title: Komppania K

text: Markus Määttänen löytää Aamulehden arviossaan kirjasta julmaa absurdiutta, josta yksi esimerkki ovat naapurin rouvan ihailemat miehen hymykuopat, jotka ovat syntyneet poskien läpi menneestä ammuksesta. Määttänen kiittää Janne Tarmiota suomennostyöstä ja julkaisusta: "ehta kulttuuriteko", sillä kirja olisi pitänyt julkaista jo aikoja sitten.


title: Komppania K

text:
Aikalaiskriitikoista kirjailija, Spectatorin kriitikko Graham Greene nostaa teoksen merkittävimmäksi kaikista sotaromaaneista:
Samaan tapaan kirjoittaa toimittaja, kirjailija Christopher Morley "Komppania K:n" ennakkokappaleen luettuaan:
"Komppania K:ta" on usein verrattu sen sodasta antaman epätoivoisen kuvan vuoksi Remarquen klassiseen sodanvastaiseen romaaniin "Länsirintamalta ei mitään uutta". Alabamamalainen professori, kirjailija Philip Beidler kirjoittaa vuonna 1989 julkaistun painoksen johdannossa:
Ernest Hemingway toteaa johdannossa, jonka hän kirjoitti lähes kymmenen vuotta "Komppania K:n" ilmestymisen jälkeen julkaistuun teokseen "" (1942), että tarinoista jätettiin pois ne kaksi, jotka hän olisi mieluiten ottanut teokseen mukaan, nimittäin Andre Malraux'n "La Condition humaine" ja William Marchin "Nine Prisoners", joka on yksi alkuperäisistä "Komppania K:n" sarjana julkaistuista katkelmista. Hemingway sanoo, että tarinoiden sodanvastaisuus ei ennustanut hyvää, sillä teos osuu yksiin toisen maailmansodan syttymisen kanssa. Hän jatkaa:


title: Komppania K

text: Teoksen "Men at War" 1955 julkaistun laitoksen esipuhetta kuitenkin saksittiin poliittisen tilanteen muututtua, ja Hemingwayn johdannosta jätettiin pois esimerkiksi tämä kohta.


title: La Bresse

text: La Bresse on kunta Koillis-Ranskassa Vosgesin departementissa Lorrainen alueella. Kunnan alueella sijaitsee osittain Ballons des Vosges’n luonnonpuisto ("Parc naturel régional des Ballons des Vosges") sekä 1 366 metriä korkea Hohneckin vuori. Vuori kuuluu Vogeesien vuoristoon, ja se on Vosgesin departementin korkein huippu.


title: Michela Cerruti

text: Michela Cerruti (s. 18. helmikuuta 1987 Rooma, Italia) on italialainen autourheilija, joka kilpailee tällä hetkellä Auto GP World Seriesissä. Auto GP:ssä Cerruti on kilpaillut vuodesta 2013 asti ja on saavuttanut tähän mennessä sarjassa yhden voiton ja kolme palkintosijaa. Cerruti ajaa sarjassa ROAL Motorsportin BMW:llä. Vuonna 2014 ilmoitettiin, että Cerruti siirtyy kilpailemaan myös entisen Formula 1-kuski Jarno Trullin Trulli GP-talliin uuteen Formula E-sarjaan. Trulli toimi tallin toisena kuljettajana. Cerruti oli toinen Formula E -sarjan ensimmäisen kauden kahdesta naispuolisesta kuljettajasta. Hänen isänsä Aldo Cerruti oli menestyksekäs autourheilija 1970-luvulla.


title: Michela Cerruti

text: * Kausi käynnissä.


title: Petra Manner

text: Petra Elina Manner (s. 20. tammikuuta 1985) on suomalainen urheilutoimittaja. Hän työskentelee uutistenlukijana Yleisradion "Urheiluruudussa". Jalkapallon Brasilian MM-kilpailuissa 2014 Manner oli yksi Ylen studio-osuuksien juontajista. Hän toimi juontajana myös jalkapallon MM-kisojen 2018 kisalähetyksissä.


title: Petra Manner

text: Hän toimi nuorempana Ylen lähettämän "Iines"-ohjelman juontajana, joita haettiin kouluihin lähetettyjen ilmoitusten kautta. Manner on osallistunut maratoneille ja juossut matkan parhaimmillaan aikaan 3.18.48.


title: Savon Lehti

text: Savon Lehti oli Kuopiossa vuosina 1911–1912 ilmestynyt sanomalehti.


title: Savon Lehti

text: Nuorsuomalaisen puolueen oikeistoon kuulunut piirijärjestö perusti "Savon Lehden" sen jälkeen kun sopimus puolueen vasemmistoa edustaneen "Savon" kanssa oli rauennut ja sen päätoimittaja Mikko Puhakka oli pakotettu eroamaan. "Savon Sanomien" kirjapainossa painettu "Savon Lehti" ei pärjännyt kilpailussa "Savolle" ja se lopetettiin taloudellisesti kannattamattomana. Kolmesti viikossa ilmestyneen lehden päätoimittajina työskentelivät Mikko Puhakka (1911–1912) ja Heikki Hyppönen (1912).


title: Uusmaalainen

text: Uusmaalainen oli Helsingissä vuosina 1905–1913 ilmestynyt sanomalehti.


title: Uusmaalainen

text: "Uusmaalainen" perustettiin Uudenmaan nuorsuomalaisten äänenkannattajaksi, mutta sen taustalla oli myös helsinkiläistä puoluejohtoa. Kolmesti viikossa ilmestyneen lehden päätoimittajina työskentelivät Jaakko Laurila (1906–1908), Artur Candolin (1908–1911) ja Erik Vihtori Linnankallio (1912–1913). Sen kannattavuutta heikensivät Lahdessa ilmestyneet nuorsuomalaisten "Lahden Lehti" ja "Lahden Sanomat". Vuoden 1914 alusta "Uusmaalainen" ja "Lahden Sanomat" yhdistettiin "Etelä-Suomen Sanomiksi".


title: Lahden Sanomat

text: Lahden Sanomat oli Lahdessa vuosina 1909–1913 ilmestynyt sanomalehti.


title: Lahden Sanomat

text: Paikkakunnan nuorsuomalaiset perustivat "Lahden Sanomat" äänenkannattajakseen "Lahden Lehden" tehtyä konkurssin. Sen päätoimittajaksi ja julkaisijaksi saatiin Kuopiosta "Otavan" toimitussihteeri Oskar Robert Marjanen. Kolmesti viikossa ilmestyneellä lehdellä oli vuonna 1913 noin 2200 tilaajaa. Puolueen hajaannuksesta ja heikosta taloudesta kärsineet "Lahden Sanomat" ja helsinkiläinen "Uusmaalainen" yhdistettiin vuoden 1914 alusta "Etelä-Suomen Sanomiksi".


title: Lahden Lehti

text: Lahden Lehti oli Lahdessa vuosina 1900–1909 ilmestynyt sanomalehti.


title: Lahden Lehti

text: Paikkakunnan opettajien perustama "Lahden Lehti" oli puoluepoliittisesti neutraali, mutta Venäjän-politiikassaan perustuslaillinen. Vuonna 1906 sen kilpailijaksi tuli vanhasuomalainen "Lahti", jolloin kaupungin nuorsuomalaiset hankkivat "Lahden Lehden" omistukseensa. Taloudellisesti kannattamaton lehti teki konkurssin toukokuussa 1909 ja lakkasi ilmestymästä. Sen tilalle nuorsuomalaiset perustivat saman vuoden syksyllä "Lahden Sanomat".


title: Lahden Lehti

text: Lehti ilmestyi aluksi kahdesti, vuodesta 1905 lähtien kolmesti ja vuodesta 1906 neljästi viikossa. Sen levikki oli 3000 kappaletta vuonna 1904. Päätoimittajina työskentelivät Viljo Koskinen (1900), Antti Rytkönen (1900–1906), Rudolf Holsti (1906–1907), Eino Railo (1907–1908) ja Viljo Jämsen (1908–1909).


title: Kyminlaakso

text: Kyminlaakso oli Kotkassa vuosina 1906–1916 ilmestynyt sanomalehti.


title: Kyminlaakso

text: Lehti oli Kotkan ja sen ympäristön nuorsuomalaisten äänenkannattaja. Taloudellisten vaikeuksien takia sen julkaisuoikeudet myytiin lakkautetun "Haminan Sanomien" kirjapainon ostaneille maalaisliittolaisille, jotka ryhtyivät julkaisemaan Haminassa "Maaseutu"-nimistä lehteä.


title: Kyminlaakso

text: "Kyminlaakso" ilmestyi aluksi kerran, vuodesta 1907 lähtien kahdesti ja vuonna 1916 kolmesti viikossa. Sen päätoimittajina ja vastaavina toimittajina työskentelivät Verneri Vesterdahl (vast. toim. 1906–1907), Ferdinand Hallio (1907–1908), J. Suomalainen (1908–1911), J. A. Teirikari (vast. toim. 1911–1915) ja Mikael Palmroth-Vasunta (1916).


title: Kokkola (sanomalehti)

text: Kokkola oli Kokkolan kaupungissa vuosina 1897–1934 ilmestynyt sanomalehti.


title: Kokkola (sanomalehti)

text: Suomenmielinen "Kokkola" oli Keski-Pohjanmaan ensimmäinen suomenkielinen sanomalehti. Se oli sortovuosina myöntyvyysmielinen, mutta sai vuonna 1901 kahden kuukauden lakkautustuomion ja lakkautettiin saman vuoden marraskuussa pysyvästi allegoriseksi tulkitun novellin takia. Kenraalikuvernööri Bobrikov suostui kuitenkin perumaan lakkautuspäätöksen ja lehti alkoi ilmestyä uudelleen huhtikuussa 1902. Tämän jälkeen "Kokkolasta" tuli vanhasuomalainen. Se oli lähellä puolueen agraarisiipeä ja menetti kannatustaan maalaisliiton lehdelle.


title: Kokkola (sanomalehti)

text: Vuosien 1918–1919 vaihteessa "Kokkolasta" tuli kokoomuksen äänenkannattaja. Lehti oli jatkuvissa taloudellisissa vaikeuksissa ja kesällä 1934 pääomistaja Oy Vaasa myi sen IKL:läiselle Kansan Sana Oy:lle. "Kokkola" oli lyhyen aikaa IKL:n äänenkannattaja, kunnes yhtiö alkoi julkaista Keski- ja Etelä-Pohjanmaata varten tarkotettua "Pohjanmaan Suuntaa".


title: Kokkola (sanomalehti)

text: Lehti ilmestyi vuodesta 1898 lähtien kahdesti, vuodesta 1901 kolmesti, vuodesta 1903 jälleen kahdesti ja vuodesta 1909 kolmesti viikossa. Sen levikki oli enimmillään 4000 kappaletta vuonna 1917. Päätoimittajina ja vastaavina toimittajina työskentelivät Eetu Aaltio (vast. toim. 1898–1899), Ellu Piirinen (1899–1900), Antti Hautala (1900–1904), Eero Huima (vast. toim. 1904–1917), Väinö Borg (Kivilinna, 1905–1906), Jalmari Niemi (1917–1918), Lenni Laakso (Unto Karri, 1918–1919), Samppa Luoma (1919–1921), L. Kiehelä (vast. toim. 1922–1923), I. T. Björklund (1923–1924), Jalo Ansas (1924–1926), Hjalmar Räisänen (1926–1928), Severi Scheele (Sahrakorpi, 1928–1929), Mikko Vuori (1929 ja 1931–1932), Vilho Vihtori Viita (1929–1931), Eino Kontsas (1932–1934) ja Ilmari Koski (1934).


title: Angolangueretsa

text: Angolangueretsa ("Colobus angolensis") on gueretsojen sukuun kuuluva apinalaji.


title: Angolangueretsa

text: Angolangueretsan on väriltään enimmäkseen musta, mutta sillä on valkoinen pantamainen kuvio otsan, poskien ja kaulan ympärillä. Lisäksi sillä on valkoinen raita kyljissä. Häntä on pitkä. Pituus päästä häntään on 49-68 cm.


title: Angolangueretsa

text:
Angolangueretsaa tavataan laajalti päiväntasaajan läheisillä alueilla Afrikassa. Sitä esiintyy sekä vuoristoissa että laaksoissa. Sitä esiintyy jonkin verran myös
savanneilla ja soilla.


title: Angolangueretsa

text:
Parittelu saattaa tapahtua mihin tahansa aikaan vuodesta. Naaras voi yleensä tulla raskaaksi kahden vuoden välein. Tiineys kestää 147-178 päivää. Poikasia on yleensä
yksi kerrallaan, mutta joskus voi syntyä kaksi poikasta kerrallaan. Vieroitusaika on poikasen ollessa vuoden ja kolmen kuukauden ikäinen. Sukukypsyysikä on 2-4 vuotta.


title: Angolangueretsa

text: Eläin syö enimmäkseen lehtiä ja jonkin verran kasvien hedelmiä, kukkia, versoja ja kuorta sekä hyönteisiä.


title: Agronomitalo

text: Agronomitalo (aikaisemmin Lääkäreiden talo) on vuonna 1901 valmistunut kansallisromanttis–jugendtyylinen, alkujaan asuinrakennukseksi valmistunut kivitalo Helsingin Kaartinkaupungissa. Rakennuksen suunnitteli arkkitehtitoimisto Gesellius, Lindgren, Saarinen. Pohjoisen Makasiinikadun ja Fabianinkadun kulmaan valmistuneeseen taloon asettautuivat asumaan lääkärit, jotka pitivät vastaanottojaan talon suurissa huoneistoissa. Talossa oli myös pienempiä huoneistoja.


title: Agronomitalo

text: Kulmatontin, jolla oli tuolloin puutalo, ostivat vuonna 1898 veljekset Axel, Georg ja Ernst Ehrnrooth. Georg ja Ernst Ehrnrooth myivät osuutensa kahdelle lääkärille, Axel Holmbergille ja Wilhelm Zilliacukselle. Taloon muutti muitakin lääkäreitä, jotka paitsi asuivat siellä, myös pitivät talossa vastaanottoaan. Lääkäreiden huoneistot olivat isoja, 150–300 neliöisiä. Pienemmissä huoneistoissa asui keskiluokkaan ja työläisiin kuuluvia.


title: Agronomitalo

text: Talon asukkaisiin kuului muun muassa Nikolai Bobrikovin leikannut kirurgi Richard Faltin sekä rakennuksessa valmistavaa koulua pitäneet sisarukset Annie ja Bertha Edelfelt, joiden isä oli arkkitehti Carl Albert Edelfelt ja Albert-veli taidemaalari.


title: Agronomitalo

text: Agronomiliitto osti rakennuksen vuonna 1953, rakennuksessa on muun muassa liiton toimisto. Omistajanvaihdoksen myötä rakennuksen nimi vaihtui Lääkäreiden talosta Agronomitaloksi.


title: Keski-Pohjalainen

text: Keski-Pohjalainen oli Kokkolassa vuosina 1905–1911 ilmestynyt sanomalehti.


title: Keski-Pohjalainen

text: Kokkolan nuorsuomalaisten perustama "Keski-Pohjalainen" muuttui syksyllä 1907 maalaisliittolaiseksi, mutta palasi nuorsuomalaisten äänenkannattajaksi kesään 1908 mennessä. Se lopetettiin taloudellisesti kannattamattomana.


title: Keski-Pohjalainen

text: Aluksi kahdesti ja vuodesta 1907 lähtien kolmesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli 600–1100 kappaletta. Sen päätoimittajina työskentelivät William Frithiof Ilmoni (1906–1907), Kustaa Hautamäki (1907–1908), Kaarlo Takalampi (1909) ja I. T. Björklund (1910–1911).


title: Maalainen

text: Maalainen oli Helsingissä vuosina 1907–1908 ilmestynyt sanomalehti.


title: Maalainen

text: Lehti perustettiin "Talonpojan Lehden" tilalle maalaisliiton pää-äänenkannattajaksi. Sen taustalla oli myös aktivisteja kuten V. O. Sivén ja Herman Stenberg. Etupäässä Viipurin lääniin levinnyt lehti osoittautui taloudellisesti kannattamattomaksi ja lakkasi jo reilun puolen vuoden kuluttua.


title: Maalainen

text: Kolmesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli 3500 kappaletta. Sen päätoimittajana työskenteli Jaakko Kivi.


title: Tuulikki Kurki

text: Tuulikki Kurki (syntynyt 1971 Imatralla) on suomalainen folkloristi ja kulttuurintutkija. Hän on tutkinut suomalaista kansankirjailijaa Heikki Meriläistä, suomenkielistä kirjallisuutta Neuvosto-Karjalassa ja Venäjän Karjalassa sekä rajaseutujen kirjoittajia. Vuosina 2010-2015 hän johti Suomen Akatemian rahoittamaa tutkimusprojektia "Rajaseudun kirjoituskulttuurit ja traditiot" (Writing Cultures and Traditions at Borders) Itä-Suomen yliopistossa.


title: Jack Miller

text: Jack Peter Miller (s. 18. tammikuuta 1995 Townsville, Queensland, Australia) on australialainen ratamoottoripyöräilijä, joka kilpailee kaudella 2016 MotoGP-luokan Marc VDS -tallissa Hondan pyörällä.


title: Jack Miller

text: Miller debytoi MotoGP:ssä 125-kuutioisten luokassa vasta 16-vuotiaana vuonna 2011. Hän ajoi kaudella 2011 kuusi kilpailua Aprilialla ja KTM:llä saavuttamatta yhtään pistettä. Seuraavana vuonna sarjan nimi muuttui Moto3:ksi. Miller vaihtoi tallia, nyt hän kilpaili Hondalla. Kaudella 2012 Miller sijoittui MM-sarjan sijalle 23 17 pisteellä. Vuonna 2013 Miller jatkoi Hondalla ja hänen kolmas kautensa MotoGP:n piikkiluokassa oli melko hyvä. Hän sijoittui sarjan seitsemänneksi 110 pisteellä ajettuaan kymmenen kertaa kymmenen parhaan joukkoon. Kaudeksi 2014 Miller vaihtoi jälleen tallia, nyt KTM:llä kilpailevalle Ajo Motorsportille. Miller voitti heti kauden ensimmäisen ja toisen kilpailun ja kauden puolivälissä hän oli sarjan kärjessä. Lopulta kuitenkin Álex Márquez voitti sarjan.


title: Jack Miller

text: Kaudeksi 2015 Miller siirtyi ajamaan MotoGP-sarjaan Marc VDS -talliin. Hän oli ensimmäisellä kaudellaan kuninkuusluokan loppupisteissä 19:s kerättyään 17 pistettä.


title: Giovanni Codrington

text: Giovanni Codrington (s. 17. heinäkuuta 1988 Paramaribo, Suriname) on alankomaalainen pikajuoksija. Hän kilpailee 100 ja 200 metrillä. 100 metrillä Codringtonin ennätys on heinäkuussa 2014 juostu 10.29 ja 200 metrillä vuonna 2008 juostu 21.42.


title: Giovanni Codrington

text: Hän voitti Hollannin viestijoukkueen jäsenenä kultaa vuoden 2012 EM-kisoista Helsingistä 4×100 metrin viestistä. Joukkueen muut jäsenet olivat Brian Mariano, Churandy Martina ja Patrick van Luijk.


title: Giovanni Codrington

text: Codrington on 177 senttimetriä pitkä ja painaa 80 kiloa. Hän edustaa GRNG-seuraa.


title: Kansantasavaltojen liitto Novorossija

text: Kansantasavaltojen liitto Novorossija () on Donetskin kansantasavallan ja Luhanskin kansantasavallan 24. toukokuuta 2014 solmima konfederatiivinen valtioliitto. Näitä Venäjä-mielisten separatistien Itä-Ukrainan kriisin aikana perustamia "kansantasavaltoja" ei kuitenkaan ole mikään valtio tunnustanut, vaan kansainvälinen yhteisö katsoo alueen edelleen kuuluvan Ukrainalle. Ukraina on luokitellut ne terroristiorganisaatioiksi . Syksyllä 2014 separatistien hallitsemalla alueella asui noin kolme miljoonaa henkeä sen jälkeen kun toista miljoonaa oli siirtynyt pakolaisena muille alueille.


title: Kansantasavaltojen liitto Novorossija

text:
Liiton itsestään käyttöön ottama nimitys "Novorossija" ("Uusi-Venäjä") on aiemmin tarkoittanut Mustanmeren pohjoispuolella sijainnutta, jonka Venäjän keisarikunta oli valloittanut Osmanien valtakunnalta. Nimitystä Novorossija käytettiin 1900-luvun alkuun saakka, mutta sen käyttö päättyi 1918, kun alue tuli pääosaltaan kuulumaan Ukrainan sosialistiselle neuvostotasavallalle.
Kapinallisten hallitsemasta alueesta on käytetty myös nimeä Donbass.


title: Kansantasavaltojen liitto Novorossija

text: Päätöksen Kansantasavaltojen liiton muodostamisesta tekivät 25 Luhanskin kansantasavallan ja 23 Donetskin kansantasavallan edustajaa. Kansantasavaltojen liiton valtiopäivillä on 60 edustajaa, puolet kummastakin "kansantasavallasta". Kansantasavaltojen liitto on ilmoituksensa mukaan konfederatiivinen valtio, joka on valmis vastaanottaman lisää tasavaltoja jäsenikseen.


title: Kansantasavaltojen liitto Novorossija

text: Kansantasavaltojen liiton valtiopäivien puhemieheksi valittiin Oleg Tsarjov 26. kesäkuuta 2014. Koska liiton valtiosääntö noudattelee sosialistista mallia, on valtiopäivien puhemies myös valtionpäämies, koska erillistä presidentin asemaa ei ole.


title: Kansantasavaltojen liitto Novorossija

text: 5. syyskuuta 2014 Ukraina sopi Minskin neuvotteluissa taistelujen lopettamisesta Itä-Ukrainassa ja myönsi itsehallinnon ja armahduksen kapinallisille. Donetskin edustajana sopimuksen allekirjoitti Aleksandr Zahartšenko ja Luhanskin Igor Plotnitski.


title: Kansantasavaltojen liitto Novorossija

text: Kansantasavaltojen liiton neuvoston puhemiehistössä on kuusi jäsentä. Perustamisvaiheessa Valeri Bolotov, Aleksei Karjakin ja Oleg Tsarjov edustivat Luhanskin kansantasavaltaa, Aleksandr Borodai, Denis Pušili sekä Pavel Gubarjev Donetskin kansantasavaltaa.


title: Kansantasavaltojen liitto Novorossija

text:
1. joulukuuta 2014 Ukraina lakkautti eläkkeiden maksun ja sosiaaliavustukset kapinallisen hallussa oleville alueille.
Kapinalliset ovat itse alkaneet hoitaa näitä tehtäviä.


title: Kansantasavaltojen liitto Novorossija

text: Kapinallisten kaipuu Neuvostoliiton aikoihin näkyy uutistoimisto AFP:n mukaan monin tavoin. Turvallisuusviranomainenkin on nimetty Stalinin salaisen poliisin mukaan, oikeusjärjestelmä Neuvostoliiton mallin mukaan ja nuorten pioneeritoimintaa levitetään. Kapinallisjohtaja Aleksandr Zahartšenkon mukaan Neuvostoliitto oli "upea maa", "Eurooppa ja muut maat olivat kauhusta jäykkinä edessämme." Stalinin muotokuviakin ilmestyi Donetskin keskustaan, vaikka aikanaan Holodomorissa miljoonat ukrainalaiset kuolivat Stalinin sortotoimiin ja nälkään.


title: Ikuinen liekki

text: Ikuinen liekki () on Frank Lloydin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä historiallinen melodraamaelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1922. Elokuvan pääosissa ovat Norma Talmadge ja Adolphe Menjou. "Ikuinen liekki" sijoittuu Ludvig XVIII:n ajan Ranskaan, missä kreivitär de Langeaisilla on monta kosijaa.


title: Ikuinen liekki

text: "Ikuinen liekki" perustuu Honoré de Balzacin romaaniin "Kreivitär de Langeais" (1834), jonka pohjalta Frances Marion laati elokuvan käsikirjoituksen. Elokuvan tuottajina olivat Joseph M. Schenck ja Norma Talmadge, ja elokuvan tuotantoyhtiönä oli Norma Talmadge Film Corporation. "Ikuinen liekki" sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 17. syyskuuta vuonna 1922. Suomessa elokuva sai ensi-illan 3. helmikuuta vuonna 1924. First National Pictures toimi elokuvan levittäjänä. "Ikuisen liekin" kopiota säilytetään Yhdysvaltain kongressin kirjaston elokuva-arkistossa.


title: Fuad Masum

text: Muhammad Fuad Masum (فؤاد معصوم, s. 1938) on irakilainen kurdipoliitikko. Hän toimi Irakin presidenttinä kesäkuusta 2014 lokakuuhun 2018. Parikymmentä vuotta aikaisemmin hän oli autonomisen kurdialueen ensimmäisenä pääministerinä. Hän on ollut vuodesta 2005 kansanedustaja, ja vuodesta 2010 kurdiliittouman parlamenttiryhmän puheenjohtaja.


title: Fuad Masum

text: Masum kuuluu samaan PUK-puolueeseen kuin edellinen presidentti Jalal Talabani.


title: Breitscheidplatz

text: Breitscheidplatz on aukio Berliinin Charlottenburgin kaupunginosassa. Se on entinen Länsi-Berliinin keskus, josta saavat alkunsa kauppakadut Kurfürstendamm, Tauentzienstrasse, Budapester Strasse ja Kantstrasse. Aukion luona sijaitsee myös Länsi-Berliinin tunnetuimpiin nähtävyyksiin kuuluva Keisari Vilhelmin muistokirkko.


title: Breitscheidplatz

text: Breitscheidplatz oli jo ennen toista maailmansotaa vilkas paikka, ja sen ympäristössä oli runsaasti teattereita, elokuvateattereita ja kabareita sekä kalliita ostospaikkoja. Alkuperäinen rakennuskanta tuhoutui pääosin sodassa, minkä jälkeen alueelle rakennettiin uusia kerrostaloja. Vain yksi rakennus on säilynyt sotaa edeltävältä ajalta. Aukion merkitystä lisäsi se, että kylmän sodan aikana läheinen Zoologischer Gartenin rautatieasema oli Länsi-Berliinin päärautatieasema.


title: Breitscheidplatz

text: Breitscheidplatzin ympäristön tunnettuja sodan jälkeen rakennettuja rakennuksia ovat muun muassa 1955–1957 valmistunut Bikini-Haus, jonne 1970-luvulla sijoitettiin Berliinin taidehallin kokoelmat, vuonna 1965 valmistunut ostoskeskus Europa-Center sekä Zoo Palast, joka oli vuoteen 1999 saakka Berliinin elokuvajuhlien järjestämispaikka. Aivan Breitscheidplatzin takana sijaitsee Berliinin eläintarha.


title: Breitscheidplatz

text: Aukion nimeksi annettiin alkujaan vuonna 1889 "Gutenberglatz" Johannes Gutenbergin mukaan, mutta se vaihdettiin jo 1892 "Auguste-Viktoria-Platziksi" keisarinna Auguste Viktorian mukaan. Nimen "Breitscheidplatz" aukio sai vuonna 1947 sosiaalidemokraattisen poliitikon Rudolf Breitscheidin mukaan, joka oli kuollut vuonna 1944 keskitysleirillä.


title: Breitscheidplatz

text: Breitscheidplatz on vuosittaisten Berliinin joulumarkkinoiden keskus. Vuoden 2016 joulumarkkinoilla tapahtui 12 ihmistä surmannut väkivaltainen isku miehen ajaessa tahallaan rekalla väkijoukkoon.


title: Kaman keramiikka

text: Kaman keramiikka (, , ) on ensimmäisiä Koillis-Venäjällä käyttöön otettuja kivikautisia keramiikan traditioita. Sen pioneerikäyttäjiä olivat todennäköisesti mesoliittiset ryhmät, jotka siirtyivät alueelle Uralin itäpuolelta omaksuen määränpäässä tai tuoden mukanaan keraamisen tradition. Mesoliittisten ryhmien keraamista vaihetta kutsutaan Kaman kulttuuriksi. Riippumatta syntytavastaan se luetaan kampakeramiikan itäiseen ryhmään pääasiassa kampakoristelunsa vuoksi. Keraaminen traditio aloitti seudulla uuden kivikautisen kulttuurivaiheen, jota kutsutaan venäläisessä kirjallisuudessa neoliittiseksi ja suomalaisessa kirjallisuudessa subneoliittiseksi kivikaudeksi. Kaman keramiikkaa valmistettiin 5300−3300 eaa..


title: Kaman keramiikka

text: Astiat muotoiltiin katkaistun kananmunan muotoisiksi niin, että astian pohja oli pyöreä tai suippo. Astian seinämät olivat suhteellisen paksut. Esimerkiksi toisen asuinpaikalta "Pezmog-4":n () löydetyn astian suuaukko oli yli 40 cm leveä, rungon suurin halkaisija vajaa 50 cm ja korkeus yli 40 cm. Tällainen astia on ollut suuri.


title: Kaman keramiikka

text: Astioiden koristelu oli vaihtelevaa ja se peitti yleensä koko astian ulkopinnan. Levinneisyysalueen eteläosissa käytettiin koristekuvioina enimmäkseen kuoppakuviointia. Se painettiin kosteaan saveen tikun päällä ja tätä astiastoa kutsutaan "kuoppakeramiikaksi" tai "Volga-Kaman kuoppakeramiikka" (I.V. Kalinina).


title: Kaman keramiikka

text: Levinneisyysalueen pohjoisosissa käytettiin koristelussa pitkiä ja kapeita kampaleimoja. Näitä astioita kutsutaan "kampakeramiikaksi" tai "Kaman kampakeramiikka" (I.V. Kalinina). Leimat painettiin astian pintaan rinnakkain ja toisiaan leikkaamatta siten, että muodostui vaakasuoria astiaa kiertäviä vyöhykkeitä. Leimat saattivat olla pystyasennossa, viistossa tai vaaka-asennossa. Leimoista voitiin sommitella sik-sak-kuvioita, punoksia, kalanruotoja tai kolmioita.


title: Kaman keramiikka

text: Keramiikan saapuminen Koillis-Venäjälle on edelleen auki. Osa tutkijoista arvelevat, että se on peräisin etelän- tai lounaan keraamisilta ryhmiltä ja toiset taas uskovat taidon tulleen Uralin itäpuolelta. Millekään teorialle ei ole esitetty tyydyttäviä todisteita.


title: Kaman keramiikka

text: Kaman kulttuurin radiohiiliajoituksia tunnetaan suhteellisen vähän ja niiden muodostama kuva on rikkonainen ja viitteellinen. Yleensä ajatellaan, että Kaman kulttuurin alkuvaihe, jota kutsutaan myös "Volga-Kama-kulttuuriksi", olisi levinnyt ensin Kaman alajuoksulle ja sen sivujoille noin 5500 eaa. alkaen. Kuitenkin tiedetään, että samaan aikaan samaa keramiikkaa valmistettiin myös Vytšegdan jokilaaksossa 800 km luoteeseen, mikä sijaitsee Jäämereen laskevien jokien vedenjakajan pohjoispuolella. Näin ollen keramiikan historia odottaa paljon täydentävää tietoa, ennen kuin sen historia tunnetaan tyydyttävästi.


title: Kaman keramiikka

text: Keramiikan valmistustaito levisi 5000 eaa. mennessä Kaman laakson pohjoisosiin asti ja nousi samalla Vjatkaa pitkin luoteeseen. Samaan aikaan Kaman keramiikan pohjoinen erillinen levinneisyysalue sisälsi asuinpaikkoja Vytšegdan, Vienanjoen ja Pinegan laaksoissa. Pohjoisen levinneisyysalueen ympäristössä vaikutti tällöin useita erilaisia keraamisia traditioita, jotka sulautuivat myöhemmin 4500 eaa. mennessä yhdeksi Petšora-Vienanjoki-kulttuuriksi.


title: Kaman keramiikka

text: Kaman kulttuurin levinneisyysalue kasvoi Kaman ja Vjatkan laaksossa ja oli suurimmillaan kautensa loppupuolella noin 4000−3300 eaa.. Tällöin se käsitti Vjatkan ja Kaman jokilaakson ja näiden välisen ylängön rajautuen idässä Ural-vuoristoon. Pohjoisimmat löydöt sijaitsevat Petšoran eteläisillä latvavesillä.


title: Pikku-Huopalahden kaatopaikka

text: Pikku-Huopalahden kaatopaikka oli Helsingin Pikku-Huopalahdessa sijainnut kaatopaikka, joka oli käytössä vuosina 1937–1949.


title: Pikku-Huopalahden kaatopaikka

text: Pikku-Huopalahden kaatopaikka oli pienkaatopaikka, joka oli vaatimaton ja vaaraton. Sinne vietiin talousjätettä, paperia ja tuhkaa. Teollisuusjätteitä ei viety, mutta niitä päätyi alueelle muun toiminnan yhteydessä.


title: Pikku-Huopalahden kaatopaikka

text: Sekä kaatopaikan alkuhistoria että sen toiminnan päättyminen on jossakin määrin epäselvä. Se on perustettu saviselle maalle vuonna 1937. Sen arvellaan liittyneen Helsingin kaupungin laajenemiseen sekä Tilkan sotilassairaalan funkkistyylisen sairaalarakennuksen valmistumiseen vuonna 1936. Toiminta luultavasti päättyi, kun Pasilan kaatopaikka avattiin 1949 ja se korvasi Pikku-Huopalahden toiminnan.


title: Pikku-Huopalahden kaatopaikka

text: Kaatopaikkatoiminnan päättymisen jälkeen alueen ympäristö näytti edelleen kaatopaikalta, jota kutsuttiin ”Köyhän miehen Stockaksi” tai ”Köyhien Stockaksi”. Tämä alue sijaitsi kaatopaikan liepeillä, Tilkan ja merenlahden välissä. Sen nimessä oli viittaus sekä alueen monipuoliseen romuvalikoimaan että Stockmannin tavarataloon.


title: Pikku-Huopalahden kaatopaikka

text: Alueelle oli sijoittunut erilaista pienteollisuutta, muun muassa autojen purkamista, nähtävästi myös romutavara- ja vanhojen tavaroiden kauppoja. Ilmeisesti kerääntynyttä romua ei juuri kuljetettu minnekään pois. Kaatopaikka oli peitetty maalla ja louheella, mutta alueen maaperä saastui pienteollisuustoiminnan seurauksena: sinne joutui raskasmetalleja, öljyä ja haihtuvia hiilivetyjä.


title: Pikku-Huopalahden kaatopaikka

text: Osmo Soininvaara antaa blogissaan ymmärtää, että Köyhän miehen Stockalla sijainnut romuihin liittynyt liiketoiminta oli syntynyt enemmän tai vähemmän spontaanisti, kaavoittamattomalle alueelle ja mahdollisesti ilman sen kummempia lupia.


title: Pikku-Huopalahden kaatopaikka

text: Köyhän miehen Stocka oli olemassa vielä 1980-luvulla. Siellä kuvattiin Uuno Turhapuro -elokuvien kohtauksia, jotka tapahtuivat Härski Hartikaisen autokorjaamolla.


title: Pikku-Huopalahden kaatopaikka

text: Nykyisin Pikku-Huopalahden kaatopaikkaa on mahdotonta enää havaita maastossa, sillä se on käytännössä kadonnut kymmeniä vuosia sitten.


title: Pikku-Huopalahden kaatopaikka

text: Alue siivottiin ennen kuin Pikku-Huopalahden uusi asuinalue rakennettiin 1990-luvulla. Ennen rakentamista alue tutkittiin, ja nykyisin Niemenmäen puolella sijaitsevien viljelypalstojen kohdalta maa on vaihdettu puhtaaseen. Muualla on eristyskerros ja päällä puhdasta maata. Jätteet sen sijaan ovat täysin maatuneet.


title: William March

text: William March, oik. "William Ekward Campbell", (18. syyskuuta 1893 Mobile, Alabama, Yhdysvallat – 15. toukokuuta, 1954 New Orleans, Louisiana, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija, joka kirjoitti psykologista kaunokirjallisuutta. Hän kirjoitti kuusi romaania ja neljä novellikokoelmaa ja sai kriitikoilta kiitosta, mutta lukijoiden suosio jäi vähäiseksi. Hän oli Yhdysvaltojen merijalkaväen sotilas ja sai useita kunniamerkkejä.


title: William March

text: March vietti lapsuutensa Alabamassa, ja perheensä köyhyyden vuoksi hän sai high schooln suoritetuksi loppuun vasta 20-vuotiaana. Myöhemmin hän opiskeli oikeustiedettä, mutta varojen puutteessa opinnot jäivät kesken. Työskennellessään vuonna 1917 Manhattanilla lakitoimistossa hän meni vapaaehtoisena merijalkaväkeen ja osallistui ensimmäiseen maailmansotaan. Hän sai ansioistaan kunniamerkkejä. Sodan päätyttyä hän palasi lakitoimistoon mutta päätyi myöhemmin menestyksekkääseen yritystoimintaan. Hän ryhtyi myös kirjoittamaan ja aloitti novelleista. Vuonna 1933 häneltä ilmestyi romaani "Komppania K", joka perustui hänen omiin sotakokemuksiinsa. Kirjallista menestystä hän ei kuitenkaan onnistunut samaan. Viimeinen romaani "Pimeät leikit" ("The Bad Seed") ilmestyi 1954, Marchin kuolinvuonna. Siitä tuli myyntimenestys, mutta hän ei itse ehtinyt nähdä, kuinka hänen tarinansa siirtyi ensin näyttämölle ja sitten elokuvaksi.


title: William March

text: William March, alkuperäiseltä nimeltään William Edward Campbell, syntyi Floridassa, missä hänen isänsä työskenteli metsäteollisuuden palveluksessa arvioimassa kaatokelpoisia metsiä. Hän oli vanhin yhdestätoista lapsesta, joista kaksi kuoli lapsena, ja asui lapsuutensa Mobilessa ja sen lähistöllä Alabamassa. Perheen isä oli tuurijuoppo, joka luki mielellään ruokapöydässä ääneen runoja, etenkin Edgar Allan Poeta. Äiti, Susan March, oli luultavasti saanut paremman koulutuksen, ja hän opetti lapset lukemaan ja kirjoittamaan. Perheensä näkemyksen mukaan hän avioitui omaansa alempaan yhteiskuntaluokkaan. Kumpikaan heistä ei nähtävästi tukenut nuoren Marchin kirjallisia ponnistuksia. March kertoi myöhemmin, että oli kirjoittanut 12 vuoden ikään mennessä 10 000 riviä runoja mutta oli polttanut käsikirjoituksen. Suuressa sisarusparvessa Marchilla ei ollut etuoikeuksia. Hänen ollessaan 14-vuotias, perhe muutti Lockhartiin Alabamaaan, jolloin hän joutui keskeyttämään koulunkäynnin. Lockhartista tuli myöhemmin kuvitteellinen Hodgetown, Pearl County vuonna 1936 ilmestyneeseen romaaniin "The Tallons"). Hän kävi kuitenkin satunnaisesti koulua siihen aikaan sahateollisuuskaupungeissa yleisessä yksiluokkaisessa koulussa. Hän sai työpaikan metsäyhtiön toimistossa .


title: William March

text: Kahden vuoden kuluttua March palasi Mobileen ja sai töitä paikallisesta lakitoimistosta. Vuonna 1913 hänellä oli jo niin paljon rahaa, että hän saattoi käydä high schoolin loppuun Valparaison yliopiston kurssilla Indianassa, ja sen ansiosta hän saattoi kirjautua Alabaman yliopistoon oikeustieteen opiskelijaksi. Hän viihtyi opiskelun parissa, mutta hän ei saanut riittävästi ohjausta suorittaakseen loppututkinnon. Syksyllä 1916 hän muutti New Yorkiin, jossa hän asui pienessä täysihoitolassa Brooklynissa ja työskenteli manhattanilaisen lakitoimiston Nevins, Brett and Kellogin virkailijana ja kävi teatterissa.


title: William March

text: March ilmoittautui asepalvelukseen 5. kesäkuuta 1917, runsas kuukausi sen jälkeen, kun Yhdysvallat oli liittynyt ensimmäiseen maailmansotaan. Hän astui vapaaehtoisena Yhdysvaltojen merijalkaväkeen 25. heinäkuuta, ja kun koulutus merijalkaväen koulutuskeskuksessa Parris Islandilla oli suoritettu, hän lähti helmikuussa 1918 Ranskaan. Maailmansodan kahden muun tulevan kirjallisen hahmon, John W. Thomasonin ("Fix Bayonets") ja Laurence Stallingsin ("What Price Glory?"), kanssa March astui Philadelphiassa USS "Von Steubeniin". March saapui Ranskaan maaliskuussa 1918 ja palveli siirtoarmeijan kersanttina.


title: William March

text: Marchin komppania osallistui kaikkiin merkittäviin taisteluihin, joissa Yhdysvaltojen joukot olivat mukana, ja koki suuria tappiota. March osallistui ensimmäisen kerran taisteluun vanhalla Verdunin taistelukentällä lähellä Les Epargesia ja pian sen jälkeen Belleaun metsässä, missä hän haavoittui päähän ja olkapäähän. Hän palasi rintamalle niin, että ehti Soissonsin taisteluun ja St. Mihielin taisteluun. March ylennettiin kahdesti, ja hän sai kersantin arvon, kun hänet määrättiin Ranskan joukkoihin "statistisiin tehtäviin".


title: William March

text: 3. lokakuuta alkaneessa hyökkäyksessä Mont Blancilla March "poistui suojasta pelastaakseen haavoittuneita", ja seuraavana päivänä, "vastahyökkäyksen aikana, kun vihollinen oli edennyt 300 metrin päähän ensimmäisestä sidontapaikasta, hän meni kahakkaan mukaan, ja vaikka hän oli haavoittunut, hän kieltäytyi evakuoinnista ennen kuin saksalaiset olisi torjuttu. Toiminnan ansiosta Marchille myönnettiin Ranskan Croix de Guerre palmunlehvin ja Yhdysvaltojen Distinguished Service Cross urhoollisuudesta. (Distinguished Service Cross on Yhdysvaltojen armeijan toiseksi korkein kunniamerkki Medal of Honorin jälkeen). Hänen kaunokirjalliseen tekstiinsä päätyi muuan erikoinen sattumus hänen sotakokemuksistaan: vaikka hän ilmeisesti ei koskaan joutunut kaasuhyökkäyksen kohteeksi niin pahasti, että olisi joutunut sairaalaan, sodasta palattuaan hän kertoi joutuneensa ja kertoi myös, että hänellä olisi vain vähän elinaikaa. "Komppania K:ssa" muutama henkilöhahmo kuolee sinappikaasuhyökkäyksen jälkeen. Marchin elämäkerran kirjoittaja Roy Simmonds osoittaa tästä vaiheesta "kaksi William Marchin maailmaa" (joka on myös elämäkerran nimi), kuten hän sanoo: Marchilla todellisuus tuntuu sekoittuvan kuvitteellisiin muistoihin koko hänen elämänsä ajan, niin että hän kertoo tosiasioiksi olettamiaan tapahtumia, jotka eivät välttämättä ole totta. Eräässä Marchin ueasti kertomassa tapauksessa hän hyppäsi pommin aiheuttamaan kuoppaan suojaan ja joutui siellä kasvokkain saksalaisen sotilaan kanssa, jonka hän saman tien iski kuoliaaksi. Tarina päätyi teokseen "Komppania K".


title: William March

text: March palasi siviiliin 1919, mutta hän sai ahdistuskohtauksia ja poti masennusta, kuten sodasta palaavat veteraanit usein. Tapaus, jossa hän pisti kuoliaaksi nuoren vaalean saksalaisen sotilaan, on kuvattu teoksessa "Komppania K" ja tekijänä on sotamies Manuel Burt. March kärsi kurkkuun ja silmiin liittyvistä hysteriakohtauksista monissa elämänsä vaiheissa. Hän ei jälkikäteen juuri puhunut sotakokemuksistaan ja kunniamerkeistään, vaikka myöhemmin on kerrottu, että hänellä oli kunniamerkit aina mukana ja hän saattoi joskus kertoa sotajuttuja.


title: William March

text: March asui muutaman viikon perheensä luona Tuscaloosassa Alabamassa, sai sitten työtä lakitoimistosta Mobilesta. Pian hänestä kuitenkin tuli John B. Watermanin sihteeri, ja lopulta hänestä tuli tämän vastikään perustetun ja nopeasti kasvavan laivanvarustamon Waterman Steamship Corporation varapuheenjohtaja. Hänet ylennettiin 1924 liikennepäälliköksi. Vuonna 1926, yritys avasi toimiston Memphisiin Tennesseehin, ja se tuli Marchin vastuulle. Hän oli kaksi vuotta Memphisissä ja oli mukana paikallisessa teatteritoiminnassa. Hän matkusteli pitkin maata työasioissa, usein seuranaan ystävä ja liikekumppani J. P. Case. Case muistelee, että Marchin huoneet olivat yleensä täynnä papereita ja kirjoja, ja monet kirjoista käsittelivät psykologiaa: March luki hyvin paljon Sigmund Freudia, Carl Jungia ja Alfred Adler. March muutti jälleen 1928 New Yorkiin, jossa hän opiskeli Columbia-yliopistossa luovaa kirjoittamista ja alkoi kirjoittaa novelleja.


title: William March

text: Lähetettyään julkaistavaksi muutamia novelleja eri salanimillä March valitsi itselleen salanimen. Ensimmäisenä julkaistu novellin tekijänimestä tuli hänen kirjailijanimensä. "The Holly Wreath" oli hänen ensimmäinen julkaistu tekstinsä,ja se ilmestyi syyskuussa 1929 tekijänimellä William March newyorkilaisessa kirjallisessa aikakauslehdessä Forum. Forum julkaisi novelleja myöhemminkin, samoin Prairie Schooner, , kuten myös monet muut kirjalliset lehdet. Novelleja ilmestyi myös kahdessa lyhytfiktiota julkaisevassa Edward O'Brien's "The Best American Short Stories" ja "O. Henry Prize Stories" vuosina 1930, 1931 ja 1932. Kaiken kaikkiaan häneltä julkaistiin parikymmentä novellia, joista neljä hän myöhemmin liitti ensimmäiseen romaaniinsa.


title: William March

text: New Yorkissa asuessaan March sai valmiiksi ensimmäisen romaaninsa 'Komppania K:n". Sen julkaisi tammikuussa 1933 Harrison Smith & Robert Haas. Siinä oli mukana paljon hänen omia sotakokemuksiaan, ja siitä tuli heti menestys, niin että siitä otettiin kolme painosta. March asui siinä vaiheessa jo Saksassa Hampurissa. Hän oli nyt Watermanin vanhempi liikennepäällikkö, ja hän meni Saksaan huolehtimaan Euroopan-markkinoiden avaamisesta. Hän viimeisteli Hampurissa toisen romaaninsa "Come in at the Door", joka oli ensimmäinen romaani "Pearl County" -romaani- ja novellisarjasta, jonka tapahtumaympäristönä ovat salaperäiset kaupungit Hodgetown, Baycity ja Reedyville. Hän sai Hampurin-aikanaan todistaa Adolf Hitlerin ja natsihallinnon valtaannousun ja kirjoitti profeetallisen novellin "Personal Letter", jossa hän ilmaisi ahdistuksensa Saksan ja koko maailman poliittisesta tulevaisuudesta. March ei rohjennut julkaista novellia, sillä hän oli jo leimaantunut sodanvastaiseksi kirjailijaksi ja pelkäsi saksalaisten ystäviensä ja tuttaviensä joutuvan suotta vaaraan. Se ilmestyi myöhemmin kokoelmassa "".


title: William March

text: Muutettuaan Lontooseen March sai kahden vuoden kuluttua valmiiksi kolmannen romaaninsa "The Tallons", joka on toinen "Pearl County" -sarjasta. Brittilehdissä ilmestyneet arvostelut olivat yleensä myönteisiä, myönteisempiä kuin Yhdysvalloissa. Häntä jo Saksassa vaivanneet psyykkiset ongelmat pahenivat Lontoossa, ja hän meni psyoanalyytikko Edward Gloverin potilaaksi, jonka onnistui parantaa March kurkkulama, jonka hän diagnosoi hysteeriseksi tilaksi. (March omisti romaanin "The Tallons" hänelle "vaatimattomana korvauksena hänen saamistaan harmaista hiuksista".) Hän tutustui Lontoossa kirjallisiin piireihin ja siirsi Watermanin-työtään alaisilleen. Hän palasi Yhdysvaltoihin 1937, ja kahden vuoden kuluttua hän irtisanoutui työstään ja keskittyi täysin kirjoittamiseen. Hän sai palkkansa osittain osakkeina, ja siten hän tuli hyvin toimeen osinkotuloillaan. 1937, Kuten Simmonds huomauttaa, vuosi 1937 oli tärkeä vuosi. Se oli hänen novellistiuransa tuotteliainta aikaa, ja The American Mercury -lehti otti "Komppania K:n" julkaistavaksi. Kunnianhimoisimman ja arvostelijoilta eniten kehua saaneen romaaninsa "The Looking-Glass", "Pearl County" sarjan viimeisen teoksen, hän julkaisi 1943. Auburnin kirjallisuuden professori Bert Hitchcock piti sitä Marchin "hienoimpana kirjallisena saavutuksena."


title: William March

text: Harcourt julkaisi vuonna 1945 March-kokoelman "Trial Balance: The Collected Short Stories of William March", ja The Kenyon Review'iin kirjoittamassaan artikkelissa Marjorie Farber sanoo, että novelleissa on valtavasti "hienoja ajatuksia... kirjoitettuna taitavasti pieniksi anekdoottimaisiksi satiireiksi". March, hän kirjoittaa, on "ajatusten, nimien ja sutkausten kirjoittaja, huumorikirjailija ykköslaatua, jolla on kenties samanlainen suhde fiktioon kuin Stevensillä runouteen. Mutta silti on hämmästyttävää, miten paljon erilaista hiljaista epätoivoa ja äänetöntä kurjuutta ja hienostunutta komiikkaa hän onnistuu sisällyttämään kirjaan. Sivuutetaan puutteet. Kaikkien ansioiden luettelemiseen ei tila oikein riitä." Huolimatta tästä kiittävästä kritiikistä March sai vuonna 1947 sodan aiheuttamien vuosikausien masennuksen ja jatkuvien kirjoitusblokkien jälkeen hermoromahduksen. Hän palasi vähäksi aikaa Mobileen toipumaan ja kävi useita kertoja New Yorkissa hoitamassa asioitaan. Eräällä sellaisella käynnillä vuonna 1949 March osui newyorkilaisen taidekappiaan Klaus Perlsin galleriaan, mikä osoittautui käännekohdaksi hänen elämässään. Luovien ihmisten kanssa työskenetelemään tottunut Perls kohteli Marchia tavalla, jota hän ei ollut kokenut Lontoon aikaisen terapiansa jälkeen. Perlsin ansiosta March pystyi puhumaan avoimesti luovasta prosessistaan, ja hän käytti Perlsia ajatustensa välikappaleena. Perls esitteli Marchin muille taiteilijoille. Pablo Picasson ja varsinkin Chaim Soutinen teoksissa March löysi sukulaisuutta ja kosketuspintaa, sillä sekä Marchilla että Soutinella oli molemmilla vainoharhaisia ja skitsofreenisia taipumuksia. March vastasi Perlsin ystävyyteen hankkimalla jatkuvasti Soutinen, Picasson, Georges Rouaultin ja Joseph Glascon teoksia. Ystävyys jatkui Marchin vieraillessa säännöllisesti New Yorkissa vuosina 1949–1953, kunnes terveyden heikkeneminen esti häntä matkustamasta.


title: William March

text: March poistu Mobilesta pysyvästi 1950 ja osti talon New Orleansin ranskalaiskorttelista Dumaine Streetiltä. Siellä hän kirjoitti kaksi viimeistä romaaniaan "October Islandin" ja "Pimeät leikit". Jälkimmäistä March piti vaatimattomana aikaansaannoksena, mutta se sai hänen romaaneistaan eniten kiitosta ja menestystä, ja sitä myytiin vuodessa miljoona kappaletta. Sen muokkasi menestyksekkääksi Broadway-näytelmäksi Pulitzer-palkittu näytelmäkirjailija Maxwell Anderson ja elokuvaksi "Vaarallista kylvöä" ohjaaja Mervyn LeRoy.


title: William March

text: March sai 25. maaliskuuta 1954 vähäisen sydänkohtauksen ja oli toipumassa, kun "Pimeät leikit" ilmestyi 8. huhtikuuta, ja hän ehti lukea kirjasta julkaistuja mynteisiä arvioita. Hän pääsi sairaalasta 24. huhtikuuta, mutta jo kolmen viikon kuluttua 15. toukokuuta 1954 hän kuoli nukkuessaan yöllä saamaansa toiseen, ankarampaan sydänkohtaukseen. Hän oli kuollessaan 60-vuotias.


title: William March

text:
Marchin kirjoituskoneesta löytyi seuraavana aamuna alla olevat tekstit. Sen otsikko on "Poor Pilgrim, Poor Stranger", ja luultavasti hän kirjoitti sen päästyään sairaalasta. (Simmonds otaksuu, että se olisi ollut tekeillä olevasta kirjasta).
Marchin romaanit ovat psykologisia henkilötutkielmia, jotka kietoutuvat hänen omaan kärsimykseensä – ja taustalla on niin lapsuuden traumoja kuin sotakokemuksiakin – johon liittyy konflikterja, joita aiheuttavat yhteiskuntaluokkaan, perheeseen, seksuaalisuuteen ja rotuun liittyvät kysymykset. Marchin henkilöhahmot ovat ilman omaa syytään sattuman uhreja. Hän kirjoittaa, että vapauden voi saavuttaa vain olemalla uskollinen omalle luonnolleen ja ihmisyydelle.


title: William March

text: Marchin koko tuotantoa kommentoidessaan brittiläis-amerikkalainen toimittaja ja radioesiintyjjä Alistair Cooke kirjoittaa, että March oli "aikansa kaunokirjallisista kirjailijoista kaikkein aliarvostetuin", ja hän luonnehtii kirjailijan ainutlaatuista tyyliä "klassisen moderniksi" ja toteaa, että March oli "aikamme tunnistamaton nero". Cooke puolusti antologiaa "A William March Omnibus", joka ilmestyi kaksi vuotta Marchin kuoleman jälkeen.


title: William March

text: "Komppania K" ilmestyi 1933, ja kriitikot ja kirjailijat kiittivät sitä mestariteoksena. Sen toivoa vailla olevaa näkemystä sodasta on usein verrattu Erich Maria Remarquen klassiseen sodanvastaiseen romaaniin "Länsirintamalla ei mitään uutta". Alabaman yliopiston amerikkalaisen kirjallisuuden professori ja kirjailija Philip Beidler kirjoitti johdantoon, joka on kirjan uudelleenjulkaisussa vuodelta 1989, että Marchin kirjoitustyö hänen tehdessään "Komppania K:ta", oikeastaan hänen tuskallisten muistojensa uudelleeneläminen, oli itse asiassa osoitus valtavasta rohkeudesta, joka on verrattavissas tai suurempi ne teot, mitä ne sitten olivatkin, joista hän sai [kunniamerkkinsä]". Aikalaiskriitikot kiittävät Marchin usean näkökulman romaanitekniikan tehoa. Jo vuonna 1935 (esseessään romaanin uusista tekniikoista) John Frederick kirjoittaa The English Journalissa: "Kertautuva vaikutus... ilmenee tehokkaimpana ja mieleenjäävimpänä sotaa käsittelevissä teksteissä." Alabamalainen elokuvantekijä Robert Clem teki 2004 romaanista filmisovituksen. Elokuva herätti paikallista kiinnostusta. Romaani on saanut huomiota muillakin kielillä ensimmäistä maailmansotaa kuvaavana klassikkona: Vuonna 1967 se käännettiin italiaksi nimelä ""Fuoco!"" ja vuonna 2008 se käännettiin hollanniksi.


title: William March

text: "Pimeät leikit" ("The Bad Seed") ilmestyi huhtikuussa 1954, ja se oli sekä arvostelu- että kaupallinen menestys. Se kertoo kahdeksanvuotiaasta Rhoda Penmarkista, sosiopaatista ja kehittymässä olevasta sarjamurhaajasta. Romaani oli heti myyntimenestys, ja sitä kiitettiin tavasta, jolla se käytti jännitystä ja kauhua. James Kelley kirjoitti "The New York Times Book Review’ssä: ""Pimeät leikit" on menestys, ja syynä on joko sen julki tuoma ongelma tai sitten itse taideteos. Rohkeasti se ennustaa ja kurkistaa tulevaisuuteen: parempaa romaania ei varmasti kirjoiteta vuonna 1954 eikä sellaista ole tuoreessa muistissa." March ehti nähdä arvostelijoiden kirjalle antamat kehut ja kuulla sen kaupallisesta menestyksestä, mutta hän kuoli ennen kuin romaanin koko merkitys ilmeni. Sitä myytiin toista miljoonaa kappaletta, se oli vuonna 1955 ehdokkaana National Book Award -palkinnon saajaksi, Maxwell Anderson sovitti sen menestyksekkääksi ja pitkään esitetyksi Broadway-näytelmäksi ja siitä tektiin kaksi elokuvaa.


title: Ernst-Reuter-Platz

text: Ernst-Reuter-Platz on aukio ja liikenneympyrä Berliinin Charlottenburgin kaupunginosassa, Straße des 17. Juni -kadun varrella. Straße des 17. Juni jatkuu Ernst-Reuter-Platzilta länteen Bismarckstraßen nimellä. Aukiolta lähtevät eri suuntiin myös Hardenbergstraße, Otto-Suhr-Allee ja Marchstraße.


title: Ernst-Reuter-Platz

text: Aukio nimettiin vuonna 1953 Länsi-Berliinin pormestarina toimineen sosiaalidemokraatin Ernst Reuterin mukaan.


title: Ernst-Reuter-Platz

text: Paikalla oli aiemmin risteys, joka tunnettiin lempinimellä "Knie" (”Polvi”), koska Mitten suunnasta Charlottenburgin linnalle kulkenut tie teki siinä kohdalla mutkan. Nykyisen ilmeensä aukio sai toisen maailmansodan jälkeen, arkkitehti Bernhard Hermkesin vuonna 1955 laatiman suunnitelman pohjalta. Risteys muutettiin suuren liikenneympyrän sisään jääväksi aukioksi, joka koristeltiin suihkulähtein. Lähikortteleiden vanhan tiiviin rakennuskannan tilalle rakennettiin suuria yksittäisiä toimistotaloja. Ernst-Reuter-Platzin näkyvin rakennus on vuonna 1960 aukion länsilaidalle valmistunut Telefunkenin tornitalo, joka on nykyään Berliinin teknillisen yliopiston käytössä.


title: Ernst-Reuter-Platz

text: Aukion lähellä sijaitsee Ernst-Reuter-Platzin metroasema.


title: Valtiatar

text: Valtiatar () on yhdysvaltalainen The CW Television Networkin draamasarja, jonka ensimmäinen jakso esitettiin 17. lokakuuta 2013. Sarja seuraa Skotlannin kuningattaren Maria Stuartin Ranskassa viettämiä nuoruusvuosia. Sarja ei ole kuitenkaan historiallisesti tarkka, vaan enemmänkin nykypäivään tuotu kuvaus historiallisista henkilöistä ja tapahtumista. Yksi sarjan tekijöistä onkin todennut, että he ovat ottaneet taiteellisia vapauksia.


title: Valtiatar

text: Tammikuussa 2014 sarja palkittiin Yhdysvalloissa parhaan uuden draamasarjan People’s Choice Awardilla ja pian sen jälkeen tiedotettiin, että sarjaan tehdään toinen tuotantokausi. Toisen tuotantokauden ensimmäinen jakso esittiin Yhdysvalloissa 2. lokakuuta 2014. Suomessa sarjan ensimmäinen jakso esitettiin AVA:lla 19. tammikuuta 2014, ja se keräsi 107 000 katsojaa.


title: Valtiatar

text: Sarjan tapahtumat sijoittuvat 1500-luvun Ranskaan. 15-vuotias Skotlannin kuningatar Maria Stuart eli Mary on elänyt ranskalaisessa luostarissa, mutta murhayrityksen jälkeen hänet viedään Ranskan hoviin turvaan, jossa hän tapaa tulevaa perhettään ja lapsuuden ystäviään. Maryn on määrä mennä naimisiin Ranskan kuninkaan pojan Frans II:n eli Francisin kanssa, mutta kaikki ei suju suunnitelmien mukaan. Francisin äidin neuvonantaja Nostradamus näkee näyn, jonka mukaan Mary koituu hänen poikansa kuolemaksi.


title: Pieter Brueghel nuorempi

text: Pieter Brueghel (1564–1636) oli flaamilainen taiteilija. Hänet tunnetaan etenkin maaseutua ja uskonnollisia aiheita sekä helvettiä ja Haadesta kuvaavista maalauksistaan.


title: Pieter Brueghel nuorempi

text: Pieter Brueghel kuului Brueghelin taiteilijasukuun ja oli samannimisen suvun kantaisän vanhin poika. Tätä kutsutaan yleensä nimellä Pieter Brueghel vanhempi. Isä alkoi vanhoilla päivillään kirjoittaa sukunimen ilman h:ta mutta pojat käyttivät vanhaa kirjoitustapaa. Pieter pysyi uransa aikana melko uskollisena isänsä tyylille. Hän laati jäljennöksiä monista isänsä töistä, eikä aina voi olla varma, kumpi on alkuperäinen tekijä.


title: Alte Bibliothek

text: Alte Bibiolithek eli vanha kirjasto on rakennus Berliinin Bebelplatzin länsilaidalla. Rakennus tunnetaan kaarevan julkisivunsa vuoksi lempinimellä "Kommode" (”Lipasto”).


title: Alte Bibliothek

text: Barokkityylinen rakennus rakennettiin vuosina 1775–1780 Georg Friedrich Boumannin ja Georg Christian Ungerin suunnitelmien pohjalta vuonna 1661 perustetun Preussin kuninkaallisen kirjaston tiloiksi. Sitä ennen kirjasto oli toiminut Berliinin kaupunkilinnan eräässä siivessä. Kuningas Fredrik Suuren määräyksestä Unger käytti piirustusten pohjana Joseph Emanuel Fischer von Erlachin vuonna 1725 Wienin Hofburgiin sunnittelemaa kirjastoa. Kuninkaallinen kirjasto oli alkuun avoinna vain hovin jäsenille ja valikoiduille oppineille, mutta vuodesta 1810 alkaen se avattiin myös opiskelijoille. Tilat kävivät aikanaan kirjastolle ahtaiksi, ja valtionkirjaston uusi rakennus valmistui vuonna 1914 Unter den Lindenin toiselle puolelle. Vanha kirjastotalo siirtyi Humboldt-yliopiston käyttöön ja pääasiassa siinä on toiminut yliopiston oikeustieteellinen tiedekunta.


title: Alte Bibliothek

text: Vanha kirjastotalo tuhoutui lähes kokonaan toisessa maailmansodassa vuonna 1945. Se rakennettiin uudelleen vuosina 1963–1969 Werner Kötteritzschin johdolla. Julkisivu rekonstruoitiin alkuperäistä vastaavaksi, mutta sisäpuolelle tehtiin uudenaikainen rakennus.


title: Luettelo Donkey Kong -peleistä

text: Tämä on luettelo Donkey Kong -peleistä.


title: Schlossbrücke

text: Schlossbrücke () on Berliinin tunnetuimpia siltoja. Se on yksi Spreejoen ylittävistä ja Spreeinselin saaren mantereeseen yhdistävistä silloista kaupungin historiallisessa keskustassa. Silta kulkee Unter den Linden -puistokadun ja Lustgartenin aukion välissä. Se on saanut nimensä Berliinin kaupunkilinnan mukaan, jota ei ole enää olemassa. Kyseessä on kolmiaukkoinen holvisilta.


title: Schlossbrücke

text: Paikalla kulki aikanaan vaatimaton puusilta, joka tunnettiin nimellä "Hunderbrücke", ”Koirasilta”, sillä vaaliruhtinaat kulkivat sen yli metsästyskoiriensa kanssa lähtiessään linnastaan Tiergarteniin metsästämään. Nykyinen silta rakennettiin vuosina 1821–1824 arkkitehti Karl Friedrich Schinkelin vuonna 1819 laatimien suunnitelmien pohjalta. Silta loi Unter den Lindenin edustavien rakennusten ketjulle dramaattisen päätepisteen ja yhdisti puistokadun kaupunkilinnan alueeseen. Schinkel suunnitteli samoihin aikoihin myös uusia rakennuksia Unter den Lindenin varrelle, kuten Neue Wachen. Silta oli alkujaan avattava läppäsilta laivaliikenteen vuoksi.


title: Schlossbrücke

text: Schlossbrücken kaiteet on koristeltu Schinkelin suunnittelemilla veistoksilla, jotka esittävät erilaisia merieläimiä. Pylväissä on Friedrich Wilhelm Wolffin kotkia esittäviä medaljonkeja. Schinkel suunnitteli sillan koristeeksi kuparisia patsaita, joiden oli tarkoitus esittää sotilaita. Niitä ei taloudellisista syistä voitu toteuttaa hänen eläessään. Vuosina 1842–1857 kuvanveistäjien Johann Gottfried Schadowin ja Christian Daniel Rauchin oppilaat valmistivat kahdeksan patsasta Schinkelin suunnitelmien pohjalta Carraran marmorista, ja ne sijoitettiin sillalle. Patsaat esittivät voitonjumalatar Nikeä sekä Pallas Athenea johdattamassa nuoria sotilaita vaikeuksien kautta voittoon. Berliiniläiset ovat antaneet Schlossbrückelle lempinimen ”nukkesilta”. Patsaat evakuoitiin toisen maailmansodan aikana, ja sodan jälkeen ne jäivät lännen puolelle. Ne kuitenkin palautettiin Itä-Saksaan vuonna 1981 Saksojen välisen vaihtosopimuksen nojalla Schinkelin syntymän 200-vuotisjuhlan kunniaksi. Patsaat palasivat sillalle 1983–1984.


title: Schlossbrücke

text: DDR:n aikana sillan nimi oli "Marx-Engels-Brücke", mutta se sai vanhan nimensä takaisin vuonna 1991.


title: Turkin jalkapallon sopupeliskandaali 2011

text: Turkin jalkapallon sopupeliskandaali oli tapahtumaketju, jossa turkkilaisten jalkapalloseurojen toimijoita oli tutkinnassa epäiltynä muun muassa sopupeleistä, korruptiosta ja rikollisjärjestön perustamisesta. Tutkittavana oli Turkin jalkapallon kahden ylimmän sarjatason Süper Ligan ja 1. Ligan joukkueita, joita epäiltiin ottelutulosten järjestämisestä. Tutkittavana oli myös Turkin koripalloliigan ottelutulosten manipulointi.


text: Kesällä 2011 poliisi alkoi tutkia 19:ää jalkapallo-ottelua, joiden epäiltiin olleen tulosmanipuloinnin kohteena. Samoihin aikoihin Istanbul BB:n pelaaja İbrahim Akın tunnusti osallistuneensa kahteen otteluun, joiden tuloksia oli manipuloitu. Kyseessä olivat Istanbul BB:n ottelu Fenerbahçea vastaan, sekä Turkin cupin finaali Beşiktaşia vastaan. Myöhemmin Akın peruutti tunnustuksensa ja kiisti osallistuneensa korruptioon, väittäen että häntä oli huijattu ja että hän oli tehnyt tunnustuksen pakon alaisena. Kuultavana asiassa oli myös Beşiktaşin presidentti Yıldırım Demirören. Asian paljastuttua Beşiktaş palautti cupin voittopokaalin vapaaehtoisesti Turkin jalkapalloliitolle, kunnes tutkinta saatiin päätökseen.


text: Skandaalissa oli kuultavana useiden seurojen toimihenkilöitä ja pelaajia. Tutkinnan keskiössä oli Fenerbahçen puheenjohtaja Aziz Yıldırım, joka oli toiminut rikollisjärjestön johtajana ottelutulosten järjestämisessä. Tutkittavana oli muun muassa Turkin Superliigan 2010–2011 päätöskierroksen ottelu Sivasspor-Fenerbahçe, joka päättyi Fenerbahçen 3–4 voittoon. Tulos ratkaisi Fenerbahçelle Turkin mestaruuden. Seura sijoittui Trabzonsporin kanssa tasapisteisiin, mutta maalieron turvin Fenerbahçe sijoittui ensimmäiseksi. Sivassporille ottelu oli sarjasijoituksen kannalta merkityksetön. Myös Euroopan jalkapalloliitto UEFA seurasi tapahtumia tarkasti, sillä mestaruuden ansiosta Fenerbahçe oli oikeutettu Mestarien liigaan kaudella 2011–2012. Tutkinta eteni kuitenkin hitaasti ja UEFA:n painostuksesta Turkin jalkapalloliitto sulki Fenerbahçen mestarien liigasta sopupeliepäilyjen vuoksi. Fenerbahçen tilalle Mestarien liigaan Turkin jalkapalloliitto nimesi Trabzonsporin. UEFA ilmoitti sulkevansa kilpailuistaan kaikki sopupeleihin osallistuneet seurat, Trabzonspor oli myös sopupeliepäilyjen kohteena, joten UEFA otti riskin hyväksyessään seuran Mestarien liigaan. Fenerbahçe valitti päätöksestä, mutta sen valitus hylättiin. Päätöksen taloudelliset seuraukset olivat Fenerbahçelle useita miljoonia, jotka koostuivat tv-tuloista ja mestarien liigassa pelaamisesta, lisäksi seuran osakkeen arvo putosi 20 prosenttia.


text: Kesäkuussa 2013 tutkinnan edetessä UEFA päätti sanktioista sopupeleihin syyllisyneille seuroille. Fenerbahçe sai kahden vuoden ehdottoman ja yhden vuoden ehdollisen kilpailukiellon UEFA:n seurajoukkueiden kansainvälisiin kilpailuihin. Beşiktaş sai yhden vuoden kilpailukiellon. Pannan johdosta Fenerbahçe ei saanut osallistua mestarien liigaan myöskään kausilla 2012–2013 ja 2013–2014, eikä Beşiktaş saanut osallistua Eurooppa-liigaan 2012–2013, mihin seuroilla olisi ollut oikeus Turkin superliigan 2011–2012 sijoitusten perusteella. Beşiktaş oli jo pelannut eurooppa-liigan playoff-kierroksella voitokkaasti Tromsøä vastaan, mutta UEFA päätti hylkäämisen jälkeen luovuttaa voiton Tromsølle.


text: Kesäkuussa 2014 UEFA teki päätöksen kahden muun seuran, Sivassporin ja Eskişehirsporin tuomioista. Liitto päätti että rangaistuksena sopupeleihin osallistumisesta seurat eivät saaneet osallistua Eurooppa-liigaan 2014–2015.


text: Tutkittavana oli sopupeliepäilyihin liittyen seuraavat seurat. Kaikkien joukkueiden ei todettu syylliistyneen tulosmanipulointiin.


title: Luettelo Wario-peleistä

text: Tämä on luettelo peleistä, joissa Nintendon Wario-niminen hahmo esiintyy.


title: Glienicker Brücke

text: Glienicker Brücke on Havel-joen ylittävä silta, joka sijaitsee Berliinin ja Potsdamin välisellä maantiellä.


title: Glienicker Brücke

text: Silta on saanut nimensä lähellä sijainneen Klein-Glienicken kartanon mukaan, jonka paikalla on nyt Karl Friedrich Schinkelin suunnittelema Glienicken linna. Nykyinen silta on kolmas samalla paikalla. Ensimmäinen oli 1600-luvulla rakennettu puusilta ja toinen vuonna 1834 valmistunut Schinkelin suunnittelema tiilisilta. Sillat kävivät Berliinin kasvaessa ahtaiksi, sillä ne muodostivat liikenteellisen pullonkaulan Berliinin ja Potsdamin tärkeän varuskuntakaupungin välille. Nykyinen, kolmesta kaaresta muodostuva terässilta valmistui alun perin vuonna 1907. Se tuhoutui aivan toisen maailmansodan viimeisinä päivinä ja rakennettiin uudelleen vuonna 1950.


title: Glienicker Brücke

text: Kylmän sodan aikana Itä-Saksan ja Länsi-Berliinin raja kulki Havelia pitkin ja jakoi sillan kahtia. Silta sai silti Itä-Saksassa nimen "Brücke der Einheit" eli ”Yhtenäisyyden silta”. Sillalla oli aluksi rajanylityspaikka, mutta se suljettiin autoliikenteeltä vuonna 1952 ja jalankulkijoiltakin vuonna 1953. Berliinin muurin rakentamisen jälkeen siltaa saivat käyttää enää vain sotilashenkilöt. Kylmän sodan aikana Glienicken silta tunnettiin maailmalla siitä, että idän ja lännen valtiot suorittivat sillalla kiinni jääneiden vakoojien vaihtoja. Silta valittiin tähän tarkoitukseen luultavasti siksi, että se oli sivussa julkisuudesta. Vaihtoja tehtiin sillalla vuosina 1962, 1985 ja 1986. Silta avattiin uudelleen normaalille liikenteelle Saksojen yhdistymisen jälkeen vuonna 1990.


title: Alte Kommandantur

text: Alte Kommandantur (myös Kommandantenhaus, "Komendantintalo") on uudelleenrakennettu historiallinen rakennus on Berliinin keskustassa Unter den Linden -puistokadun varrella, osoitteessa Unter den Linden 1. Rakennuksen takana on Schinkelplatz-aukio.


title: Alte Kommandantur

text: Rakennus valmistui vuosina 1653–1654 Unter den Lindenin ensimmäisenä asuintalona. Alkujaan barokkityylisen rakennuksen suunnitteli arkkitehti Johann Gregor Memhardt. Sitä laajennettiin 1795–1796. Rakennus toimi myöhemmin Berliinin varuskunnan komendantin virka-asuntona. Vuosina 1873–1874 rakennus korotettiin kolmikerroksiseksi ja muutettiin samalla uusrenessanssityyliseksi. Rakennus vaurioitui pahoin toisessa maailmansodassa ja se purettiin kokonaan 1950-luvulla. Sen paikalle rakennettiin 1967 Itä-Saksan ulkoministeriön talo, joka vuorostaan purettiin vuonna 1995.


title: Alte Kommandantur

text: Bertelsmann-konserni voitti 37:n hakijan joukosta Berliinin senaatin järjestämän tarjouskilpailun talon jälleenrakentamisesta. Hankkeen ehtona oli julkisivun toteuttaminen uskollisena kopiona alkuperäisestä. Bertelsmann perusti Berliinin keskuksensa rakennukseen sen valmistuttua vuonna 2003. Lähtökohtana oli vanhan talon viimeisin, 1870-luvun muutosten jälkeinen ulkonäkö. Koska piirustuksia alkuperäisestä rakennuksesta ei ollut säilynyt, uudelleenrakennuksessa käytettiin apuna rakennusta esittäneitä valokuvia. Berliiniläiset kiistelivät talon uudelleenrakentamisen mielekkyydestä.


title: RMS Titanic kulttuurissa

text: Tässä artikkelissa kerrotaan vuonna 1912 uponneen RMS Titanic -aluksen esiintymisistä kulttuurissa.


title: RMS Titanic kulttuurissa

text: Titanicista ja sen haaksirikosta on kirjoitettu monta kirjaa ja tehty useita elokuvia, joista tunnetuin lienee James Cameronin ohjaama 11 Oscar-palkintoa voittanut "Titanic" vuodelta 1997.


title: RMS Titanic kulttuurissa

text: Suomalaisista kirjailijoista Titanicin tuho sai sekä V. A. Koskenniemen ("Mr. Hartley") että Eino Leinon ("Titanic") kirjoittamaan runon, ja kummallakin oli aiheena laivalla esiintynyt orkesteri.Edvin Calamniuksen salanimellä julkaisema aikalaiskuvaus. Teos on fiktiivinen romaani, johon kirjoittaja on lisännyt faktuaalista tietoa. Suomenkielinen teos on ilmeisesti muokattu versio ruotsalaisen Willy Grebsin kirjasta "Dödsfärde, en romantiserad skildring af Titanic's undergång". Alkuperäisteoksen julkaisi Kirjankustantamo Into vuonna 1912. Vuonna 2012 kirjasta julkaistiin uusi painos suomalaisen Pekka Tuomikosken kustantamana. Kyseessä on ainoa aihetta käsittelevä suomalainen romaani.Yhdysvaltalaisen menestyskirjailija Clive Cusslerin kolmas Dirk Pitt -romaani, ja hänen ensimmäinen bestseller-romaaninsa. Kirja julkaistiin Yhdysvalloissa vuonna 1976. Vuonna 1980 romaanin pohjalta sai ensi-iltansa samanniminen elokuva, jonka ohjasi Jerry Jameson.Norjalaisen Fosnes Hansenin romaani fiktiivisestä seitsenhenkisestä Titanicin orkesterista. He haluavat irti tavanomaisuudesta ja päätyvät vapauden kaipuussaan Titanicille.Tutkimus laivan komentosillan ja boilerihuoneiden tapahtumista, jotka johtivat laivan törmäämiseen ja uppoamiseen. Brown käytti tutkimukseen neljä vuotta, jona aikana hän kävi läpi lukuisia aikalaisasiakirjoja. Lopputuloksena hänellä oli, että oikeat tapahtumat poikkesivat paljon aiemmin hyväksytystä versiosta.


title: RMS Titanic kulttuurissa

text: Suomalainen laulaja Frederik osallistui Suomen euroviisukarsintaan 1981 kappaleella "Titanic". Kappale ei menestynyt karsinassa, mutta oli yleisön suosikki, ja kappaleen sisältänyttä Frederikin albumia "Alta pois" myytiin Suomessa kultalevyyn oikeuttavasti.


title: Sanna Ylianttila

text: Sanna Ylianttila (s. 24. huhtikuuta 1991) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Naisten Liigassa pelaavaa Oulu Nice Socceria. Hän aloitti uransa maalivahtina ja vaihtoi myöhemmin hyökkääjäksi.


title: Sanna Ylianttila

text: Ylianttila on rovaniemeläisen FC Lynxin kasvatti, joka siirtyi vuonna 2006 Oulun Luistinseuraan ja sieltä vuoden kuluttua ONS:n riveihin. Liigauransa hän aloitti FC Hongassa kaudella 2010. Ensimmäisen liigakautensa jälkeen Ylianttila palasi Ouluun ja oli mukana nostamassa ONS:a Naisten Liigaan vuonna 2011.


title: Sanna Ylianttila

text: A-maajoukkueessa Ylianttila teki debyyttinsä maaliskuussa 2014 Englantia vastaan pelatussa Kypros Cupin ottelussa.


title: Okahao

text: Okahao on pikkukaupunki Namibian pohjoisosassa, entisen Ambomaan alueella, nykyisin Omusatin alueella. Se on Okahaon vaalipiirin keskus. Se oli alun perin Suomen Lähetysseuran lähetysasema. Se sijaitsee Ongandjeran heimon alueella 73 km Oshakatista länteen MR123-tien (Outapi — Tsandi — Okahao) päätepisteessä.


title: Okahao

text: Okahaon seutu on tasaista maatalousmaata, jota käytetään lähinnä kotitarveviljelyyn ja –karjanhoitoon. Okahao on Ongandjeran alueen suurin kaupunki. Se on Namibian ensimmäisen presidentin Sam Nujoman syntymäpaikka.


title: Okahao

text: Suomalaisten lähetyssaarnaajien saavuttua Ambomaan Omandongolle, Ondongan heimon alueelle 9.7.1870 he ryhtyivät välittömästi toimenpiteisiin lähetystyön aloittamiseksi myös kahdessa muussa heimossa, Uukwambissa ja Ongandjerassa. Jo 13.7., siis neljä päivää Omandongolle saapumisen jälkeen, Pietari Kurvinen, Martti Rautanen, Karl August Weikkolin ja Antti Piirainen, lähtivät Uukwambin kuninkaan Nayuman hoviin, minne he saapuivat 16.7. Vielä saman kuun aikana Rautanen matkusti härällä ratsastaen Ongandjeraan kuningas Tsheyan luokse.


title: Okahao

text: Suomalaiset halusivat perustaa Ongandjeraan lähetysaseman, mutta Carl Hugo Hahn Reinin lähetyksestä halusi asialle luvan Suomen Lähetysseuran johtokunnalta. Asia lykkääntyi seuraavaan vuoteen, jolloin Rautanen toukokuussa pääsi Ongandjeraan, missä kuningas otti hänet ystävällisesti vastaan.


title: Okahao

text: Rautanen antoi uudelle lähetysasemalle nimen Rehoboth. Samannimisen lähetysaseman oli Rautasen morsiamen Frieda Kleinschmidtin isä Heinrich Kleinschmidt perustanut Namamaalle. Heinäkuun loppuun mennessä Rautanen oli rakentanut lähetysasemarakennuksen valmiiksi, ja silloin Ambomaalle tuona vuotena saapunut Tobias Reijonen liittyi hänen seurakseen.


title: Okahao

text: Jokapäiväinen toimeentulo Ongandjera oli vaikeata, sillä eurooppalaisia ruokatarvikkeita heillä oli vähän, samoin vaihtotavaroita, joilla viljaa ostettiin paikallisilta.


title: Okahao

text: Sadekausi 1871–72 oli vaikea Rautaselle ja Reijoselle, sillä molemmat sairastuivat lavantautiin. Palveluspoika pakeni taikauskoisena paikalta, mutta lopulta eräs toinen poika saatiin viemään kirjelappu Uukwambiin, mistä Pietari Kurvinen vaimoineen saapui auttamaan. He veivät mukanaan Reijosen, joka oli vaikeammin sairaana, kun taas Rautanen jäi Ongandjeraan potemaan tautiaan. Toivuttuaan jonkin verran Rautanen jätti aseman Reijoselle ja Karl August Weikkolinille ja matkusti Hereromaalle Otjimbingween, missä meni naimisiin Frieda Kleinschmidtin kanssa ennen toipumisjaksoa Valaskalalahdessa.


title: Okahao

text: Rautasen ollessa poissa Reijonen ja Weikkolin joutuivat ristiriitaan kuninkaan kanssa. Kuningas oli lainannut tikapuita, ja kun Reijonen vaati niitä takaisin, kuningas käski suomalaisia poistumaan valtakunnastaan. Peltola sanoo ambolaisen käsityksen kuninkaanvallasta törmänneen yhteen eurooppalaisen yksityisomaisuuden käsitteen kanssa, mutta myös diplomaattisten taitojen puutteella lienee ollut osuutta asiaan.


title: Okahao

text: Rautanen kuuli asiasta jo Hereromaalla ja matkusti suoraan Ongandjeraan. Kirjelappu asemarakennuksen pöydällä kertoi tilanteen. Rautasten mahdollisuudet tehdä työtä olivat supistuneet siihen, mitä palvelijoiden piirissä voitiin tehdä. Lisäksi Ongandjerassa Frieda Rautanen sairastui malariaan, ja mies pelkäsi hänen jo kuolevan siihen. Frieda kuitenkin toipui, ja Rautaset matkustivat Ondongaan.


title: Okahao

text: Kuningas Tsheya olisi halunnut Rautasen takaisin, vieläpä jonkun suomalaisen veljen kanssa, mutta antoi toverille sellaiset ehdot, että tämä olisi käytännössä joutunut kuninkaan palvelijaksi. Veljeinkokouksessa toukokuussa 1873 asiasta keskusteltiin, mutta tulos oli se, että Ongandjeran työstä päätettiin luopua. Elokuussa Rautanen kävi hakemassa tavaransa sieltä pois.


title: Okahao

text: 1890-luvulla sekä Reinin lähetys että Katolinen kirkko halusivat aloittaa lähetystyön Ongandjerassa, mutta osin suomalaisten vastustuksen vuoksi näistä hankkeista ei tullut mitään. Reinin lähetys kuitenkin halusi varmistaa, etteivät katoliset tule Ongandjeraan, ja siksi pyysivät suomalaisia aloittamaan siellä työn uudelleen. Neuvottelujen jälkeen päätettiin, että Ongandjeraan tulisi suomalais-saksalainen lähetysasema, joka olisi avoin molempien lähetysten työntekijöille, mutta tähän ei Suomen Lähetysseuran johtokunta suostunut, ja myös Uukwambin kuninkaan Negumbon harjoittamat ryöstöretket naapuriheimojen alueille olisivat tehneet työn vaikeaksi. Hanke pääsi näin raukeamaan.


title: Okahao

text: Vuonna heinäkuussa 1903 Ongandjeraan lähetettiin Emil Liljeblad, ja syyskuussa hänelle tuli toveriksi Heikki Saari. Uusi asema rakennettiin neljä kilometriä entisestä itään, Nakeke-nimiseen paikkaan, joka oli puolen kilometrin päässä kuningas Tshaanikan hovista.


title: Okahao

text: Nakeke osoittautui kuitenkin pian sopimattomaksi paikaksi, sillä kuivana kautena siellä oli vaikea saada vettä mistään. Niinpä Saari rakensi v. 1908 uuden aseman aivan lähelle sitä paikkaa, missä Rehoboth oli ollut. Tämä nimi otettiin nyt uudelleen käyttöön.


title: Okahao

text: Vuonna 1924 roomalaiskatoliset saivat luvan aloittaa työn Ongandjerassa, mutta suomalaiset eivät heitä pitkään aikaan edes tavanneet. Lounais-Afrikan administraattorinvirasto oli ilmoittanut, että vastaisuudessa suomalaiset saisivat tehdä työtä vain Ondongassa, kun taas Oukwanyama tulisi anglikaanien työalueeksi ja Uukwami ja Ongandjera tulisi katolisten työmaaksi. Näyttää kuitenkin siltä, että suomalaiset saattoivat jatkaa työtään kaikkein näiden heimojen alueella.


title: Okahao

text: 1960-luvulle tultaessa lähetysaseman nimeksi oli vakiintunut Okahao, ja siellä toimi suomalaisten johdolla Ambomaan oloissa merkittävä opettajaseminaari.


title: Okahao

text: Okahaossa on sorapintainen, itä–länsisuuntainen, 1 020 metriä pitkä kiitotie lentokoneille. Sen ICAO-koodi on FYOH. IATA-koodia sillä ei ole. Okahaossa on myös klinikka ja kaksi sairaalaa.


title: Okahao

text: Okahaon on yhteiskoulu nimeltä Nangombe Combined School, alkeiskoulu (Okahao Primary School) sekä yksi yksityiskoulu. Kaupungissa on kaupunginkirjasto, poliisiasema ja vankila. Useammalla tunnustuskunnalla on edustuksensa Okahaossa. Touristit voivat yöpyä "Ongozi Lodgessa".


title: Okahao

text: Marraskuusta 2009 lähtien Okahaon kaupunginjohtajana on toiminut David Uuzombala Isai.


title: Okahao

text: Ennen Namibian vuoden 2009 vaaleja koululaiset ajoivat kaupungista pois Rally for Democracy and Progress –puolueen kampanjahenkilöt.


title: Marko Oksanen

text: Marko Oksanen (1. huhtikuuta 1975 – 21. heinäkuuta 2014) oli suomalainen jalkapalloilija. Hän edusti urallaan Veikkausliigassa FC Jazzia sekä toiseksi ja kolmanneksi korkeimmilla sarjatasoilla Euran Palloa, Musan Salamaa ja Kaskö IK:ta.


title: Marko Oksanen

text: Liigaurallaan Oksanen pelasi yhteensä 12 ottelua kausilla 1993 ja 2002. FC Jazzin ensimmäisellä mestaruuskaudella 1993 hän esiintyi kahdessa liigaottelussa, mutta pelasi muutoin pääosin seuran A-junioreissa. Kauden 2002 Oksanen aloitti Kakkosen Musan Salamassa, josta siirtyi kesäkuussa loukkaantumisista kärsineen Jazzin riveihin. Oksanen pelasi urallaan myös kaksi poikien maaottelua.


title: Ignacio Baca Lobera

text: Ignacio Baca Lobera (s. 28. kesäkuuta 1957 México) on meksikolainen säveltäjä. Hän aloitti kitaransoiton itseopiskelun 14-vuotiaana ja sai kotimaassaan sävellysopetusta Julio Estradalta. Vuosina 1985–1991 hän opiskeli sävellystä Brian Ferneyhoughin, Jean-Charles Françoisin ja Jōji Yuasan johdolla Kalifornian yliopistossa San Diegossa. Hän sai sieltä musiikin maisterin ja filosofian tohtorin arvonsa. Baca Lobera osallistui 1990-luvun alussa myös Darmstadtin kursseille.


title: Ignacio Baca Lobera

text: Baca Lobera on saanut useita kansainvälisiä palkintoja ja tunnustuksia. Hänelle myönnettiin muun muassa Guggenheim-stipendi (2001–2002). Hänellä oli vuosina 1994–1995 Querétaron filharmonisen orkesterin säveltäjäresidenssi. Hän on opettanut Querétaron autonomisessa yliopistossa vuodesta 1994 lähtien.


title: Ignacio Baca Lobera

text: Baca Loberan teoksia on esitetty eri puolilla maailmaa. Hänen tuotantonsa koostuu pääasiassa orkesteri- ja kamarimusiikista sekä elektroakustisista teoksista.


title: Nino Džandžghava

text: Nino Džandžghava (; s. 29. heinäkuuta 1964 Tbilisi, Gruusian SNT, Neuvostoliitto) on georgialainen säveltäjä. Hän valmistui Tbilisin valtionkonservatoriosta vuonna 1988 ja täydensi siellä opintojaan sävellyksessä vielä Sulkhan Tsintsadzen johdolla vuoteen 1990 saakka. Džandžghava sai säveltämällään laulusarjalla kolmannen palkinnon nuorten säveltäjien kilpailussa Moskovassa vuonna 1986. Hänen tuotantoaan on esitetty Georgian lisäksi myös Armeniassa, Azerbaidžanissa, Venäjällä, Ranskassa, Saksassa ja Yhdysvalloissa.


title: Nino Džandžghava

text: Džandžghava on johtanut Tbilisissä perustamaansa kuoro- ja soitinkokoonpanoa vuodesta 2006 lähtien.


title: Jan Brueghel

text: Jan Brueghel (1568–1625) oli flaamilainen taiteilija. Hänet tunnetaan etenkin kukka-asetelmistaan ja maisemistaan. Brueghel tunnettiin taidostaan kuvata materiaalia ja pintoja, minkä takia hänen kutsumanimensä oli "Sametti-Brueghel".


title: Jan Brueghel

text: Brueghel oli Rubensin ystävä, ja he tekivät yhteistyötä niin että Brueghel maalasi taustalle maiseman tai kukkia, mihin Rubens sitten lisäsi ihmishahmot.


title: Jan Brueghel

text: Jan Brueghel kuului Brueghelin taiteilijasukuun. Hänen isäänsä kutsutaan yleensä nimellä Pieter Brueghel vanhempi, ja isoveljeään Pieter Brueghel nuorempi. Isä alkoi vanhoilla päivillään kirjoittaa sukunimen ilman h:ta mutta pojat käyttivät vanhaa kirjoitustapaa. Hänen poikansa Jan Brueghel nuorempi (1601–1678) oli myös taiteilija.


title: Jan Brueghel nuorempi

text: Jan Brueghel nuorempi (1601–1678) oli flaamilainen taiteilija. Hän kuului Brueghelin taiteilijasukuun. Myös hänen isänsä nimi oli Jan Brueghel, ja isän ja pojan maalaustyyli oli niin lähellä toisiaan, että joistakin töistä on mahdotonta tietää kumman tekemiä ne ovat.


title: Jan Brueghel nuorempi

text: Nuorempi Jan Brueghel opiskeli ensin isänsä ohjauksessa ja matkusti vuonna 1624 Italiaan Antoon van Dyckin kanssa. Vanhemman Jan Brueghelin kuoltua äkillisesti koleraepidemiaan, poika otti isänsä studion haltuun ja nousi killan johtoon. Isänsä tavoin hän maalasi taustoja monille taiteilijoille kuten Rubensille.


title: Bryan Coquard

text: Bryan Coquard (s. 25. huhtikuuta 1992 Saint-Nazaire) on ranskalainen rata- ja maantiepyöräilijä.


title: Bryan Coquard

text: Coquard saavutti Lontoon olympialaisissa 2012 hopeaa ratapyöräilyn moniottelussa, omniumissa. Hän hävisi kultaa voittaneelle Tanskan Lasse Norman Hansenille kahdella sijalukupisteellä. Hän voitti pariajon (madison) maailmanmestaruuden Morgan Kneiskyn kanssa 2015 ja pudotusajon (elimination) Euroopan-mestaruuden 2015. Hän voitti nuorten maailmanmestaruuden omniumissa 2009 ja 2010.


title: Bryan Coquard

text: Coquard on kilpaillut maantiepyöräilyssä ammattilaisena vuodesta 2013. Hän edusti Team Europcar / Direct Énergie -joukkuetta 2013–2017 ja Vital Conceptia vuodesta 2018.


title: Bryan Coquard

text: Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats, Cyclingbase


title: Dave Thompson (tietokirjailija)

text: Dave Thompson (s. 4. tammikuuta 1960 Devon, Britannia) on brittiläinen kirjailija, joka tunnetaan parhaiten rock- ja popmusiikkia käsittelevistä teoksistaan. Hänen yli sadan kirjan tuotantoonsa kuuluu kuitenkin vähemmissä määrin myös elokuviin, urheiluun, postimerkkeihin, rahatieteeseen ja erotiikkaan suuntautuneita julkaisuja.


title: Dave Thompson (tietokirjailija)

text: Thompson on kirjoittanut muun muassa U2:n, Kurt Cobainin, Genesiksen ja Deep Purplen elämäkerrat.


title: Gueretsat

text:
Gueretsat ("Colobus") on häntäapinoiden alaheimoon kuuluva suku. Sukuun kuuluvat lajit ovat väriltään mustavalkoisia. Ne muodostavat 5-20 yksilön
laumoja. Lajeja tavataan Afrikassa päiväntasaajan seudulla.


title: Gueretsat

text: Sukuun kuuluvat lajit ovat angolangueretsa ("Colobus angolensis"), gueretsa ("Colobus guereza"), valkohäntägueretsa ("Colobus polykomos"), paholaisgueretsa ("Colobus satanas") ja "Colobus vellerosus".


title: John Coletta

text: John Coletta (1932 – 9. heinäkuuta 2006) oli brittiläinen musiikkimanageri ja -tuottaja. Hän toimi managerina muun muassa Deep Purple-, Whitesnake-, Rainbow- ja Praying Mantis -yhtyeille. Deep Purplen johtoryhmään hän kuului vuodet 1968–1976, ja hän oli usein mukana myös yhtyeen kiertueilla.


title: Fosforipentasulfidi

text: Fosforipentasulfidi eli difosforipentasulfidi eli tetrafosforidekasulfidi (PS) on fosforin ja rikin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisessa synteeseissä sekä malmien rikastamisessa ja voiteluaineiden valmistuksessa.


title: Fosforipentasulfidi

text: Huoneenlämpötilassa fosforipentasulfidi on kellertävää tai vihertävää kiteistä ainetta. Rakenteeltaan yhdiste muistuttaa fosforipentoksidin rakennetta. Yhdiste liukenee hyvin hiilidisulfidiin, mutta hydrolysoituu hitaasti kylmän ja nopeasti lämpimän veden vaikutuksesta. Hydrolyysissä muodostuu neutraaleissa olosuhteissa fosforihappoa ja vetysulfidia. Jos vesi on hapanta, muodostuu hydrolyysin tuotteina tiofosfaatteja ja sulfideja. Fosforipentasulfidi reagoi useiden orgaanisten yhdisteiden kanssa muodostaen niiden rikkijohdannaisia.


title: Fosforipentasulfidi

text: Fosforipentasulfidia valmistetaan kuumentamalla rikin ja fosforin seosta reaktorissa, jonka lämpötila on 280–515 °C. Reaktorissa on valmiina pieni määrä sulaa fosforipentasulfidia. Yhdiste puhdistetaan tislaamalla alennetussa paineessa ja jäähdytetään ja jauhetaan. Hidas jäähdytys johtaa hyvin kiteiseen fosforipentasulfidiin, kun taas nopea jäähdytys aikaansaa reaktiivisempaa tuotetta.


title: Fosforipentasulfidi

text: Fosforipentasulfidi on kaupallisesti tärkein fosforin sulfideista. Yhdistettä käytetään orgaanisissa synteesiessä valmistamaan amideista tioamideja, aldehydeistä tioaldehydejä, ketoneista tioketoneja, alkoholeista ja fenoleista ditiofosfaattiestereitä. Ditiofosfaattiesterit ovat usein käytettyjä voiteluaineissa. Fosforipentasulfidia käytetään myös hyönteismyrkkyjen kuten parationin ja malationin valmistuksessa ja kresoliin liuotettua fosforipentasulfidia käytetään malmien vaahdotusaineena.


title: Merihaukka (elokuva)

text: Merihaukka ("The Sea-Hawk") on Michael Curtizin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1940. Pääosaa, englantilaista kaapparikapteenia, näyttelee Errol Flynn, joka puolustaa isänmaansa etuja Espanjan sotalaivastoa vastaan. Elokuva on Flynnin ja ohjaaja Curtizin kymmenes yhteistyö. Säveltäjä Erich Wolfgang Korngold oli tämän elokuvan musiikin tekijänä uransa huipulla.


title: Merihaukka (elokuva)

text: Elokuva perustuu löyhästi merirosvo Francis Draken elämään. Elokuva sai digitaalisen värityksen 1991, mutta sitä ei ole toistaiseksi saatavilla dvd:nä.


title: Merihaukka (elokuva)

text: Elokuva on aikansa mahtipontista Hollywood-viihdettä. Curtizin työ on taitavaa, ja kriitikko Onnimanni Liukkonen kiittää erityisesti meritaistelujen vetoa ja Korngoldin musiikkia.


title: Star Fox Zero

text: Star Fox Zero on Nintendo EAD:n Platinum Gamesin kehittämä shoot 'em up. Peli on julkaistu vuonna Wii U:lle.


title: Star Fox Zero

text: Pelin kehityksestä vastasi Shigeru Miyamoto.


title: Nuori ja kaunis

text: "Nuori ja kaunis" on Anna Järvisen ja Olavi Uusivirran kappale, joka julkaistiin singlenä 11. huhtikuuta 2011. Kappale sisältyi Järvisen "Anna Själv Tredje" -albumin Suomen painokselle sekä Uusivirran "Elvis istuu oikealla" -albumin CD-painokselle. Uusivirran säveltämä ja sanoittama kappale oli vuonna 2011 ensi-iltansa saanen "Elokuu"-elokuvan tunnuskappale.


title: Nuori ja kaunis

text: Oskari Sipolan ohjaama musiikkivideo kappaleesta julkaistiin 18. maaliskuuta 2011.


title: Nuori ja kaunis

text: Kappale oli kaupallinen menestys, sillä se sijoittui parhaimmillaan seitsemänneksi sekä lataus- että singlelistalla. Radiolistalla kappale menestyi myös hyvin, ollen parhaimmillaan radioiden viidenneksi soitetuin kappale.


title: Planet Pop

text: Planet Pop on saksalaisyhtye ATC:n debyyttialbumi. Sen julkaisivat Republic Records ja Universal Music Group 6. helmikuuta 2001. Albumi menestyi kohtalaisen hyvin, saavuttaen esimerkiksi Yhdysvalloissa Billboard 200-listan 73. sijan.


title: Neo-Geo Pocket Color

text: Neo-Geo Pocket Color (lyhyesti NGPC) oli SNK:n lanseerama käsikonsoli, joka julkaistiin Japanissa vuonna .


title: Neo-Geo Pocket Color

text: "Color"-malli oli samankaltainen kuin edeltäjänsä Neo-Geo Pocket, mutta siinä oli Nintendon Game Boy Colorin kaltainen väripaletti.


title: Neo-Geo Pocket Color

text: Neo Geo Pocket Color oli myös SNK:n viimeinen valmistama pelikonsoli ennen yhtiön konkurssiin menoa. Konsoli lakkautettiin kuitenkin vain 2 vuoden kuluttua julkaisustaan.


title: Touch the Sky

text: Touch the Sky on saksalaisyhtye ATC:n toinen ja viimeinen studioalbumi. Se julkaistiin 23. maaliskuuta 2003. ATC:n jäsenet päättivät albumin julkaisun jälkeen lähteä omille soolourilleen albumin huonon kaupallisen menestyksen takia.


title: René Lalique

text: René Lalique 6. huhtikuuta 1860 Ay, Marne – 1. toukokuuta 1945 Pariisi) oli ranskalainen lasiesineiden ja korujen suunnittelija sekä lasitehtailija, joka tunnetaan taidelasitöistään, hajuvesipulloistaan, maljakoistaan, kyntteliköistään sekä autojen keulakoristeista.


title: René Lalique

text: Kun René Lalique oli kaksivuotias, hänen perheensä muutti Marnen departementista Pariisin lähiöön. 12 vuoden iässä hän pääsi Collège Turgot -kouluun. Laliquen isä kuoli pojan ollessa kuudentoista ikäinen. Tuon jälkeen René Lalique työskenteli kultaseppä Louis Aucocin apulaisena. Hän opiskeli pari vuotta iltaluokalla Pariisin École nationale supérieure des arts décoratifs -oppilaitoksessa ja sitten toiset kaksi vuotta Lontoon Sydenhamissa Kristallipalatsin taidekoulussa, jossa hän oppi muun muassa graafista suunnittelua.


title: René Lalique

text: Palattuaan Englannista Lalique työskenteli freelance-korusuunnittelijana muun muassa Cartierille ja Boucheronille, kunnes vuonna 1885 perusti oman yrityksen. Vuosisadan vaihteessa hänet tunnettiin johtavana art nouveau -tyylin korutaiteilijana, jonka asiakkaisiin kuului muiden muassa näyttelijä Sarah Bernhardt.


title: René Lalique

text: Lalique vaihtoi 1920-luvulla art nouveausta uuteen geometrisempään art deco -tyyliin ja sai suunniteltavakseen muun muassa valtamerialus S/S Normandien ruokasalin ja suuren salongin lasipylväät ja muut lasiteokset sekä Jerseyn saaren Millbrookin St Matthew's -kirkon sisustuksen.


title: René Lalique

text: Lasitehtailijana Laliquea pidetään yhtenä ensimmäisistä, jotka kehittivät lasiesineiden teollisia valmistusmenetelmiä niin, että tavallisillakin ihmisillä alkoi olla niihin varaa.


title: Neue Wache

text: Neue Wache on rakennus Berliinin keskustassa Unter den Linden -puistokadun varrella. Se toimi alkujaan sotilasvartiona, mutta on sittemmin muutettu muistomerkiksi. Karl Friedrich Schinkelin suunnittelema rakennus muutettiin 1930–1931 Heinrich Tessenowin suunnitelmien pohjalta ensimmäisessä maailmansodassa kaatuneiden muistomerkiksi. Vuodesta 1993 Neue Wache on ollut ”Sodan ja hirmuvallan uhrien muistomerkkinä”. Rakennus sijaitsee osoitteessa Unter den Linden 4, Zeughausin ja Humboldt-yliopiston päärakennuksen välissä.


title: Neue Wache

text: Neue Wachen suunnitteli arkkitehti Karl Friedrich Schinkel, ja se oli hänen ensimmäinen suurtyönsä Berliinissä. Vuosina 1816–1818 rakennettu Neue Wache oli ensimmäinen merkittävä julkinen edustusrakennus Berliinissä Napoleonin sotien jälkeen. Kuningas Fredrik Vilhelm III:n määräyksestä rakennetun Neue Wachen (”Uusi vartio”) varsinainen käyttötarkoitus oli toimia sotilasvartiona, joka suojeli kuninkaallista palatsia. Se korvasi vanhan vartiorakennuksen. Samalla se toimi myös voitokkaiden ”vapaussotien” muistomerkkinä.


title: Neue Wache

text: Rakennus menetti merkityksensä keisarillisena päävartiona Saksan muututtua tasavallaksi vuonna 1918. Neue Wache muutettiin 1930–1931 Heinrich Tessenowin suunnitelmien mukaisesti ensimmäisessä maailmansodassa kaatuneiden muistomerkiksi, jona se toimi vuoteen 1945. Toisessa maailmansodassa pahoin tuhoutunut Neue Wache rakennettiin uudelleen vuosina 1957–1960 ja DDR:n viranomaiset tekivät siitä ”Fasismin ja militarismin uhrien muistomerkin”. Rakennuksen sisälle lisättiin ikuinen tuli DDR:n perustamisen 20-vuotisjuhlien yhteydessä vuonna 1969. Sen alle sijoitettiin tuntemattoman sotilaan ja tuntemattoman keskitysleirillä kuolleen jäännökset. DDR:n aikanakin Neue Wachen edustalla järjestettiin päivittäin 1800-luvulta periytynyt vahdinvaihtoseremonia.


title: Neue Wache

text: Saksojen yhdistymisen jälkeen rakennus muutettiin vuonna 1993 ”Sodan ja hirmuvallan uhrien muistomerkiksi”. Sisäosat palautettiin Tessenowin suunnittelemaan asuun ja sisälle pystytettiin suurennettu kopio Käthe Kollwitzin vuonna 1938 valmistuneesta pietá-tyylisestä veistoksesta "Sureva äiti poikansa ruumiin äärellä". Neue Wachen uudistus perustui pitkälti liittokansleri Helmut Kohlin ehdotukseen, jota arvosteltiin omavaltaisuudesta. Muistomerkin yhteyteen lisättiin myöhemmin taulu, jossa selitetään ”Sodan ja hirmuvallan uhrien” tarkoittavan molemmissa maailmansodissa kaatuneita, natsien tuhoamia ja vainoamia kansanryhmiä sekä stalinismin uhreja.


title: Neue Wache

text: Uusklassista tyyliä edustava rakennus yhdistää piirteitä kreikkalaisesta temppelistä ja roomalaisesta linnoituksesta. Päätykolmion veistos esittää voiton jumalatar Victoriaa johtamassa taistelua. Vaikka Neue Wache on viereisiä rakennuksia vaatimattomampi kooltaan, Schinkel onnistui luomaan sille monumentaalisen julkisivun käyttämällä doorilaisia pylväitä.


title: Neue Wache

text: Rakennuksen edustalle oli alkujaan sijoitettu Napoleonin sodissa ansioituneiden preussilaisten kenraalien Gerhard von Scharnhorstin ja Friedrich Wilhelm von Bülowin patsaat. Kadun vastakkaiselle puolelle lisättiin vuonna 1855 Christian Daniel Rauchin veistämät Gebhard Leberecht von Blücherin, August von Gneisenaun ja Ludwig von Yorckin patsaat. Patsaat siirrettiin pois DDR:n aikana vuonna 1950. Scharnhorstin ja Bülowin patsaat on myöhemmin pystytetty uudelleen läheiselle Bebelplatzille.


title: Linderödin kirkko

text: Linderödin kirkko () on Ruotsissa Kristianstadin kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Se on rakennettu 1100-luvun jälkipuoliskolla.


title: Linderödin kirkko

text: Kirkossa on ollut sisäänkäynti eteläpuolella miehille ja pohjoispuolella naisille. Vaikuttaa siltä, että molempien yhteydessä on ollut asehuone, vaikka naiset eivät kantaneet aseita. Toisaalta Tanskassa, johon Skånekin aikanaan kuului, on edelleen vanhoja kirkkoja, joissa on säilynyt kaksi asehuonetta. Arkkitehti Helgo Zetterwallin johtamassa remontissa 1872-1875 sisäänkäynti siirrettiin nykyiselle paikalleen länsipuolelle.


title: Linderödin kirkko

text: Todennäköisesti kirkossa oli aluksi tasainen sisäkatto ja nykyiset holvit lisättiin 1400-luvulla. Länsiosassa on tornia muistuttava rakennelma, mutta oikeaa tornia siitä ei koskaan tullut luultavasti siksi, että pienellä ja köyhällä seurakunnalla ei ollut varaa rakennusprojektiin.


title: Wario Land 4

text: Wario Land 4 (alun perin julkaistu Japanissa nimellä Wario Land Advance ワリオランドアドバンス) on vuonna 2001 julkaistu videopeli Game Boy Advance -laitteelle. Pelin kehitti ja julkaisi Nintendo. Päähahmona jälleen kerran Marion sijasta toimii Wario.


title: Wario Land 4

text: Vuonna 2011 peli julkaistiin uudelleen Nintendo 3DS -laitteelle osana Nintendo 3DS Ambassador Programme -kampanjaa. Peli uudelleen julkaistiin toistamiseen Wii Un Virtual Console:ssa.


title: Wario Land 4

text: Peli alkaa, kun eräänä iltana Wario huomaa lehdestä todella hyvän uutisotsikon; "Legendaarinen pyramidi löydetty syvältä viidakosta!". Rahanahne kun hän onkin, Wario suuntaakin jo autollansa kohti pyramidia. Legendaan liittyy myös pieni musta kissa, joka meinasi jäädä Warion auton alle. Se on todellisuudessa pyramidin oikea hallitsija, Prinsessa Shokora. Hänet kirosi eräs Warion lailla rahanahne Kultainen diiva (Golden Diva).


title: Wario Land 4

text:
Taisteltuaan pitkään tiensä läpi Wario lopulta onnistui läpäisemään pyramidin sisällä olevat 5 haastetta (yksin näistä on vain pelin tutoriaali) ja pääsemään näin sisäisempään osaan pyramidissa, jossa Kultainen diiva odottaa kaikki Warion keräämät aarteet hallussaan.
Lopullisen iskun jälkeen Diiva lyötiin ja Wario pääsi karkuun kaikki aarteet mukanaan.
Samalla hän myös tapasi aiemmin kohtaamansa pienen kissan jonka kirous oli nyt murrettu ja näin ollen pystyi muuntautumaan muotoon, riippuen kuinka monta aarretta Wariolla on hallussaan.


title: Särkilahti (Savonlinna)

text: Särkilahti on kylä Savonlinnan kaupungin eteläosassa. Pihlajaveteen kuuluva Särkilahden vesialue sijaitsee kylän alueen keskellä. Kylä sijaitsee Ruokolahdelta Punkaharjulle vievän Yhdystie 4063:n eli Särkilahdentien varrella.


title: Särkilahti (Savonlinna)

text:
Vuonna 1973 Särkilahti liitettiin Punkaharjuun vuonna 1867 perustetun Sääminginkunnan lakkautuksen yhteydessä.
Alun perin Sääminki perustettiin vuoteen 1510 mennessä erottamalla kunta Juvasta.


title: Särkilahti (Savonlinna)

text: Vuoden 2013 alusta lukien Särkilahti on kuulunut Savonlinnaan kun Punkaharju liittyi kokonaisuudessaan osaksi Savonlinnaa.


title: Särkilahti (Savonlinna)

text: Särkilahdessa toimii koulu (esikoulu + luokat 1–6). Kerimäen ja Punkaharjun kuntien sekä Savonlinnan kaupungin yhdistymissopimuksessa koulun jatko turvattiin vuoden 2017 kevääseen asti.


title: Särkilahti (Savonlinna)

text: Savonlinnan kaupunki päätti kuitenkin ryhtyä toimenpiteisiin koulun lakkauttamiseksi jo vuonna 2015, sillä koulun oppilaiden määrä on laskenut alle 25 oppilaan turvarajan ja oppilasmäärän arvioitiin laskevan siitä edelleen. Tammikuussa 2015 koulurakennuksessa havaittiin myös homeongelma.


title: Särkilahti (Savonlinna)

text: Asumisväljyys Ala-Särkilahti-Piojärven postinumeroalueella oli vuoden 2013 tietojen mukaan maan korkeimpia eli 62,5 neliömetriä asukasta kohti.


title: Leopold König

text: Leopold König (s. 15. marraskuuta 1987 Moravská Třebová) on tšekkiläinen maantiepyöräilijä, ajajatyypiltään yleisajaja ja mäkimies. Hän ajoi amatöörinä PSK Whirlpool -joukkueessa 2006–2010. Ammattilaisena hän on kilpaillut Team NetApp-Endura -tallissa 2011–2014, Team Sky -tallissa 2015–2016 ja Bora-Hansgrohe-tallissa 2017 alkaen.


title: Leopold König

text: König voitti Espanjan ympäriajossa 2013 Alto Peñas Blancasiin päättyneen, vuoristossa ajetun kahdeksannen etapin. Kokonaiskilpailussa hän oli yhdeksäs. Ranskan ympäriajossa 2014 hän sijoittui seitsemänneksi ja Italian ympäriajossa 2015 kuudenneksi.


title: Leopold König

text: Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats, Cyclingbase


title: Viimeiset viestit

text: Viimeiset viestit on Hannu Luntialan vuonna 2007 ilmestynyt esikoisromaani. Teos rakentuu kokonaan kuviteltujen tekstiviestikeskustelujen ympärille, ja sitä markkinoitiin maailman ensimmäisenä tekstiviestiromaanina. Viimeiset viestit oli vuonna 2008 ehdolla European Book Prizen eli Prix du Livre Européen saajaksi. Romaani on käännetty kroatiaksi, sloveniaksi, unkariksi, venäjäksi sekä viroksi.


title: Ikuinen tuli

text: Ikuinen tuli on tuli, jonka on tarkoitus palaa jatkuvasti määrittelemättömän pitkään. Ikuisten tulien tarkoituksena on yleensä muistuttaa merkittävistä henkilöistä tai tapahtumista.


title: Ikuinen tuli

text: Ikuinen tuli palaa muun muassa Pariisin Riemukaaren alla olevalla tuntemattoman sotilaan haudalla. Myös Antiikin Rooman Vestan temppelissä paloi ikuinen tuli, joka kuitenkin sammutettiin keisari Theodosius I:n määräyksestä vuonna 394.


title: Ikuinen tuli

text: Suomessa ikuinen on palanut ainakin Merenkulkijoiden ja mereen menehtyneiden muistomerkin huipulla.


title: Oliiviruostegueretsa

text: Oliiviruostegueretsa eli vihergueretsa ("Procolobus verus") on läntisessä Afrikassa elävä lehtiapinalaji. Se luokitellaan nykyisin ruostegueretsojen ("Procolobus") suvun ainoaksi lajiksi. Sukuun on aiemmin luettu myös muita lajeja, jotka nykyisin sijoitetaan "Piliocolobus"-sukuun.


title: Oliiviruostegueretsa

text: Oliiviruostegueretsa elää metsissä ja soiden sekä viljelysmaiden laitamilla. Se on elintavoiltaan piilotteleva ja sitä on vaikea päästä näkemään luonnossa.


title: Oliiviruostegueretsa

text: Oliiviruostegueretsan ruumiin pituus on 43–49 cm, hännän pituus on 57–64 cm ja eläin painaa 2,9–5,7 kg.


title: Luettelo Italian presidenteistä

text: Tämä on luettelo Italian presidenteistä.


title: Quebecin aluekunnat

text: Quebecin aluekunnat ovat Quebecin provinssin toisen tason hallintoalueita. Aluekuntia on kahdenlaisia, varsinaiset aluekunnat ja niitä vastaavat alueet . Käytännössä varsinaisiin aluekuntiin kuulumattomat kaupungit muodostavat niitä vastaavat alueet.


title: Quebecin aluekunnat

text: Aluekunnat muodostavat provinssin hallinnolliset alueet. Aluekunnat puolestaan jakautuvat kuntiin. Aluekuntia on Quebecissa 86 ja aluekuntia vastaavia alueita on 18.


title: Quebecin aluekunnat

text: Intiaanireservaatit ja Notre-Dame-des-Anges eivät kuulu mihinkään aluekuntaan, vaan ovat suoraan hallinnollisen alueen alaisina.


title: Annika Damström

text: Annika Damström on Yleisradion toimittaja, joka on toiminut mm. Aamu-TV:n, A-teeman ja A-Talkin juontajana. Vuosina 2004-2005 Damström työskenteli Ylen toimittajana Argentiinassa. Nykyään Damström toimii Yle TV1:n A-studion toimittajana.


title: Karol Zalewski

text: Karol Zalewski (s. 7. elokuuta 1993) on puolalainen pikajuoksija. Hän kilpailee 100, 200 ja 400 metrillä. Hän edustaa seuratasolla Olsztyniä.


title: Karol Zalewski

text: Barcelonan alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 2012 Zalewski oli 200 metrillä neljäs ja juoksi Puolan hopeaa voittaneessa 4 × 400 metrin viestijoukkueessa. Tampereen alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa 2013 Zalewski voitti kultaa 200 metrillä silloisella ennätyksellään 20,41. Samoissa kisoissa hän voitti Puolan pikaviestijoukkueessa hopeaa. Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa 2015 Zalewski voitti kultaa 200 metrillä ja hopeaa 4 × 400 metrin viestissä.


title: Karol Zalewski

text: Moskovan MM-kisoissa 2013 Zalewski jäi välieriin 200 metrillä. Zürichin EM-kilpailuissa 2014 hän oli 200 metrillä kahdeksas. Prahan sisäratojen EM-kilpailuissa 2015 hän saavutti hopeaa 4 × 400 metrin viestistä uudella Puolan ennätyksellä. 400 metrillä hän karsiutui välierissä. Pekingin MM-kisoissa 2015 hän karsiutui 200 metrin alkuerissä.


title: Karol Zalewski

text: Zalewski karsiutui 200 metrillä välierissä Amsterdamin EM-kilpailuissa ja alkuerissä Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Hän juoksi Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018 avausosuuden Puolan joukkueessa, joka voitti kultaa 4 × 400 metrin viestissä maailmanennätysajalla 3.01,77.


title: Karol Zalewski

text: Zalewskin ennätys 100 metrillä on vuonna 2013 Bydgoszczissä juostu 10,25, 200 metrillä Sopotissa 2016 juostu 20,26 ja 400 metrillä 45,15 Chorzówsta vuodelta 2018.


title: Talouden rakennemuutos

text: Talouden rakennemuutos viittaa yleensä kansantalouden tuotanto- ja työllisyysrakenteissa tapahtuviin muutoksiin. Rakennemuutokset ovat osa normaalia aluetalouden kehitystä ja liiketoiminnan uudistumista.


title: Talouden rakennemuutos

text: Esimerkiksi Suomessa toisen maailmansodan jälkeen maataloustuotannon osuus Suomen kaikesta tuotannosta supistui rajusti. Tämän seurauksena syntyi voimakas muuttoliike maaseuduilta kaupunkeihin ja ulkomaille, pääasiassa Ruotsiin. Suomen elinkeinorakenne on muuttunut voimakkaasti viimeisen vuosikymmenen kuluessa ja erityisesti perinteisestä teollisuudesta on hävinnyt kymmeniä tuhansia työpaikkoja. Voimakas rakennemuutos on koetellut viime vuosina myös ICT-toimialaa.


title: Talouden rakennemuutos

text: Paras keino hallita rakennemuutosta ja suojautua äkillisiä rakennemuutoksia (ÄRM) vastaan on monipuolinen ja uudistuva elinkeinorakenne. Kokonaan uusien kasvualojen edistäminen ja koulutuspolitiikan ajantasaisuus hillitsevät rakennemuutosten vaikutuksia. Jatkuva elinkeinopolitiikan kehittäminen, yritysten näkökulman ymmärtäminen, vanhoista rakenteista irtipäästäminen eli ennakoiva suhtautuminen elinkeinorakenteen ja yhteiskunnan muutokseen nopeuttavat rakennemuutostilanteesta selviämistä. Myös valtiovallan toimissa painopiste on siirtynyt ennakoivaan rakennemuutoksen hallintaan sekä positiivisen rakennemuutoksen (esim. meri- ja autoteollisuus) hoitoon. Elinkeinorakenteen uudistamisen keskiössä on alueilla oleva yritystoiminta ja sen uusiutumisen, kasvun sekä kansainvälistymisen kiihdyttäminen ja tätä kautta syntyvät työpaikat.


title: Talouden rakennemuutos

text: Ennakoidussa rakennemuutoksen hallinnassa korostuvat ennakoinnin hyödyntäminen johtamisessa, alueiden oma varautuminen ja vastuu elinkeinojen kehittäjinä ja uudistajina sekä älykkään erikoistumisen ja kokeilukulttuurin vahvistaminen. Käytössä olevia työllisyys- ja yritysrahoitusinstrumentteja käytetään tapauskohtaisesti yhdistellen.


title: Talouden rakennemuutos

text: Ennakoidun rakennemuutoksen toimilla vauhditetaan alueilla rakennemuutosta, toteutetaan nopeita ja kokeiluluonteisia uusia toimenpiteitä sekä vahvistetaan kykyä sopeutua elinkeinorakenteen muutokseen (resilienssi). Keskeisessä roolissa ovat elinkeinojen ja yritystoiminnan uudistuminen, kasvu ja kansainvälistyminen sekä työllisyyttä ja yritystoimintaa edistävät kokeilut.


title: Talouden rakennemuutos

text: Muutosjoustavuus eli resilienssi tarkoittaa alueen aktiivista uudistamista, joka perustuu oppimiseen ja toimiviin verkostoihin. Muutosjoustavalla alueella on kyky varautua, palautua ja erityisesti uudistua ulkoisesta aluetalouden shokista sekä kyky mobilisoida resurssit muutostilanteessa. Resilienssi on tunnistettu keskeiseksi menestystekijäksi - muutosjoustavat alueet menestyvät. Muutosjoustavuus on osa rakennemuutoksen hallintaa.


title: Talouden rakennemuutos

text: Globalisaatio ja tuotantorakenteen muutokset saattavat aiheuttaa äkillisiä ja mittavia uhkia sekä ongelmia alueiden kehitykselle erityisesti silloin, kun jokin yritys vähentää merkittävästi työpaikkoja alueella tai lopettaa tuotantoyksikkönsä kokonaan. Äkillisten rakennemuutosongelmien seurauksia ja vaikutuksia arvioidaan alueen työllisyyden, tuotantotoiminnan ja elinkeinorakenteen kannalta.


title: Talouden rakennemuutos

text: Valtioneuvosto voi nimetä alueen tai toimialan äkillisen rakennemuutoksen alueeksi tai toimialaksi. Alueelle tai toimialalle valmistellaan alueen kuntien, elinkeinoelämän, ELY-keskuksen ja maakunnan liiton yhteistyönä äkillisen rakennemuutoksen hoitamiseen tähtäävä kasvusuunnitelma. Suunnitelmaan kirjataan keskeisimmät toimenpide-ehdotukset uusien työpaikkojen luomiseksi ja vanhojen uudistamiseksi sekä muut tilannetta korjaavat toimet eri hallinnonaloilla.


title: Talouden rakennemuutos

text:
Nimeäminen tehdään tapauskohtaisen harkinnan mukaan hyödyntäen seuraavia kriteereitä:
Määrärahan myöntämistä äkillisten rakennemuutosalueiden ja -toimialojen tarpeisiin arvioidaan tapauskohtaisesti valtion talousarvion ja lisätalousarvion puitteissa. Alueilla voidaan käyttää äkillisen rakennemuutoksen hankkeisiin myös rakennerahastokauden 2014–2020 tavoitteiden mukaista ohjelmarahoitusta.


title: Talouden rakennemuutos

text: Suomessa on vuosien 2007–2016 välillä nimetty 32 aluetta äkillisen rakennemuutoksen alueeksi. Lisäksi meriteollisuus on nimetty äkillisen rakennemuutoksen toimialaksi 2010 – 2012. Vuosille 2013 – 2015 nimettiin kuusi aluetta (Jämsän seutukunta, Keuruun seutukunta, Kauhavan kaupunki, Joensuun seutukunta, Lahden alue sekä Kotkan-Haminan seutukunta) erillisiksi tukialueiksi varuskuntien lakkauttamisen vuoksi. Varuskunnista ei irtisanottu merkittäviä määriä henkilöstöä, mutta henkilövähennys paikkakunnilla oli merkittävä puolustusvoimien henkilöstön siirtyessä muille paikkakunnille.


title: Talouden rakennemuutos

text: Jotkin alueet ovat olleet äkillisen rakennemuutoksen alueina useita kertoja tai niiden ohjelma-aikaa on pidennetty. ÄRM-alueiden määrä on laskenut viime vuosina julkisten rakennemuutostoimien painottuessa ennakoiviin toimiin.


title: Talouden rakennemuutos

text: *Joillain paikkakunnilla ja alueilla työttömäksi on jäänyt myöhemmin vielä lisää henkilöitä, mutta tässä ilmaistu irtisanottujen määrä on ÄRM-aluepäätöstä tehtäessä ollut tieto.


title: Finlandia (Punkaharju)

text: Finlandia eli Hoitokoti Finlandia (entinen Hotelli Finlandia) on vuonna 1914 hotelliksi valmistunut rakennus Punkaharjulla. Nykyisin Finlandian kiiteistössä toimii Kruunupuisto Oy:n ylläpitämä vanhusten Hoitokoti Finlandia. Finlandia on jugend-henkinen rakennus, jossa on myös nähtävissä barokin ja renessanssin arkkitehtuuria, muun muassa soikeita ikkunoita, päätyaiheita ja maljakoristeita. Finlandia sijaitsee Laukanlahden rannalla Punkaharjulla Suomen Metsämuseo Luston naapurissa.