkoitus oli jatkaa suljetun Bauhausin perinteitä. Sen oppiaineisiin kuului muun muassa semiotiikka. Bill suunnitteli koulurakennuksen ja toimi koulun ensimmäisenä rehtorina. Koulu suljettiin vuonna 1968. Koulun opettajiin kuuluivat muun muassa Josef Albers ja Johannes Itten.


title: Max Bill

text: Vuosina 1967–1974 Bill oli professorina Hampurin Hochschule für bildende Künste -oppilaitoksessa. Hän opetti sen jälkeen myös Brysselissä ja Berliinissä. Lisäksi Bill kirjoitti kirjoja taiteen teoriasta sekä Le Corbusieristä, Wassily Kandinskystä ja Ludwig Mies van der Rohesta.


title: Max Bill

text: Max Bill oli vuosina 1931–1974 naimisissa sellisti ja valokuvaaja Binia Mathilde Spoerrin kanssa ja vuodesta 1991 taidehistorioitsija Angela Thomas’n kanssa.


title: Max Bill

text: Bill oli mukana myös politiikassa. Hänet valittiin Zürichin kunnanvaltuustoon vuonna 1961. Vuosina 1967–1971 Bill toimi Sveitsin parlamentin alahuoneen jäsenenä. Hänet tunnettiin oikukkaasta temperamentistaan: hän muun muassa jätti saapumatta Zürichin kaupungin hänen kunniakseen järjestämään 80-vuotisjuhlaan vuonna 1988 ja kieltäytyi läpi eämänsä käyttämästä isoja kirjaimia kirjoituksessaan.


title: Max Bill

text: Bill kuoli 1994 Berliinin Tegelin lentoasemalla saamaansa sydänkohtaukseen 85 vuoden iässä.


title: Pukinvuori

text: Pukinvuori eli Linnavuori tai Hartusvuori on Keski-Suomessa Jämsän taajamassa Seppolan koillispuolella sijaitseva muinaislinna.


title: Pukinvuori

text: Pukinvuori sijaitsee Jämsän kirkosta 1,2 kilometriä kaakkoon ja 250 metriä Hartusvuoren etelärinteestä etelään. Vuoren kallioiset ja metsäiset etelärinteet ovat jyrkät ja jyrkkyyttä korostavat jyrkänteet. Myös idässä sijaitsee erillinen jyrkänne. Kallioalueen pohjoispuolella mäen laella sijaitsee kivistä rakennettu valli, jonka pituus on 17 metriä. Muita rakenteita ei ole havaittu.


title: Pukinvuori

text: Kohdetta on tutkittu pintapuolisesti vuosina 1950 (Jouko Voionmaa) ja 1988 (Jussi-Pekka Taavitsainen). Mäen viereisen polun läheltä löytyi vuonna 1985 miekanponsi (rekisteröity Kansallismuseossa tunnuksella KM 24262) sekä kuparin- ja raudankappaleet. Miekan ponsi oli suomalaisille tuntematonta tyyliä ja lähimmät vastineet sille löytyy Baltian maista 1100–1200-lukujen vaihteesta. Tämä saattaisi olla linnan ajoittava löydös. Taavitsainen suoritti paikalla koekaivauksen vuonna 1990. Linnavuoren luoteisrinteen alapuolella on lähde, jonka reunoja on tuettu hirsikehikolla.


title: Ihanteensalon linnavuori

text: Ihanteensalon linnavuori on Etelä-Savossa Puumalan länsipuolella sijaitseva todennäköinen muinaislinna. Kohdetta ei ole vielä tutkittu, mutta sen rinteiltä tunnetaan vallin jäännöksiä, jotka voivat olla peräisin puolustusvarustuksesta.


title: Ihanteensalon linnavuori

text: Linnavuori sijaitsee Ihantsalon saarella Lietveden pohjoispäässä noin 800 metriä kantatieltä 62 (Puumala-Mikkeli). Kallio on jyrkkärinteinen ja kohoaa lähes 35 metriä Lietveden yläpuolelle. Järvellepäin aukeaa pitkä jyrkänne ja itään saarellepäin on vielä toinen. Jyrkänteiden välissä on loivinta etelän suunnassa, missä sijaitsee myös kivivallin jäännöksiä. Peruskarttaan on mäelle merkitty kaksi muinaislöytöä.


title: Ihanteensalon linnavuori

text: Vuonna 1938 Esko Sarasmo suoritti kohteen tarkastuksen. Tarkastuksi on tehty myös vuosina 1972 (Mikko Perkko), 1987 (Leena Lehtinen) ja 1994 (Timo Jussila).


title: Piilosaari

text: Piilosaari eli myös Piilo on Kanta-Hämeessä Hattulan Tyrvännössä sijaitseva linnasaari.


title: Piilosaari

text: Linnasaari sijaitsee Hattulan vanhasta kirkosta 14,5 km luoteeseen ja Tyrvännön venerannasta 2,5 kilometriä. Saarelta on matkaa itään Retulansaarelle kilometrin. Saari on kooltaan 150×110 metriä. Mahdollisesti linnoittamiseen liittyviä rakenteita on useita. Saaren itäosassa sijaitsee rantavoimien muodostama rantavalli, josta kuitenkin pohjoispään maan ja kivensekaista osaa on myös ihminen tehnyt. Lounaisosan kivimaavallin tarkoitus on epävarma. Saaren lounaiskärjessä oleva maakivivalli on tehty historiallisella ajalla.


title: Piilosaari

text: Saarelta on myös löytynyt kaksi kiviesineiden valmistuspaikkaa. Länsi- ja etelärannoissa olevissa paikoissa erottuu kiviesineiden hiontajälkiä kalliossa ja maakivessä, jotka ovat diabaasia. Saaressa on nykyään vapaa-ajan asunto.


title: Piilosaari

text: Linnasaarta on tutkittu pelkästään pinta-puolisesti vuosina 1933 (Aarne Äyräpää, kalaretkellään), 1940 (Sirkka Ojala), 1978 (Heikki Matiskainen), 1985 (Jyri Saukkonen) ja 1999 (Sirkka-Liisa Seppälä).


title: Rutajärven linnavuori

text: Rutajärven linnavuori on Pirkanmaalla Urjalassa Rutajärven rannalla sijaitseva linnavuori.


title: Rutajärven linnavuori

text: Linnavuori sijaitsee noin kolme kilometriä Urjalan kirkosta lounaaseen Rutajärven kaakkoisrannalla. Vuoren laki on kooltaan 30 × 15 metriä, ja se suuntautuu luoteesta kaakkoon. Vuori on jyrkkä itä- ja pohjoispuolilla, mutta sen kaakkoispäässä on loivapiirteinen reuna. Loivalla rinteellä sijaitsee poikittain kulkeva kivivalli, joka on rakennettu päänkokoisista tai suuremmista kivistä. Valli on noin 15 metriä pitkä, kolmisen metriä leveä ja 0,5–1,0 metriä korkea.


title: Rutajärven linnavuori

text: Kohteen on Lauri Pohjakallio tutkinut vuonna 1995 pintapuolisesti. Siinä ei ole suoritettu arkeologisia kaivauksia.


title: Apianlahden linnosaari

text: Apianlahden linnosaari on Pirkanmaalla Valkeakosken taajamassa sijaitsevassa Apianlahden Linnosaaressa sijaitseva muinaislinna.


title: Apianlahden linnosaari

text: Linnosaari sijaitsee keskellä Apianvirtaa, jota säännöstelee nykyään voimalaitos ja sulkurakenteet. Saari on kooltaan noin 80×140 metriä. Saaressa on kaivantoja, kivilatomuksia ja palaneiden puurakenteiden jäänteitä. Hirrestä tehty radiohiiliajoitus on antanut sille ajoituksen vuoteen 1213. Kaivauksissa on löydetty palanutta savitiivistettä ja keskiaikaan ajoitettavia esineitä. Tehdyt radioajoitukset viittaavat keskiaikaiseen linnoitukseen. Alueelta löytyy jälkiä kivikautisesta asutuksesta sekä rautakautista röykkiöistä.


title: Hankaan linnavuori

text: Hankaan linnavuori eli Hankaan linnamäki on Päijät-Hämeessä Hollolan hankaassa sijaitseva muinaislinna.


title: Hankaan linnavuori

text: Muinaislinna sijaitsee noin kolme kilometriä Herralasta pohjoiskoilliseen Hankaan peltoalueen reunalla kohoavalla korkealla ja suurella kalliomäellä. Sen laki on paljasta kalliota, joka on noin 400×200 metriä laaja ja sen lakipiste kohoaa 143 metriä merenpinnan yläpuolelle. Kalliolla on lounaassa, etelässä ja kaakossa sekä itäpuolella jyrkänteet. Vain pohjoinen sivusta on loivempaa rinnettä. Pohjois- ja luoteisrinteeseen on rakennettu kivistä vallia, joka näkyy edelleen 60 metrin matkalta. Länsireunalla erottuu penkere, joka sovelui ilmeisesti laelle johtavaksi tieksi.


title: Hankaan linnavuori

text: Vuonna 2002 tehtiin alueella metallinilmaisimilla metallinetsintää, mutta niissä tehdyt löydöt olivat moderneja. Samassa yhteydessä puhdistettiin ja dokumentoitiin kivivalli, joka on tulkittavissa puolustusmuurin jäänteeksi.


title: Sverrir Ingi Ingason

text: Sverrir Ingi Ingason (s. 5. elokuuta 1993, Islanti) on islantilainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on puolustaja. Hän pelaa belgialaisessa Lokerenissa. Sverrir on pelannut Islannin maajoukkueessa kuusi ottelua tehden niissä kaksi maalia.


title: Sverrir Ingi Ingason

text: Sverrir aloitti ammattilaisuransa Breiðablikissa vuonna 2011. Hän pelasi samana kautena myös Augnablikissa neljä ottelua. Hän pelasi Breiðablikissa 42 ottelua tehden niissä 2 maalia. Hän siirtyi Viking FK:hon vuonna 2014, jossa pelasi yhden kauden. Vikingissä hän pelasi 29 ottelua tehden niissä 3 maalia. Vuonna 2015 hän siirtyi belgialaiseen Lokereniin, jossa on pelannut 44 ottelua tehden niissä yhden maalin.


title: Sverrir Ingi Ingason

text: Sverrir pelasi ensimmäisen maajoukkueottelunsa Islannin maajoukkueessa tammikuussa 2014 ystavyysottelussa Ruotsia vastaan. Hänet valittiin Islannin joukkueeseen EM-kilpailuihin 2016. Sverrir on pelannut kuusi maaottelua tehden niissä kaksi maalia.


title: Muurmäki

text: Muurmäki eli Muurimäki tai Ruoklinna tai Ruokolinna on Varsinais-Suomessa Paimiossa sijaitseva muinaislinna.


title: Muurmäki

text: Linnavuori sijaitsee kuusi kilometriä paimion taajamasta itään ja puoli kilometriä Ruokolinnan kartanosta itään. Mäki kohoaa ympäröivältä peltoaukean eteläreunalta yli 25 metrin korkeuteen. Mäellä ei ole luontaisia jyrkänteitä suojanaan, mutta kivestä tehdyt vallit kiertävät koko mäen. Vallit ovat 2–4 metriä leveitä ja 1–1,3 metriä korkeita. Kivetykset on poimittu mäen luonaisten kivikoiden ja pirunpeltojen joukosta. Vallien sisään jää 75×90 metrin kokoinen alue, jonka pinta-ala on noin 7 400 neliömetriä.


title: Muurmäki

text: Linnavuorella ei ole suoritettu arkeologisia kaivauksia, mutta sitä on tutkittu pinta-puolisesti vuosina 1927 (Allan Lindroos) ja 2005 (Eeva Raike).


title: Pöylän linnanmäki

text: Pöylän linnanmäki on Varsinais-Suomessa Salossa Angelniemen Pöylässä sijaitseva linnavuori.


title: Pöylän linnanmäki

text: Linnanmäki sijaitsee 12,5 km Halikon kirkosta länsilounaaseen. Mäki kuuluu kallioselänteeseen, jollaiset halkovat Halikon ja Sauvon peltomaisemaa yleisesti. Seututie 110 ohittaa kohteen 2,2 kilometrin päässä ja kohteeseen pääsee poikkeamalla siitä yhdystielle 1812. Mäki kohoaa yli 55 metriä korkeamalle kuin viereiset pellot, jossa kulkee Ruonanjokeen yhtyvä Ketunniitunoja. Linna erottuu muusta mäestä sen jyrkkyyden ja kallioisuuden vuoksi. Kallioaluetta kiertää yhteensä noin 90 metriä pitkä kivistä rakennettu valli. Pisin yhtenäinen osa vallia sijaitsee laen länsi- ja eteläpuolella. Itä- ja pohjoispuolella vallit ovat lyhyempiä. Puolustusta on helpottanut luoteiskulmassa ja itäpuolella olevat jyrkänteet. Vallin sisälle jäävä linnanpiha on pieni ja kivinen.


title: Pöylän linnanmäki

text: Kohdetta on tutkittu pintapuolisesti vuosina 1885 (Hjalmar Appelgren), 1955 (Anna-Kerttu Koskimies), 1968 (Oiva Keskitalo), 1998 ja 1998 (Esa Mikkola) sekä 2013 (Kaisa Lehtonen).


title: Nalbufiini

text: Nalbufiini on puolisynteettinen opioidi, joka on tarkoitettu keskivaikean ja vaikean kivun lyhytaikaiseen hoitoon. Sitä voidaan käyttää myös kivun lievitykseen ennen ja jälkeen operaatioita. Sitä myydään Suomessa tuotenimellä Nalpain® Teholtaan nalbufiini vastaa morfiinia.


title: Nalbufiini

text: Lääkkeissä nalbufiini esiintyy usein nalbufiinihydrokloridina (CHNO●HCl, CAS 23277-43-2). Nalbufiinin antagonistina toimii naloksoni.


title: Pierre Cressoy

text: Pierre Cressoy ("Pierre Jules Lazare Cresson", 25. maaliskuuta 1924 Vendôme – 31. lokakuuta 1980 Gorbio) oli ranskalainen elokuvanäyttelijä.


title: Pierre Cressoy

text: Cressoy opiskeli näyttelemistä Conservatoire national supérieur d’art dramatiquessa Pariisissa. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli Léon Mathotin "La dernière chevauchée" vuonna 1946, mutta tunnetuksi hän tuli Georges Pécletin "Le grand cirquessa" (1948). Kokeiltuaan onneaan Paramountin studiolla Hollywoodissa vuonna 1952 Cressoy ryhtyi työskentelemään Italiassa, jossa hän teki lukuisia komedioita, melodraamoja ja seikkailuelokuvia. Vuonna 1954 hän sai parhaan ulkomaisen näyttelijän palkinnon roolistaan Raffaello Matarazzon "Sävelten kuninkaassa" ("Giuseppe Verdi", 1953).


title: Pierre Cressoy

text: 1960-luvulla Cressoy esiintyi italialaisissa peplumelokuvissa ja spagettiwesterneissä käyttäen taiteilijanimiä "Peter Cross" ja "Peter Cabot". Näyttelijän ura hiipui 1970-luvun alussa.


title: Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut 2016 – Lohko A

text: Jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailujen 2016 lohko A:ssa pelaavat Ranska, Romania, ensikertalainen Albania ja Sveitsi. Ottelut pelattiin 10.–19. kesäkuuta 2016.


text: (I) Isäntämaa.


Toledon roomalaiskatolinen arkkihiippakunta () on katolisen kirkon arkkihiippakunta Espanjassa. Siihen kuului 634 669 jäsentä vuonna 2014, mikä on 86,3 % alueen väestöstä.


title: Niklas Lundström

text: Niklas Lundström (s. 10. tammikuuta 1993 Värmdö, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa kotimaansa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskan-joukkue IF Björklövenissä.


title: Niklas Lundström

text: Lundström on Värmdö HC:n kasvatti. Hän pelasi myöhemmät juniorivuotensa kuitenkin AIK IF:ssä, jossa Lundström voitti kauden 2008–2009 päätteeksi sekä U16 SM:n hopeaa että J18 Allsvenskanin mestaruuden. Kaudella 2009–2010 hän debytoi seuran miesten joukkueessa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa, jossa Lundström pelasi noin puolet (33 minuuttia) yhdestä runkosarjaottelusta. Hän puki kauden aikana neljään Allsvenskan-otteluun. Lundström puki myös neljään Kvalserien-otteluun, mutta hän jäi kuitenkin ilman peliaikaa. AIK nousi kauden päätteeksi Elitserieniin.


title: Niklas Lundström

text: Kauteen 2010–2011 Lundström lähti niin ikään AIK:n kolmosmaalivahtina Viktor Fasthille ja Christopher Heino-Lindbergille. Heino-Lindbergin loukkaantumista hankittiin marraskuussa loppukaudeksi tuuraamaan Björn Bjurling. Lundström pelasi kauden aikana yhdessä Elitserien-ottelussa. Hän teki Elitserien-debyyttinsä 28. joulukuuta 2010 vieraissa HV71:tä vastaan, kun Lundström vaihdettiin Bjurlingin tilalle AIK:n maalinsuulle 12 pelatun minuutin jälkeen. Hän torjui ottelussa 23 kertaa, mutta päästi viisi maalia. AIK hävisi ottelun lopulta murskalukemin 8–2. Lundström puki kauden aikana kaikkiaan 13 runkosarjaotteluun. Hän pelasi kauden aikana miesten pelejä myös kahden ottelun verran lainalla kaksi sarjatasoa alempana I-divisioonajoukkue Lindlövens IF:ssä. Suurimman osan kaudestaan Lundström pelasi AIK:n J20-junioreissa.