title: David Johansson

text: David Johansson (s. 1935) on suomalainen diplomaatti ja suurlähettiläs. Hän oli Suomen suurlähettiläs Nairobissa ja  Addis Abebassa 1990–1995. Sitä ennen hän oli ulkoministeriön kehitysyhteistyöosaston apulaisosastopäällikkö 1983–1987 ja osastopäällikkö 1987–1990.


title: Antti Jokela

text: Antti Tapio Jokela (s. 1945) on suomalainen oikeustieteilijä. Hän on ollut Turun yliopiston prosessioikeuden professori vuodesta 1990. Hänen tutkimuskohteensa on ollut vesioikeus. Hän oli Suomen Akatemian apurahatutkijana vuosina 2003–2004. Hän jäi eläkkeelle 2013.


title: Turku Jazz Orchestra

text: Turku Jazz Orchestra (TJO) on Turussa toimiva big band, joka on perustettu keväällä 2012. Orkesterin vaihtuvaan jäsenistöön kuuluu kolmisenkymmentä Turun seudun ammattimuusikkoa, joista kootaan aina 17-henkinen kokoonpano. Orkesterin taiteellisena johtajana ja kapellimestarina toimii säveltäjä-sovittaja Vellu Halkosalmi.


title: Turku Jazz Orchestra

text: Syksyllä 2016 Turku Jazz Orchestra julkaisi esikoisalbuminsa "Sulle salaisuuden kertoa mä voisin", joka koostuu suomalaisista elokuvamusiikin klassikoista. Levyllä soittavat myös Turun filharmoninen orkesteri ja saksofonisti Jukka Perko, ja laulusolistina on Johanna Iivanainen. Levyn sisältö perustuu TJO:n toukokuussa 2015 kantaesittämään ohjelmistoon, jonka kanssa se on konsertoinut myös muualla Suomessa.


title: Turku Jazz Orchestra

text: Vuonna 2013 Turku Jazz Orchestra esitti Quincy Jonesin sävellyksiä ja sovituksia, joita Vellu Halkosalmi oli saanut Jonesilta käyttöönsä tai poiminut tämän levytyksiltä. TJO on soittanut myös muun muassa Thad Jonesin bigband-sovituksia.


title: Turku Jazz Orchestra

text: Turku Jazz Orchestran bigbandopisto tarjoaa yhtyesoiton opetusta harrastajille. Se koostuu kahdesta periodityyppisesti toimivasta orkesterista, joista toinen on suunnattu aloittelijoille ja toinen edistyneemmille.


title: Turku Jazz Orchestra

text: Turku Jazz Orchestra on osa Turkuun vuonna 2016 perustettua Jazz City Turku -hanketta, jonka piiriin kuuluvat myös ympärivuotinen konserttisarja Flame Jazz sekä elokuisin järjestettävä Turku Jazz Festival.


title: Fidži kesäparalympialaisissa 2016

text: Fidži osallistui Rio de Janeiron kesäparalympialaisiin vuonna 2016 kahden urheilijan joukkueella. Maata edusti Mere Rodan naisten pöytätenniksessä luokassa 5 ja Epeli Baleibau miesten korkeushypyssä luokassa T45-47. Maan lipunkantajana avajaisissa toimi Mere Rodan. Mitaleita maa ei saavuttanut.


title: Fidži kesäparalympialaisissa 2016

text: Maan toisella edustajalla, Mere Rodanilla, ei ollut kisoissa mukana kunnollista urheilupyörätuolia, sillä hänellä ei ollut varaa sellaiseen. Hän tarvitsi lahjoituksia saadakseen sellaisen.


title: Tapani Jokinen

text: Tapani Veikko Juhani Jokinen (s. 1937) on suomalainen tekniikantutkija. Hän on ollut Teknillisen korkeakoulun sähkötekniikan professori vuodesta 1974. Hänen tutkimuskohteitaan ovat olleet sähkömoottorit ja generaattorit sekä suprajohtavuuden sovellukset sähkövoimatekniikassa. Hän jäi eläkkeelle 2001.


title: Tonga kesäparalympialaisissa 2016

text: Tonga osallistui Rio de Janeiron kesäparalympialaisiin vuonna 2016 kahden urheilijan joukkueella. Maata edusti Sione Janu miesten keihäänheitossa luokassa F46 ja Ana Talakai naisten kuulantyönnössä luokassa F11-12. Maan lipunkantajana avajaisissa toimi Ana Talakai. Mitaleita maa ei saavuttanut viidensissä paralympialaisissaan.


title: Väinö Kannisto

text: Väinö Olavi Kannisto (24. syyskuuta 1916 Helsinki – 16. helmikuuta 2002 Lissabon, Portugali) oli suomalainen väestötieteilijä joka oli suurimman osan urastaan kansainvälisten järjestöjen palveluksessa.


title: Väinö Kannisto

text: Väinö Kanniston isä oli kielentutkija ja professori Artturi Kannisto. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa taloustiedettä ja tilastotiedettä ja valmistui maisteriksi 1938. Hän oli vuosina 1939–1945 Tilastollisen päätoimiston palveluksessa apulaisaktuaarina mutta oli suurimman osan tästä ajasta sotapalveluksessa. Jatkosodan aikana vuonna 1942 hän keräsi Itä-Karjalassa tilastoaineistoa paikallisten naisten avioitumishistoriasta, lasten syntymistä ja kuolemista tehden yli 5 500 haastattelua. Kannisto aikoi käyttää aineistoa tohtorinväitöskirjaansa varten, mutta luopui aikeesta kun hänen työtään ohjannut professori piti aineistoa epäluotettavana koska se ei perustunut virallisiin dokumentteihin. Kannisto lahjoitti kokoamansa aineiston 1980-luvulla Helsingin yliopiston sosiologian laitokselle.


title: Väinö Kannisto

text: Sotien jälkeen Kannisto väitteli tohtoriksi 1947; väitöskirja "Kuolemansyyt väestöllisinä tekijöinä Suomessa" käsitteli väestön kuolinsyitä Suomessa. Kannisto havaitsi eroja väestön kuolinsyissä alueellisesti niin että Länsi-Suomessa tuberkuloosi oli johtava kuolinsyy, Itä-Suomessa taas sydäntaudit. Erityisesti itäsuomalaisten keski-ikäisten ja vanhojen miesten kuolleisuus oli tavallista korkeampi. Tohtoriksi väiteltyään Kannisto opiskeli biostatistiikkaa Baltimoressa Johns Hopkins School of Hygiene ja Public Healthissa 1947–1948 ja taloustilastotiedettä Pennsylvanian yliopistossa Philadelphiassa 1948–1949. Kannisto oli sitten tilastoasiantuntijana Maailman terveysjärjestön WHO:n palveluksessa 1949–1955. Hän palasi vuonna 1956 Suomeen vuoden ajaksi Tilastollisen päätoimiston palvelukseen mutta siirtyi sitten takaisin ulkomaille ja työskenteli YK:n palveluksessa 1957–1981 väestötieteen ja yhteiskuntatilastojen asiantuntijana. Eläkkeelle jäätyään Kannisto oli vielä 1982–1990 YK:n eri järjestöjen asiantuntijatehtävissä. Vuodesta 1990 alkaen Kannisto asui vaimonsa kanssa Lissabonissa. Kannisto jatkoi 1980-luvulta väestön kuolleisuutta käsitelleitä tutkimuksiaan, joita hän oli tehnyt 1940-luvulla keskittyen nyt yli 80-vuotiaiden kuolinsyihin. Hän vieraili usein Suomessa ja sai Tampereen yliopiston kunniatohtorin arvon 1985.


title: Väinö Kannisto

text: Väinö Kanniston rahasto jakaa palkintoa parhaasta väestötieteellisestä opinnäytteestä kuolleisuus- ja terveystutkimuksen alalla.


title: Skoteiní mitéra

text: Skoteiní mitéra () on kreikkalaislaulaja María Farantoúrin studioalbumi vuodelta 1988. Albumilla Farantoúri laulaa Mános Chatzidákiksen säveltämiä ja Níkos Gkátsoksen sanoittamia kappaleita.


title: Papua-Uusi-Guinea kesäparalympialaisissa 2016

text: Papua-Uusi-Guinea osallistui Rio de Janeiron kesäparalympialaisiin vuonna 2016 kahden urheilijan joukkueella. Maata edusti Samuel Nason miesten 400 metrin juoksussa luokassa T45-47 ja Joyleen Jeffrey naisten 100 ja 200 metrin juoksuissa luokassa T12. Maan lipunkantajana avajaisissa toimi Joylern Jeffrey. Mitaleita maa ei saavuttanut viidensissä paralympialaisissaan.


title: Heikki Juslin

text: Heikki Juhani Juslin (s. 1946) on suomalainen metsätieteilijä. Hän on ollut Helsingin yliopiston puumarkkinatieteen professori vuodesta 1990. Hänen tutkimuskohteitaan ovat olleet kuluttajakäyttäytyminen ja metsäkauppa.


title: Pekka Juusti

text: Pekka Juusti (s. 1931) on suomalainen juristi. Hän oli Korkeimman hallinto-oikeuden ylimääräinen hallintoneuvos 1981–1986 ja hallintoneuvos 1986–1994.


title: Paul Rand

text: Paul Rand (oik. "Peretz Rosenbaum", 15. elokuuta 1914 Brooklyn, New York – 26. marraskuuta 1996 Norwalk, Connecticut) oli yhdysvaltalainen art director ja graafinen suunnittelija, joka tuli tunnetuksi monien suuryritysten logojen muotoilijana. Hänen asiakkaisiinsa kuuluivat IBM, UPS, ABC, Enron, Westinghouse ja NeXT.


title: Paul Rand

text: Rand oli ensimmäisiä amerikkalaisia graafikoita, jotka edustivat pelkistetyn asiallista sveitsiläistä tyyliä. Yhdessä Saul Bassin, Henry Wolfin, Robert Brownjohnin ja Lou Dorfsmanin kanssa hän oli keskeinen jäsen niin sanotussa New Yorkin koulukunnassa, joka uudisti amerikkalaista graafista suunnittelua 1950-luvulla.


title: Paul Rand

text: Rand opiskeli Pratt Institutessa 1929–1932, Parsons-taideoppilaitoksessa 1932–1933 ja Art Students Leaguessa 1933–1934. Hän aloitti uransa aikakauslehtien kuten "Esquire" ja "Apparel Arts" graafikkona ja taittajana ja työskenteli sitten vuosina 1941–1954 Weintraub-mainostoimistossa muun muassa sittemmin mainosalan legendaksi nousseen Bill Bernbachin kanssa. Mainosgraafikolle epätyypilliseen tapaan Rand oli hyvin kiinnostunut työnsä filosofiasta ja teoreettisista kysymyksistä. Yritysgrafiikan lisäksi Rand suunnitteli julisteita, pakkauksia ja tekstiilejä sekä kuvitti lastenkirjoja.


title: Paul Rand

text: Rand kuoli syöpään kotonaan Connecticutin Norwalkissa marraskuussa 1996, hän oli kuollessaan 82-vuotias.


title: Paul Rand

text: Rand julkaisi alaltaan seuraavat teokset:


title: Kerkíni

text:
Kerkíni ( eli (Τεχνητή) Λίμνη Κερκίνη, "(Technití) Límni Kerkíni", "Kerkínin tekojärvi") on tekojärvi Makedoniassa Pohjois-Kreikassa. Se on Kreikan kolmanneksi suurin tekojärvi ja sen pinta-ala on vuodenajasta riippuen noin 45–70 neliökilometriä. Kerkíni-järvi ympäristöineen muodostaa Kerkíni-järven kansallispuiston (Εθνικό Πάρκο Λίμνης Κερκίνης, "Ethnikó Párko Límnis Kerkínis").
Kerkíni sijaitsee Strymónas-joessa Sérresin alueyksikön alueella Keski-Makedoniassa, noin 40 kilometriä länsiluoteeseen Sérresin kaupungista. Järvi on suurimmillaan noin 17 kilometriä pitkä ja noin viisi kilometriä leveä. Se sijaitsee 30 metrin korkeudella merenpinnasta ja sen suurin syvyys on 35,5 metriä. Järvi on syntynyt sen jälkeen, kun Strymónas padottiin vuonna 1932. Padon rakentamisen tarkoituksena oli alueen suojeleminen tulvilta. Veden pinta pidetään tarkoituksella alempana syksyllä ja talvella tulvimisen ehkäisemiseksi. Järvi on saanut nimensä läheisestä Kerkínin kylästä. Kerkínin kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on Sintikín kunnan osa. Järven pohjoispuolella ovat Bélles- eli Belasitsa-vuoret ja eteläpuolelle Kroússia-vuoret.


title: Kerkíni

text: Kerkínijärven kansallispuisto perustettiin vuonna 2006. Sen pinta-ala on noin hehtaaria. Alue on suojeltu myös Ramsarin sopimuksella. Järvi on merkittävä lintualue ja suosittu lintuharrastuskohde.


title: Kremastá

text:
Kremastá ( eli (Τεχνητή) Λίμνη Κρεμαστών, "(Technití) Límni Kremastón", "Kremastán tekojärvi") on tekojärvi Keski-Kreikassa. Se on Kreikan suurin tekojärvi ja maan kaikista järvistä toiseksi suurin. Sen pinta-ala on noin 81 neliökilometriä. Kremastá on suurimmillaan noin 45 kilometriä pitkä ja noin 13 kilometriä leveä. Järvi sijaitsee 750 metrin korkeudella merenpinnasta ja sen suurin syvyys on 60 metriä.
Kremastán tekojärvi sijaitsee Aitolia-Akarnanian ja Evrytanían alueyksiköiden rajalla noin 60 kilometriä pohjoiskoilliseen Agrínion kaupungista ja noin 57 kilometriä länteen Karpenísista. Järveen laskevat Achelóos-, Agrafiótis-, Tavropós- ja Trikeriótis-joet, joiden virtaukset patoamalla tekojärvi on muodostettu. Kremastán padon suunnittelu alkoi vuonna 1918. Pato rakennettiin lopulta vuosina 1961–1965 ja saatiin sähköntuotannon käyttöön 1966–1967. Pato on 670 metriä pitkä ja 160 metriä korkea. Järven tilavuus on noin 4 750 000 000 kuutiometriä. Tekojärven alle jäi lukuisia kyliä bysanttilaisine kirkkoineen, mutta tärkeimpiä muinaismuistoja otettiin talteen.


title: Kremastá

text: Järven ylittää kaksi suurta siltaa, Tatárnan silta lähellä Tríklinon kylää sekä Episkopín silta lähellä samannimistä kylää.


title: Orestiáda (järvi)

text:
Orestiáda (, ) eli Kastoriá (Καστοριά) on järvi Makedoniassa Pohjois-Kreikassa. Se on Kreikan kahdeksanneksi suurin luonnonjärvi ja sen pinta-ala on noin 28 neliökilometriä. Orestiáda on suurimmillaan noin 7,5 kilometriä pitkä ja noin 5,4 kilometriä leveä. Järvi sijaitsee 630 metrin korkeudella merenpinnasta ja sen suurin syvyys on 9 metriä.
Orestiáda sijaitsee Kastorián kunnassa Kastorián alueyksikön alueella. Kastorián kaupunki sijaitsee niemellä järven länsirannalla. Järven ympärillä sijaitsevat myös Chlóin ja Maniákoin kaupungit sekä kylät Dispílio, Mavrochóri ja Polykárpi.


title: Pamvótida

text:
Pamvótida (, ) eli Ioánninanjärvi (Λίμνη των Ιωαννίνων, "Límni ton Ioannínon") on järvi Epeiroksessa Luoteis-Kreikassa. Se on Kreikan yhdeksänneksi suurin luonnonjärvi ja sen pinta-ala on 22,8 neliökilometriä. Pamvótida on suurimmillaan noin kahdeksan kilometriä pitkä ja noin viisi kilometriä leveä. Järvi sijaitsee 470 metrin korkeudella merenpinnasta ja sen suurin syvyys on lähteestä riippuen 5–13 metriä.
Pamvótida sijaitsee Ioánninan alueyksikön alueella. Ioánninan kaupunki sijaitsee järven länsirannalla. Järvessä sijaitsee Ioánnina-saari ("Nisí Ioannínon"). Pamvótida saa vetensä alueen lukuisista karsti- yms. lähteistä. Järvellä ei ole varsinaisia laskujokia, mutta sen vedet päätyvät maanalaisesti Árachthos-, Loúros- ja Kalamás-jokiin. Järven ympärysmitta on noin 33 kilometriä.


title: Orestias

text: Orestias (), Orestiás () tai Orestiáda () voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:


title: Polýfytos

text:
Polýfytos ( eli (Τεχνητή) Λίμνη Πολυφύτου, "(Technití) Límni Polyfýtou", "Polýfytoksen tekojärvi") on tekojärvi Makedoniassa Pohjois-Kreikassa. Se on Kreikan toiseksi suurin tekojärvi ja maan kaikista järvistä kolmanneksi suurin. Sen pinta-ala on noin 74 neliökilometriä. Polýfytos on suurimmillaan noin 29,5 kilometriä pitkä ja noin 4,2 kilometriä leveä. Järvi sijaitsee 293 metrin korkeudella merenpinnasta.
Polýfytoksen tekojärvi sijaitsee Aliákmonas-joessa Kozánin alueyksikön alueella Länsi-Makedoniassa noin 15 kilometriä Kozánin kaupungista kaakkoon. Sen ympäristö kuuluu Sérvia-Velventóksen kuntaan ja Kozánin kuntaan. Järvi syntyi vuosina 1973–1975 Aliákmonaksen patoavan Polýfytoksen vesivoimalapadon rakentamisen myötä.


title: Polýfytos

text: Järven ympärillä sijaitsevat muun muassa Sérvian ja Velventóksen kaupungit sekä kylät Ímera, Goúles, Kaisareiá, Neráida ja Rýmnio. Järven ylittää sen keskivaiheilla suuri silta, joka kulkee järven eteläpuolen Sérviasta pohjoispuolen Neráidaan.


title: Vistonída

text:
Vistonída (, ) on järvi Länsi-Traakiassa koillisessa Kreikassa lähellä Traakianmeren rantaa. Se on Kreikan neljänneksi suurin luonnonjärvi ja sen pinta-ala on vuodenajasta riippuen noin 42–45 neliökilometriä. Vistonída on suurimmillaan noin 12,5 kilometriä pitkä ja noin 7 kilometriä leveä. Järven suurin syvyys on 3 metriä.
Vistonída sijaitsee Xánthin ja Rodópin alueyksiköiden alueella noin 25 kilometriä kaakkoon Xánthin kaupungista, 23 kilometriä lounaaseen Komotinísta ja noin 225 kilometriä itään Thessalonikista. Kompsátos- ja Kósynthos-joet laskevat järveen. Vistonída-järvi on laguunimainen, sijaitsee merenpinnan tasolla ja sen vesi on suhteellisen suolaista. Järven erottaa Traakianmerestä vain kapea maakaistale, ja se yhdistyy mereen itäosassa Pórto Lágoksen laguunin kautta ja lännempänä 1950-luvulla kaivetun kanavan kautta. Järven alue on osa Itä-Makedonian ja Traakian kansallispuistoa.


title: Vistonída

text: Järvi on saanut nimensä alueella aiemmin asuneesta traakialaisesta vistonien heimosta. Ávdiran kunnan osa Vistonídan kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on saanut nimensä järvestä.


title: Crailsheim Merlins

text: Crailsheim Merlins on saksalaisen yleisseura TSV Crailsheimin koripallojaosto Crailsheimin kaupungista.


title: Crailsheim Merlins

text: Merlins pelasi kaudet 2014–2016 Bundesliigassa. Hieman ennen joukkueen putoamista sarjatasoa alaspäin se palkkasi päävalmentajakseen suomalaisen Tuomas Iisalon, jonka johdolla joukkue nousi takaisin pääsarjaan vuonna 2018.


title: Tietoväki

text: Tietoväki ry on ammattiyhdistys, joka toimii Tieto konserniin kuuluvissa yrityksissä, jotka noudattavat Tietotekniikan palvelualan työehtosopimusta ja CSC - Tieteen tietotekniikan keskuksessa. Yhdistys huolehtii ammattiin liittyvästä edunvalvonnasta. Puoluepoliittisesti sitoutumaton Tietoväki ry ja sen jäsenet ovat jäseninä Tietoala ry:ssä (1.3.2018 muuttanut nimeä Tietoalan toimihenkilöt ry:stä).


title: Tietoväki

text: Tietoväki ry perustettiin vuonna 1997 jatkamaan kahden valtion laitoksissa toimineen yhdistyksen toimintaa.


title: Tietoväki

text: Vanhempi perustajayhdistyksistä oli aloittanut Valtion tietokonekeskuksessa 1970 nimellä Valtion tietokonekeskuksen toimihenkilöt ry (1970-1975). Yhdistys vaihtoi keskusjärjestöä ja nimeksi tuli Valtion tietokonekeskuksen ammattiyhdistys VTAY ry (1975-1992). Työnantaja muuttui valtion liikelaitokseksi ja yhdistyksen nimeen päivitettiin 'VTKK'.  VTKK-yhtymä Oy:n fuusio Tietotehtaan ja Unicin kanssa johti yhdistyksen nimen muuttamiseen Tiedon ammattiyhdistys TTAY ry:ksi.


title: Tietoväki

text: Nuorempi perustajayhdistyksistä syntyi 1970 ajamaan uuden työntekijäryhmän asioita Posti- ja Lennätinlaitoksessa ja siellä yhdistys toimi nimillä: Posti- ja Lennätinlaitoksen ATK-toimihenkilöt PLL-ATK (1970-1981), Posti-ja telelaitoksen ATK-toimihenkilöt PTL-ATK ry (1981-1994) ja Suomen PT:n ATK-henkilöstö SPT-ATK ry (1994-1997). Kun Avancer oy siirtyi yrityskaupalla silloisen TT-Tiedon omistukseen yhdistys toimi vielä hetken vanhalla nimellään, mutta muutti nimensä vuonna 1997 Tiedon toimihenkilöt TIETO ry:ksi.


title: Tietoväki

text: Perustaja yhdistykset lakkautettiin vuosituhannen päättyessä ja Tietoväki ry jatkoi toimintaansa rinnan Tietotehtaan aikaan perustetun työpaikkaosaston kanssa, kunnes Tietoväki siirtyi ammattiliitto Ertoon vuonna 2003 ja yhdistyksen ja työpaikkaosaston toiminnat yhdistettiin. Vuonna 2011 Tietoala ry, jonka alayhdistys Tietoväki ry on, päätti erota Ertosta ja liittyä Uuteen Insinööriliitto UIL:ään (nykyisin Insinööriliitto IL).


title: Lemmikkien salainen elämä

text: Lemmikkien salainen elämä () on yhdysvaltalainen animaatioelokuva vuodelta 2016. Sen ovat ohjanneet Chris Renaud ja Yarrow Cheney. Elokuvan äänirooleissa ovat muun muassa Louis C.K., Eric Stonestreet, Kevin Hart, Steve Coogan ja Lake Bell. Elokuva on lajityypiltään seikkailukomedia, ja se on dubattu myös suomeksi.


title: Lemmikkien salainen elämä

text: "Lemmikkien salainen elämä" julkaistiin Yhdysvalloissa 8. heinäkuuta 2016 ja Suomessa 5. elokuuta 2016. Elokuvaa kehuttiin arvosteluissa, ja se sai ”ei-Disney”-animaatioksi ennätykselliset lipputulot. Avausviikonloppunaan elokuva oli Yhdysvaltojen katsotuin. Maailmanlaajuisesti siitä tuli kaikkien aikojen eniten tuottanut muun kuin Disney-yhtiön tuottama animaatioelokuva.


title: Lemmikkien salainen elämä

text: Elokuvan keskushahmo on terrieri nimeltä Max, joka viettää omistajansa Katien kanssa mukavaa elämää New Yorkissa. Eräänä päivänä Katie adoptoi valtavan sekarotuisen karvaturrin nimeltä Duke ja tuo tämän kotiin. Katie haluaa koirien antavan toisilleen seuraa, mutta Max pitää Dukea uhkana. Taistelu omasta reviiristä jää taka-alalle, kun koirat joutuvat jännittävään seikkailuun muiden talon lemmikkien, kuten Chloe-kissan, Pappa (Pops)-, Mel- ja Buddy-koirien sekä Tiberius-haukan kanssa. Manhattanin kaduilla he kohtaavat hylätyistä lemmikeistä koostuvan rikollisjengin. Sen johtaja on Lumipallo-kani, jonka söpön ulkokuoren alta paljastuu varsinainen ”tappajapupu”. Matkan aikana Maxin ja Duken on totuteltava toisiinsa, ja Duke uskoutuu taustastaan Maxille. Lopussa heidän välilleen kehittyy tosiystävyys.


title: Lemmikkien salainen elämä

text: Suomenkielisen version on kääntänyt Marko Hartama ja sen on ohjannut Annamari Metsävainio.


title: Eisbären Bremerhaven

text: Eisbären Bremerhaven on saksalainen koripalloseura Bremerhavenin kaupungista.


title: Eisbären Bremerhaven

text: Eisbären on pelannut Saksan korkeimmalla sarjatasolla Bundesliigassa kaudesta 2005–2006 lähtien. Se on yltänyt sarjassa parhaimmillaan kahdesti välieriin.


title: Olli Jänne

text: Olli Antero Jänne (s. 1945) on suomalainen lääkäri. Hän on ollut Kuopion korkeakoulun kliinisen kemian professori 1981–1985, Rockefeller-yliopiston tutkija 1980-1983 ja Helsingin yliopiston fysiologian professori vuodesta 1990 ja vuodesta 1997 Lääketieteen tutkimus- ja opetuskeskus Biomedicum Helsingin johtaja. Hän oli vuonna 2005 Harvardin yliopistossa vierailevana lääketieteen professorina. Hän jäi eläkkeelle Biomedicumin johtajan virasta 1.4.2013. Hänen tutkimuskohteenaan on ollut biokemiallinen endokrinologia, erityisesti hormonien vaikutus, ja molekyylibiologia. Hän on saanut 1986 Matti Äyräpää-palkinnon.


title: Olli Jänne

text: Jänteen veli on professori Juhani Jänne.


title: Mitteldeutscher BC

text: Mitteldeutscher Basketball Club on saksalainen koripalloseura Weißenfelsin kaupungista.


title: Mitteldeutscher BC

text: Mitteldeutscher BC on pelannut historiansa aikana maan korkeimmalla sarjatasolla Bundesliigassa ja eurooppalaisissa seurakilpailuissa. Kaudella 2003–2004 seura voitti suomalaisen Henrik Dettmannin valmentamana EuroCup Challengen.


title: Chtes árchisa na tragoudó

text: Chtes árchisa na tragoudó () on kreikkalaisen laulajan María Farantoúrin livealbumi, joka äänitettiin ja kuvattiin Herodes Atticuksen odeionilla Ateenassa syyskuussa 2013. Konsertti oli Farantoúrin 50-vuotistaiteilijajuhlavuoden juhlakonsertti. Konsertin kappaleet ovat läpileikkaus Farantoúrin uralta.


title: Chtes árchisa na tragoudó

text: Kappaleiden nimien vapaa suomennos lainausmerkeissä.


title: Ahti Jäntti

text: Ahti Johannes Jäntti (s. 1942) on suomalainen kielentutkija. Hän on ollut Jyväskylän yliopiston germaanisen filologian professori vuodesta 1989. Hänen tutkimuskohteenaan ovat olleet saksan kielen verbit. Hän jäi eläkkeelle 2005.


title: Christian Olsson (elokuvaohjaaja)

text: Christian Bertel Olsson (s. 1. huhtikuuta 1946 Helsinki) on suomenruotsalainen elokuvaohjaaja ja media-alan yliopettaja. Hän asuu Vaasassa.


title: Christian Olsson (elokuvaohjaaja)

text: Olsson on ohjannut useita dokumenttielokuvia vaasalaisista kuvataiteilijoista . Hän toimi kamerataiteen läänintaitelijana Vaasan läänissä 1973-1979. Hän toimi pitkään elokuvakerholiikkeen johdossa (SEKL ry). Olsson toimi elokuva-alan yliopettajana ammattikorkeakoulussa Noviassa (aikaisemmin Svenska Yrkehögskolan) 1990-2010.


title: Christian Olsson (elokuvaohjaaja)

text: Jäsenenä monessa elokuva-alan kulttuurijärjestöissä ja työryhmissä 1971-2007. Hän oli perustamassa elokuvayhtiöt Ruusujen Aika Oy, Kino Botnia Oy, Kinotuotanto Oy ja Pro Arte Media Ky. Palkintoja ja apurahoja eri elokuva-alan järjestöistä 1969-2005.


title: Arola (Italia)

text:
Arola on kunta Pohjois-Italiassa Verbano-Cusio-Ossolan maakunnassa Piemonten alueella.
Arolan naapurikunnat ovat Cesara, Civiasco ja Madonna del Sasso.


title: Stresa

text: Stresa on kunta Pohjois-Italiassa Verbano-Cusio-Ossolan maakunnassa Piemonten alueella.


title: Stresa

text: Stresan naapurikunnat ovat Baveno, Belgirate, Brovello-Carpugnino, Gignese, Gravellona Toce, Laveno-Mombello, Leggiuno, Lesa, Omegna ja Verbania.


title: J. W. Lähde

text: Johan Wilhelm Lähde (1856 Kärkölä – 8. tammikuuta 1927) oli amerikansuomalainen toimittaja. Hän oli etevä sanomalehtimies ja yksi amerikansuomalaisen kulttuurin tunnetuimmista hahmoista.


title: J. W. Lähde

text: Lähde kävi Suomessa lukion, mutta ei terveytensä takia pystynyt suorittamaan loppuun ylioppilaskokeita. Hän oleskeli Saksassa ja opetti latinaa ja saksaa yksityiskoulussa Örebrossa. Pastori J. J. Hoikka houkutteli Lähteen vuonna 1884 Yhdysvaltoihin, jossa hän perusti Ashtabulassa Ohion ensimmäisen suomalaisen seurakunnan. Vuonna 1885 Lähde vihittiin papiksi Augustana-synodissa Illinoisin Rock Islandissa.


title: J. W. Lähde

text: Lähde perusti Ashtabulassa amerikansuomalaisten ensimmäisen uskonnollisen lehden, kerran kuukaudessa ilmestyneen "Valvojan", jota toimittivat myös Suomi-synodin perustajat Hoikka ja J. K. Nikander. Vuonna 1885 hän muutti pastoriksi New Yorkiin ja sittemmin Pennsylvaniaan, jossa hän joutui alkoholisminsa takia erotetuksi papin virasta ja menetti myös Suomessa asuneen vaimonsa.


title: J. W. Lähde

text: Vuonna 1887 Lähde siirtyi Minnesotan New York Millsiin, jossa hän toimi rautatieyhtiön siirtolaisagenttina. Paikallinen suomalaisseurakunta palkkasi Lähteen papiksi ja samana vuonna hän ryhtyi toimittamaan Minneapolisissa vuonna 1881 perustettua "Uusi Kotimaa" -lehteä. Vuonna 1888 Lähde kutsuttiin papin virkaan Etelä-Dakotan Savoon, mutta alkoholisminsa takia hän joutui pian palaamaan New York Millsiin. Siellä hän osti Oregonin Astoriaan siirtyneen "Uuden Kotimaan" painokoneen ja perusti sen tilalle uuden lehden "Amerikan Suomettaren". Lähde julkaisi New York Millsissä myös neljä Amerikan Suomalaisen Kansanvalistusseuran kalenteria ja järjestyksessä toisen amerikansuomalaisen aapisen ja lukukirjan.


title: J. W. Lähde

text: "Amerikan Suometar" sulautui vuonna 1890 New York Millsiin palanneeseen "Uuteen Kotimaahan", jonka toimittajana Lähde edelleen työskenteli. Vuonna 1893 hänestä tuli lehden kirjapainossa painetun "Raittiuslehden" toimittaja ja J. W. Eloheimon kanssa perustetun raittiusseura Koiton johtaja. Vuoden 1894 lopussa Lähde siirtyi Eloheimon luokse Michiganin Ironwoodiin. Sitä ennen hän oli perustanut John Heinon kanssa lyhytikäisen raittiuslehden "Valoa Kansalle". Ironwoodissa Lähde toimitti sanomalehti "Kalevalaa" ja pilalehti "Pilkkakirvestä", jotka tukivat Eloheimon taistelua Suomi-synodia vastaan.


title: J. W. Lähde

text: Vuonna 1895 Lähde kutsuttiin Wyomingin Rock Springsin suomalaisen seurakunnan papiksi. Sitä ennen hän oli mennyt naimisiin suomalaisen Sigrid Candelinin kanssa. Rock Springsissä Lähde toimitti vähän aikaa "Lännen Uutisia" Eloheimon langon Otto Massisen kanssa, mutta joutui juopottelunsa takia jälleen lähtemään seurakunnastaan.


title: J. W. Lähde

text: Vuonna 1896 Lähde palkattiin Idän Raittius Liiton Massachusettsin Worcesteriin perustaman "Idän Uutisten" toimittajaksi. Sopimukseen kuului myös ruotsinkielinen "Finska Amerikanaren", mutta Lähde totesi kahden lehden toimittamisen pian mahdottomaksi. Hän erosi "Idän Uutisista", mutta ryhtyi tammikuussa 1899 jälleen Fitchburgiin muuttaneen lehden toimittajaksi. Heinäkuussa 1897 Lähteestä tuli myös kongregationalistisen Lähetyskirkon lehden "Totuuden" ensimmäinen toimittaja.


title: J. W. Lähde

text: Fitchburgissa Lähde tutustui amerikansuomalaisiin sosialisteihin A. F. Tanneriin ja Martin Hendricksoniin. Vuonna 1900 hän työskenteli ensimmäisen amerikansuomalaisen sosialistilehden "Amerikan Työmiehen" aputoimittajana. Pian sen jälkeen Lähde palasi New York Millsiin, jossa hän jatkoi "Uuden Kotimaan" toimittajana seuraavien 20 vuoden ajan. Uskonnollisena ja luonteeltaan rauhallisena ja sovittelevana hän pyrki edistämään suomalaista kansallistunnetta, vastusti sosialisteja ja korosti ensimmäisen maailmansodan aikana siirtolaisuuden lojaalisuutta Yhdysvalloille. "Uusi Kotimaa" siirtyi vuonna 1920 uusille omistajille, minkä jälkeen Lähde ryhtyi kotoaan käsin duluthilaisten "Päivälehden" ja "Siirtolaisen" toimittajaksi. Hän oli myös suosittu puhuja, joka esiintyi erilaisissa juhlissa ja poliittisten ryhmien tilaisuuksissa.


title: Hailar

text: Hailar (, ) on piirikuntatason kaupunkipiiri, joka toimii prefektuuritason kaupunki Hulunbuirin päähallintopaikkana Sisä-Mongoliassa Kiinassa. Koska Hulunbuir on laaja alue prefektuuritasolla, sillä on vain kaupungin asema hallinnon merkeissä. Hailar on tosiasiallinen kaupunki prefektuurissa.


title: Hailar

text: Kaupunkipiirin pinta-ala on 1 440 neliökilometriä ja väkiluku 344 934 (vuonna 2010). Kaupunkipiirin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 1120 kilometriä autonomisen alueen pääkaupunki Hohhotista koilliseen.


title: Yakeshi

text: Yakeshi (, ) on piirikuntatason kaupunki prefektuuritason kaupunki Hulunbuirissa Sisä-Mongoliassa Kiinassa. Kaupungin pinta-ala on 27 590 neliökilometriä ja väkiluku 352 173 (vuonna 2010). Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 70 kilometriä Hulunbuirin keskustasta itään.


title: Pekka Sahenkari

text: Pekka Tapio Sahenkari (10. helmikuuta 1939 Helsinki – 5. toukokuuta 2016 Espoo) oli suomalainen amatöörinäyttelijä, joka näytteli miespääosan Aito Mäkisen elokuvassa "Vaaksa vaaraa" (1965) ja Pentti Lähteenmäen ohella toisen miespääosan Erkko Kivikosken elokuvassa "Käyntikorttini..." (1964). Hän teki pieniä rooleja myös Aarne Tarkaksen elokuvassa "Tyttö ja hattu" (1961), Erkko Kivikosken elokuvassa "Kesällä kello 5" (1963) sekä neljän ohjaajan episodielokuvassa "Tunteita" (1965). Elokuvarooleja Sahenkari alkoi saada yhä enemmän vuonna 1963 alkaneen näyttelijälakon aikana näyteltyään muun muassa Helsingin Nuorisoteatterin ja Teatteri Jurkan tuotannoissa.


title: Pekka Sahenkari

text: Varsinaisen elämäntyönsä Sahenkari teki ravintola-alalla.


title: Tuula Pukkila

text: Tuula Pukkila (s. 1943) on suomalainen animaattori, joka on erikoistunut vaha-animaatioon ja tehnyt useita lastenohjelmia Yle TV2 -kanavalle. Hän on ollut vaha-animaation uranuurtaja Suomessa.


title: Tuula Pukkila

text: Pukkila valmistui Taideteollisen oppilaitoksen kamerataiteen osastolta vuonna 1967 ja aloitti uransa elokuvaleikkaajana Suomi-Filmissä. Vuodesta 1972 hän on työskennellyt TV2:n lastenohjelmien toimitukselle, jossa hän aluksi ideoi ja juonsi joitain lastenohjelmia, ennen kuin ryhtyi vuonna 1976 tekemään vaha-animaatioita. Pukkilan tekemiä vaha-animaatiosarjoja ovat viisitoistaosainen "Taikuri Savinen" (1977), kahdeksanosainen "Lohikäärme Justus" (1982–1984), kymmenosainen "Pallerot" (1986–1987), viisiosainen "Lohikäärme Justus maailmalla" (1988–1989), yhdeksäntoistaosainen "Viivi ja Leevi" (1997–2001), yksiosainen "Taikuri Savisen puutarha" (2002), kymmenosainen "Taikuri Savisen eläinpuisto" (2003–2006) sekä 29 muunneltavaa versiota käsittävä "Touhon nimipäiväonnittelut" (2006–2011). Hän on myös kehittänyt vuonna 2012 "Pikku Kakkosen" postin alkutunnuksessa esiintyvän postineidin. Lisäksi hän on tehnyt joitain muita lyhyitä animaatioita muilla tekniikoilla. Pukkila on luonut kaikki vaha-animaationsa lähes yksin.


title: Eläinoikeuspuolue

text: Eläinoikeuspuolue (, , lyhenne EOP) on vuonna 2015 perustettu ja vuodesta 2016 alkaen puoluerekisterissä ollut suomalainen puolue.


title: Eläinoikeuspuolue

text: Eläinoikeuspuolue määrittelee itsensä poliittisena toimijana, jonka tavoitteena on tehdä Suomesta kaikkien eläinten yhteiskunta, edistää lajista riippumatonta oikeudenmukaisuutta ja lopettaa eläinten käyttäminen tuotantokoneiston osana. Puolueen manifesti on radikaali visio kaikkea elämää kunnioittavasta yhteiskunnasta, josta linjataan tarkemmin puolueen poliittisessa yleisohjelmassa.


title: Eläinoikeuspuolue

text: Aloitteen puolueen perustamisesta tekivät Tarja Benaouda ja Kristina Labart-Bergestad, joita motivoi pettymys Vihreän liiton toimintaan ja tavoitteisiin sekä ruotsalaisen eläinoikeuspuolueen Djurens Partin onnistunut perustaminen. Puolueen puheenjohtajana toimii turkulainen Santeri Pienimäki, 1. varapuheenjohtajana turkulainen Saana-Maria Majatie ja 2. varapuheenjohtajana porvoolainen Tiina Ollila.


title: Eläinoikeuspuolue

text: Eläinoikeuspuolueella on paikallisosastoja Turussa, Helsingissä, Tampereella ja Porissa.


title: Eläinoikeuspuolue

text: Ruotsalaisen Djurens Partin lisäksi Eläinoikeuspuolueella on puheenjohtajan mukaan läheiset suhteet alankomaalaiseen Partij voor de Diereen ja yhdysvaltalaiseen Humane Partyyn. Lisäksi EOP on mukana kansainvälisen Animal Politics Foundation -kattojärjestön toiminnassa.


title: Eläinoikeuspuolue

text: Eläinoikeuspuolue on herättänyt uutena poliittisena toimijana kiinnostusta mediassa. Puolueen toiminnasta ovat uutisoineet muun muassa Yle, "Helsingin Sanomat", "Hufvudstadsbladet", "Aamulehti", "Turun Sanomat", "Turun Ylioppilaslehti", "Satakunnan Kansa", "Iltalehti", "Taloussanomat", "Talouselämä", "Kuntalehti", "Keskisuomalainen", "Niin&Näin", "Kulttuurivihkot", "Libero", "Huili", Partij voor de Diereen, "Turkulainen," "Tamperelainen,"  "Uusi Suomi," "Lapin Kansa", "Helsingin Uutiset," "Nokian Uutiset", sekä yhteiskunta- ja kulttuuritieteiden verkkolehti "Alusta". Kansallisen yleisön tietoisuuteen EOP nousi tammikuussa 2016 puolueen puheenjohtajan edustaessa eläinoikeusliikettä Yle Perjantain suorassa televisiolähetykseen vastaväittäjänään Keskustan kansanedustaja Anne Kalmari.


title: Danvikshem

text: Danvikshem on vanhainkoti Nackan kunnassa Ruotsissa. Tyyliltään kansallisromanttinen rakennus sijaitsee kalliolla Tukholman Stadsgårdenin satamaan johtavan laivareitin eteläpuolella. Danvikshemin toiminnasta vastaa voittoa tavoittelematon säätiö "Stiftelsen Danviks hospital".


title: Niksulan TV

text: Niksulan TV oli 1960-luvulla Suomen televisiossa lähetetty lastenohjelma, jonka sisällöstä vastasi näyttelijäpariskunta Matti ja Irja Ranin. Se oli Suomen ensimmäinen television lastenohjelma. Sarja alkoi silloisella TES-TV-kanavalla nimellä Pikkuväen iloksi, vuosina 1960–1963 sen nimenä oli Raninien tv-perhe, sen jälkeen vuoteen 1969 "Niksulan TV" ja vuodesta 1969 alkaen Niksula. Sarjaa esitettiin vuosina 1964–1967 TES-TV:n seuraajaksi tulleella TV2-kanavalla ja vuodesta 1967 TV1-kanavalla. Sarja päättyi 1972. Puolituntiset jaksot esitettiin aina torstai-iltapäivisin.


title: Niksulan TV

text: "Niksulan TV" oli tyypiltään makasiiniohjelma. Ohjelman tunnetuin hahmo oli Matti Raninin esittämä käsinukkehahmo Kasper-nukke, joka esiintyi Kasper-teatteri-nimisessä osiossa. Muita hahmoja olivat esimerkiksi ohjelman maskotti Niksu-nukke (äänenä Irja Ranin), noita Eulaalia Kenkkunen (äänenä Pirkko Aarnio) ja Hjalmar Löfvingin esittämä setä Pim-Pom. Lisäksi ohjelmassa esitettiin ulkomaisia piirrettyjä. Lapset saivat itse osallistua ohjelman tekoon esimerkiksi lasten levyraadin ja musiikkileikkikoulun muodossa. Loppuvuosinaan sarja muuttui selkeämmin valistukselliseen suuntaan.


title: Heikkopeikko

text: Heikkopeikko on vuosina 1975–1976 tehty suomalainen nukkeanimaatiosarja, jonka ohjasi Irja Ranin. Se oli ensimmäinen Yleisradion tuottama nukkeanimaatiosarja. Lapsille suunnattu sarja kertoo Peikkolassa asuvasta peikkoperheestä, jonka poika on nimeltään Heikkopeikko.


title: Heikkopeikko

text: Sarja tehtiin TV1-kanavalle. Se käsittää yhdeksän jaksoa, joiden pituus vaihtelee kahdeksan ja kahdentoista minuutin välillä. Ensimmäiset viisi jaksoa esitettiin ensi kerran huhtikuussa 1976 ja jälkimmäiset neljä jaksoa tammikuussa 1977. Sarjan käsikirjoittivat Matti Kokkola sekä Aino ja Arvo Laitinen. Hahmojen ääniä esittävät Tapio Hämäläinen, Juha Mäkelä, Soila Komi, Martti Järvinen, Aila Arajuuri ja Matti Ranin. Yle on julkaissut koko sarjan DVD:llä vuonna 2014.


title: Paavo Ahava

text: Paavo Ahava (synt. Afanasjev, 17. joulukuuta 1872 Uhtua – 31. joulukuuta 1944 Helsinki) oli karjalainen kauppias ja heimoaktiivi, joka oli yksi Vienan Karjalan kansallisen heräämisen merkittävimmistä hahmoista 1900-luvun alkuvuosina.


title: Paavo Ahava

text: Ahava syntyi Vienan Karjalan keskuspaikassa Uhtualla kauppias Simana Afanasjeffin ja Hoto Pällijeffin perheeseen. Hän muutti Suomeen jo 1883, työskennellen muun muassa kauppa-apulaisena Tornionlaakson Turtolassa vuodesta 1887 lähtien. Vuonna 1900 Ahava perusti oman kauppaliikkeen Kuusamoon, jossa hänestä tuli nopeasti paikkakunnan menestynein kauppias. Ahava laajensi 1900-luvun alkuvuosina toimintaansa myös Ouluun ja synnyinpitäjäänsä Uhtuaan.


title: Paavo Ahava

text: Ahava innostui karjalaisesta heimoaatteesta jo 13-vuotiaana luettuaan A. V. Ervastin kirjan "Muistelmia matkalta Wenäjan Karjalassa kesällä 1879". Hieman myöhemmin hän keräsi kirjalahjoituksia eri kustantajilta ja perusti niiden turvin Uhtuan ensimmäisen kirjaston, joka aloitti toimintansa keväällä 1889. 1900-luvun alkuvuosina Ahava nousi Karjalan kansallisen heräämisen johtohahmoksi. Vuosina 1905–1906 hän oli järjestämässä Uhtualla ja Vuokkiniemellä pidettyjä kansalliskokouksia. Ahava toimitti myös Vienan Karjalan suuren adressin Venäjän duumalle ja johti vuonna 1906 Vaasassa järjestettyä Vienan Karjalaisten Liiton perustavaa kokousta. Vuonna 1907 ilmestyi Ahavan toimittama kansankielinen aapinen. Lisäksi hän organisoi Kuusamon kansanopiston vienankarjalaisille tarkoitettuja kursseja, joista ensimmäiset alkoivat vuonna 1908. Ahavasta tuli yksi Vienan Karjalaisten Liiton alkuaikojen johtohahmoista yhdessä Aleksei Mitron, Albin Mannerin ja Iivo Härkösen kanssa.


title: Paavo Ahava

text: Hän oli myös mukana toimittamassa lehtiä "Karjalaiset Pakinat" ja 1925 perustettua "Toukomiestä", joka oli nykyäänkin ilmestyvän "Karjalan Heimon" edeltäjä. Tsaarinvallan kukistuttua keväällä 1917, Ahava kierteli Vienan Karjalan kylissä järjestelemässä kirjastojen ja koulujen toimintaa Karjalan Sivistysseuraksi nimensä muuttaneen Vienan Karjalaisten Liiton edustajana. Samana vuonna hän laati Iivo Härkösen kanssa "Karjalan autonomiaohjelman", jota voidaan pitää Itä-Karjalan ensimmäisenä valtiosääntönä.


title: Paavo Ahava

text: Suomen sisällissodan aikana keväällä 1918 Ahava ajoi aktiivisesti Itä-Karjalan liittämistä Suomeen ja kiersi ahkerasti propagoimassa asian puolesta. Myös hänen toiseksi vanhin poikansa Paavo Ahava nuorempi kannatti ajatusta ja osallistui kaikkiin heimosotien Itä-Karjalan retkiin vuosina 1918–1922. Paavo Ahavan vanhin poika Iivo Ahava sen sijaan halusi itsenäisen Itä-Karjalan ja vastusti sen liittämistä Suomeen. Sisällissodan aikana Iivo johti punakaartin pohjoista retkikuntaa ja oli näin ollen eri puolella kuin isänsä ja veljensä, jonka hän myös tiettävästi kohtasi taistelussa Vienan retkien alkuvaiheessa maaliskuussa 1918. Paavo Ahavan tytär Veera puolestaan toimi valkoisten esikunnassa lääkintätehtävissä. Ahava joutui sisällissodan aikana myös punaisten vangiksi, mutta pääsi palaamaan nopeasti Kuusamoon, ilmeisesti juuri Iivon ansiosta.


title: Paavo Ahava

text: Sisällissodan jälkeen Ahava nimitettiin valtion perustamaan epäviralliseen Itä-Karjalan toimikuntaan, joka pian virallistettiin Itä-Karjalan toimituskunnaksi. Ahava valittiin elinkeino- ja elintarvikeasiain osaston johtajaksi, jossa virassa hän työskenteli vuoteen 1920 saakka, kunnes toimituskunta lakkautettiin Tarton rauhansopimuksen solmimisen myötä. Karjalan Sivistysseuran johtokunnassa Ahava toimi vielä vuoteen 1930 asti.


title: Paavo Ahava

text: Paavo Ahavan puoliso oli Paraskeva Tihanov (1873–1927). Perheeseen syntyi kuusi lasta; Iivo (1896–1919), Paavo Paavonpoika (1898–1966), Veera (1899–1981), Simo (1906–1942), Nikke (1910–1955) ja Viena (1918–1992).


title: CD-1 (1943)

text: CD-1 oli keisarillisen Japanin laivaston C-tyypin saattaja toisessa maailmansodassa.


title: CD-1 (1943)

text: Alus tilattiin Mitsubishin Kōben telakalta osana vuoden 1944 hankintoja. Sen köli laskettiin 15. syyskuuta 1943 ja alus laskettiin vesille 29. joulukuuta. Alus otettiin palvelukseen 29. helmikuuta 1944.


title: CD-1 (1943)

text: Alus upposi 6. huhtikuusta 1945 ilmahyökkäyksessä Amoyn eteläpuolella ja se poistettiin alusluettelosta 25. toukokuuta.


title: CD-3 (1943)

text: CD-3 oli keisarillisen Japanin laivaston C-tyypin saattaja toisessa maailmansodassa.


title: CD-3 (1943)

text: Alus tilattiin Mitsubishin Koben telakalta osana vuoden 1944 hankintoja. Sen köli laskettiin 15. syyskuuta 1943 ja alus laskettiin vesille 29. joulukuuta. Alus otettiin palvelukseen 29. helmikuuta 1944.


title: CD-3 (1943)

text: Alus upposi 9. tammikuusta 1945 ilmahyökkäyksessä Etelä-Kiinan rannikolla ja se poistettiin alusluettelosta 10. maaliskuuta.


title: CD-5 (1944)

text: CD-5 oli keisarillisen Japanin laivaston C-tyypin saattaja toisessa maailmansodassa.


title: CD-5 (1944)

text: Alus tilattiin Nihon Kōkanin Tsurumin telakalta osana vuoden 1944 hankintoja. Sen köli laskettiin 23. lokakuuta 1943 ja alus laskettiin vesille 15. tammikuuta 1944. Alus otettiin palvelukseen 19. maaliskuuta.


title: CD-5 (1944)

text: Alus upposi 21. syyskuuta 1944 ilmahyökkäyksessä Luzonin länsipuolella ja se poistettiin alusluettelosta 25. toukokuuta 1945.


title: Näyttelijälakko 1963–1965

text: Näyttelijälakko 1963–1965 oli Suomessa tapahtunut työtaistelu, jossa Suomen Näyttelijäliitto kielsi jäseniään tekemästä uusia elokuvasopimuksia. Lakko kesti alkuvuodesta 1963 aina kesään 1965 saakka. Yhdessä television yleistymisen kanssa näyttelijälakko merkitsi suurta muutosta suomalaiselle elokuvalle. Pitkä studiossa kuvattujen elokuvien perinne loppui täysin, minkä seurauksena Suomen Filmiteollisuus hakeutui konkurssiin vuonna 1965. Elokuvia tuotettiin vähän, ja niiden näyttelijöinä käytettiin liittoon kuulumattomia ja harrastajanäyttelijöitä.


title: Näyttelijälakko 1963–1965

text: Lakon myönteisenä vaikutuksena suomalaisen elokuvan ilmaisuvalikoima monipuolistui: sarjatuotettujen studioelokuvien tekijöiden sijaan kärkeen nousivat ”uuden aallon” "auteur"-tyyliset ohjaajat kuten Risto Jarva, Erkko Kivikoski, Maunu Kurkvaara, Jaakko Pakkasvirta ja Eino Ruutsalo. He kuvasivat elokuvansa aidoissa miljöissä, kevyellä tuotantoryhmällä ja tuoreita näyttelijäkasvoja käyttäen. Elokuvat perustuivat valtaosin alkuperäiskäsikirjoituksiin eivätkä studioelokuvien tapaan jo tunnettuihin näytelmiin tai romaaneihin. Taloudellisesti tuotanto oli riskipitoista: monien tuotantojen omilleen pääsy oli kiinni siitä, saiko elokuva jälkikäteen valtionpalkinnon vai ei.


title: Näyttelijälakko 1963–1965

text: Suomen filmivalmistajien liitto ja Suomen Näyttelijäliitto aloittivat vuoden 1963 alusta neuvottelut näyttelijöiden palkkioista. Näyttelijät vaativat yli 50 prosenttia aiempaa suurempia palkkioita tilanteessa, jossa he saivat houkuttelevia työtarjouksia teattereiden ja elokuvien lisäksi televisiosta. Näyttelijäliiton vaatimuksiin kuului myös niin sanottu ”televisiopykälä”, jonka perusteella elokuvien valmistajan olisi ollut tilitettävä 25 prosenttia elokuvan televisioesitysoikeuksista saamistaan tuloista näyttelijöille. Elokuvatuottajat suostuivat lopulta runsaan 20 prosentin palkkiokorotuksiin mutta eivät televisiopykälään, jonka he katsoivat aiheuttavan samankaltaisia vaatimuksia elokuvanteon muiltakin työntekijäryhmiltä. Tuottajien mielestä näyttelijöiden vaatimukset olivat lisäksi ristiriidassa vuonna 1961 uusittuun tekijänoikeuslakiin nähden.


title: Näyttelijälakko 1963–1965

text: Neuvottelut päättyivät Näyttelijäliiton kieltoon tehdä uusia elokuvasopimuksia. Lakko saattoi jatkua, koska näyttelijät saivat yhä enemmän töitä televisiosta korvaamaan elokuvarooleja. Myös Ruotsin teatteriliitto tuki Suomen lakkoa ja kehotti jäseniään olemaan menemättä suomalaisiin elokuvatuotantoihin. Eniten lakosta kärsivät elokuvatuotantoyhtiöt. Niistä vain Tommi Rinteen 1963 perustama Keskus-Elokuva Oy hyväksyi kaikki näyttelijöiden vaatimukset televisiopykälää myöden.


title: Näyttelijälakko 1963–1965

text: Näyttelijälakon aiheuttamien vaikeuksien takia lähes koko ohjaajapolvi vaihtui. Studiokauden ohjaajista uraansa jatkoivat 1960-luvun puolenvälin jälkeen oikeastaan vain Edvin Laine ja Matti Kassila. Monien muiden elokuvahankkeiden ohella Kassilan kaavailema hanke neljänneksi (aikajärjestyksessä kolmanneksi) Palmu-elokuvaksi "Lepäisit jo rauhassa, komisario Palmu" kaatui lakon myötä, koska Joel Rinne ja muut pääosien ammattinäyttelijät eivät olleet käytettävissä.


title: Dieldriini

text: Dieldriini (CHClO) on kloorattuihin epoksideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Aikaisemmin yhdistettä on käytetty suuriä määriä hyönteismyrkkynä, mutta nykyisin sen käyttö on kiellettyä tai hyvin rajoitettua. Suomessa dieldriinin käyttökielto on ollut voimassa vuodesta 1972. Dieldriini on endriinin stereoisomeeri.


title: Dieldriini

text: Dieldriini on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta. Se ei liukene veteen, mutta liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja aromaattisiin liuottimiin. Dieldriini on hyvin myrkyllistä ja voi aiheuttaa vaurioita keskushermostossa, Aineelle altistumisesta voi seurata huonovointisuutta, päänsärkyä, kouristuksia ja huimausta. Yhdiste on mahdollisesti karsinogeeninen. Dieldriini kertyy ravintoketjussa eläimiin ja on hyvin pysyvä yhdiste. Dieldriinin LD-arvo rotalle suun kautta on 46 mg/kg. Maaperässä ja eliöissä aldriinista muodostuu dieldriiniä.


title: Dieldriini

text: Dieldriiniä valmistetaan lähtien norbornadieenistä ja heksakloorisyklopentadieenistä. Näiden Diels–Alder-reaktiossa muodostuu aldriinia, joka hapetetaan dieldriiniksi peretikka- tai perbentseohapon avulla.


title: Dieldriini

text: Dieldriiniä on käytetty hyönteismyrkkynä maataloudessa vilja-, peruna- ja puuvillaviljelmillä. Se soveltui lähinnä siementen suojaamiseen ja maaperään levitettäväksi käytettynä hyönteismyrkkynä. Aine tuli markkinoille 1950-luvulla ja eniten sitä käytettiin 1960-luvulla. Sitä käytettiin myös malariaa levittävien hyttysten torjuntaan ja termiittien torjuntaan. Dieldriini on nykyään kiellettyä useissa maissa sen terveys- ja ympäristövaikutusten vuoksi. Suomessa kielto tuli voimaan 1972 ja Yhdysvalloissa 1974. Dieldriini kuuluu Tukholman sopimuksessa vuonna 2001 kiellettyihin aineisiin.


title: Jining (Sisä-Mongolia)

text: Jining (, ) on piirikuntatason kaupunkipiiri, joka toimii prefektuuritason kaupunki Ulanqabin päähallintopaikkana Sisä-Mongoliassa Kiinassa. Kaupunkipiirin pinta-ala on 407,23 neliökilometriä ja väkiluku 356 135 (vuonna 2010). Kaupunkipiirin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 120 kilometriä autonomisen alueen pääkaupunki Hohhotista koilliseen.


title: Ro-18 (1921)

text: Ro-18 (aiemmin "sukellusvene No.35") oli Keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1921 valmistunut K-luokan sukellusvene.


title: Ro-18 (1921)

text: Alus tilattiin Kuren laivastontelakalta osana vuoden 1917 hankintoja. Sen köli laskettiin 20. lokakuuta 1920 ja alus laskettiin vesille 25. maaliskuuta 1921. Alus otettiin palvelukseen 15. joulukuuta nimellä "sukellusvene No. 35".


title: Ro-18 (1921)

text: Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 "Ro-18":ksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1936.


title: Ro-19 (1920)

text: Ro-20 (aiemmin "sukellusvene No. 36") oli Keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1922 valmistunut K-luokan sukellusvene.


title: Ro-19 (1920)

text: Alus tilattiin Kuren laivastontelakalta osana vuoden 1917 hankintoja. Sen köli laskettiin 9. syyskuuta 1920 ja alus laskettiin vesille 28. joulukuuta. Alus otettiin palvelukseen 15. maaliskuuta 1922 nimellä "sukellusvene No. 36".


title: Ro-19 (1920)

text: Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 "Ro-19":ksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1936.


title: Ro-20 (1920)

text: Ro-20 (aiemmin "sukellusvene No.38") oli Keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1922 valmistunut K-luokan sukellusvene.


title: Ro-20 (1920)

text: Alus tilattiin Yokosukan laivastontelakalta osana vuoden 1917 hankintoja. Sen köli laskettiin 28. heinäkuuta 1919 ja alus laskettiin vesille 26. lokakuuta 1920. Alus otettiin palvelukseen 1. helmikuuta 1922 nimellä "sukellusvene No. 38".


title: Ro-20 (1920)

text: Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 "Ro-20":ksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1934.


title: Serenátes

text: Serenátes (, ”Serenadit”) on kreikkalaislaulaja María Farantoúrin studioalbumi vuodelta 1998. Albumilla Farantoúri laulaa Míkis Theodorákiksen säveltämiä ja Leftéris Papadópouloksen sanoittamia ennen julkaisemattomia kappaleita.


title: Serenátes

text: Lainausmerkeissä laulun nimen suomennos.


title: Karkkilan kotiseutuyhdistys

text: Karkkilan kotiseutuyhdistys on Karkkilassa toimiva kotiseutuyhdistys. Se on perustettu 1965 ja sillä on noin 650 jäsentä.


title: Karkkilan kotiseutuyhdistys

text: Yhdistys tekee kotiseututyötä ja toimii entisten ja nykyisten karkkilalaisten yhdyssiteenä. Se julkaisee Karkkila-aiheisia kirjoja ja jäsenlehteä, joka sisältää tiedotteita ja artikkeleita Karkkilan historiasta.


title: Karkkilan kotiseutuyhdistys

text: Yhdistyksen sukututkimusjaostossa käsitellään aihepiirin asioita. Muita jaostoja ovat matkailujaosto ja keräilyjaosto. Yhdistys on järjestänyt Haukkamäki-tapahtumia.


title: I balánta tou Mauthausen

text: I balánta tou Mauthausen (, kansainvälinen julkaisu: "The Mauthausen Ballad") on kreikkalaislaulaja María Farantoúrin ja säveltäjä Míkis Theodorákisin ensimmäinen yhteinen studioalbumi vuodelta 1966. Albumi on samalla Farantoúrin debyytti. Albumilla Farantoúri laulaa Theodorákisin säveltämän ja Iákovos Kampanéllisin sanoittaman Mauthausen-sarjan lisäksi muita samojen tekijöiden kappaleita.


title: Huaijoki

text: Huaijoki (, pinyin: Huáihé) on Kiinan joki, joka kulkee lännestä itään, Keltaisenjoen ja Jangtsen vesistöjen välissä. Huaijoen alkulähde sijaitsee Tongbaivuorella Henanin maakunnassa. Se virtaa etelä-Henanin, pohjois-Anhuin ja pohjois-Jiangsun läpi, ja yhtyy Jangtsejokeen Yangzhoun kaupungissa.


title: Huaijoki

text: Huaijoki on noin 1 100 kilometriä pitkä ja sen valuma-alue on 174 000 neliökilometriä.


title: Ágios Achílleios

text: Ágios Achílleios () eli Chaḯlli (Χαΐλλι) on pieni Kreikan saari, joka sijaitsee Mikrí Préspa -järvessä eli Pienessä Préspajärvessä lähellä Albanian ja Makedonian tasavallan rajaa. Se kuuluu hallinnollisesti Préspeen kuntaan, Flórinan alueyksikköön ja Länsi-Makedonian alueeseen. Saaren asukasluku on 21 (vuonna 2011).


title: Ágios Achílleios

text: Ágios Achílleios on Kreikan toinen järvessä sijaitseva asuttu saari Ioánnina-saaren ohella. Se on yhdistetty mantereeseen jalan kuljettavalla ponttoonisillalla. Saari on saanut nimensä Pyhästä Akhilleioksesta, joka oli Larissan piispa 300-luvulla. Saarella oli asutus bysanttilaisella kaudella. Tätä perua saarella on Pyhän Akhilleioksen basilikakirkon rauniot. Kirkko oli rakennettu 900-luvun lopulla ja toimi alueen katedraalina bysanttilaisen ajan lopulle. Bulgarian tsaari Samuil siirrätti Pyhän Akhilleioksen jäännökset kirkkoon vuonna 980–985, mikä antoi nimensä koko saarelle. Myös Samuil haudattiin kirkkoon. Basilika oli yksi Kreikan suurimpia.


title: Ágios Achílleios

text: Saaren muut kirkot on omistettu Pyhille Apostoleille ("Ágioi Apóstoloi") sekä Pyhälle Demetriokselle ("Ágios Dimítrios", 1300-luku). Saarella on myös Neitsyt Marialle omistettu luostari ("Moní Panagías Porfýras", 1500-luku).


title: Ioánnina-saari

text:
Ioánnina-saari (, ) on pieni saari, joka sijaitsee Pamvótida-järvessä Ioánninan kaupungin edustalla Epeiroksessa Kreikassa. Sen pinta-ala on noin 0,2 neliökilometriä ja asukasluku 219 (vuonna 2011). Nisí Ioannínon () on myös saaressa oleva kylä, Ioánninan kunnan kunnallisyksikkö (virallisesti Δημοτική Ενότητα Νήσου Ιωαννίνων, "Dimotikí Enótita Nísou Ioannínon") sekä entinen itsenäinen kyläkunta.
Ioánnina-saari sijaitsee Pamvótida-järven pohjoisosassa noin 170 metrin etäisyydellä mantereesta. Se on Kreikan ainoa järvessä sijaitseva asuttu saari Ágios Achílleioksen ohella. Saarella ei ole varsinaista nimeä, ja sitä kutsutaan yleensä vain nimellä "To Nisí" (”Saari”). Asutus sijaitsee pääosin saaren pohjoispäässä. Saarelle on veneyhteys Amfithéan kylästä.


title: Ioánnina-saari

text: Saari asutettiin bysanttilaisella ajalla 1200-luvulla. Ensimmäiset asukkaat olivat munkkeja, ja tuolloin saarelle perustettiin kaksi siellä edelleen olevaa luostaria, Filanthropinosten Pyhän Nikolaoksen luostari ("Moní Agíou Nikoláou Filanthropinón") ja Dilioksen eli Strategopoulosten Pyhän Nikolaoksen luostari ("Moní Ntíliou í Stratigópoulou"). Luostariyhdyskunta kukoisti erityisesti 1500-luvulla. Tuolloin perustettiin viisi muuta luostaria, Methodioksen Pyhän Nikolaoksen luostari ("Moní Agíou Nikoláou Methodíou"), Johannes Kastajan luostari ("Moní Prodrómou"), Pyhän Panteleimonin luostari ("Moní Panteleímona"), Vapahtajan kirkastumisen luostari ("Moní Metamórfosis tou Sotíra") sekä Profeetta Elian luostari ("Moní Profíti Ilía").


title: Ioánnina-saari

text: Ali pašša murhattiin saarella vuonna 1822. Saarella on tälle omistettu museo.


title: Kastráki (järvi)

text:
Kastráki ( eli (Τεχνητή) Λίμνη Καστρακίου, "(Technití) Límni Kastrakíou", "Kastrákin tekojärvi") on tekojärvi läntisessä Keski-Kreikassa. Se on Kreikan neljänneksi suurin tekojärvi ja sen pinta-ala on 26,8 neliökilometriä. Kastráki on suurimmillaan noin 29,4 kilometriä pitkä ja noin 3,3 kilometriä leveä. Järvi sijaitsee 144 metrin korkeudella merenpinnasta ja sen suurin syvyys on 50 metriä.
Kastráki-järvi sijaitsee Achelóos-joessa Aitolia-Akarnanian alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella noin 16 kilometriä lounaaseen Kremastán tekojärvestä. Järvi syntyi, kun Achelóos padottiin vuonna 1969. Padon pituus on noin 530 metriä ja korkeus noin 95 metriä.


title: Kopais

text: Kopais (, ) oli järvi Boiotiassa Kreikassa. Sen koko oli noin 200 neliökilometriä. Järvi kuivattiin 1800-luvulla ja sen alue on nykyisin tasankoa, joka tunnetaan nykykreikkalaisessa nimimuodossa Kopaḯda (, ).


title: Kopais

text: Orkhomenoksen minyalaiset kuivattivat Kopaisjärven osittain jo mykeneläisenä aikana 1300-luvulla eaa. Tuolloin järven koillislaidalla sijaitsi Glan linnoitus. Kuivatushanke oli Euroopan varhaisin. Se toteutettiin suurilla vallituksilla, kanavilla sekä maanalaisella putkituksella, joka johti veden itään Pohjoiselle Euboianlahdelle. Työ oli ennätysmäisen suuri jopa nykyajan mittapuulla, ja sen aikana arvioidaan siirretyn noin 2 miljoonaa kuutiometriä maata ja 250 000 kuutiometriä kiveä. Muinaisia kuivatusputkia on löydetty noin 25 kappaletta.


title: Kopais

text: Myöhemmin järvi kehittyi uudelleen. Se sai nimensä sen rannalla sijainneesta Kopain kaupungista. Homeros tunsi seudun nimellä "Arne", ja viittasi siihen vielä ”rypäleilt' ani-runsaana” eli hedelmällisenä viljelymaana. Muinainen Orkhomenos (samoin kuin nykyinen Orchomenóksen kaupunki) sijaitsi järven pohjoispuolella ja Theba (samoin kuin nykyinen Thívan kaupunki) järven kaakkoispuolella. Antiikin aikana järven länsipäässä sijaitsi Khaironeian kaupunki ja etelälaidalla Haliartos.


title: Kopais

text: Boiotian Kifisós- eli Kefissosjoki laski alun perin Kopaisjärveen. Nykyisin se laskee idempänä sijaitsevaan Ylíki- eli Hylikejärveen. Antiikin aikana Kopaisjärvi tunnettiin muun muassa kaloistaan ja erityisesti sen ankeriaat olivat arvostettua herkkua antiikin kreikkalaisessa keittiössä.


title: Kopais

text: Järven ympäristö oli soista. Sitä voitiin käyttää jonkin verran maanviljelykseen, mutta alue tulvi usein. Kokonaisuudessaan järvi kuivattiin vuosina 1886–1887. Tuolloin järven syvyys oli muinaisen Glan ympärillä noin kolme metriä, ja linnoituksen paikka muodosti saaren. Nykyisin tasanko on maanviljelyskäytössä.


title: Plastíras

text:
Plastíras ( eli (Τεχνητή) Λίμνη Πλαστήρα, "(Technití) Límni Plastíra", "Plastíraksen tekojärvi") on tekojärvi Thessaliassa keskisessä Manner-Kreikassa. Se on Kreikan viidenneksi suurin tekojärvi ja sen pinta-ala on 24 neliökilometriä. Plastíras on suurimmillaan noin 12 kilometriä pitkä ja noin 4 kilometriä leveä. Järvi sijaitsee 750 metrin korkeudella merenpinnasta ja sen suurin syvyys on noin 60 metriä.
Plastíras-järvi sijaitsee Tavropós-joessa Ágrafa-vuorilla järvestä nimensä saaneessa Límni Plastíran kunnassa Kardítsan alueyksikön alueella, noin 20 kilometriä lounaaseen Kardítsan kaupungista. Järvi syntyi, kun Tavropós padottiin 1950-luvulla. Se on saanut nimensä Nikólaos Plastíraksesta, kenraalista ja Kreikan myöhemmästä pääministeristä, jonka kerrotaan ensimmäisenä ehdottaneen padon rakentamista vuonna 1925. Hanke herätettiin henkiin 1950-luvulla ja pato valmistui vuonna 1959. Pato on noin 200 metriä pitkä ja noin 83 metriä korkea. Pato toimii vesivoimalana. Lisäksi tekojärveä käytetään Thessalian tasangon kasteluun. Järven alkuperäinen nimi oli "Tavropós-järvi" (Λίμνη Ταυρωπού, "Límni Tavropoú"), mutta se nimettiin uudelleen Plastíraksen kunniaksi vuonna 1984.


title: Plastíras

text: Plastíras on Kreikan tunnetuimpia järviä maisemiensa ansiosta, ja sen ympäristöä on joskus kutsuttu ”Pikku-Sveitsiksi”. Järven alue on Natura 2000 -aluetta. Järven ympärillä sijaitsevat muun muassa kylät Morfovoúni, Keraséa, Kryonéri, Lamperó, Mesenikólas ja Nevrópoli.


title: Ylíki

text:
Ylíki (, myös "Ilíki"), antiikin Hylike (, ), on järvi Boiotiassa Keski-Kreikassa. Se on Kreikan kymmenenneksi suurin luonnonjärvi ja sen pinta-ala on noin 19,1 neliökilometriä. Ylíki on suurimmillaan noin 10,8 kilometriä pitkä ja noin 5,6 kilometriä leveä. Järvi sijaitsee 80 metrin korkeudella merenpinnasta ja sen suurin syvyys on 24 metriä.
Ylíki sijaitsee noin kahdeksan kilometriä pohjoiseen Thívan kaupungista. Antiikin aikana sen lähellä sijaitsi Hylen kaupunki, josta se sai nimensä. Nykyisin järven pohjoispuolella sijaitsee Ylíkin kylä. Kifisós-joki laskee järveen sen luoteisosassa. Ylíki-järven koillispuolella sijaitsee Paralímni-järvi ja länsipuolella entisen Kopais-järven tasanko eli Kopaḯda.


title: Ylíki

text: Vuodesta 1956 Ylíki on ollut kytketty Marathónaksen tekojärveen Ateenan vesihuoltoa varten. Nykyisin vesihuolto on järjestetty enimmäkseen muuta kautta, ja Ylíkin vettä käytetään vain tarvittaessa.


title: Nyt alkoi elämä

text: Nyt alkoi elämä on Jouko Turkan vuonna 1996 ilmestynyt romaani. Sen on kustantanut Otava.


title: Nyt alkoi elämä

text: Kirjan alanimi on "Kirjeromaani" ja nimensä mukaisesti tarina koostuu kirjeistä, jotka kirjan päähenkilöt kirjoittavat toisilleen.


title: Kotiseutuyhdistys

text: Kotiseutuyhdistykset ovat paikallisia yhdistyksiä, joiden tehtävänä on pitää huolta paikallisista erityispiirteistä ja kotiseudun omaleimaisuudesta ja kehittää niitä ja seudun viihtyvyyttä.


title: Kotiseutuyhdistys

text: Yhdistykset toimivat kaupunginosan, kylän, kotikunnan ja kotimaakunnan tasolla, ja niiden yhteiselin on 1949 perustettu Suomen Kotiseutuliitto. Yhdistyksiä on perustettu etenkin 1950-luvulla, jolloin päätoimintana oli yleisen kansankulttuurin tallentaminen ja luonnon ja ympäristön vaaliminen. Sittemmin on toiminta ollut kokonaisvaltaisempaa, kotisseudun kehittäminen laajemmin. Vanhin suomalainen kotiseutuyhdistys on Lohjan Kotiseuduntutkimuksen Ystävät. Sen perusti Robert Boldt vuonna 1894.


title: Islamilainen kirjallisuus

text:
Islamilainen kirjallisuus on keskeinen osa Välimeren alueen kirjallisuutta. Se on saanut vaikutteita vanhemmasta seemiläisestä kirjallisuudesta, esi-islamilaisesta Persiasta ja hellenistisestä maailmasta ja itse antanut vaikutteita kaikkialla Lähi-itään ja Afrikkaan sekä erityisesti keskiajalla Eurooppaan. Islamilais-arabialainen kirjallisuus voidaan jakaa perusjaksoihin, jotka ovat vain osittain yhteneviä arabien historian jaksojen kanssa. Arabialaisen kirjallisuuden varhaisin ja nykyaikaan asti esikuvallisena säilynyt jakso on esi-islamilaisen runouden kausi. Kirjallisuudessa esi-islamilaisen kauden voi ainakin eräiden lajien kohdalla hyvin katsoa jatkuvan pitkälle 600-luvun puolivälin jälkeen, sillä islamin syntyminen ei heti vaikuttanut kirjallisuuteen.
Islamilais-arabialaisen kirjallisuuden tunnetuimpia kertomuksia ovat persiasta arabiaksi käännetty "Tuhat ja yksi yötä".
Jo ennen islamin syntyä Arabian niemimaan eri heimot olivat paljon tekemisissä toistensa kanssa. Niemimaalla oli suhteellisen yhtenäinen runoperinne, ja runoilijat tuntuvat käyttäneen hyvin pitkälle standadisoitua taidekieltä, jossa oli piirteitä eri murteista. Aivan kuten kaikissa esikirjallisissa kulttuureissa, myös Arabian niemimaalla sepitettyjä runoja säilytettiin aluksi muistitiedoissa. Kullakin runoilijalla oli oma oppipoikansa ("rawi"), joka aluksi opetteli ulkoa ja esitti mestarinsa runoja, mutta usein kehittyi lopulta itsenäiseksi runoilijaksi.


title: Islamilainen kirjallisuus

text:
Sekä rawit että ei-ammatilliset runonlaulajat säilyttivät vanhojen mestareiden runoja ilmeisesti 500-luvun alusta alkaen. Jo 600-luvun puolivälissä runoja on ehkä merkitty muistiin, mutta varsinainen keräyskausi sijoittuu 600-luvun loppuun ja 700-luvulle, siis yli 200 vuoden päähän vanhimpien runojen sepittämisajasta. Useimmiten runojen tarkka muoto on kärsinyt varsinkin pitkän suullisen periytymisen aikana. Usein saman runon tapaakin vaihtelevissa asuissa: säkeiden määrä vaihtelee, niiden järjestyksessä on eroja, yksittäiset sanat on korvattu toisilla jne.
Esi-islamilaisen runouden ydin on qasida, tavallisesti n. 30-80-säkeinen runo, joka rakentuu perinteen määräämistä osista. Qasidan lisäksi esi-islamilaiset runoilijat sepittivät lyhyitä runoja ("qit'a"), joiden sisältö vaihtelee hyvin laajoissa rajoissa. Pituudeltaan ja arvostukseltaan näiden kahden väliin jää esi-islamilaisen kauden kolmas runolaji, "marthiya", sururuno (elegia).


title: Islamilainen kirjallisuus

text: Arabialainen kirjakielinen runo - muutamaa myöhemmin käsiteltävää poikkeusta lukuun ottamatta - koostuu yksittäisistä säkeitä eikä säkeistöistä. Yhden runon jokaisessa säkeessä on sama loppusointu läpi koko runon (ns. "monoriimi"), eikä myöskään mitta voi vaihtua kesken runon. Esi-islamilaiset säkeet olivat enimmäkseen pitkiä (9-10 sanaa), ja säe jakautui kahteen puolisäkeeseen, joista vain jälkimmäisessä on riimi.


title: Islamilainen kirjallisuus

text:
Qasidan rakenne:
Nasib-osassa runoilija usein pysähtyy muistelemaan nuoruudenrakastettuaan tämän heimon entisille asuinsijoille. Keskeistä koko nasib-osalle on muistelu. Matkakuvaus ("rahil") keskittyy tavallisesti runoilijan kamelin fyysiseen kuvailuun ja sen sitkeyden ja pelottomuuden esittelyyn; vaivihkaa runoilija pääsee näin puhumaan itsestään.


title: Islamilainen kirjallisuus

text:
Qasidalle on leimallista vahva kuvailevuus ja kerronnan vähyys. Abbasidikaudella eroottisen osan tilalle tulee usein viini- tai luontokuvaus, joskus myös mietelmärunoutta. Kameli- tai matkakuvaus lyhenee tai jää kokonaan pois.
Islamin synty ei heti vaikuttanut runouteen. Beduiinirunous jatkui melko samanlaisena usean vuosikymmenen ajan, viimeisenä beduiinirunoilijana mainitaan usein Dhu al-Rumma (k. 735). Muhammedin ympärille ryhmittyneet runoilijat noudattivat Profeetan ylistykseksi tai hänen vihollistensa pilkaksi sepittämissään runoissa samoja muotoja kuin pakanalliset edeltäjänsä ja vastustajansa, ja islam näkyy heidän runoissaan tavallisesti vain pinnallisena lisäyksenä.


title: Islamilainen kirjallisuus

text: Hieman selkeämmin islam alkaa näkyä runoissa vasta 600-luvun lopussa. Islamia edeltäneen ajan qasida - monine pakanuuden ajan ihanteineen - säilyi kuitenkin runouden esikuvana nykyaikaan asti, sillä islamilaiset teemat eivät syrjäyttäneet edeltäjiään, vaan tulivat niiden rinnalle. Selkeimmin islamin vaikutus näkyy 700-luvulla syntyvässä "zuhdiyya"- 1. askeesirunoudessa ja tietysti suufilaisessa runoudessa, joka kukoisti hieman myöhemmin.


title: Islamilainen kirjallisuus

text:
Moni 800-luvun taitteessa kukoistukseensa kohonnut runolaji juontaa juurensa umaijadikaudelta. Näitä ovat esim. ideologiset runot, pilkkarunot, viiniruonot, jahtirunot ja rakkausrunot.
Umaijadikauden ja abbasidikauden alussa syntyneet rakkausrunon lajit eivät enää myöhemmin säilyneet puhtaina vaan risteytyivät: runoilijat yhdistelivät samoihin runoihin ei lajeista otettuja teemoja. Tärkeimmät kehityslinjat ovat:


title: Islamilainen kirjallisuus

text: Koraania lukuun ottamatta arabialainen proosakirjallisuus syntyy huomattavasti runoutta myöhemmin. Sen yleisin laji on anekdootti, harvoin edes sivun mittainen, usein huvittava proosakertomus. Anekdoottikirjallisuus syntyy suullisena, ja myöhemmin muistiinmerkityt anekdootit voidaan usein jäljittää vuosiin 600-800. Parin seuraavan vuosisadan aikana arabialaiset kirjailijat muokkasivat aineistoa hyvin vapaasti ja loivat parhaimmillaan italialaista renessanssinovellia muistuttavia pienoiskertomuksia. Sittemmin anekdoottikirjallisuus taantui ja perittyä aineistoa siirrettiin kokoelmateoksesta toiseen hyvin vähäisin muutoksin, eikä varsinaisesta luovasta kirjallisuudesta voi juuri puhua.


title: Islamilainen kirjallisuus

text:
Arabialainen anekdootti pyrkii lähes aina näyttämään historialliselta. Käytännössä tämä tarkoittaa, että anekdootit ovat joko historiallisia (mm. tosikertomukset historiallisista henkilöistä), pseudohistorillisia (historiallisten henkilöiden nimiin pantuja tarinoita) tai historiasta irrallaan (päähenkilöt ovat tyyppejä: eräs beduiini, muuan orjatyttö). Varsinaiset avoimen sepitteelliset tarinat ovat anekdoottikirjallisuudessa harvinaisia.
Termiä Adab on vaikea kääntää tai edes määritellä tarkasti: sillä tarkoitetaan lähinnä kirjallisuudenlajia, jossa yhdistyy erilaista sivistyneen miehen kasvatukseen liittyvää ainesta, runonsäkeitä, anekdootteja, mallikirjeitä, puheita, puhtaasti filologista ainesta, sananlaskuja jne. Usein adabin tehtäväksi on määritelty huvittaminen ja opettaminen.


title: Islamilainen kirjallisuus

text: Adab-kirjallisuuden syntyyn vaikuttivat ratkaisevasti persialaisesta kirjallisuudesta saadut vaikutteet; kirjoitetun adabin voikin sanoa syntyneen 750 tienoilla persialaisten satujen, hovietikettiin liittyvän kirjallisuuden ja sananlaskujen tultua tunnetuiksi arabialaisina käännöksinä. Adabin syntyvaiheessa Ibn al-Muqaffa (k. 757) olii keskeisessä asemassa: persialaissyntyinen kirjailija käänsi mm. eläinsatukokoelman "Kalila ja Dimna" ja sepitti varhaisimman arabialaisen ruhtinaspeilin "al-Adab al-kabir". Kuuluisimpia filologisia adabikirjailijoita on vuonna 868 kuollut tyylitaituri ja polygrafi al-Jahiz. Al-Jahiz käsitteli teoksissaan lähes kaikkea maan ja taivaan välillä, kuten käy ilmi valikoimasta hänen teostensa nimiä: "Saiturit, Eläinkirja, Kirja kaunopuheisuudesta, muulit, Miksi neekerit ovat parempia kuin valkoiset, Salaisuuksien säilyttämisestä ja kielen kurissa pitämisestä, Kiista tyttöjen ja poikien peremmuudesta (rakastettuina), Kirjurien huonot tavat" jne.


title: Islamilainen kirjallisuus

text: Kuuluisimpia arabialaisia kertomuksia on Tuhat ja yksi yötä. Kokoelman varhaisin tunnettu muoto on persiasta arabiaksi käännetty versio 900-luvulta nimellä Hezär afsäneh, Tuhat kertomusta. Nykyisen muotonsa kokoelma sai Egyptissä viimeisten mamelukkisulttaanien aikana (1300–1400-luvuilla), jolloin tuntematon toimittaja järjesti sadut kokoelmaksi Alf laila wa laila, Tuhat yötä ja yksi yö. Kokoelman persialaista alkutekstiä tai kokoonpanoltaan alkuperäistä arabilaista käsikirjoitusta ei ole löydetty. Euroopassa Tuhat ja yksi yötä tuli laajemmin tunnetuksi vasta 1700-luvun alussa, kun ranskalainen Antoine Galland käänsi sen ranskaksi 1500-luvulta peräisin olevasta käsikirjoituksesta. Myöhemmin Euroopassa lapsille toimitetuissa versioissa alkuperäisten tarinoiden avointa seksuaalisuutta ja raakaa väkivaltaa on karsittu.


title: Mikko Tanner

text: Mikko Tanner (29. syyskuuta 1916 Helsinki – 8. joulukuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri, teollisuusneuvos ja Neste Oy:n:n varatoimitusjohtaja ja teknillinen johtaja.


title: Mikko Tanner

text: Mikko Tannerin vanhemmat olivat sosialidemokraattinen poliitikko ja Elannon toimitusjohtaja Väinö Tanner ja Linda Tanner. Hän pääsi ylioppilaaksi Kallion yhteiskoulusta 1934 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisen korkeakoulun kemian osastolta 1938.


title: Mikko Tanner

text: Mikko Tanner palveli sotavuosina kaasunsuojelujoukoissa. Hän oli Enso Gutzeitin Tainionkosken tehtaiden laboratorioinsinöörinä 1940–1951 ja siirtyi sitten Ouluun Typpi Oy:n palvelukseen. Tanner oli aluksi typpitehtaan käyttöinsinöörinä ja toimi viimeksi Typpi Oy:n teknillisenä johtajana. Vuonna 1955 hän siirtyi Neste Oy:n palvelukseen ja ryhtyi vetämään Naantalin öljynjalostamon rakentamisprojektia. Naantalin jalostamon valmistuttua 1957 Tanner nimitettiin jalostamon isännöitsijäksi. Neste Oy:n teknillisenä johtajana toimiessaan Tanner oli mukana vuonna 1966 valmistuneen Porvoon öljynjalostamon rakentamisessa sekä tämän jalostamon laajentamisessa 1970-luvulla. Tanner oli myös Neste Oy:n varatoimitusjohtajana ja hallituksen jäsenenä. Hän sai teollisuusneuvoksen arvon 1976 ja jäi eläkkeelle 1981.


title: Énas ómiros

text: Énas ómiros () on kreikkalaislaulaja María Farantoúrin studioalbumi vuodelta 1967. Albumilla Farantoúri laulaa Míkis Theodorákisin säveltämiä, irlantilaisen Brendan Behanin runoista kreikannettuja kappaleita.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Norrmalmin uudelleenjärjestely (, myös Cityn saneeraus () oli suurisuuntainen hanke, jonka yhteydessä Tukholman Norrmalmin eteläosa, muun muassa Klaran alue rakennettiin kaupunginvaltuuston vuonna 1945 hyväksymän asemakaavan mukaisesti suurelta osin uudestaan. Hanke toteutettiin vähitellen 1950-, 1960- ja 1970-luvuilla. Alueen vanha rakennuskanta purettiin lähes kokonaisuudessaan, ja tilalle rakennettiin nykyinen Tukholman city, ja samalla rakennettiin alueella sijaitsevat Tukholman metron asemat.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Norrmalmin uudisrakentaminen oli Ruotsin historian huomattavin kaupunkisaneeraushanke, ja siihen osallistui suuri osa Ruotsin arkkitehdeista. Nedre Norrmalmin perusteellista muutosta on Ruotsissa ja muualla maailmassa paljon sekä arvosteltu että ihailtu, ja sitä pidetään yhtenä suurimmista, perusteellisimmista ja johdonmukaisista kaupunkiuudistuksista, jotka Euroopassa on toteutettu toisen maailmansodan jälkeen, mukaan luettuina sellaisetkin kaupungit, jotka olivat sodassa suurelta osin tuhoutuneet (toisin kuin sodalta välttynyt Tukholma). Norrmalmin uudisrakentaminen sai muun muassa Kansainvälisen arkkitehtiliiton ensimmäisen Patrick Abercrombien palkinnon vuonna 1961. Högtorgcity oli myös suoranaisena esikuvana monille myöhemmille rakennushankkeille Euroopassa, varsinkin Varsovassa ja Hampurissa.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Monet Norrmalmin uudelleenjärjestelyn yhteydessä rakennetut talot on nykyisin suojeltu rakennushistoriallisina muistomerkkeinä.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Ajatus Norrmalmin asemakaavan uudistamisesta ja Sveavägenin jatkamisesta Brunkebergsåsenin yli Kungsgatanilta etelään oli esitetty ja siitä oli keskusteltu jo kauan ennen kuin 1950-luvulla aloitetuista uudelleenjärjestelyistä päätettiin.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Aikoinaan Norrmalm oli rakennettu Tukholman vanhankaupungin tavoin ilman yhtenäistä suunnitelmaa, mutta 1600-luvulla Klas Larsson Fleming laati alueelle ruutukaavaan perustuvan asemakaavan, joka pitkälti myös toteutettiin. Aiheena uudelleenjärjestelyyn oli Tukholman väkiluvun nopea kasvu, joka liittyi sen asemaan suurvallaksi kasvaneen Ruotsin pääkaupunkina. Vuonna 1636 päämajoitusmestari Olog Hansson Örnehufvud sai hallitukselta tehtäväkseen laatia "katupiirustukset sekä malmeille että tänne kaupunkiin ja tehdä kadut mahdollisimman leveiksi", ja muutokset toteutettiin parikymmentä vuotta myöhemmin.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Jo 1700-luvulla Nicodemus Tessin nuorempi laati asemakaavaehdotuksen, jonka mukaan Sveavägen olisi levennetty bulevardiksi, jota samalla olisi jatkettu etelässä Gustav Adolfs torgille saakka. Toisin kuin usein on väitetty, aloitteentekijänä ei kuitenkaan ollut Kustaa III, joka suunnitteli ja pani alulle Stora Haga slottin rakennustyöt ja joka olisi halunnut tämän puistokadun yhdistävän tuon uuden palatsin Tukholman kuninkaanlinnaan.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Vapauden aikana 1700-luvulla kaupungin keskusta siirtyi yhä selvemmin Norrmalmille, jonne useimmat uudet säätyläispalatsit ja virastotalot sijoitettiin.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text:
Vuonna 1866 juristi Albert Lindhagenin johtama asemakaavakomissio, jonka jäsenenä oli myös everstiluutnantti ja Tukholman vesijohtolaitoksen perustaja Fredrik Wilhelm Leijonanker, laati yleiskaavan, jonka tarkoituksena oli tuoda kaupunginosaan ilmaa, valoa ja vihreyttä. Komissio ehdotti säännöllistä ruutukaavan mukaista katuverkkoa suurine neliskulmaisine kortteleineen sekä alueen läpi kulkevia ja toisensa leikkaavia suuria bulevardeja. Ilmeisenä esikuvana oli varsinkin Georges-Eugène Haussmannin samanaikainen kaupunkiuudistus Pariisissa, mutta vaikutteita saatiin myös Pietarista. Komissio ehdotti muun muassa 70 metrin leyistä pohjois-eteläsuuntaista, Pariisin Boulevard Sebastopolin ja Berliinin Unter den Lindenin kaltaista puistokatua, Sveavägeniä, joka olisi johtanut Brunnsvikenilta Gustav Adolfs torgille saakka. Ehdotuksessa ei otettu huomioon olemassa ollutta rakennuskantaa ja maaston muotoja, ja kadun tieltä olisivat hävinneet muun muassa Aadolf Fredrikin kirkko, Hötorget ja Brunkebergstorg. Itä-länsisuunnassa ehdotettiin katua, joka olisi johtanut Lidingöbronilta Tranebergille.
Kaupunginvaltuusto ei koskaan hyväksynyt Lindhagenin suunnitelmaa, ja siitä totuettiin 1870- ja 1880-luvuilla vain pieniä osia, nekin ankarien kiistojen jälkeen ja muunneltuina. Sveavägenistä tuli 33 metrin levyinen pääkatu, ja jotta kirkko säästyisi, se siirrettiin Lindhagenin ehdottamaa linjausta idemmäksi. Lisäksi se ulottui etelässä vain yhden korttelin verran Kunsgatanin eteläpuolelle.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Sveavägenin jatkamisesta kiisteltiin jälleen 1910-luvulla Lindhagenin suunnitelmien pohjalta. Vuonna 1912 vahvistettiin kaupunkisuunnittelupäällikkö Per Olof Hallmanin suunnittelema asemakaava, jonka mukaisesti Sveavägeniä oli määrä jatkaa Kungsgatanilta etelään Hamngatanille, kaupungin taloudellisten vaikeuksien vuoksi kuitenkin vain 18 metrin levyisenä. Mäster Samuelsgatanin eteläpuolella se olisi jakautunut itäiseen ja läntiseen haaraan, joiden väliin olisi muodostunut kolmiomainen kaupunkialue ja sen keskelle Guldklimpen -niminen kortteli ("Kultakimpale"). Suunnitelma on merkitty Carl-Otto Krakaun vuonna 1926 laatimaan Tukholman karttaan. Guldklimpenin paikalle rakennettiin myöhemmin aukio, jonka nimenä oli ensin Sveaplatsen, nykyinen Sergelin tori.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Suunnitelmaa ei sellaisenaan koskaan toteutettu, mutta kun kun Sveavägeniä paljon myöhemmin ja monien ehdotusten jälkeen päätettiin jatkaa, se sai suunnilleen Hallmanin ehdotuksen mukaisen linjauksen, vaikka ei haaraudukaan hänen ehdottamallaan tavalla.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Per Olof Hallman erosi kaupunkisuunnittelupäällikön virasta vuonna 1927, ja lautakunta päätti antaa tehvävän maan arvostetuimmalle kaupunkisuunnittelijalle, Albert Lilienbergille, jolla oli vastaava virka Göteborgissa.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Pitkällinen kiista Norrmalmin uudelleenrakentamisesta alkoi jo 1920-luvulla sitä mukaa kuin liikenne kasvoi. Päätöksentekoa viivyttivät katkerat riidat, jotka jopa jakoivat poliittisia puolueita. Myös toinen maailmansota viivytti hankkeen toteuttamista.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text:
Laaja yksimielisyys vallitsi siitä, että Nedre Norrmalmin modernisointi tavalla tai toisella oli tulossa ajankohtaiseksi. Yleisesti katsottiin, että selviä muutostarpeita olivat varsinkin:
Aikakautta leimasi myös edistysoptimismi. Funktionalistiset aatteet olivat Tukholman näyttelystä 1930 lähtien saaneet Ruotsissa vankan jalansijan. Monet kantakaupungin ahtaissa huoneistoissa asuneet lapsiperheet muuttivat uusille asuntoalueille kuten Tranebergiin ja Hammarbyhöjdeniin.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Virkaansa vastanimitetty kaupunkirakennusjohtaja Albert Lilienberg laati vuonna 1928 Tukhuolman yleiskaavaehdotuksen, josta tuli lähtölaukaus vuonna 1945 päätökseen johtaneelle prosessille. Lilienbergin ehdotuksen mukaan Sveavägeniä olisi jatkettu Hamngatanille ja edelleen Gustav Adolfs Torgille, samoin kuin aikoinaan Lindhagenin ja Tessinin vanhoissa suunnitelmissa.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Jotta rakennukset uuden Sveavägenin varrella veisivät mahdollisimman vähän maapinta-alaa, Lilienberg halusi rakentaa kymmenen art deco -tyylistä pilvenpiirtäjää, minkä ajatuksen hän oli saanut käydessään New Yorkissa. Suoranaisena esikuvana oli Times Square. Jo aikaisemmin oli Kungsgatan ja sen varrella olevat tornitalot, Kungstornen, rakennettu amerikkalaisten esikuvien mukaan.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Yleiskaavaehdotusta ei kuitenkaan hyväksytty, vaan se hylättiin kaupunginhallituksessa tiukassa äänestyksessä. Sen vaikutusvaltaisiin vastustajiin kuului kansanpuoluelainen poliitikko Yngve Larsson.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Vuonna 1932 Tukholman kaupunki julisti kansainvälisen asemakaavakilpailun Nedre Norrmalmin uudelleenjärjestelemiseksi. Kilpailuun jätettiin 350 ehdotusta, joista monet olivat aikakauden huomattavimpien arkkitehtien laatimia. Esimerkiksi Le Corbusier'n ja Alvar Aallon ehdotukset olisivat edellyttäneet, että laajat osat Tukholman kantakaupungista olisi purettu uusien korkeiden rakennusten tieltä. Le Corbusier'n ehdotuksessa ""Voisin"" ("Naapuri") uudenaikaiset lamellitalot olisivat täyttäneet myös koko Södermalmin. Saksalainen arkkitehti ja entinen Bauhausin rehtori Walter Gropius, joka oli Sven Markeliuksen läheinen tuttava, pyysi tietoa kilpailusta mutta ei koskaan laatinut omaa ehdotustaan. Myös arkkitehti Sigurd Lewerentz osallistui kilpailuun, mutta hänen ehdotuksensa ei saanut osakseen suurempaa ymmärtämystä. "Le Corbuisier'n henki liikku ehdotuksen yllä": samoin kuin Le Corbuisier, myös Lewerentz jakoi kaupungin eri alueisiin liikennettä, asutusta ja virkistystä varten.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Kilpailussa jaettiin ensin kolme pääpalkintoa, yksi lontoolaiselle ja yksi newyorkilaiselle arkkitehtitoimistolle sekä kolmas kahdelle Tukholman kaupungin virkamiehelle, kiinteistöviraston siviili-insinööri Åke Virginille ja kaupunkisuunnitteluviraston arkkitehti Thure Bergentzille Heidän ehdotuksensa muistutti suuresti Lilienbergin suunnitelmaa. KOska Albert Lilienberg oli palkintolautakunnan jäsen, heidän ehtotuksensa kuitenkin diskvalifioitiin, sillä kilpailutuomareille läheiset henkilöt eivät saaneet osallistua kilpailuun ja Lilienberg oli Bergentzin esimies.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Aikakauskirjassa "Byggmästaren" Sven Markelius arvosteli vuonna 1934 koko kilpailua. Hänen mukaansa Le Corbusier'n ehdotus kuului niihin, joita ei haluttaisi nähdä toteutettuina. Markelius oli myös sitä mieltä, että kun jostakin niin paikallisesta kysymyksestä kuin Tukholman kantakaupungin suunnittelusta järjestetään kansainvälinen kilpailu, ulkomaalaiset osallistujat eivät kykene asianmukaisesti perehtymään asiaan. Sen sijaan Svenska Dagbladetin toimittaja ihailivat ehdotusta. Lehden numerossa 23. joulukuuta 1933 hän kirjoitti muun muassa: "Johdonmukaisin utopistisista ehdotuksista" ja "Pitäisi lunastaa" sekä "Henkevä tukholmalainen muunnelma Le Corbusier'n ihanneasemakaavasta."


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Kilpailu ei siis Norrmalmin uudelleenrakennushanketta eteenpäin, ja työtä jatkettiin Albert Lilienbergin hengeessä Tukholman kaupunkirakennusvirastossa runsaan arvostelun saattelemana.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Tage William-Olsson, joka suunnitteli myös Slussenin liikennejärjestelyt eritasoliittymineen, oli yksi hanketta eniten arvostelleista arkkitehdeistä ja esitti vaihtoehtoisen ehdotuksensa, kuten myös Paul Hedqvist, joka tuolloin toimi Kuninkaallisen taidekorkeakoulun professorina. Kaupungin puutarhamestari Holger Blom piti kaupunkirakennusviraston erilaisua ehdotuksia mutkikkaina ja optimismissaan naiiveina, ja Erik Lallerstedtin mukaan viraston ehdotusten toteuttaminen olisi merkinnyt, että kaupunki olisi ollut purkutöiden alaisena vuosikymmeniä, mitä olisi ehdottomasti pitänyt välttää.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Nedre Norrmalm oli yksi suunnittelijoiden ja arkkitehtien maailmansotien välisenä aikana pohtimista ja väittelemistä suurista kysymyksistä.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Asian poliittinen käsittely oli hidasta, eikä päätöstä saatu aikaan, niin kauan kuin valta Tukholman kaupungintalossa oli sosiaalidemokraateilla yhdessä kommunistien kanssa. Ainoa suunnitelmaa suoranaisesti vastustanut puolue oli Maltillinen kokoomus, mutta sillä ei ollut työstettyä vastaehdotusta, jolla se olisi voinut vaikuttaa yleiseen mielipiteeseen.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Sen sijaan, että Lilienbergin suunnitelmassa Sveavägen jatkui Gustav Adolfs Torgille saakka, sen päätepisteeksi tuli nyt Sveaplatsen (myöhempi Sergelin tori), josta johti tunneli Tegelbackenille, jossa väylä liittyi nykyiseen Centralbroniin. Lilienbergin kannattamaa kaupunginvaltuuston ehdotusta vastaa esitettiin useita painavia perusteita:


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Liikennetunnelia Brunkebergsåsenin ali ja edelleen itään, nykyistä Klaratunnelnia, ehdotettiin ensimmäisen kerran vasta vuoden 1962 asemakaavassa. Monet liikennekysymykset odottivat kuitenkin edelleen ratkaisuaan. Liikenneongelmat olivat suuret esimerkiksi Tegelbackenilla, jossa rautatie, raitioliikenne ja katu leikkasivat toisensa samassa tasossa ja jossa alinomaa laskeutuvat rautatien puomit saivat toistuvasti aikaan suoranaisen kaaoksen, niin sanotun Tegelbackenin kurjuuden ().


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Hötorgetin pilvenpiirtäjistä oli keskusteltu jo siitä saakka, kun Artur von Schmalensee vuonna 1928 ehdotti sinne rakennettavaksi yhdeksää 30-kerroksista tornitaloa. Myöhemmissä ehdotuksissa saattoi olla kaksi, kolme, neljä tai kuusi tornitaloa. Laaja yksimielisyys vallitsi siitä, että tornitalot kuuluivat kaupungin keskustaan, mutta niiden muotoilusta ja lukumäärästä oli erilaisia mielipiteitä. Kaupunkisuunnitteluvirasto työsti pitkään vaihtoehtoa, jossa olisi ollut neljä tornitaloa, mutta kun haluttiin suurta rakennustehokkuutta, sen saavuttaminen neljällä tornitalolla oli vaikeampaa kuin viidellä. Lisäksi luvulla viisi oli erilainen symbolinen merkitys kuin neljällä, eli kuten kaupunkirakennusviraston arkkitehti David Helldén sanoi: "...daamille annetaan viisi ruusua, ei neljää." Paul Hedqvist oli kuitenkin sitä mieltä, että kaupunkirakennusviraston ehdotus muistutti eräänlaista "Grönköpingin Manhattania", kun taas hänen omaa ehdotustaan kuusine tornitaloineen nimitettiin väittelyssä "Gröndalin Manhattaniksi". Nimitys viittasi samoihin Gröndaliin samoihin aikoihin rakennettuun "Stjärnhusen" -nimiseen rakennusryhmään..


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Nedre Norrmalmin uudelleenrakentamisen kustannukset arvioitiin noin 40 miljoonaksi kruunuksi, mihin sisältyi katujen ja talojen rakentaminen. Lisäksi Nedre Norrmalmin kautta kulkeva metrolinjan osuus maksoi 7,3 miljoonaa kruunua, Tegelbackenin katujärjestelyt noin 18 miljoonaa kruunua ja Blasieholmenin ali johtavaksi suunniteltu tunneli noin 16,8 miljoonaa kruunua. Kaikkiaan kustannukset olisivat näin olleet 82 miljoonaa kruunua vuoden 1939 rahanarvon mukaan.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Yngve Larssonin aloitteesta kaupunginvaltuusto päätti vuonna 1944 laatia Tukholmalle uuden yleiskaavan. Kaupunkisuunnitteluvirasto laati keväällä 1945 liikennejärjestelmän perusteita käsitelleen muistion nimeltä "Det framtida Stockholm: Riktlinjer för Stockholms generalplan" ("Tulevaisuuden Tukholma: Tukholman yleiskaavan suuntaviivoja"). Päätös Sveagatanin jatkamisesta Hamngatanille tehtiin kaupunginvaltuustossa 18. kesäkuuta 1945, ja yleiskaava hyväksyttiin vuonna 1946.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Myöhemmin vuoden 1946 yleiskaavan pohjalta laadittiin tarkennetut ja laajennetut kaavat "Cityplan 1962" ("City 62") ja "Cityplan 1967" ("City 67").


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Tukholman kaupunki oli jo 1930-luvulla hankkinut monia kiinteistöjä mahdollistaakseen Sveavägenin jatkamisen Hamngatanille. Vuonna 1953 säädettiin erikoislaki, "Lex Norrmalm", joka teki kaupungille helpommaksi pakkolunastaa kiinteistöjä suurta uudelleenrakennushanketta varten. Lakia arvosteltiin siitä, että se kohti alueen slummiutumiseen, ja se kumottiin vuonna 1979, sen jälkeen kun kaksi tontinomistajaa oli valittanut Euroopan ihmisoikeustuomioistuimeen ja heidän valituksensa oli hyväksytty.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Varsinainen uudelleenrakentaminen aloitettiin 1960-luvulla samanaikaisesti Tukholman metron kanssa. Metrotunneli oli rakennettava avokaivantona, sillä sen linjaus kulki suoraan Brunkebergsåsenin soran ja hiekan läpi. Muu ei tuohon aikaan olisi ollut teknisesti mahdollista.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Kaupunkiuudistuksen päätoteuttaja 1960-luvulla oli kaupunkineuvos Helge Berglund. Myöhemmin, 1960-luvulta lähtien uudistusta johti Hjalmar Mehr.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Suunnittelusta vastannut arkkitehti oli Sven Markelius. Hän toimi Ruotsin rakennushallituksen tutkimusosaston päällikkönä vuosina 1938–1944 ja myöhemmin Tukholman kaupunkisuunnittelupäällikkönä 1944–1954. Tässä virassa hän seurasi Albert Lilienbergiä, joka siirtyi eläkkeelle vuonna 1944.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Kun työt Nedre Norrmalmilla vuonna 1945 aloitettiin, aavattiin Markeliuksen johdolla Malmskillnadsgatanin varrella erityinen "Norrmalmin konttori" (). Sinne Markelius kokosi uuden arkkitehdeistä, liikenneteknikoista ja muista asiantuntijoista koostuneen ryhmän, johon kuului muun muassa arkkitehti David Helldén.. Fyysisen suunnittelun perustaksi otettiin Paul Hedqvistin ehdotus vuodelta 1939. Vuonna 1946 David Helldén esitteli kaupunkirakennusviraston ehdotukset, jotka koskivat "Sveaplatsen"-nimistä aukiota (nykyistä Sergelin toria) ja Högtorgscityä. Siinä olivat jo mukana ne viisi tornitaloa, joita Yngve Larsson oli nimittänyt "viideksi torventoitotukseksi.".


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Vuonna 1951 perustettiin cityn uudelleenrakentamista edistämään erityinen elin, Nedre Norrmalmsdelegationen. Tarkoituksena oli varmistaa, että kaupungin eri viranomaisten yhteistyö Norrmalmin uudisrakentamiseksi sujuisi mahdollisimman tehokkaasti ja nopeasti.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Vanhojen rakennusten purkaminen aloitettiin maaliskuussa 1952 Malmskillnadsgatanin ja Sergelgatanin välisestä korttelista, jonka läpi Sveavägeniä oli määrä jatkaa Kungsgatanilta Hamngatanille. Seuraavien 20 vuoden aikana purkamista jatkettiin Jakobsgatanille saakka. Alueella ennestään olleista noin 600 rakennuksesta purettiin 355.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Vanha Telefontornet Brunkebergstorgetin laidalla purettiin vuonna 1953 sen jälkeen kun se oli vahingoittunut tulipalossa. Sergelin torin ympärillä oleva alue, jonka läpi metrotunneli johdettiin Brunkebergsåsenin ali, oli useita vuosia kraatterin kaltainen rakennustyömaa, jota kutsuttiin "Valtakunnankuopaksi" (Riksgropen), ennen kuin tori vuonna 1966 valmistui.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Useita katuja kuten Regeringsgatania, Malmskillnadsgatania, Hamngatania, Jakobsgatania ja Sveavägenin eteläosaa levennettiin, mikä sekin edellytti monien vanhojen rakennusten purkamista. Pitkään yritettiin säilyttää Betlehemskyrkan ja kulttuurihistoriallisesti mielenkiintoiset rakennukset Beridarebananin korttelissa, mutta kun ne olivat keskellä aluetta, niitä oli vaikea sovittaa uuteen kaupunkikuvaan ja metrotunnelin ratkaisuihin. Myös katolinen Eugenian kappeli purettiin samoin kuin Bellmanin runoissakin mainittu krouvi Tre remmare. Kungsträdgårdenia ympäriöivällä alueella purettiin Sagerska husen, Sidenhuset ja Blanche-teatteri. Myös monet Klaran alueella sijainneet sanomalehtien pääkonttorit purettiin Norrmalmin uudelleenjärjestelyjen yhteydessä, poikkeuksena kuitenkin Stockholms-Tidningenin ja Aftonbladetin talot Vattugatanin varrella, jotka purettiin vasta vuonna 1989.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Markelius olisi halunnut järjestää uuden cityn pilvenpiirtäjistä ja muista rakennuksista arkkitehtikilpailun, mutta siihen kaupungin poliitikot eivät olleet valmiit. Asiaa pidettiin kiireellisenä, eikä pitkään kilpailuun ja ehdotusten arvosteluun ollut aikaa; kysymyksestä oli keskusteltu vuosikymmeniä ja nyt haluttiin nähdä tuloksia.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Tehtävä jaettiin Ruotsin maineikkaiden arkkitehtitoimistojen kesken. Sven Markelius itse sai tehväkseen suunnitella kolmannen tornitalon, kun taas David Helldén muotoili ensimmäisen tornitalon, Hötorgscityn ja siihen kuuluvan Hötorgshallenin, Sergelteatternin ja Sergelin torin. Toisen tornitalon piirsi Anders Tengbom, neljännen Lars-Erik Lallestedt ja viidennen, alun perin hotelliksi tarkoitetun Backström & Reinius.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Tukholman metron eteläinen ja läntinen linja yhdistettiin 24. marraskuuta 1957, kun Slussenin ja Hötorgetin välinen osuus avattiin. Nykyisin nämä muodostavat Vihreän linjan. Vuonna 1964 avattiin linja 2, nykyinen Punainen linja, joka johti lounaisista esikaupungeista Skärholmenista ja Bredängistä Östermalmille.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Kun Högtorgscity vuonna 1966 valmistui ja viides, lähimpänä Sergelin toria sijaitseva tornitalo vihittiin, oli uudisrakentamisen ensimmäinen vaihe saatu päätökseen.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Sergelin torin eteläpuolisesta alueesta Tukholman kaupunki ja Riksbanken järjestivät ideakilpailun vuosina 1965–1966. Kilpailun lähtökohtana oli vuoden 1962 yleiskaava, joka perustui kaupungin vuonna 1945 tekemään päätökseen. Loppukilpailussa mukana olivat EGT-ryhmän eli Ralph Esrkinen, Léonie Geisendorf ja Anders Tengbomin ehdostus "Corso" sekä Peter Celsingin ehdotus. Monien kilpailulautakunnan jäsenten mielestä EGT-ryhmän ehdotus oli jotakin uutta ja positiivista, ja lautakunta päätti lunastaa ehdotuksen. EGT-ryhmän ehdotuksessa kaupungin kaksi keskusaukiota, Sergelin tori ja Kustaa Vaasan tori yhdistettiin sekä näköyhteyksin, toiminnallisesti että liikenteellisesti, mutta se poikkesi täysin vahvistetusta yleiskaavasta.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Vilkkaan väittelyn jälkeen valittiin jatkosuunnittelun pohjaksi Celsingin ehdotus, koska se oli yleiskaavan mukainen, mutta sitä muunneltiin. EGT-ryhmän ehdotuksen hylkääminen johtui osittain kielteisestä arvostelusta, jonka se sai osakseen City 67 -suunnitelmassa. Niinpä Peter Celsingin Kulturhuset Sergelin torin laidalla ja Riksbankenin talo Brunkebergstorgetin laidalla täyttivät alueen viimeisen suuret tyhjät tontit vuosina 1968–1976, ja vanha ajatus näköyhteyden avaamisesta Hagaparkenista Sveavägeniä myöten Kustaa Aadolfin torille ja kuninkaanlinnalle haudattiin täten lopullisesti. Celsing ei ehtinyt nähdä töitään valmiina, sillä hän kuoli vuonna 1974.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Muita suuria uudisrakennuksia 1960- ja 1970-luvuilta ovat:


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Klaaran kirkon, Sergelin torin ja niihin rajoittuvan alueen alle rakennettiin myös yksi Ruotsin suurimmista väestösuojista, Klaran väestönsuoja, noin 12 000 henkilölle.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: "City 67" -suunnitelman mukaan uudelleenrakentamishanketta olisi edelleen jatkettu. Vaiheet 3, 4 ja 5 olisivat käsittäneet muun muassa Tunnelgatanin leventämisen paikalliseksi pääkaduksi, osan Östermalmia Humlegårdsgatanille ja Sibyllegatanille saakka sekä Blasieholmenin, jonka poikki olisi johdettu uusi liikenneväylä, Blasieholmsleden. Näitä vaiheita ei kuitenkaan koskaan toteutettu.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text:
Historiallisia kuvia rakennusvaiheista 1950- ja 1960-luvuilta
Uudisrakentamisen ensimmäisen vaiheen aikana, jolloin Högtorgscity ja viisi tornitaloa rakennettiin, hankkeella oli laaja kannatus ja tulevaisuusoptimismi vallitsi niin suuren yleisön kuin kulttuuriväenkin keskuudessa. Esimerkiksi kirjailija Per Wästberg oli vuonna 1957 sitä mieltä, että puolittain vanha slummiasutus Klarassa jouti purettavaksi eikä siellä "ollut mitään, minkä säilyttämisestä voisi olla jollekulle iloa."


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Vuosien 1962 ja 1967 yleiskaavojen mukaisesti toteuttua vaihetta 2 sen sijaan sai osakseen vastustusta arkkitehtien, taiteilijoiden, kirjailijoiden, historioitsijoiden ja jopa kaupungin omien liikenneasiantunitjoiden taholta. Erityisesti arvosteltiin sitä, että tulevaisuuden Cityssä ei ollut varattu lainkaan tilaa kulttuurille. Tältä osin tilanne kuitenkin muuttui, kun kaupunki päätti rakentaa alueelle Kulturhusetin.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Toisin kuin monia laajoja purku- ja uudisrakennushankkeita muualla maailmassa, Norrmalmin uudelleenrakentamista eivät panneet alulle yksityiset liikeyritykset vaan kaupungin hallinto. Suunnittelijoiden pettymykseksi liike-elämä oli päin vastoin halutonta rakentamaan uutta Cityä, eikä se halunnut alistua tonttioikeusjärjestelmään ja alistua kaupungin määräyksiin. Seurauksena oli, että vaikka alueen vanha rakennuskanta oli purettu lyhyessä ajassa, monilla tonteilla kesti kauan, ennen kuin tilalle alettiin rakentaa mitään uutta.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Kun jotkut Ruotsin suurista pankeista pitkään epäröityään lopulta alkoivat täyttää rakennustyömaan monttuja pankkipalatseilla, niillä ei ollut mitään suurempaa näkemystä arkkitehtuurista, lukuun ottamatta Carl Nyrénin Sparbankshusetia Hamngatanin varrella. Muutoin taloudelliset näkökohdat syrjäyttivät esteettiset arvot täysin, ja arkkitehtuurihistorioitsija Bredric Bedoire nimittikin vuonna 1985 tulosta "sieluttomaksi säilykepurkkiarkkitehtuuriksi, synkäksi taustaksi ABABin vartijoiden ja prostituoitujen kaupunginosalle."


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Mullistuksen tuomitsivat ankarasti monet ajan kulttuurihenkilöt kuten Per Anders Fogelström, Lars Gyllensten, Cornelis Vreeswijk, Karl Vennberg ja arkkitehtuurihistorioitsija och arkitekturhistorikern Göran Lindahl. Kun työmaakuopat ammottivat tyhjillään vuosikausia ja purettujen rakennusten jäljiltä tyhjiksi jääneitä tontteja käytettiin autojen pysäköintialueina, suuri yleisökin kyllästyi tilanteeseen. Arvostelu huipentui vuoden 1971 kuuluisaksi tulleeseen "jalavariitaan", muutaman päivän kestäneeseen kahakkaan vastaustajien ja kaupungin viranomaisten välillä, mikä lopulta johti siihen, että suunnitellun metroaseman sisäänkäyntiä siirrettiin Kungsträdgårdenin jalavien säästämiseksi.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Ajan henki ei enää ollut sama kuin 1940-luvulla, kun uudelleenjärjestelyistä oli päätetty. Tulevaisuusoptimismi oli pitkälti saanut väistyä sekä vuoden 1968 uusvasemmistolaisuuden että kasvavan traditionalismin tieltä. Nykyaikainen ympäristöliikekin teki jo tuloaan.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Arvostelu koski varsinkin arkkitehtuuri, jota pidettiin aivan liian steriilinä ja historiattomana, päätöksentekoprosessia, jonka katsottiin joutuneen yhä suurempaan ristiriitaan yleisen mielipiteen kanssa sekä piittaamattomuuteen alueen rakennus- ja kulttuurihistoriallisista arvoista, jotka katsottiin menetevyiksi.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Erityisesti arvosteltiin eräiden kulttuurihistoriallisesti mielenkiintoisisten rakennusten purkamista. Sellaisia olivat Drottninggatanin varrella muun muassa Wredeska Palatsen sekä Regeringsgatanin alaosan itäpuoli, jossa vielä 1950-luvulla oli 14 erilaista, 400 vuoden kuluessa rakennettua julkisivua, mutta ne kaikki korvattiin yhtenäisellä kiiltävällä alumiinisella julkisivulla.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Kuten monia muitakin samanaikaisia kaupunkirakennushankkeita, Norrmalmin uudelleenjärjestelyäkin on arvosteltu myös siitä, että se suunniteltiin liiaksi autoliikenteen, varsinkin läpikulkevan liikenteen ehdoilla. Sananparreksi on tullut, että suunnittelijoiden mukaan keskusta "toimii, koska se ainakin antaa liikenteelle mahdollisuuden liikkua."


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Monissa kriittisissä Klaran kuvausissa lainataan Jolon pakinaa vuodelta 1974, joka ilmentää arvostelua aikakaudelle tyypilliseen tapaan. Sen mukaan tietämätön amerikkalainen turisti olisi edellisenä kesänä kysynyt, pommittivatko Tukholman hajalle venäläiset vai saksalaiset. Hänen olisi pitänyt tuntea ruotsalaisten ylpeä vastaus, että he tekivät sen kokonaan itse.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Vuonna 1975 järjestettiin suuria mielenosoituksia, joissa vastustettiin alueen vielä jäljellä olleen vanhan rakennusten purkamista. Ne johtivatkin siihen, että osa silloin vielä toteutumattomista suunnitelmista peruutettiin.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text:
Myöhemminkin uudelleenrakentamista on arvostellut muun muassa dokumenttielokuvien tekijä Anders Wahlgren:
Arvostelijat korostivat sitä, että myös Tukholman vanhakaupunki oli samaan aikaan pahoin slummitutunut. Nykyisin on laaja yksimielisyys siitä, että on hyvä, että alueen vanha rakennuskanta on säilynyt. Vanhakaupunki oli kuitenkin jo kauan ennen Norrmalmin uudelleenjärjestelyä menettänyt juuri Norrmalmille merkityksensä liike-elämän ja hallinnon keskipisteenä, eikä siellä sen vuoksi ollut yhtä suurta painetta uudisrakentamiseen.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Arvosteluun vastasivat sekä uudelleenjärjestelystä päättämässä ollut Yngve Larsson että sen toteuttamista johtanut Hjalmar Mehr. Yngve Larsson myönsi, että järjestely oli koskenut katuja ja kortteleita, joilla oli takanaan pitkä historia ja joille monet siellä asuneet tukholmalaispolvet olivat antaneet oman leimansa. Mutta hänen mukaansa myös moderneilla kaduilla ja kortteleilla oli oma ilmapiirinsä ja ne saattoivat olla viihtyisiä; se ei riippunut talojen iästä vaan niiden elämästä niiden ympärillä.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text:
Hjalmar Mehr ilmoitti mielipiteenään:
Arkkitehtuurihistorioitsija Thomas Hall kirjoitti teoksessaan "Huvudstad i omvandling" vuonna 1999:
Kaupungin kiristynyt taloudellinen tilanne ja kasvava arvostelu yhdessä johtivat siihen, että uudelleenrakennushanke oli 1970-luvulla arvioitava uudestaan, ja Normmalmin kaavoituksesta tuli pitkäksi ajaksi kuuma poliittinen kiistakysymys. Jalavakiistan jälkeen sosiaalidemokraateille oli poliittisesti mahdotonta antaa Hjalmar Mehrin jatkaa talousporvarineuvoksena, ja sen sijaan hänet nimitettiin monen vuoden ajaksi Tukholman läänin maaherraksi.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Vuoden 1967 yleiskaavaa (City 67) ei toteutettu. Vuonna 1978 sen tuli voimaan täysin muutettu kaava, "Cityplan 1977".


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Norrmalmin uudelleenjärjestelyjen tuloksena Nedre Norrmalm työpaikkoineen ja toimivine liikennejärjestelyineen on nykyisin yhtenäinen avoin city, jollaista Tukholmassa ei 1930-luvulla ollut. Nyttemmin on suoritettu erinäisiä toimenpiteitä, jotka ovat lieventäneet alueen arkkitehtuurin osakseen saamaa arvostelua. Elefantti-korttelin pysäköintitalo Herkulesgatanin varrella on purettu, ja sen tilalle valmistui vuonna 2003 asuntokortteli. Hötorgetcitylle kaavailtu valoisa lasijulkisivu Hötorgetin puolella saatiin vuonna 1995 valmiiksi, kun Filmstaden Sergel valmistui (Sven Markelius oli suunnitellut paikalle Tukholman kaupunginteatterin uudisrakennusta), ja vetoiset pihat kolmannen ja neljännen tornitalon välissä lasitettiin vuonna 2000.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Klaran kaupinginosan vanhoista rakennuksista ovat yhä jäljellä muun muassa Klaaran kirkko ja Klaran vanha koulu, Rosenbad sekä vanhat palatsit Norrströmin rannalla ja Tegelbackenilla.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Keväällä 2007 Tukholman kaupunginmuseo pani toimeen kattavan inventoinnin ja luokittelun siitä, mitä Norrmalmille oli vuosina 1960–1989 rakennettu. Museo dokumentoi useita rakennuksia sanoin ja kuvin sen mukaan, miten alueen uudelleenrakentaminen oli edennyt.


title: Norrmalmin uudelleenjärjestely

text: Neljäntoista arvokkaimman rakennuksen joukossa, joiden kulttuurihistoriallisen arvonsa vuoksi olisi kulttuuriympäristölain mukaan voitu julistaa rakennusmuistomerkeiksi, oli jäljellä 11 Norrmalmin uudelleenjärjestelyn yhteydessä rakennettua, jotka olivat kauden nimekkäimpien arkkitehtien kuten Peter Celsingin ja Carl Nyrénin sekä Backström & Reinius -arkkitehtitoimiston suunnittelemia.


title: Sääksjärven koulu (Lempäälä)

text: Sääksjärven koulu on Lempäälän Sääksjärvellä sijaitseva peruskoulu, jossa on noin 800 oppilasta esikoululaisista yhdeksäsluokkalaisiin. Koulun toimintaperiaatteena on kasvattaa oppilaista itsensä tuntevia, vastuuta kantavia ja yhteistyökykyisiä kansalaisia huomioiden kunkin oppilaan yksilölliset edellytykset. Koulun rehtorina toimii Anna-Maija Hakuni-Luoma.