title: Wojciech Marczewski

text: Marczewskin elokuvista on Suomen televisiossa esitetty "Painajaiset" vuonna 1981. Vuonna 1983 Marczewski vieraili yhdessä Andrzej Wajdan kanssa Puolan kulttuuriviikolla Rovaniemellä ja Oulun Elokuvakeskuksen 10-vuotisjuhlissa. Vierailun yhteydessä esitettiin hänen elokuvansa "Klucznik" (”Avainmies”, 1980). Hänen muita elokuviaan ovat kommunistiajan elokuvasensuuria satirisoinut "Ucieczka z kina wolnosc" (1990) sekä "Czas zdrady" (1997) ja "Weiser" (2000). 1990-luvulta alkaen Marczewski on keskittynyt elokuvien teon sijasta enemmän elokuva-alan opetustyöhön.


title: Nordic Futsal Cup 2017

text: Vuoden 2017 Nordic Futsal Cup järjestettiin Stjørdalissa, Norjassa 28.11.-3.12. 2017. Turnauksen voitti Suomi varmistaen samalla kolmannen perättäisen Pohjoismaiden Mestaruutensa.


title: Michel Butor

text: Michel Butor (14. syyskuuta 1926 Mons-en-Barœul, Ranska – 24. elokuuta 2016 Contamine-sur-Arve, Ranska) oli ranskalainen kirjailija ja esseisti. Hän aloitti kirjallisuudessa nouveau roman -tradition. Tunnetuin hänen kirjoistaan on "La Modification", 1957. Se on kirjoitettu kokonaan yksikön toisessa persoonassa. Suomennos "Tänä yönä nukut levottomasti" ilmestyi 1967.


title: Nordic Futsal Cup 2016

text: Vuoden 2016 Nordic Futsal Cup järjestettiin Skövdessä ja Jönnköpingissä, Ruotsissa 30.11.-4.12. 2016. Turnauksen voitti hallitseva mestari Suomi varmistaen samalla toisen Pohjoismaiden Mestaruutensa.


title: Mongolian kansalliskirjasto

text:
Mongolian kansalliskirjasto () on Mongolian pääkaupungissa Ulan Batorissa toimiva kansalliskirjasto. Se on Mongolian opetus-, kulttuuri-, tiede- ja urheiluministeriön alaisuudessa toimiva valtiollinen laitos.
Alkuvuonna 2018 kansalliskirjaston johtajana toimi B. Ichinkhorloo.


title: Mongolian kansalliskirjasto

text: Kansalliskirjaston perustamisajankohtana pidetään 9. (kirjaston Facebook-sivun mukaan 19.) marraskuuta 1921, jolloin - neljä kuukautta Mongolian 1921 vallankumouksen ja maan itsenäistymisen jälkeen - annettiin asetus, jolla perustettiin kansallista kulttuuria vaaliva Sutrien ja käsikirjoitusten instituutti ja luotiin ensimmäinen kirjastonhoitajan tehtävä tähän laitokseen. Nykyisen Mongolian tiedeakatemian edeltäjän avustamana perustettiin ensimmäinen kirjasto, jonka kokoelmiin kuului 2 000 kirjaa. Kirjaston tehtävänä oli muun muassa kerätä ja kääntää maan historiaan ja kulttuuriin liittyvää aineistoa. Vuonna 1940 kirjasto määriteltiin valtionkirjastoksi ja säädettiin tätä koskeva laki. Samalla kirjaston budjettia ja henkilökuntaa lisättiin. Valtionkirjastolle valmistui rakennus vuonna 1951 ja kirjasto muutti siihen. Kommunismin ja Neuvostoliiton suurta vaikutusta edusti esimerkiksi rakennuksen edessä seisonut Stalinin patsas, joka poistettiin vuonna 1990. Vuonna 1991 kirjasto liittyi kansainväliseen kirjastojärjestöön (IFLA).


title: Mongolian kansalliskirjasto

text: Kansallisen keskuskirjaston aseman laitos sai vuonna 1994 Mongolian hallituksen säädöksellä numero 23. Asema Mongolian kansalliskirjastona perustuu Mongolian hallituksen säädökseen numero 196 (2004). Kirjaston vastuulle tuli varastoida ja säilyttää kirjallista kansallisperintöä, antaa yleisille kirjastoille ammatillista metodologista tukea sekä luoda kirjastojen yhteisesti käytettävissä oleva Mongolissa julkaistujen ja merkittävine ulkomaisten kirjojen ja aikakausjulkaisujen kokoelma.


title: Mongolian kansalliskirjasto

text: Mongolian vähintään 15-vuotiaista asukkaista oli YK:n kehitysohjelma UNEPin mukaan lukutaitoisia 98,3 prosenttia vuonna 2010.


title: Rovaniemen apostoli Andreaksen kirkko

text: Rovaniemen apostoli Andreaksen kirkko on ortodoksinen Lapin ortodoksiseen seurakuntaan kuuluva kirkko Rovaniemellä. Sen vihki rukoushuoneeksi piispa Aleksanteri ja vuonna 1962 se vihittiin kirkoksi. Se on pyhitetty apostoli Andreakselle. Kirkon suunnitteli Toivo Paatela. Kirkko peruskorjattiin vuonna 2016, jolloin sen vihki uudelleen käyttöön metropoliitta Elia.


title: Yhdistetty talviolympialaisissa 2018 – suurmäki/10 km

text:
Yhdistetyn suurmäki ja 10 kilometrin hiihtokilpailu talviolympialaisissa 2018 järjestettiin 20. helmikuuta 2018 Alpensia Ski Jumping Centressä ja Alpensian maastohiihtokeskuksessa, Pyeongchangissa, Etelä-Koreassa.
Saksalaiset saavuttivat kilpailussa kolmoisvoiton Johannes Rydzekin johdolla.


text: Lähde:


title: Heksyleeniglykoli

text: Heksyleeniglykoli (CHO) on dioleihin eli kaksi hydroksyyliryhmää sisältäviin alkoholeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään liuottimena, jarrunesteissä, kosmetiikassa ja orgaanisen kemian synteeseissä.


title: Heksyleeniglykoli

text: Huoneenlämpötilassa heksyleeniglykoli on väritöntä nestettä. Sillä on heikko, hieman makea tuoksu. Yhdiste sitoo vettä eli on hygroskooppista. Heksyleeniglykoli liukenee erittäin hyvin veteen ja useisiin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin ja hiilivetyihin. Heksyleeniglykoli voi ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä.


title: Heksyleeniglykoli

text: Heksyleeniglykolia valmistetaan pelkistämällä diasetonialkoholia vedyn avulla. Yhdistettä käytetään muun muassa väriaineiden ja musteiden liuottimena, jarrunesteiden ja voiteluaineiden komponenttina, kosteudensitojana kosmetiikassa ja tupakassa sekä orgaanisen kemian synteeseissä. Heksyleeniglykolia käytetään yleisesti apuaineena kiteytettäessä proteiineja ja muita biomolekyylejä röntgenkristallografiatutkimuksia varten. Yhdiste stabiloi biomolekyylien rakennetta kiteytettäessä.


title: Redi (merenkulku)

text: Redi (myös reti) on sataman ulkopuolinen suojainen ankkuripaikka. Redillä ollaan monista syistä, esimerksi odotetaan satamaan pääsyä lastin tai matkustajien purkua tai lastausta varten tai laivaa puhdistetaan. Siellä oleminen on myös halvempaa kuin satamassa.


title: Redi (merenkulku)

text: Stadin slangissa redi tarkoittaa myös reilua.


title: Jemenin kansalliskirjasto

text: Jemenin kansalliskirjasto (, tai Yemen National Library) on Jemenin pääkaupungin Sanaan keskustassa, lähellä Tahririn aukiota sijaitseva kansalliskirjasto.


title: Jemenin kansalliskirjasto

text: Joulukuussa 2010 uutisoitiin sopimuksesta, jonka mukaan kiinalaisten myöntämällä, alkujaan 40 miljoonan dollarin rahoituksella rakennettaisiin Jemenin kansalliselle suurkirjastolle uudisrakennus. Rakennus sijoittuisi Sanaan länsioisiin. Rakentamistyön kerrottiin alkavan tammikuussa 2011 ja kestävän enintään 30 kuukautta. Sittemmin työt ovat viivästyneet ja hankkeen rahoitustarve noussut 50 miljoonaan dollariin. Rakennuksen vihkiäisiä uutisoitiin suunnitellun vuodelle 2015, mikä arvio ei liene toteutunut. Kansalliskirjaston kotisivut ja vuosien 2017-2018 ilmavalokuvat osoittavat uuden kansalliskirjaston rakentamisen edenneen varsin pitkälle (tilanne marraskuussa 2018).


title: Amerikansilli

text: Amerikansilli ("Alosa sapidissima") on kantasillien alaheimoon, sillien heimoon kuuluva kala, joka elää Pohjois-Amerikassa Atlantin valtameren rannikolla. Laji elää tavallisesti noin 13 vuoden ikäiseksi, on noin 50 senttimetrin pituinen ja painaa tavallisesti viitisen kiloa. Amerikansilli viettää suurimman osan elämästään merivedessä, mutta lajia tavataan usein myös makeanveden ja murtoveden alueilla. Amerikansillille ominainen veden lämpötila on 12-21 °C. Alexander Wilson kuvasi lajin ensimmäisenä vuonna 1811.


title: Lasten Eurovision laulukilpailu 2019

text: Lasten Eurovision laulukilpailu 2019 on järjestyksessään 17. Lasten Eurovision laulukilpailu. Kilpailu järjestetään Puolassa todennäköisesti vuoden 2019 marraskuussa tai joulukuussa. Maa isännöi Lasten Euroviisuja ensimmäistä kertaa.


title: Lasten Eurovision laulukilpailu 2019

text: Armenia, Kazakstan ja viime vuoden voittajamaa Puola osoittivat kiinnostusta kisan isännöimisestä ennen Euroopan yleisradiounionin virallista lausuntoa. 10. joulukuuta 2018 EBU vahvisti, että Puola tulisi isännöimään vuoden 2019 Lasten Eurovision laulukilpailun.


title: Lasten Eurovision laulukilpailu 2019

text:
Seuraavat maat ovat osoittaneet kiinnostusta osallistua kilpailuun.
Maat, jotka osallistuivat edellisen vuoden kilpailuun, mutta eivät eivät ole ilmoittaneet osallistumisestaan vuonna 2019.


title: OG Ulla-Maija

text: OG Ulla-Maija on forssalainen rap-artisti, joka aloitti uransa vuonna 2010 julkaisemalla parodioita suomiräp-biiseistä.


title: Buharan kaanikunta

text: Buharan kaanikunta tai Buharan emiirikunta oli valtio Keski-Aasiassa, nykyisten Uzbekistanin, Turkmenistanin ja Tadžikistanin valtioiden alueilla. Sen pääkaupunkina oli Buhara.


title: Buharan kaanikunta

text:
Buharan kaanikunta syntyi virallisesti 1785 emiiri Shah Muradin perustamana. Se oli harvoja Keski-Aasian kaanikuntia, joita ei hallinnut Tšingis-kaanin jälkeläinen, vaan jonka hallinto perustui pikemminkin Islamin periaatteille.
Buhara sijaitsi Silkkitien risteyskohdassa. Alue oli kulttuuriltaan persialaista, mutta vilkkaan kaupankäynnin seurauksena alueella näkyi monia kulttuureja ja puhuttiin monia kieliä.


title: Buharan kaanikunta

text: Alue päätyi maantieteellisen sijaintinsa seurauksena osaksi Suurta peliä Venäjän ja Ison-Britannian välillä. 1868 Venäjä valloitti suuren osan kaanikunnasta, mukaan lukien rikkaan Samarkandin kaupungin. 1873 loppuosasta valtakuntaa muodostettiin Venäjän keisarin alainen protektoriaatti.


title: Buharan kaanikunta

text: Kaanikunnan uudistusmieliset pyysivät Venäjän sisällissodan aikana apua bolsevikeilta emiirin kaatamiseen. Syyskuussa 1920 Puna-armeija valloitti alueen, jonne perustettiin Buharan sosialistinen kansantasavalta.


title: R.Smg. Ettore Fieramosca (1929)

text: R. Smg. Ettore Fieramosca oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1929 vesillelaskettu sukellusvene, joka palveli toisessa maailmansodassa.


title: R.Smg. Ettore Fieramosca (1929)

text: Alus tilattiin Cantieri navali Tosilta Tarantosta, missä köli laskettiin 17. heinäkuuta 1926. Alus laskettiin vesille 14. kesäkuuta 1929 ja otettiin palvelukseen 5. joulukuuta 1931.


title: R.Smg. Ettore Fieramosca (1929)

text: Bernardin suunnittelema Regia Marinan toisen avomerikelpoisen sukellusveneen operointikykyä oli tarkoitus parantaa sijoittamalla veneeseen tiedustelua varten lentokone. Alukselle valmistettiin torniin hangaari lentokonetta varten, mutta siihen sijoitettavaa lentokonetta ei koskaan valmistettu ja hangaari poistettiin vuonna 1931. Samassa yhteydessä aluksen torniin sijoitettu 120 millimetrin 27 pituuskaliiperin tykki vaihdettiin 120 millimetrin 45 pituuskaliiperin kansitykkiin. Alus oli tehty yksinkertaisella rungolla, jossa oli ulkoiset siivekkeet vakauden parantamiseksi. Aluksen sukeltaminen kesti kuitenkin pitkään ja se oli sukelluksissa vaikeasti käsiteltävä. Alus ei saavuttanut suunniteltua huippunopeutta, minkä piti olla pinta-ajossa 19 ja sukelluksissa 10 solmua. Aluksen toimintamatka oli pinta-ajossa yhdeksän solmun nopeudella5 000 merimailia ja sukelluksissa neljän solmun nopeudella 80 merimailia.


title: R.Smg. Ettore Fieramosca (1929)

text: Alukselta tapahtui 1940 akustossa räjähdys, ja se poistettiin palveluksesta huhtikuussa 1941. Alus poistettiin 1. maaliskuuta 1943 alusluettelosta ja romutettiin.


title: Teflon Brothersin diskografia

text: Teflon Brothers -yhtyeen diskografia.


title: Peter Berndtson

text: Peter Einar Berndtson (27. kesäkuuta 1956 Helsinki – 16. marraskuuta 2018 Helsinki) oli suomenruotsalainen televisiotoimttaja ja dokumentaristi, joka työskenteli 1980-luvulta alkaen Yleisradion ruotsinkielisessä ohjelmatoiminnassa. Hän toimitti muun muassa ohjelmia "Veckans puls", "Jag e jag" ja "Seportaget" ja teki kolmiosaisen dokumentin Harmony Sisters -yhtyeestä sekä muita asiaohjelmia.


title: Vladimir Oranovski

text: Vladimir Aloizijevitš Oranovski (ven. Владимир Алоизийевитш Орановски) (1866 – 11. syyskuuta 1917 Viipuri) oli venäläinen kenraali, joka toimi 42. armeijakunnan komentajana Venäjän keisarikunnan armeijassa ja Viipurin linnoituksen komendanttina. Hänet surmattiin ns. upseerien uimakoulun yhteydessä bolševikkien toimesta 11. syyskuuta 1917 osana samana vuonna tapahtuneita upseerisurmia.


title: Vladimir Oranovski

text: Oranovski palveli Venäjän keisarikunnan armeijassa upseerina, ja oli saavuttanut vuoteen 1917 mennessä kenraalin sotilasarvon. Hänen urapolkunsa huipentui armeijakunnan komentajan tehtävän saavuttamiseen huhtikuussa 1917.


title: Vladimir Oranovski

text: Oranovskin varmaa suhtautumista vallankumoukseen ei tiedetä, mutta hänen oletetaan suhtautuneen tilanteeseen pragmaattisesti ammattiupseerin näkökulmasta, johon kuului epäluulo rivimiesten vallantavoittelua kohtaan. Helmikuun vallankumouksen jälkeen Oranovski nimitettiin 42. armeijakunnan komentajaksi A. A. Gulevitšin tilalle huhtikuussa 1917, kun keisarinvaltaa tukenut päällystö poistettiin tehtävistä ja heidän tilalleen nostettiin uudet henkilöt. Kenraali Oranovskin on väitetty olleen osallisena Kornilovin kapinaan, jonka tavoitteena oli korvata Venäjän väliaikainen hallitus sotilasdiktatuurilla, jota johti Lavr Kornilov. Lokakuussa 1917 tutkimuskomitean jäsen Vengerov väitti, ettei Oranovskilla "ollut minkäänlaisia yhteyksiä kornilovilaisiin.”


title: Vladimir Oranovski

text: Syyskuussa 1917 perustettiin Suomen vallankumouskomitea, jonka tarkoituksena oli kuulustella upseereita Kornilovin kapinaan liittyen ja kitkeä vastavallankumouksellinen toiminta. Upseereilta vaadittiin julkinen kuulustelu ja kolme kirjallista vakuutusta, ettei aio osallistua Kornilovin "vastavallankumoukselliseen" toimintaan. Vallankumouskomitean komissaari Sasov saapui Viipuriin 11. syyskuuta 1917 suorittamaan kenraali Oranovskin kuulustelun. Viipurin linnoituksen komendanttina kenraali Oranovski kuitenkin kieltäytyi tunnustamasta komissaarin auktoriteettia ja yritti vangita Sasovin. Tämän seurauksena hänet itse vangittiin viiden muun upseerin kanssa komissaari Sasovin koolle kutsuman Viipurin neuvoston päätettyä niin. Ensimmäisten vangittujen joukossa oli linnoituksen esikuntapäällikkö kenraalimajuri Stepanov, kenraali Vasiljev, eversti Kyrenius ja kaksi muuta everstiä. Vangit vietiin Linnansillalle, jossa heitä pahoinpideltiin lyömällä ja pistimin. Upseerit heitettiin veteen, jossa heidät lopuksi ammuttiin.


title: Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen 2. edustajakokous

text: Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen (VSDTP) 2. edustajakokous järjestettiin 30. heinäkuuta – 23. elokuuta 1903. Kokous aloitettiin alun perin Brysselissä, josta se joutui kuitenkin siirtymään viranomaisten painostuksen vuoksi Lontooseen. Lontoossa kokouspaikkana toimi 107 Charlotte Street, joka tunnettiin ”englantilaisena klubina” näin ollen se sopi hyvin salaisen kokouksen pitopaikaksi. Kokoukseen osallistui 43 täysvaltaista delegaattia, joilla oli käytössään vähintään yksi ääni. Lisäksi kokouksessa oli mukana 14 delegaattia neuvoa-antavalla äänioikeudella. Seitsemällä delegaatilla oli käytössään kaksi ääntä, heidän joukossaan mm. Julius Martov ja Vladimir Lenin. Kokouksen puheenjohtajana toimi Georgi Plehanov. Vuoden 1903 edustajakokouksessa puolue jakaantui ensi kerran Leninin johtamiin bolševikkeihin sekä Plehanovin ja Martovin johtamiin menševikkeihin.


text: Edustajakokouksen asialistalla oli 20 kohtaa, joiden läpikäymiseen käytettiin kaikkiaan 37 istuntoa. Asialistalla käsiteltiin muun muassa puolueohjelmaa, juutalaisten asemaa, kansallisuuskysymystä sekä vapun juhlintaa.


text: Kokouksella oli suuri merkitys VSDTP:n sisäisessä jakaantumisessa. Tärkeimmäksi kysymykseksi kokouksessa nousi puolueen sääntöjen ja jäsenyyskriteerien muotoilu. Jäsenyyskysymyksessä olivat vastakkain Vladimir Leninin ja Julius Martovin näkemykset. Lenin halusi pitää puolueen jäsenyyden vain vallankumouseliitin piirissä. Hän uskoi, että näin puolueesta tulisi kurinalainen vallankumouksen johtojoukko. Hän oli valmis hylkäämään demokraattisen yhteistyön ja hyväksyi voimakeinojen käytön. Martov halusi kehittää puoluetta enemmän avoimuuteen jäsenyyskriteerien suhteen. Martovin näkemys oli tehdä puolueesta isojen kansanjoukkojen puolue ja pyrkiä toimimaan aluksi demokraattisessa yhteistyössä liberaalien kanssa. Martovin kanta voitti ääniin 28–23. Kokouksen edetessä voimasuhteet kääntyivät Leninin ryhmän eduksi, tästä syystä heitä alettiin kutsua bolševikeiksi (enemmistö). Martovin ryhmittymästä alettiin puolestaan käyttää nimitystä menševikit (vähemmistö).


text: Juutalaisten asemasta puolueessa käytiin kovasanaista keskustelua. Juutalaisjärjestö Bund vaati itselleen yksinoikeutta toimia juutalaisiin liittyvissä asioissa. Kysymys oli siitä tulisiko juutalaisten toimia puolueessa erillisasemassa vai sulautua täysin venäläiseen työväenliikkeeseen. Asiaa käsiteltäessä jyrkimmät puheenvuorot käytiin Bundin johtaja Mark Liberin ja myös juutalaisen, mutta erillisasemaa vastustavan Lev Trotskin välillä. Lopulta juutalaisilla todettiin olevan oikeus oman kulttuurinsa edistämiseen, muttei mitään poliittista erityisasemaa puolueen sisällä.


text: Kansallisuuskysymykseen liittyen puolue lupasi tukea kaikkia vallankumouksellisia ja oppositiomielisiä ryhmittymiä, riippumatta siitä olivatko nämä venäläisiä vai vähemmistökansoihin kuuluvia. VSDTP:n suhtautuminen vähemmistokansallisuuksiin oli siis käytännössä samankaltainen kuin Bundin itsemääräämisoikeuteen liittynyt kanta.


text: Toisen edustajakokouksen seurauksena VSDTP jakautui kahtia. Molemmat osapuolet alkoivat pitää omia kokouksiaan, mutta 4.edustajakokouksessa ryhmittymät palasivat saman pöydän ääreen. VSDTP:n sisäinen hajaannus jatkui kuitenkin läpi puolueen olemassaoloajan. Monet menševikit liittyivät Venäjän vallankumouksen aikana bolševikkeihin, näistä merkittävimpinä muun muassa Lev Trotski ja Adolf Joffe. Toisen puoluekokouksen valinnat saattoivat kuitenkin seurata monia menševikkipuolen valinneita läpi elämän, esimerkiksi Stalin käytti Trotskin vuoden 1903 valintaa asettua menševikkien puolelle häntä vastaan myöhemmin 1920-luvun valtataistelussa.


title: Zimna wojna

text: Zimna wojna on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, jonka on ohjannut Paweł Pawlikowski. Se kertoo kahden puolalaisen muusikon Wiktorin (Tomasz Kot) ja Zulan (Joanna Kulig) kylmän sodan aikaisen rakkaustarinan.


title: Malediivien kansalliskirjasto

text: Malediivien kansalliskirjasto (; ) on Malediivien tasavallan pääkaupungissa Maléssa toimiva kansalliskirjasto. Kansalliskirjaston päärakennuksen rinnalla uudempi, toisessa osoitteessa toimiva Lasten multimediakirjasto on osa Malediivien kansalliskirjstoa. Kirjasto toimii Malediivien nuoriso- ja urheiluministeriön alaisuudessa. Kirjastoa johtaa pääkirjastonhoitaja Ms. Fathmath Shiham (2017).


title: Malediivien kansalliskirjasto

text: Kirjastotoiminta sai alkunsa 1940-luvulla. 1940-luvun alkupuolella Malediivien päätuomari sheikki Hussayn Salahuddin kokosi islamilaisen lain tulkintaa (fiqh) käsitteleviä kirjoituksia oikeustalolla sijainneiseen kokoelmaan; näitä teoksia hän sai aiemmalta oppilaaltaan Felidhoon sheikki Hussainilta. Vuosikymmenen puolivälissä aikakauden johtaviin poliitikkoihin kuulunut Muhammad Amin Didi käynnisti Naadhee Thamadhdhun -klubin (suom. "Sivistysklubi"), johon kuului pieni kirjasto. Tästä kuultuaan päätuomari Salahuddin päätti lahjoittaa oikeustalolle keräämänsä tekstit ja joitain henkilökohtaisen kirjakokoelmansa teoksia uudelle kirjastolle. Nimen "Dhaulathuge Kuthubukhaanaa" (suom. valtionkirjasto) saaneen kirjaston avajaiset pidettiin 12. heinäkuuta 1945.


title: Malediivien kansalliskirjasto

text: Vuonna 1948 valtionkirjasto sai uuden nimen "Majeedhee Kuthubukhaanaa", joka viittasi tunnettuun malediivilaiseen poliittiseen ajattelijaan Abdul Majeed Rannabandeyri Kilegefaanuun. Kirjastotoiminta jatkui paikallisen sisäministeriön (Vuzaarathudhdhaakhiliyyaa) alaisuudessa.


title: Malediivien kansalliskirjasto

text: Vuonna 1982 presidentti Maumoon 'Abdul Qayyoom nimesi kirjaston kansalliskirjastoksi ("Qaumee Kuthubukhaanaa"). Kirjasto alkoi toimia selvemmin sekä kansalliskirjastona että yleisenä kirjastona. Kirjastosta vastaava taho (ministeriö tms). on vaihdellut useasti vuoden 1982 jälkeen.


title: Malediivien kansalliskirjasto

text: Malediivien aikuisväestöstä (yli 15-vuotiaat) oli YK:n kehitysohjelma UNDP:n mukaan mukaan lukutaitoisia 98,6 prosenttia (vuonna 2014).


title: Tiikerihai (kappale)

text: Tiikerihai eli Tiger Shark on alun perin Peter Basil Hodgkinsonin säveltämä ja levyttämä iskelmä, johon suomenkieliset sanat teki Reino Helismaa. Juha Eirto ja Olavi Virta levyttivät kappaleen vuonna 1955 ja seuraavana vuonna sen instrumentaaliversion levytti Onni Gideon orkestereineen.


title: Tiikerihai (kappale)

text: Juha Eirto esitti kappaleen myös elokuvassa "Suuri sävelparaati" vuonna 1959.


title: Tiikerihai (kappale)

text: Vuonna 1981 Sleepy Sleepers levytti teoksesta parodiahenkisen version nimellä ”Hai sie tiikeri” ja 1998 Turo's Hevi Gee samoin nimellä ”Siiderihai”.


Shiny And Oh So Bright - Vol. 1/LP - No Past, No Future, No Sun. on amerikkalaisen vaihtoehtorockyhtyeen, The Smashing Pumpkinsin studioalbumi. Rick Rubinin tuottama levy julkaistiin Napalm Records -levymerkillä perjantaina 16. marraskuuta 2018 vinyylinä, CD-levynä, suoratoistopalveluissa että ladattavana tuotteena. Levyltä ilmestyi ennen julkaisua kolme singleä: "Solara", "Silvery Sometimes (Ghosts)" sekä "Knights of Malta".


Shiny And Oh So Bright - Vol. 1/LP - No Past, No Future, No Sun. on ensimmäinen The Smashing Pumpkins-levy 18 vuoteen jolla soittaa yhtyeen alkuperäiskitaristi James Iha.


title: Carlsbad (Kalifornia)

text: Carlsbad on yli 100 000 asukkaan kaupunki San Diegon piirikunnassa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa.


title: Carlsbad (Kalifornia)

text: Carlsbad sijaitsee noin 55 km San Diegosta pohjoiseen. Sen ympäristössä kasvatetaan talvivihanneksia ja kukkia. Kaupungin paikalle perustetun karja-aseman nimi oli Frazier’s Station, mutta kun alueelta löydettiin mineraalivesiä, se sai eurooppalaisten kylpyläkaupunkien mukaan nimekseen Carlsbad. Vuodesta 1885 Sante Fen rautatie toi Karlsbadin rannoille lomanviettäjiä. Vuonna 1999 sinne perustettiin Legoland.


title: Carlsbad (Kalifornia)

text: Vuoden 2010 väestönlaskennassa kaupungissa oli 105 328 asukasta, arvio vuodelle 2017 oli yli 115 000. Asukkaista noin 84 % on valkoisia.


title: Tiibetin valtakunta

text:
Tiibetin valtakunta (tiibetiksi བོད་ཆེན་པོ) hallitsi 600- ja 800-luvuilla Keski- Itä- ja Etelä-Aasiassa. Valtakunnan imperiumin perusti Songtsän Gampo vuonna 618. Gampo oli valtakunnan ensimmäinen hallitsija. Valtakunta romahti 840-luvun sisällissodan tapahtumien myötä vuonna 842. Valtakunnan viimeinen hallitsija oli Langdarma vuosina 838-842.
Viitteet


title: Hybla

text: Hybla () voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin Sisiliassa:


title: Hybla Geleatis

text: Hybla Geleatis () tai Hybla Gereatis () oli antiikin aikainen kaupunki Sikeliassa eli Sisilian saarella nykyisen Italian alueella. Se sijoitetaan usein nykyisen Paternòn paikalle.


title: Hybla Geleatis

text: Hybla Geleatis sekoitetaan usein saaren muihin Hybla-nimisiin kaupunkeihin, sillä antiikin lähteistä ei ole aina selvää, mihin kaupungeista nimellä Hybla viitataan. Hybla Geleatis oli näistä suurin ja tärkein ainakin klassisella ja roomalaisella kaudella.


title: Hybla Geleatis

text: Hybla Geleatis sijaitsi Aitna-vuoren (nyk. Etna) etelärinteessä Sisilian itäisissä sisäosissa Katanen ja Kentoripan kaupunkien välisellä alueella. Sen läheltä virtasi Symaithos-joki (nyk. Simeto). Lähellä Aitnan rinteessä sijaitsi Aitnan kaupunki eli varhaisempi Inessa.


title: Hybla Geleatis

text: Hybla Geleatiksen oletetaan olleen alun perin saaren alkuperäisasukkaisiin kuuluneen ei-kreikkalaisen sikulien heimon asutus. Myöhemmin se hellenisoitui eli kreikkalaistui kauttaaltaan. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Hyblaīos" (), myöhemmin latinaksi "Hyblensis".


title: Hybla Geleatis

text: Sikulipäällikkö Duketios pyrki noin vuonna 450 eaa. yhdistämään Hybla Geleatiksen muiden sikulikaupunkien mukana yhdeksi liitoksi, mutta hyblalaiset olivat ainoita, jotka kieltäytyivät tästä. Ateenalaiset hävittivät seutua Sisilian sotaretken aikaan vuosina 415–413 eaa. palattuaan Kentoripasta.


title: Hybla Geleatis

text: Toisen puunilaissodan aikaan vuonna 211 eaa. Hybla Geleatis kapinoi ja liittyi Karthagon puolelle. Roomalaiset saivat sen kuitenkin takaisin haltuunsa preettori Corneliuksen johdolla. Kaupunki vaikuttaa olleen Ciceron aikana merkittävä, tavallinen roomalaiskaupunki ("municipium"). Se on myös harvoja Sisilian sisämaan kaupunkeja, jotka Pomponius Mela katsoi tarpeelliseksi mainita. Pausaniaan aikana kaupunki ei ollut itsenäinen, vaan kuului kylänä Katanen alueeseen eli Katanaiaan. Kaupungin nimi esiintyy myös Pliniuksella ja Ptolemaioksella. Tämän jälkeen kaupunkia ei juurikaan mainita historiassa.


title: Hybla Geleatis

text: Hybla Geleatis -nimitys tunnetaan ennen kaikkea Thukydideeltä. Pausanias käyttää nimimuotoa Hybla Gereatis, mutta hänellä on epäselvää, viittaako hän tällä samaan kaupunkiin vai Megara Hyblaiaan. Hybla Geleatis saattaa olla sama, johon viitattiin myös nimellä ”Suurempi Hybla” ( tai , tai "Hybla Magna"). Toisaalta myös tämä nimi on yhdistetty Megara Hyblaiaan.


title: Hybla Geleatis

text: Kaupungin oletetulta paikalta on tehty löytöjä pronssikaudelta sekä kaikilta antiikin kausilta arkaaisesta roomalaiseen, ja myös varhaiselta keskiajalta. Merkittävimpiin löytöihin kuuluu alttari, jossa on latinankielinen piirtokirjoitus "Veneri Victrici Hyblensi", joka omistaa alttarin Afrodite Hyblaialle. Löydöksiä on tehty myös kaupungin hautausmailta.


title: Hybla Heraia

text: Hybla Heraia (, myös ; ) oli antiikin aikainen kaupunki Sikeliassa eli Sisilian saarella nykyisen Italian alueella. Se sijoitetaan nykyiselle Castellon kukkulalle lähellä Ragusaa.


title: Hybla Heraia

text: Hybla Heraia sijaitsi Sisilian kaakkoisissa sisäosissa Syrakusasta Akragaaseen johtaneen tien varrella lähellä Akraita. Roomalaisen "Itinerarium Antonini Augustin" mukaan sen etäisyys Akraista oli 18 roomalaista mailia eli noin 27 kilometriä.


title: Hybla Heraia

text: Hybla Heraia sekoitetaan usein saaren muihin Hybla-nimisiin kaupunkeihin, sillä antiikin lähteistä ei ole aina selvää, mihin kaupungeista nimellä Hybla viitataan. Hybla Heraia on näistä vähiten tunnettu.


title: Hybla Heraia

text: Hybla Heraian oletetaan olleen alun perin saaren alkuperäisasukkaisiin kuuluneen ei-kreikkalaisen sikulien heimon asutus. Se hellenisoitui eli kreikkalaistui ajan kuluessa. Herodotoksen mukaan Hippokrates Gelalainen kuoli Hybla-nimisessä kaupungissa ollessaan sotimassa sikuleita vastaan, ja sen oletetaan viittaavan Hybla Heraiaan. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Hyblaīos" (), myöhemmin latinaksi "Hyblensis".


title: Hybla Heraia

text: Kaupungin paikan läheltä on löydetty muun muassa sikulikauden sekä kreikkalaisen kauden hautoja, joista on löydetty kreikkalaista alkuperää olevaa keramiikkaa. Varhaisimmat sikulihaudat on ajoitettu vuosiin 750–630 eaa., ja kreikkalaiset haudat puolestaan ajalle 570–490 eaa. Hautoja on myös roomalaiselta ja bysanttilaiselta kaudelta.


title: Hybla Heraia

text: Kaupungin paikalta tehdyt esinelöydöt ovat Ragusan arkeologisessa museossa (Museo Archeologico Ibleo).


title: Lilybaion

text: Lilybaion (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Sikeliassa eli Sisilian saarella nykyisen Italian alueella. Se on kehittynyt nykyiseksi Marsalan kaupungiksi ja sijaitsi sen paikalla.


title: Lilybaion

text: Lilybaion oli alun perin karthagolainen kaupunki, joka hellenisoitui ajan kuluessa. Roomalaiset valtasivat sen vuonna 241 eaa. Roomalaisella kaudella se oli yksi saaren tärkeimpiä kaupunkeja, ja keskeinen yhteyssatama Italiasta Afrikan suuntaan.


title: Lilybaion

text: Lilybaionin kaupunki sijaitsi saaren länsipään niemessä, joka tunnettiin samalla nimellä. Niemi oli yksi saaren kolmesta kulmasta, jonka ansiosta saarta kutsuttiin myös nimellä Trinakria (lat. "Trinacria"). Niemi oli saaren Afrikkaa lähimpänä ollut paikka. Polybios esitti niemen ja Afrikan rannikon väliseksi etäisyydeksi stadionia eli noin 185 kilometriä ja Strabon puolestaan stadionia eli noin 278 kilometriä, mutta todellisuudessa etäisyys on pienempi, noin 145 kilometriä. Niemi itsessään on matala mutta kallioinen, ja jatkuu mereen lukuisina kareina, mikä teki merenkulusta niemen ympärillä vaarallista. Kaupungissa oli kuitenkin turvallinen satama.


title: Lilybaion

text: Lilybaionin niemellä itsellään vaikuttaa olleen asutusta jo esihistoriallisella ajalla. Niemi esiintyy myös antiikin lähteissä jo ennen kaupungin perustamista. Pentathloksen johtamien knidoslaisten, jotka myöhemmin perustivat Liparan kaupungin, kerrotaan rantautuneen ensin Lilybaioniin. Niemi oli myös paikka, johon Hannibal saapui vuonna 409 eaa. suuren karthagolaisarmeijan kanssa hyökätäkseen Selinukseen. Diodoros Sisilialaisen mukaan niemellä oli lähde, josta se sekä kaupunki saivat nimensä.


title: Lilybaion

text:
Lilybaionin kaupungin perustivat karthagolaiset Motyen tuhon vuonna 397/396 eaa. jälkeen. Karthagolaiset päättivät tuolloin olla kunnostamatta Motyetä, ja asuttivat sen sijaan kaupungin jäljelle jääneet asukkaat Lilybaionin niemelle, joka linnoitettiin ja muutettiin tukikohdaksi. Diodoros vahvistaa, ettei paikalla ollut aikaisempaa kaupunkia ennen tätä. Hän vaikuttaa kuitenkin itse tekevän anakronistisen virheen puhuessaan lilybaionlaisista sotimassa segestalaisten kanssa jo vuonna 454 eaa.
Kaupunki vaikuttaa kehittyneen nopeasti kukoistavaksi, ja siitä tuli Karthagolle merkittävä tukikohta saarella. Näin se peri Motyen aseman. Sen sijainti lähimpänä Afrikan puolen rannikkoa oli karthagolaisille edullinen ja varmisti heidän yhteytensä saarelle. Toisaalta karthagolaiset tekivät kaikkensa estääkseen tällaisen tukikohdan päätymisen vihollisten käsiin.


title: Lilybaion

text: Vaikka Lilybaion olikin täysin karthagolainen kaupunki ja sijaitsi saaren kaukaisimmassa päässä saaren kreikkalaisista poliksista, eikä se ollut missään vaiheessa kreikkalaisten hallussa, se kuitenkin hellenisoitui eli kreikkalaistui kulttuuriltaan ajan kuluessa. Tämä näkyy muun muassa kaupungin lyömissä rahoissa, jotka olivat tyypiltään täysin kreikkalaisia. Cicero puolestaan kertoo, että hänen aikanaan ensimmäisellä vuosisadalla eaa. kaupungissa saattoi opiskella kreikkaa ja kreikkalaista kirjallisuutta. Tämä kertoo kreikkalaisen kulttuurin voimasta saarella. Kaupunkia ei kuitenkaan lueta kreikkalaisten polisten eli kaupunkivaltioiden joukkoon, koska se ei ollut itsenäinen. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Lilybaitēs" (), myöhemmin latinaksi "Lilybaetanus".


title: Lilybaion

text: Lilybaion toimi kahdesti Karthagon viimeisenä tukikohtana saarella. Epeiroksen kuninkaan Pyrrhoksen Sisilian sotaretken aikaan vuonna 276 eaa. se oli saaren ainoa karthagolaiskaupunki, joka piti puoliaan Pyrrhoksen vallattua muut kaupungit. Pyrrhos piiritti Lilybaionia kaksi kuukautta, mutta joutui luopumaan yrityksestä.


title: Lilybaion

text:
Vielä paremmin Lilybaion muistetaan ensimmäisestä puunilaissodasta, jossa sitä piirittivät roomalaiset. Piiritys alkoi sodan 15. vuonna eli 250 eaa. Tuohon mennessä roomalaiset olivat jo saaneet vallattua koko saaren Lilybaionia ja Drepanonia lukuun ottamatta, ja kykenivät siksi hyökkäämään Lilybaioniin kummankin konsulin armeijoilla. Vastaavasti karthagolaiset käyttivät kaiken voimansa kaupungin puolustamiseen. Karthagolaiset olivat vasta hieman aiemmin siirrättäneet Lilybaioniin Selinuksen koko väestön. Lisäksi sinne oli asetettu miehen varuskunta. Kaupungin puolustusta johti Himilkon.
Karthagolaiset torjuivat pitkään roomalaisten suorat hyökkäykset ja polttivat rynnäköillä näiden piirityskoneet. Talven tultua roomalaiset joutuivat muuttamaan piirityksen saarroksi, joka oli helppoa maan puolella, mutta osoittautui hankalaksi merellä, jolla puolella karthagolaiset onnistuivat pitämään yhteyttä emäkaupunkiinsa. Roomalaiset yrittivät tukkia laivaväylät maa-aineksella, mutta tämä epäonnistui voimakkaan aallokon vuoksi. Drepanoniin asettunut Karthagon laivasto voitti konsuli Publius Claudiuksen johtaman Rooman laivasto-osaston vuonna 249 eaa., mitä puolestaan seurasivat muiden Rooman laivasto-osastojen haaksirikot.


title: Lilybaion

text: Tämä sai roomalaiset luopumaan yrityksistään merellä. Roomalaiset piirittivät Lilybaionia kuitenkin useita vuosia maalla. Karthagolaiset joutuivat solmimaan rauhan vasta piirityksen kymmenentenä vuonna 241 eaa. sen jälkeen, kun Lutatius Catulus oli voittanut nämä Aegatessaarten taistelussa. Lilybaion ja Drepanon luovutettiin nyt Roomalle.


title: Lilybaion

text:
Roomalaisella kaudella Lilybaionista tuli tavallinen roomalaiskaupunki ("municipium"). Se säilyi yhtenä saaren kukoistavimmista kaupungeista, siinä missä monet muut paikat taantuivat. Lilybaion toimi roomalaisille keskeisenä tukikohtana Afrikan sotaretkillä, ja siksi sen nimi esiintyy usein Rooman historiassa. Kaupunki oli niin merkittävä, että siitä tehtiin saaren toisen kvestorin asemapaikka, toisen toimiessa Syrakusassa.
Toisen puunilaissodan alussa vuonna 218 eaa. Lilybaion toimi preettori Marcus Aemiliuksen laivaston tukikohtana. Tämä voitti karthagolaiset, jotka yrittivät yllätyshyökkäystä kaupunkin. Roomalaiset tekivät kaupungista usein pieniä iskuja Afrikan rannikolle. Vuonna 204 eaa. Scipio Africanus lähti kaupungista sotaretkelle, jolla kukisti Karthagon. Myös Scipio nuorempi kokosi siellä laivastonsa, jolla purjehti Afrikkaan vuonna 149 eaa.


title: Lilybaion

text: Julius Caesar teki Lilybaionista tukikohtansa Afrikan operaatioita varten Julius Caesarin kansalaissodassa vuonna 47 eaa. Se toimi myös Sextus Pompeiuksen tukikohtana sodassa toista triumviraattia vastaan vuonna 36 eaa. Sotien ohella kaupunki oli myös Rooman ja Pohjois-Afrikan välisen kaupan reitillä, ja vaurastui tätä kautta. Cicero toimi kvestorina kaupungissa.


title: Lilybaion

text: Lilybaion oli Sisilian harvoja kaupunkeja, jotka olivat merkittäviä vielä Strabonin aikana. Kaupungin kukoistus keisarikaudella näkyy muun muassa sieltä löydetyissä piirtokirjoituksissa, jossa sen väestön sanotaan jakautuneen kahteentoista heimoon, mikä oli roomalaiskaupungeissa harvinaista. Keisari Pertinaxin aikana 192–193 jaa. kaupungista tehtiin roomalainen colonia "Colonia Helvia Augusta Lilybaitanorum". Tämän vuoksi se ei esiinny vielä niiden viiden colonian joukossa, jotka Plinius mainitsee Augustuksen perustaneen saarelle. Kaupunki löi myös roomalaisella kaudella omaa rahaa.


title: Lilybaion

text:
Rooman kukistuttua Lilybaion säilyi yhtenä Sisilian tärkeimmistä kaupungeista. Se esiintyy sellaisena goottien ja vandaalien valtakausilla sekä edelleen sen jälkeen, kun arabit olivat vallanneet saaren. Nämä pitivät kaupunkia ja sen satamaa niin tärkeinä, että antoivat sille nimen "Marsah Allah", ”Jumalan satama”, mistä on peräisin nykyisen kaupungin nimi Marsala.
Lilybaionin kaupunki sijaitsi samalla paikalla kuin nykyinen kaupunki, mikä on hankaloittanut sen kaivauksia. Kaupunki vaikuttaa käsittäneen karthagolaisaikana koko niemen, ja se oli linnoitettu niemen juuren puolelta torneilla varustetulla muurilla, jota suojasi syvä ja leveä vallihauta.


title: Lilybaion

text: Kaupunkia on kaivettu esiin erityisesti niemen kärjen alueelta, jossa sijaitsee arkeologinen puisto. Alueen rauniot ovat pääasiassa roomalaiselta kaudelta 200–300-luvuilta jaa. Talojen lattiat on ollut koristeltu mosaiikeilla, joissa on sekä mytologisia aiheita että pohjoisesta Afrikasta aiheensa saaneita koristeluita.


title: Lilybaion

text: Kaupungin hautausmaat sijaitsivat sen länsipuolella. Ne on ajoitettu 300-luvulta eaa. 100-luvulle jaa. Monet haudoista ovat puunilaistyylisiä kallioon kaiverrettuja hautoja. Haudoista on löydetty sarkofageja ja uurnia sekä hautalahjoiksi jätettyä keramiikkaa. Löydöksiin kuuluu myös suuri määrä hautastelejä, joista osa on naiskoksen eli pienen temppelin muotoisia.


title: Lilybaion

text: Kaupungista tehtyjä esinelöytöjä on Marsalan arkeologisessa museossa (Museo Archeologico Regionale Lilibeo Marsala).


title: Panormos (Sisilia)

text: Panormos (, , foin. "Machanath") oli antiikin aikainen kaupunki Sikeliassa eli Sisilian saarella nykyisen Italian alueella. Se on kehittynyt nykyiseksi Palermon kaupungiksi ja sijaitsi sen paikalla.


title: Panormos (Sisilia)

text: Panormos oli alun perin foinikialainen siirtokunta ja myöhemmin yksi karthagolaisten tärkeimmistä kaupungeista Sisiliassa. Se kreikkalaistui ajan kuluessa. Roomalaiset valtasivat kaupungin vuonna 254 eaa., ja se kukoisti edelleen seuranneella roomalaisella kaudella.


title: Panormos (Sisilia)

text: Panormoksen kaupunki sijaitsi Sisilian luoteisosassa saaren pohjoisrannikolla. Sen etäisyys saaren luoteisimmasta kulmasta oli noin 80 kilometriä. Kaupunki oli rakennettu laajan lahden, nykyisen Palermonlahden, rannalle. Lahti tarjosi hyvän luonnonsataman ja myös antoi kaupungille sen ”aina hyvää ankkuripaikkaa” tarkoittavan nimen. Lahdessa sijainnut kaupungin varsinainen satama tai sisempi satama oli melko pieni mutta suojaisa. Antiikin aikainen kaupunki käsitti todennäköisesti alueen sataman välittömässä ympäristössä.


title: Panormos (Sisilia)

text: Kaupungin kummallakin puolella virtasi joki, nykyiset Papireto ja Kemonia. Kaupungin ympäristö tunnettiin nimellä "Panormitis" (). Noin 2,5 kilometrin päässä kaupungista sijaitsi Erkte-vuori (myös Erkta, lat. "Ercta"), joka muodosti luonnonlinnoituksen. Se on todennäköisesti sama kuin nykyinen Monte Pellegrino.


title: Panormos (Sisilia)

text: Panormos oli kreikkalaisesta nimestään huolimatta foinikialaisten perustama ja näiden varhaisimpia kaupunkeja saarella. Thukydideen perusteella sen perustaminen ajoitetaan 600-luvun eaa. puolen välin tienoille, ja myös arkeologia vahvistaa ajoituksen. Kaupungin foinikialainen nimi oli oletettavasti "Machanath", mikä tarkoittaa ”leiriä”. Tämä nimi esiintyy ainakin Panormoksen lyömissä rahoissa.


title: Panormos (Sisilia)

text: Panormos oli Motyen ja Soloeisin ohella paikka, johon foinikialaiset vetäytyivät kreikkalaisten alettua asuttaa saaren itäosia. Kaupunkiin itseensä ei koskaan perustettu kreikkalaista siirtokuntaa, mutta se sai jo varhain helleenisiä vaikutteita, mukaan lukien myöhemmän nimensä. Löydösten perusteella kaupunki kävi myös laajaa kauppaa kreikkalaisten kanssa, ja sen lyömät rahat olivat täysin kreikkalaistyylisiä. Kaupungin kansalaisesta käytettiin kreikaksi etnonyymiä "Panormitēs" (), myöhemmin latinaksi "Panorinitanus".


title: Panormos (Sisilia)

text: Panormoksen sen enempää kuin muidenkaan saaren foinikialaissiirtokuntien varhaisesta historiasta ei tiedetä antiikin lähteiden kautta paljoakaan. Se siirtyi kuitenkin ajan kuluessa Karthagon vallan alle, oletettavasti samoihin aikoihin kuin Foinikia itse päätyi Persian valtaan. Panormos mainitaan historiassa ensimmäisen kerran vuonna 480 eaa. Tuolloin karthagolaiset rantautuivat kaupunkiin suurella armeijalla, ja tekivät siitä tukikohtansa ennen hyökkäystä Himeraan, mikä johti Karthagolle tappiolliseen Himeran taisteluun. Viimeistään tuossa vaiheessa kaupunki oli Karthagon vallan alla.


title: Panormos (Sisilia)

text: Tämän jälkeen Panormos oli usein keskeisessä osassa Karthagon sotaretkillä Sisiliassa, ja siitä vaikuttaa ajan kuluessa tulleen käytännössä näiden pääkaupunki saarella. Näin se esiintyy yhtenä karthagolaisten tärkeimmistä laivastotukikohdista vuoden 406 eaa. sodan aikana. Vuonna 397 eaa. se oli harvoja kaupunkeja, jotka säilyivät uskollisina Karthagolle Motyen piirityksen aikaan. Vuonna 383 eaa. se esiintyy jälleen karthagolaisten päätukikohtana saarella. Sen enempää Syrakusan Dionysios kuin Agathokleskaan eivät koskaan saaneet vallattua sitä.


title: Panormos (Sisilia)

text: Epeiroksen kuningas Pyrrhos valtasi Panormoksen vuonna 276 eaa. vallattuaan sitä ennen jo kaikki saaren muut karthagolaiset kaupungit sitä ja Lilybaionia lukuun ottamatta. Panormos palasi kuitenkin pian takaisin karthagolaisille, ja oli näillä ensimmäisen puunilaissodan alkaessa vuonna 264 eaa., jolloin se oli edelleen karthagolaisten tärkein kaupunki saarella. Roomalaiset valtasivat sen vuonna 254 eaa. konsulien Atilius Calatinus ja Cornelius Scipio johdolla. Tämän jälkeen se oli roomalaisten tärkeimpiä laivastotukikohtia sodan loppuajan.


title: Panormos (Sisilia)

text: Caecilius Metellus voitti Hasdrubalin johtamat karthagolaiset sodan tärkeimpiin kuuluneessa taistelussa Panormoksen taistelussa kaupungin edustalla vuonna 250 eaa. Panormoksen luona roomalaiset joutuivat myös kamppailemaan pitkään Hamilkar Barkaa vastaan. Tämä oli asettunut joukkoineen Erkte-vuorelle ja onnistui pitämään sen hallussaan kolme vuotta vastoin roomalaisten kaikkia yrityksiä. Tämän jälkeen koko seutu oli lopullisesti roomalaisten hallussa.


title: Panormos (Sisilia)

text: Rooman vallattua koko Sisilian Panormoksesta tuli tavallinen roomalaiskaupunki ("municipium"), mutta se säilytti etuoikeutetun asemansa ja nimellisen vapautensa. Seurauksena se oli kukoistava ja väkirikas kaupunki, ja yksi saaren merenkulun ja kaupan tärkeimmistä keskuksista. Kaupungin väkiluvuksi on arvioitu tuossa vaiheessa noin .


title: Panormos (Sisilia)

text: Sextus Pompeiuksen sodan jälkeen kaupunki menetti entisen vapaan asemansa, ja siitä tuli roomalainen colonia "Colonia Augusta Panhormitanorum". Tämä tapahtui ilmeisesti Augustuksen aikana noin vuonna 20 eaa. Jostakin syystä Plinius, joka luettelee kaikki saaren muut coloniat, ei kuitenkaan mainitse sitä. Kaupunkiin muutti lisää sotilaita Vespasianuksen ja Hadrianuksen keisarikausilla.


title: Panormos (Sisilia)

text: Panormos vaikuttaa säilyneen kukoistavana Rooman keisarikauden lopulle saakka, vaikkakaan se ei ollut vielä saaren tärkein keskus. Kaupunki päätyi muun Sisilian mukana goottien valtaan, ja oli saaren viimeisiä paikkoja, jonka Belisarius valtasi Itä-Roomalle eli Bysantille vuonna 535 jaa. Tämän jälkeen kaupunki säilyi osana Bysanttia vuoteen 835, jolloin saraseenit valtasivat sen. Nämä tekivät kaupungista keskuksensa Sisiliassa. Sillä säilyi tämä asema myös normannivallan aikana, ja myös Palermon nykyinen asema saaren pääkaupunkina on tätä perua.


title: Panormos (Sisilia)

text: Antiikin aikaisesta kaupungista on säilynyt vain vähän, koska myöhempi kaupunki on aina sijainnut samalla paikalla. Kaupunki koostui antiikin lähteiden perusteella sisemmästä kaupungista, joka muodosti kaupungin eteläosan, ja ulommasta kaupungista, joka muodosti pohjoisosan. Näistä viimeksi mainittu oli nuorempi, ja tunnettiin siksi myös nimellä "Nea polis", ”Uusi kaupunki”. Kumpikin alue oli ympäröity omilla muureillaan, niin että kun roomalaiset valtasivat ulomman kaupungin, sisempi kaupunki saattoi silti jatkaa puolustustaan. Muureista on säilynyt joitakin osia, joskin pitkälti myöhempinä aikoina kunnostetussa muodossa.


title: Panormos (Sisilia)

text: Rakennuslöytöihin lukeutuvat muun muassa roomalaisen amfiteatterin vähäiset jäänteet sekä roomalaisten talojen perustukset. Kaupungin hautausmailta on löydetty satoja hautoja, joista osa on sarkofageihin tehtyjä ruumishautauksia ja osa amforoihin tehtyjä polttohautauksia. Osa haudoista on kaivettu kallioon.


title: Panormos (Sisilia)

text: Kaupungista tehdyt esinelöydöt ovat Palermon arkeologisessa museossa (Museo Archeologico Regionale Antonio Salinas). Museossa on muun muassa veistosten osia, keramiikkaa ja piirtokirjoituksia. Haudoista löydetty keramiikkaa on pääasiassa kreikkalaista maahantuontia tai sen paikallisia jäljitelmiä.


title: Augusta Raurica

text: Augusta Raurica tai Colonia Augusta Rauracorum on antiikin roomalainen arkeologinen kohde ja ulkoilmamuseo Sveitsissä. Aikoinaan Augusta Raurica oli roomalaisten ensimmäinen siirtokunta Rein-joen varrella.


title: Augusta Raurica

text: Lucius Munatius Plancus perusti Augusta Raurican vuonna 44 eaa. Nimensä paikka sai kelttiläiseltä Rauracien-heimolta. Mitään tätä tietoa tukevaa arkeologista näyttöä ei ole kuitenkaan saatu paikalla tehdyissä kaivauksissa. Onkin päädytty olettamaan, että paikka olisi autioitunut Julius Caesarin murhaa seuranneessa sisällissodassa tai että Plancus olisikin perustanut nykyisen Baselin kaupungin. Puiden vuosirengasajoitukseen perustuvan ajoituksen mukaan pysyvää roomalaisasutusta paikalla olisi ollut vuodesta 6 eaa. Tuolloin keisari Augustus oli saanut Alppien alueen valloitettua.


title: Augusta Raurica

text: Augusta Rauricalla oli osansa keisari Augustuksen suunnitelmissa vakauttaa alue Reinin alkutaipaleelta Tonavalle. Alueelle perustettiin myös Augusta Vindelicum, nykyinen Augsburg ja Augusta Praetoria, nykyinen Aosta.


title: Augusta Raurica

text: Kaupunki rakennettiin Rein-joen eteläpuoliselle tasangolle. Alueella virtaavat myös pienet joet, Violen ja Ergolz. Alue on kolmiomainen, kahdelta sivultaan vaikeakulkuistein vuoren ympäröimä ja kolmion kärkeen roomalaiset rakensivat linnoituksen.


title: Augusta Raurica

text: Kaupungilla oli säännöllinen asemakaava ja jokaisella julkisella rakennuksella oli oma paikkansa. Kaiken keskiössä oli Juppiterin temppeli. Tuntemattoman arkkitehdin tekemien suunnitelmien mukaan kaupungin pääkatua leikkasi 66 metrin välein 10 sivukatua. Ne muodostivat kaupunkiin suorakulmion muotoisia kortteleita 50- 60 metrin välein. Merkittävimpien katujen varsilla oli jalkakäytävät jotka oli katettu pylväskäytävillä.


title: Augusta Raurica

text:
Kaupungin alueesta on tutkittu noin 20%. Kaivaukset ovat paljastaneet kaupungissa olleen roomalaiskaupunkien tapaan julkisista rakennuksista amfiteatterin, basilikan ja teatterin. On löydetty myös yksitystaloja joissa on ollut tabernoja. Kaupungin parhaana aikana, 100-luvulla jaa, väkiluku on ollut arviolta 20 000 henkilöä.
Vuonna 250 jaa aluetta koetteli maanjäristys ja vuonna 260 kaupunki kärsi tuhoja joko kurittomien legioonalaisten tai alemannien ryöstelyissä. Roomalaiset rakensivat alueelle Castrum Rauracensen linnoituksen, jonne siirtyi suurin osa asukkaista. Tästä sai alkunsa nykyaikainen Kaiseraugust. Varsinaisen kaupungin alue jäi pysyvästi asumattomaksi.


title: Augusta Raurica

text: Alueella on nykyään museo, missä voi tutustua alueella tehtyjen kaivausten yhteydessä tehtyihin löytöihin. Museon yhteydessä on roomalaisen talon ennallistus, joka esittelee roomalaisten arkielämää. Museon esineistöön kuuluu myös Augusta Rauracen hopea-aarre. Kyseessä on todennäköisesti linnoituksen komentajan omistama esineistö ja se kaivettiin esiin vuosina 1961- 1962.


title: Pensuo

text: Pensuo on Lahden Nastolassa sijaitseva kylä. Pensuo sijaitsee noin 6 kilometriä Villähteeltä etelään Heinämaantien varressa Orimattilan rajan läheisyydessä.


title: Pensuo

text:
Pensuon läheisyydessä sijaitsee entinen kyläkoulu Tapiolan koulu.
Nastolan kunnanvaltuusto päätti Tapiolan koulun lakkauttamisesta kesällä 2015. Kuntaliitoksen myötä rakennuksen omistajaksi tullut Lahden kaupunki päätti aiemmin talvella panna koulurakennuksen myyntiin.


title: San Marcos

text: San Marcos on evankelista Markus espanjaksi. Hänen mukaansa on nimetty useita kaupunkeja ja muita paikkoja


title: Team Tour 2011

text: Mäkihypyn Team Tour vuonna 2011 käytiin 29. tammikuuta – 6. helmikuuta 2011 Saksassa. Tapahtuma oli Kansainvälisen hiihtoliiton järjestämä. Kilpailut käytiin Willingenissä 29.–30.1., Klingenthalissa 2.2. ja lopuksi Oberstdorfin lentomäessä 5.–6.2.2011. Kaikissa käytiin henkilökohtainen kilpailu ja lisäksi Willingissä ensimmäisenä kilpailuna ja Oberstdorfissa viimeisenä kilpailuna joukkuekilpailu. Vuoden 2011 Team tourin voittaja oli Itävalta. Suomen sijoitus kokonaistuloksissa oli viides.


title: Lars Grini

text: Lars Grini (s. 29. kesäkuuta 1944) on norjalainen uransa jo lopettanut mäkihyppääjä. Hän voitti pronssia suurmäen kilpailusta vuoden 1968 talviolympialaisissa.


title: Team Tour 2013

text: Mäkihypyn Team Tour 2013 käytiin 9. helmikuuta 2013 – 17. helmikuuta 2013 Saksassa. Tapahtuma oli Kansainvälisen hiihtoliiton isännöimä. Kilpailut käytiin Willingenissä, Klingenthalissa ja lopuksi Oberstdorfissa.


title: Calvi-luokka

text: Calvi-luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston kolmen sukellusveneen muodostama alusluokka, jonka alukset palvelivat toisessa maailmansodassa.


title: Calvi-luokka

text: OTO:n suunnittelemat alukset olivat paranneltuja versioita telakan aiemmasta Balilla-luokasta. Niiden leveys oli hieman suurempi ja rungon muotoa oli parannettu, jotta vakaus saatiin paremmaksi. Aluksiin asennettiin heikkotehoisemmat moottorit, mikä laski suunniteltua huippunopeutta. Todellinen nopeus oli kuitenkin hieman parempi kuin edeltäjillä eli 16,8 solmua pinta-ajossa ja 4,7 solmua sukelluksissa.


title: Charles Pathé

text: Charles Morand Pathé (26. joulukuuta 1863 Chevry-Cossigny, Seine-et-Marne – 25. joulukuuta 1957 Monte Carlo) oli ranskalainen liikemies ja elokuvatuottaja. Hänet tunnetaan elokuvayhtiö Pathé Frèresin perustajana.


title: Charles Pathé

text: Charles Pathé syntyi lihakauppiaan perheeseen. Hän palveli armeijassa ja kokeili erilaisia liiketoimia. Vuonna 1894 Pathé osti Edisonin fonografin, jota hän esitteli maksusta tivoleissa ja sirkuksissa. Pian hän ryhtyi valmistamaan fonografeja ja elokuvakameroita. Vuonna 1896 Charles perusti veljiensä Émilen, Jacquestin ja Théophilen kanssa Société Pathé Frères -yhtiön, joka valmisti myös raakafilmiä ja teki elokuvia. Vuonna 1898 Émile otti vastuulleen yhtiön fonografiosaston ja Charles alkoi johtaa sen elokuvaosastoa apunaan tuotantopäällikkö Ferdinand Zecca.


title: Charles Pathé

text: Pathén tuotanto laajeni nopeasti ja 1900-luvun alussa siitä tuli maailman johtava elokuvayhtiö. Ensimmäisen maailmansodan aiheuttamien vastoinkäymisten jälkeen Charles Pathé keskittyi yhdysvaltalaisen Pathé Exchange -yhtiön johtamiseen ja luovutti osan vastuistaan Ranskassa apulaiselleen Léon Madieulle. Vuonna 1919 yhtiö jaettiin kahtia ja monet sen tytäryritykset myytiin pois. Väärinkäytöksistä syytetty Charles Pathé luopui osakkeistaan kansainvälisen talouskriisin aikaan 1929 ja yhtiön omistajaksi tuli Bernard Natan. Sittemmin syytöksista vapautettu Pathé vetäytyi viettämään hiljaista elämää.


title: Kyūshū Shinkansen

text: Kyūshū Shinkansen () on Japanin Kyūshūn saarella kulkeva, Fukuokan ja Kagoshiman kaupungit toisiinsa yhdistävä Shinkansen-suurnopeusjunalinja. Sitä liikennöi JR Kyūshū ja se muodostaa jatkeen Osakan ja Fukuokan väliselle San’yō Shinkansenille. Linjan eteläinen osuus Shin-Yatsushirosta Kagoshimaan avattiin vuonna 2004, pohjoinen osuus Shin-Yatsushirosta Fukuokan Hakataan vuonna 2011. Se mahdollisti Shinkansen-vuorojen läpiajon Kagoshimasta aina Osakaan saakka. Rakenteilla on haaralinja Nagasakiin.


title: Kyūshū Shinkansen

text: Kyūshū Shinkansen on 257 kilometriä pitkä ja linjalla on 12 asemaa (tariffikilometrejä on 288,9). Vuonna 2017 Hakatan ja Kumamoton välisellä osuudella matkusti keskimäärin 27 579 ihmistä päivässä, Kumamoton ja Kagoshiman välisellä osuudella 13 062. Junien huippunopeus on 260 kilometriä tunnissa.


title: Kyūshū Shinkansen

text: Kagoshimaan johtavan Shinkansen-linjan yleissuunnitelma hyväksyttiin kesäkuussa 1972. Ensimmäinen osuus sai rakennusluvan vuonna 1991 ja Kyūshū Shinkansenin eteläinen osa Kagoshimasta Shin-Yatsushiroon avattiin lopulta maaliskuussa 2004. Linjalla kulkeva "Tsubame"-vuoro nimettiin aiemmin Fukuokasta Kagoshimaan kulkeneen samannimisen pikajunan mukaan. Vuosina 2004–2011, ennen linjan pohjoisen osan valmistumista, Fukuokan Hakatan ja Shin-Yatsushiron välillä kulki Kagoshima-päälinjaa käyttänyt "Relay Tsubame" -pikajuna, josta järjestettiin Shin-Yatsushirossa vaihtoyhteys Shinkanseniin. Vaikka Japanissa Shinkansen-junat ja tavanomaiset junat käyttävät tavallisesti toisistaan erillisiä asemia, Shin-Yatsushirossa molemmilla junilla oli poikkeuksellisesti käytössään yhteinen laituri, mikä teki vaihtoyhteydestä kätevän. Jo eteläisen osuuden avautuminen toi huomattavan, noin 1,5 tunnin säästön matka-aikoihin Fukuokan ja Kagoshiman välillä, sillä rannikkoa seuraileva mutkainen Kagoshima-päälinja oli paljon Shinkansen-linjaa pidempi ja hitaampi yhteys. Shinkansenin avautumisen jälkeen osa siitä siirrettiin kolmannen sektorin yrityksen Hisatsu orenji -rautatien liikennöitäväksi.


title: Kyūshū Shinkansen

text: Kokonaisuudessaan Kyūshū Shinkansen avattiin liikenteelle 12. maaliskuuta 2011. Toisen osuuden radasta 70 prosenttia kulkee sillalla ja 30 prosenttia tunnelissa. Osuuden rakentaminen maksoi noin 892 miljardia jeniä. Matka-aika Hakatasta Kagoshimaan lyheni edelleen 2 tunnista 12 minuutista tuntiin 20 minuuttiin.


title: Kyūshū Shinkansen

text: Suunnitteilla on 143 kilometrin pituinen haaralinja Hakatasta Nagasakiin. Sen ensimmäinen, 66 kilometrin pituinen osuus Nagasakista Takeo-onseniin on rakenteilla ja tarkoitus avata liikenteelle vuonna 2022. Hakatan ja Takeo-onsenin välillä aiotaan käyttää samantyyppistä "relay"-pikajunaa kuin aiemmin Hakatan ja Shin-Yatsushiron välillä. Selvityksessä on ollut myös raideleveyttä vaihtamaan kykenevän junakaluston ("free gauge train") käyttö, sillä Shinkansen-linjan raideleveys on 1 435 mm, muun rataverkon 1 067 mm.


title: Kyūshū Shinkansen

text: Kyūshū Shinkansenilla liikennöidään päivässä 119 junavuoroa (maaliskuussa 2018), joista 46 jatkaa San’yō Shinkansenille. Matka Kagoshimasta Hakataan kestää nopeimmillaan 1 h 16 min, Kagoshimasta Shin-Ōsakaan 3 h 41 min. Linjalla ajetaan kolmenlaisia junavuoroja, joista nopein on "Mizuho", toiseksi nopein "Sakura" ja hitain kaikilla asemilla pysähtyvä "Tsubame". Mizuho-vuorot ja jotkin Sakura-vuorot jatkavat Osakaan saakka. Mizuho pysähtyy Kagoshiman ja Hakatan välillä ainoastaan Kumamotossa, Sakura myös joillakin väliasemilla. Japan Rail Pass -matkailijalippu ei kelpaa Mizuho-junissa.


title: Marcello-luokka

text: Marcello-luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston yhdentoista sukellusveneen muodostama alusluokka, jonka alukset palvelivat toisessa maailmansodassa.


title: Marcello-luokka

text: Aluksissa oli osittain kaksinkertainen runko ja sisäiset painolastisäiliöt.


title: Nordic Futsal Cup 2013

text: Nordic Futsal Cup 2013 oli historian ensimmäinen Pohjoismaiden Mestaruusturnaus futsalissa. Se järjestettiin 4.–7.12.2013 Nykøbing Falsterissa, Tanskassa. Ensimmäisen Pohjoismaiden Mestaruuden voitti neljän maan turnauksessa Ruotsi.


title: Roksana Węgiel

text: Roksana Węgiel (s. 11. tammikuuta 2005 Jasło) on puolalainen laulaja, joka edusti Puolaa vuoden 2018 lasten Euroviisuissa kappaleellaan ”Anyone I Want to Be” ja voitti kilpailun.


title: Roksana Węgiel

text: Lapsena hän harjoitteli rytmistä voimistelua ja judoa. Hän aloitti laulamisen 8-vuotiaana.


title: Roksana Węgiel

text: Vuonna 2017 hän osallistui ensimmäisessa puolalaisen The Voice Kidsin kaudessa, jossa hänen valmentajanaan toimi Edyta Górniak. Hän pääsi finaalin ja voitti kilpailun.


title: Roksana Węgiel

text: 21. syyskuuta 2018 ilmoitettiin, että hän edustaa Puolaa lasten Euroviisuissa. 25. marraskuuta hän kilpaili kilpailun finaalissa, jossa hän esiintyi viimeisenä, kahdentenakymmenentenä. Hän voitti kilpailun 215 pisteellä (136 katsojilta ja 79 tuomareilta)


title: Kamal Kamyabinia

text: Kamaleddin Kamyabinia (; s. 18. tammikuuta 1989 Teheran, Iran) on iranilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Persepolis FC:tä Persianlahti Pro League -sarjassa ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.


title: Santa Maria (Kalifornia)

text: Santa Maria on noin sadantuhannen asukkaan kaupunki Santa Barbaran piirikunnassa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa.


title: Santa Maria (Kalifornia)

text: Se sijaitsee Santa Marian laaksossa, jossa on useita viinitarhoja.


title: Santa Maria (Kalifornia)

text: Vuoden 2010 väestönlaskennassa kaupungissa oli 99 553 asukasta, arvio vuodelle 2017 oli 107 000. Asukkaista noin 70% on valkoisia, 5,4% aasialaisia.


title: Watsonville

text: Watsonville on noin 50 000 asukkaan kaupunki Santa Cruzin piirikunnassa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa.


title: Watsonville

text: Watsonville sijaitsee Pajaron laakson maatalousalueella. Siellä jalostetaan ympäröivän alueen marjoja ja vihanneksia. Kaupungissa toimii myös omenasiideritehdas. Vuonna 1989 maanjäristys aiheutti Watsonvillessa vaurioita.


title: Watsonville

text: Vuoden 2010 väestönlaskennassa kaupungissa oli 51 199 asukasta, arvio vuodelle 2017 oli noin 54 000. Asukkaista noin 82% on espanjalais- tai latinotaustaisia, 3% aasialaisia.


title: Aleksanterinleivos

text: Aleksanterinleivos on murotaikinasta, vadelmahillosta tai omenamarmeladista sekä kananmunan keltuaisesta koostuva leivos, jota on valmistettu Suomessa 1800-luvun alusta lähtien.


title: Aleksanterinleivos

text: Leivos on yleensä kuorrutettu kiinteällä, elintarvikevärillä vaaleanpunaiseksi värjätyllä tomusokerilla, jossa voi olla myös suklaasta tai sokerista tehtyjä ohuita koristekuvioita päällä.


title: Aleksanterinleivos

text: Leivosten historiaan perehtynyt etnologian professori Bo Lönnqvist liittää nimikkoleivokset vahvaan henkilökulttiin. Leivos on nimetty Venäjän keisarin Aleksanteri I:n mukaan.


title: Aleksanterinleivos

text: Tanskassa leivos tunnetaan nimellä "hindbaersnitte". Latviassa leivos on nimeltään "Aleksandra torte", joka luotiin erään toisen keisarin, Aleksanteri III:n Riikan vierailun kunniaksi. Ainesosat ja leivoksen ulkonäkö ovat samanlaiset kuin suomalaisessa aleksanterinleivoksessa.


title: Aleksanterinleivos

text: Leivos tunnetaan myös englanniksi nimellä Alexandertorte, jolla viitataan yleensä latvialaiseen leivokseen.


title: Visalia

text: Visalia on yli 135 000 asukkaan kaupunki Tularen piirikunnassa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa.


title: Visalia

text: Visalia on vanhin kaupunki San Franciscon ja Los Angelesin välillä, perustettu 1852 ja sai kaupunkioikeudet 1874.


title: Visalia

text: Vuoden 2010 väestönlaskennassa kaupungissa oli 124 442 asukasta, arvio vuodelle 2017 oli noin 133 000. Asukkaista noin puolet on espanjalais- tai latinotaustaisia, 6% aasialaisia.


title: Porterville

text: Porterville on noin 50 000 asukkaan kaupunki Tularen piirikunnassa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa.


title: Porterville

text: Porterville sijaitsee Sierra Nevadan kukkuloiden juurella. Monet seudun työpaikoista iittyvät maatalouteen. Portervillessä toimii myös Sequoian kansallispuiston opastuskeskus. Kaupunki syntyi kultakuumeen aikana kauppapaikaksi.


title: Porterville

text: Vuoden 2010 väestönlaskennassa kaupungissa oli 54 165 asukasta, arvio vuodelle 2017 oli noin 59 000. Asukkaista noin 65% on espanjalais- tai latinotaustaisia, 5% aasialaisia.


title: Alpinen piirikunta

text: Alpinen piirikunta on piirikunta Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Se on Kalifornian piirikunnista väkiluvultaan pienin.


title: Alpinen piirikunta

text: Piirikunnassa asui 1 175 ihmistä vuoden 2010 väestönlaskennassa. Heistä 71% oli valkoihoisia ja 22% kuului Amerikan alkuperäiskansoihin.


title: Alpinen piirikunta

text: Piirikunta sijaitsee Sierra Nevadan vuoristossa. Siellä on kaksi hiihtokeskusta.


title: Allen Chastanet

text: Allen Michael Chastanet (s. 20. marraskuuta 1960) on Saint Luciassa syntynyt bisnesmies ja poliitikko. Allen Chastanet on ollut Saint Lucian pääministeri, vuodesta 2016, ja on vieläkin. Hän on palvellut Saint Lucian siviili-ilmailun ja turismin ministerinä, vuosina 2006–2011. Chastanet on naimisissa, puoliso Raquel DuBoulay-Chastanet.


title: Yömerineula

text: Yömerineula ("Heraldia nocturna") on merineulojen heimoon kuuluva merikala.


title: Yömerineula

text: Lajin kalat ovat väritykseltään kauttaaltaan keltaisia ja kyljessä on mahdollisesti katkonainen tumma raita. Laji on melko pienikokoinen, suurimmillaankin alle 10 senttimetrin pituinen-


title: Yömerineula

text: Lajin levinneisyys ulottuu Intian valtamerellä Australiaan. Yömerineula elää aivan merenpinnan tuntumassa, 2-15 metrin syvyydessä. Lajin uhanalaisuusluokitus on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton mukaan elinvoimainen.


title: Yömerineula

text: Yömerineula ruokailee yöaikaan. Lajin uros pitää mätimunia taskussa vatsapuolellaan.


title: Team Tour 2012

text: Mäkihypyn Team Tour 2012 oli Kansainvälisen hiihtoliiton järjestämä järjestyksessään neljäs Team Tour, joka pidettiin Saksassa. Kilpailut käytiin Willingenissä, Klingenthalissa ja lopuksi Oberstdorfin lentomäessä. Suomen joukkue (Janne Happonen, Olli Muotka, Matti Hautamäki, Anssi Koivuranta) sijoittui kahdeksanneksi.


title: Lapsityövoima Venäjällä ja Neuvostoliitossa 1800–1900-luvulla

text: Termi lapsityö tarkoittaa alaikäisten lasten tekemää työtä, joka on haitallista ja vaarallista lapsen fyysiselle ja henkiselle kehitykselle. Lapsityövoima häiritsee lasten koulunkäyntiä, irrottaa lapsen perheestään ja altistaa hänet vakaville vaaroille ja sairauksille (kansainvälisen työjärjestö ILO:n määritelmä) (ks.Lapsityö).


text: Lapsityövoimaa on käytetty Venäjän historiassa eri ammattialoilla, kuten maatalous-, teollisuus- ja palvelualoilla .. Vasta Neuvostoliiton aikana lapsityövoimasta luovuttiin.


text: Lasten työntekoon suhtauduttiin Venäjällä 1900-luvulle asti hyvin neutraalisti ja nähtiin sen olevan tärkeä osa lasten kasvatusta ja hänen kehittymistään aikuiseksi. Heikko taloudellinen tilanne, perheen koko ja kokoonpano vaikuttivat kylissä asuvien lapsien tarpeeseen tehdä töitä. Köyhyys pakotti lapset töihin. Talonpoikien kesken työt jaettiin perheessä iän, sukupuolen ja fyysisten ominaisuuksien mukaan. Työikä määräytyi iän perusteella. Virallinen työikä alkoi 17-vuotiaana ja jatkui 65 ikävuoteen asti. Lapset alle 5–6-vuotta ja aikuiset yli 65-vuotta useimmiten eivät tehneet töitä .


text: Iältään 8–14-vuotiaat lapset tekivät puoliaikaista työpäivää, ja he työskentelivät kevyemmän työn parissa, kun taas 14–16-vuotiaat lapset tekivät saman verran töitä, mutta raskaamman työn parissa. Venäjän eri alueilla oli omat käytännöt, milloin nuori siirtyi kokoaikaiseen työhön . Ennen teollistumisen aikakautta lapset työskentelivät myös kartanoissa ja valtiolla .


text: Vuoden 1818 maaorjalain mukaan 8 ikävuoteen asti vanhempien piti elättää omaa lastaan, jonka jälkeen lapsen piti itse tienata ruokansa. Lapsen täytettyään 10 vuotta, hänestä tuli harjoittelija, jolloin hän alkoi itse tienaamaan tulonsa. Perintöorjat saivat ruokaa omistajiltaan 11-12 ikävuoteen asti, jonka jälkeen heistä tuli palkallisia työharjoittelijoita .


text: Venäjän teollistuminen vaikutti lapsityövoiman kysyntään 1800–1900-luvun taitteessa. Eri teollisuuden aloilla työskenteli työläisten ohella myös maalta saapuvia työläisiä, joiden koulutustaso oli heikkoa ja joiden työvoima oli edullista. Tämän ohella töihin otettiin myös naisia ja lapsia, sillä heidän työnteosta maksettiin alhaisempaa palkkaa kuin koulutetuille työläisille tai maataloustyöläisille . Lapset saivat 45% vähemmän palkkaa kuin täysi-ikäiset työntekijät. .


text: Halvan työvoiman vuoksi lapsityövoimaa käytettiin eri teollisuuden aloilla. Esimerkiksi metalliteollisuudessa työskenteli 1000 työntekijää kohti 11 lasta, jotka edustivat molempaa sukupuolta ja olivat 12-15 vuotta vanhoja, ruokateollisuudessa 14 lasta, paperiteollisuudessa 58 lasta, hedelmätuotannossa 40 lasta, tupakkateollisuudessa 60 lasta ja tulitukkutehtailla 141 lasta. Tämän ohella lapsia työskenteli myös puuteollisuudessa, olutpanimoilla ja sokeriteollisuudessa. Lapsen ikä, kunto ja terveystodistus vaikuttivat lapsen työllistymiseen


text: Vuonna 1882 säädettiin laki alaikäisistä tehdastyöläisistä (Zakon o maloletnih, rabotajushih na zavodah, fabrikah i manufakturah), jonka tarkoituksena oli rajoittaa lasten työllistymistä teollisuusaloille.


text:
Laki kielsi
1) 12-vuotiailta lapsilta työnteon.
2) 12–15-vuotiailta lapsilta yli 8 tuntisia työpäiviä, ja heidän työntekonsa ei saanut kestää yhtämittaisesti 4 tuntia enempää.
3) Alle 15-vuotiaiden lasten työskentelyn yötöissä eli kello 21.00–05.00 aikana. Alle 15-vuotiaat lapset eivät myöskään saaneet tehdä töitä sunnuntaisin ja juhlapäivinä.
4) Alle 15-vuotiaiden lasten työskentelyn terveyttä vaarantavissa tehtaissa, jotka olivat valtion sisäministerin määräämiä .Tämän lisäksi laki määräsi teollisuusalojen ottavan vastuun alaikäisen lapsen koulutuksesta. Jos alaikäisellä lapsella ei ollut kansakoulun todistusta koulunkäynnistään, työpaikan piti tarjota lapselle mahdollisuus opiskeluun 3 tuntia päivässä tai 18 tuntia viikossa
Vuonna 1885 säädettiin uusi tehdaslaki lasten ja naisten yötyöstä (Zakon o vospreshenii notšnoj raboty nesovershennoletnim i šenšhšinam na fabrikah, zavodah i manufakturah), joka kielsi alle 17-vuotiaiden lasten ja naisten työskentelyn yötöissä. Laki vaikutti paperi-, vaate- ja tulitikkuteollisuuteen. Vuonna 1897 laki laajeni koskemaan kaikkia vaateteollisuuden työpaikkoja .
Vuonna 1890 hyväksyttiin laki "Zakon ob izmenenii postanovlenij o rabote maloletnih, podrostkov v lic šhšenskogo pola na fabrikah, zavodah i manufakurah i o rasprostranenii pravil o rabote i obutšhenii maloletnih na remeslennye zavedenija", jonka mukaan käsityötehtailla yötyön aika lyhennettiin alkamaan kello 22.00 ja loppumaan kello 04.00. Lasiteollisuudessa lapset saivat tehdä yötöitä 6 tuntia. Alaikäisiä lapsia kutsuttiin 6 tunniksi töihin, jotka eivät sisältäneet taukoja tai 9 tunniksi töihin kahteen 4,5 tuntiseen vuorotyöpätkään
Vuonna 1915 työlakia muutettiin palvelemaan ensimmäisen maailmansodan tarpeita. Naisille ja lapsille, jotka tekivät töitä maanpuolustuksen puolesta ei saanut teetättää ylitöitä ..
Vaikka laki suojeli kansalaisiaan, tehtaat rikkoivat lakeja ja määräyksiä piittaamatta työntekijöiden terveydestä ja hyvinvoinnista, mikä johti tehtailla lasten tapaturmiin ja kuolleisuuteen. Esimerkiksi Kuma-joen lasiteollisuudessa työskenteli vuonna 1900 250 työntekijää ja osa heistä oli 8–9-vuotiaita lapsia. Vuonna 1882 tehtaalla Bogorsko-Gluhovskoj manufakture 67% tapaturmista sattui lapsille raskaiden työolojen takia. Tehdasteollisuudessa valvottiin hyvin heikosti lasten ja naisten oikeuksia, minkä takia tapaturman sattuessa vain 1/10 tapaturmista tutkittiin .
Useimmiten lapsityövoimaa hyödynnettiin tulitikkuteollisuudessa. Tuhatta työntekijää kohden tehtaalla työskenteli 141 lasta. Tulitikku- ja tupakkatehdas olivat työympäristöltään vaarallisimmat työpaikat lapsille sekä muille tehtaan työntekijöille. Tulitikkujen valmistuksessa hyödynnettiin valkoista fosforia, joka aiheutti työntekijöille erilaisia komplikaatioita, kuten hampaiden tippumista ja luusairauksia. Vasta 1906 vuonna laki kielsi valkoisen fosforin käytön tulitikkujen valmistamiseen, mutta vasta vuonna 1910 siitä luovuttiin tulitikkutehtailla kokonaan. Tulitikkutehtailla useimmiten rikottiin lakia ja annettiin huonosta työnteosta sakkoja
Venäjän taloudelliset ongelmat vaikuttivat lapsi- sekä naistyövoiman kysyntään vuosien 1895-1904 aikana. Vuonna 1895 tuhatta työntekijää kohtaan tehtaalla työskenteli 105 lasta ja vuonna 1901 heitä oli jo 141. Lapsityövoiman kysyntään vaikutti työn edullisuus. Palkkauksessa näkyi myös sukupuoliero. Tyttölapset saivat huonompaa palkkaa kuin poikalapset, minkä takia tyttölapsia alettiin palkkaamaan poikalapsiin verrattuna enemmän töihin. Tulitikkutehtailla 1895 vuonna työskenteli tuhatta alaikäistä työntekijää kohden 426 tyttölasta ja 574 poikalasta ja vuonna 1904 449 tyttölasta ja 551 poikalasta.


text:
Neuvostoliiton aikana lasten työnteko oli kiellettyä, ellei sille ollut valtion määräämää oikeutusta tai tarvetta. Lapsityövoima ei ollut vain ideologisesti ja oikeudellisesti hyväksyttävää, vaan sillä ei myöskään ollut paikkaa komentotaloudessa. Neuvostoliiton talous oli hallinnollisesti määrättyä, ja työvoiman liikkuvuus ja työmarkkinat olivat tarkasti säänneltyjä. Lasten yhteiskunnallinen rooli määrittyi perheen sosiaalistumisen ja koulutuksen avulla. Neuvostoliiton yhteiskunnallisessa rakenteessa nuorten tehtävänä oli toimia kommunismin rakentajina .
Lainsäädäntö lasten työnteosta muuttui Neuvostoliiton aikana. Vuonna 1922 alle 16-vuotiaiden lasten työllistäminen oli kiellettyä. Vain poikkeustapauksissa ammattiliitot ja työnväenliitot saattoivat antaa suostumuksen alle 14–16 -vuotiaiden lasten työnteolle . Vuodesta 1956 lähtien lasinsäädäntö salli 15-vuotiaiden lasten työnteon poikkeustapauksissa, jolloin lapsen piti saada ammattiliiton komitean ja yrityksen suostumus työntekoon. Vuoden 1974 lainsäädännössä määriteltiin edellytykset, joiden täyttyessä yli 14-vuotiaat lapset saivat tehdä töitä. Edellytykseksi katsottiin hyvä terveydentila, huoltajan, lapsen oppilaitoksen ja ammattiyhdistyksen suostumus lapsen työntekoon .


text: Virallisesti lapsityövoimaa tapahtui koulutusten merkeissä, kun lapsia valmistettiin työelämään. Lasten pakkotyötä tapahtui sadonkorjuun aikana kollektiivisilla maatiloilla. Tällaista toimintaa järjestivät koulut poliittisten viranomaisten pyynnöstä. Tämän tyyppinen pakkotyövoima kohdistui myös kaupunkilaisiin ja teollisuustyöntekijöihin. Vaikka maataloustyöntekijöiden puute aiheutti lapsityövoiman kysyntää, tiukat säädökset estivät lapsityövoiman käyttöä laajassa mittakaavassa muilla aloilla .


title: Viiksihai

text: Viiksihai ("Ginglymostoma cirratum") on viiksihaiden heimoon kuuluva kala, joka elää Atlantin valtamerellä.


title: Viiksihai

text: Laji elää melko lähellä merenpintaa. Viiksihai elää meri- tai murtovedessä. Laji on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton mukaan puutteellisesti tunnettu.


title: Viiksihai

text: Lajin ravintoa ovat erilaiset selkärangattomat sekä kalat, kuten monnikalat. Viiksihain poikueessa on tavallisesti noin 25 poikasta.


title: Ozza Mons

text: Ozza Mons on inaktiivinen tulivuori Venuksella, lähellä planeetan päiväntasaajaa. Vuori on nimetty persialaisen jumalattaren Ozzan mukaan.


title: Ozza Mons

text: Ozza Monsin kaldera on läpimitaltaan peräti 507 kilometria. Tulivuori on luotainten havaintojen mukaan ollut aktiivinen melko äskettäin.


title: Video Cassette Recording

text: Video Cassette Recording (lyh. VCR) on Philipsin kehittämä videonauhurijärjestelmä. Se käyttää analogista, kasettiin pakattua magneettinauhaa. VCR esiteltiin vuonna 1971 ja se oli ensimmäinen kaupallisesti menestynyt kotivideojärjestelmä. VCR-laitteissa on oma televisioviritin, joka on kotivideonauhureiden keskeinen ominaisuus. Järjestelmän kehitystyö aloitettiin 1960-luvulla, ja sen tekniikka suunniteltiin lähitulevaisuutta silmällä pitäen: jo ensimmäisessä VCR-laitteessa oli värillinen tallennus ja toisto. Järjestelmän audioteknologia mahdollistaa periaatteessa myös monikanavaisen äänentoiston, vaikka stereofoniset televisiolähetykset yleistyivät vasta 1980-luvulla, jolloin VCR oli jo poistumassa markkinoilta.


title: Video Cassette Recording

text: Video Cassette Recording -järjestelmä on perusteiltaan samanlainen kuin myöhemmät kotivideojärjestelmät: kasettiin pakattua analogista magneettinauhaa lukee helical scan -teknologiaan perustuva pyörivä kuvapää. Huomattavin ero on kelojen sijainti toisiinsa nähden: VCR-kasetissa ne on sijoitettu päällekkäin, kun taas Betamax-, VHS- ja Video 2000 -järjestelmissä kelat ovat rinnakkain. VCR-kasetissa nauha kulkee alhaalta ylös, muissa järjestelmissä se kulkee vasemmalta oikealle. VCR-nauhan leveys on puoli tuumaa eli sama kuin Betamaxin ja VHS:n; Video 2000 -nauhan leveys on myös puoli tuumaa, mutta kaksipuolisuutensa johdosta se on faktisesti neljännestuuman järjestelmä.


title: Video Cassette Recording

text: Pyörivä kuvapää mahdollisti verraten alhaisen nauhannopeuden, joka taasen mahdollisti kompaktin videokasetin kehittämisen. VCR-järjestelmän nauhannopeus on 14,29 cm/s ja VCR-Longplayn puolestaan 6,56 cm/s. Kuvarummun halkaisija on 105 mm, pyörimisnopeus 1500/min ja suhteellinen lukunopeus 8,1 m/s.


title: Video Cassette Recording

text: Ensimmäinen kuluttajamarkkinoille tuotu VCR-laite oli Philips N1500. Sen kotelo on alaosastaan ruskeaa puuta; osittain puisten koteloiden käyttö oli tyyppillistä saman aikakauden viihde-elektronisille laitteille. Laitteessa on analoginen kello, mekaaninen kolminumeroinen nauhalaskuri ja mekaaninen ajastin, jolla laitteen voi ohjelmoida nauhoittamaan yhden ohjelman lähimmän vuorokauden aikana. Laitetta ohjataan mekaanisin painonäppäimin. 1970-luvun kuluessa VCR-nauhureihin kehitettiin uusia ominaisuuksia, kuten pysäytyskuva. Vuonna 1976 esiteltiin Philips N1502, jossa analoginen kello oli korvattu digitaalisella. Vuonna 1978 markkinoille tuotiin Philips N1700, jossa on longplay-ominaisuus eli tunnin nauhalle saattoi tallentaa kaksi tuntia ohjelmaa.


title: Video Cassette Recording

text: Philipsin tekniikkaan perustuvia VCR-nauhureita valmistivat myös Telefunken, Nordmende, Blaupunkt, Siemens, Loewe ja Luxor. Grundig kehitti VCR-järjestelmästä oman SVR-laitteensa, joka kykeni tallentamaan kolme tuntia ohjelmaa. Vuonna 1979 esitelty Grundig SVR 4004 oli teknisesti kehittynyt elektronisine hallintalaitteineen, mutta se sai väistyä Philipsin ja Grundigin yhteisprojektin, Video 2000 -järjestelmän tieltä. VCR-järjestelmä ei siten osallistunut 1980-luvun videojärjestelmäsotaan.


title: Video Cassette Recording

text: Philipsin VCR-nauhureiden muotokieli pysyi varsin yhtenäisenä. Hallintanäppäimet ovat etupaneelin yläosassa, joka on kalteva. Nauhurit ovat päältäladattavia, kasettipesä sijaitsee vasemmalla ja kello oikealla. Grundig käytti myös toisenlaisia ratkaisuja, eli sijoitti kasettipesän oikealle ja muotoili etupaneelin pystysuoraksi. Myös Siemens ja Loewe muotoilivat etupaneelin pystysuoraksi. Luxorin ja Telefunkenin nauhurit sen sijaan noudattivat Philipsin muotoilua. Laitteet eivät juurikaan pienentyneet 1970-luvun aikana: niiden leveys oli yli puoli metriä, korkeus noin 15–20 senttimetriä ja paino 15–20 kilogrammaa.


title: Video Cassette Recording

text: 1960-luvun lopulla Philips oli tuonut markkinoille avokelaa käyttävän LDL 1000 -nauhurinsa, jonka tallennus- ja toistoaika oli noin 40 minuuttia. Laitetta markkinoitiin kotikäyttöön; saksankielisellä alueella käytettiin termiä Heim-Video-Recorder. Avokela oli epäkäytännöllinen, joten se korvattiin kasettiin pakatulla nauhalla, kuten audionauhojen kohdalla oli tehty 1960-luvun alussa. Tuloksena oli VCR-järjestelmä.


title: Video Cassette Recording

text: Sony oli esitellyt oman kasettiin pakattua videonauhaa käyttävän U-matic-järjestelmänsä 1970-luvun taitteessa. Se ei kuitenkaan menestynyt kuluttajamarkkinoilla. Laitteet olivat liian kalliita ja kookkaita kotikäyttöön, mutta korkeatasoisen kuvanlaatunsa ansiosta ne päätyivät puoliammattimaiseen käyttöön.


title: Video Cassette Recording

text: Philips korvasi VCR:n Video 2000 -järjestelmällä vuonna 1979. Sony oli tuonut markkinoille Betamaxin 1975 ja JVC puolestaan VHS:n 1976. Video 2000 ei ehtinyt Euroopan ulkopuolisille markkinoille, jotka olivat jo Betamaxin ja VHS:n hallinnassa. Järjestelmän valmistaminen lopetettiin 1980-luvun lopulla. VHS voitti kilvan markkinaosuuksista ja siitä tuli hallitseva videonauhureiden standardi, kunnes digitaaliset tallennus- ja toistomuodot syrjäyttivät sen 2000-luvun alussa.


title: Team Tour 2009

text: Mäkihypyn Team Tour 2009 oli Kansainvälisen hiihtoliiton järjestämä ensimmäinen Team Tour -kilpailu. Kilpailut käytiin Willingenissä, Klingenthalissa ja lopuksi Oberstdorfissa. Suomen joukkue (Ville Larinto, Kalle Keituri, Matti Hautamäki, Harri Olli) sijoittui kolmanneksi saaden näin pronssia.


title: Isoforonidi-isosyanaatti

text: Isoforonidi-isosyanaatti (CHNO) on isosyanaatteihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lähtöaineena valmistettaessa polyuretaanimuoveja.


title: Isoforonidi-isosyanaatti

text: Huoneenlämpötilassa isoforonidi-isosyanaatti on väritöntä tai keltaista nestettä. Yhdiste reagoi monien nukleofiilien kuten veden, alkoholien ja amiinien kanssa. Se on lievästi myrkyllistä ja aineelle altistumisesta oireita voivat olla kurkkukipu, yskä ja ihon sekä silmien punoitus ja syöpymisvammat. Isoforonidi-isosyanaatissa on kaksi isosyanaattiryhmää, jotka ovat reaktiivisuudeltaan erilaiset.


title: Isoforonidi-isosyanaatti

text: Isoforonidi-isosyanaatti valmistetaan lähtien isoforonista, joka reagoi konjugaattiadditiolla vetysyanidin kanssa muodostaen isoforoninitriiliä. Tämä yhdiste reagoi pelkistävällä aminoinnilla ammoniakin kanssa ja välivaiheena muodostuva imiini pelkistetään vedyttämällä. Samalla syanoryhmä pelkistyy aminoryhmäksi ja muodostuu isoforonidiamiinia. Isoforonidiamiini reagoi fosgeenin kanssa isoforonidi-isosyanaatiksi.


title: Isoforonidi-isosyanaatti

text: Isoforonidi-isosyanaattia käytetään valmistettaessa polyuretaanipinnoitteita ja -elastomeereja. Yhdiste parantaa niiden kestävyyttä, parantaa hapettumisenkestoa ja vähentää polyuretaaneille tyypillistä valon aiheuttamaa kellastumista.


title: Kairala (kylä Pelkosenniemellä)

text: Kairala on noin kuudenkymmenen asukkaan kylä valtatie 5:n varressa Pelkosenniemen kunnassa, noin 10 kilometriä sen kirkonkylästä pohjoiseen. Kylää halkoo Kemijokeen laskeva Kitinen, ja kylän asutus sijoittuu joen molemmille puolille. Kylän itä- ja länsipuolen yhdistää vuonna 1987 valmistunut silta.


title: Kairala (kylä Pelkosenniemellä)

text: Kylän länsipuolelle ominaista ovat monet vanhat pääosin 1900-luvun taitteen molemmin puolin rakennetut peräpohjalaiset hirsirakennukset, jotka jäivät Lapin sodassa polttamatta saksalaisten vetäytyessä pohjoista kohti joen itäpuolelta. Kylän itäpuoli poltettiinkin yhtä aittarakennusta lukuun ottamatta kokonaan.


title: Team Tour 2010

text: Mäkihypyn Team Tour 2010 oli Kansainvälisen hiihtoliiton isännöimä järjestyksessään toinen Team Tour -kilpailu, joka pidettiin Saksassa. Kilpailu käytiin Willingenissä, Klingenthalissa ja lopuksi Oberstdorfissa.


title: Dmitrii Mushketov

text: Dmitrii Ivanovich Mushketov (ven. Дми́трий Ива́нович Мушкетов) (19. maaliskuuta 1882 (G: 31. maaliskuuta) – 18. helmikuuta 1938) oli venäläinen geologi ja paleontologi, joka vangittiin ja teloitettiin Stalinin vainojen aikana väärennettyjen todisteiden nojalla.


title: Dmitrii Mushketov

text: Mushketov syntyi Pietarissa. Hänen vanhempansa olivat Pietarin kaivosinstituutin geologi Ivan Vasil’evich Mushketov ja Ekaterina Pavlovna Mushketova. Hän sai äidiltään perusteellisen kotiopetuksen, johon kuului saksan, ranskan ja englannin oppiminen. Vuosina 1891–1899 suoritettujen lukio-opintojen jälkeen hän siirtyi kaivosinstituuttiin vuonna 1899 ja valmistui sieltä vuonna 1907. Saman vuoden toukokuussa hän myös siirtyi Geologian komitean palvelukseen.


title: Dmitrii Mushketov

text: Vuonna 1905 Venäjän maantieteellinen seura (RGO) myönsi Mushketoville pienemmän hopeamitalin tunnustuksena osallistumisesta Darvazin alueelle suuntautuneelle tutkimusmatkalle.


title: Dmitrii Mushketov

text: Mushketov kulki uransa aikana eri puolilla maailmaa keräämässä näytteitä ja suorittamassa tutkimuksia, mutta erityisesti hän keskittyi Keski-Aasian alueen geologiseen kartoittamiseen. Vuosina 1906–1916 hän kartoitti itäisen Ferganan alueen, ja myöhemmin teki tektoniset kartat Turkmenistanista ja Keski-Aasiasta. Laattatektoniikan ja seismologian ohella hän perehtyi myös muun muassa geomorfologiaan, jäätiköihin ja resurssimineraaleihin, ja kirjoitti uransa aikana yli 50 tieteellistä julkaisua. Mushketov lisäksi tuotti isänsä vuosina 1888–1891 kirjoittamasta 2-osaisesta geologian oppikirjasta uusilla tiedoilla päivitettyjä uusintapainoksia, joista 4. ja viimeinen ilmestyi vuonna 1936.


title: Dmitrii Mushketov

text: Mushketov nimitettiin kaivosinstituutin johtajaksi vuonna 1918 ja toimi virassa 9 vuotta. Lisäksi hän oli Geologian komitean johdossa vuosina 1926–1929. Hän saavutti tutkijanuransa aikana runsaasti arvostusta kansainvälisen asiantuntijayhteisön keskuudessa, ja hänet valittiin useiden niin venäläisten kuin ulkomaalaisten geologianseurojen jäseneksi.


title: Dmitrii Mushketov

text: Mushketov osallistui Kansainväliseen geologian konferenssiin vuosina 1922 (Belgia), 1926 (Espanja) ja 1929 (Etelä-Afrikka). Hän valmistautui matkustamaan konferenssiin myös vuonna 1933 (U.S.A.), mutta häntä kiellettiin osallistumasta tilaisuuteen. Mushketovin sijasta Neuvostoliiton delegaatiota johti geologi Ivan Gubkin.


title: Dmitrii Mushketov

text: Vuonna 1937 Mushketov oli valmistautunut osallistumaan vuoden Kansainväliseen geologian konferenssiin Moskovassa, mutta hänet pidätettiin 29.6, 23 päivää ennen tilaisuuden alkamista. 29.3.1956 Neuvostoliiton korkein oikeus paljasti Mushketovin kohtalon vastauksena Geologian tutkimuksen komission viralliselle tiedustelulle. Mushketovin pidätyksen syynä olivat väärennetyt syytteet vallankumouksen vastaisen fasistiliikkeen organisoinnista vuonna 1930 ja muista väitetyistä sabotaasitoimista. Hänet oli teloitettu 18.2.1938. 8.12.1956 Mushketov julistettiin kuolemanjälkeisesti syyttömäksi.


title: Eirekr Kaukomatkaajan saaga

text: Eirekr Kaukomatkaajan saaga (isl. "Eireks saga viðförla" tai "Eiríks saga viðförla") on keskiaikainen islantilainen saaga, jonka kirjoittajaa ei tunneta nimeltä. Se luetaan niin kutsuttuihin muinaissaagoihin. Saaga kertoo norjalaisesta kuninkaanpojasta, joka etsii ”Kuolemattomien vainiota” (isl. "Ódáinsakr"), matkaa kauas itään ja paluunsa jälkeen valmistelee Norjassa ihmisiä vastaanottamaan kristinuskon. "Eirekr Kaukomatkaajan saagaa" ei ole suomennettu.


title: Eirekr Kaukomatkaajan saaga

text: "Eirekr Kaukomatkaajan saaga" on laadittu vuoden 1300 paikkeilla. Siitä on säilynyt kolme erilaista versiota (A, B, C), jotka kaikki kuitenkin juontavat yhdestä ja samasta keskiaikaisesta alkuperäistekstistä. C-version katsotaan olevan lähimpänä alkuperäistä, kun taas A- ja B-versio ovat kumpikin käyneet läpi uudelleenmuokkauksia. Varhaisin säilynyt käsikirjoitus "Eirekr Kaukomatkaajan saagasta" (AM 657c 4to) on noin vuoden 1350 tienoilta ja edustaa saagan B-versiota. Sen lisäksi "Eirekr Kaukomatkaajan saaga" on säilynyt täydellisenä vain Flateyjarbók-käsikirjoituksessa (n. 1387–1390). Saaga on todennäköisesti ollut melko suosittu keskiajalla ja sen jälkeen, sillä siitä on säilynyt yli 50 käsikirjoitusta.


title: Eirekr Kaukomatkaajan saaga

text: Saagan alussa norjalaisen Þrándheimrin (Trondheim) kuninkaan Þrándrin poika Eirekr vannoo etsivänsä paikan, ”jota pakanat kutsuvat kuolemattomien vainioksi, mutta kristityt elävien ihmisten maaksi tai paratiisiksi” ("er heiðnir menn kalla Ódáinsakr, en kristnir menn jörð lifandi manna eða Paradísum"). Hän matkaa kauas etelään sen löytääkseen. Hän saapuu Konstantinopoliin (isl. "Miklagarðr"), missä hän esittää kysymyksiä koskien itäistä maailmaa ja paratiisia. Hän saa kreikkalaisten kuninkaalta (isl. "Grikkja konungr") vastauksia, jotka muistuttavat keskiajan maantieteellisiä ja teologisia oppeja. ”Kuolemattomien vainio” määrittyy niiden mukaan eräänlaiseksi maanpäälliseksi paratiisiksi. Sitten Eirekr jatkaa matkaansa Jordan-virralle ja kauemmas itään Intiaan ja paratiisissa olevalle joelle saakka, missä lohikäärme vartioi ainoata joen ylittävää siltaa. Eirekrin ylittäessä siltaa lohikäärme nielaisee hänet, ja Eirekr luulee saapuneensa paratiisiin. Eirekrin suojelusenkeli (isl. "varðhaldsengill") kertoo hänelle kuitenkin unessa, ettei paikka ole paratiisi, ja kun Eirekrille annetaan vaihtoehdoksi palata kotiin tai jäädä tähän paikkaan, tämä valitsee palaamisen Norjaan. Siellä Eirekr valmistaa ihmisiä ottamaan vastaan kristinuskon. Kymmenen vuotta myöhemmin Eirekr eräänä päivänä katoaa, eikä häntä enää löydetä. Ihmiset katsovat, että Jumalan henki (isl. "guðs andi") on noutanut Eirekrin.


title: Eirekr Kaukomatkaajan saaga

text: "Eirekr Kaukomatkaajan saaga" on yleensä luettu muinaissaagoihin. Muinaissaaga-termin käyttö "Eirekr Kaukomatkaajan saagan" yhteydessä perustuu tanskalaisen historioitsijan Carl Christian Rafnin (1795–1864) tekemälle luokittelulle. Rafn toimitti ensimmäisen muinaissaagojen kokoelman "Fornaldar Sögur Nordrlanda eptir gömlum handritum", joka ilmestyi vuosina 1829–1830. "Eirekr Kaukomatkaajan saaga" täytti Rafnin odottamat muinaissaagojen yleisimmät ulkoiset piirteet: saaga ei ole varsinainen käännös mistään eurooppalaisesta tekstistä, sen tapahtumat eivät sijoitu Islantiin vaan sen ulkopuoliseen Skandinaviaan ja aikaan ennen Islannin asuttamista ja sen päähahmo kuninkaanpoika Eirekr on skandinaavista alkuperää.


title: Eirekr Kaukomatkaajan saaga

text: Sisällöltään melko lyhyt "Eirekrin saaga" on kuitenkin pikemminkin yhdistelmä keskiajan tieteellisiä ja kristinopillisia teoksia ja tuonpuoleiseen liittyvistä näyistä kertovaa uskonnollista kirjallisuutta sekä kotoperäisiä ritarisaagoja tai muinaissaagoista nuorimpia seikkailusaagoja (saks. "Abenteuersagas"). Kaksi viimeksi mainittua saagalajia sisältävät usein kansansaduille tyypillisiä ja fantasiamaisia piirteitä. Oppineen kirjallisuuden vaikutuksen vuoksi saaga muistuttaa ajoittain keskiajalle tyypillistä oppilaan ja opettajan välistä opetuksellista dialogia, sekä loppuosaltaan myös kristillisille näyille tyypillistä matkaa tuonpuoleiseen.


title: Eirekr Kaukomatkaajan saaga

text: "Eirekr Kaukomatkaajan saagassa" opetuksellinen materiaali on kuitenkin ilmeisesti pyritty kirjoittamaan viihteellisen tarinan muotoon. Lisäksi saagassa on yhtymäkohtia esimerkiksi 1200-luvulla Norjassa laadittuun saagaan "Barlaams saga ok Josaphats", joka pohjautui keskiajan Euroopassa hyvin suositulle legendalle. Siinä kerrottiin intialaisesta kuninkaanpoika Josaphatista, jonka munkki Barlaam saa kääntymään kristityksi. Kotoperäisistä ritarisaagoista yhtymäkohtia löytyy esimerkiksi saagaan saksien maan keisarin pojasta ("Konráðs saga keisarasonar"), joka on laadittu vuoden 1300 tienoilla ja on yksi vanhimmista saagalajinsa edustajista.


title: Eirekr Kaukomatkaajan saaga

text: Saagan sisällölliset piirteet ovat vaikuttaneet siihen, että Rafnin toimittaman kokoelman jälkeen kaikki eivät ole lukeneet "Eirekr Kaukomatkaajan saagaa" muinaissaagoihin. Se ei esimerkiksi enää ole mukana Guðni Jónssonin 1950-luvulla toimittamassa muinaissaagojen kokoelmassa.


title: Eirekr Kaukomatkaajan saaga

text: "Eirekr Kaukomatkaajan saagan" kirjoittaja on todennäköisesti ollut kirkonmies. Saagan sisällön perusteella hän on tuntenut ainakin Honorius Autunilaisen kristinopillisen teoksen "Elucidarium", jonka muinaisnorjankielinen käännös "Elucidarius" oli tehty jo 1100-luvulla. Lisäksi hänen lähteenään on ollut Honoriuksen toinen teos "De Imagine Mundi", Isidorus Sevillalaisen "Etymologiae", joka oli keskiajalla yksi tärkeimmistä ensyklopedisista käsikirjoista, sekä keskiajalla suosittu irlantilaisen ritarin näky tuonpuoleista ("Visio Tundali"), joka oli käännetty muinaisnorjaksi viimeistään 1200-luvun alkuun mennessä ja tunnettiin nimellä "Duggals leizla".


title: Eirekr Kaukomatkaajan saaga

text: Toisaalta on myös kyseenalaistettu se, missä määrin "Eirekr Kaukomatkaajan saaga" sisältää skandinaaviselle perinteelle pohjautuvaa materiaalia ylipäätään. Esimerkiksi pakanalliseksi oletettu nimi "Ódáinsakr" mainitaan ("Undensakre") myös tanskalaisen historioitsijan Saxo Grammaticuksen teoksessa "Gesta Danorum" paikkana, jonne eräs skoonelainen hallitsija vetäytyy, kun Amleth on ajanut hänet maanpakoon. On silti epäily, ettei käsite välttämättä juonnu pakanalliselta ajalta.


title: Eirekr Kaukomatkaajan saaga

text: "Eirekr Kaukomatkaajan saagan" on katsottu Flateyjarbókissa esittävän kristillisen version "Ynglingien saagan" alkuperämyytistä, jonka mukaan Ynglingien kuningassuvun esi-isät eli aasa-jumalat olisivat tulleet Skandinaviaan Troijasta. Sen mukaan kristillinen kulttuuri siirtyi Kreikasta Norjaan jo myyttisestä Fornjótr-jättiläisestä polveutuvien Norjan varhaisten kuninkaiden aikana, joiden alkuperää valottivat keskiajalla Flateyjarbókissakin mukana olevat tekstit "Fundinn Noregr" ja "Hversu Noregr byggðist". Viimeksi mainituissa Fornjótrin jälkeläinen Nórr ottaa valtaansa purjehtimallaan reitillä (isl. "Norvegr") olevat alueet ja perustaa näin Norjan kuningaskunnan eli yhteiskunnan maallisen vallan. Nórrin sukupuun myöhempi vesa Eirekr taas esitetään saagassaan toisen valtapuolen, kirkon eli hengellisen vallan perustajana.


title: Eirekr Kaukomatkaajan saaga

text: "Eirekr Kaukomatkaajan saaga" on todennäköisesti saanut keskiajalla toisistaan hieman poikkeavia tulkintoja esimerkiksi sen mukaan, millaisten saagalajien kanssa se on eri käsikirjoituksissa esiintynyt. Myös "Eirekrin saagan" luokittelua tiettyyn saagalajiin, kuten muinaissaagoihin, on pohdittu näiden käsikirjoituskontekstien valossa. Esimerkiksi Flateyjarbókissa saaga esiintyy yhdessä pyhimyksellisistä Norjan kuninkaista kertovien kuningassaagojen ja islantilaissaagojen sekä -tarinoiden kanssa. Elizabeth Ashman Rowe (2005) on esittänyt, että Flateyjarbókissa "Eirekrin saaga" on moraaliseen opetukseen tähtäävä "exemplum"-kertomus. Toisissa käsikirjoituksissa "Eirekr Kaukomatkaajan saaga" taas esiintyy pyhimyselämäkertojen yhteydessä, toisissa taas yhdessä viihdyttävämpien ritarisaagojen tai muinaissaagojen kanssa.


title: Kertšinsalmen välikohtaus 2018

text: Kertšinsalmen välikohtaus oli 25. marraskuuta 2018 sattunut Venäjän ja Ukrainan välinen kahakka. Se alkoi, kun Venäjä otti Kertšinsalmessa haltuunsa kolme ukrainalaista alusta ja 24 merimiestä Krimin niemimaan lähellä. Alukset olivat Venäjän mukaan tunkeutuneet Venäjän aluevesille. Venäjä hinasi alukset Kertšin satamaan Krimille ja sulki laivaliikenteen salmessa päivän ajaksi tukkimalla silta-aukon säiliöaluksella. Seuraavana päivänä Ukraina julisti tiettyihin osiin maata 30 päivää kestävän poikkeustilan.


title: Kertšinsalmen välikohtaus 2018

text: Euroopan unioni, Nato ja lukuisat Euroopan maat ovat tuominneet Venäjän käyttämän aggression.


title: Kertšinsalmen välikohtaus 2018

text: Venäjä on rakentanut Kertšinsalmeen yli 17-kilometrisen sillan, joka yhdistää Venäjän vuonna 2014 valloittaman Krimin niemimaan Venäjän mantereeseen. Tämä Krimin silta eli Kertšinsalmen silta valmistui toukokuussa 2018. Sillan pohjoispuolelle jää Asovanmeren rannalla olevia Ukrainan satamakaupunkeja, muun muassa Mariupol. Venäjä pystyy häiritsemään ja hidastamaan Asovanmeren laivaliikennettä esimerkiksi tarkastuksilla. Venäjän ja Ukrainan vuonna 2003 solmima sopimus antaa Venäjälle oikeuden valvoa liikennettä Kertšinsalmessa, mutta takaa Ukrainan aluksille vapaan kulun alueella. Krimin miehityksen jälkeen Venäjä on alkanut pitää koko vesialuetta omanaan.


title: Kertšinsalmen välikohtaus 2018

text: Kansalaisjournalistien ryhmä Bellingcatin kokoamien tietojen mukaan tapahtumat alkoivat sunnuntaina 25.11. vähän puolenyön jälkeen Suomen ja Ukrainan aikaa. Ukrainan merivoimien pieni saattue oli kansainvälisillä vesillä ja suuntasi kohti pohjoista, kun Venäjän rajavartiosto ampui saattuetta Kertšinsalmessa. Bellingcat on mitannut etäisyyden Krimin rannikolta Venäjän turvallisuuspalvelu FSB:n ilmoittamaan pisteeseen ja toteaa, että tykkivene Berdjansk oli ammutuksi joutuessaan kansainvälisellä merialueella ainakin 500 metrin päässä aluevesirajasta – kuuluipa niemimaa kenelle tahansa.


title: Kertšinsalmen välikohtaus 2018

text: Ukrainalaiseen sattueeseen kuuluivat tykkivene Berdjansk, tykkivene Nikopol ja hinaaja Janu Kapu. Ne pakenivat tulitusta kansainväliseltä vesialueelta Krimin alueelle kello 06.10. Laukausten jälkeen venäläiset törmäsivät tahallaan Ukrainan hinaaja Janu Kapuun. Presidentti Vladimir Putin ei kiistänyt tietoa, jonka mukaan ukrainalaisalukset olisivat olleet ammunnan aikana pakenemassa. Hän piti Venäjän toimia kaikesta huolimatta oikeutettuina. Ukrainan kolme alusta ja niiden miehistöt ovat joulukuussa 2018 edelleen Venäjän hallussa.


title: Aleksandr Baranov

text: Aleksandr Andrejevits Baranov (1747 Kargopol – 16. huhtikuuta 1819 Sundasalmi), oli Venäjän Amerikan ensimmäinen kuvernööri. Baranov syntyi Kargopolissa kauppiasperheeseen. Hän muutti Irkutskiin 1780-luvulla, missä hän otti vastaan Shelikhovin kauppakomppanian pääjohtajan viran vuonna 1790. Hän johti kauppakomppanian operaatiota Alaskassa vuoteen 1818 asti.


title: Aleksandr Baranov

text: Baranov saapui Alaskaan vuonna 1791, missä hän pysyi vuoteen 1818 asti. Hänen alaisuudessaan Alaskan alueella turkiskauppaan keskittyneestä Shelikhovin yrityksestä tuli Venäjän Amerikan siirtokunta. Baranovin alaisuudessa siirtokunnan talous kasvoi ja sen hallitsema alue laajeni huolimatta työvoiman ja materiaalin puutteesta, mikä teki hänestä suositun johtajan niin Pietarin hovissa, kuin Shelikhovin yrityksen päämajassa. Vuodesta 1799 lähtien Baranov oli siirtokunnan absoluuttinen hallitsija poistumiseensa asti.


title: Aleksandr Baranov

text: Baranov keskittyi kuvernöörinä toimiessaan kolonialistiseen ekspansioon, kauppakomppanian taloudelliseen kasvuun ja Venäjän Pohjois-Amerikan turvallisuuden takaamiseen. Siirtokunnassa työskennelleet lähetyssaarnaajat kritisoivat Baranovia alkuperäisväestön käännytystyön ja opetuksen väheksymisestä. Uskonnolliset menot ja käännytystyön Baranov näki rasitteena taloudellisille tavoitteille. Lisäksi lähetyssaarnaajat eivät hyväksyneet Baranovin alaisuudessa tapahtunutta alkuperäisväestön julmaa kohtelua.


title: Aleksandr Baranov

text: Baranov jäi eläkkeelle kuvernöörin virastaan vuonna 1818 omasta pyynnöstään. Matkallaan takaisin Venäjälle hän kuoli merellä keltakuumeeseen.


title: Aleksandr Baranov

text: Baranov avioitui 1770-luvulla Matreona Markovan kanssa. Matreona ei kuitenkaan seurannut puolisoaan Alaskaan, missä Baranov otti rakastajattarekseen alkuperäisväestöön kuuluvan naisen, joka otti kasteessa nimekseen Anna Grigorievna. Puolisonsa kuoltua Baranov otti Anna Grigorievnan viralliseksi vaimokseen ja heille syntyi kaksi lasta; Antipatr ja Irina.


title: Viikatekala

text: Viikatekala ("Trachipterus arcticus") on viikatekalojen heimoon kuuluva merikala, jonka levinneisyysalue on lähinnä Atlantin valtameri. Viikatekala on suurikokoinen, jopa kolmen metrin pituinen kalalaji. Laji saavuttaa sukukypsyyden noin 14 vuoden ikäisenä, 200 senttimetrin pituisena. Viikatekalan ravintoa ovat kalmarit ja pikkukalat. Laji elää lähinnä syvässä merivedessä 300–600 metrin syvyydessä. Viikatekalalla on pitkä kirkkaanpunainen selkäevä ja suhteellisen pieni pyrstö sekä kookkaat hopeanväriset silmät.


title: 24 Pesula (yritys)

text: 24 Pesula Oy on suomalainen itsepalvelupesula-ketju ja pesulalaitteiden valmistaja. Yritys toimii kaupallisten keskusten yhteydessä ja on keskittynyt pääasiassa tarjoamaan itsepalvelulaitteita suurien kodintekstiilien ja mattojen pesuun. Pesulalaitteiden valmistus tapahtuu pääasiassa Tampereella, jossa valmistetaan muun muassa patentoitua itsepalvelukäyttöön suunniteltua tasopesukonetta kovapohjaisten mattojen pesuun. Yrityksen tytäryhtiö 24 Laundromat toimii Isossa-Britanniassa.


title: 24 Pesula (yritys)

text: 24 Pesulan toimitusjohtajana toimii Asko Nevala ja hallituksen puheenjohtajana Isto Kiviniemi. Yrityksen liikevaihto oli 1,2 milj. € vuonna 2017, kasvua edelliseen vuoteen oli + 111 %.


title: Verstas Arkkitehdit

text: Verstas Arkkitehdit Oy (Verstas Architects) on vuonna 2004 perustettu arkkitehtitoimisto, joka on tunnettu erityisesti koulu- ja yliopistorakennuksista. Verstas Arkkitehtien tunnetuimpia suunnitelmia ovat Espoossa sijaitsevat oppimiskeskukset Kirkkojärven koulu ja Saunalahden koulu, ja Aalto yliopiston kampusrakennus Otaniemessä, Espoossa, joka koostuu Aalto yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun Väre-rakennuksesta, Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun Otaniemen päärakennuksesta, liiketiloista ja sisäänkäynnistä Aalto-yliopiston metroasemalle.


title: Verstas Arkkitehdit

text: Verstas Arkkitehdit on saavuttanut yli 30 palkinto- tai kunniamainintasijaa kotimaisissa ja kansainvälisissä arkkitehtuurikilpailuissa. Verstas Arkkitehdeille myönnettiin Arkkitehtuurin valtionpalkinto vuonna 2015. Toimiston osakkaat ovat perustajat Väinö Nikkilä, Jussi Palva, Riina Palva ja Ilkka Salminen.


title: Thérésa Tallien

text: Jeanne-Marie-Ignace-Thérésa Tallien eli madame Tallien (, o.s. Cabarrus, myöh. markiisitar de Fontenay, kreivitär de Riquet-Caraman, ruhtinatar Chimay; 31. heinäkuuta 1773 Carabanchel, Espanja – 15. tammikuuta 1835 Chimay, Belgia) oli ranskalainen aatelisnainen ja seurapiirivaikuttaja, joka saavutti Ranskan vallankumouksen vuosina huomattavan vaikutusvallan erityisesti toisen aviomiehensä Jean-Lambert Tallienin kautta. Thérésa Tallien oli naimisissa kolmesti ja hänellä oli useita merkittäviä rakastajia.


title: Thérésa Tallien

text: Cabarrusin suku oli Espanjasta Ranskaan asettuneita kauppiaita. Thérésan isä, takaisin Espanjaan muuttanut François Cabarrus oli varakas pankkiiri, joka toimi Espanjan kuningas Kaarle III:n taloudellisena neuvonantajana. Thérésa syntyi San Pedron linnassa Madridin lähellä, mutta asui vuodesta 1784 espanjalaisen äitinsä Maria-Antonian kanssa Pariisissa, jossa hän kävi yksityiskoulua. Hänet naitettiin vuonna 1788 vain 14-vuotiaana varakkaalle markiisi Jean-Jacques Devin de Fontenaylle. Kuvankauniiksi luonnehdittu Thérésa tutustui jo vallankumouksen alkuvuosina Pariisin seurapiirien kautta moniin keskeisiin poliittisiin vaikuttajiin ja liittyi edistysmieliseen Club de 1789 -seuraan. Hän ja markiisi Fontenay ottivat avioeron yhteisymmärryksessä keväällä 1793, jolloin Thérésa muutti Bordeaux’hon. Hän aloitti siellä saman vuoden syksyllä suhteen kansalliskonventin nuoreen edustajaan Jean-Lambert Tallieniin, joka oli lähetetty kaupunkiin nujertamaan vastavallankumouksellista toimintaa poliittisen terrorin keinoin. Thérésa Cabarrus lepytti Tallienin, joka kääntyi vähitellen vastustamaan terroripolitiikkaa ja vähensi teloituksia, päätyen tämän seurauksena vihamielisiin väleihin Ranskaa tosiasiassa johtaneen Maximilien Robespierren kanssa.


title: Thérésa Tallien

text: Cabarrus palasi Tallienin perässä Pariisiin toukokuussa 1794. Hänet vangittiin parin viikon kuluttua, koska aatelisten ja vihollisvaltioiden kansalaisten oleskelu pääkaupungissa oli äskettäin kielletty kansalliskonventin päätöksellä, ja häntä pidettiin Petite Forcen vankilassa. Thérésan vangitseminen ja kuolemantuomion uhka oli ilmeisesti Tallienille eräs ratkaiseva sysäys ryhtyä salaliittoon, joka syrjäytti Robespierren niin sanotussa thermidorin vallankaappauksessa heinäkuun 1794 lopussa, tosin Thérésan osuutta kaappauksen aiheuttamisessa ja siten terrorin ajan päättämisessä lienee myös liioiteltu. Tallien järjesti Thérésan vapautetuksi kolme päivää kaappauksen jälkeen, ja he menivät naimisiin joulukuussa 1794. Thérésa, tästä alkaen tunnettu nimellä madame Tallien, nousi Ranskan poliittisten seurapiirien huipulle ja hänen salongistaan Pariisissa tuli suosittu kohtaamispaikka. Hän vaikutti myös muotisuuntauksiin ja hänen on sanottu nostaneen niin sanotun uuskreikkalaisen tyylin suosioon naisten pukeutumisessa. Jean-Lambert Tallienin poliittinen vaikutusvalta heikkeni nopeasti vuoden 1795 kuluessa, mutta samaan aikaan aviomiehestään jo etääntynyt Thérésa aloitti suhteen Ranskan politiikan uuden johtavan hahmon Paul de Barrasin kanssa. Hän solmi myös läheisen ystävyyssuhteen Joséphine de Beauharnaisiin, tulevaan Napoleon Bonaparten vaimoon. Thérésa, hänen miehensä ja Barras olivat todistajina Napoleonin ja Joséphinen häissä vuonna 1796.