title: Kasaarien kaanikunta

text: Kasaarien kaanikunnan ylimpinä olivat Tarhanit, jotka olivat heidän aatelisensa. Heidän joukossaan oli paljon kuninkaan sukulaisia, heidän alapuolellaan Elteberit, jotka olivat vasallikansojen johtajia. Alkuvaiheessa Kasaarien kaanikunnassa ei ollut mitään hallintoa, vaan se rupesi kehittymään vasta kasaarien tutustuessa kehittyneempien naapurikansojen yhteiskuntajärjestelmiin. Kaukasiassa kasaarit ottivat käyttöön sassanidien veronkeruujärjestelmän sekä asettivat valvojia seuraamaan käsityöläisten ja kauppiaiden toimia. Krimin kaupungeissa kasaarien valvontajärjestelmä kopioitiin bysanttilaisilta. Kasaarit asettivat kaanin sijaishallitsijan (tudunin) paikallishallinnon valvojaksi. Juutalaisaikana hallintojärjestelmä kehittyi varsin nopeasti. Kauppareittien solmukohdissa oli etuvartio, joissa erityisvirkailijat perivät tullimaksuja. Kasaarien kaanikunnan pääkaupungissa Itilissä oli myös oikeusjärjestelmä. Siinä oli 7 tuomaria eri uskonnoista (2 kpl jokaiselle 3:lle yhden jumalan uskonnolle sekä 1 kpl pakanauskoisille). Tuomarit nimitti kuninkaan virkamies. Pääkaupungissa harjoitettiin eri ammatteja. Muiden kansojen käsityöläiset ja kauppiaat maksoivat vuosittain veroa kaanille.


title: Kasaarien kaanikunta

text: Kasaarien kaanikunta koostui 800-900-luvuilla useista alueista, joita hallittiin varsin eri tavoin. Valtakunnan ydin oli Volgan alajuoksulla. Siellä asui enimmäkseen kasaareja. Sillä alueella kaani ja aateliset suorittivat vuosittain tarkastuskierroksen, joka alkoi huhtikuussa ja loppui syyskuussa. Strategisia kohteita hoiti suoraan keskusvalta. Kohteita olivat kasaarien kasaarien linnoitukset. Tunnetuimmat niistä olivat Sarkel Donin reitin puolustuslinnoitus sekä Samkerts Kerchin salmen suulla Asovanmeren ja Mustameren välissä. Erittäin tärkeä oli myös kasaarien vanha pääkaupunki Semender Dagestanin rannikolla. Kaupunki oli eräiden arvioiden erityisalue, jota hallitsi kasaarien kaanin sukulainen, joka oli juutalainen hallitsija.


title: Kasaarien kaanikunta

text: Isoa osaa alueesta hallittiin ilman keskushallinnon puuttumista sen toimiin. Kasaarien liittolaiset: alaanit, bulgaarit, burtasit, unkarilaiset, slaavit sekä muut saivat säilyttää omat sosiaaliset ja poliittiset systeeminsä. Heillä kaikilla oli omat hallitsijat, joiden piti kerätä veroja ja lähettää ne Kasaarien kaanikunnalle sekä antamaan tyttäriään kaanin haaremiin sekä sotajoukkoja kaanin käyttöön. Tiedossa on se, että Volgan bolgarit maksoivat veroa yksi turkis taloutta kohti. Slaavit maksoivat yhden hopeakolikon auraa kohti..


title: Kasaarien kaanikunta

text:
Arabien-kasaarien sotien aikaan kasaarien sotavoiman takana oli nostoväki. Kasaarien vaatimuksesta heistä riippuvaisten kansojen piti luovuttaa kasaareille soturiryhmiä. Sotajoukon koko saattoi olla jopa 100–300 tuhatta soturia.. Armeijan runkona oli ratsuväki. Heidän taistelutaktiikkansa oli tyypillinen paimentolaisille: osa ratsuväestä oli piilossa kunnes sopivalla hetkellä he tulivat mukaan taisteluihin. Kasaarit osasivat valloittaa kaupunkeja piirityslaitteiden avulla. Kasaarien sotajoukot pärjäsivät jopa Arabien kalifaatin vakinaiselle armeijalle, joiden johdossa oli kyvykkäitä sotapäälliköitä..
800-900-luvuilla heidän sotajoukkonsa rakenne muuttui. Hallitsijan lopetettua suuret sotaretket hän rupesi kokoamaan eri kansallisuuksista koottuja joukkoja, jotka eivät olleet liian läheistä sukua keskenään. Kasaarien sotajoukon ytimenä oli raskas ratsuväkikaarti, jotka oli koottu Arsijan muslimilaisen heimon sotureista. He asuivat Itilissä ja palvelivat bekiä (keisaria) erityissopimuksella. Kaartilla oli oma visiiri, joka sopi, ettei heidän tarvitse taistella omanuskoisia (muslimeja) vastaan. Suurin osa kasaarien vihollisista oli pakanakansoja. Soturit saivat myös palkkaa. Kaartin miesvahvuus oli eri lähteiden mukaan 7–12 tuhatta soturia.. Sarkelissa oli jatkuvasti vaihtuvat 300 vartiosotilasta.. Itse asiassa kasaariarmeija oli jo ammattiarmeija ja sen avulla kaanikunta kykeni selviämään yli 150 vuotta jopa sitä suurempia vihollisarmeijoja vastaan. Kaarti oli hyvin vaikutusvaltainen, muttei ainoa sotavoima kaanikunnassa. Kasaarikeisareiden palveluksessa oli myös palkkasotureita slaavien ja rusien joukosta. Osa heistä oli myös pääkaupungissa. Kasaarien armeijan vahvuus oli ratsuväessä, joita paikalliset aateliset joutuivat toimittamaan hallitsijalle asemansa mukaan. Kasaareista riippuvaiset kansat (burtasit ja bolgarit) joutuivat toimittamaan heille nostoväkeä. Kasaareilla ei ollut laivastoa vaikka he osasivatkin tehdä pieniä veneitä, joita he käyttivät liikkumiseen pitkin Volgaa. Kasaarien tärkein ase oli jousipyssy. Sen lisäksi ratsuväellä oli keihäitä, miekkoja, sapeleita sekä kirveitä ja tikareita. Kasaarien sotajoukkojen eliitillä oli panssariasuja, nahkapanssareita, kypäriä ja kaulasuojia..
Sotatoimien johdossa oli kaani sekä hänen lähisukulaisiaan tai komentaja tarhanien aatelisista. Kaanien vallan vähennettyä sotajoukkojen ylimmäksi komentajaksi tuli bek (keisari). Vangeiksi jääneet kasaarisoturit pääsivät myös Abbasidien kalifaatin armeijaan. Eräät heistä pääsivät varsin korkeisiin virkoihin kuten kalifien henkilökohtaisiksi palvelijoiksi ja maaherroiksi provinsseihin. Bysantissa oli myös kasaareja kaartilaisina..


title: Kasaarien kaanikunta

text:
Väestön pääasiallinen elinkeino oli karjanpaimennus. Kasaarien vanhin asuinalue oli Dagestanissa, jossa he kasvattivat viinirypäleitä. 700-800-luvuilla meren läheisillä alueilla (Krimillä, Tamanin niemimaalla, Kubanissa ja Donin varrella) he siirtyivät paimentolaisuudesta maanviljelyyn.. He kasvattivat vehnää, ohraa, riisiä, hedelmiä ja vihanneksia. Siellä kehittyi myös rautasepäntyöt, koruja ja keramiikan valmistus, mitkä suuntautuivat paikallisille markkinoille. Astiat tehtiin dreijaamalla.
Yläluokka rikastui alkuaikoina enimmäkseen ryöstöretkillään naapurimaihin. Myöhemmässä vaiheessa he rikastuivat myös rauhanomaisemmilla keinoilla. Sen mahdollisti kansainvälisen kaupan kasvu 700-luvun lopulta 800-luvun alkuun. Kauppamiehinä oli enimmäkseen juutalaisia kauppiaita. Kasaarian läpi kulki useita kansainvälisiä kauppareittejä. Itä-Euroopan tärkeimmäksi kauppaväyläksi tuli Volgajoki, jonka ala-ja keskijuoksu olivat kasaarien hallinnassa. Volgan-Itämeren jokireitti kulki Donin suistosta maakannaksella vetotaivalta pitkin Volgalle ja sieltä slaavien maahan sekä Itämeren rantavaltioihin. Tämän reitin varrelta on löytynyt paljon arabeilta saatujen dirhemien hopearahakätköjä. Yläjuoksulla tärkeiksi välittäjiksi tulivat myös rusit. Volgan suistosta, Itilin kaupungista kauppiaat pääsivät Kaspianmerta pitkin purjehtimaan ja etelärannalta karavaaneissa maata pitkin Bagdadiin tai Keski-Aasiaan. Arkeologisten löytöjen mukaan oli myös maareittejä: karaavanisarai-verkosto Horezmasta Ala-Volgalle. Krimin satamakaupungeista Kasaarien kaanikunta osallistui myös kaupankäyntiin Bysantin valtakunnan kanssa. Kauppareittien valvonta mahdollisti myös sen, että 800-900-luvuilla kasaarien suurin tulonlähde olivat tullimaksut. Itilistä tuli huomattava kauppakaupunki. Samanaikaisesti itse kasaarit harjoittivat perinteistä paimentolaisuutta eivätkä osallistuneet kansainväliseen kauppaan. Sen kanssa olivat tekimisissä enimmäkseen juutalaiset ja islamilaiset yhteisöt. Kasaarien kaanikunta oli tunnettu huomattavana turkis- ja orjakaupan keskuksena. Kasaarien omat vientituotteet olivat kalaliima sekä lampaat.


title: Kasaarien kaanikunta

text: Kasaariassa painettiin ilmeisesti myös omia rahoja, vaikka tämä on vielä kiistanalainen kysymys. Kasaarian alueelta, Donin varrelta, on löydetty muutamia arabien dirhemikolikoita, joissa on kirjoitus ”Kasaarien maa”.. Osa kolikoista on 800-luvun lopulta 900-luvun alkuun ja loput ovat 830-luvulta. Noihin aikoihin ajoittuvat myös ne viisi dirhamia, jotka on löydetty Spillingistä Gotlanti Ruotsi, joissa lukee ”Muhammed Jumalan lähettiläs” lauseen sijasta: «Mooses Jumalan lähettiläs”.


title: Kasaarien kaanikunta

text: Alun perin kasaarit palvoivat vanhoja pakanauskontojaan. Kaikkein tärkein paikka heidän pyhätössään oli varattu taivaan jumalalle, Tengrille. Kaanin katsottiin saaneen valtansa suoraan häneltä. Kaanilla oli erityinen elämänvoima hallussaan, mikä turvasi koko kansan menestyksen..


title: Kasaarien kaanikunta

text: Pakanauskonnossa kaanin asema oli yliluonnollinen puolijumala. Arabihistorioitsijat mainitsivat, että heidän uskonsa muistutti turkkilaisten uskontoa. Mutta se on valitettavaa, ettei häneltä ole jäänyt tarkempaa kuvausta jäljelle. Historiallisiin lähteisiin on jäänyt monia mainintoja Kasaarian paimentolaiskansan maailmankatsomuksesta. Kasaarien läheiset liittolaiset ja vasallit eli Dagestanin hunnit kumarsivat Tengrin lisäksi myös ukkosenjumala Kuaria sekä naisten hedelmällisyyden jumalaa, joka muistutti muinaista turkkilaisten Umai-jumalatarta. He uskoivat myös teiden jumaliin sekä kumarsivat auringolle, kuulle ja ukkoselle. Aatelisten hautajaisissa oli myös ihmisuhreja sekä rituaalitansseja, joissa alastomat soturit tanssivat miekkojen kanssa..


title: Kasaarien kaanikunta

text:
Hallitsijoista on vähänlaisesti tietoja, koska kasaareista ei ole juurikaan kirjallisia lähteitä 600-800-luvuilta. Ulkomaisissa lähteissä on nimet ovat joskus vääristyneitä ja nimien tilalla voi olla titteleitä. Luotettavammin on tietoja: kolmesta kaanista, jotka hallitsivat 700-luvulla, yhdestä kaanista on tietoja 600-luvulta, kun kasaarit olivat vielä turkkilaisten liittolaisia sekä yhdestä kaanista 800-luvulta. Jokin aika sitten Mongoliasta löydettiin muinaisturkkilaisia tauluja, joissa mainittiin päällikkö Kadyr Kasaarista, joka ilmeisesti on ollut kasaarien hallitsija 500-luvulla.
Alla on luettelo tunnetuista kasaarien hallitsijoista ja kaaneista sekä vuosista jolloin heistä on mainittu:


title: Kasaarien kaanikunta

text: Kaanit


title: Kasaarien kaanikunta

text:
Bekit eli keisarit
Venäjänkielisessä kirjallisuudessa bekejä on nimitetty keisareiksi. Joosefin kirjeissä Cordoban kalifaatin talousministerille Hasdan ibn Šafrutille tunnetaan dynastiasta 10 sukupolvea, jotka alkavat Obadiasta. Voi olla, että listaa oli suurenneltu, koska toisessa kirjeessä mainitaan 9 sukupolvea ja Jehudi Barcelonalaisen kirjeessä 5 sukupolvea. Tarkempia tietoja noiden kolmen keisarin toimista mainitaan tuntemattoman juutalaiskasaarin kirjeessä. Siellä on myös mainittu, että ensimmäinen hallitsija (joko Bulan tai Obadia), joka kääntyi juutalaisuuteen, otti juutalaisnimen Sabriel. Ilmeisesti kaikilla keisareilla oli ensimmäinen nimi turkkilainen. Yksi niistä säilyi Derbentin historiassa, jossa vuonna 901 hallinnut kasaarikeisari oli nimeltään "K-sa ibn Bulǅan". Toinen mainittu oli al-Jakubin teoksessa (noin v. 891) nimeltään Jazid Bulaš..Kasaarien historiaan voi perehtyä eri kirjallisista lähteistä, joista suurin osa on kasaarien naapurikansojen kirjoittamia. Heillä oli vahva kirjallinen perintö. Kasaarien historia on osin hämärän peitossa. 400-500-luvuilta kasaareista ei ole juuri mitään mainintoja, koska noina aikoina he jäivät mahtavampien kansojen varjoon. Myöhemmiltä vuosisadoilta kasaareista on mainintoja, mutta vuodet eivät aina täsmää toisiaan. 600-700-luvuilla kasaarit olivat mahtavimmillaan ja heidät mainitaan eri valloitussotien yhteydessä. Monet näistä tapahtumista kirjattiin ylös aikaisintaan 800-luvun puolivälissä. Silloin arabien maantiedon kukoistaessa kirjattiin ylös myös Kasaarian valtion järjestelmästä tietoja. Kaikkein eniten aikalaisten tietoja on 900-luvulta, jolloin kasaarit jättivät omia kirjallisia mainintoja maastaan sekä muiden aikalaisten kertomuksia ulkomailta kuten Kasaariasta (Ibn Fadlan, Konstantinos VII).


title: Kasaarien kaanikunta

text:
Kasaarien tietolähteet. Kasaarinkielisiä tekstejä ei ole löydetty, vaikka niitä ilmeisesti on ollut olemassa, koska niistä on mainintoja.. Joka tapauksessa kasaareilta on jäänyt kirjoitettuja tekstejä. Ne ovat osa niin sanottua Juutalaiskasaarien kirjeenvaihtoa, jossa on myöskaksi kirjettä jiddišiksi. Yksi niistä on kasaarikeisari Joosefin noin vuodelta 961 ja toinen on niin sanottu Cambridgen dokumentti, jonka kirjoitti tuntematon kasaarijuutalainen noin vuonna 949. Molemmissa asiakirjoissa mainitaan kasaarien alkuperästä, heidän juutalaisuuteen kääntymisestään, hallinneista keisareista ja heidän saavutuksistaan sekä Kasaarian maantiedosta. Vastikään on löydetty vielä yksi uusi kasaarijuutalainen tietolähde, joka oli Kiovan suosituskirje Kiovan juutalaisyhteisöltä (900-luku.). Muutamilla kirjeen allekirjoittaneilla oli juutalaisen nimen lisäksi myös kasaarinkielinen (turkkilainen) nimi. Se oli varsin yleinen käytäntö Kasaarien kaanikunnassa. Kirjeen viimeinen lause on kirjoitettu muinaisturkkilaisella tekstillä. Vastaavan tyyppisiä tekstejä (hyvin lyhyitä) on löydetty myös eri arkeologisissa kaivauksissa. Tekstejä ei ole vielä onnistuttu tulkitsemaan.
Arabialais-persialaiset lähteet Kaikkein suurin ja monipuolisin tietoaineisto löytyy eri kalifaatin maista. Ne jakaantuvat kahteen eri tyyppiin: historiallisiin ja maantieteellisiin teoksiin, joissa mainitaan Kasaarian ja islamilaisen maailman erilaisista kontakteista. Historialliset lähteet mainitsevat kasaarien ja persialaisten sekä kasaarien ja arabien taisteluista. Maantieteelliset lähteet painottuvat rauhanomaiseen kanssakäymiseen, joka perustui kaupankäyntiin. Ensimmäisessä tapauksessa kerrotaan 600-700-luvuista, kun arabit taistelivat kasaarien kanssa Kaukasiassa. Toisessa tapauksessa kerrotaan 800-900-luvuista, jolloin Kasaaria oli tärkeä kansainvälisen kaupan kauttakulkuväylä ja pääkaupunki Itiliin muodostui suuri muslimiyhteisö. Vielä varhaisempi aikakausi 500-luvulta arabit viittasivat persialaisiin Sassanidien kronikkoihin, joita ei valitettavasti ole säilynyt meidän aikoihin asti. Historioitsijoiden joukossa mainitaan nimet: Belazuri, al-Jakubi, at-Tabari, al-Kufi, Kalifi ibn Hajjat sekä muita.


title: Kasaarien kaanikunta

text:
Kasaarien rooli Kaukasuksella kaanikunnan loppuaikoina mainitaan Kaspianmereen rajoittuvien alueiden historiankirjoituksista. Niitä on jäänyt jäljelle vähän. Derbentin historia ja naapurialueiden historiankirjoitus on parhaiten mainittu Munaǅim-Bašin teoksessa Osmannien imperiumi.
Kasaarien historiaan liittyviä kysymyksiä olisi vaikea selvittää ilman maantieteellisiä teoksia. Niistä lähteistä löytyy paljon ainutlaatuista aineistoa, jotka aikalaiset merkitsivät muistiin ja toiseksi niissä kerrottiin eri valtakuntien rakenteesta, jollaista ei kristillisissä teoksissa ole mainintoja. Arabien näkemys Kasaariasta oli se, että valtakunta sijaitsi maan ääressä lähes asumiskelvottomalla alueella. Heidän mukaansa alueella asui ensin demoniset kansat Gog ja Magog, mutta tiedon lisääntyessä kuvitteellisten näkemysten tilalle tuli todellisempia näkemyksiä alueen asukkaista. Arabien maantiedon ansiosta tunnetaan myös kasaarien kaksoišallinto (kaani ja bek), kasaarien juutalaisuuteen kääntymisestä jotain, juutalaisuuden levinneisyydestä sekä jotain heidän pääkaupungistaan. Hyvin tärkeää on myös suorat ja epäsuorat maininnat kasaarien kansan koostumuksesta. Maantieteellisistä teoksista tärkeimpiä olivat matkakirjat ja kansoista kertovat kirjat. Niissä oli kauppareiteistä tärkeitä tietoja. Ensimmäisiä tällaisia säilyneitä Ibn Hordadbehin teos 800-luvun puolivälistä. Samoilta ajoilta on myös Ibn Rustin ja Gardizin teokset, joissa kerrotaan Itä-Euroopan kansoista ovat samantyyppisiä kuin jo kadonnut buharalaisen tiedemiehen al-Ǆaihanin teos. 900-luvun tilannetta kuvailivat klassisen koulun maantieteilijä: Istarihi, Ibn Haukal, Al-Mukaddasi. Kaksi viimeistä kirjailijaa kirjasivat muistiin myös tärkeitä tietoja Kasaarian tuhoutumisesta. Heidän lisäkseen tärkeitä matkailijoita, jotka kirjasivat muistiin matkojaan, olivat Ibn Fadlan ja Al-Masudi, jotka vierailivat Kasaarian rajoilla. Ibn Fadlan vuonna 922 vieraili Volgan Bolgariassa ja toinen 940-luvulla Kaspianmeren etelärannoilla.


title: Kasaarien kaanikunta

text:
Bysanttilaiset lähteet. Kreikkalaiset lähteet kasaareista ovat aika vähäisiä, koska noina aikoina bysanttilainen historiankirjoitus ei ollut voimissaan. Kasaarien kaanikunnan alkuajoilta on 2 teosta, joilla on sama lähdeteos: Kronografia Theofanos Tutkijalta (kirjoitettu 800-luvun alussa sekä Breviarij Nikiforosin teos hiukan aiemmalta ajalta. Bysanttilaiset lähteet mainitsevat kasaarien nousun syyksi Suur-Bolgarian tuhoutumisen. Tämä näkemys vahvistuu myös Joosefin kirjeessä, josta se on nykyiseen historian kirjoitukseen. Kasaarian kaanikunnan myöhemmistä vaiheista on kertonut Bysantin keisari Konstantinos VII. Hän kirjoitti vuosina 948–952 pojalleen ja seuraajalleen Romanokselle ohjeita valtakunnan hallitsemisesta De Administrando Imperio-teokseen, johon hän keräsi tietoja Bysanttia ympäröivistä kansoista sekä antoi pojalleen neuvoja siitä, miten eri kansojen kanssa tuli menetellä. Näiden tietojen joukossa on myös vahvistus arabien näkemykselle Kasaarian kaksoishallinnasta, Sarkelin rakentamiseen liittyviä tietoja sekä kasaarien-unkarilaisten, kasaarien- petsenegien ja kasaarien-alaanien välisistä suhteista. Siellä on myös ilmeisesti ainoa historiallinen maininta levottomuuksista kaanikunnasta (ilmeisesti kavaarien kapina).
Toinen tärkeä tietolähde on eri henkilöiden elämäkerrat, joiden sankarit mainitaan eri poliittisissa yhteyksissä. Elämäkertoja on säilynyt sekä kreikan- että slaavinkielisinä. Kasaariasta mainitaan muun muassa seuraavissa elämäkerroissa: Johannes Goottilaisen (tapahtumia 800-luvun lopulta), Stefan Surožkin (800-luvun lopulta) sekä erityisesti Konstantin-Kirillin, jossa mainitaan lähetyssaarnaajan käynnistä Kasaariassa vuosina 860–861 sekä kerrotaan kristillinen näkemys kasaarien kiistoista.


title: Kasaarien kaanikunta

text: Bysanttilaisessa kirjallisuudessa toponyymi Kasaaria säilyi kaikkein kauimmin. Sitä nimeä käytettiin pitkään Itä-Krimistä. Myöhemmin sitä käytettiin myös italialaisissa asiakirjoissa jopa 1500-luvulle asti..


title: Kasaarien kaanikunta

text: Armenialaiset lähteet. Tärkeitä lähteitä on myös muinaisarmenian kielellä. Niissä kerrotaan 600–700-luvuista, jolloin kasaarit eli ”pohjoiset barbaarit” hallitsivat Kaukasuksen eteläpuolella. Armenialaiset nimittivät kasaarien hallitsijaa ”Pohjoisen keisariksi” vastapainona Bysantin keisarille, jota nimitettiin ”Lännen keisariksi” sekä arabien kalifia ”Etelän keisariksi”. Armenialaisten historiankirjoitus mainitsee kasaarit ilmestyneen ajanlaskumme ensimmäisinä vuosisatoina. Tärkeimpiä kasaarien historiaan liittyviä teoksia on Аrmenian maantieto, jonka on kirjoittanut 600-luvun lopulla Anania Širakatsi sekä Aluankin maiden historia Mooses Kagankatvatsilta, joka kertoi Kaukasian Albanian historiasta. Myös Levondin historiateos 700-luvulta on tärkeä, koska siinä kerrotaan ulkopuolisten näkemyksiä kasaarien-arabien sotiin.


title: Kasaarien kaanikunta

text: Georgialaiset tietolähteet Georgialaisista lähteistä tärkeimpiä ovat myöhemmin kootut teokset 1000-1700-luvuilta: ”Kartlis tšovrebin kronikka” sekä ”Pyhän Abo Tbilisiläisen seikkailut”, jotka ova kasaareista kertovia tapahtumia 700-luvun lopulta.


title: Kasaarien kaanikunta

text: Syyrialaiset lähteet Historioitsijoiden mielestä kaikkein vanhin maininta kasaareista on syyrialaisessa Zahari Ritorin kronikassa 500-luvun lopulta. Myöhemmistä tapahtumista on kerrottu Mihail Syyrialaisen (1000-luvulta) ja Abu-al-Faradgen teoksessa (1100-luvulta).


title: Kasaarien kaanikunta

text: Venäläiset lähteet Itäslaavilaisia lähteitä kasaareista on erittäin vähän. Tämä johtuu lähinnä siitä, että muinaisvenäläinen kirjoitustaito alkoi vasta Kasaarien kaanikunnan hajoamisen jälkeen. Tärkein lähde on Nestorin kronikka, johon tietoja kasaareista kerättiin osin bysanttilaisesta kirjallisuudesta ja osin suullisesta perimätiedosta. Suurin osa tiedoista on Novgorodin Ensimmäisestä kronikasta, jonka on kirjoittanut 1070-luvulla kirjuri Nikon Kiovan Petserin luolaluostarin munkki, joka eli pitkiä aikoja Tmutarakanissa. Venäläis-kasaarinäkökulmasta katsottuna tietoa on varsin vähän, mutta ne kertovat jotain kasaarien kanssakäymisestä heistä riippuvaisiin kansoihin. Tällaisia mainintoja historianteoksissa on vähänlaisesti. Vuosi 965 mainitaan kronikassa vuotena, jolloin kasaarien sotajoukot hävisivät Svjatoslaville. Lisäksi mainitaan juutalaiskasaarien lähetystö Vladimirin luo vuonna 986, minkä jälkeen kasaarit mainitaan vain Tmutarakanin ruhtinaskunnan tapahtumien yhteydessä. Toinen tärkeä muinaisvenäläinen lähde kasaareista on Vladimirin muisto ja ylistys Jakov Mnihin kirjaama (1000-luvun loppupuolella), jossa kerrotaan Vladimirin harjoittamasta politiikasta kasaarien kanssa. Muinaisvenäläisessä kirjallisuudessa on tarina 1300-luvulta: ”Tarina Kasaarien keisarista ja hänen vaimostaan”. Siinä kerrotaan tarina Bysantin keisari Justinianus II, joka oli naimisissa kasaariprinsessan kanssa..


title: Kasaarien kaanikunta

text: Juutalaiset lähteet Kasaareista on mainintoja joissain juutalaisissa lähteissä. Aikalaistietoa matkalaisilta (1000-luvun loppupuoli), babylonian diasporan päämiehen Saadia Gaonin kirjeissä (900-luvun alkupuoli), karaimilaisen papin (vuonna 937) sekä italialaisen kirjurin Josif ben Gorion (900-luvun puoliväli). Myöhemmistä lähteistä laajin on Jehuda Galevin kirja Kuzari, jossa kerrotaan kasaarien suhtautumisesta uskonnollisiin kysymyksiin. Sen kirjoittaja pyrki osoittamaan juutalaisuuden juhlallisuutta, minkä vuoksi hän kertoi ylistäen kasaarikeisarin ja juutalaispapin keskustelusta. Galevi viittaa kasaarien kronikoihin ja kertoo kasaarien kääntymisen tarkan päivämäärän. Rabbinismikirjailijoiden suhtautuminen kasaareihin oli joko myönteistä tai puolueetonta, kun taas karaimit kirjoittivat heistä negatiivisesti..


title: Kasaarien kaanikunta

text: Länsieurooppalaiset lähteet Kristillisen Euroopan teokset eivät alkuperäislähteinä mainitse kasaareista juuri mitään, mutta niissä on joitain hajanaisia tietoja, joiden avulla on helpompi ymmärtää suhtautumisen kasaareihin ulkopuolisessa maailmassa. Ensimmäisen kerran kasaarit mainitaan latinankielisessä lähteessä noin vuonna 700 Ravennan anonyymissä. Muutaman kerran heidät mainitaan Baijerin maantiedonkirjassa. Noin vuonna 864 aquitanialainen munkki Kristian Stavelosta mainitsi, että kasaarit harjoittavat juutalaisuutta.


title: Kasaarien kaanikunta

text: Unkarilaiset historialliset lähteet, kuten ”Unkarilaisten teot”, ilmestyivät aika myöhään, vastaa 1100-1200-luvuilla, ja niissä tarkastellaan muinaisuuden näkymiä sen ajan käsitysten mukaan. Niissä ei mainita kasaareista juuri mitään.


title: Kasaarien kaanikunta

text:
Tähän mennessä ei ole vielä päästy selvyyteen kasaarien kansan alkuperästä eikä Kasaarian sydänalueita erityisesti Volgan alajuoksua ole tutkittu tarpeeksi. Kaanikunnan pääalueiden (Donin varrella, Asovanmeren rannalla ja Krimillä) muistomerkit on yhdistetty ennen kaikkea Saltin-majatskin arkeologiseen kulttuuriin.. Sen tärkeimmät kansat olivat metsäaroseudulla alaanit ja aroseudulla turkkilaiset..
1900-luvun alussa aloitettiin kaivaukset, joita jatkettiin neuvostoaikana ja sen jälkeen, joissa on löytynyt paljon kaupunkimaisia asutuksia ja linnoituksia. Kirjallisissa lähteissä on mainittu kaksi: Sarkel, joka sijaitsee Donin vasemmalla rannalla (nykynimeltään Vasemmanrannan Tsimljanskin muinaislinna: uponnut Tsimljanskin tekoaltaaseen) sekä Samkerts-Tamatarha (Tamanin muinaislinna). Belenǅerin ja Semenderin määrittely nyky-Dagestanin kaupunkien joukosta on ollut ristiriitaista. Myös pääkaupunki Itilin etsintä on ollut vaikeaa eikä sitä ole vielä varmasti pystytty todentamaan. Pitkään oletettiin, että se olisi voinut jäädä veden alle Kaspianmeren pinnan kohotessa. Vuonna 2008 arkeologeille tuli vahva olettamus siitä, että Itil sijaitsisi Samosdelskin muinaislinnassa Astrahanin alueella samassa paikassa, jossa sijaitsi Kultaisen Ordan kaupunki. Tämä olettamus perustu siihen, että paikalta löydettiin muinaisen kaupungin jäännökset, jotka olivat ennen mongoliaikaa. Se on ainoa niin vanha muinaiskaupunki Astrahanin alueella. Muinaislinnan pohjakaava vastaa niitä tietoja, joita Itilistä on mainittu eri kirjallisissa lähteissä..


title: Kasaarien kaanikunta

text: Kasaarien arkeologiaongelmiin kuuluu myös se, miten eri arkeologiset löydökset voidaan yhdistää eri historiallisiin kirjallisiin mainintoihin heistä.


title: Paharikielet

text: Paharikielet ovat indoarjalaisten kielten pohjoiseen ryhmään kuuluvia kieliä, joita puhutaan Nepalissa, Pohjois-Intiassa ja Pakistanissa. Paharikielet jaetaan itä-, keski- ja länsipahariin, ja garhwalin kieli luetaan niiden rinnalla omaksi ryhmäkseen. Itäpaharikielistä puhutuin on Nepalin pääkieli nepali. Keskipahariin kuuluu kumaonin kieli, ja länsipaharikieliä ovat muun muassa dogri, mandeali ja sirmauri.


title: Paharikielet

text: ”Pahari” (पहाड़ी, "pahāṛī") on hindiä ja tarkoittaa vuoristolaista. Paharikieliä puhuva paharien kansa asuu Himalajan vuoristossa.


title: Paharikielet

text: Länsipaharikielistä käytetään myös nimitystä himatšali.


title: Garhwali

text: Garhwali on indoarjalainen kieli, jota puhuu äidinkielenään noin kolme miljoonaa ihmistä Intian Uttarakhandin ja Himachal Pradeshin osavaltioissa. "Glottolog" sijoittaa garhwalin paharikielten keskiseen ryhmään yhdessä kumaonin kanssa. "Ethnologue" puolestaan lukee garhwalin omaksi alaryhmäkseen itä-, keski- ja länsipaharikielten rinnalle.


title: Garhwali

text: Garhwalia kirjoitetaan devanagari-kirjaimistolla.


title: Rööperi: Rikoksen vuodet 1955–2005

text: Rööperi: Rikoksen vuodet 1955–2005 on Harri Nykäsen toimittama kirja, joka ilmestyi vuonna 2005 Johnny Knigan kustantamana. Teoksessa käsitellään Helsingin Rööperin eli Punavuoren rikoshistoriaa haastattelujen kautta. Haastateltavana on muun muassa Tom Sjöberg.


title: Rööperi: Rikoksen vuodet 1955–2005

text: Kirjan pohjalta on tehty Aleksi Mäkelän ohjaama "Rööperi"-niminen elokuva, joka sai ensi-iltansa 2009.


title: Lexi Lehtonen

text: Lexi Lehtonen (synt. Hannu Lehtonen, 27. toukokuuta 1955 – 15. maaliskuuta 2013) oli suomalainen toimittaja, urheiluselostaja ja kilpamoottoripyöräilijä.


title: Lexi Lehtonen

text: Lehtonen ajoi 1980-luvulla Road Racingiä ja siirtyi sen jälkeen freelance-toimittajaksi. Hän kirjoitti muun muassa MP Maailma -lehteen sekä toimi kymmenen vuoden ajan moottoriurheiluselostajana Eurosport-kanavalla. Vuonna 2005 ilmestyi Lehtosen kirjoittama Oy Otto Brandt Ab:n historiikki "Otto Brandtin tie – Otto Brandts väg", joka valiittiin myöhemmin Vuoden urheilukirjaksi.


title: Ostosten palautusoikeus EU-alueella

text: Ostosten palautusoikeus EU-alueella tarkoittaa kuluttajalle sitä, että hänellä on EU:n alueella samat palautusoikeudet kuin Suomessa. Oikeudet ovat voimassa, kauppaa käydään Euroopan unionin sisällä. Samoja säännöksiä noudattavat kaikki EU:n 28 jäsenmaata sekä Islanti, Liechtenstein ja Norja.


title: Ostosten palautusoikeus EU-alueella

text: EU:ssa on oikeus perua etämyyntituotteen kauppa 14 päivän kuluessa ostotapahtumasta. Sääntö pätee aina, kun ostat tuotteita muuten kuin käymällä fyysisessä kaupassa. Harkinta-aika päättyy 14 päivää tuotteen toimittamispäivän jälkeen. Jos harkinta-aika kuitenkin muuten päättyisi yleisenä vapaapäivänä, harkinta-aika jatkuu seuraavaan arkipäivään asti. Voit perua tilauksesi mistä hyvänsä syystä, myös siksi, että satuit vain muuttamaan mielesi. Peruuttamisesta on aina kuitenkin ilmoitettava. Tuotetta ei voi kuitenkaan palauttaa ilmoittamatta kaupan purkamisesta.


title: Ostosten palautusoikeus EU-alueella

text: Myyjän on palautettava rahat sinulle 14 päivän kuluessa siitä, kun ilmoitus on vastaanotettu. Myyjä voi lykätä rahojen palauttamista, jos tuotetta ei ole saatu takaisin tai jos ei ole näyttöä siitä, että olet lähettänyt sen takaisin. Palautukseen tulee sisältyä myös kaikki toimituskulut, jotka olet ostoksen yhteydessä maksanut. Myyjä voi kuitenkin periä maksun lisätoimituskuluista, jos olet pyytänyt erikseen pika- tai erikoistoimitusta.


title: Ostosten palautusoikeus EU-alueella

text: Sinun on maksettava tuotteen palautuskulut.


title: Joe Colombo

text: Joe Cesare Colombo (30. heinäkuuta 1930 – 30. heinäkuuta 1971) oli italialainen teollinen muotoilija, joka tunnetaan futuristisista kalusteistaan, valaisimistaan sekä kokonaissisustuksistaan eli ”asumisjärjestelmistään”.


title: Joe Colombo

text: Colombo opiskeli maalausta Milanon Accademia di Belle Arti di Brerassa ja sitten vuoteen 1954 saakka arkkitehtuuria Politecnico di Milanossa. Vuonna 1951 hän liittyi Sergio D’Angelon ja Enrico Bajn perustamaan "Movimento Nucleare" -ryhmään ja toimi aktiivisesti taidemaalarina ja kuvanveistäjänä, tyylinään abstrakti ekspressionismi.


title: Joe Colombo

text: 1950-luvun puolivälissä hän suuntautui teolliseen muotoiluun. Vuosikymmenen lopulla hän joutui ottamaan johtaakseen perheen sähkötarvikkeita valmistavan yrityksen, jonka puitteissa hän alkoi tehdä kokeita uudenlaisilla rakenteilla ja valmistusmenetelmillä.


title: Joe Colombo

text:
Uransa alusta asti Colomboa kiinnostivat ”asumisjärjestelmät”, sisustuksen ja rakentamisen muunneltavat kokonaisratkaisut sekä monikäyttöiset huonekalut. Colombon avaruusajan muotokieltä edustavia kokonaissisustuksia oli esillä muun muassa Kölnin huonekalumessuilla. Näitä olivat "Additional Living System" (1967–1968) sekä tuolit "Tube" (1969–1970) ja "Multi" (1970), jotka voitiin koota eri tavoin mahdollistamaan useita istumatapoja. Vuonna 1963 esitelty "Kitchen-Box" on pyörillä liikuteltava 90 x 75 x 75 cm kokoinen kuutio, joka sisältää kaasulieden, uunin, grillin, jääkaapin, leikkuulaudan, ulosvedettävän työtason ja säilytyslokeroita. Italialainen keittiökalustevalmistaja Boffi Spa on 2000-luvulla esitellyt siitä hieman suurennetun version.
Colombo suunnitteli 1960-luvulla tuotteita valaisinyritys Olucelle, Alessille, Kartellille, Bieffeplastille, Flexformille ja Boffille. Hänen tunnetuimpia töitä on pyörillä liikkuva "Boby"-säilytyslaatikosto (1969), valaisin "Acrilica" (1962) ja ensimmäinen ABS-muovista tehty aikuisten tuoli "No. 4801" (1963–1967). Hän suunnitteli valaisimien ja huonekalujen ohella piippuja, herätyskelloja, ovenkahvoja, ammattilaiskameran "Trisystem" (1969) sekä vuonna 1970 Alitalia-lentoyhtiölle astiaston, joka on yhä käytössä.


title: Joe Colombo

text: Vuonna 1964 Colombo sai IN-Arch-palkinnon sardinialaiselle hotellille suunnittelemastaan huonekonseptista. Vuosina 1967 ja 1968 ADI-muotoilujärjestö (Associazione per il Disegno Industriale) palkitsi hänet, ja vuonna 1970 hän sai Compasso d'Oro -palkinnon.


title: Joe Colombo

text: Colombo kuoli 41-vuotissyntymäpäivänään 1971.


title: Uus Ilm

text: Uus Ilm (englannin kielessä "The New World "; suomen kielessä: "Uusi Maailma") oli 1909-1989 Yhdysvalloissa New Yorkissa ilmestynyt sosialistinen ja myöhemmin kommunistinen sanomalehti. Jo 1930-luvulla oli sanomalehdellä vähän tilaajija, enemmistö painosta jakatiin maksutta. Toisen maailmansodan aikana kannusti Uus Ilm Neuvostoliiton linjaa. Lehti heijasti elämää Virossa Neuvostoliiton näkökulmasta ja käsitteli marxismia ja Yhdysvaltojen virolaisista työväen ongelmia


title: Uus Ilm

text: Sanomalhdellä oli kymmenkuntaa toimittajia, mm. 1933-1938, 1940-1944 ja 1947-1989 Mihkel Nukk.


title: Uus Ilm

text: Lehden ilmestyminen loppuu vuonna 1989 Amerikan virolaisten kiinnostuksen puuttumisen ja Neovostoliiton avun pysähtymisen vuoksi.


title: Oier

text: Oier on baskimaalainen miehen etunimi.


title: Kumaoni

text: Kumaoni on Intian Uttarakhandin osavaltiossa asuvien kumaonien puhuma indoarjalainen kieli. Se kuuluu paharikielten keskiryhmään ja on sukua muun muassa garhwalin ja nepalin kielille. Kumaonia kirjoitetaan devanagari-kirjaimistolla.


title: Luettelo Kanadan pääministereistä

text: Tämä on luettelo Kanadan pääministereistä.


title: Luettelo Australian pääministereistä

text: Tämä on luettelo Australian pääministereistä.


title: Luettelo Uuden-Seelannin pääministereistä

text: Tämä on luettelo Uuden-Seelannin pääministereistä.


title: Nathan Aké

text: Nathan Benjamin Aké (s. 18. helmikuuta 1995 Haag, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka pelaa Englannin valioliigan Chelseassa. Hän on pelipaikaltaan puolustaja tai puolustava keskikenttäpelaaja.


title: Luettelo Venäjän presidenteistä

text: Tämä on luettelo Venäjän presidenteistä.


title: Luettelo Venäjän pääministereistä

text:
Tämä on luettelo Venäjän pääministereistä. Luettelossa ovat mukana Venäjän keisarikunnan pääministerit vuosilta 1905–1917, Venäjän neuvostotasavallan pääministerit vuosilta 1917–1991 sekä Venäjän federaation pääministerit vuodesta 1991 alkaen.
Sulkeissa juliaanisen kalenterin mukaiset päivämäärät.


title: Tavastbyn kaivos

text: Tavastbyn (Hämeenkylän) rautamalmikaivos toimi Hämeenkylässä Helsingin maalaiskunnan, nykyisen Vantaan kaupungin Myyrmäen suuralueen Linnaisten kaupunginosan alueella vuosina 1769–1860. Kaivos tunnettiin myös "Juppin" tai "Gammelgårdin kaivoksen" nimellä. Kaivoksen rautamalmista valmistettiin takkirautaa Vantaankosken länsirannalla sijainneessa masuunissa. Kaivoksen toiminta päättyi vararikkoon vuonna 1860 sen jälkeen kun ulkomaiselta rautamalmilta poistettiin tuontitulli.


title: Tavastbyn kaivos

text: Kaivosalueelta on louhittu malmia pienessä mittakaavassa jo vuonna 1769. Kaivoksen perusti Strömforsin ruukinpatruuna H. J. af Forselles joka teki valtauksen alueella 1785. Kaivos oli suljettuna 1780-luvun lopulta vuoteen 1835. Tämän jälkeen kaivoksen omisti ensin Vantaan ruukkiyhtiö ja sitten vuodesta 1849 alkaen ruukinpatruuna Viktor Zebor Bremer.


title: Tavastbyn kaivos

text:
Kaivoksen malmintuotanto jakaantui kolmeen eri ajanjaksoon:
Yhteensä kaivoksesta louhittiin sen toiminta-aikana 19 043 tonnia malmia jonka rautapitoisuus oli keskimäärin 42%.


title: Tavastbyn kaivos

text: Kaivosalueella sijaitsi parikymmentä rautamalmin louhintapaikkaa vajaan neliökilometrin kokoisella alueella. Kaivosalue oli pääosin Helsingin maalaiskunnan puolella mutta kolme läntisintä kuilua sijaitsi Espoon Jupperin alueella. Kaivokset ovat nykyään veden ja jätekiven täyttämiä ja osa niistä on hävinnyt kokonaan esimerkiksi täyttämisen vuoksi. Entisellä kaivosalueella näkyy vielä jätekivikasoja, rakennusten paikkoja ja tiepenkereitä.


title: Postivaunut

text: Postivaunut ovat hevosvetoiset vaunut, joilla kuljetettiin matkustajia ja tavaroita.


title: Postivaunut

text: Postivaunujen rakenne pohjautui jo Rooman valtakunnan aikana käytettyihin nelipyörävaunuihin. Akselien päälle oli sijoitettu kori tai runko, jossa saattoi olla katos. Vaunun katolla pidettiin matkatavaroita, mikä oli kuormaamisen kannalta hankalaa. Kori maalattiin keltaiseksi tai punakeltaiseksi, ja lisänä saattoi olla koristemaalauksia. Kirkkaita lakkapintoja ei käytetty. Vaunujen kokoja oli monia, ja suurimpiin saattoi mahtua 12 matkustajaa. Vetojuhtina oli ainakin kaksi hevosta. Mukavuuden lisäämiseksi keksittiin, että kori kiinnitettiin akseleihin nahkahihnoilla, jotka vaimensivat heilumista ja tärinää. Hihnojen tilalle tuli noin vuonna 1800 lehtijousitus: oivallettiin, että päällekkäin ladotut taivutetut metallilevyt joustavat keskiosastaan.


title: Postivaunut

text: Postivaunut otettiin käyttöön Lontoossa noin vuonna 1640 ja parikymmentä vuotta myöhemmin Pariisissa. Ne olivat Englannissa ja Yhdysvalloissa laajimmin käytössä 1800-luvulla, kun tieverkko oli aikaisempaa parempi. Tuolloin postivaunut olivat pitkillä matkoilla Yhdysvalloissa lähes ainoa mahdollinen kulkuväline. Tosin jo vuoden 1840 tienoilla ennustettiin postivaunujen ajan päättyvän, kun rautatiet yleistyvät.


title: Postivaunut

text: Alkuaan Euroopan tieverkon parhaita osia olivat Rooman vallan aikaiset väylät, jotka olivat kivilaattapintaiset. Pehmeisiin teihin tuli syvät urat, joissa vaunut kulkivat kuin raiteilla. Jos vaunut nousivat pois urasta, ne saattoivat kaatua. Ohittaminen oli vaikeaa.


title: Postivaunut

text: Postivaunun kuljettajan tehtävä oli varsin arvostettu, sillä siihen kuului virkapuvussa liikkumista paikasta toiseen. Postitorven käyttö lisäsi ammatin arvostusta, mutta torven käyttö oli tarkasti ohjeistettua. Työ sisälsi tosin myös hankaluuksia. Esimerkiksi vaunun pyörän rikkoutuminen saattoi merkitä 1–2 päivän pysähdystä. Työ vaati myös kylmän- ja kuumansietokykyä. Talvisin oli kylmä, mutta jos vaunut juuttuivat kiinni lumeen tai liejuun, tuli ajurille kuuma. Ajurin esimies oli postiaseman hoitaja eli postimestari, joka piti majataloa. Majatalojen välistä noin 7,5 kilometrin matkaa sanottiin postimailiksi.


title: Postivaunut

text: Postireittien avulla saattoi harrastaa turismia, joskin matkailu yleistyi laajemmin vasta rautateiden aikana. Monet turistit julkaisivat matkakertomuksiaan, joiden perusteella muut saattoivat tehdä omia matkasuunnitelmiaan. Postivaunuissa matkustaminen oli kallista. Esimerkiksi matka Wienistä Linziin maksoi vuonna 1824 kolme guldenia ja 20 kreuzeria, ja lisäksi ajurille oli maksettava juomarahaa. Matka Wienistä Prahaan maksoi 14 guldenia. Sellaisella rahamäärällä matkustaisi nykyisin junalla koko Euroopan halki. Lisäksi oli pikapostin ja erikoispostin järjestelmä. Pikapostille luvattiin nopeampi kulku ja siinä käytettiin levänneitä hevosia. Pikapostinkin kyytiin otettiin matkustajia, joilta vaadittiin erikoishinta.


title: Hiekkakettu

text: Hiekkakettu ("Vulpes rueppellii") on kettujen sukuun kuuluva nisäkäslaji. Se muistuttaa fenekkiä eli aavikkokettua, mutta on kookkaampi. Turkin väri on hiekanruskea. Eläin on 40-52 cm pitkä. Lajia eniten esiintyy Saudi-Arabiassa, Algeriassa ja läntisen Saharan alueella. Levinneisyysalue kattaa kauttaaltaan Arabian niemimaan ja Pohjois-Afrikan. Se menestyy kuivilla ja puuttomillakin paikoilla. Se on kaikkiruokainen sekä yö- ja hämäräaktiivinen. Naaraan tiineys kestää 50 vuorokautta ja pesueessa on yleensä 2-3 pentua.


title: Tom Askey

text: Thomas Arthur Askey (s. 4. lokakuuta 1974) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija. Hän on Mighty Ducks of Anaheimin eli nykyisen Anaheim Ducksin kahdeksannen kierroksen varaus .


title: Tom Askey

text: Askey pelasi seitsemän ottelua NHL:ssä Mighty Ducks of Anaheimissa. Kaudella 2005-2006 hän siirtyi Suomeen HIFK:iin, josta hänet kaupattiin paikallisvastustaja Jokereihin tammikuussa 2006. Jokereiden epäonnistuttua pudotuspeleissä, Askey siirtyi sveitsiläiseen HC Fribourg-Gottéroniin. Myöhemmin kesällä 2006 Askey siirtyi UHL-joukkue [Kalamazoo Wings]]iin. Hän siirtyi myöhemmin italialaiseen Alleghe Hockeyhyn, josta vielä EIHL-joukkue Nottingham Panthersiin, jossa hän päätti uransa.


title: Salaattikirva

text: Salaattikirva, joissakin lähteissä herukan salaattikirva, ("Nasonovia ribisnigri") on pieni kirvoihin kuuluva hyönteislaji. Se on merkittävä salaatinviljelyn tuholainen.


title: Salaattikirva

text: Siivettömät yksilöt ovat kiiltäväpintaisia, vaalean vihreitä tai punertavia ja isäntäkasvin vaihdon jälkeen niiden selkäpuolella on tummia kuvioita. Takaruumiin jaokkeissa on tummia poikkijuovia. Takaruumiin kärjen cauda on pitkä ja vaalea. Raajat ja vaharauhasputket ovat vaaleat, raajat ovat kuitenkin nivelkohdista tummat ja vaharauhasputkien kärjet samoin. Takimmaisen raajaparin nilkan ensimmäisesä jaokkeessa on kolme karvaa. Siivekkäillä yksilöillä on selkeää tummaa kuviointia. Ruumiin pituus 1,3–2,7 mm.


title: Salaattikirva

text: Kromosomiluku 2n=12.


title: Salaattikirva

text: Salaattikirva on levinneisyydeltään kosmopoliitti. Suomessa laji on tavattu suuressa osassa maata pohjoisinta Lappia myöten.


title: Salaattikirva

text: Salaattikirvan primääri-isäntinä toimivilla herukoilla kirvat elävät pieninä kolonioina versojen kärkiosissa sekä nuorten, rullalle kiertyneiden lehtien pinnoilla. Kesän aikana tapahtuu isännänvaihto, jossa sekundääri-isäntinä toimivat varsin monet ruohovartiset kasvit ainakin asteri-, ristikukkais-, ratamo-, naamakukkais- ja koisokasvien heimoista. Taloudellisesti merkittäviä isäntiä ovat salaatit ja sikurit. Salaattikirva kykenee elämään hyvin myös kasveilla, joissa on tahmeita karvoja. Lisääntyminen on neitseellistä, kunnes syksyllä herukkapensaisiin palanneet kirvat tuottavat suvullisesti lisäntyvän sukupolven. Muna on talvehtiva elämänvaihe.


title: Salaattikirva

text: Salaatin päätyessä sekundääri-isännäksi kirvat aiheuttavat lehtien kasvuhäiriöitä sekä lehtien kalpeutta. Lisäksi salaattikirva levittää ainakin neljää kasvien virustautia, joista ainakin salaatin mosaiikkivirus on taloudellisesti merkittävä.


title: Salaattikirva

text: Primääri-isäntiä ovat herukat ("Ribes"), sekundääri-isäntiä muiden muassa asterikasvit (Asteraceae), ristikukkaiset (Brassicaceae) sekä koisokasvit (Solanaceae).


title: Lehmuskirva

text: Lehmuskirva ("Eucallipterus tiliae") on lehmuksilla elävä, hyvin yleinen kirvalaji.


title: Lehmuskirva

text: Laji on helposti tunnistettava. Siivettömät yksilöt ovat vaaleankeltaisia. Päässä ja keskiruumiissa on tummat pitkittäisjuovat ja takaruumiin selkäpuolella kaksi riviä mustia pisteitä. Verkkosilmät ovat kirkkaanpunaiset. Tuntosarvet ovat likimain ruumiin pituiset ja mustat, mutta 3. jaokkeen keskiosa, 4. ja 5. jaokkeen tyviosat sekä koko 6. jaoke ovat vaaleat. Vaharauhasputket ovat hyvin lyhyet ja tummat. Siivellisillä yksilöillä siiven etureuna on tumma, samoin kohdat, joissa siipisuonet päättyvät siiven reunaan. Koiraat ovat siivellisiä, suvullisesti lisääntyvät naaraat eivät. Ruumiin pituus 1,8–3,0 mm.


title: Lehmuskirva

text: Naaraan kromosomiluku 2n=10, kun koiraalla 2n=8.


title: Lehmuskirva

text: Lehmuskirvan levinneisyys ulottuu Pohjois-Afrikasta Euroopan poikki Lounais- ja Keski-Aasiaan. Lisäksi se on levinnyt vieraslajina Pohjois-Amerikkaan ja Uuteen-Seelantiin. Suomessa laji esiintyy eteläpainotteisesti, mutta ainakin Oulun korkeudelle saakka.


title: Lehmuskirva

text: Lehmuskirva on monofagi, joka kelpuuttaa ravintokasvikseen ainoastaan lehmukset. Kirvat elävät lehtien alapinnoilla, etenkin siipisuonten kohdilla, ja tuottavat valtavia määriä mesikastetta, joka usein tahmaa puiden alla olevan maanpinnan. Kirvat lisääntyvät enimmäkseen neitseellisesti ja ajoittain syntyy siivekkäitä naaraita, jotka siirtyvät uusille elinpaikoille. Syyskesällä ja syksyllä syntyy myös koiraita sekä suvullisesti lisääntyviä naaraita, jotka munivat. Munat talvehtivat.


title: Lehmuskirva

text: Lehmuskirvan luonnollisia saalistajia ovat ainakin: kaksipistepirkko ("Adalia bipunctata"), sypäkkälude ("Blepharidopterus angulatus"), lehtopirkko ("Oenopia conglobata") ja Synharmonia lyncea.


title: Lehmuskirva

text: Lehmuskirva elää ainoastaan lehmuksilla ("Tilia").


title: Florian Carvalho

text: Florian Carvalho (s. 9. maaliskuuta 1989 Fontainebleau, Ranska) on ranskalainen keskimatkojen juoksija. Hän kilpailee pääosin 1500 metrillä, jollaa hän saavutti hopeaa vuoden 2012 EM-kisoissa Helsingissä. Vuotta aiemmin Carvalho voitti saman matkan alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa Ostravassa. Hänen ennätyksensä 1500 metrillä on vuonna 2013 Pariisissa juostu 3.33.47. Carvalho edustaa Us Nemours St Pierre Athlea ja on 182 senttimetriä pitkä ja painaa 69 kiloa.


title: Tillikirva

text: Tillikirva ("Cavariella aegopodii") on kirvoihin kuuluva pieni hyönteinen. Sillä on merkitystä viljelykasvien tuholaisena.


title: Tillikirva

text: Tillikirvaa on vaikea erottaa muista "Cavariella"-suvun kirvoista. Siivettömät yksilöt ovat melko litteitä, muodoltaan pitkänomaisen soikeita ja väriltään kellanvalkoisesta vaaleanvihreään. Selkäpuolella jaokkeissa erottuu selviä kitiinikilpiä, jotka ovat keskiviivan kohdalla katkenneet. Tuntosarvet ovat vain vajaa puolet ruumiin pituudesta ja niiden kärjessä oleva uloke on noin 0,85–1,5 kertaa sarven 6. jaokkeen tyviosan pituinen. Takaruumiin kärjessä oleva cauda on melko tylppä. Vaharauhasputket ovat noin kaksi kertaa caudan pituiset ja kärkiosastaan pullomaisesti laajentuneet. Takaruumiin 8. jaokkeessa on kolmiomainen uloke ("supracaudal process"), joka on pituudeltaan 0,75–1,05 kertaa caudan pituinen ja josta kasvaa lähekkäin kaksi karvaa. Siivettömillä yksilöillä uloke on suurempi kuin siivellisillä. Siivekkäillä yksilöillä pää ja keskiruumis ovat ruskeat ja takaruumiin alkupäässä on tummat poikkivyöt, jotka saattavat yhtyä tummaksi laikuksi. Laji on pienikokoinen ja sen ruumiin pituus on 1,5–2,8 mm.


title: Tillikirva

text: Kromosomiluku 2n=10.


title: Tillikirva

text: Tillikirvan levinneisyys on lähes maailmanlaajuinen. Suomessa lajia on tavattu Ahvenanmaalta Lappiin saakka.


title: Tillikirva

text: Lajilla tapahtuu isäntävaihto eli monille kirvalajeille tyypillinen siirtyminen ravintokasveilta toisille. Keväällä tillikirvan primääri-isäntäkasveina toimivat ovat erilaiset pajut. Alkukesällä siivelliset kirvat lentävät erilaisiin sekundääri-isäntinä toimiviin sarjakukkaiskasveihin, joilla ne elävät kolonioina kasvien lehdillä ja kukinnoissa. Näistä sekundääri-isännistä taloudellisesti merkittävä on erityisesti porkkana, mutta tärkeitä isäntiä ovat myös esimerkiksi tilli, persilja, selleri ja fenkoli sekä monet luonnonvaraiset lajit. Osa kirvoista siirtyy kuitenkin vain pajuista toisiin. Lämpimässä ilmastossa kirvat voivat lisääntyä neitseellisesti sarjakukkaisilla ympäri vuoden ilman isäntäkasvin vaihtoa. Syksyllä kirvat palaavat pajuille, joilla tapahtuu suvullinen lisääntyminen.


title: Tillikirva

text: Tillikirva levittää ainakin 15 kasvien virustautia.


title: Tillikirva

text: Tillikirvan primääri-isäntiä ovat pajut ("Salix"), etenkin salava ("Salix fragilis") ja valkosalava ("Salix alba"), ja sekundääri-isäntiä luonnonvaraiset ja viljellyt sarjakukkaiskasvit (Apiaceae).


title: Ilja Škurenjov

text: Ilja Škurenjov (; s. 11. tammikuuta 1991 Volgograd) on venäläinen kymmenottelija.


title: Ilja Škurenjov

text: Monctonin alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 2010 Škurenjov saavutti hopeaa. Istanbulin sisäratojen MM-kisoissa 2012 hänen sijoituksensa oli neljäs. Škurenjov voitti pronssia Helsingin EM-kisoista 2012. Lontoon olympialaisissa hän oli 16:s.


title: Ilja Škurenjov

text: Škurenjov sijoittui vuonna 2013 viidenneksi Göteborgin EM-hallikilpailuissa ja voitti ulkoradoilla hopeaa alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa Saksan Kai Kazmirekin jälkeen. Saman vuoden Moskovan MM-kisoissa hän oli kahdeksas silloisella ennätyksellään 8370. Zürichin EM-kisoissa 2014 Škurenjov oli kolmas uusilla ennätyspisteillään 8498.


title: Ilja Škurenjov

text: Prahan sisäratojen EM-kilpailuissa 2015 Škurenjov saavutti kultaa seitsenottelussa ennätyspisteillään 6353. Pekingin MM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi silloisella ennätyksellään 8538 pistettä. Hän keskeytti Lontoon MM-kilpailuissa 2017.


title: Ilja Škurenjov

text: Škurenjov teki kymmenotteluennätyksensä 8601 pistettä Smolenskissa 9.–10. kesäkuuta 2017.


title: Ilja Škurenjov

text: Vuoden 2018 Berliinin EM-kilpailuissa Škurenjov saavutti hopeaa saksan Arthur Abelen jälkeen 8321 pisteellä.


title: National Football Teams

text: National Football Teams on maailmanlaajuinen jalkapalloaiheinen nettisivusto, jossa on tietoa miesten jalkapallon maajoukkueista. Sivusto sisältää kaikki FIFA:n maajoukkueet ja sen ulkopuolisetkin maajoukkueet ja niiden kaikki pelaajat. Lisäksi sivustolla on statistiikkoja viime aikoina pelatuista turnauksista. National Football Teamsissa on myös keskustelufoorumi, jossa voi keskustella jalkapallosta.


title: Askaisten Ritaripuisto

text: Askaisten Ritaripuisto on Askaisissa nykyisen Maskun kunnan alueella sijaitseva puisto ja muistomerkkialue.


title: Askaisten Ritaripuisto

text: Ritaripuisto sijaitsee Suomen marsalkka Mannerheimin syntymäkotina tunnetun Louhisaaren kartanon läheisyydessä, Askaisten kirkon vierellä


title: Askaisten Ritaripuisto

text: Ritaripuisto on perustettu Mannerheim-ristin ritarien sekä suomalaisten sotaveteraanien kunniaksi. Puiston keskustassa on ritariristin muotoon hakattu kunniakivi ja jokaisella Mannerheim-ristin saaneella ritarilla on puistossa oma muistokivensä. Puisto perustettiin Askaisten kunnanjohtajan Pekka Määttäsen aloitteesta.


title: Askaisten Ritaripuisto

text: Arkkitehti Bey Hengin suunnitteleman aluekokonaisuuden pinta-ala on n. 3400 neliömetriä. Alueen rakennustyöt aloitettiin syyskuussa 2006 ja ne toteutettiin Museoviraston ohjein sekä valvonnassa. Puisto toteutettiin kymmenien yritysten ja satojen yksityishenkilöiden tuella.


title: Askaisten Ritaripuisto

text: Ritaripuiston avajaiset olivat 2. kesäkuuta 2007, josta lähtien vuosijuhlaa on vietetty Mannerheimin syntymäpäivää (4. kesäkuuta) seuraavana lauantaina.


Kurkijoen ja Sortavalan väliaikainen tuomiokunta oli 1942–1944 toiminnassa ollut tilapäinen kihlakunnantuomarin virka-alue. Suomi valtasi takaisin itselleen syksyyn 1941 mennessä talvisotaa seuranneessa alueluovutuksessa Neuvostoliitolle siirtyneet alueet. Alueen oikeudenhoidosta määrättiin joulukuussa 1941 annetulla lailla ja asetuksella. Asetuksella muodostettiin viisi helmikuun alusta 1942 toimintansa aloittanutta väliaikaista tuomiokuntaa. Niiden piti toimia vuoden 1943 loppuun, mutta toiminta-aikaa pidennettiin vuoden 1944 loppuun. Kurkijoen ja Sortavalan väliaikainen tuomiokunta perustettiin 30. joulukuuta 1941 ja siihen kuului kaksi käräjäkuntaa:


title: Kurkijoen ja Sortavalan väliaikainen tuomiokunta

text: Tuomiokuntaan siirrettiin Kerimäen tuomiokuntaan kuulunut Uukuniemen pitäjän osa. Kaikki väliaikaiset tuomiokunnat kuuluivat Viipurin hovioikeuspiiriin ja ne olivat suomenkielisiä. Tämän tuomiokunnan kihlakunnantuomarina toimi koko sen olemassaolon ajan Veikko Kustaa Jalkanen.


text: Jatkosota päättyi välirauhansopimukseen syyskuussa 1944 ja sopimukseen sisältyneet alueluovutukset edellyttivät oikeudenhoidon uudelleenjärjestelyjä. Valtioneuvosto päätti 14. joulukuuta 1944, että Suomelle jääneet tuomiokuntien osat siirretään vuoden 1945 alusta alkaen toisiin tuomiokuntiin. Tämän tuomiokunnan Sortavalan ja Uukuniemen pitäjien sekä Harlun kunnan käräjäkunnasta Suomelle jäänyt osa siirrettiin Kerimäen tuomiokunnan Kesälahden pitäjän käräjäkuntaan.


title: Lunéville

text: Lunéville on kunta Koillis-Ranskassa Meurthe-et-Mosellen departementissa Lorrainen alueella. Se sijaitsee Meurthejoen varrella. Lunéville on vanha varuskuntakaupunki, ja se on tullut kuuluisaksi siellä sijaitsevan fajanssitehtaan Faïence de Lunéville & Saint-Clément töistä.


title: Lunéville

text: Lunévillen tärkein nähtävyys on Lunévillen linna Château de Lunéville. Linnan rakennutti 1700-luvulla Lorrainen herttua Leopold, ja se tunnetaan Lorrainen Versailles’n palatsina. Linnassa oli vuonna 2003 suuri tulipalo. Sen aiheuttamia tuhoja on korjattu vuosia, ja ne jatkuvat vielä vuonna 2014.


Äyräpään ja Rajajoen väliaikainen tuomiokunta oli 1942–1944 toiminut tilapäinen kihlakunnantuomarin virka-alue. Talvisotaa seuranneessa alueluovutuksessa Neuvostoliitolle siirtyneet alueet vallattiin takaisin Suomelle syksyyn 1941 mennessä. Alueen oikeudenhoito järjestettiin joulukuussa 1941 annetulla lailla ja asetuksella. Asetuksella muodostettiin viisi helmikuun alussa 1942 toimintansa aloittanutta väliaikaista tuomiokuntaa. Niiden oli tarkoitus toimia vuoden 1943 loppuun, mutta aikaa jatkettiin vuoden 1944 loppuun. Äyräpään ja Rajajoen väliaikainen tuomiokunta perustettiin 30. joulukuuta 1941 annetulla asetuksella ja siihen kuului kaksi käräjäkuntaa:


title: Äyräpään ja Rajajoen väliaikainen tuomiokunta

text: Kaikki väliaikaiset tuomiokunnat kuuluivat Viipurin hovioikeuspiiriin ja ne olivat suomenkielisiä. Äyräpään ja Rajajoen väliaikaisen tuomiokunnan kihlakunnantuomarina toimi koko sen olemassaolon ajan Esko Fredrik Heilimo. Jatkosodan päättäneen välirauhansopimuksen mukaan tämän tuomiokunnan koko alue luovutettiin Neuvostoliitolle.


title: Gerbéviller

text: Gerbéviller on kunta Koillis-Ranskassa Meurthe-et-Mosellen departementissa Lorrainen alueella. Kunnan tärkein nähtävyys on Gerbéviller’n linna Château de Gerbéviller. Sen puutarhan on suunnitellut Napoleon I:n maisemasuunnittelija Louis-Marie Berthault. Puutarhassa on harvinainen nymfaion.


title: Teuri Haarla

text: Teuri Heikki Ismaro Haarla (s. 9. helmikuuta 1955 Turku) on suomalainen ympäristötaiteilija.


title: Teuri Haarla

text: Ite-taiteilijoita kartoittavan Erkki Pirtolan mukaan Haarlan pääteoksiin kuuluu Ateneumin puistikkoon 1990-luvulla noussut ”eroottis-ekologinen maateos” "Maatuma", jossa ”ihmispuun seksuaalikierto yhtyi Tuonelan paskaan kastemadon kautta”. Soinisen koulun pihalle Helsingin Pukinmäkeen syntyi vuonna 1998 Haarlan teos "Maa-isä / Jättiläisen jalanjälki, suu ja nenä". Toukokuussa 2010 Haarla piti galleria Jangvassa Helsingissä näyttelyn "Egokatastrofi". Siihen kuului performanssi, jossa taiteilija ratsasti puisella ”Ihmisulosteen ideaalin prototyypillä” ja tunkeutui Äiti maan kohtuun. Ulosteprototyyppi oli jo 2004 esillä Kiasman lähellä. Uloste, komposti ja multa ovat muutenkin olleet keskeisiä teemoja taiteilijan työssä.


title: Teuri Haarla

text: Haarla aloitti taiteellisen työskentelynsä 1980-luvulla. Espoon Kilon kaatopaikkanäyttelyssä 1986 hän teki ensimmäisen tilateoksensa "Komposti-äiti". Haarla luonnehtii 1980–1990-luvun teoksiaan Pirtolan haastattelussa ”karvanaamoiksi ja vittupäiksi”.


title: Teuri Haarla

text: Teuri Haarlan isä oli näyttelijä ja teatterinjohtaja Saulo Haarla. Hänen sisarensa on muusikko Iro Haarla.


title: Elias Ymer

text: Elias Ymer (s. 10. huhtikuuta 1996 Skara) on ruotsalainen tennispelaaja. Hän on sijoittunut kaksinpelissä ATP-listalla parhaimmillaan sijalle 188 tammikuussa 2015. Junioreiden maailmanlistalla Ymerin paras sijoitus on viides sija tammikuulta 2013. Joulukuussa hän pääsi loppuotteluun Orange Bowl -turnauksessa, joka on epävirallinen nuorten maailmanmestaruusturnaus.


title: Elias Ymer

text: Heinäkuussa 2013 Ymer sai villin kortin Båstadin ATP-turnaukseen. Hän voitti ensimmäisen erän maailmanlistan sijalla 29 ollutta Grigor Dimitrovia vastaan, mutta hävisi lopulta lukemin 7–5, 2–6, 4–6. Syyskuussa hän eteni loppuotteluun Ruotsissa pelatussa ITF Futures -turnauksessa. Lokakuussa hän edusti Ruotsin Davis Cup -joukkuetta pelattuaan ensimmäisen kerran Davis Cupissa. Hän päätti kauden ATP-listan sijalla 769. Huhtikuussa 2014 Ymer saavutti kaksi ITF Futures -turnausvoittoa Egyptissä. Toukokuussa hän voitti Ruotsissa sekä Romaniassa pelatut Futures-turnaukset. Kesäkuussa hän voitti Futures-turnauksen Alankomaissa. Heinäkuussa Ymer sai villin kortin Båstadin ATP-turnaukseen ja voitti ensimmäisellä kierroksella Mihail Kukuškinin suoraan kahdessa erässä saavuttaen ensimmäisen voittonsa ATP-kiertueen pääsarjassa. Toisella kierroksella hän hävisi viidenneksi sijoitetulle João Sousalle. Lokakuussa Ymer hävisi Tukholman ATP-turnauksen avauskierroksella Jérémy Chardylle. Kauden päättyessä hän oli maailmanlistan sijalla 228.


title: Elias Ymer

text: Tammikuussa 2015 Ymer saavutti uransa toisen voiton ATP-kiertueella, kun hän päihitti Chennai Openin avauskierroksella Igor Sijslingin. Hän hävisi toisella kierroksella ja osallistui seuraavaksi Australian avointen karsintoihin. Hän selvitti ne, ja eteni Grand Slam -turnauksen pääsarjaan ensimmäisenä ruotsalaismiehenä vuoden 2011 jälkeen, jolloin Robin Söderling oli Wimbledonin kolmannella kierroksella. Hän hävisi kuitenkin pääsarjan avauskierroksella Gō Soedalle viisieräisen ottelun.


title: Elias Ymer

text: Myös Eliasin pikkuveli, Mikael Ymer, on tennispelaaja. He ovat Ruotsin suurimpia tulevaisuuden toivoja. Heidän isänsä Yemer Wondwosen on etiopialainen entinen pitkän matkan juoksija, joka pakeni Ruotsiin vuonna 1987 ollessaan 24-vuotias. Ruotsissa hän tapasi myös etiopialaislähtöisen Elias Kelemeworkin, joka on Eliasin, Mikaelin sekä kolmannen veljen, Rafaelin, äiti.


title: Elias Ymer

text: Ruotsalaistennispelaaja Robin Söderling palkitsi Ymerin vuonna 2011 50 000 Ruotsin kruunun apurahalla auttaakseen häntä huippupelaajaksi kehittymisessä. Ymer harjoittelee ruotsalaisessa Good to Great -tennisakatemiassa.


title: Lammenjärvi

text: Lammenjärvi on Uskelanjoen vesistöön kuuluva pieni järvi Kiikalassa Salossa.


title: Lammenjärvi

text: Järvi sijaitsee Kiikalan Pappilan ja Komisuon kylien rajalla Kolmanteen Salpausselkään kuuluvalla Kiikalannumella lähellä Kiikalan kirkonkylää. Järven rannalla on Kiikalan seurakunnan perustama leirikeskus, joka sen Salon seurakuntaan liittymisen jälkeen on Salon seurakunnan käytössä..


title: Lammenjärvi

text: Järvi kuuluu Hitolanjoen valuma-alueeseen ja se jää kokonaisuudessaan Kiikalannummella sijaitsevan Hyyppärän harjualueen Natura 2000 -suojelualueen sisälle. Järven lasku-uomana on Lammenjärvenoja, joka yhtyy Hitolanjoen latvahaaraan Satakoskenojaan lähellä viljelysmaaksi 1900-luvulla kuivatettua Kurajärveä.


title: Lammenjärvi

text: Järven lounaispuolelle jäävät luonnonsuojelualueena rauhoitetut Hyyppärän harju ja Kultalähde. Järvestä pohjoiseen sijaitsevat Natura-alueeseen kuuluva Lammensuo ja sen sivuitse kulkeva Lammenharju. Järvestä etelään on Johannislundista Kiikalan kirkolle johtaneen tien vanhan linjauksen varrella Lammenahde.


title: Atlético Kumpula

text: Atlético Kumpula on laulaja Kyösti Salokorven luotsaama folk-yhtye. Se julkaisi esikoislevynsä "Puutarhajuhlat" vuonna 2012. Yhtyeen kappaleet sijoittuvat Kumpulan kaupunginosaan Helsingissä. Toinen levy, "Pitkä matka kotiin" julkaistiin vuonna 2013. Samana vuonna Atlético Kumpula osallistui myös Uuden Musiikin Kilpailuun, jossa se selvisi kappaleellaan "Paperilyhty" semifinaaleihin asti. Atlético Kumpulan tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa ""Me kuulutaan yhteen"" ja ""Annabella"". Yhtyeen muut jäsenet ovat esiintyneet myös mm. Kuningasideassa ja Jätkäjätkissä. Atlético Kumpula on levy-yhtiö Fullsteam Recordsin asiakas.


title: Ruskokurkkuhaikara

text: Ruskokurkkuhaikara ("Egretta vinaceigula") on uhanalainen haikaroiden heimoon kuuluva lintu. Se on pienikokoinen haikaralintu, ja höyhenpeite on pääosin siniharmaa. Lajia tavataan eteläisessä Afrikassa Sambiassa, Botswanassa ja Namibiassa sekä satunnaisissa muissa alueen valtioissa. Reilusti yli puolet yksilöistä elää Botswanan Okavangon suistossa. Lajin elinympäristöihin kuuluu erilaiset kosteikot. Ruskokurkkuhaikara on paikkalintu, vaikkakin se vaeltaa välillä. Lisääntyminen tapahtuu pääsääntöisesti maalis-kesäkuussa.


title: Ruskokurkkuhaikara

text: Ruskokurkkuhaikara on pienikokoinen ja tumma haikaralintu. Sen pituus on 43–60 senttimetriä ja paino 250–340 grammaa. Aikuisten höyhenpeite on yleensä siniharmaa, joskus sävyltään kalpean siniharmaa. Huonossa valaistuksessa lintu saattaa näyttää mustalta. Valkoinen kurkku ja tummanpunertava etuniska erottuvat vasta läheltä. Jalat ovat vihertävänkeltaiset. Poikaset ovat aikuisia vaaleampia, ja niillä punaruskea ulottuu kaulasta niskaan.


title: Ruskokurkkuhaikara

text: Ruskokurkkuhaikaraa tavataan Sambiassa sekä Botswanan ja Namibian pohjoisosissa. Botswanassa laji elää erityisesti Okavangon suiston ja Chobejoen ympäristössä ja Namibiassa Choben tulvatasangolla ja Caprivin kaistalla. Lisääntymisajan ulkopuolella se vaeltelee enemmän, jolloin sitä tavataan Kongon demokraattisen tasavallan Katangassa, Zimbabwessa ja joskus Etelä-Afrikassa. Lisäksi ruskokurkkuhaikaroita elää mahdollisesti Mosambikissa, Angolassa ja Malawissa. Okavangon suistossa ja Ngamijärvellä elää 2 000–3 000 yksilöä, kun koko populaation yksilömäärä on 3 000–5 000 lintua.


title: Ruskokurkkuhaikara

text: Ruskokurkkuhaikaran elinympäristöihin kuuluvat jokien tulvatasangot, suot ja tilapäiset kosteikot, mutta se välttelee avointa vettä.


title: Ruskokurkkuhaikara

text: Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto määrittelee ruskokurkkuhaikaran vaarantuneeksi. Uhkina lajin säilymiselle voi pitää muun muassa Kafuejoen patoamista ja vedensäännöstelyä, riisinviljelyä, eteläamerikkalaisperäisen "Salvinia molesta" -vesisaniaisen hallitsematonta lisääntymistä sekä myös suurten nisäkkäiden kuten savanninorsun ("Loxodonta africana") ja kafferipuhvelin ("Syncerus caffer") runsastumista lajin pesimäalueilla.


title: Ruskokurkkuhaikara

text: Ruskokurkkuhaikara on paikkalintu, mutta se vaeltaa kausittain vesistöjen vedentason muuttumisen takia. Lajin vaellustavat tunnetaan huonosti, mutta satunnaiset havainnot Malawista, Zimbabwesta, Mosambikista ja Etelä-Afrikasta todistavat tavasta harhailla. Sambiassa sitä tavataan ympäri vuoden, mutta siellä lajin ei ole tunnettu lisääntyvän.


title: Ruskokurkkuhaikara

text: Lisääntymisaika on epäsäännöllinen, mutta lisääntyminen tapahtuu useimmiten maalis-kesäkuussa, jolloin vedenkorkeus on usein suurimmillaan. Lisääntyminen tapahtuu usein pienissä yhteiskunnissa, joissa on maksimissaan 60 pesää. Kulhonmuotoinen pesä on yleensä tikuista rakennetulla tasanteella. Laji munii 1–4 munaa.


title: Ruskokurkkuhaikara

text: Ruskokurkkuhaikara käyttää ravintonaan pääsääntöisesti nuoria kaloja, erityisesti kirjoahvenia. Kalattomilla kausittaisilla kosteikoilla laji syö puolestaan aikuisia sammakoita, nuijapäitä ja vesiselkärangattomia.


title: Nicolas Deschamps

text: Nicolas Deschamps (s. 6. tammikuuta 1990 LaSalle, Québec) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskan-joukkue IK Oskarshamnissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osaa pelata myös laidassa. Deschampsin suurimpiin vahvuuksiin kuuluu nopeus ja kahden suunnan pelaaminen. Häntä verrattiin juniorina pelityyliltään Patrice Bergeroniin.


title: Nicolas Deschamps

text: Deschamps pelasi Collège Charles-Lemoynen joukkueessa, kun QMJHL-joukkue Chicoutimi Saguenéens varasi hänet 12. pelaajana vuonna 2007. Deschamps siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2007–2008, jolloin hän voitti liigan tulokkaiden pistepörssin tehoilla 24+43=67 ja oli Saguenéensin toiseksi paras pistemies Francis Parén jälkeen. Hänet palkittiin kauden päätteeksi QMJHL:n parhaana hyökkäävänä tulokkaana Michel Bergeron Trophylla ja valittiin tulokkaiden tähdistökentälliseen. Deschamps valittiin myös koko CHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen. Anaheim Ducks varasi hänet toisella kierroksella 35. pelaajana .


title: Nicolas Deschamps

text: Kaudella 2008–2009 Deschamps nousi Saguenéensin varakapteeniksi ja hän oli joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Jacob Lagacén jälkeen. Kevään 2009 pudotuspeleissä Deschamps oli Saguenéensin paras maalintekijä tehtyään neljässä ottelussa kolme maalia. Hän pelasi OHL-kautensa jälkeen myös kaksi AHL-ottelua Anaheim Ducksin farmijoukkue Iowa Chopsissa. Heinäkuussa 2009 Deschamps teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Ducksin kanssa. Hän pelasi kauden 2009–2010 vielä QMJHL:ssä. Joulukuussa 2009 Saguenéens kauppasi Deschampsin Moncton Wildcatsiin. Hän jakoi lopulta tehoilla 39+57=96 koko liigan pistepörssin voiton Drummondville Voltigeursin Sean Couturierin kanssa. Deschamps voitti kauden päätteeksi QMJHL:n mestaruuden ja valittiin liigan toiseen tähdistökentälliseen.


title: Nicolas Deschamps

text: Deschamps siirtyi kaudeksi 2010–2011 Anaheim Ducksin organisaatioon. Hän pelasi koko kauden farmijoukkue Syracuse Crunchissa, AHL:ssä, jonka sisäisen pistepörssin kolmannen sijan Deschamps jakoi Josh Greenin kanssa tehoilla 15+31=46. Kesken kauden 2011–2012, tammikuussa 2012 Ducks kauppasi hänet Toronto Maple Leafsiin vaihdossa Luca Caputiin. Deschamps vietti kautensa taas kokonaan farmissa pelaten Crunchin ja Toronto Marliesin joukkueissa, joista jälkimmäisen kanssa hän eteni aina Calder Cup -finaaleihin saakka, mutta Norfolk Admirals vei ne kuitenkin otteluvoitoin 4–0. Maaliskuussa 2013 Maple Leafs kauppasi Deschampsin Washington Capitalsiin vaihdossa Kevin Marshalliin. Loppukautensa Hershey Bearsin paidassa pelannut Deschamps teki heinäkuussa vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen jatkosopimuksen Capitalsin kanssa.


title: Nicolas Deschamps

text: Kauden 2013–2014 Deschamps pelasi pääasiassa Hershey Bearsissa, jonka sisäisen pistepörssin kolmannen sijan hän jakoi Ryan Stoan kanssa tehoilla 15+25=40. Deschamps valittiin 22. joulukuuta 2013 AHL:n viikon pelaajaksi. Hän pelasi kauden aikana myös kolme ensimmäistä NHL-otteluaan. Deschamps teki NHL-debyyttinsä 27. helmikuuta 2014 vieraissa Florida Panthersia vastaan.


title: Nicolas Deschamps

text: Kun Deschamps ei halunnut tehdä kauden 2013–2014 jälkeen enää kaksisuuntaista NHL-sopimusta, hän päätti siirtyä kaudeksi 2014–2015 Eurooppaan hakemaan vauhtia vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Oulun Kärpistä. Deschampsia innoitti mm. hänelle Toronto Marliesista tuttu ex-joukkuetoveri Jussi Rynnäs, joka palasi Kärpissä vietetyn kauden jälkeen yksisuuntaisella sopimuksella NHL:ään. Deschamps hankittiin joukkueen ykkössentteriksi, mutta hän osoittautui kuitenkin pettymykseksi tehden kahdeksassa runkosarjaottelussa vain yhden maalin. Neljässä Mestarien liigassa pelaamassaan ottelussa Deschamps teki kolme syöttöpistettä.


title: Nicolas Deschamps

text: Lokakuussa 2014 Kärpät ilmoitti etsivänsä Deschampsille uutta seuraa hänen agenttinsa kanssa. Saman kuun lopulla hän siirtyi lopulta loppukauden kattavalla sopimuksella Saksan DEL-liigan Straubing Tigersiin. Jo joulun alla Deschampsin seura kuitenkin vaihtui toisen kerran kauden aikana, kun hän siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan Vienna Capitalsiin. Tammi-helmikuun 2015 vaihteessa Deschamps sai kuitenkin myös sieltä lähtöpassit. Muutamaa päivää myöhemmin hän palasi Pohjois-Amerikkaan ja siirtyi loppukauden kattaneella AHL-sopimuksella Syracuse Crunchiin. Deschamps teki sielläkin kuitenkin 12 ottelussa vain yhden syöttöpisteen ja hän pelasi loppukauden jo kauden viidennessä seurassaan ja liigassan ECHL-joukkue Florida Everbladesin vahvuudessa. Hän oli kevään 2015 pudotuspeleissä joukkueen paras pistemies, maalintekijä (Casey Pierro-Zabotelin kanssa) ja syöttäjä tehoilla 4+7=11.


title: Nicolas Deschamps

text: Kaudeksi 2015–2016 Deschamps siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskanin IK Oskarshamniin. Hän oli joukkueen paras syöttäjä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 9+24=33.


title: Nicolas Deschamps

text: Deschamps edusti Kanadaa alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2008, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Deschamps pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2007, jolloin hän voitti kultaa.


title: Pietarin Viikko-Sanomat

text: Pietarin Viikko-Sanomat oli Pietarissa vuosina 1879–1883 ilmestynyt sanomalehti.


title: Pietarin Viikko-Sanomat

text: "Pietarin Lehden" kilpailijaksi perustetun "Pietarin Viikko-Sanomien" taustaryhmän muodostivat Inkerinmaan suomalaiset papit, Kolppanan seminaarin johtaja sekä osa kansakoulunopettajista. Sen vastaavina toimittajina työskentelivät Pietarin suomalaisen Pyhän Marian seurakunnan kirkkoherra Johannes Öhquist ja Kelton kirkkoherra J. W. Murman, jotka olivat aikaisemmin julkaisseet Tuomas Frimanin kanssa "Pietarin Sunnuntailehteä". Avustajina toimivat kirkkoherrat Aloys Jeremias Piispanen ja Otto Rokkanen sekä opettajat Paavo Räikkönen, Joh. Häyhänen, Abraham Tiisnekka ja Pietari Toikka. Kerran viikossa ilmestynyt lehti oli aluksi nelisivuinen ja kolmipalstainen, kunnes se vuoden 1879 joulukuussa muuttui nelipalstaiseksi ja sivukooltaan hieman suuremmaksi. Lehti painettiin Pietarissa Krugin kirjapainossa. Sen kokonaislevikistä ei ole tietoa.


title: Pietarin Viikko-Sanomat

text: "Pietarin Viikko-Sanomien" pääkirjoituksista suurin osa koski Pietarin ja Inkerin suomalaisten yhteiskunnallisia ja sivistyksellisiä oloja. Lisäksi käsiteltiin muun muassa kirkollisia aiheita ja julkaistiin Venäjän viranomaisten virallisten tiedotusten käännöksiä. Varsinaiset hartauskirjoitukset puuttuivat lehdestä kokonaan. Kaunokirjallisuuden osuus sen sijaan oli huomattava. Jatkokertomuksina julkaistiin muun muassa Kari Ketolaisen ja J. D. Åbergin teoksia sekä Nikolai Gogolin novelli "Muotokuva". Aineistopulan takia toimittajat joutuivat usein turvautumaan sekalaiseen palstantäytteeseen.


title: Pietarin Viikko-Sanomat

text: Uutisaineisto oli Pietarin aiempien suomenkielisten lehtien tapaan etupäässä lainattu kaupungin muista lehdistä. Uutisista valtaosa käsitteli Pietarin kaupungin tapahtumia. Erityistä huomiota kiinnitettiin Aleksanteri II:n murhayrityksiin ja lopulta murhaan. Lehti sisälsi myös verrattain paljon Pietarin ja Inkerin suomalaisia koskeneita uutisia. Uutiskirjeitä saatiin Inkerin lisäksi Petroskoista, Moskovasta sekä Siperian ja Muurmannin suomalaisilta. Kirkollisista aiheista lehti kiinnitti huomiota lestadiolaisuuden leviämiseen. Se seurasi myös seurakunta-, koulu- ja raittiusasioita sekä Pietarin suomalaisen seuran perustamista ja toimintaa. Suomea koskevia uutisia oli enemmän kuin Pietarin aiemmissa suomenkielisissä lehdissä. Poliittisesti lehden uutisointi oli erittäin varovaista. Ilmoitusten ja mainosten osuus oli melko vähäinen.


title: Pietarin Viikko-Sanomat

text: Toimittajien sivutyönään tekemän "Pietarin Viikko-Sanomien" menestys Inkerin maaseudulla oli kovin vaatimaton. Sen ilmestyminen lakkasi syyskuun alussa 1883 lehteä rahoittaneen kirkkoherra Johannes Öhquistin kuoltua saman vuoden kesäkuussa. Vuoden 1884 alusta sen tilalla alkoi ilmestyä Marian seurakunnan kirkkokoulun opettajan A. F. Silénin toimittama "Inkeri"-lehti.


title: Lev Mosin

text: Lev Aleksandrovitš Mosin (s. 7. joulukuuta 1992) on venäläinen pikajuoksija, joka kilpailee 400 metrillä. Hänen ennätyksensä on alle 23-vuotiaiden EM-kisojen 2013 finaalissa Tampereella juostu 45.51. Mosin voitti tuossa kilpailussa kultaa. Saman vuoden MM-kisoissa Moskovassa Mosin voitti 4×400 metrin viestissä pronssia.


title: Pietarin Lehti

text: Pietarin Lehti oli Pietarissa vuosina 1874–1879 ilmestynyt sanomalehti.


title: Pietarin Lehti

text: Lehden perustaja ja toimittaja oli "Pietarin Sunnuntailehteä" toimittanut kaupungin suomalaisen Pyhän Marian seurakunnan kirkkokoulun johtaja Tuomas Friman. Sen avustajina toimivat Marian seurakunnan kappalainen Aloys Jeremias Piispanen sekä opettajat Abraham Tiisnekka, Paavo Räikkönen ja J. Otsalainen. Ohjelmaltaan "Pietarin Lehti" oli eräänlainen "Sunnuntailehden" ja aiemman "Pietarin Sanomien" välimuoto. Uutislehden lisäksi se pyrki olemaan seurakunnallinen, kaunokirjallinen ja kansanvalistuksellinen julkaisu, joka kiinnittäisi huomiota myös taloudellisiin asioihin. Kerran viikossa ilmestynyt lehti painettiin "Sunnuntailehden" tavoin Pietarissa Krugin kirjapainossa. Se oli kolmipalstainen ja nelisivuinen, sivukooltaan "Pietarin Sanomia" vastaava. Lehden kokonaislevikistä ei ole säilynyt tietoja.


title: Pietarin Lehti

text: "Pietarin Lehden" pääkirjoituksista suuri osa oli lainattu kaupungin muista lehdistä. Ne käsittelivät etupäässä Venäjän keisarikunnan yleisiä tapahtumia ja Pietarin kaupungin oloja. Venäjän suomalaisia koskevissa asioissa esille nousivat muun muassa lestadiolaisuuden leviäminen Pietariin ja Inkerinmaalle sekä hanke suomalaisen oppikoulun perustamiseksi Pietariin. Lehdessä oli runsaasti kaunokirjallista ainesta kuten Tuomas Frimanin kertomuksia ja Paavo Räikkösen runoja. Hartauskirjoituksia oli "Pietarin Sunnuntailehteen" verrattuna vähän, mutta sekalaista palstantäytettä melko runsaasti.


title: Pietarin Lehti

text: Myös uutisaineistosta suurin osa oli käännetty Pietarin muista lehdistä. Valtaosa uutisista käsitteli Pietarin ja sen lähiympäristön sekä muun Venäjän tapahtumia. Ulkomaanuutisissa korostui vuosina 1877–1878 käyty Venäjän–Turkin sota. Venäjän suomalaisia koskevien uutisten osuus oli määrällisesti pieni, mutta maaseudun uutiskirjeiden vuoksi sisällöllisesti merkittävä. Uutiskirjeitä saatiin Inkerin lisäksi Muurmannin, Petroskoin ja Siperian suomalaisilta. "Pietarin Lehti" seurasi myös maaseudun kouluasioita ja raittiustyötä sekä Pietarin suomalaista kulttuurielämää. Edeltäjistään poiketen se julkaisi myös varsinaisia yleisönosastokirjoituksia, joissa keskustelu muuttui helposti kielenkäytöltään kärkeväksi kiistelyksi. Suomen uutisia oli aikaisempaa vähemmän eikä ilmoitusten ja mainosten osuus ollut kovin merkittävä.


title: Pietarin Lehti

text: "Pietarin Lehti" ilmestyi pitkään kaupungin ainoana suomenkielisenä sanomalehtenä, joskaan kaikki eivät olleet sen sisältöön tyytyväisiä. Vuoden 1879 alusta sen kilpailijaksi perustettiin "Pietarin Viikko-Sanomat". Uuden lehden takana olivat kirkkoherrat J. W. Murman ja Johannes Öhquist, jotka olivat Tuomas Frimanin kanssa julkaisseet "Pietarin Sunnuntailehteä". "Pietarin Lehti" lakkasi vuoden 1879 elokuussa Frimanin jäätyä eläkkeelle ja muutettua kotiseudulleen Jaakkimaan.


title: Pietarin Sunnuntailehti

text: Pietarin Sunnuntailehti oli Pietarissa vuosina 1871–1873 ilmestynyt sanomalehti.


title: Pietarin Sunnuntailehti

text: "Pietarin Sunnuntailehti" perustettiin kaupungin suomalaisen Pyhän Marian seurakunnan kirkkoherran Johannes Öhquistin ja "Pietarin Sanomien" toimittajan August Hagmanin välisen konfliktin seurauksena. Lehden toimittajana työskenteli seurakunnan kirkkokoulun johtaja Tuomas Friman. Avustajina toimivat Öhquist, Viipurin lyseon lehtori Rietrikki Polén ja Narvan suomalais-ruotsalaisen seurakunnan kirkkoherra J. W. Murman. Seurakunnan tiloissa toimitettu "Sunnuntailehti" oli luonteeltaan kilpailijaansa kirkollisempi. Kerran viikossa ilmestynyt lehti painettiin Pietarissa Veljekset Krugin kirjapainossa. Se oli nelisivuinen ja kolmipalstainen, sivukooltaan hieman "Pietarin Sanomia" pienempi. Myös lehden levikki oli ilmeisesti pienempi kuin kilpailijalla, ja sen rahoittajana näyttää toimineen kirkkoherra Öhquist.


title: Pietarin Sunnuntailehti

text: Lehden ensimmäisellä sivulla oli "Pietarin Sanomista" poiketen pääkirjoitus, joka oli sisällöltään uskonnollinen, kansansivistyksellinen tai historiallinen. "Sunnuntailehti" sisälsi myös muita hartauskirjoituksia sekä opettaja A. Rahkosen kirjoittamia uskonnollisia runoja. Jatkokertomuksia laativat muun muassa Rietrikki Polén ja Tuomas Friman. Poliittisesti lehti oli äärimmäisen varovainen.


title: Pietarin Sunnuntailehti

text: "Sunnuntailehden" uutisaineisto oli pääosin lainattu Pietarin muista lehdistä. Suurin osa uutisista käsitteli Pietarin, lähialueen ja muun Venäjän tapahtumia. Ulkomaanuutisissa keskeinen aihe oli Saksan–Ranskan sota. Pietarin ja Inkerinmaan suomalaisia koskevia uutisia oli melko vähän. Ne keskittyivät etupäässä alueen luterilaisten seurakuntien tapahtumiin. Huomiota herätti muun muassa Inkeriin levinnyt ”hyppääjien” lahko. Suomen uutisissa pääpaino oli Viipurin ja Itä-Suomen tapahtumilla. Ilmoituksia ja mainoksia lehdessä oli vähän.


title: Pietarin Sunnuntailehti

text: Loppuvaiheessa "Pietarin Sunnuntailehti" ilmestyi kaupungin ainoana suomenkielisenä lehtenä. Se lakkasi vuoden 1873 lopussa, kun toimittaja Tuomas Friman perusti "Pietarin Lehden".


title: Garfield Darien

text: Garfield Darien (s. 22. joulukuuta 1987 Lyon, Ranska) on ranskalainen aitajuoksija. Hän kilpailee 110 metrin aitajuoksussa, jossa hänen ennätyksensä on vuonna 2017 juostu 13,09. Hänen halliennätyksensä 60 metrin aitajuoksussa on 7,47 (2014).


title: Garfield Darien

text: Darien voitti hopeaa EM-kisoissa 2010 Barcelonassa ajalla 13,34, kuten myös EM-kisoissa 2012 Helsingissä ajalla 13,20. MM-kilpailuissa hän on sijoittunut neljänneksi Lontoossa 2017 ja kahdeksanneksi Pekingissä 2015 sekä karsiutunut välierissä Berliinissä 2009. Lontoon olympialaisissa 2012 hän karsiutui välierissä. Hän voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 110 metrin aitajuoksussa 2005.


title: Garfield Darien

text: Vuonna 2011 Darien saavutti 60 metrin aidoissa hopeaa sisäratojen EM-kilpailuissa Pariisissa ajalla 7,56 ja 2014 pronssia sisäratojen MM-kisoissa Puolan Sopotissa ajalla 7,47. Hän on ollut sisäratojen EM-kilpailuissa lisäksi neljäs 2017 ja kuudes 2009.


title: Garfield Darien

text: Hän edustaa Clermont Athletisme Auvergne-seuraa. Darien on 187 senttimetriä pitkä ja painaa 76 kiloa.


title: Langreo

text: Langreo (asturiaksi Llangréu) on kaupunki Pohjois-Espanjassa, Asturian itsehallintoalueella. Langreo on Asturian neljänneksi suurin kaupunki noin 42 000 asukkaallaan (2015). Kaupungista kestää ajaa noin 20 minuuttia Asturian pääkaupunkiin Oviedoon.


title: Langreo

text: Kaupunki on tärkeä kaivoskaupunki.


title: Langreo

text: Jalkapallon Euroopan- ja maailmanmestari ja Espanjan jalkapallomaajoukkueen kaikkien aikojen paras maalintekijä David Villa on syntynyt Langreon Tuillassa. Langreossa on myös pyöräilty Espanjan ympäriajoa, Vueltaa.


title: Langreo

text: Langreon alueella sijaitsee kahdeksan pitäjää, jotka ovat (asukasluvun mukaan):


title: Reetta Kankare

text: Reetta Kankare (s. 1988 Espoo) on suomalainen näyttelijä. Kankare valmistui teatteritaiteen maisteriksi Tampereen yliopistosta vuonna 2014.


title: Reetta Kankare

text: Kankare on näytellyt muun muassa televisiosarjassa "Helppo elämä" (2008) ja elokuvassa "Anselmi, nuori ihmissusi" (2014).


title: Ralfs Freibergs

text: Ralfs Freibergs (s. 17. toukokuuta 1991 Riika, Latvia) on latvialainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa try-outilla KHL-joukkue Dinamo Riiassa.


title: Ralfs Freibergs

text: Freibergs on HK Prizma Riian kasvatti. Hän pelasi joukkueessa ensimmäiset miesten pelinsä Latvian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla kaudella 2007–2008. Kaudella 2008–2009 Freibergs debytoi Latvian pääsarjassa. Kauden 2009–2010 hän aloitti Valko-Venäjän Ekstraligan latvialaisjoukkue Dinamo-Juniors Riiassa, mutta Freibergs siirtyi kuitenkin kesken kauden Pohjois-Amerikkaan ja NAHL-joukkue Texas Tornadoon. Kaudella 2010–2011 hän voitti tehoilla 7+48=55 koko liigan puolustajien piste- ja syöttöpörssin sekä joukkueensa sisäisen syöttöpörssin. Freibergs voitti myös Tornadon sisäisen tehotilaston lukemalla +21. Hänet valittiin kauden päätteeksi NAHL:n parhaaksi puolustajaksi, ensimmäiseen tähdistökentälliseen sekä eteläisen divisioonan tähdistökentälliseen.


title: Ralfs Freibergs

text: USHL-joukkue Waterloo Black Hawks varasi Freibergsin 110. pelaajana vuonna 2011, mutta hän siirtyi kaudeksi 2011–2012 samassa liigassa pelaavaan Lincoln Starsiin. Freibergs voitti USHL:n puolustajien piste- ja syöttöpörssin tehoilla 8+35=43 ja valittiin kauden päätteeksi liigan toiseen tähdistökentälliseen. Kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi opiskelemaan Bowling Greenin osavaltionyliopistoon. Freibergs joutui kuitenkin huilaamaan 33 ensimmäistä otteluaan, sillä hänet katsottiin Latvian ja Valko-Venäjällä pelattujen pääsarjaotteluiden perusteella ammattilaistaustaiseksi kiekkoilijaksi, joilla ei ole suoraa pääsyä NCAA:han. Freibergs pelasi kauden aikana kahdeksan ottelua tehden seitsemän tehopistettä. Kaudella 2013–2014 hän oli Bowling Greenin tehokkain puolustaja tehoilla 3+19=22.


title: Ralfs Freibergs

text: Kesällä 2014 Freibergs liittyi NHL-joukkue Philadelphia Flyersin nuorten pelaajien harjoitusleirille. Elokuussa hän teki vuoden mittaisen sopimuksen AHL-joukkue St. John's IceCapsin kanssa. Valtaosan kaudesta 2014–2015 hän pelasi kuitenkin ECHL-joukkue Ontario Reignissa. Syyskuussa 2015 Freibergs teki vuoden mittaisen sopimuksen AHL-joukkue Grand Rapids Griffinsin kanssa. Hän aloitti kauden 2015–2016 kuitenkin ECHL:n Toledo Walleyen vahvuudessa. Freibergs pelasi siellä koko kauden ja oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 7+22=29. Hän voitti myös Walleyen sisäise tehotilaston lukemalla +22. Freibergs ei kuitenkaan pelannut enää pudotuspeleissä, sillä joukkue lainasi hänet Latvian A-maajoukkueen käyttöön MM-kilpailuihin.


title: Ralfs Freibergs

text: Heinäkuussa 2016 Freibergs palasi kotimaahansa ja siirtyi try-outille KHL-joukkue Dinamo Riikaan.


title: Ralfs Freibergs

text: Freibergs edusti Latviaa vuoden 2013 MM-kilpailuissa. Hän pelasi myös Sotšin olympiakisoissa 2014, mutta Latvian kisojen viimeiseksi jääneen puolivälieräottelun jälkeen Freibergs jäi kuitenkin kiinni dopingin käytöstä annettuaan positiivisen näytteen dehydrokloorimetyylitestosteronin käytöstä. Hän antoi puhtaan näytteen sekä ennen olympialaisia että niiden jälkeen, mutta steroidi oli kuitenkin niin uusi, että se ei näkynyt kaikissa testeissä. Myös Freibergs kiisti "delfi.lv"-sivustolle antamassaan haastattelussa antaneensa positiivisen näytteen. Freibergs sai kahden vuoden kilpailukiellon. Hän valitti tapauksesta urheilun kansainväliseen vetoomustuomioistuimeen, mutta se hylkäsi Freibergsin valituksen. Latvian joukkueesta positiivisen doping-näytteen antoi myös Vitālijs Pavlovs, mutta Latvia sai kuitenkin pitää turnauksen kahdeksannen sijansa. Freibergs palasi maajoukkuekuvioihin jälleen ennen vuoden 2016 MM-kilpailuja, jolloin hänet valittiin myös lopulliseen kisajoukkueeseen.


title: Ralfs Freibergs

text: Freibergs pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2009, 2010 ja 2011. Noista viimeisessä turnauksessa Latvia pelasi I-divisioonan A-sarjassa, jonka kultaa joukkue voitti ja nousi taas seuraavaksi vuodeksi pääsarjaan. Freibergs palkittiin turnauksen parhaana puolustajana. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2008 ja 2009. Freibergs jakoi vuoden 2008 turnauksen B-lohkon tehotilaston voiton joukkuetovereidensa Edgars Dīķisin ja Aldis Popensin kanssa lukemalla +7. Hän voitti hopeaa. Vuoden 2009 turnaus päättyi B-lohkon kultaan ja nousuun seuraavaksi vuodeksi pääsarjaan.


title: Kirjastokortti

text: Kirjastokortti on kortti, jota käytetään kirjastosta lainaamiseen. Kortti on henkilökohtainen, ja sitä käyttämällä voi lainata kirjoja, lehtiä sekä muuta kirjastosta lainattavaa aineistoa. Joissakin kaupungeissa samaa kirjastokorttia voi käyttää useassa eri kirjastossa. Esimerkiksi Pirkanmaalla sama kirjastokortti käy jokaiseen kirjastoon. Jyväskylässä kirjastokortilla pääsee myös ilmaiseksi museoihin.


title: Kirjastokortti

text: Nykyisin kirjastokorttien toiminta perustuu yleensä viivakoodien käyttöön.


title: Kirjastokortti

text: Lainausjärjestelmissä on usein rajoitus sille, kuinka monta kirjaa yhdellä kortilla saa samanaikaisesti olla lainassa.


title: Komisuo

text: Komisuo on kylä Kiikalassa Salossa.


title: Komisuo

text: Komisuon kylä sijaitsee välittömästi Kiikalan kirkonkylän kaakkoispuolella. Komisuon lähimpiä naapurikyliä ovat Kiikalan kirkonkylä lännessä sekä Kiikalan Saari ja Pappila etelässä. Lounaassa nykyään pelloksi kuivatetun Kurajärven vastarannalla on Kiikalan Hitola. Idässä kylän takamaat rajautuvat Kiikalan Lasikylään (vuoteen 1963 Hidoisenpyöli), koillisessa Someron, aiemmin Somerniemen Kaskistoon ja pohjoisessa Someron Terttilän sekä Kiikalan Satakosken kyliin.


title: Komisuo

text: Komisuo on yksi 1900-luvulla viljelysmaaksi kuivatetun Kiikalan Kurajärven entisistä rantakylistä yhdessä järven länsirannalla sijainneiden Kiikalan, Hitolan ja Vanhakylän sekä järven itärannalla sijainneiden Saaren, Pappilan ja Silvan kanssa. Entisten suoniittyjen, nykyisten alavien peltojen halki virtaa kylän sivuitse pohjoisesta aiemmin Kurajärveen laskenut, nyt järven ohi suoraan Hitolanjokeen johdettu Satakoskenoja.


title: Komisuo

text: Kylän itä- ja pohjoisosiin ulottuu Kolmanteen salpausselkään kuuluva Kiikalannummen reunamuodostumakompleksi, josta laajoja alueita sisältyy Hyyppärän harjualueen Natura 2000 -suojelualueeseen. Täällä kylän rajapaikkoina ovat Kiikalan Pappilaa ja Lasikylää vastaan rauhoitettu Kultalähde sekä Kiikalan lasikylää ja Someron Kaskistoa vastaan niin ikään rauhoitettu Lamminlähde. Pappilan kylän rajalla harjualueella ja Natura-suojelualueella on puoliksi Pappilan, puoliksi Komisuon kylän puolella Lammenjärvi.


title: Komisuo

text: Järvistä ja lähteistä Kultalähteen lasku-uomana on Natura-alueeseen kuuluvan Lammensuon halki virtaava luonnontilainen Kultalähteenoja. Lamminlähteen lasku-uomana on metsäojitusten pahoin muuttama Huhdinoja. Yhdessä Someron puolelta Kertomuksenjärvestä alkunsa saavan Kertomuksenojan kanssa nämä yhtyvät Satakoskenojaksi, joka virtaa ensin luoteeseen mutta kääntyy sitten kylän pohjoisrajalla etelään. Lähellä Kurajärveä Satakoskenojaan yhtyy vielä Lammenjärvestä alkunsa saava Lamminoja.


title: Komisuo

text: Kylän vanhoja taloja ovat olleet Isoperhe, Nalkki ja Toperi. Näistä Isoperhe jakautui vuonna 1759 Yli- ja Ali-Isoperheeksi ja Toperista alettiin samoihin aikoihin käyttää sen nykyistä nimeä Jussila. Kylän historiallinen tonttimaa, jonka paikalla nykyään on Komisuon koulu, on sijainnut Kurajärven rannassa ja ollut muilta suunnilta alavien suoniittyjen ympäröimä. Isonjaon seurauksena kylän kaikki talot ovat sittemmin siirtyneet vanhalta kylätontilta pois eri puolille laajoja kylävainioita sijoittuville nykyisille paikoilleen.


title: Komisuo

text: Komisuolla toimii 2010-luvulla Salon kaupungin kouluverkkoon kuuluva, vuonna 1883 toimintansa aloittanut Komisuon koulu. Se on Kiikalan kouluista vanhin ja oli vuonna 2014 yhdessä Rekijoen koulun kanssa toinen entisen Kiikalan kunnan alueella toimivista Salon kouluista. Muutoin pääosa lähipalveluista saadaan viereisestä Kiikalan kirkonkylästä. Kylän sijainti Kiikalassa on liikenteellisesti keskeinen sen sijaitessa kirkonkylän vieressä ja samalla Kiikalasta Suomusjärvelle johtavan yhdystien 2410 varressa, jonka kautta muodostuu edelleen yhteys valtatielle 1.


title: Komisuo

text: Tunnettuihin komisuolaisiin kuuluu Komisuon Nalkin tilan isäntänä toiminut agronomi Arimo Uusitalo (s. 1942), jonka luottamustoimiin ovat kuuluneet muun muassa Metsäliitto Oyj:n ja Raisio Oyj:n hallituksen puheenjohtajuudet.


title: Pentti Harjumaa

text: Pentti Anselmi Harjumaa (s. 23. huhtikuuta 1934 Ranua) on suomalainen Rovaniemellä asuva toimittaja ja kirjailija.


title: Pentti Harjumaa

text: Harjumaa toimi yli 30 vuotta Pohjolan Sanomien toimittajana.


title: Pentti Harjumaa

text: Harjumaa on julkaissut vuodesta 1971 alkaen 27 teosta, joissa hän tutkii ja valottaa runoelmin, mietelmin ja tarinoin olemisen ja olemassaolon tuntoja ja elämänperusteita.


title: Pentti Harjumaa

text: Hän on toimittanut myös Nätti-Jussista kertovia tarinakokoelmia sekä koonut "Aaveriekkoja"-nimisen kokoelman lappilaisia mystisiä tarinoita ja kummitusjuttuja.


title: Juhlsin hopeapaja

text: Juhlsin hopeapaja on Pohjois-Norjassa, Finnmarkin Kautokeinossa sijaitseva ateljeesta galleriatyyppiseksi taidemuseoksi vuosikymmenten saatossa kehittynyt taidekompleksi ja nähtävyys.


title: Juhlsin hopeapaja

text: Hopeapajan vuonna 1959 perustaneet Regine (s. 1939) ja Frank Juhls (s. 1931) ovat tulleet aikoinaan kumpikin erikseen Kautokeinoon Altajokea ylös pohjoisesta Alattion kautta tutustumaan paikalliseen paimentolaisuuteen. Regine on saksalaista syntyperää, Frank tanskalainen. He aloittivat toimintansa vaatimattomasti helposti lämmitettävässä yhden huoneen majassa Kautokeinojoen länsirannan törmällä. He ovat kyenneet laajentamaan toimintaansa ja asumustansa siten, että joka vuosikymmeneltä on oma huone, joka toimii näyttelytilana. Yksi huoneista on Afganistanille omistettu, koska pariskunta kävi Afganistanissa sodan aikana. Galleriassa on myynissä paikallisia saamelaisten käsityö- ja koristetuotteita. Perustajien monumentteina ovat muun muassa itse erikoinen rakennus, joka sietää hyvin runsaitakin lumimääriä, pihalla suuri koristeellinen muna sekä Frank Juhlsin valtava sormenjälkiä mukaileva peukalo. Regine Juhlsin sekä pariskunnan tyttären Sunniva Juhlsin hopeakoruissa näkyy paikallinen saamelainen traditio.


title: Silva (Kiikala)

text: Silva on kylä Kiikalassa Salossa. Kylä sijaitsee yhdystien 2410 varrella Kiikalan kirkonkylän lounaispuolella. Sen lähimpiä naapurikyliä ovat Kiikalan Saari pohjoisessa ja Kiikalan Yltäkylä etelässä. Kylässä on Kiikalan kunnan vuonna 1968 perustama Härjänvatsan uimala samannimisen järven rannalla.


title: Silva (Kiikala)

text: Silvan kylä kuuluu yhdessä Vanhakylän, Hitolan, Kiikalan kirkonkylän, Komisuon, Pappilan ja Saaren kylien kanssa "Kiikalan järvikaustaksi" nimitettyyn kulmakuntaan, jonka kylät ovat sijainneet 1900-luvulla tapahtuneessa järvenlaskussa viljelysmaaksi kuivatetun Kiikalan Kurajärven rannoilla.


title: Silva (Kiikala)

text: Kylän takamaat ulottuvat Kolmanteen Salpausselkään kuuluvan Kiikalannummen reunamuodostumakompleksin laidoille. Täällä kylän kaakkoisrajana on Kiskonjoen–Perniönjoen vesistöön kuuluva Varesjoki, jonka lähdepohjainen jyrkkärinteinen notko kuuluu suuren osan Kiikalannummesta käsittävään Hyyppärän harjualueen Natura 2000 -suojelualueeseen. Varesjoen notkon varressa kylän alueelle jää suppapainanteeseen muodostunut Härjänvatsan lampi.


title: Silva (Kiikala)

text: Historialtaan Silva on yksinäistalo eli yhdestä maakirjatalosta muodostunut kylä. Silvan talon talouskeskus sijaitsee edelleen vanhalla paikallaan lähellä entistä Kurajärven rantaa.


title: Silva (Kiikala)

text: Sijainti lähellä kirkonkylää ja Paraisten Kalkin perustamaa tiilitehdasta Varesjoen varessa Kiikalannummella Saaren kylän puolella toi kylään 1960-luvulla pientaloalueen, jonka Kiikalan kunta perusti Silvan talosta ostamalleen maalle. Asuinalueen ympäristössä on myös joitakin teollisuustontteja ja kuntorata. Kun hankittuun maapalstaan kuului myös Härjänvatsan harjulampi, kunta perusti vuonna 1968 sen rannalle nykyisen Silvantien varteen edelleen käytössä olevan uimalan saunoineen ja hyppytorneineen.


title: Bryan Cristante

text: Bryan Cristante (s. 3. maaliskuuta 1995 San Vito al Tagliamento, Italia) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa italialaista Atalantaaa.


title: Dalmåleri

text: Dalmåleri on ruotsalainen 1770-luvulta alkanut itseoppineiden talonpoikien maalaustaidemuoto. Se kehittyi Taalainmaalla ja kesti noin sata vuotta. Sitä käytettiin muun muassa huoneiden sisustuksessa sekä esimerkiksi arkkujen koristeluun. Aiheena on usein ollut rakennuksia, mutta myös luonnonmuotoja ja jopa julkisuuden henkilöitä. Aikalaisten asusteet tulevat selkeästi esiin maalauksissa. Taideharrastus siirtyi isältä pojalle. Nykyisin tunnetaan noin 150 "laaksomaalaria" enimmäkseen Rättvikin ja Leksandin alueilta. Ruonoilija Erik Axel Karlfeldt teki taidemuotoa tunnetuksi teoksissaan 1900-luvun alussa.


title: Dalmåleri

text: Taidemuodon raamatullista tulkintaa, erityisesti profeetta Joonan elämää esittävä osittain päällekäinen käsitys "kurbits" (kurpitsamaalaus) liitetään dalmåleri-käsitteeseen. Muun muassa kurpitsamaalari Winter Carl Hanssonin "Ålderstrappan" (Ikäportaat) vuodelta 1799 on herättänyt paljon huomiota.


title: Gabriel Vasconcelos Ferreira

text: Gabriel Vasconcelos Ferreira, taiteilijanimeltään vain Gabriel (s. 27. syyskuuta 1992 Unaí, Brasilia), on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Serie A:ssa pelaavaa AC Milania.


title: Gabriel Vasconcelos Ferreira

text: Gabriel on saavuttanut Brasilian joukkueessa alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden 2011 ja hopeaa kesäolympialaisissa 2012.


title: Michelangelo Albertazzi

text: Michelangelo Albertazzi (s. 7. tammikuuta 1991 Bologna, Italia) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Serie A:ssa pelaavaa AC Milania.


title: Riccardo Saponara

text: Riccardo Saponara (s. 21. joulukuuta 1991 Forlì, Italia) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Serie A:ssa pelaavaa Fiorentinaa. Aiemmin hän on pelannut Empolissa ja AC Milanissa.


title: Heli Rekula

text: Heli Rekula (s. 28. helmikuuta 1963 Helsinki) on suomalainen taiteilija, jonka työt ovat enimmäkseen video- ja valokuvateoksia, usein lavastettuja valokuvia.


title: Heli Rekula

text: Rekula valmistui Lahden Muotoiluinstituutin valokuvauslinjalta vuonna 1991. 1990-luvulla ja 2000-luvun alussa hän työskenteli freelancer-valokuvaajana ja -kuvatoimittajana muun muassa "Helsingin Sanomille". Hän on opettanut Taideteollisessa korkeakoulussa ja Kuvataideakatemiassa. Lokakuusta 2009 hän on hoitanut kuusivuotista valokuvataiteen professuuria Norjassa Bergenin Kunst- og designhøgskolenissa.


title: Heli Rekula

text: Vuonna 2001 Rekula osallistui Venetsian biennaaliin. Hänet on palkittu Ars Fennica -taidepalkinnolla 2002, valokuvataiteen valtionpalkinnolla 2005 ja Suomen Taideyhdistyksen kirjallisuuspalkinnolla 2014 teoksesta "Hemingwayn puutarha". Hän oli Carnegie Art Award -palkintoehdokkaana vuonna 2012. Rekulan laaja retrospektiivinen näyttely "Autiomaa. Teoksia vuosilta 1989-2004" oli esillä Nykytaiteen museo Kiasmassa vuonna 2005.


title: Heli Rekula

text: Rekula suorittaa parhaillaan kuvataiteen tohtorin opintoja Taideyliopiston Kuvataideakatemian kuvataiteen tohtorin koulutusohjelmassa (KuT). Rekulan tutkimusaiheena on "Poissaoleva ruumis - työskentelyprosessin ja esittävän teoksen suhde valokuva- ja liikkuvan kuvan teoksissa".


title: Nejat Başeğmezler

text: Nejat Başeğmezler (s. 17. toukokuuta 1950 Eskişehir) on turkkilainen säveltäjä ja alttoviulisti. Hän opiskeli alttoviulun- ja viulunsoittoa Hacettepen yliopiston valtionkonservatoriossa Ankarassa vuosina 1962–72. Hän opiskeli siellä lisäksi muitakin aineita, kuten sävellystä Necil Kazım Aksesin johdolla vuosina 1975–77. Vuodesta 1971 lähtien Başeğmezler on soittanut alttoviulua Ankaran Presidentillisessä sinfoniaorkesterissa. Lisäksi hän on opettanut musiikin teoriaa Hacettepen yliopiston valtionkonservatoriossa.


title: Nejat Başeğmezler

text: Säveltäjänä Başeğmezler on keskittynyt pääasiallisesti orkesteri- ja kamarimusiikkiin. Hän voitti Nejat Eczacıbaşı -kilpailussa toisen palkinnon kahdesti, teoksista "EDCBA" (orkesterille, 1996) ja "Concertino" (harpulle ja orkesterille, 1998). Lisäksi hän on saanut ensipalkinnon Turkin radio- ja televisioyhtiön kilpailussa (1998) säveltämästään Turkin tasavallan 75-vuotisjuhlamarssista. Hänen tuotantoonsa kuuluu myös yksinäytöksinen ooppera "Kambur Üstüne Kambur" (1994).


title: Ovovivipaarinen

text: Ovovivipaarinen eläin munii ja hautoo poikasensa sisällään, missä ne myös kuoriutuvat munista. Esimerkiksi sisilisko "(Zootoca vivipara)" on ovovivipaarinen matelija.


title: Ostrogožskin–Rossošin offensiivi

text: Ostrogožskin–Rossošin offensiivi oli toisessa maailmansodassa Voronežin rintaman suorittama vastahyökkäys itärintamalla Unkarin 2. armeijaa ja osittain Italian 8. armeijaa vastaan. Offensiiviin osallistuivat Neuvostoliiton 6. armeija ja Pavel Rybakon komentama Neuvostoliiton 3. kaartin panssariarmeija. Offensiivi alkoi 13. tammikuuta ja päättyi kaksi viikkoa myöhemmin 27. tammikuuta 1943 puna-armeijan voittoon.


title: Kristian Levring

text: Kristian Levring (9. toukokuuta 1957 Kööpenhamina, Tanska) on tanskalainen elokuvaohjaaja, joka kuuluu Dogma 95:n perustajiin.


title: Kristian Levring

text: Levringin ensielokuva on "Et skud fra hjertet" (1986), mutta hän keskittyi sen jälkeen pääasiassa mainoselokuviin, kunnes vuonna 2000 palasi näytelmäelokuvien pariin. Hänen läpimurtoelokuvansa on parhaisiin Dogma-elokuviin kuuluva "The King Is Alive" (2002).


title: Amandine Bourgeois

text: Amandine Bourgeois (s. 12. kesäkuuta 1979 Angoulême, Ranska) on ranskalainen laulaja. Hän voitti "Nouvelle Star" kilpailun kuudennen tuotantokauden vuonna 2008.


title: Amandine Bourgeois

text: Tähän mennessä häneltä on ilmestynyt kolme albumia. Ensimmäinen albumi "20m²" ilmestyi vuonna 2009 jota on myyty noin 70 000 kappaletta maailmanlaajuisesti.


title: Amandine Bourgeois

text: Bourgeois edusti Ranskaa vuoden 2013 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "L'enfer et moi". Hän esiintyi finaalissa ensimmäisenä ja sijoittui sijalle 23 saaden 14 pistettä ohittaen siis Suomen yhdellä pisteellä.


title: Ksenontetrafluoridi

text: Ksenontetrafluoridi (XeF) on yksi kolmesta ksenonin ja fluorin muodostamista epäorgaanisista molekyyliyhdisteistä. Yhdiste on kiinteänä huoneenlämpötilassa stabiili, mutta reagoi helposti muiden aineiden kanssa.


title: Ksenontetrafluoridi

text: Rakenteeltaan ksenontetrafluoridi on tasoneliö ja ksenonin ja fluoriatomien väliset sidospituudet ovat 195,2 pm. Yhdiste on huoneenlämpötilassa stabiili väritön kiteinen aine. Yhdiste sublimoituu hieman ennen sulamispistettään. Yhdiste liukenee vetyfluoridiin, mutta hydrolysoituu veden vaikutuksesta. Hydrolysoitumisreaktio voi olla räjähdysmäinen, koska siinä muodostuu helposti räjähtävää ksenontrioksidia. Hydrolysoituminen tapahtuu helposti erityisesti happamissa tai emäksisissä liuoksissa.


title: Ksenontetrafluoridi

text: Ksenontetrafluoridi on voimakkaasti hapettava ja fluoraava yhdiste. Se reagoi esimerkiksi platinan kanssa muodostaen platina(IV)fluoridia ja elohopean kanssa elohopea(I)fluoridia. Vedyn kanssa yhdiste reagoi kiivaasti ksenoniksi ja vetyfluoridiksi. Aromaattisten yhdisteiden aromaattisen renkaan vetyatomit korvautuvat fluoriatomeilla niiden reagoidessa ksenontetrafluoridin kanssa. Yhdiste muodostaa kompleksiyhdisteitä vahvojen Lewis-happojen kuten antimonipentafluoridin ja vismuttipentafluoridin kanssa esimerkiksi XeF[SbF] ja XeF[SbF]. Alkalimetallifluoridien kanssa reagoidessa muodostuu pentafluoroksenaatti-ioni XeF.


title: Ksenontetrafluoridi

text: Ksenontetrafluoridia valmistetaan tavanomaisesti alkuaineistaan kuumentamalla ksenonin ja fluorin seosta noin 400 °C:n lämpötilassa ja 6 atmosfäärin paineessa. Reaktiossa käytetään ylimäärin fluoria ja ksenonin ja fluorin ainemäärä suhteet ovat 1:5 tai 1:6. Reaktio on voimakkaasti eksoterminen Muita tapoja valmistaa yhdistettä ovat ksenondifluoridin fluoraus ja ksenonheksafluoridin säteilytys valolla.


title: Ksenontetrafluoridi

text: Ksenontetrafluoridia voidaan käyttää fosforin, rikin, telluurin, ja piin fluorijohdannaisten valmistuksessa.


Kymin kihlakunnan tuomiokunta Viipurin läänissä oli Turun hovioikeuspiiriin ja myöhemmin Viipurin hovioikeuspiiriin kuulunut kihlakunnantuomarin virka-alue 1816–1862. Sitä ei pidä sekoittaa samannimiseen tuomiokuntaan Uudenmaan läänissä. Viipurin lääni palautettiin muun Suomen yhteyteen vuoden 1812 alussa. Tällöin Kyminkartanon kihlakunnan tuomiokunta määrättiin Turun hovioikeuden alaiseksi. Tuomiokunta jaettiin kahtia 9. lokakuuta 1816 tehdyssä järjestelyssä ja muodostettiin Lappeen kihlakunnan tuomiokunta ja Kymin kihlakunnan tuomiokunta. Kun Viipurin hovioikeus perustettiin 19. kesäkuuta 1839, määrättiin tämä tuomiokunta Turun hovioikeuden alaisuudesta Viipurin hovioikeuden tuomiopiiriin. Vuoden 1861 lopussa tuomiokuntaan kuuluivat seuraavat käräjäkunnat:


title: Kymin kihlakunnan tuomiokunta Viipurin läänissä

text: Vuoden 1862 järjestelyssä tuomiokunnan alue säilyi ennallaan, mutta nimeksi tuli Kymin tuomiokunta.


Kymin kihlakunnan tuomiokunta Uudenmaan läänissä oli Turun hovioikeuspiiriin kuulunut kihlakunnantuomarin virka-alue 1807–1862. Sitä ei pidä sekoittaa samannimiseen tuomiokuntaan Viipurin läänissä. Porvoon ja Kymin kihlakuntien tuomiokunta määrättiin jaettavaksi kahtia 8. heinäkuuta 1807 annetulla kuninkaallisella kirjeellä. Näin muodostettiin Kymin kihlakunnan tuomiokunta ja Porvoon kihlakunnan tuomiokunta. Vuoden 1861 lopussa Kymin kihlakunnan tuomiokuntaan kuuluivat seuraavat käräjäkunnat:


title: Kymin kihlakunnan tuomiokunta Uudenmaan läänissä

text: Vuoden 1862 tuomiokuntajärjestelyssä tämän tuomiokunnan pitäjät siirrettiin useaan tuomiokuntaan, nimittäin Porvoon tuomiokuntaan, Mäntsälän tuomiokuntaan ja Iitin tuomiokuntaan.


title: Deflaatio (geologia)

text: Deflaatio tarkoittaa geologiassa tuulen aiheuttamaa maanpinnan alenemista. Deflaatiossa tuulen turbulenttiset pyörteet irrottavat irtonaista ainesta tasaisten alueiden sedimenteistä, kuten aavikoilta, kuivuneiden järvien pohjasta ja tulvatasanteilta. Tuulen irrottama siltti ja savi voi kulkeutua satojen kilometrien päähän. Asettuessaan nämä ainekset muodostavat lössimaita.