title: R.Smg. Acciaio

text: Britannian kuninkaallisen laivaston U-luokan sukellusvene "HMS Unruly" miehistö havaitsi 13. heinäkuuta illalla "Acciaion". Britti sukellusvene laukaisi neljä torpedoa, jotka upottivat italialaisaluksen. Aluksella sai surmansa 46 miehistönjäsentä.


title: R.Smg. Adua

text: R. Smg. Adua oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 vesillelaskettu Adua-luokan sukellusvene, joka palveli toisessa maailmansodassa.


title: R.Smg. Adua

text: Alus tilattiin CRDA:n Monfalconen telakalta, missä köli laskettiin 1. helmikuuta 1936. Alus laskettiin vesille 13. syyskuuta ja luovutettiin laivastolle 14. marraskuuta.


title: R.Smg. Adua

text: Vuoden 1939 lopulla alus liitettiin VII sukellusveneosaston 71. laivueeseen, joka oli sijoitettu Cagliariin Sardiniaan. Italian liittyessä toiseen maailmansotaan 10. kesäkuuta 1940 aluksen päällikkönä oli Roselli Lorenzini ja se oli partiomatkalla Sardiniansalmessa yhdessä kolmen muun veneen kanssa. Kolme päivää myöhemmin alus siirtyi Baleaareille ja lopulta Lyoninlahdelle Ranskan etelärannikolla, missä aluksen miehistö havaitsi 18. kesäkuuta Ranskan laivaston Marseista Touloniin matkanneen saattueen. Sukellusvene laukaisi yhden torpedon, mutta tulos on ristiriitainen.


title: R.Smg. Adua

text: Pian matkalta palattuaan aluksen päälliköksi tuli Luigi Riccardi. Lokakuusta 1940 maaliskuuhun 1941 alus kuului Pulassa toimivaan merisotakouluun, minä aikana aluksen päällikön sijaisena olivat Carlo Todaro ja Mario Resio. Koululta vapauduttuaan alus siirtyi Riccardin johdolla Tarantoon.


title: R.Smg. Adua

text: Maaliskuusta toukokuuhun 1941 alus partioi Tarantonlahdella ja Kreikan vesillä. Alus kävi 10. toukokuuta Leroksella, josta se lähti 24. toukokuuta partiomatkalle Aleksandrian ja Kreetan väliselle merialueelle. Littinoksenniemen edustalla alus kohtasi 3. kesäkuuta moottoripurren, jossa oli 72 Egyptiin pyrkivää brittisotilasta. Sukellusveneeseen siirrettiin kahdeksan upseeria ja pursi pakotettiin palaamaan Kreetalle. Partiomatkalta alus palasi Tarantoon, jossa se siirrettiin huoltoon telakalle.


title: R.Smg. Adua

text: Syyskuun puolivälissä alus sai päätökseen partiomatkan Minorcalla ja se saapui Cagliariin 16. syyskuuta. Alus palasi 29. syyskuuta merelle aloittaen partioinnin Palosinniemen edustalla Cartagenan pohjoispuolella, missä odotettiin suurta saattuetta. Aluksen miehistö havaitsi 30. syyskuuta yksitoista hävittäjää, joita vastaan alus hyökkäsi laukaisten neljä torpedoa. Alus väisti hyökkäystä, mutta sen lähettämä ilmoitus saattueesta on viimeinen havainto aluksesta.


title: R.Smg. Adua

text: Sodan jälkeen julkaistut Britannian kuninkaallisen laivaston raportit kertovat "HMS Gurkhan" ja "HMS Legionin" upottaneen alueella sukellusveneen, josta ei jäänyt eloonjääneitä.


title: Aida (nimi)

text: Aida on alkujaan italialainen naisen etunimi. Nimen alkuperää ei varmuudella tunneta, mutta se on mahdollisesti Ada-nimen muunnelma. Toisen selityksen mukaan se on arabialaista alkuperää ja johtuu joko etiopialaista naista taikka "palannutta henkilöä" tai "vierailijaa" tarkoittavasta sanasta. Nimen teki tunnetuksi Giuseppe Verdin vuonna 1871 säveltämä ooppera "Aida". Jo 1800-luvun lopulla nimi tuli käyttöön myös Ruotsissa, jossa se yleistyi uudelleen 1990-luvulta lähtien.


title: Aida (nimi)

text: Suomessa nimi Aida on Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan annettu joulukuuhun 2018 mennessä 1220 henkilölle. Nimi oli Suomessakin käytössä jo 1800-luvulla, mutta yli puolet Aida-nimisistä on syntynyt vuoden 2000 jälkeen. Vuodesta 2020 lähtien Aidan nimipäivä on 22. huhtikuuta.


title: Sleeping Beauty

text: Sleeping Beauty voi viitata seuraaviin asioihin:


title: Greg Smyth

text: Greg Smyth (23. huhtikuuta 1966 Oakville – 16. helmikuuta 2018 St. John’s) oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelasi urallaan kymmenen kautta NHL:ssä. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja. Smyth menehtyi syöpään. Philadelphia Flyers varasi hänet toisen kierroksen ensimmäisenä pelaajana.


title: Greg Smyth

text: Smyth pelasi NHL:ssä ensimmäisen ottelunsa kaudella 1986–1987 Philadelphia Flyersin paidassa. Hän siirtyi kaudeksi 1988–1989 Quebec Nordiquesiin, jossa hän pelasi neljä kautta. Smythin viimeinen kausi NHL:ssä oli 1996–1997. Hän lopetti uransa BISL-kauden 1999–2000 jälkeen.


title: Merikotka-tutkimuskeskus

text: Meriturvallisuuden ja -liikenteen tutkimuskeskus Merikotka (Merikotka-tutkimuskeskus) on Kotkassa toimiva tutkimuskeskus. Merikotka-tutkimuskeskus tekee monitieteistä ja soveltavaa tutkimusta meriliikenteen turvallisuuden parantamiseksi, onnettomuuksien ennaltaehkäisemiseksi ja meriympäristön suojelemiseksi.


title: Merikotka-tutkimuskeskus

text: Merikotkan osaaminen perustuu Helsingin yliopiston, Aalto-yliopiston, Turun yliopiston ja Kaakkois-Suomen ammattikorkeakoulun tutkimukseen ja yhteistyöhön. Tutkimuskeskuksen ytimenä toimii Meriturvallisuuden ja -liikenteen tutkimusyhdistys, Merikotka ry.


title: Piinitridi

text: Piinitridi (SiN) on piin ja typen muodostama epäorgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään kovuutensa ja lämpötilankestonsa vuoksi muun muassa moottoreissa, leikkaavissa työvälineissä ja laakereissa. Lisäksi sitä käytetään elektroniikassa mikropiirien valmistamiseen.


title: Piinitridi

text: Huoneenlämpötilassa piinitridi on harmahtavanvalkoista kiinteää ainetta. Yhdiste on polymorfista eli sillä on useita kidemuotoja. Tavanomaisimmat ovat α- ja β-muodot, joiden alkeiskoppi on heksagonaalinen. Molemmat näistä ovat stabiileja huoneenlämpötilassa, mutta α-muoto muuntuu β-muodoksi yli 1 650 °C:n lämpötilassa. Näiden kidemuotojen lisäksi piinitridistä tunnetaan kaksi korkean paineen kidemuotoa, jotka ovat kuutiollinen γ-muoto (tai c-muoto) ja mahdollisesti ortorombinen δ-muoto. Piinitridi on kovaa (kovuus Mohsin asteikolla 9) ja kestää korkeita lämpötiloja ja on inertti. Se ei liukene veteen, mutta liukenee vetyfluoridiin ja kuumiin väkeviin emäsliuoksiin. Kuumennettaessa yli 1 900 °C:n lämpötilaan se hajoaa piiksi ja typeksi.


title: Piinitridi

text: Piinitridin valmistusmenetelmä riippuu pitkälti käyttökohteesta. Leikkuuteriin, laakereihin ja moottorien osiin piinitridiä valmistetaan kuumentamalla piitä ja typpeä noin 1 100–1 400 °C:n lämpötilaan. Toinen menetelmä on kuumentaa piidioksidia ja typpeä hiilen läsnä ollessa. Hiili toimii tässä reaktiossa pelkistimenä ja pelkistää piidioksidin piiksi. Näin saatu tuote on jauhemaista, ja se sintrataan halutuiksi kappaleiksi. Elektroniikkateollisuuden käyttöä varten piinitridiä valmistetaan kemiallisella kaasufaasipinnoituksella. Lähtöaineena ovat tetrakloorisilaani, tai jokin muu kloorisilaani, ja ammoniakki.


title: Piinitridi

text: Piinitridiä käytetään kovuutensa ja kuumuudenkestävyytensä vuoksi monissa mekaanisesti vaativissa sovelluksissa. Tällaisia ovat esimerkiksi leikkaavat työstökoneiden terät sekä moottorien osat kuten dieselmoottorien hehkutulpat ja kaasuturbiinien osat. Piinitridistä valmistetaan myös kuulalaakereita. Elektroniikkateollisuudessa piinitridiohutkalvoja käytetään etsaukselta passivoivana päällysteenä ja estämään kosteuden tai natriumionien pääsyn mikropiirin pinnalle aiheuttamaan korroosiota.


title: Gwangyangin satama

text: Gwangyangin satama (, ; UN/LOCODE: KR KAN; Kwangyangin satama: KR KWA) on Etelä-Korean etelärannikolla Gwangyangin kaupungissa toimiva suursatama.


title: Gwangyangin satama

text:
Satama on Amerikan satamaviranomaisten yhdistyksen (AAPA) tilaston mukaan rahtimäärältään (2016: 283,1 milj. t, revenue tons) Etelä-Korean toiseksi vilkkain satama, ja kuului maailman 20 suurimman sataman joukkoon. Rahtimäärällä mitattuna Busanin satama (349,7 milj. t) oli sitä vilkkaampi eteläkorealainen satama.
Vuonna 1987 käynnistetty, sataman vieressä toimiva suuri POSCO-yhtiön terästehdas (Gwangyang Steel Works) on sataman merkittävin rahdintuottaja.


title: Maija Kauhanen

text: Maija Kauhanen on suomalainen kansanmuusikko ja kanteletaiteilija. Hän on soittanut useissa yhtyeissä, kuten Okra Playground, Malmö, Rönsy ja Folk’Avant.


title: Maija Kauhanen

text: Kauhasen ensimmäinen sooloalbumi "Raivopyörä" palkittiin 2018 Emma-gaalassa vuoden etno-albumina. Vuonna 2017 Kauhanen sai Kritiikin kannukset -palkinnon.


title: Tegera Arena

text: Tegera Arena on areena Leksandissa, Ruotsissa. Areena avattiin 3. lokakuuta 2005. Areenaa käytetään pääasiassa jääkiekko-otteluissa, mutta siellä on myös mahdollista pitää konsertteja. Areenan kapasiteetti on 7 650 katsojaa. Areena on jääkiekkoseura Leksands IF:n kotiareena.


title: Tegera Arena

text: Areena on toiminut vuoden 2007 jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailujen kilpailupaikkana. Areena on myös isännöinyt Melodifestivalenin semifinaaleja.


title: Kansallissosialismi Suomessa

text: Kansallissosialismi Suomessa on ollut usean ryhmittymän tavoittelema poliittinen järjestelmä.


title: Kansallissosialismi Suomessa

text: Suomessa toimi 1930- ja 1940-luvulla useita pieniä kansallissosialistisia järjestöjä, jotka ottivat mallia saksalaisista natseista ja pitivät yhteyksiä näihin. Tunnetuimpia järjestöistä olivat Arvi Kalstan johtamat Suomen Kansan Järjestö (1933–1936) ja Kansallissosialistien Järjestö (1940–1944), Teo Snellmanin Suomen Kansallissosialistinen Työjärjestö (1940–1944) ja Yrjö Raikkaan Suomen Kansallissosialistit (1941–1944). Muita olivat esimerkiksi Aseveljien Työjärjestö (1942), Isänmaallinen Kansanpuolue (1932–1933), Suomalaissosialistinen Työväen Puolue (1934–1944) ja Suomen Työrintama (1936–1939). Yrjö Ruudun johtama Suomen Kansallissosialistinen Liitto (1932–1937) ei nimestään huolimatta kannattanut saksalaistyyppistä kansallissosialismia, ja se vaihtoi 1933 nimensä Suomalaissosialistiseksi puolueeksi. Vuoden 1933 eduskuntavaaleissa kansallissosialistit saivat koko maassa yhteensä noin 4 000 ääntä.


title: Kansallissosialismi Suomessa

text: Varsinaisten kansallissosialististen liikkeiden ulkopuolella Suomen ilmapiirissä oli 1930-luvulla ja sota-aikana jonkin verran natsi-Saksaa myötäileviä ja ihannoivia äänenpainoja. Esimerkiksi poliisien ammattilehdissä käsiteltiin Saksan poliisiurheilua ja Reinhard Heydrichin perustamaa ”kansalaisten raportointipalvelua” ("Volksmeldedienst") kritiikittömästi ja Gestapon tehokkuutta korostaen.


title: Kansallissosialismi Suomessa

text: Suomessa vaikuttaneet merkittävät oikeistoradikaalit liikkeet eivät olleet yleisesti ottaen niinkään kansallissosialistisia, vaan pikemminkin lähempänä fasismia. Tunnetuimmat suomalaiset oikeistoradikaalit liikkeet olivat Suomen Suojeluliitto, Lapuan liike ja Isänmaallinen Kansanliike (IKL). Näistä Lapuan liike ja sen parlamentaarinen seuraaja IKL halusivat tiukkaa valtiovaltaa ja vahvaa johtajuutta.


title: Kansallissosialismi Suomessa

text: Suomen Kansan Järjestö tarjosi jo vuonna 1934 Adolf Hitlerin "Taisteluni"-teoksen käännösoikeuksia kustannusyhtiö Otavalle, mutta tämä kieltäytyi. Valtaosalle suomalaisista Hitler oli tuolloin vielä tuntematon pyrkyri, jonka ei uskottu pysyvän kauankaan vallassa. Toinen Suomen suurimmista kustannusyhtiöistä, WSOY, sai teoksen julkaisuoikeudet välirauhan aikana kesällä 1940 sen jälkeen, kun saksalainen kustantamo oli hyväksynyt kääntäjäksi Lauri Hirvensalon WSOY:n varmistettua tämän ”arjalaisen” sukutaustan. "Taisteluni"-teoksen kahta osaa ja yhdistettyä laitosta myytiin vuosina 1941–1944 Suomen oloissa suuri määrä, 32 000 kappaletta, ja professori V. A. Koskenniemi kirjoitti siitä ylistävän arvion Uusi Suomi -lehteen. Kuitenkin vain harvat suomalaiset lukijat lienevät jaksaneet kahlata teoksen raskaan tekstin kokonaan läpi, eikä teos synnyttänyt Suomessa mitään kansallissosialistista liikehdintää.


title: Kansallissosialismi Suomessa

text: Toisen maailmansodan jälkeisistä suomalaisista kansallissosialisteiksi julistautuneista henkilöistä tunnetuin lienee Turussa ja Naantalissa vaikuttanut Pekka Siitoin, joka johti ensin Isänmaallista Kansanrintamaa, joka sittemmin lakkautettiin ja jonka tilalle perustettiin rekisteröimätön Kansallis-demokraattinen Puolue. Siitoimen kansallissosialismi nojasi vahvasti 1930-luvun Saksan ihannointiin ja nostalgiaan, eikä se saavuttanut mainittavaa kannatusta edes muiden kansallissosialistien keskuudessa.


title: Kansallissosialismi Suomessa

text: Myös Väinö Kuisman aiemmin johtama Suomi – Isänmaa -puolue (nyk. Suomen Isänmaallinen Kansanliike, aiemmin tunnettu nimillä Arjalainen Germaaniveljeskunta, Isänmaallinen Oikeisto ja Suomi Nousee – Kansa Yhdistyy) sai vaikutteita kansallissosialismista, vaikka se määrittelikin ideologiansa nimikkeellä Kalevalainen nationalismi.


title: Kansallissosialismi Suomessa

text: 2000-luvulla Suomessa on toiminut joitakin pieniä rekisteröimättömiä ryhmittymiä, joista osa on ollut ideologisesti kansallissosialismia lähellä, kuten Rautainen Kansallissosialismi ja Aamutähti, ja osa suoraan kansallissosialistista maailmankatsomusta julistavia, kuten Suomen Vastarintaliike.


title: Kansallissosialismi Suomessa

text: Vuonna 2018 tuli julkisuuteen kansallissosialistinen puoluehanke nimeltä Kansan yhtenäisyys, joka kerää parhaillaan kannattajakortteja puoluerekisteriin merkitsemistä varten.


title: Sparbanken Lidköping Arena

text: Sparbanken Lidköping Arena on vuonna 2009 avattu jääpallohalli Lidköpingissä, Ruotsissa. Areenaa käytetään pääasiassa jääpallo-otteluissa, mutta siellä on myös mahdollista pitää konsertteja. Areenan kapasiteetti urheilutapahtumissa on 4 500 katsojaa ja konserteissa 12 500 katsojaa. Areena on jääpalloseurojen Villa Lidköping BK ja Lidköpings AIK kotiareena.


title: Sparbanken Lidköping Arena

text: Areena on isännöinyt vuoden 2014 Melodifestivalenin "Toinen mahdollisuus" -karsinnan. Areena tulee isännöimään vuoden 2019 Melodifestivalenin neljännen semifinaalin.


title: Pillnitzin julistus

text: Pillnitzin julistus eli Pillnitzin konventio oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin Leopold II:n ja Preussin kuninkaan Fredrik Vilhelm II:n 27. elokuuta 1791 antama yhteinen julistus Ranskan vallankumousta vastaan. Se käynnisti kehityksen, joka johti ensimmäisen vallankumoussodan puhkeamiseen Ranskan ja Itävallan välillä keväällä 1792.


title: Pillnitzin julistus

text: Ranskassa vuonna 1789 käynnistynyt vallankumous oli pakottanut kuningas Ludvig XVI:n luopumaan itsevaltiudesta ja alistumaan perustuslakia säätävän kansalliskokouksen tahtoon. Ranskan kehitys huolestutti Euroopan muita hallitsijoita, jotka pelkäsivät Ranskan esimerkin nostattavan levottomuuksia myös muissa maissa. Kesäkuussa 1791 Ludvig XVI ja hänen puolisonsa Maria Antoinette yrittivät paeta Ranskasta, mutta jäivät kiinni. Vallankumouksen alkuvaiheessa Ranskasta paenneet ylhäissäätyiset emigranttirojalistit painostivat muita hallitsijoita puuttumaan Ranskan tilanteeseen itsevaltiuden palauttamiseksi. Erityisen suuren paineen alla oli keisari Leopold II, joka oli Maria Antoinetten veli ja huolestunut sisarensa turvallisuudesta. Elokuussa 1791 hän tapasi Preussin kuningas Fredrik Vilhelm II:n Pillnitzissä lähellä Saksin vaaliruhtinaskunnan pääkaupunkia Dresdeniä. Kokousta isännöi Saksin vaaliruhtinas Fredrik August III. Paikalla oli myös emigranttien johtaja, Ludvig XVI:n äärivanhoillinen nuorempi veli Artois’n kreivi.


title: Pillnitzin julistus

text: Leopold II ja Fredrik Vilhelm II antoivat Pillnitzissä viisi lausetta käsittäneen julistuksen, jossa kutsuttiin Euroopan hallitsijoita palauttamaan Ludvig XVI:n rajoittamaton valta ”kaikkein tehokkaimmilla keinoilla”. Julistuksessa kuitenkin sanottiin myös, että Itävalta ja Preussi tekisivät sotilaallisen väliintulon vain yhdessä Euroopan muiden suurvaltojen kanssa. Kaikkien suurvaltojen liittyminen yhteiseen interventioon ei vaikuttanut todennäköiseltä, joten Ranskaan kohdistettu uhkaus oli lähinnä symbolinen mielenosoitus. Keisari Leopold ei itse asiassa halunnut lähteä sotaan. Julistuksen muotoilun oli tarkoitus lähinnä tyydyttää emigrantit ja pelotella Ranskan vallankumouksellisia maltillisemman politiikan tielle. Yksi syy tähän oli myös se, että jos Itävalta ja Preussi joutuisivat kahdestaan sotaan Ranskaa vastaan, Venäjä saisi vapaat kädet Puolan suunnalla, missä myös oli kehkeytymässä konflikti.


title: Pillnitzin julistus

text: Ranskassa Pillnitzin julistusta pidettiin röyhkeänä uhkailuna, ja siitä seurasi vain vallankumouksen radikalisoituminen ja entistä uhittelevampi ulkopolitiikka. Syyskuussa 1791 kansalliskokous päätti liittää paaville kuuluneet Avignonin ja Comtat Venaissinin Ranskaan. Helmikuussa 1792 Itävalta ja Preussi solmivat puolustusliiton. Muutamaa viikkoa myöhemmin Leopold II kuoli, ja hänen seuraajakseen tuli sotaisampi Frans II. Ranska julisti lopulta sodan Itävallalle huhtikuussa 1792.


title: Arja Toivonen

text: Arja Aulikki Toivonen (s. 28. huhtikuuta 1946 Juupajoki) on suomalainen taidemaalari.


title: Arja Toivonen

text: Hän on käynyt taideopinnot Vapaassa taidekoulussa Helsingissä aikavälillä 1965-1966. Hänellä on ollut useita yksityisnäyttelyitä Suomessa ja ulkomailla vuodesta 1971 muuan muuassa Oulun Taidemuseossa vuonna 1992, Tartu Kunstimuuseumissa Virossa vuonna 2002. Kansainväliset näyttelyt ja Suomen taiteen näyttelyt ulkomailla mm. Intiraimi, Cusco, Peru 1976, Konstfrömjandet, Tukholma 1976, 1980, 1987, 1990.Galerie Goribar, Quito, Ecuador 1985. Konshall, Södertälje, Ruotsi 1988. Musikmuseet Tukholma, Ruotsi 1990. Toivonen on asunut ja työskennellyt Etelä-Amerikassa (Ecuadorissa, Perussa, Kolumbiassa ja Boliviassa) vuosina 1974–1993.


title: Arja Toivonen

text: Toivosen vanhemmat ovat maanviljelijä Artturi Toivonen ja emäntä Terttu Toivonen. Hänen työskentelytapoihinsa kuuluvat öljy, guassi ja sekatekniikka.Toivonen on asuessaan alkuperäisväestöjen parissa Etelä-Amerikassa, tutkinut eri heimojen elämää, tapoja ja kulttuuria. Näistä koostuvat pääasiassa hänen maalaustensa aihemaailma. Tutustuminen inkakulttuuriin, muun muassa Macchu Picchun ja Valle Sagradon ainutlaatuiseen arkeologiaan ja ilmapiiriin, synnyttivät hänen esi-colombiaaniset teoksensa. Viime vuosina aihemaailma on laajentunut eri heimojen uskomuksista vanhoihin rituaaleihin sekä shamanismiin.


title: Arja Toivonen

text: Yle TV2 teki Arja Toivosesta kulttuuriojelman Pacha Mama, Pekka Koli vuonna 1989.


title: Gideon Sonck

text: Johan Gideon Sonck (7. heinäkuuta 1850 Pyhäjoki – 3. heinäkuuta 1940 Helsinki) oli kielenkääntäjä, joka vaikutti senaatin ja valtioneuvoston ylikielenkääntäjänä merkittävästi varsinkin lakitekstien uudistamiseen.


title: Gideon Sonck

text: Gideon Sonckin vanhemmat olivat kappalainen Johan Mauritz Sonck ja Anna Lovisa Haartman ja puoliso vuodesta 1899 Amalia Honkonen. Sonck tuli ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1871 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1882. Hän toimi senaatissa apulaiskielenkääntäjänä vuodesta 1884 ja oikeusosastolla vuodesta 1891, nuorempana kielenkääntäjänä vuodesta 1893, vanhempana vuodesta 1913 ja valtioneuvoston ylikielenkääntäjänä 1917–1926. Valtiopäivillä 1894 ja 1897 hän oli suomenkielisten lakitekstien ja ponsilauselmien kielentarkastaja, vuonna 1899 hän oli uuden kirkkolain suomentamiskomitean jäsen ja työskenteli kahdessa eri tarkastuskomiteassa, tarkastaen muun muassa vuoden 1734 lain suomenkielistä tekstiä.


title: Eutykhios

text: Eutykhios (, ”Hyväonninen”; ) voi viitata seuraaviin:


title: Reima Mäkinen

text: Reima Mäkinen (s. 1963) on suomalainen sarjakuvantekijä ja sanaristikkopiirtäjä. Hän on koulutukseltaan taidegraafikko ja medianomi.


title: Reima Mäkinen

text: Ensimmäisen sarjakuvalehtensä Mäkinen julkaisi yhdessä Petri Tuomolan kanssa vuonna 1979. Pian tämän jälkeen kaverukset ryhtyivät puuhaamaan Tampereen Sarjakuvaseura ry:n perustamista ja vuonna 1982 he perustivat vielä Suomen Mikromaakarit ry:n ja alkoivat julkaista sen Micropost-jäsenlehteä. Suomen pelimuseo esittelee keväällä 2019 Mikromaakarien toimintaa otsikolla ”3583 BYTES FREE!”. Noilta ajoilta Mäkinen muistetaan myös Suomen ensimmäisen tietokoneella laaditun sarjakuvan tekijänä. Omakustannelehtiä on Mäkisen kynästä syntynyt tämän jälkeen parisenkymmentä. Mäkinen piirsi Tampereen Sarjakuvaseuran Sarjari-lehteen säännöllisesti vuodesta 1981 vuoteen 2002 asti ja on osallistunut julkaisun tekemiseen tämän jälkeenkin satunnaisesti. Hänen toinen albuminsa Palaneen käryä balkongilla on koottu juuri Sarjarissa julkaistuista tarinoista. Mukana on myös aiemmin Naisten ääni -lehdessä julkaistu ”Vuoden löytö” sekä materiaalia omakustannelehti Zipposta ja mielipidelehti Liberosta. Mäkisen Zippo-lehti sai Lempi-kunniakirjan Kemin sarjakuvapäivillä 1991 vuoden parhaana omakustanteena. Häntä luonnehdittiin väsymättömäksi kokeilijaksi ja pienten tarinoiden suureksi kertojaksi. 1990-luvun loppupuoli kului multimedian parissa. Omakustannesarjakuvadiskettilehti Kuprun jälkeen Mäkinen piirsi ja tuotti perustamansa yhtiön kautta muun muassa interaktiivisia nettisarjakuvia Aamulehden omistamalle Alexpressille, Nokia Communicationsille ja Tampereen Messut Oy:lle. Vuosituhannen vaihteessa Mäkinen innostui japanilaisesta sarjakuvasta. Tämä näkyi hänen omakustannelehdissään sekä Sarjarissa, Anime-lehdessä, Finnmangassa ja Japan Popissa julkaistuissa tarinoissa. Mäkinen on lisäksi ollut piirtäjänä mukana Sangatsu Mangan Vartijat-projektissa (2008-2011) sekä yhtiön vuosina 2010, 2011 ja 2013 julkaisemissa manga-tyyliin piirretyissä seinäkalentereissa. Suomen Posti julkaisee 13.3.2019 Mäkisen suunnittelemat Kaikuja Japanista -postimerkit.


title: Reima Mäkinen

text: Kaupallisista sarjakuvatöistä jatkuivat pisimpään Tuotantouutisten kaksirivinen strippi Herra Tarkkanen (1988–1991), johon käsikirjoitukset teki Erkki Vuokila sekä Libero-lehden tabloidikokoiset sarjat (1988–1992). Mäkinen ja Ari Kutila tekivät jo vuonna 1983 huumorisarja Ville Videomonitoria lyhytikäiseen Videokanava-lehteen. Vielä epäonnisempi oli jyväskyläläinen ilmaisjakelulehti Spotti, jonka ilmestyminen Nokipoika-strippeineen jäi vuonna 1991 muutamaan numeroon. Kymmenen vuotta myöhemmin Secgo Solutions julkaisi asiakaslehti Secgo Newsissä Salaneuvos / Mr Cipher -strippiä, jossa esiintyneitä hahmoja nähtiin myöhemmin Ilta-Sanomien kuukauden kotimainen strippi -sarjassa Sipe ja Laura vuonna 2005. Tämän lisäksi Mäkinen on piirtänyt muun muassa Pahkasikaan, Suomen MADiin ja Punaniska-lehteen. Ilta-Sanomat on julkaissut hänen reportaasisarjakuviaan New Yorkista (2001) ja Hongkongista (2014).


title: Reima Mäkinen

text: Mäkinen on kirjoittanut sarjakuvista alan lehtiin sekä opettanut sarjakuvan tekemistä erilaisilla kursseilla vuodesta 1984 alkaen. Hän on myös käsikirjoittanut Suomen sarjakuvaseuran tilaaman sarjakuvapiirustuksen verkko-opiskelumateriaali Kupla-Akatemian sekä laatinut kaksi sarjakuvapiirustusopasta.


title: Reima Mäkinen

text: Vuonna 1984 Mäkinen alkoi tekstata Kustannus Oy Jalavan julkaisemia Judge Dredd -albumeita. Hänen käsialansa näkyy myös Jalavan kustantamissa Judge Dredd -lehdissä sekä Judge Anderson -, Halo Jones -, Peter Pank - ja 13. Kerros -albumeissa.


title: Reima Mäkinen

text: Tekstaustyö jatkui kuvaristikoiden parissa, kun Erkki Vuokila pyysi hänet mukaan visualisoimaan Sanaris Oy:n tuotteita vuonna 1985. Hän oli myös alusta asti mukana Pelikaani-ristikkolehtien tekemisessä. Mustaan Pelikaaniin Mäkinen piirsi kannet lähes 20 vuoden ajan. Yhteensä eri Pelikaani-ristikkolehtiin syntyi satoja ristikkokuvituksia ja noin 300 kansikuvaa. Hän vastasi Vuokilan laatimien tehtävien piirtämisestä Veikko Nurmen Sanaristikoiden Maailma -kirjassa ja tuolloin tutuksi tulleita maapalloristikoita, sanakäärmeitä ja muita harvinaisempia ristikkotyyppejä on nähty hänen piirtämänään Pelikaaneissa. Vanhojen Pelikaani-lehtien logojen ohella hän on suunnitellut lehtiuudistuksen yhteydessä vuonna 2014 käyttöönotetut uudet Mustan, Passelin, Punaisen ja Krypto Pelikaanin logot.


title: Reima Mäkinen

text: Mäkinen on pioneeri sanaristikoiden kuvittamisessa tietokoneella. 1990-luvun alkupuolella nuortenlehti MeKaks, Pelit, Hifi ja Tuotantouutiset halusivat sivuilleen vektoriohjelmalla piirretyn ristikon. Mäkisen ainoa oma laadinta on sekin piirretty koneella ja julkaistu Sanaseppo-lehdessä nro 4/1993 . Samoihin aikoihin Mäkinen arvioi haastattelussa piirtävänsä noin 200 ristikkoa vuodessa. 2010-luvulla hänen piirtämiään ristikoita ovat julkaisseet Metsästys ja Kalastus, Pelikaani-ristikkolehdet ja Seura sekä sen oheislehdet.


title: Reima Mäkinen

text: Yhdessä Erkki Vuokilan ja Petri Tuomolan kanssa Mäkinen on ollut tekemässä ristikkovisailuohjelmia TV2:lle. Mäkisen omistama yhtiö Mediakeisari Oy tuotti keväällä 1996 Rosti-nimistä ohjelmaa, joka vastaanotti yleisöltä ratkontavastauksia postikorteilla ja puhelinpalvelun kautta. Noin viisiminuuttinen ohjelma nähtiin ruudussa neljästi viikossa tiistaista perjantaihin 19.3. alkaen. Vihjeet lukivat TV2:n kuuluttajat. Seuraavana vuonna TV2:n Kuopion studiolla nauhoitettiin sunnuntaisin esitettyä Ruutupiilo-nimistä visailua. Mäkisen ohella tuottajana toimi TV2:n Marita Porrassalmi. Kaikki Ruutupiilon 20 osaa ohjasi Anssi Niskanen. Sen käsikirjoittivat Erkki Vuokila ja Jussi Tuominen ja juontajana toimi Sanna Niskanen. Ohjelmassa nähtiin kaksi kilpailevaa paria, jotka ratkaisivat 11 sanan ristikon. Muita huomattavia Mediakeisarin tuotantoja oli Minä Peräsmies CD-ROM (Plan 1, 1998), jonka tekemiseen Mäkinen osallistui tuottajana ja graafikkona.


title: Mokgweetsi Masisi

text:
Mokgweetsi Eric Keabetswe Masisi (s. 21. heinäkuuta 1961) on afrikkalaisen Botswanan tasavallan viides presidentti. Hänen virkakautensa alkoi 1. huhtikuuta 2018. Aiemmin Masisi on toiminut maansa opetusministerinä, vuonna 2014, parlamenttiin hänet valittiin ensimmäisen kerran vuonna 2009.
Mokgweetsi Masisin isä Edison Masisi teki elämäntyönsä politiikassa ja hänet valittiin moneksi kaudeksi parlamenttiin. Hän toimi myös ministerinä.


title: Mokgweetsi Masisi

text: Nuori Masisi kasvoi ja kävi koulunsa Botswanan pääkaupungissa Gaboronessa. Hän oli kiinnostunut urheilusta, erityisesti tenniksestä ja jalkapallosta. Urheiluharrastukset saivat jäädä kun hän päätti ryhtyä näyttelijäksi. Vuonna 1984 hän näytteli pääroolin Gaboronessa tehdyssä produktiossa "Cry, the Beloved Country" ja sai siitä hyvät arvostelut. Hän jatkoi teatteriuraansa 1980-luvulla ja näytteli myös eteläafrikkalaisissa b-luokan elokuvissa.


title: Mokgweetsi Masisi

text: 1980-luku kului Masisisilla paitsi näyttelemisen, myös opiskelun parissa. Hän valmistui vuonna 1984 Botswanan yliopistosta, missä oli opiskellut englannin kieltä ja historiaa. Sen jälkeen hän työskenteli opettajana. Vuonna 1987 hän siirtyi Botswanan yliopistoon opetuussuunnitelma-asiantuntijaksi. Sieltä hän siirtyi Yhdysvaltoihin Florida State Universityyn tekemään kasvatustieden maisterin tutkintoa vuonna 1987. Palattuaan kotimaahansa hän työskenteli Unicefin palveluksessa.


title: Mokgweetsi Masisi

text: Poliittista uraansa Masisi aloitteli 2000-luvun alussa. Hän liittyi Botswana Democratic Partyyn ja hänet valittiin kansanedustajaksi vuonna 2009. Pian sen jälkeen hän pääsi hallintoasian ministeriöön apulaisministeriksi.


title: Mokgweetsi Masisi

text: Tammikuussa 2011 Masisi nousi hallintoasiain varaministeristä varsinaiseksi ministeriksi. Opetusministeriksi hänet nimitettiin vuonna 2014. Samana vuonna hän uusi parlamenttipaikkansa ja sai jatkaa opetusministerinä. Botswanan presidentti Ian Khama nimitti Masisisin varapresidentiksi 12. lokakuuta 2014.


title: Mokgweetsi Masisi

text: Masisi on myös Botswanan yliopiston kansleri. Presidentti Ian Khama nimitti hänet tehtävään viisivuotiskaudeksi 5. heinäkuuta vuonna 2017.


title: Mokgweetsi Masisi

text: Masisi on naimisissa.


title: Michele Monti

text: Michele Monti (5. kesäkuuta 1970 – 8. joulukuuta 2018) oli italialainen judoka.


title: Laakavarsi

text: Laakavarsi on litteä kasvin varren rakenne. Laakavarret usein muistuttavat lehtiä ja toimivat niiden tavoin yhteyttävinä eliminä, mutta muodostuvat kasvin varren solukosta, ja ovat siten rakenteellisesti kasvin haaroja. Monilla laakavartisilla kasveilla varsinaiset lehdet ovat surkastuneet tarpeettomina. Laakavarsista käytetään myös nimityksiä "kladodio", "platykladio" ja "fyllokladio". Laakaverso on erityisesti lehteä muistuttava vihreä, litteä ja levymäinen laakavarsi.


title: Laakavarsi

text: Laakavarsia esiintyy monentyyppisillä kasveilla. Ne ovat yleisiä muiden muassa opuntioilla ("Opuntia"), talvikaktuksilla ("Schlumbergera"), laipikoilla ("Phyllanthus") ja ruskuksilla ("Ruscus"). Havupuihin kuuluvat lapakkapuut ("Phyllocladus") ovat saaneet nimensäkin laakavarsistaan eli fyllokladioistaan.


title: Linnanpuisto (Hämeenlinna)

text: Linnanpuisto on puisto Hämeenlinnassa Linnanniemen kaupunginosassa. Puisto on saanut nimensä sen pohjoispuolella sijaitsevasta Hämeen linnasta ja tunnetaan suosittuna vapaa-ajanviettopaikkana.


title: Linnanpuisto (Hämeenlinna)

text: Idässä Linnanpuisto rajoittuu Vanajaveteen, lännessä Tampereentiehen ja etelässä Koilliskulman puutalokortteleihin. Linnanpuiston halkaisee Lyseon yläkoululta linnalle kulkeva mukulakivinen . Puiston itälaidalla sijaitsee samaan puistoalueeseen kuuluva Eino Leinon puisto.


title: Linnanpuisto (Hämeenlinna)

text: Linnanpuisto on vanhimmalta osaltaan peräisin kaupungin ensimmäisestä asemakaavasta, jonka laati Axel Magnus Arbin vuonna 1777. Vielä 1600-luvulla alue oli ollut alavaa vesijättömaata. Nykyiset puuistutuksensa puisto sai 1940-luvulla. Linnanpuistossa järjestetään kesäisin monenlaisia tapahtumia, kuten Wanaja Festival ja Hämeen keskiaikamarkkinat.


title: Urho Kähkönen

text: Urho Kähkönen (s. 23. tammikuuta 1967 Kuhmo) on suomalainen kuvataiteilija, joka käyttää monenlaista tekniikkaa, kuten kuvataidetta, videotaidetta, veistostaidetta ja erilaisia sekatekniikoita sekä yhteisöteoksia. Hän on toiminut erilaisissa työtehtävissä Etelä-Suomessa. Hän on suorittanut tutkinnon Turun taiteen ja viestinnän oppilaitoksen elokuva- ja videoilmaisun nelivuotisella linjalla 1999.


title: Urho Kähkönen

text: Kähkönen palasi synnyintilalleen Kuhmon Kuusamonkylään vuonna 2008 vapaaksi taiteilijaksi, ja hän työskentelee myös opettajana kansalaisopistossa. Kähkönen on hyvin tuottelias ja arvostettu. Hän on ollut mukana useissa kutsunäyttelyissä, myös ulkomailla, ja yksityisnäyttelyitä on hänellä ollut yli 20. Hänellä on alkuvuodesta oma näyttely Kajaanin taidemuseossa alkuvuodesta 2019. Hänen mottonaan on pyrkimys valoon, koska kokee nykyajassa paljon pimeitä piirteitä. Myös Kähkösen kotimaisemia pidetään merkittävänä taiteellisena ympäristötekona.


title: TrSS St David (1906)

text: TrSS St David oli matkustaja-alus, joka oltiin rakennettu Great Western Railwaylle vuonna 1906.


title: TrSS St David (1906)

text: Aluksen rakensi John Brown and Company Great Western Railwayille se oli yksi kolmesta uudesta aluksesta, jonka kaksi muuta sisaralusta olivat TrSS St George ja TrSS St Patrick.


title: TrSS St David (1906)

text: Vuodesta 1914 vuoteen 1919 se muutettiin sairaalaivaksi ensimmäisen maailmansotaan Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen käskystä.


title: TrSS St David (1906)

text: Se uudistettiin vuonna 1925.


title: TrSS St David (1906)

text: 20. elokuuta 1927 se törmäsi sen sisaralukseen TrSS St Patrickiin Fishguardin satamassa.


title: TrSS St David (1906)

text: Vuonna 1932 se nimitettiin "Rosslareksi." Laiva romutettiin syyskuussa 1933.


title: TrSS St Patrick (1906)

text: TrSS St Patrick oli matkustaja-alus, joka rakennettiin Great Western Railwayille vuonna 1906.


title: TrSS St Patrick (1906)

text: Aluksen rakensi John Brown and Company Great Western Railwayille se oli yksi kolmesta uudesta aluksesta, jonka kaksi muuta sisaralusta olivat TrSS St George ja TrSS St David.


title: TrSS St Patrick (1906)


title: TrSS St Patrick (1906)


title: TrSS St Patrick (1906)

text: Se uudistetiin vuonna 1926 ja se syttyi palamaan 7. huhtikuuta 1929. Tulipalo johtui sähköhäiriöstä, jonka jälkeen se romutettiin samana vuonna.


title: D-tuotanto

text: D-tuotanto Ilkka Lipsanen tai D-Tuotanto Ky on Ilkka Lipsasen eli Dannyn 16. syyskuuta 1966 perustama eräs Suomen vanhimmista ohjelmatoimistoista. Se on perustamisestaan lähtien vastannut Dannyn ohjelmatoiminnasta, mutta sen kautta suosioon on noussut lisäksi noin sata muuta artistia, kuten Kirka, Markku Aro, Topi Sorsakoski, Virve Rosti ja Ami Aspelund. Sen listoille kuului aikoinaan myös iäkkäämpiä tähtiä, kuten Tapio Rautavaara, Olavi Virta, Tauno Palo ja Ansa Ikonen.


title: D-tuotanto

text: Parhaimmillaan yritys työllisti 360 henkilöä ollen Suomen suurin ohjelmatoimisto. Ilkka Lipsasen mukaan suosio perustui muun muassa siihen, että yritys pyrki noudattamaan sääntöjä. Lipsanen oli huomannut, ettei alalla noudatettu työlainsäädäntöä, minkä lisäksi tiedon puutteen takia vallalla oli turvaton ja levoton ilmapiiri. Työntekijät eivät tunteneet oikeuksiaan, ja monet ohjelmatoimistot jättivät työntekijöilleen kuuluvat sosiaalimaksut ja vakuutukset kokonaan maksamatta. Lisäksi D-tuotanto panosti keikkojen maantieteelliseen ketjuttamiseen, kun aiemmin esiintymisiä oli Suomessa tehty etäisyyksistä riippumattomalla ”tikkataulumyynnillä”.


title: D-tuotanto

text: D-tuotanto hajosi vuonna 1974, kun muun muassa Kirka, Kisu ja Markku Aro perustivat yhdessä oman ohjelmatoimistonsa. Siitä lähtien D-tuotanto on toiminut pienempimuotoisena. Vuonna 2018 yritys toimi Kirkkonummella ja sen liikevaihtoluokka oli 0,2–0,4 miljoonaa euroa.


title: D-tuotanto

text: Ilkka Lipsanen palkittiin syyskuussa 2016 Keskuskauppakamarin kultaisella ansiomerkillä tunnustuksena ansiokkaasta työstään D-Tuotanto Ky:ssä 50 vuoden ajan.


title: Kurt Mattson

text: Kurt ”Kurre” Mattson (26. toukokuuta 1937 – syyskuu 2008) oli ruotsalainen rumpali. Hän soitti 1960-luvun alkupuoliskolla Jan Rohde & The Adventurers -yhtyeessä, kunnes liittyi suomalaiseen Danny & The Islandersiin keväällä 1964. Yhtye kuitenkin hajosi jo saman vuoden syksyllä, kun laulusolisti Danny lähti armeijaan. Tämän jälkeen Mattson soitti muun muassa Jormas-yhtyeessä, mutta palasi jälleen Dannyn yhteistyökumppaniksi vuonna 1967. Mattson oli vasenkätinen, mutta soitti rumpuja oikeakätisesti.


title: Kurt Mattson

text: Mattson asui pitkään Suomessa ja meni naimisiin suomalaisen naisen kanssa. Hän lopetti rumpujen soittamisen saatuaan sydäninfarktin, muutti takaisin Ruotsiin ja vaihtoi ammattia. Viimeiseksi yhteistyöksi Dannyn kanssa jäi vierailu Danny-show’n 30-vuotisjuhlakonsertissa Helsingin Kulttuuritalolla syksyllä 1996. Mattson kuoli keuhkosyöpään syyskuun 2008 puolivälin jälkeen.


title: Kurt Mattson

text: Dannyn mukaan Mattsonia pidettiin 1960-luvun parhaana ruotsalaisena rock and roll -rumpalina. Mattsonin kanssa Islandersissa ja Jormaksessa soittanut Pepe Willberg on kuvannut hänen soittoaan hyvin määrätietoiseksi, rajuksi ja aggressiiviseksi. Willbergin mukaan Mattsonin soitto aiheutti hänessä fyysisen tunteen siitä, kuinka joku olisi nostanut häntä ilmaan.


title: Nicholas Kujala

text: Nicholas Kujala (s. 15. toukokuuta 1995 Helsinki) on suomalainen järjestöjohtaja ja opiskelija. Hän toimii Nuorten Pohjoismaiden Neuvoston puheenjohtajistossa Pohjoismaiden Keskustanuorten edustajana 2018-2019.


title: Nicholas Kujala

text: Kujala valmistui ylioppilaaksi Gymnasiet Svenska normallyceumista vuonna 2015. Hän opiskelee geologiaa Helsingin Yliopistossa ja sosiologiaa Svenska Social- och Kommunalhögskolanissa. Kujala oli Finlands Svenska Skolungdomsförbundin puheenjohtaja 2015-2017 ja Espoon nuorisovaltuuston puheenjohtaja 2014.


title: Nicholas Kujala

text: Kujala on Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen (RKP) puoluevaltuuston jäsen. Hän oli ehdolla eduskuntavaaleissa 2015 Uudenmaan vaalipiirissä ja kuntavaaleissa 2017 Espoon vaalipiirissä.


title: Nicholas Kujala

text: Kujala toimi varajäsenenä Espoon suomenkielisessä opetus- ja varhaiskasvatuslautakunnassa 2017-2018.


title: Sandaré

text: Sandaré on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Nioron piirissä Malissa. Se sijaitsee 107 kilometriä Niorosta lounaaseen. Kunnassa on 25 600 ja kylässä 4 100 asukasta (vuonna 2009).


title: Sandaré

text: Sandarén kunnan pinta-ala on 2 330 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Nioron piirin Diaye Couran ja Gavinanén, idässä Simbin, etelässä Diéman piirin Lakamanén ja Bafoulabén piirin Diakonin sekä lännessä Yélimanén piirin Tringan, Soumpoun, Fangan ja Kirané Kaniagan kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Pysyviä vesistöjä ei ole.


title: Sandaré

text: Kuntaan kuuluu 22 kylää. Asukkaista kolme neljäsosaa on bambaroita ja loput soninkeja, fulbeja ja diawandoja. Vallitseva uskonto on islam.


title: Sandaré

text: Sandarén kautta kulkee Bamakosta Dakariin johtava maantie RN1. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi, maissi, maapähkinä, riisi, maapapu ja salottisipuli. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja hevoset. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.


title: R.Smg. Archimede (1939)

text: R. Smg. Archimede oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 vesillelaskettu Brin-luokan sukellusvene, joka palveli toisessa maailmansodassa.


title: R.Smg. Archimede (1939)

text: Alus tilattiin Cantieri navali Tosilta Tarantosta, missä köli laskettiin 23. joulukuuta 1937. Alus laskettiin vesille 5. maaliskuuta 1939 ja luovutettiin laivastolle 18. huhtikuuta.


title: R.Smg. Archimede (1939)

text: Italian liittyessä 10. kesäkuuta 1940 toiseen maailmansotaan "Archimede" oli Italian Itä-Afrikassa Massauan laivastotukikohdassa. Alus teki ensimmäisen sodan ajan partiomatkansa Djiboutin rannikolle päällikönään T. V. Signorini. Alus lähti 19. kesäkuuta Massauasta yhdessä "Perlan" kanssa. Aluksella oli todettu jo ennen sodan alkua ongelmia ilmanvaihdossa, minkä korjaukset viivästyivät sodan alkamisen vuoksi. Vain vuorokausi merelle lähdöstä osa miehistöstä sairastui, mitkä muistuttivat aiemmin "Perlalla" ja "Macallella" havaittuja. Vian korjaamisesta ei ole tietoa, mutta oletettavasti ilmanvaihtojärjestelmää säädettiin pienemmälle, mutta neljäntenä päivänä se jouduttiin sammuttamaan. Osa miehistöstä mukaan lukien kaksi upseeria sai lämpöhalvauksen oireita ja myrkytysoireista kärsivien määrä lisääntyi koko ajan.


title: R.Smg. Archimede (1939)

text: Saatuaan 23. kesäkuuta määräyksen laivaston esikunnalta siirtyä 50 merimailia kaakkoon, aluksen päällikkö päätti peruttaa tehtävän. Seuraavan yön aikana neljä miehistönjäsentä menetti henkensä ja päällikölle ei jäänyt muuta mahdollisuutta kuin hakea 26. kesäkuuta apua Assabista. Massauasta lähetettiin alukselle täydennyksiä mukaan lukien uusi päällikkö ja konepäällikkö. Alus lähti 3. heinäkuuta Assabista paluumatkalle Massauaan päällikkönään Piomarta. Satamassa aluksen ilmastointilaitteen metyylikloridi vaihdettiin turvallisempaan freoniin. Aluksen korjaukset saatiin päätökseen 31. elokuuta.


title: R.Smg. Archimede (1939)

text: Rooma oli siepannut viestin, jonka mukaan Britannian kuninkaallisen laivaston 20 aluksen saattue oli lähdössä Bombaysta Punaiselle merelle. Massauaan sijoitetun laivasto-osaston komentaja amiraali Balsano määräsi kaikki käytössä olevat alukset merelle. "Archimede" ei kuitenkaan ollut merikelpoinen, joten operaatioon osallistuivat todennäköisesti ainoastaan "Guglielmotti" ja "Ferraris". Syyskuussa alus oli partioimassa yhdessä "Guglielmottin" ja muutaman hävittäjän kanssa Gabel Tairin ja 19. leveyspiirin välillä.


title: R.Smg. Archimede (1939)

text: Italian Itä-Afrikka kukistui Britannin joukkojen aloitettua hyökkäyksen Keniasta ja Sudanista. Laivastotukikohdan pinta-alukset lähetettiin Japaniin ja sukellusveneet Afrikan ympäri Bordeaux'iin. "Perla" lähti 1. maaliskuuta 1941 ja "Archimede" ja "Ferraris" 3. maaliskuuta ja seuraavana päivänä "Guglielmotti".


title: R.Smg. Archimede (1939)

text: Neljän sukellusveneen menetyksestä huolimatta sukellusvenemiehistöjen taistelutahto oli pysynyt korkealla, mutta fyysiset rajat olivat olleet tiukalla korkean lämpötilan ja korkean kosteuden vuoksi.


title: R.Smg. Archimede (1939)

text: Alus purjehti Madagaskarin ja Afrikan rannikon välisestä salmesta. Alus tankattiin Saksan laivaston tukilaivasta "Northmarkista" ennen kuin se jatkoi matkaansa. Yli 12 700 merimailin matka, josta vain noin 65 merimailia sukelluksissa, vei 65 vuorokautta. Matka tehtiin täydessä salaisuudessa, mutta alusten saavuttua Bordeuayx'iin Italian sanomalehdistö julkaisi kertomuksen matkasta.


title: R.Smg. Archimede (1939)

text: Seuraavat kuukaudet alus oli satamassa kunnostettavana, kunnes se lähetettiin Iberian niemimaan rannikolle partiomatkalle. Alus lähti toiselle matkalleen 23. lokakuuta Välimerelle, mutta siirtokäsky peruutettiin ja alus pysyi Bordeaux'ssa. Matkan aikana "Archimede" ja "Marconi" havaitsivat liittoutuneiden saattueen, mistä ne ilmoittivat. Yhteys saattueeseen kuitenkin kadotettiin. Kaksi vuorokautta myöhemmin "Archimede" palasi kotisatamaansa.


title: R.Smg. Archimede (1939)

text: Oltuaan huollossa aluksen päälliköksi tuli Gianfranco Gazzana Prioroggia. Alus lähti huhtikuun lopulla tai toukokuun alussa 1942 partiomatkalle Brasilian rannikolle, jonne se saapui 23. toukokuuta. Matkan aikana 13. toukokuuta alus vastaanotti tiedon Yhdysvaltain laivaston saattueesta "Bagnolinilta", mutta ei havainnut saattuetta. Saavuttuaan toiminta-alueelle alus havaitsi liekehtivän kauppalaivan, jonka suojana oli hävittäjä "USS Moffett". Sukellusvene laukaisi kaksi torpedoa, jotka räjähtivät ennen kohdetta. Tämän jälkeen sukellusvene oli jahdin kohteena, jonka seurauksena aluksen polttoainetankit alkoivat vuotamaan paljastaen aluksen liikkeet.


title: R.Smg. Archimede (1939)

text: Alus pääsi lopulta pakoon aloittaen kotimatkan. Aluksen miehistö havaitsi 15. kesäkuuta yhdysvaltalaisen 4 954 tonnin rahtialuksen "Colombian", joka kuitenkin vältti laukaistut torpedot. Samana päivänä sukellusvene havaitsi 5 586 tonnin Panaman lipun alla purjehtineen rahtialuksen "Cardinan", jonka se upotti torpedoimalla. Aluksen miehistö havaitsi 27. kesäkuuta Azorien lähellä suuren saattueen, jonka suojana oli joukko saattajia. Alus saapui 4. heinäkuuta Bordeaux'iin.


title: R.Smg. Archimede (1939)

text: Alus lähti 15. syyskuuta Bordeaux'sta seuraavalle partiomatkalleen Atlantille yhdessä "Bagnolinin" kanssa päällikkönään Guido Saccardo. Alkuperäisen käskyn mukaan aluksen piti partioida Freetownin alueella, mutta Saksan laivastolla oli jo alueella sukellusveneosasto. Italian laivastoa pyydettiin keskeyttämään tehtävä ja "Archimede" saattoi aloittaa vapaan partioinnin.


title: R.Smg. Archimede (1939)

text: Aluksen miehistö havaitsi 8. lokakuuta brittiläisen 20 043 tonnin joukkojenkuljetusaluksen "Oronsayn", joka upotettiin torpedoimalla. Muutamaa tuntia myöhemmin alus hyökkäsi "TSS Nea Hellaksen" kimppuun tuloksetta. Sukellusvene siirtyi 19. lokakuuta Cap Verden eteläpuolelle, missä se ei kohdannut muita aluksia. Alus palasi kotisatamaansa 17. marraskuuta.


title: R.Smg. Archimede (1939)

text: Alus lähti 26. helmikuuta 1943 Le Verdonista partiomatkalle Brasilian rannikolle Pernambucoon. Ohjeiden mukaan aluksen tuli viipyä alueella, kunnes polttoainevarannot olisivat laskeneet 70 tonniin, minkä jälkeen sen pitäisi tankata joltain akselivaltojen alukselta lisää polttoainetta. Alukselta lähetettiin viimeinen viesti 10. huhtikuuta, jolloin se ilmoitti sijaintinsa ja polttoainemääräkseen 61 tonnia. Alukselle annettiin ohjeet Saksna laivaston sukellusveneen kohtaamiseksi.


title: R.Smg. Archimede (1939)

text: Tiedustelulentokone havaitsi "Archimeden" 15. huhtikuuta kello kaksi aamuyöllä. Sukellusvene ei kyennyt sukeltamaan, jolloin tiedustelukoneen paikalle kutsumat pommittajat löysivät maalin. Paikalle saapui kaksi VP-83:n PBY-5A Catalinaa, jotka pudottivat syvyyspommeja aluksen ympärille. Sukellusvene katkesi kahtia ja upposi. Alukselta pelastui noin kaksikymmentä miehistönjäsentä, joille lentokoneista pudotettiin kolme kumivenettä.


title: R.Smg. Archimede (1939)

text: Brasilialaiset kalastajat löysivät 27. toukokuuta kumiveneen, jossa oli kaksi kuollutta ja yksi elossa oleva, Giuseppe Lococo.


title: Fisher’s Hillin taistelu

text: Fisher's Hillin taistelu () oli Shenandoahin piirikunnassa Virginiassa 21. syyskuuta – 22. syyskuuta 1864 käyty Yhdysvaltain sisällissodan taistelu. Taistelussa Unionin kenraalimajuri Philip Sheridanin joukot löivät Konfederaation kenraaliluutnantti Jubal Earlyn joukot.


title: Fisher’s Hillin taistelu

text: Sheridanin ja Earlyn joukot kävivät 19. syyskuuta 1864 Kolmannen Winchesterin taistelun, joka päättyi Sheridanin johtamien Unionin joukkojen voittoon. Taistelun jälkeen Early vetäytyi Strasburgin eteläpuolella sijaitsevalle Fisher’s Hillille, jossa Earlyn joukot ryhmittyivät vahvaan puolustusasemaan.


title: Fisher’s Hillin taistelu

text: Fisher’s Hillin taistelu alkoi 21. syyskuuta, kun Sheridanin joukot lähtivät etenemään kohti Earlyn joukkojen asemia. Sheridanin joukoilla oli kamppailussa selkeä miesylivoima, sillä heillä oli noin 29 400 miestä Earlyn 9 500 miestä vastaan. Taistelun ensimmäisenä päivänä Sheridanin joukot pakottivat Earlyn joukkoja perääntymään ja saivat itselleen paremmat asemat.


title: Fisher’s Hillin taistelu

text: Seuraavana päivänä Unionin George Crookin johtama osasto saartoi Earlyn joukot ja aloitti noin kello 16 laajan hyökkäyksen yhdessä Sheridanin johtamien joukkojen kanssa. Konfederaation ratsu- ja jalkaväkijoukot eivät pystyneet vastaamaan hyökkäykseen, minkä seurauksena Konfederaation puolustus romahti ja Early päätti vetäytyä taistelusta. Early veti joukkonsa Waynesboron lähellä sijaitsevaan Rockfish Gapiin.


title: Fisher’s Hillin taistelu

text: Earlyn vetäydyttyä Unionin joukot pääsivät liikkumaan vapaasti Shenandoahin laakson läpi. Unionin joukot käyttivät tilaisuutta hyväkseen ja polttivat laaksossa sijainneet myllyt ja ladot.


title: Fisher’s Hillin taistelu

text: Sisällissodan taistelupaikkoja suojeleva American Battlefield Trust -yhdistys on hankkinut osan taistelupaikasta itselleen suojelua varten. Yhdistyksen suojeleman alueen kokonaispinta-ala oli vuonna 2018 yhteensä noin 1,7 neliökilometriä.


title: Juhani Kivelä

text: Juhani Kivelä (s. 1. maaliskuuta 1934 Nokia) on metsänhoitaja, hallintotieteiden ja valtiotieteiden tohtori sekä emeritusvaltiosihteeri.


title: Juhani Kivelä

text: Juhani Kivelä on toiminut Valtiovarainministeriön hallinnollisena alivaltiosihteerinä (1989–1999), Elinkeinoelämän valtuuskunnan EVAn, johtajana ja varatoimitusjohtajana (1980–89), Rantaloma/Rantasipi Oy:n toimitusjohtajana (1965–80), Metsähallituksen Viitasaaren hoitoalueen apulaismetsänhoitajana (1963–65), Yhtyneet Paperitehtaat Oy:n hankintametsänhoitajana (1961–62) ja Kansallisosakepankki KOP:n Viitasaaren konttorin johtajana (1959–61).


title: Juhani Kivelä

text: Juhani Kivelän hallintotieteen alan väitöskirja "Valtiokonsernin talousohjauksen tila – tuki vai taakka?" julkaistiin Tampereen yliopistossa 2010. Hän jatkoi tutkimustyötään ja hänen toinen väitöskirjansa "Hiljainen hälytys – Yhteiskunnan häiriötilanteiden hallinnan tila vuosina 2012–2014", valtiotieteen alalta, julkaistiin Helsingin yliopistossa 2016.


title: Juhani Kivelä

text: Kivelän harrastuksia ovat olleet partio ja suunnistus, hiihto ja pyöräily. Hänellä on suunnistuksessa kaksi nuorten Suomen viestimestaruutta vuosilta 1951 ja 1952.


title: Juhani Kivelä

text: Juhani Kivelän isä oli kansanedustaja ja Mannerheim-ristin ritari Eero Kivelä, veli emeritus puoluesihteeri Pekka Kivelä ja poika on Sitran johtaja Antti Kivelä.


title: National Enquirer

text: National Enquirer on Yhdysvalloissa ilmestyvä tabloid-kokoinen viikkolehti, jonka julkaisija on American Media, Inc. Se on perustettu vuonna 1926 New Yorkissa nimellä "The New York Enquirer". Amerikanitalialainen Generoso Pope Jr. osti sen 1950-luvulla ja muutti nimen muotoon "National Enquirer". Lehden sisältö painottui silloin väkivaltaan ja omituisiin ilmiöihin. 1960-luvulla Pope halusi saada lehden myytäväksi supermarketteihin, joten sen sisältöä muutettiin laajemmalle yleisölle sopivaan suuntaan. Pope kuoli vuonna 1988, jonka jälkeen "Enquirer" myytiin uusille omistajille. Lehden levikki oli Popen kuolinvuonna yli 4,5 miljoonaa.


title: National Enquirer

text: "National Enquirerilla" on maine keksittyjen juttujen levittäjänä, mutta se on toisinaan paljastanut myös faktoja, jotka on sen jälkeen julkaistu muissa lehdissä. 1990-luvulla lehti löysi kuvia, joissa O. J. Simpsonilla oli jalassaan kengät, jotka sopivat hänen entisen vaimonsa murhapaikalta löytyneisiin verijälkiin. Vuonna 1987 "Enquirer" julkaisi tunnetun "”Monkey Business”" -kuvan, jossa presidenttiehdokas Gary Hart piti sylissään valokuvamalli Donna Ricea.


title: National Enquirer

text: Vuoden 2016 presidentinvaalien alla lehti tuki voimakkaasti Donald Trumpia ja julkaisi negatiivisia juttuja Hillary Clintonista. "Enquirer" maksoi valokuvamalli Karen McDougalille haastattelusta, jossa tämä kertoi suhteestaan Trumpiin, mutta tietoja ei julkaistu. Lehteä ei kuitenkaan syytetä kampanjarahoituslakien rikkomisesta, koska se on suostunut syyttäjien kanssa yhteistyöhön muissa Trumpia koskevissa asioissa.


title: Bartolomeo Colombo

text: Bartolomeo Colombo (1400-luku Genova, Genovan tasavalta – 1514 / 1515 Santo Domingo, Hispaniola) oli italialainen tutkimusmatkailija sekä taitava kartografi ja kosmografi. Hän oli Kristoffer Kolumbuksen veli.


title: Bartolomeo Colombo

text: Perimätiedon mukaan Bartolomeo Colombo vieraili Englannin kuningaskunnan kuninkaan Henrik VII:n luona vuonna 1484 ja antoi tälle maailmankartan näyttäen maat, jonne hän halusi veljensä kanssa matkustaa. Hän matkusti veljensä kanssa Hispaniolaan vuonna 1494 ja auttoi tätä sotimaan maan alkuperäiskansan kukistamiseksi. Kun Kristoffer palasi Espanjaan vuonna 1496, Bartolomeo siirtyi siirtomaan johtoon. Bartolomeo palasi Espanjaan sen jälkeen, kun hän oli ensiksi saanut aikaan ja lopuksi kukistanut siirtomaassa tapahtuneen kapinan. Vuonna 1502 hän liittyi mukaan veljensä viimeiseen transatlanttiseen tutkimusretkeen, jonka ansiosta he löysivät Veraguan kultaesiintymät nykyisen Panaman alueella.


title: Bartolomeo Colombo

text: Kristoffer Kolumbus nimesi Saint-Barthélemyn saaren Bartolomeon mukaan.


title: Molybdeeniheksafluoridi

text: Molybdeeniheksafluoridi(MoF) eli molybdeeni(VI)fluoridi on molybdeenin ja fluorin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdistettä käytetään molybdeenipinnoitteiden valmistamiseen ja orgaanisen kemian synteeseissä reagenssina.


title: Molybdeeniheksafluoridi

text: Huoneenlämpötilassa molebdeeniheksafluoridi on väritöntä nestettä. Sen kiehumispiste on poikkeuksellisen matala, 35 °C, ja tämän vuoksi se on helposti haihtuvaa. Molybdeeniheksafluoridi reagoi kiivaasti veden ja proottisten orgaanisten liuottimien kanssa. Tällöin muodostuu muun muassa molybdeenioksifluoridia (MoOF). Yhdiste liukenee hiilivetyihin ja halogenoituihin hiilivetyihin. Kiinteällä molybdeeniheksafluoridilla on kaksi kidemuotoa, jotka ovat alkeiskopiltaan kuutiollinen korkeamman lämpötilan muoto ja alkeiskopiltaan ortorombinen matalan lämpötilan kidemuoto.


title: Molybdeeniheksafluoridi

text: Molybdeeniheksafluoridia valmistetaan kuumentamalla molybdeenijauhetta ja fluoria 200 °C:n lämpötilaan. Yhdistettä käytetään molybdeenin ja molybdeenin ja volframin seosohutkalvojen valmistamiseen kemiallisella kaasufaasipinnoitusmenetelmällä. Orgaanisen kemian synteeseissä molybdeeniheksafluoridia käytetään fluoraavana tai hapettavana ja fluoraavana reagenssina.


title: The Rain (televisiosarja)

text: The Rain on tanskalainen post-apokalyptinen televisiosarja, jonka esittäminen alkoi Netflixissä 4. toukokuuta 2018. Sarjan ovat luoneet Jannik Tai Mosholt, Esben Toft Jacobsen ja Cristian Potalivo.


title: The Rain (televisiosarja)

text: Toukokuussa 2018 Netflix ilmoitti sarjan saavan jatkoa toisella tuotantokaudella, joka kuvataan loppuvuonna 2018 ja esitetään vuonna 2019.


title: The Rain (televisiosarja)

text: Sateen levittämä virus tuhoaa lähes kaiken elämän Skandinaviassa. Tanskalaiset sisarukset Simone ja Rasmus pääsevät suojaan isänsä Frederikin työnantajan, lääkeyhtiö Apollonin rakennuttamaan bunkkeriin. Kuuden vuoden jälkeen sisarukset lähtevät etsimään isäänsä, joka ei lupauksestaan huolimatta palannut takaisin bunkkeriin lastensa luo. Matkalla Tanskan ja Ruotsin halki kohti lääkeyhtiön päämajaa he tutustuvat sateesta selviytyneisiin.


title: The Rain (televisiosarja)

text: Ensimmäisen tuotantokauden kuvaukset aloitettiin Tanskassa ja Ruotsissa kesäkuussa 2017.


title: Liston

text: Liston on sukunimi seuraavilla henkilöillä:


title: Avon (joki Warwickshiressä)

text: Avon (myös Upper Avon tai Warwickshire Avon) on noin 150 kilometriä pitkä joki Keski-Englannissa. Sen alkulähde on lähellä Nasebyn kylää, mistä se virtaa lounaaseen Northamptonshiren, Leicestershiren, Warwickshiren ja Worcestershiren kreivikuntien läpi ja yhtyy lopulta Severnjokeen. Sen alkulähteen ja suun välinen korkeusero on noin 150 metriä. Avonin varrella sijaitsevia paikkakuntia ovat muun muassa Rugby, Royal Leamington Spa, Warwick, Stratford-upon-Avon ja Evesham.


title: Avon (joki Warwickshiressä)

text: Avon on kuuluisa kauniista maisemistaan erityisesti Eveshamin laaksossa, jonka hedelmällinen maaperä on otollinen maanviljelylle. Joessa elää runsaasti sisävesikalalajeja, ns. "coarse fish". Avonissa on useita sulkuja ja aikaisemmin sitä pitkin käytiin jonkin verran kauppaa mutta nykyisin se on yksinomaan virkistyskäytössä.


title: Rosvalla Nyköping Eventcenter

text: Rosvalla Nyköping Eventcenter on tapahtumapaikka Nyköpingissä, Ruotsissa. Rakennuksen kokonaispinta-ala on noin 40 000 neliömetriä, johon sisältyy muun muassa 11 urheiluhallia, ravintoloita, kuntosaleja ja kokoustiloja. Tapahtumapaikassa on järjestetty urheilutapahtumia ja konsertteja. Vuonna 2003 avattu tapahtumapaikka on jääkiekkoseura Nyköpings Hockey:n ja jalkapalloseura Nyköpings BIS:n kotiareena.


title: Rosvalla Nyköping Eventcenter

text: Tapahtumapaikalla on järjestetty vuonna 2007 ja 2012 Melodifestivalenin "Toinen mahdollisuus" -karsintoja. Vuoden 2019 Melodifestivalenin "Toinen mahdollisuus" -karsinta järjestetään tapahtumapaikalla.


title: Karibian laatta

text: Karibian laatta on pääosin mereinen mannerlaatta, joka sijoittuu Karibianmeren, Keski-Amerikan sekä Isojen Antillien eteläisimpien osien alueelle.


title: Karibian laatta

text: Pohjoisessa laatta rajautuu Pohjois-Amerikan mannerlaattaan, jota vasten esiintyy lohkoliikuntoja. Tämä rajavyöhyke kulkee suoraan Isojen Antillien saariryhmän läpi, josta oli lähtöisin esimerkiksi Haitin vuoden 2010 maanjäristys. Joidenkin arvioiden mukaan Karibian laatan pohjoisosa muodostaisikin oman laattansa, jota on kutsuttu Gonâven laataksi.


title: Karibian laatta

text: Lännessä Karibian laatta rajautuu Kookossaaren laattaan, joka subduktoituu Karibian laatan alle. Etelässä naapurilaattana on Nazcan laatta, mikäli Panaman ja Costa Rican alla olevaa Panaman laattaa ei huomioida.


title: Karibian laatta

text: Etelä-Amerikan laatta työntyy idästä Karibian laatan alle, ja kaakossa laattojen välillä on lohkoliikuntoja.


title: Siemenaihe

text: Siemenaihe on siemenkasveilla esiintyvä naarasalkeisvarsikon ja sen munasolun sisältävä rakenne, josta kehittyy kasvin siemen hedelmöityksen jälkeen. Siemenaiheen keskiössä sijaitsee siemenaiheen sydän eli nukellus, jonka keskelle kehittyy megasporista naarasgametofyytti eli naarasalkeisvarsikko tai alkiorakko, joka puolestaan tuottaa munasolun. Sydäntä ympäröivät siemenaiheen kalvot eli integumentit, joita voi olla yksi tai kaksi. Kärjestään avoimet kalvot jättävät siemenaiheen kärkeen pienen reiän, josta käytetään nimitystä siitereikä eli mikropyle. Siitereikää vastapäätä siemenaiheen tyvipuolella sijaitsee siemenaiheen kanta eli kalatsa, jossa kalvot kiinnittyvät sydämen tyveen, ja josta siemenaihe kiinnittyy napasuonella alustaansa. Kasvin hedelmöitys tapahtuu pölytyksen jälkeen kun siitepölyhiukkasen sisältämän koirasgametofyytin siitossolut kulkeutuvat siitereiän läpi siemenaiheen sydämelle.


title: Siemenaihe

text: Paljassiemenisillä kasveilla siemenaiheen kalvoja on vain yksi, ja siemenaiheet sijaitsevat paljaina litteän emilehden varrenpuoleisella yläpinnalla, joka on käytännössä tavallisesti emilehtien muodostaman kävyn sisäpintaa. Koppisiemenisillä kasveilla puolestaan kalvoja on kaksi, ja siemenaiheet kehittyvät kukan emin umpinaisen sikiäimen sisäpuolelle, missä siemenaihe kiinnittyy sikiäimen seinässä olevaan istukkaan napasuonen välityksellä. Paljassiemenisillä kasveilla pölytyksessä siitepölyhiukkaset päätyvät siemenaiheelle yleensä pölytyspisaran välityksellä, kun taas koppisiemenisillä kasveilla siitepölyhiukkaset itse jäävät emin luotin ulkopinnalle, ja ainoastaan siitepölyhiukkasen kasvattama siiteputki työntyy emilehden pinnan lävitse kohti sikiäintä ja siemenaihetta.


title: Siemenaihe

text: Siemenaiheita on luokiteltu niiden asennon perusteella. Useimmilla siemenkasveilla siemenaiheet ovat vastasuuntaisia eli anatrooppisia, mikä tarkoittaa siemenaiheen kääntyneen tai kiertyneen suunnilleen 180° kulmassa siten, että sen kärjen siitereikä on lähellä tyven kiinnityskohtaa eli napasuonta. Mikäli siemenaihe ei ole tällä tavoin kääntynyt, puhutaan suorasuuntaisesta eli atrooppisesta siemenaiheesta. Siemenaihe voi olla kääntynyt myös suunnilleen suorassa 90° kulmassa (hemianatrooppinen), lähes kokonaan ympäri (kirkinotrooppinen), siten että alkiorakkokin on käyristynyt (amfitrooppinen), tai siten että siemenaihe näyttää kiinnittyvän napasuoneen sivuttain kyljestään (kampylotrooppinen eli luokkimainen).


Stade Nordique des Tuffes Jason Lamy Chappuis on kahden hyppyrimäen muodostama mäkihyppystadion Prémanonissa Ranskassa.


title: Stade Nordique des Tuffes Jason Lamy Chappuis

text: Ensimmäinen K70-hyppyrimäki, Les Tuffes, rakennettiin vuonna 1953 ja seuraavana vuonna siinä järjestettiin ensimmäiset kilpailut. Vuonna 1976 rakennettiin pienemmät hyppyrimäet ja Les Tuffes remontoitiin K76 HS82 -kokoiseksi. Maaliskuussa 2015 mäkihyppystadion nimettiin Jason Lamy Chappuisin mukaan.


text: Lausannen vuoden 2020 nuorten talviolympialaisia varten mäkihyppystadion modernisoitiin vuosina 2017–2018. K76-mäki purettiin ja tilalle rakennettiin uusi K81 HS90 -mäki, jossa on teräksestä tehty vauhtimäki. Uusittu hyppyrimäki avattiin Ranskan mestaruuskilpailuiden yhteydessä maaliskuussa 2018 ja joulukuussa 2018 siinä järjestettiin naisten mäkihypyn maailmancupin osakilpailuja.


text:
Mäkiennätyksen 93,5 metriä on hypännyt Jonathan Learoyd.
Naisten mäkiennätyksen 94,5 metriä on hypännyt Katharina Althaus.
Kesämäkiennätyksen 87,0 metriä on hypännyt Sébastien Avoine.
Naisten kesämäkiennätyksen 68,5 metriä on hypännyt Anais Geoffray.


title: Kyynelten muuri

text: Kyynelten muuri () on Galápagossaarten Isabelalla oleva muuri, jota siellä olleet vangit rakensivat vuosien 1946–1959 aikana.


title: Kyynelten muuri

text: Galápagossaaret toimi vuosina 1946–1959 avovankilana. Saariston suurin rangaistossiirtola oli Isabelalla, ja sen oli toisen maailmansodan jälkeen perustanut Ecuadorn presidentti José María Velasco Ibarra. Vuoden 1950 tienoilla Galápagossaarilla oli noin 250 vankia.


title: Kyynelten muuri

text: Isabelan rangaistussiirtolassa otettiin käyttöön myös pakkotyö rangaistuskeinona. Vangit laitettiin joka päivä rakentamaan muuria vulkaanisesta kivetä. Miehet joutuivat kantamaan kiviä useiden kilometrien matkan. Olosuhteet olivat usein haastavat: aurinko lämmitti ilmaa ja vangit olivat aliravittuja eikä heillä ollut tarpeeksi juotavaa. Koska muuria rakennettaessa kuoli satoja vankeja, sitä alettiin kutsua kärsimysten takia Kyynelten muuriksi.


title: Kyynelten muuri

text: Muurin rakentaminen lopetettiin vuonna 1959, kun rangaistussiirtolakin lakkautettiin. Se on 190 metriä pitkä, 9 metriä korkea ja perustaltaan 6 metriä leveä rakennelma. Se sijaitsee Puerto Villamilista seitsemän kilometriä länteen, ja siitä on tullut turistikohde.


title: Requin-luokka

text: Requin-luokka oli Ranskan merivoimien yhdeksän aluksen muodostama sukellusveneluokka, jonka alukset palvelivat toisessa maailmansodassa.


title: Requin-luokka

text: Kuusi alusta tilattiin osana vuoden 1922 laivasto-ohjelmaa ja loput kolme vuotta myöhemmin. Ne olivat ensimmäiset Ranskan laivastolle suunnitellut uudet avomerikelpoiset sukellusveneet ensimmäisen maailmansodan jälkeen.


title: Gibb

text: Gibb on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:


title: Emil Honkapuu

text: Oskar Emil Honkapuu, vuoteen 1935 Stavenhagen (4. lokakuuta 1885 Viipurin maalaiskunta – 7. elokuuta 1936 Helsinki) oli osuustoimintaliikkeen parissa työskennellyt johtaja ja päätoimittaja.


title: Emil Honkapuu

text: Honkapuun vanhemmat olivat puutarhuri Karl Fredrik Rudolf Stavenhagen ja Ulrika Maria Hukkanen. Hän kävi viisi luokkaa lyseota ja työskenteli kirjanpitäjänä, kaupanhoitajana ja pankkivirkailijana vuodesta 1902. SOK:n palveluksessa Honkapuu toimi vuodesta 1907, konttoristina, neuvojana, aputoimittajana, johtokunnan ja hallintoneuvoston sihteerinä sekä 1916–1917 neuvontatoimiston hoitajana. SOK:n johtaja ja johtokunnan jäsen, jonka erikoisala oli neuvontatyö, Honkapuu oli vuodesta 1917. Edellisestä vuodesta hän oli myös "Yhteishyvän", "Samarbeten" ja "Osuukauppalehden" päätoimittaja ja vuodesta 1928 "Handelslagetin". "Osuustoimintalehden" toimituksen jäsen Honkapuu oli vuodesta 1921. Yhteiskirjapaino Oy:n johtokunnan jäsen hän oli vuodesta 1919 ja Pellervo-seuran 1922–1928, Yleisradion hallintoneuvostossa Honkapuu oli 1926–1929.


title: Nostolava-auto Jalo & Jalo

text: Nostolava-auto Jalo & Jalo Oy on suomalainen perheyritys, joka vuokraa nostolava-autoja ja henkilönostimia. Yritys toimii Suomessa, Pohjoismaissa ja Baltiassa. Päätoimipisteet sijaitsevat Turussa, Espoossa ja Jyväskylässä, ja kalustoa on myös Vaasassa, Kuopiossa ja Keminmaalla.


title: Nostolava-auto Jalo & Jalo

text: Vuonna 1972 Turussa perustetun yrityksen omistavat Kari Jalo ja hänen poikansa Sami ja Toni. He kaikki työskentelevät yrityksessä. Yritys työllisti vuonna 2017 noin 35 henkilöä, ja sen kalusto käsitti yli 50 nostolava-autoa sekä noin 120 pienempää henkilönostinta.


title: Nostolava-auto Jalo & Jalo

text: Jalo & Jalo on laajentunut 2010-luvulla yritysostoin. Vuonna 2012 se osti Ristosakari Oy:n liiketoiminnat, mikä laajensi yrityksen henkilönostin- ja kuukulkijakalustoa. Vuonna 2014 Jalo & Jalo osti enemmistön jyväskyläläisestä Kymppinostot Oy:stä. Vuonna 2015 se osti torniolaisen, myös Ruotsissa toimineen Havator Groupin nostolava-autobisneksen. Vuonna 2017 Jalo & Jalo osti helsinkiläiseltä Janneniskalta 34–80 metriin yltäviä nostokoneita ja toimii nyt myös Ruotsin markkinoilla.


title: Uskontofenomenologia

text: Uskontofenomenologia on yksi uskontotieteen pääala. Alun perin uskontofenomenologinen tutkimus vertaili eri uskontoja, jolloin sen avulla uskontoilmiölle voitiin tunnistaa maailmanlaajuisesti yhteisiä piirteitä. Kuitenkin myöhemmin uskontofenomenologisen tutkimuksen aiheet ovat siirtyneet tutkimaan uskonnon merkitystä uskovalle henkilölle itselleen. Uskontofenomenologisessa tutkimuksessa korostetaan uskontoa kulttuuri-, aika- ja paikkasidonnaisena ilmiönä.


title: Berryvillen taistelu

text: Berryvillen taistelu () oli 3. syyskuuta – 4. syyskuuta 1864 käyty Yhdysvaltain sisällissodan taistelu. Se käytiin Clarken piirikunnassa Virginiassa sijaitsevassa Berryvillessa Unionin kenraalimajuri Philip Sheridanin ja Konfederaation kenraaliluutnantti Jubal Earlyn komentamien joukkojen välillä.


title: Berryvillen taistelu

text: Ennen taistelua Unionin joukot olivat lähteneet marssimaan Halltownista etelään. Joukot saapuivat Berryvilleen 3. syyskuuta ja ryhtyivät leiriytymään alueelle. Kesken leiriytymisen Yksi Konfederaation divisioonista hyökkäsi leiriytyjiä vastaan, mutta ei onnistunut lyömään näitä. Seuraavana yönä Early siirsi kaikki komentamansa joukot Berryvilleen taistelua varten. Auringonnousun jälkeen Early kuitenkin totesi Sheridanin joukkojen olevan liian vahvoja, eikä määrännytkään joukkojaan uuteen hyökkäykseen. Hyökkäyksen sijaan Konfederaation joukot vetäytyivät hämärän tultua Opequon Creekiin.


title: Berryvillen taistelu

text: Osapuolet menettivät taistelussa yhteensä noin 500 miestä.


title: Suomen urheilu 1949

text: Suomen urheilu 1949 käsittelee vuoden 1949 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.


title: Suomen urheilu 1949

text: Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:


title: Suomen urheilu 1949

text: Ensimmäisen kerran valittiin erikseen parhaiden naisten lista, jolla viisi parasta olivat:


title: Heikki Huttunen (jääkiekkoilija)

text: Heikki Huttunen (s. 25. syyskuuta 1998 Espoo) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Mikkelin Jukureita. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Huttunen pelannee lähinnä seuran A-nuorissa. Hän laukoo oikealta.


title: Heikki Huttunen (jääkiekkoilija)

text: Huttunen on Espoo Bluesin kasvatti. Hän oli kaudella 2015–2016 Blues Akatemian B-nuorten paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä tehoilla 14+23=37. Huttunen vahvisti pudotuspeleissä kuitenkin Bluesin ykkösjoukkuetta, jossa hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Kaudella 2016–2017 hän jakoi tehoilla 11+26=37 seuran A-nuorten sisäisen pistepörssin kolmannen sijan Aarne Talvitien kanssa. Kaudella 2017–2018 Huttunen debytoi miesten peleissä pelattuaan kaksi ottelua Mestis-joukkue Espoo Unitedissa.


title: Heikki Huttunen (jääkiekkoilija)

text: Kaudeksi 2018–2019 Huttunen siirtyi Mikkelin Jukureiden A-nuoriin. Hän debytoi seuran SM-liigajoukkueessa 18. joulukuuta 2018 JYPiä vastaan. Huttunen merkittiin Jukureiden nelosketjun oikeaan laitaan Valtteri Hotakaisen ja Ville Leskisen viereen. Huttunen sai ottelussa jääaikaa 10.25 minuuttia. Pekka Kähönen valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi.


title: Miska Kukkonen

text: Miska Kukkonen (s. 19. kesäkuuta 2000 Jokioinen) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa SM-liigajoukkue Rauman Lukkoa. Hän on kuvaillut itseään kiekolliseksi ja jämäkäksi puolustajaksi ja maininnut haluavansa kehittyä Dustin Byfuglienin kaltaiseksi pelaajaksi. Kukkonen laukoo oikealta.


title: Miska Kukkonen

text: Kukkonen on Forssan Palloseuran kasvatti. Hän oli kaudella 2014–2015 joukkueensa tehokkain puolustaja sekä C-nuorten Mestiskarsinnoissa tehoilla 2+8=10 että C-nuorten Mestiksessä tehoilla 7+3=10. Kukkonen voitti myös koko C-nuorten Suomi-sarjan puolustajien piste- ja syöttöpörssin tehoilla 9+19=28. Kaudeksi 2016–2017 hän siirtyi Tampereen Ilveksen junioreihin. Kukkonen murtautui jo 16-vuotiaana seuran A-nuoriin. Syyskausi 2017–2018 hänellä meni pilalle loukkaantumisen vuoksi.


title: Miska Kukkonen

text: Buffalo Sabres varasi Kukkosen viidennellä kierroksella 125. pelaajana . Ennen tätä, toukokuussa 2018 hän teki 2+1-vuotisen SM-liigasopimuksen Tapparan kanssa. Kukkonen aloitti kauden 2018–2019 seuran A-nuorissa. Lokakuussa Tappara lainasi hänet toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella Mestis-joukkue KeuPa HT:hen, mutta Kukkosen lainapesti jäi sillä erää kuitenkin yhden ottelun mittaiseksi. Hän sai Tapparassa tililleen ensimmäisen SM-liigaottelunsa 18. joulukuuta 2018 Pelicansia vastaan. Kukkoselle avautui paikka joukkueen puolustuksesta Veli-Matti Vittasmäen ja Tuukka Mäntylän loukkaantumisen sekä Toni Utusen nuorten maajoukkuekutsun myötä. Hänet merkittiin Tapparan seitsemänneksi puolustajaksi, mutta Kukkonen jäi lopulta kuitenkin ilman peliaikaa. Hän sai Tapparassa tililleen kolme ottelua jääden ilman peliaikaa.


title: Miska Kukkonen

text: Tammikuussa 2019 Kukkonen jätti Tapparan ja siirtyi kevääseen 2021 asti ulottuvalla sopimuksella Rauman Lukkoon. Hän sai joukkueessa ensimmäiset peliaikansa SM-liigassa heti debyytissään 12. tammikuuta 2019 vieraissa Oulun Kärppiä vastaan. Kukkonen sai ottelussa jääaikaa 13.31 minuuttia.


title: Miska Kukkonen

text: Kukkonen pelasi World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2016. Hän pelasi myös Norjan Lillehammerissa pelatuissa nuorten olympialaisissa 2016. Yhteensä Kukkonen on pelannut 21 poikien maaottelua.


title: Miska Kukkonen

text: Kukkonen valittiin Pohjola-leirin arvokkaimmaksi pelaajaksi ja tähdistökentälliseen vuonna 2015.


title: Suomen urheilu 1947

text: Suomen urheilu 1947 käsittelee vuoden 1947 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.


title: Suomen urheilu 1947

text: Urheilutoimittajain Liitto valitsi ensimmäisen kerran Vuoden urheilijan. Äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:


title: Juuso Pärssinen

text: Juuso Pärssinen (s. 1. helmikuuta 2001 Hämeenlinna) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Turun Palloseuraa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Pärssinen pelannee lähinnä seuran A-nuorissa, joiden varakapteenina hän toimii. Faneille.com -sivuston toimittaja Toni Rajamäen mukaan Pärssinen on erittäin vahva kahden suunnan sentteri, jolla on myös kiekollista taitoa. Rajamäen mukaan hänen suurin vahvuutensa on pelinlukutaidot.


title: Juuso Pärssinen

text: Pärssinen syntyi Hämeenlinnassa, kun hänen isänsä Timo pelasi Hämeenlinnan Pallokerhossa. Juuso Pärssinen on kuitenkin Turun Palloseuran kasvatti. Kaudella 2016–2017 hän oli tehoilla 4+3=7 seuran C-nuorten paras maalintekijä ja Pärssinen jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Aarne Intosen kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi C-nuorten SM-pronssia. Kaudella 2017–2018 Pärssinen toimi TPS:n B-nuorten varakapteenina.


title: Juuso Pärssinen

text: Kaudella 2018–2019 Pärssinen nousi vain 17-vuotiaana TPS:n A-nuorten kapteenistoon. Hän debytoi samalla kaudella myös seuran SM-liigajoukkueessa. Pärssiselle avautui paikka TPS:n liigakokoonpanosta 18. joulukuuta 2018 vieraissa Saimaan Palloa vastaan, kun joukkueen hyökkäyksestä olivat sivussa loukkaantuneet Ilari Filppula ja Oula Palve sekä alle 20-vuotiaiden MM-leirille osallistunut Kaapo Kakko. Hänet merkittiin TPS:n kolmossentteriksi laidoillaan Teemu Väyrynen ja Markus Nurmi. Pärssinen sai ottelussa jääaikaa 12.31 minuuttia. Liigauransa avausmaalin hän teki kuudennessa ottelussaan 26. tammikuuta 2019 Porin Ässiä vastaan.


title: Juuso Pärssinen

text: Pärssinen pelasi alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2018 sekä World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2017. 18. helmikuuta 2018 hän onnistui tekemään kypärätempun alle 17-vuotiaiden maajoukkueen harjoitusottelussa Ruotsia vastaan. Yhteensä Pärssinen on pelannut 25 poikien maaottelua.


title: Juuso Pärssinen

text: Pärssisen pikkuveli Jiri pelaa puolustajana TPS:n B-nuorissa. Veljesten isä Timo Pärssinen on pelasi omalla urallaan hyökkääjänä 17 NHL-ottelua Mighty Ducks of Anaheimissa kaudella 2001–2002 ja hän pelasi myös viidet MM-kilpailut voittaen kaksi hopeaa (2001 ja 2007).


title: Mikko Haaparanta

text: Mikko Haaparanta (s. 7. syyskuuta 1997 Imatra) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa Mestis-joukkue Imatran Ketterässä. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Haaparanta on pelannut kaudella 2018–2019 myös lainalla seuran yhteistyöjoukkueessa, SM-liigajoukkue Saimaan Pallossa.


title: Mikko Haaparanta

text: Haaparanta on Imatran Ketterän oma kasvatti. Hän siirtyi C-juniori-ikäisenä Saimaan Palloon, josta Haaparanta palasi B-juniorina Ketterään kaudeksi 2013–2014. Kaudella 2014–2015 hän pelasi sekä SaiPan B-nuorissa että Ketterän A-nuorissa. Kaudella 2015–2016 Haaparanta oli Ketterän A-nuorten Mestis -joukkueen paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä tehoilla 16+22=38. Hän debytoi samalla kaudella myös seuran miesten Suomi-sarjajoukkueessa, jossa Haaparanta pelasi yhden ottelun. Kaudella 2016–2017 Haaparanta pelasi Ketterän A-nuorten Mestis-joukkueen lisäksi myös seitsemän ottelua lainalla SaiPan A-nuorten SM-liigajoukkueessa.


title: Mikko Haaparanta

text: Kaudella 2017–2018 Haaparanta oli Ketterän A-nuorten paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Jesse Viskarin jälkeen. Hän sijoittui koko A-nuorten Mestiksen maalipörssissä kolmanneksi ja Haaparanta jakoi pistepörssin neljännen sijan LeKin Miika Rissasen kanssa. Hän pelasi kauden aikana myös yhden ottelun Ketterän Mestikseen nousseessa miesten joukkueessa.


title: Mikko Haaparanta

text: Syksyllä 2018 Haaparanta harjoitteli Ketterän Mestis-joukkueen kanssa, kunnes syyskuussa hän teki joukkueen kanssa kauden 2018–2019 kattavan sopimuksen. Hän voitti joukkueessa Suomen Cupin. Joulukuussa 2018 Ketterä lainasi Haaparannan viiden ottelun ajaksi yhteistyöseuraansa, Saimaan Pallon SM-liigajoukkueeseen. Hän teki joukkueessa näin ollen liigadebyyttinsä 18. joulukuuta 2018 Turun Palloseuraa vastaan. Haaparanta merkittiin SaiPan nelosketjun oikeaan laitaan toisen Ketterä-lainan, Ville Vainikaisen sekä lähtökohtaisesti puolustajan pelipaikalla tunnetun Kasperi Torikan viereen.


title: Tiivola

text: Tiivola on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:


title: Suomen urheilu 1948

text: Suomen urheilu 1948 käsittelee vuoden 1948 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.


title: Suomen urheilu 1948

text: Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:


title: Intiaaniterritorio

text: Intiaaniterritorio () oli intiaaneille tarkoitettu territorio eteläisessä Yhdysvalloissa. Se oli tarkoitettu erityisesti heimolle, jotka pakkosiirreettiin alueelle Indian Removal Actin myötä. Intiaaniterritorio sai rajansa Indian Intercourse Actin jälkeen 1834.


title: Intiaaniterritorio

text: Viisi heimoa (Viisi sivistynyttä heimoa) perusti pääkaupunkeja Intiaaniterritorioon:


title: Intiaaniterritorio

text: Intiaaniterritorio lakkautettiin 16. marraskuuta 1907, jolloin se ja Oklahoman territorio yhdistyivät muodostaen Oklahoman osavaltion.


title: Buick Riviera

text: Buick Riviera oli lyhytikäistä LaSalle-divisioonaa (1927-1941) lukuun ottamatta General Motorsin perinteisessä merkkien arvojärjestyksessä toiseksi korkeimman Buick-divisioonan hardtop-koriversion nimitys sen 2- ja sitten myös 4-ovisten eri mallien huippuversioissa vuosina 1949-1962, ja sitten mallinimi vuosina 1963-1999. Riviera-malli poikkesi niin tyylikkäällä muotoilullaan kuin neljällä erillisistuimellaan selvästi tavanomaisista yhdysvaltalaisista automalleista, sen oli tarkoitettu kuvastavan maailmanluokan loistoa, muotoilua ja voimaa, ja seikkoja korostaakseen sen ensiesittely tapahtuikin epätavanomaisesti Euroopassa, vuoden 1962 Pariisin autonäyttelyssä. Rivieralle ominainen, soikea R-logo ei ollut vielä käytössä vuonna 1963, vaan ilmestyi Riviera-tekstilogon tilalle vuosimalliin 1964.


title: Buick Riviera

text: Riviera-koriversio oli Buick-divisioonan nimitys vuosimallissa 1949 käyttöön myös GM:n Cadillac "Coupé de Ville"- ja Oldsmobile 98 "Holiday coupé"-huippumalleissa ensi kertaa suursarjatuotannossa tulleesta 2-ovisesta hardtop-korista, josta oli poistettu ovitolpat, eli etu- ja takalasit laskettavissa kokonaan alas. Riviera-nimen oli tarkoitus herättää mielleyhtymiä Ranskan Rivieran vauraudesta ja viehätysvoimasta, joskin Ford-yhtymä oli ollut kilpailijaansa edellä jo 1939, kun Edsel Ford oli valmistuttanut itselleen kesäkauden autoksi tyylikkään kaksiovisen Lincoln Continental-coupén, mikä nimellään viittasi vanhan mantereen loistoon. Ensin Riviera-koriversio tuli tarjolle Buick Roadmaster-mallissa, mutta erittäin suosituksi osoittauduttuaan hardtop-kori tuli käyttöön jo 1950 myös "Super"-, 1951 "Special"- ja vuonna 1954 myös paluun tehneessä "Century"-mallissa, jotka myös saivat Riviera-nimityksen.


title: Buick Riviera

text: Neliovisena hardtop-kori tuli ensi kertaa maailmassa tarjolle vuonna 1955 Buick- ja Oldsmobile-divisioonan malleissa: Buickissa korimalli Riviera-nimityksellään oli tarjolla "Century"- ja "Special"-malleissa, joskin yleensä ilman erityistä Riviera-nimikilpeä tai -merkkiä. Vuodesta 1959 lähtien Buick käytti Riviera-nimitystä säästeliäämmin, ja se esiintyi ainoastaan 4-ovisissa 6 sivuikkunan premium-varustetason korimalleissa, joita vain Cadillac- ja Buick-divisioona ("Electra 225"-mallissa) saivat aluksi tarjota. Vuonna 1963, kun Riviera tuli markkinoille automallina, Riviera-korimallinimi esiintyi samanaikaisesti enää "Electra 225":n loisteliaimmin varustetussa versiossa.


title: Buick Riviera

text: Mallina Riviera oli ensimmäinen, jossa käytettiin sittemmin menestyksekästä GM:n E-pohjalevyä, joskin perinteisellä etumoottori/takaveto-konseptillaan se poikkesi vuosimallin 1979 uudistukseen asti muista E-pohjalevyn malleista (Oldsmobile Toronado (1966-1992) sekä Cadillac Eldorado (1967-2002)), jotka olivat jo siirtyneet etuvetoisiksi. Riviera muuttui etuvetoiseksi vasta vuonna 1979 siirtyessään 6. sukupolveen. Kansan suussa yleensä "Riv"-lempinimen saanut malli oli menestys 1. ja 2. sukupolven osalta. Kolmannen sukupolven omintakekinen "boat-tail"-veneperä jakoi mielipiteitä, ja myös päästövähennyksen vuoksi laskenut moottoriteho vähensi kysyntää: vuosimyynnit laskivat 34 000 kappaleen tuntumaan. Perinteisen muotoilun palauttaminen ei auttanut, vaan neljännen sukupolven vuosimyynti laski 20 000 kappaleen tasolle. Viides sukupolvi siirtyi "downsizing"-liikkeen vuoksi pienempään B-pohjalevyyn, ja kyseessä oli välimalli GM:n valmistellessa uutta E-pphjalevyä vuodelle 1979: myyntimäärä koheni hieman, mutta tämä sukupolvi kuuluu hävinneen laajalti käytettyjen autojen markkinoilta (Wikipedia). Kuudes sukupolvi etuvetoisena Eldoradon ja Toronadon kaltaisena oli suurmenestys: viimeisenäkin vuonnaan se ylsi yli 65 000 kappaleen myyntiin. Seitsemännen sukupolven mitat pienenivät edelleen, ja moottorin asennus poikittain nosti mallin hintaa tuntuvasti: myynti laski jyrkästi edeltäjään verrattua, ja viimeisenä vajaana valmistusvuonna 1993 Rivieraa valmistettiin enää alle 5 000 kappaletta. Myöskään Rivieran tekniikalla mutta siitä lyhennetyllä pohjalevyllä varustettu, urheilullisempi ja eksklusiivisempi Reatta-rinnakkaismalli coupé- ja myöhemmin myös avomallina (1998-1991) ei ollut menestys. Kahdeksannen sukupolven radikaalisti uudistettu muotoilu elvytti aluksi myynnin, mutta 1998 se tippui jo alle 11 000 kappaleen. Mallinimi poistui 8. sukupolven valmistuksen päätyttyä kaikkiaan 1 127 261 kappaleen jälkeen ilman seuraajaa coupé-korimallin suosion hiivuttua merkittävästi - vuosimallin 1963 noin 40 000 kappaleesta vuosimallin 1999 enää 2 000 kappaleeseen (vajaa tuotantovuosi).


title: Buick Riviera

text: Riviera-nimeä on tämän jälkeen käytetty koeautoissa vuosina 2007 ja 2013, joita ei kuitenkaan ryhdytty valmistamaan.


title: Buick Riviera

text: Riviera oli GM:n ensi vastaus kilpailijansa Fordin vuonna 1958 esittelemään 2. sukupolven nelipaikkaiseen, kaksioviseen Thunderbird-malliin, joka oli ensimmäinen ""personal luxury""-luokaksi myöhemmin nimetyn autotyypin edustaja, ja joka aluksi vieroksutusta takapenkin lisäämisestä huolimatta osoittautui jättimenestykseksi. GM lähti takaa-ajoon esittelemällä XP 715-koeauton Cadillac-tyylisellä jäähdytinkoristeella, joka sai sluksi kantaa muinaisen divisioonan kaltaista "LaSalle II"-nimeä ajatellen sen uudelleen käyttöön ottoa, mutta sittemmin "Buick LaSalle"- ja viimein "Buick Riviera"-nimeä. GM:n muotoilujohtaja Bill Mitchell oli valinnut koeauton kulmikkaan "veitsenterä"-muotoiluteeman anekdootin mukaan nähtyään Lontoossa vieraillessaan Rolls-Royce-auton kulmikkaalla erikoiskorilla, joskin tuotantoauton muotoilusta vastaisi hänen alaisensa Ned Nickels. Bill Mitchellin omin sanoin vuonna 1976 Hemmings`ille:


title: Buick Riviera

text: ""One night … I was over in England for the auto show and I happened to be coming out of the Claridges on a damp, foggy evening. Here was this Rolls parked out front. I looked at those corners and sharp angles and I thought ‘My God, if that car were just a foot lower — there’s our silhouette"."


title: Buick Riviera

text: Yhtymäjohto ei kuitenkaan osoittanut kiinnostusta tällaiseen ajoneuvotyyppiin, ja vuonna 1960 sellaisen valmistaminen jätettiin GM:n eri divisioonien välillä kilpailutettavaksi. Menestyvä Cadillac ei ollut kiinnostunut, Oldsmobile oli valmistelemassa omaa Thunderbird-vastinettansa, uudistettua "Starfire"-mallin vuodelle 1961, Pontiac vuorostaan "Grand Prix"-malliansa samaan segmenttiin vuodelle 1962, eikä kallis erikoiscoupé sopinut mitenkään Chevrolet-palettiin. Hiipuvasta kiinnostavuudesta eli laskevista myyntikäyristä kärsivälle Buickille Riviera sen sijaan oli tärkeä halomalli, ja siksipä se panosti suunnitelmansa esittelyyn antamalla sen toimeksi mainostoimisto McCann-Ericksonille: Buickin esitys voitti kilpailun. Konseptiauto sovitettiin XP-715:n muotoiluaiheet laajalti säilyttäen Buickille tyypilliselle, mutta lyhennetylle ja kavennetulle, ristimuotoiselle pohjalevylle, joskin säästösyistä koeauton piiloon kääntyvistä ajovaloista jouduttiin luopumaan. Uutuusmallista puuttui aluksi Buickeille ominainen ""Sweepspear""-kylkikoriste, joskin se palasi erittäin näkyvästi mallin kolmannessa, erikoisella veneperällä varustetussa sukupolvessa, eikä siinä ollut Buickin tuttuja, arvojärjestystä mallistossa osoittavia ""nastoja"" moottoritilan kyljissä.


title: Buick Riviera

text: Aikansa parhaimpiin kuuluvien suunnittelijoiden huolellisesti mietitty, poikkeuksellisen ylellinen (saatavilla mm. aitoja puuviilupaneeleja matkustamon koristeiksi) muunneltu malli paljastettiin kansainväliselle yleisölle Pariisissa, se saavutti laajaa arvostusta niin yleisön kuin automaailmankin piireissä ilmeisenä klassikkona. Tuotantoautot tulivat myyntiin 4.10.1962, ja ensi vuosimallin myyntimäärä tavoittikin Buickin mallille sen eksklusiivisuuden varjelemiseksi alun perin asettaman 40 000 yksilön maksimin (Wikipedia). Riviera oli aluksi poikkeus sikälikin, että muut GM-divisioonat eivät saaneet korimallista omaa versiotaan. Muotoilujohtaja Mitchell ei kuitenkaan ollut täysin tyytyväinen Rivieran toteutuneeseen muotoiluun, ja toimittikin siksi erään ensimmäisistä tuotantokappaleista detroitilaiselle "Creative Industries"-yhtiölle muutettavaksi oman näkemyksensä mukaiseksi, tyylikkäämmäksi ja urheilullisemmaksi versioksi toteutuneesta. Auton kattoa madallettiin kahdella tuumalla, se sai korin väriset aerodynaamiset peilit etuoviinsa ajan kromipeilien sijaan, urheilulliset pinnavanteet katettiin irroitettavilla ja 1930-luvun tyyliin muotoilluilla kapseleilla, sen etulokasuojia pidennettiin, ja sarja-autossa toteuttamatta jätetyt piiloon kääntyvät ajovalot sijoitettiin lokasuojien etukulmiin läpinäkyvien lasikatteiden taa. Tämä "Riviera Silver Arrow I"-nimen saanut muotoilututkielma esiteltiin vuonna 1963, se toimi Mitchellin henkilökohtaisena autona, ja se enteili tuotanto-Rivieran ulkonäön (keula- ja peräklippi) muutoksia vuodelle 1965. Mitchell-auto on nykyään esillä GM:n omassa Sloan-Longway -automuseossa (Flint, Michigan].


title: Buick Riviera

text: Riviera käytti Buickin ristimuotoista pohjalevyä, jota oli kuitenkin lyhennetty 6 tuumaa eli 150 mm "LeSabre"-mallista, ja raideleveyttä oli vastaavasti kavennettu 2 tuumaa eli 51 mm. Se oli näin 180 kiloa kevyempi kuin tekninen sukulaismalli sekä kilpaileva "Thunderbird", mutta varustettu samoilla 401- l. 6,6-litraisilla (LT) tai myöhemmin myös valinnaisilla 425-kuutiotuumaisilla l. 7,0-litraisilla (LX) "Nailhead" V8-moottoreilla (nimitys juontuu pystysuorista venttiileistä, joiden lautaset olivat iskutilavuuteen nähden pienet: venttiilit näyttivät kuin nauloilta). Rivieran suorituskyky oli siksi riuska, esimerkiksi kiihtyvyys 0-60 mailia (0-97 km/t) onnistui jopa alle 8 sekunnissa, ja sen erinomainen ajettavuus keräsi lehdistön ylistystä. Valinnainen "Wildcat 465"- eli LW-moottori tuli vuodelle 1964 vakioksi, jolloin valinnaiseksi tuli 360 hv LX-"Super Wildcat" kahdella 4-kurkkuisella kaasuttimella. Erikoisesti vuonna 1965 vakiomoottoriksi palasi vanha "Wildcat 445" (tunnusnumero juontuu vääntölukemasta), ja LX kuului lisämuutoksineen "Gran Sport"-varustepaketin yhteyteen. Riviera GS:t eivät ilmenneet suoraan valmistenumerosta, ja aluksi pienempien GS-merkkien (kyljissä ja takaluukussa Riviera-merkin alla) tilalle tuli myöhemmin suurempikokoiset, ja takaluukun merkki siirtyi erilleen kannen vasempaan laitaan. Ensimmäinen Riviera-sukupolvi löysi 112 244 ostajaa: se kiihtyi, kääntyi ja pysähtyi paremmin kuin Ford Thunderbird, kuten oli ollut tavoite, muttei kuitenkaan pystynyt päihittämään kilpailijaansa myyntimäärissä, sillä "T-Bird":iä meni kaupaksi yli kaksinkertainen määrä, yli 230 000 kappaletta.


title: Buick Riviera

text: Vuodelle 1966 Rivieran korimitat kasvoivat, ja paino nousi 91 kilolla, joten suorituskyky heikkeni hieman ensi sukupolveen verrattuna. Oldsmobilen sensaatiomainen etuvetoinen Toronado käytti nyt samaa E-pohjalevyä kuin Riviera, mikä tosin säilyi takavetoisena. Vuotta myöhemmin myös Eldorado siirtyi kyseiseen pohjalevyyn. Erillisistuinten rinnalle saataville tuli penkki-istuimet eteen ja taakse, joiden myötä Rivierasta tuli saataville 6-paikkainen versio. Vuosimallin 1967 merkittävimpänä uutuutena vanha 425-kuutiotuumainen "Nailhead"-moottori korvautui uudella 430-kuutiotuumaisella Buick-moottorilla, jonka 360hv teho ja suurempi vääntö paransivat Rivieran suoritusarvoja samalla, kun polttoaineen kulutus laski hieman - joskin se oli yhä korkea. Buickin perinteisten "Al-Fin"-rumpujarrujen rinnalle tuli tarjolle levyjarrut etuakselille, joskin enemmistö ostajista päätyi yhä tehokkaisiin rumpujarruihin. Samoin vuosi 1967 muutti liudan turvallisuutta lisääviä ratkaisuja pakollisiksi: myös Riviera sai siksi mm. törmäysvoimaa nielevän ohjauslaitteiston, pehmustetun kojetaulun laajan mittariston kera sekä turvallisemmiksi muotoillut katkaisimet/hallintalaitteet, hätävilkut sekä kaksipiirijarrut.


title: Buick Riviera

text: Vuodelle 1968 myös Riviera sai pakolliset "side marker"-kylkivalot. Puskurit suurenivat, ja jäähdytinkita jakautui kahtia esiin kääntyvien ajovalojen (nelivalot) sijaitessa keskemmällä autoa. Muotoilu koki viimeisen suuremman muutoksen vuosimallissa 1970 jo seuraavaa sukupolvea enteillen, jolloin Rivieralle tyypilliset piiloon kääntyvät - ja usein harmeja aiheuttaneet - ajovalot siirtyivät esille keulan kulmiin, ja jakamaton jäähdytinsäleikkö pystyrivoituksella valtasi paikkansa keskellä keulaa. Auton kokispullo-muotoja korostava leveä "Sweepspear" palasi nyt saataville ja olikin hyvin suosittu, ja samoin vuosimallissa 1970 tuli saataville takapyöräaukkoja peittävät "fender skirt":it matalana tai korkeana versiona, jotka kummatkin sulautuivat kyljen alaosan kromattuun koristenauhaan. Vinyylikatto (5 värivaihtoehtoa) oli suosittu optio, sillä 87,5% autoyksilöistä varustettiin sellaisella: ajankuvana ostajat suosivat maanläheisiä värisävyjä päävärinä (kuva), ja musta pääväri tuli kenties yllättäen saataville vasta vuosimallin 1969 tuotannon alkaessa lokakuussa 1968. Teknisiä muutoksia olivat mm. tarjolle tullut 455-kuutiotuumainen (7,46-litrainen) moottori 370 brutto-hv:lla tai 240 netto-hv:lla, ja yli 580 Nm väännöllä, joka oli 430-kuutiotuumaisen kehitysversio.


title: Buick Riviera

text: Mallivuodelle 1971 uudistetun Rivieran kenties hätkähdyttävin muutos oli Bill Mitchellin ideoima, ja muotoilja Jerry Hirshfeldin (sittemmin Nissanin muotoilujohtaja) suunnittelema radikaali "boat tail"-perä, joka lainasi vuoden 1963 Chevrolet Corvetten "split window"-takaikkunaratkaisua. Se oli ollut alun perin tarkoitettu käytettäväksi GM:n pienemmän A-pohjalevyn malleissa, ja sen siirtäminen suurempaan - kooltaan edeltäjästään edelleen 3 tuumalla kasvaneeseen - Rivieraan tuotti ristiriitaisia tuloksia. Kolmannen sukupolven myyntimäärien huomattava lasku ennätyksellisen suosittuun edeltävään sukupolveen verrattuna sai GM:n uskomaan, että syynä olisi Rivieran takaosan dramaattinen muotoilu: siitä esiteltiin hillitympi versio vuoden 1973 malliin, joskaan myyntimäärät eivät merkittävämmin parantuneet. Todellisia syitä lienevät olleet saastemääräysten kiristymisen sekä "muskeliautojen" aiheuttamien vakuutusmaksujen nousun yhteisvaikutus, viimein kenties lokakuun 1973 Jom Kippur-sodan vuoksi puhjennut ensimmäinen Öljykriisi 1973 ja kohonneiden polttoainehintojen kirpaiseva vaikutus janoisilla suurikokoisilla V8-moottoreilla varustettujen autojen omistajille. Tavanomaisesti muotoiltu neljäs sukupolvi, jossa moottoriteho laski edelleen puristuspaineiden alenemisen ja saastelaitteiston lisäämisen vuoksi, kävi kaupaksi vielä selvästi edeltäjäänsä huonommin.


title: Buick Riviera

text: Suuri 455-kuutiotuumainen moottori jatkoi Rivierassa. Vuonna 1971 sen teho laski 255 hevosvoimaan (Gran Sportissa 265hv), kun puristussuhdetta oli laskettava EPA:n saasterajojen saavuttamiseksi - GM myös oli linjannut, että kaikkia sen uusia bensiinikäyttöisiä automalleja tulisi voida ajaa lyijyttömällä polttoaineella. GS saavutti 0-60 mailin kiihdytyksessä vielä kohtuullisen 8,1 sekunnin suorituskyvyn, mutta Rivieran maine urheilullisena autona hiipui nopeasti. Eräs merkittävä uutuus oli elektronisesti ohjattu "Max Trac"-sutimisenestojärjestelmä Rivieran osittaiseen lukkoperään, mikä hillitsi takapyörien luistamista liukkaalla alustalla, ja oli eräs ensimmäisistä ajohallintaa avustavista elektronisista apulaitteista. Vuosimallin 1971 "Full Flo"-ilmanvaihto sen sijaan oli epäonnistunut: takaluukun kannessa sijainneet, viiltomaiset poistoaukot paitsi päästivät vettä läpi myös imivät auton jättöpyörteistä pakokaasuja takaisin matkustamoon. Tuuletusjärjestelmä korjattiin seuraavalle vuodelle, ja takakannen aukot poistuivat. Vuonna 1972 käyttöön otetut netto-hevosvoimat laskivat nimellisiä teholukemia edelleen (230/250hv perus- tai GS-moottorissa), joskin todellinen teho laski vain 5hv. Vuodelle 1973 vakiomoottoriksi tuli edellisvuoden GS-moottori, ja optiona oli "Stage 1"-versio 260 hevosvoimalla, johon pakettiin kuului myös osittainen lukkoperä. Gran Sport oli enää varustetaso, teknisesti sama kuin tehokkaampi optiomoottori. Vuoden 1973 mallin muutostenkin kera myyntiluvut nousivat edellisvuodesta vain himpun verran, 33 728 kappaleesta 34 080:aan. Lukemia tarkastellessa on kuitenkin hyvä muistaa, että aikakausi oli Yhdysvalloille monella muullakin tavalla vaikea: talousongelmien ja presidentti Richard Nixonin viraltapanon lisäksi mm. Etelä-Vietnam kukistui, eli Vietnamin sota sai nolon lopun. Mielipiteitä jyrkästi omana aikanaan jakanut "Boattail Riv" on nykyään juuri poikkeuksellisen ja erilaisen muotoilunsa ansiosta kenties suosituin Riviera-sukupolvista.


title: Buick Riviera

text: Ensimmäisen sarja-Rivieran pohjalta 1963 syntyneen Silver Arrow I:n kaltaisesti GM:n muotoilu-pääjohtajaksi noussut Bill Mitchell otti veneperä-Rivieransa vuonna 1971 omaan lisäkäsittelyynsä, jonka jäljiltä syntyi dramaattinen Silver Arrow III. Näkyvinä muutoksina kattoa oli madallettu, sivuikkunat sovitettu ja hyökkäävämmän näköinen viistetty keula varustettuna kolmen nelikulmaisen halogenilyhdyn nauhamaisilla valolaitteilla per puoli - kulmikkaita etuvaloja ei tuolloin tosin vielä sallittu kaikissa US-osavaltioissa. Koeauto esitteli lukkiutumattomat jarrut, sekä "Max Trac"-sutimiseneston, joka oli ensimmäisiä lajissaan. Se on poimittu Buick-divisioonan 110-vuotisjuhlansa kunniaksi esittelemään tärkeiden koeautojensa listaan (via Hemmings).


title: Buick Riviera

text: Rivieran neljäs sukupolvi jatkoi edeltäjänsä pohjalevyllä, tekniikalla, ja käytti osittain jopa edeltäjänsä koripaneeleja. Ristiriitaisen vastaanoton markkinoilla kokenut "veneperä" korvattiin tavanomaisella muotoilulla, ja tunnusomaisen hardtop-katon sijaan Riviera sai ""Colonnade""-nimeä kantaneen pilarikaton kiinteällä B-tolpalla. Takasivuikkuna muuttui tuolloin kapeammaksi ja kiinteäksi "ooppera"-ikkunaksi ("opera window"), ja aiemmin suositun, kokonaan katon peittäneen vinyylipinnoitteen rinnalla tarjolla oli mm. aikakaudella suosittu, vain katon takaosan käaittävä, pehmustettu, "landau roof"-niminen vinyylikate. Tuo kattotyyli oli eräs tunnusmerkki aikakauden koristelluissa "pimpmobile"-automalleissa. Vaikkapa James Bond-elokuvassa Elä_ja_anna_toisten_kuolla (1973), jossa Yaphet Kotton esittämällä päävastustaja, tohtori Kanangalla on useita Les Dunhamin yrityksen muuttamia Cadillac-autoja: kuuluisin näistä lie elokuvan alun ampumakohtauksessa) nähtävä "Corvorado", Corvette-alustalle sijoitettu, hyvin tyypillisellä tavalla rakenneltu Eldorado-pimpmobile).


title: Buick Riviera

text: Pakollisten massiivisten joustopuskureiden lisäksi keula oli lasikuituinen, ja edelleen edellisen sukupolven tavoin esiin työntyvä. Rivieran ulkonäkö muuttui näin hyvinkin tavanomaiseksi, jopa vähemmän omintakeiseksi kuin samaa pohjalevyä käyttäneet Eldorado- ja Toronado-sisarmallit. Pakolliseksi myöhemmin tulevaksi tiedetty, perävaloja korkeammalle sijoittuva lisäjarruvalo toteutettiin kahtena valolaitteena takaluukun kannen ja takalasin välissä samalla tavoin kuin Toronado-sisarmallissa. Muutokset eivät vaikuttaneet korin painoon, ja 455-kuutiotuumainen moottori menetti jälleen hieman tehoa: perusmallissa lukema oli enää 230hv, "Stage One"-sarjalla 245 hv. Edeltävässä sukupolvessa esitelty, elektronisesti ohjattu "Max Trac"-lukkoperä (eräs nykyaikaisten luistonestojärjestelmien edeltäjä) jäi heikon kysynnän vuoksi pois jo ensimmäisen vuosimallin aikana. Muutokset eivät auttaneet menekkiin, joka jäi 20 129 kappaleeseen. Vuosimallissa 1975 lasikuitukeula sai uuden, vähemmän esiin työntyvän muotoilun, jäähdytinmaskissa oli sisarmallien kaltainen pystyrivoitus, vilkku/seisontavalo-yhdistelmä ulottui etulokasuojan kulman yli, ja Rivierakin sai aikakauden muodin mukaisen kulmikkaan, vaakatasoon sijoitetun nelivalojärjestelmän (1974 kulmikkaat valolaitteet eivät olleet vielä hyväksyttyjä kaikissa USA-osavaltioissa, ja siksi valot olivat Rivierassakin ensin pyöreää mallia). Vakiomoottorin teho laski edelleen, ja oli enää 205hv - "Stage One"-tehosarja jäi historiaan - kun taas "Gran Sport" oli tehoversion sijaan enää alustasarja. Myynti laski edelleen: vuosimallia 1975 saatiin kaupaksi enää 17 306 kappaletta. Neljännen sukupolven Rivieran viimeinen vuosimalli 1976 ei uutta jäähdytinsäleikköä lukuun ottamatta saanut muotoilupäivityksiä, ja "Gran Sport"-alustasarja korvautui urheilullista mielikuvaa ylläpitävällä "S/R"-alustasarjalla. Myynti virkosi 20 082 kappaleeseen, sillä painoa oli pystytty laskemaan 200 paunaa, ja hurjaa polttoaineen kulutusta parantamaan kymmenestä 14 mailiin/galloona: viimeisenä Riviera-vuotena ""full size""-autona kulutus miellettiin jopa saavutukseksi (ROA, vm 1976 esittely).


title: Buick Riviera

text: Etuvetoisten sisarmallien Eldorado ja Toronado sijaan Riviera säilytti vuosimallissa 1979 uudistuvaa E-pohjalevyä odotellessa perinteisen takavedon, minkä vuoksi lyhytikäiseksi välimalliksi vuosille 1977 ja 1978 jäävä viides sukupolvi käytti E-pohjalevyn sijaan pienempää B-pohjalevyä. Ratkaisu oli käytännön sanelema, sillä ison 455-moottorin jäädessä pois Buick olisi vanhan pohjalevyn säilyttäessään joutunut käyttämään omaa 350-kuutootuumaista moottoriaan, mikä olisi ollut alimittainen raskaassa mallissa, tai ostamaan suurikokoisemmat eli tehokkaammat moottorit toisilta GM-divisioonilta, jolloin niiden rajoitetumpi saatavuus olisi leikannut Rivieran myyntimääriä. Pienikokoisempi Riviera oli monessa suhteessa Buick LeSabre-sedanin coupé-versio, joskin se säilytti pystysuoran maskin sedanin taaksepäin kallistetun sijaan. Landau-vinyylikatto sai jälleen suositut "ooppera"-ikkunat, jotka muistuttivat tyyliltään Eldorado-sisarmallia. Korin mitat pienenivät "downsizing"-trendin mukana: akseliväli lyheni 150 mm ja kokonaispituus 120 mm, mikä laski painoa 330 kilolla. Perinteikäs 455-kuutiotuumainen moottori sai väistyä, ja tilalle tulivat joko 350-kuutiotuumainen (5,7 l) 155hv Buick-V8 tai 403-kuutiotuumainen (6,6 l) 185hv Oldsmobile-V8, Kalifornia-mallissa siellä jo tiukempien päästörajojen vuoksi 350-kuutiotuumainen Oldsmobile-V8, joka tarjosi 170 hv tehon. Vuosimallin 1977 myynti nousi hieman, 26 138 kappaleeseen, mutta pakitti vuonna 1978 enää 20 535 kappaleeseen: jäljempänä vuonna Buickin 75-vuotista historiaa juhlisti "LXXV"-erikoismalli (valmistusmäärä 2 889 kappaletta), mikä sai hopea/musta-erikoisvärityksen, harmaan nahkasisustuksen mustilla korostuksilla, nelipyörä-levyjarrut, sekä tietenkin LXXV-merkit (kuva?). Välimallin on katsottu olevan nykyään harvinainen löytö käytettyjen autojen markkinoilla.


title: Buick Riviera

text: Vuodelle 1979 Riviera siirtyi sisarmalliensa Eldoradon (8. sukupolvi) ja Seville-sedanmallin (2.sukupolvi, "bustleback"-luiskaperä), sekä Oldsmobile Toronadon (3. sukupolvi) kanssa uudelle E-pohjalevylle, mikä tarkoitti mallin muuttumista niiden tavoin etuvetoiseksi. V8-moottorivaihtoehdoista jäi tarjolle Oldsmobilen 350-kuutiotuumainen, kun taas vakiomoottoriksi tuli Buickin 231-kuutiotuumainen (3,8 l) V6-moottori. Uusittu Riviera nousi hyvin suosituksi (myyntimäärät 52 181 vuonna 1979, ja 48 621 lähes muuttumattomalle 1980-vuosimallille), ja se valittiin suuren "Motor Trend"-lehden vuoden 1979 autoksi. Myös uudistuneet sisarmallit menestyivät mainiosti. Vuodelle 1981 Riviera sai turboahdetun V6-moottorin "T-Type"-malliversiossa, sekä ensi kertaa silloin suositun V8-dieselmoottorin, Oldsmobilen 350-kuutiotuumaisen 105 hevosvoimalla. Vakiomoottori oli Buickin ahtamaton 4,1-litrainen V6-moottori. Vuodelle 1982 tuli tarjolle ""convertible""-avuauto joko valkoisena tai "firemist"-punaisena, ja joko suosituimmaksi myös coupé-variantissa nousseella 150 hv tehoon nostetulla V8-moottorilla, tai turboahdetulla V6-moottorilla. Vuonna 1983 sisarmalleista urheilullisimman imagon omannut Riviera-avoauto valittiin Indianapolis 500-kilpailun johtoautoksi. Kuudes sukupolvi oli suuri myyntimenestys, ja vielä viimeisenä vuonna 1985 se saavutti 65 305 kappaleen myyntimäärän.


title: Buick Riviera

text: Riviera ja sen sisarmallit siirtyivät vuonna 1986 itsekantavaan koriin, jonka mittoja oli edelleen supistettu: akseliväli lyheni 196 mm, ja pituus peräti 462 mm. Moottori oli nyt asennettu poikittain, ja Rivieraa sai ainoastaan ahtamattomilla tai "T-Type":ssä turboahdetuilla V6-bensiinimoottoreilla. Auton ajokäytös parani selvästi, aivan erityisesti urheilullisimmassa FE3-versiossa. Sen ohjaamossa oli 9-tuumainen katodiputkinäyttö, joka tarjosi lämpötilan hallinnan lisäksi ajotietokoneen sekä huoltomuistuttimen. Investoinnit tekniikkaan nostivat pienentyneen Rivieran hintaa tuntuvasti, versiosta riippuen 19 831-21 577 taalaan (1986), kun taas mittojen kutistamisen vuoksi Riviera lähestyi pienikokoisia, edullisempia GM-automalleja, mikä nakersi kalliin mallin statusta. Tylsä muotoilu ja V8-moottorivaihtoehdon pois jääminen karkoittivat nekin ostajia, ja myyntimäärien alamäki oli jyrkkä: 22 138 kappaleesta 1986 se supistui enää 15 223 kappaleeseen 1987, ja 1988 vaivaiseen 8 625 kappaleeseen - joskin hyvin samankaltainen Reatta-luksusversio (sen R-logo oli humoristisesti Rivieran R-logon tyylinen, mutta kirjain koostuikin karjatilan lassoon viitaten hamppuköydestä, ja yhdisti mallinimen Jättiläinen-elokuvan 1956 kalöifornialaiseen Reatta-suurtilaan) vei oman osansa Rivieran myyntimääristä. Buick yritti pysäyttää luisun päivitetyllä muotoilulla vuosimalleissa 1989-1993, jossa koria oli pidennetty 280 mm akselivälin säilyessä ennallaan, mutta myynnin elvyttyä 21 189 kappaleeseen vuonna 1989 se vaipui viimeisen vuosimallin 1993 osalta enää 4 555 kappaleeseen. Tosin on otettava huomioon, että Rivieran valmistaminen GM:n Hamtramck-tehtaalla päättyi jo 10.12.1992, eli viimeinen valmistusvuosi jäi vajaaksi.