title: Joulu natsi-Saksassa

text: Jo ennen valtaannousuaan natsipuolue levitti nationalistista propagandaa ja antisemitismia eri juhlapäivinä. Hitlerin noustua valtaan Saksassa vuonna 1933 natsit pyrkivät valjastamaan joulun natsismiin sopivaksi juhlaksi. Kristilliset perinteet nähtiin uhkana, joten joulu pyrittiin muuntamaan joulun muinaisgermaanisia perinteitä ja arjalaisia juhlistavaksi juhlaksi Kansanvalistus- ja propagandaministeriön avulla. Joulun sanoma rauhasta maan päällä ei sopinut natsien ideologiaan ja tavoitteisiin, joten joulurauha asetettiin vuonna 1937 koskemaan vain saksalaisia.


title: Joulu natsi-Saksassa

text:
Natsit korostivat Jeesuksen olleen juutalainen ja pyrkivät siirtämään Jeesuksen pois joulun vietosta. Monia joululauluja, joissa mainittiin Jeesus, muunnettiin natseille myönteisemmiksi. Monia natsimyönteisiä jouluvirsiä laulettiin yleisesti vielä lyhyen aikaa toisen maailmansodan jälkeenkin. Koska joulupukin hahmo perustui Turkissa eläneeseen kristittyyn Pyhään Nikolaukseen, natsi-Saksassa lahjat jakoi muinainen germaaninen Odin-jumala. Joulukuuseen ripustettava tähti muistutti natsien mielestä liikaa juutalaisten Daavidin tähteä ja kommunistien punaista tähteä, joten natsit alkoivat ripustaa joulukuuseen joko aurinkopyörää, hakaristia tai muinaista pohjoismaista riimua.
Natsi-Saksassa joulua juhlittiin vuoden lyhimpänä päivänä. Silloin koristeltiin joulukuusi ja sytytettiin siihen kynttilöitä, minkä ajateltiin kuvaavan valon kaipuuta. Joulukuusen tähtenä ei käytetty nykyisen kaltaista latvatähteä, vaan aurinkopyörää, hakaristiä tai muinaista pohjoismaista riimua. Natsisymboleiden käyttö joulukoristeena oli Hitlerin säätämillä laeilla kielletty, mutta natsi-Saksasta on silti säilynyt joitakin natsisymboleita sisältäviä joulukoristeita. Natsi-Saksassa lahjat jakoi muinaisgermaaninen Odin-jumala, koska joulupukki perustui kristilliseen pyhimykseen.


title: Aleksi Ainali

text: Aleksi Markus Johannes Ainali (s. 12. huhtikuuta 1995 Vihti) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Vaasan Sportia. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.


title: Aleksi Ainali

text: Ainali on Nummelan Palloseuran kasvatti. Hän siirtyi C-juniori-ikäisenä Helsingin IFK:hon kaudeksi 2010–2011. Kauden 2011–2012 päätteeksi Ainali voitti seurassa A-nuorten Suomenmestaruuden. Kaudella 2013–2014 HIFK:n A-nuoret osallistuivat myös U20 Super Challengeen, jossa Ainali oli joukkueensa paras maalintekijä kolmella osumallaan. Kaudeksi 2014–2015 hän siirtyi varaamattomana pelaajana eli ns. "franchise-pelaajana" USHL-junioriliigan Tri-City Stormiin. Ainali pelasi siellä loukkaantumisen vuoksi vain neljä ottelua ja hän siirtyi kesken kauden NAHL-junioriliigan Janesville Jetsin paitaan.


title: Aleksi Ainali

text: Kaudeksi 2015–2016 Ainali palasi Suomeen ja siirtyi Jokereiden A-nuoriin. Hän voitti koko A-nuorten SM-liigan piste- (Kari Jalonen -palkinto) ja syöttöpörssin tehoilla 17+50=67. Ainali jakoi myös sarjan alivoimamaalipörssin voiton Ässien Matias Varttisen kanssa kolmella osumallaan. Hänet valittiin A-nuorten SM-liigan lokakuun 2015 kuukauden pelaajaksi. Ainali valittiin kauden päätteeksi sarjan ensimmäiseen tähdistökentälliseen.


title: Aleksi Ainali

text: Ainali siirtyi kaudeksi 2016–2017 Alaska-Anchoragen yliopistojoukkueeseen. Joulukuussa 2016 hän kuitenkin palasi taas Suomeen ja siirtyi loppukauden 2016–2017 kattavalla ja yhden vuoden option sisältävällä sopimuksella Vaasan Sportin SM-liigajoukkueeseen. Ainali teki liigadebyyttinsä Tapaninpäivänä 26. joulukuuta 2016 vieraissa Rauman Lukkoa vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 13.27 minuuttia. Ainalin liigauran avausmaali syntyi hänen kuudennessa ottelussaan 7. tammikuuta 2017 JYPiä vastaan. Mika Lähdemäki valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi. Ainali teki tulokaskautensa aikana 27 runkosarjaottelussa tehot 4+7=11. Maaliskuussa 2017 Sport käytti hänen sopimuksessaan olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Ainalin kanssa.


title: Aleksi Ainali

text: Kauden 2017–2018 edetessä Ainali nousi Sportin ykkösketjuun Antti Kalaputaan ja Joel Kivirannan vasempaan laitaan. Hän teki läpimurtonsa SM-liigassa, jossa Ainalin ensimmäinen kokonainen kausi toi 59 runkosarjaottelussa tehot 9+22=31, joilla hän jakoi Sportin sisäisen pistepörssin kolmannen sijan Kalaputaan kanssa. Tammikuussa 2018 Ainali teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.


title: Aleksi Ainali

text: Ainali pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2013, jolloin hän voitti pronssia. Ainali pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2012, joilloin hän voitti hopeaa. Yhteensä Ainali on pelannut 40 poikien maaottelua.


title: Aleksi Ainali

text: Ainali valmistui Pohjois-Haagan yhteiskoulun urheilulukiosta keväällä 2014.


title: Mutaluikka

text: Mutaluikka ("Eleocharis mamillata") on monivuotinen, sarakasvien heimoon kuuluva tuulipölytteinen kasvilaji. Mutaluikka on ulkonäöltään "tulitikkumainen" ja muistuttaa muita, vastaavannäköisiä luikkalajeja. Mutaluikan juurakosta kasvava varsi on vihreä ja lehdetön. Varren päässä oleva kukinto on 1–2 cm pitkä, ruskea, yksittäinen tähkä. Mutaluikan kukat ovat kaksineuvoisia, ja kukinnan aikaan kukkien osat tulevat tähkästä esiin. Mutaluikka kukkii heinä-elokuussa.


title: Mutaluikka

text: Mutaluikka kasvaa tavallisesti monenlaisilla hiekkaisen, silttisen tai mutaisen pohjan omaavilla rannoilla, kosteikoilla ja ojissa. Mutaluikka on Suomessa jokseenkin yleinen Oulun korkeudelle asti painottuen hieman Lounais-Suomeen, Keski-Suomeen ja Pohjanmaalle.


title: Aleksandr Antonov

text: Aleksandr Stepanovitš Antonov (26. heinäkuuta 1889 Moskova, Venäjän keisarikunta – 24. kesäkuuta 1922 Nižni Šibrjai, Tambovin kuvernementti, Neuvosto-Venäjä) oli venäläinen sosialistivallankumouksellisen puolueen jäsen, joka toimi vuonna 1920 bolševikkien valtaa vastustaneen Tambovin talonpoikaiskapinan johtajana.


title: Aleksandr Antonov

text: Antonov syntyi räätälin poikana Moskovassa, mutta varttui Tambovin alueella. Hänet erotettiin Tambovin reaalikoulusta vallankumouksellisen toimintansa vuoksi. Hän liittyi 16-vuotiaana sosialistivallankumoukselliseen puolueeseen ja osallistui vuosina 1905–1908 puolueen maanalaisen organisaation toteuttamiin ryöstöihin. Jäätyään kiinni Jevno Azefin ilmiantamana vuonna 1909 Saratovissa Antonov tuomittiin kuolemaan, mikä muutettiin armahduksella 20 vuoden pakkotyöksi. Vietettyään kahdeksan vuotta vankiloissa eri puolilla Venäjää hän vapautui helmikuun vallankumouksen jälkeen vuonna 1917. Antonov nimitettiin 1917 Tambovin kaupungin ja sittemmin Kirsanovin kihlakunnan miliisipäälliköksi, missä asemassa hän pysyi jonkin aikaa myös lokakuun vallankumouksen jälkeen. Bolševikkien terrorin kiihdyttyä Antonov anoi siirtoa vähäisempään tehtävään Kirsanovissa ja jätti kesällä 1918 kokonaan virkansa liittyäkseen Komutšin kansanarmeijaan, joka kuitenkin pian hajosi.


title: Aleksandr Antonov

text: Kun Tambovin alueella puhkesi talonpoikien spontaaneja kapinoita, Antonov ryhtyi vuoden 1918 lopulla luomaan talonpojista maanalaista antibolševistista sissiarmeijaa. Vuoteen 1920 mennessä hänen joukoissaan oli 50 000 miestä jaettuina kahteenkymmeneen rykmenttiin ja kahteen armeijaan. Antonov oli marraskuusta 1920 heinäkuuhun 1921 Tambovin kapinallisten operatiivisen pääesikunnan päällikkö ja käytännössä koko talonpoikaiskapinan sotilaallinen johtaja. Mihail Tuhatševskin ja Vladimir Antonov-Ovsejenkon komentamat puna-armeijan joukot kukistivat Tambovin kapinan vuoden 1921 aikana. Piileskelyä jatkanut Antonov kuoli yhdessä veljensä Dmitrin kanssa tulitaistelussa tšekan miehiä vastaan vuonna 1922.


title: Mazda 121

text: Mazda 121 on Mazdan vuosina 1988–2002 valmistama pieni henkilöautomalli. 121-nimellä on myyty joillain markkinoilla myös Mazda Cosmo- (1975–1981) ja Demio (1996–2002) -malleja. Mazda 121:n korvasi pieni tila-automalli Mazda2.


title: Mazda 121

text: Ensimmäisen sukupolven Mazda 121:n valmistus alkoi vuonna 1988. Samaa mallia oli myyty jo aiemmin Ford Festiva- (1986) ja Kia Pride (1987) -nimillä. Auton suunnittelusta vastasi kuitenkin Mazda. Vuodesta 1993 lähtien iranilainen SAIPA valmisti mallia lisenssillä ja kehitti siitä kaksiovisen lavamallin, jollaista auton alkuperäiset valmistajat eivät tarjonneet.


title: Mazda 121

text: Sedan-korinen toisen sukupolven Mazda 121 tuli markkinoille vuonna 1991. Euroopan ulkopuolisilla markkinoilla mallia myytiin Autozam Revue- tai Mazda Revue -nimisenä. Autozam oli Mazdan Japanin kotimarkkinoilla vuosina 1990–1994 käyttämä tuotemerkki, jolla se markkinoi pieniä automalleja.


title: Mazda 121

text: Kolmannen sukupolven Mazda 121 oli uudellennimetty Ford Fiesta, jota valmistettiin samalla tehtaalla Englannissa sisarmallinsa kanssa. Autot erosivat toisistaan vain pienillä yksityiskohdilla. Afrikassa mallia myytiin nimellä Mazda Soho.


title: Mazda 121

text: Fiesta ja 121 kokivat vuonna 1999 pienen kasvojenkohotuksen, jossa ne saivat uudet ajovalot, puskurit ja etusäleikön. Uudistuksen myötä Mazda 121:n koritunnukseksi vaihtui JBSM.


title: Mary Pinchot Meyer

text: Mary Pinchot Meyer (14. lokakuuta 1920, Charlotte, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat – 12. lokakuuta 1964, Washington D.C., Yhdysvallat) oli amerikkalainen kuvataitelija ja presidentti John F. Kennedyn rakastajatar.


title: Mary Pinchot Meyer

text:
Mary Pinchot syntyi Charlottessa, Pohjois-Carolinan osavaltiossa vuonna 1920. Hänen äitinsä Ruth Pickering Pinchot oli feministi ja ihmisoikeusaktivisti ja isänsä Amos Pinchot oli juristi ja sosialistisen edistyspuolueen aktiivi. Hän myös oli yksi kansalaisoikeuksien puolesta toimineen American Civil Liberties Union -järjestön
perustajajäsenistä. Mary puolestaan liittyi vasemmistoaktiivien perustamaan American Labor Party puolueeseen opiskellessaan Vassarin yliopistossa. Vuonna 1944 Mary tapasi tulevan aviomiehensä, merivoimien luutnantti Cord Meyerin, joka Maryn tavoin oli rauhanaktivisti. Heille syntyi kolme poikaa, Quentin, Michael ja Mark ja Mary jäi kotiäidiksi hoitamaan lapsiaan. Hän otti taidetunteja Manhattanilla ja kirjoitti kolumneja Citizens for Global Sollutions -kansalaisjärjestön lehteen, kun miehestään Cordista tuli järjestön johtava hahmo.


title: Mary Pinchot Meyer

text: Vuonna 1951 Cord Meyeristä tuli CIAn agentti ja hän ryhtyi vetämään operaatio Matkijalintua (Operation Mockingbird), jonka tavoitteena oli kontrolloida valtamedioissa julkaistua sisältöä. Kesällä 1954 perhe muutti New Yorkista Washingtonin Georgetowniin. Senaattori Joseph McCarthy otti Cord Meyerin ja hänen vaimonsa Maryn silmätikukseen näiden peittelemättömän vasemmistolaisten mielipiteiden vuoksi ja FBI:n tiedetään myös tutkineen tarkasti Maryn taustoja. CIA:n johto pysyi kuitenkin Cord Meyerin takana ja hän sai pitää virkansa. Meyerit ystävystyivät Washgintonissa kaupungin kulttuurikerman ja CIA:n johtoportaan kanssa. Erityisen läheiset ystävät perhe löysi naapureistaan, kun Massachusettsin senaattori John Fitzgerald Kennedy ja vaimonsa Jacqueline Kennedy muuttivat Georgetowniin.


title: Mary Pinchot Meyer

text: Maryn ja Johnin salasuhde ilmeisesti alkoi muutaman vuoden kuluttua, kun silloisesta senaattorista oli tullut Yhdysvaltain Presidentti. Sitä ennen heidän yhdeksän vuotias poikansa Michael kuoli auton yliajamana joulukuun 18. päivänä 1956. Meyereiden avioliitto päättyi eroon Maryn aloitteesta vuonna 1958. Maryn elämäkerran kirjoittaneen Nina Burleighin mukaan noin kaksi vuotta kestänyt salasuhde presidentti Kennedyyn antoi Marylle vallan tunnetta ja tyydytti hänen seikkailun haluaan. Mary tapasi presidenttiä Valkoisessa talossa Jacquelinen ollessa muualla. Kerran hän unohti taloon alushameensa ja Kennedy palautti sen hänelle sinetöidyssä presidentin virkaposti-kirjekuoressa. Burleighin mukaan Meyerin ja presidentin suhde oli syvällisempi kuin suurin osa Kennedyn muista romansseista. Marylla oli hänen mukaansa suora vaikutus Kennedyn näkemyksiin mm. ydinaseriisunnasta ja Yhdysvaltain suhteista Venäjään ja Kiinaan. Näinpä Maryn ylle alkoi kertymään polittisia jännitteitä, joilla saattoi olla suuri vaikutus hänen lopulliseen kohtaloonsa. Burleigh väittää, että CIA:n vastavakoilun päällikkö James Angleton salakuunteli Meyerin puheluita tämän avioeron jälkeen. Kun Kennedy sitten salamurhattiin, oli Mary Meyerilla syytä pelätä myös oman henkensä olevan vaarassa.


title: Mary Pinchot Meyer

text: Mary Pinchott Meyer murhattiin Washingtonissa 12. lokakuuta 1964. Poliisi pidätti pian mustaihoisen Ray Crumpin todennäköisenä murhaajana, mutta oikeus vapautti hänet todisteiden puutteen vuoksi kaikista syytteistä heinäkuussa 1965. Murha-asetta ei koskaan löydetty ja kaikkinainen salamyhkäisyys asian ympärillä kirvoitti monia teorioita murhan motiiveista.


title: Mary Pinchot Meyer

text: Suosituin teoria on se, että Mary Pinchot tiesi liikaa politiikan kulissien takaisista asioista ja eritoten presidentti Kennedyn kuolemasta, josta syystä CIA järjesti palkkamurhaajan, joka ehkä oli Crump, poistamaan hänet päiviltä. Maryn ystävätär on kertonut että Mary oli pyytänyt häntä ottamaan haltuunsa tämän päiväkirjat "siltä varalta, että jotain ikävää tapahtuisi". Ystävättären mukaan CIA:n Angleton oli vaatinut saada päiväkirjat haltuunsa.


title: Mary Pinchot Meyer

text: Toisen teorian mukaan mustaihoinen Crump vain yksinkertaisesti sattui olemaan väärässä paikassa väärään aikaan ja kun Georgetown oli valkoisen yläluokan asuinalue, hän oli mitä sopivin syntipukki poliisin tarpeisiin. Väitettä tukee mm. se, että tapauksen todistaja ei ollut lainkaan varma, oliko hänen ruumiin lähellä näkemänsä henkilö lainkaan Crump. Crumpin ruumiinrakenne ei vastannut todistajan kertomusta, eikä rikospaikalta kerätyt todisteet, kuten esimerkiksi hiukset, täsmänneet Crumpiin.


title: Mary Pinchot Meyer

text: Oikeudenkäynti oli sekava poliittinen näytelmä. Tuomari Howard Corcoran mm. määräsi, ettei Maryn yksityisasioita saa lainkaan käsitellä oikeudenkäynnissä ja myös Crumpin puolustusasianajajalta pimitettiin kaikki Maryn yksityiselämää koskeva informaatio.


title: Andienuikku

text: Andienuikku, aikaisemmalta nimeltään andiuikku ("Podiceps andinus") on sukupuuttoon kuollut uikkulintuihin kuuluva lintulaji. Sen levinneisyysaluetta oli Kolumbian Itä-Andit ja siellä Bogotán kosteikot noin 2 600 metrin korkeudessa. Andienuikku muistutti lähisukuista mustakaulauikkua, mutta sen kaula oli punainen. Andienuikkua on joskus myös pidetty mustakaulauikun alalajina.


title: Andienuikku

text: Lajia oli vielä vuonna 1945 Totajärvellä runsaasti, mutta eri syistä kanta romahti 1950-luvulla. Viimeinen vahvistettu havainto on vuodelta 1977.


title: Andienuikku

text: Lajin elinaluetta olivat makeanveden kosteikot, kuten kaislikkojen reunustamat lammet ja järvet. Häviämisen syitä olivat kosteikkojen kuivatus ja madaltuminen, tuhoeläinten myrkytys, kaislojen keräämisen aiheuttama häiriö, metsästys ja istutetun kirjolohen kalastus.


title: Take Me for What I’m Worth

text: Take Me for What I’m Worth on brittiläisen The Searchers -yhtyeen joulukuussa 1965 julkaistu viides studioalbumi, joka sisältää rockia, poppia ja folkia. Yhdysvalloissa albumi julkaistiin erilaisella kappalelistalla. Albumi ei saavuttanut listasijoituksia kummassakaan valtiossa. "Take Me for What I’m Worthin" jälkeen Searchersilta ei ilmestynyt uutta studioalbumia seitsemään vuoteen.


title: Take Me for What I’m Worth

text:
A-puoli
B-puoli


title: Sveitsin liikennemuseo

text: Sveitsin liikennemuseo (, ) on Luzernissa Vierwaldstätterseen rannalla sijaitseva, liikennettä laajasti esittelevä museo. Se on Sveitsin suosituin museo (497 000 kävijää vuonna 2015).


title: Sveitsin liikennemuseo

text: Museo on avattu vuonna 1959. Se koostuu viidestä pysyvästä näyttelyosastosta: raide-, maantie- ja vesiliikenne sekä köysiradat ja ilmailu. Lisäksi alueella on muun muassa elokuvateatteri, planetaario ja kongressikeskus sekä vaihtuvia näyttelyitä. Museon yhteydessä on luzernilaiselle taiteilijalle Hans Ernille omistettu museo.


title: Sveitsin liikennemuseo

text: Liikennemuseon liikevaihto oli vuonna 2015 noin 21 milj. Sfr. Lipputulot olivat 8,3 milj. Sfr ja julkinen tuki 3,1 milj. Sfr. Loppuosa koostui lähinnä jäsen- ja kannatusmaksuista sekä mainos- ja tukituloista. Museo työllisti 199 henkilöä.


title: Heinrich Hoffmann

text: Heinrich Hoffmann -nimisiä henkilöitä ovat:


title: Honkobackharjun jätinkirkko

text: Honkobackharjun jätinkirkko on Pohjanmaalla Kruunupyyn Alavetelissä sijaitseva kahdesti tutkittu ja metsä-äestyksessä osittain tuhoutunut jätinkirkko. Vaikka sen ajoittaminen on kesken, sijoittuu se kivikauden loppupuolelle.


title: Honkobackharjun jätinkirkko

text: Jätinkirkko sijaitsee Alavetelin kirkosta noin 7 kilometriä itäkoilliseen. Sinne pääsee Alavetelistä joko yhdystietä 18007 pitkin Jolkkaan tai yhdystietä 17947 pitkin Paasilaan. Jos seuraa ensin mainittua tietä, jatketaan sitten Saarukkaan ja käännytään siellä etelään metsäautotietä pitkin Paasilan suuntaan. Jos tuleekin jälkimmäistä tietä, käännytään Paasilassa Stora Kutusträsketin kohdalla vasemmalle koilliseen johtavaa metsätietä pitkin. Honkobackharju sijaitsee metsätien keskivaiheilla. Harju on kilometrin pitkä ja noin 200–300 metriä leveä. Harjun lakialue on melko tasainen ja se on muodostunut sorasta ja suurista kivistä. Alempana rinteillä on pintamaassa hiekkaa. Laella on kolme muinaisjäännösryhmää. Keskellä on noin 10 röykkiön ryhmittymä, noin 200 metriä koillisessa on suuri ja pyöreä kivivalli ja noin 100 metriä etelässä sijaitsee jätinkirkko.


title: Honkobackharjun jätinkirkko

text: Jätinkirkko on puolisuunnikkaan muotoisen kivivallin erottama raivattu alue muinaisjäännösalueen eteläpäässä. Se on 25 metriä pitkä ja 20 metriä leveä. Kivivallit ovat 2–3 metriä leveät ja 50–70 senttimetriä korkeat. Ne on rakennettu 20–80 senttimetrin kokoisista kivistä. Pohjoisvallissa on kivien joukossa myös maata ja soraa. Jätinkirkon pituusakselin suuntaus on 3° pohjoissuunnasta vastapäivään eli lähes pohjoiseen. Eteläinen sivu on hieman viisto muihin sivuihin nähden, koska länsivalli on noin viisi metriä itäistä vallia pitempi. Itävallin sisäpuoli oli paikoin huolellisesti rakennettu kulmikkaita kiviä pinoamalla. Sen koillispäässä sijaitsevasta portista etelään päävallia seuraa toinen pienempi valli. Kaksoisvallin sisävalli on mahdollisesti rakennettu itävallin kivistä, koska se on rakenteeltaan epämääräisempi ja hajonneempi kuin muut vallit. Jätinkirkon suurin sisämitta on 18 metriä ja sen kohtisuora leveys on 9–12 metriä. Jätinkirkon sisäpiha on raivattu puhtaaksi kivistä kun taas sen ulkopuolinen alue on hyvin kivistä.


title: Honkobackharjun jätinkirkko

text: Kivivallissa on ainakin 4–5 matalaksi raivattua kohtaa, joita kutsutaan portiksi. Ne sijaitsevat kukin omalla sivullansa. Lähes keskellä eteläsivua sijaitseva portti aukeaa jätinkirkon keskipisteestä katsoen 177° pohjoissuunnasta myötäpäivään eli lähes etelään. Se on metsä-äestyksessä vaurioitunut, mutta sen paikka erottuu selvästi. Siitä kolme metriä itään on sijainnut mahdollisesti toinenkin portti. Lähes keskellä pohjoissivua sijaitsee kolmas portti, joka aukeaa suuntaan 357° eli lähes pohjoiseen. Se on metrin leveä ja portin molemmat sisäreunat on reunustettu isoilla kivillä. Reunuskivet ovat voimakkaasti palaneet. Länsisivun portti sijaitsee lähellä lounaisnurkkaa ja se on metrin leveä. Se on tuhoutunut osittain äestyksessä. Itäsivun portti sijaitsee lähellä koillisnurkkaa ja se on alle metrin levyinen. Itäsivun portin pohjalla on isoja kiviä.


title: Honkobackharjun jätinkirkko

text: Jätinkirkon sisäpihan alue on alun perin ollut 16–20 metriä pitkä ja 12 metriä leveä (pinta-ala 210 m²). Kun itävallista siirrettiin kiviä toista rinnakkaista vallia varten, kapeni sisäpiha sen eteläpäässä 9 metriin (noin 185 m²). Sisäpiha on pinnaltaan kivetön ja sen keskikohdan pinnankorkeus on noin 15 senttimetriä reunojen pintaa alempana. Kaivauksissa meren huuhtoman maa-aineksen alta paljastui ruskeaksi värjäytynyttä likamaata, jollainen syntyy ihmistoiminnan jätteiden värjätessä hiekkaa. Monissa kohdissa kaivausaluetta huomattiin, että sisäpihan kenttää olisi täytetty ja tasattu erityyppisillä täytemailla. Likamaata esiintyi myös puoli metriä pohjoisvallin alla. Valli on joko rakennettu uudelleen tai myöhemmin sortunut sisäpihan pinnan päälle. Erityisiä sisäpihan löytöjä oli muutama. Pohjoisosassa sijaitsee metrin pituinen soikea kuoppa, jonka molemmissa päissä on isot kivet. Toinen kuoppa liittyy kivettyyn lieteen, joka sijaitsi sisäpihan koillispäässä. Se oli 2,0 metriä pitkä, 1,2 metriä leveä ja 25 senttimetriä syvä. Se oli täynnä palaneita kiviä ja nokimaata. Lieden ja vallin läheltä löytyi tasaiseksi rakennettu kivetty alue, jossa 20–70 senttimetrin kokoiset kivet oli kaivettu maahan niin, että kivien suorat sivut muodostivat yhdessä tasaisen pinnan. Pohjoisvallin sisäreunassa on vallin suuntainen nokimaa-alue, joka on voinut syntyä puurakenteen palamisesta.


title: Honkobackharjun jätinkirkko

text: Jätinkirkon sisäpihan ja kivivallin kaivauksilta ei löydetty montaakaan esinettä. Suurin osa löydöistä (noin 1000 kappaletta) olivat kivikaudelle tyypillisiä kvartsi-iskoksia. Muutama prosentti löydöistä olivat kiventyöstöstä syntyviä kiven ytimiä. Kiviesineitä löydettiin vain viisi. Ne olivat kaavin, uurrin, kaksi esineen teelmää ja hiotun esineen kappale. Keramiikkaa löytyi neljä sirpaletta. Ne olivat asbestikeramiikkaa ja niiden kuviokoristelu muistutti Pöljän keramiikkaa. Koska löytöaineisto on vähäistä ja esimerkiksi palanutta luuta ei löytynyt, päätteli kaivauksien johtaja Hans-Peter Schulz paikan eroavan tyypillisestä kivikauden asuinpaikasta niin paljon, että varsinainen asuinpaikan täytyy sijaita muualla.


title: Honkobackharjun jätinkirkko

text: Hans-Peter Schulz mukaan portit oli raivattu maanpinnan tasalle ja hänen vaikutelmaksi jäi, että ne olisivat toimineet jätinkirkon kulkuaukkoina. Hän huomasi kaivausten aikana myös, että pohjoisvallin portin reunuskivet olivat voimakkaasti palaneet. Kivissä oli syvät halkeamat, jotka alkoivat pinnasta ja loppuivat kiven sisälle. Samanlaisia halkeamia oli myös maan alta pinnalle kaivetuissa kivissä, joten syy ei ilmeisesti ole metsäpalossa. Hän päätteli, että kivivallit olivat perustus hirsirakenteelle ja joka olisi palanut erittäin kuumana halkaisten hirsiä reunustavat kivet. Portin edusta ja osin kivivallin altakin maa oli muuttunut punaiseksi. Palanut maa on usein punaista johtuen raudan kuumuuden vaikutuksesta tapahtuvasta hapettumisesta. Palanutta maata oli monissa muissakin paikoissa. Palaneen maan päällä oli kuitenkin kerros puhdasta rantahiekkaa tai soraa. Schultz päätyi olettamaan, että sekä kivivalleja oli rakennettu ainakin kahteen kertaan ja että jätinkirkon sisäpihan maanpintaa olisi korotettu rantahiekkalla noin 10–15 senttimetriä.


title: Honkobackharjun jätinkirkko

text: Kivien halkeamisen aiheuttaman kuumuuden on täytynyt olla korkeaa. Sen Schulz tulkitsi niin, että kuumuuden aiheuttivat hirren paksuisten puurakenteiden palaminen. Siitä, että jätinkirkoissa olisi ollut puisia rakenteita, on Schulzin mukaan täällä löytynyt ensimmäiset viitteet. Kaikki havaitut yksityiskohdat tukevat hänen olettamustaan, että jätinkirkko rakennettiin palamisen jälkeen uudelleen.


title: Honkobackharjun jätinkirkko

text: Noin 25 metriä jätinkirkon eteläisen kivivallin eteläpuolella erottuu mäen rinteessä muinaisrannan törmä. Sen ja jätinkirkon välissä on 170 neliömetrin (m²) laajuinen likamaa-alue, jonka äestysurissa pilkottaa kvartsinkappaleita. Likamaata, joka on muodostunut ihmisen toiminnasta, on 5–10 senttimetrin kerros. Likamaa-alueen koilliskulmassa havaittiin urissa kolme keskittymää rikkipalaneita kiviä ja aivan jätinkirkon kivivallin tuntumassa löytyi metrin levyinen ja 20 senttimetriä korkea palokivikumpu (röykkiö). Urissa olevat palokivet voivat olla palokivikumujen hajonneiden kasojen jäänteitä. Jätinkirkon pohjoisvallin pohjoispuolella sijaitsee kaksi halkaisijaltaan nelimetristä kiviröykkiötä, joiden korkeus on 50–60 senttimetriä. Kumpikin röykkiö oli rakennettu suuren maakiven viereen. Niitä ei olla tutkittu.


title: Honkobackharjun jätinkirkko

text: Jätinkirkosta 80 metriä pohjoiseen sijaitsee 1,3 hehtaaria suuri röykkiöalue, mistä on löytynyt 10 kiviröykkiötä ja kaksi painannetta. Kolmen painanteen halkaisijat ovat 6–8 metriä ja seitseman vain 2–5 metriä. Painanteet ovat 4–6 metriä pitkät ja ne ovat kivivallien ympäröimät.


title: Honkobackharjun jätinkirkko

text: Ylioppilas Gunnar Rosén tutki vuonna 1949 kaksi röykkiötä. Hän ei löytänyt niistä mitään, mikä olisi viitannut hautaukseen, mutta siitä huolimatta hän kutsui niitä haudoiksi. Röykkiöt koostuivat sorasta, pyöreistä rantakivistä ja muista kivistä. Röykkiön pohjakerros oli samanlaista kuin maaperän harjusora ja raja röykkiön ja maaperän välissä oli vaikea erottaa. Röykkiön reunaa ei oltu rajattu kiviasetelmilla eikä muitakaan rakenteita löytynyt. Mitään luita tai hauta-anteja ei löytynyt. Rosénille jäi epäselväksi, olivatko röykkiöt luontaisia vai ihmisen tekemiä.


title: Honkobackharjun jätinkirkko

text: Röykkiöistä noin 200 metriä itäkoillisen suuntaan sijaitsee maa- ja kivirakenne, joka on halkaisijaltaan 30 metriä. Ympyrän muotoinen kivivalli reunustaa ympäristöään korkeampaa ja tasaista aluetta. Alueen pintamaa on huhtoutunutta hiekkaa ja soraa, mutta sen alla löytyy 10–15 senttimetriä vahva ja tumma nokinen likamaakerros. Siihen kaivetuista koekuopista löytyi luuta ja palaneita kiviä. Alueelta löytyi myös kaksi 20–30 senttimetriä syvää ja metrin läpimittaista kuoppaa.


title: Honkobackharjun jätinkirkko

text: Noin 300–400 metriä etelään korkeudella 43–45 metriä (mpy) sijaitsee asuinpaikka, jonka keramiikka ei ole samaa tyyppiä kuin jätinkirkosta löydetty. Tässä keramiikassa ei käytetty asbestikuituja ja se on karkeapintaista. Sen arvellaan olevan kivikauden loppupuolelta. Asuinpaikka sijaitsee sellaisella korkeuskäyrällä, että meri ulottui tänne asti kivikauden loppupuolella.


title: Honkobackharjun jätinkirkko

text: Kaivauksilta otettiin talteen erilaisia näytteitä radiohiili- ja termoluminenssiajoituksia varten. Niiden tuloksia ei ole tässä käytettävissä. Scholz päättelee kohteen ajoituksen epäsuorasti. Maankohoamisen rannansiirtymän kronologian mukaan jätinkirkolle voidaan antaa karkea ajoitus. Jätinkirkko on voitu rakentaa aikaisintaan silloin, kun Litorinameren vedenpinnan keskivedentaso alitti 54 metriä (mpy). Se vastaa ajoitusta 3200 eaa. Alue oli saaristona siihen asti, kun keskivedentaso alitti 42 metriä (mpy). Tämä vastaa ajoitusta 2400 eaa. Molemmat ajoitukset sopivat kiviesinelöytöihin ja Pöljän keramiikkaan.


title: Honkobackharjun jätinkirkko

text: Jari Okkonen sijoittaa jätinkirkon myöhäisemmäksi 1500 eaa. Hän niputtaa kaikki Kruunupyyn kolme jätinkirkkoa samanaikaisiksi.


title: Honkobackharjun jätinkirkko

text: Kohdetta on tutkittu pintapuolisesti vuosina 1975 (Mirja Miettinen), 2003 (Pentti Risla) ja 2006 (Kaisa Lehtonen). Siinä on suoritettu arkeologisia kaivauksia vuosina 1950 (Gunnar Rosen) ja 2007 (Hans-Peter Schulz).


title: Honkobackharjun jätinkirkko

text: Jätinkirkko vaurioitui syksyllä 2006 tehdyissä metsänhoitotöissä, jolloin koko jätinkirkon eteläosa tuhoutui metsäalueen äestyksessä. Äestys rikkoi eteläosan kivivallit ja kivivallien sisäpihan kulttuurikerros rikkoontui.


title: Juha Blomberg

text: Juha Blomberg (s.1961) on Radio Suomen valtakunnallisen kanavatoimituksen toimittaja vuodesta 2004. Hän juontaa mm. Luonto-Suomi ja Metsäradio -ohjelmia. Toisinaan hän myös tuottaa legendaarista Puhelinlangat laulaa -ohjelmaa toimien samalla sen toisena juontajana. Aiemmin hän juonsi myös Kiekuu -nimistä aamuohjelmaa vuorotellen nykyisin Yle TV1:n Puoli Seitsemän -ohjelmassa juontajana olevan Mikko Kekäläisen kanssa. Blomberg on saanut meriittiä Luonto-Suomi -ohjelmassa, jossa hän otti lähetykseen mukaan myös tasavallan presidentin Sauli Niinistön pelkkänä Saulina Naantalista. Tapaus herätti jopa kansainvälistä huomiota.


title: Juha Blomberg

text: Blomberg on harrastustason luontokuvaaja ja maailmanmatkaaja. Hän on kierrellyt useissa kehitysmaissa tehden juttusarjoja Nenäpäivän, WWF:n ja Plan Suomen kohteista.


title: Juha Blomberg

text: Blomberg on työskennellyt aiemmin myös YleQ:ssa ja Etelä-Savon Radiossa. Radiouransa hän aloitti Mikkelin maakuntaradiossa (myöhemmin Radio Mikkeli ja Etelä-Savon Radio)


title: Joulu Saksassa

text: Joulu Saksassa alkaa 11. marraskuuta Martinpäivänä ja loppuu 6. tammikuuta loppiaisena. Saksalaiset jouluperinteet vaihtelevat alueittain ja sen mukaan, onko alue alun perin ollut katolinen vai protestanttinen. Monet Suomessakin käytetyt joulukoristeet, kuten joulukuusi ja joulukalenteri, ovat peräisin Saksasta.


title: Joulu Saksassa

text: Ennen kristinuskon leviämistä muinaiset germaanit juhlivat joulun aikoihin yulea. Kristinuskon leviämisen myötä yulen sisältö korvattiin kristillisellä sisällöllä. Keskiajalla saksalaiset juhlivat joulua yhdessä kaduilla ja kirkoissa. Natsi-Saksassa joulu pyrittiin muuntamaan muinaisgermaanisia perinteitä ja arjalaisia juhlistavaksi juhlaksi ja joulu riisuttiin kristillisistä perinteistä.


title: Joulu Saksassa

text: Saksalainen joulu alkaa erityisesti katolisilla alueilla jo 11. marraskuuta Pyhän Martin kunniaksi vietettävänä Martinpäivänä. Tuolloin on tapana syödä hanhea () ja järjestää lyhtykulkueita. Joulukuun 6. päivä on Pyhän Nikolauksen päivä (), jolloin Pyhä Nikolaus jakaa pieniä lahjoja. Tätä varten lapsilla on tapana jättää edeltävänä iltana kenkä tai lautanen oven eteen. Joulun vietto loppuu Saksassa vasta loppiaisena () 6. tammikuuta, jolloin lapsilla on erityisesti katolisilla alueilla tapana kerätä rahalahjoituksia kirkolle. Lapset liikkuvat kolmeksi kuninkaaksi (Kaspar, Melchior ja Baltasar) pukeutuneena Suomen tiernapoikaperinteen tapaan.


title: Joulu Saksassa

text: Saksassa joulua juhlitaan pääosin oman perheen parissa. Kirkossa käyminen on suosittu saksalainen jouluperinne.


title: Joulu Saksassa

text: Saksalaiseen jouluateriaan kuuluu usein joulukinkun sijasta hanhi tai karppi. Muita saksalaisia jouluna suosittuja ruokia ovat stollen, perunasalaatti, fondue, makkara ja raclette. Saksassa erilaisten piparkakkujen ja keksien tekeminen joulun alla on suosittua. Saksassa ei ole piparkakkuja lukuun ottamatta vakiintuneita jouluruokia, joita syötäisiin vain jouluna. Saksalainen jouluateria syödään vasta joulupäivänä, ja jouluaattona syödään normaalia arkiruokaa.


title: Joulu Saksassa

text: Saksalaisia joulukoristeita ovat kynttiläkaari, joulupyramidi, kaivosmiesfiguuri ja savu-ukko. Kuusenhavuilla koristeltu adventtikranssi (), jossa on yksi kynttilä kutakin adventtisunnuntaita kohden, on suosittu jouluperinne kaikkialla Saksassa. Monessa saksalaisessa kodissa on myös jouluseimi (). Joulukuusesta käytetään Saksassa nimiä "Weihnachtsbaum", "Christbaum" ja "Tannenbaum". Tulppaanit ovat Saksassa suosittuja joulukukkia.


title: Joulu Saksassa

text: Saksassa on lähes joka kaupungissa omat joulumarkkinat, jotka alkavat yleensä noin kuukausi ennen joulua. Kuuluisimpia saksalaisia joulumarkkinoita ovat Kölnin, Berliinin, Münchenin ja Nürnbergin joulumarkkinat. Saksassa joulumarkkinoilla myydään joulukoristeita, käsitöitä ja erilaisia jouluherkkuja. Jouluherkuista tunnetuimpia ovat hehkuviini, koristellut piparkakut, paahdetut mantelit ja suklaakuorrutetut hedelmät. Muuta ohjelmaa joulumarkkinoilla on karuselleissa ajeleminen.


title: Joulu Saksassa

text: Tunnettuja saksalaisia joululauluja ovat "Stille Nacht, heilige Nacht" (Jouluyö, juhlayö), "O Tannenbaum" (Oi kuusipuu) ja "Lasst uns froh und munter sein".


title: Joulu Saksassa

text: Saksassa katolisilla alueilla Pyhä Nikolaus jakaa pieniä lahjoja Pyhän Nikolauksen päivänä 6. joulukuuta. Joulupukkia kutsutaan Saksassa nimellä "Weihnachtsmann". Lahjat jakaa joissakin perheissä jouluaattona "Christkind" (), mikä on alkujaan protestanttinen perinne.


title: Akustinen musiikki

text: Akustinen musiikki on musiikkia, jota soitetaan ilman sähköisiä vahvistimia.


title: Akustinen musiikki

text: Popmusiikissa tunnettu akustinen konserttisarja on vuonna 1989 aloitettu MTV Unplugged.


title: Bikukulliini

text: Bikukulliini (CHNO) on isokinoliinirakenteisiin alkaloideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä.


title: Bikukulliini

text: Huoneenlämpötilassa bikukulliini on vaaleankellertävää kiteistä ainetta. Se on veteen liukenematonta, mutta liukenee happoliuoksiin sekä hieman etanoliin ja dietyylieetteriin. Hyvin bikukulliini liukenee muun muassa kloroformiin, etyyliasetaattiin ja bentseeniin. Bikukulliini on optisesti aktiivinen yhdiste ja kloroformiliuoksessa sen ominaiskiertokyky on +130,5. Luonnossa bikukulliinia esiintyy muun muassa keijunpikkusydämessä ("Dicentra cucullaria"), adlumiassa ("Adlumia fungosa") sekä useissa kiurunkannusten ("Corydalis") suvun lajeissa.


title: Bikukulliini

text: Bikukulliini sitoutuu kilpailevasti GABA-reseptoreihin gamma-aminovoihapon sitoutumiskohtaan ja toimii reseptorin agonistina. Lisäksi yhdiste salpaa kaliumkanavia ja pidentää kalsiumionien aktiopotentiaalia. Bikukulliinin aikaansaama GABA-reseptorien aktivoituminen johtaa kouristuskohtauksiin tai tajuttomuuskouristuskohtauksiin. Bikukulliinia voidaan käyttää tutkittaessa antikonvulsiivisten lääkeaineiden tehoa ja esimerkiksi bentsodiatsepiinit ovat tehokkaita bikukulliinin vaikutuksia vastaan.


title: Tarton kaupunginosat

text: Tartossa on 17 kaupunginosaa, mutta toisin kuin Tallinnassa, ne eivät ole hallinnollisia alueita. Tarton kaupunginosat ovat:


title: Adavere

text: Adavere on Jõgevamaan maakuntaan ja Põltsamaan kuntaan kuuluva pienkauppala Virossa. Se sijaitsee Põltsamaasta 7 km luoteeseen valtatie 2:n varrella.


title: Adavere

text:
Ensimmäisen kerran Adavere on mainittu asiakirjoissa vuonna 1583.
Adaveressa on joitain palveluita, kuten lastentarha, 9-luokkainen peruskoulu ja kirjasto. Kaikki kolme toimivat Adaveren kartanossa. Niiden lisäksi alueella on kauppa ja huoltoasema.


title: Adavere

text: Tällä hetkellä kaikki virolaiset pikaluistelumestarit ovat kotoisin Adaveresta. Heistä tunnetuimpia lienevät Saskia Alusalu, Mart Markus ja Marten Liiv - urheilijoiden valmentajana Adaveressa toimii tunnettu virolainen pikaluistelija Väino Treiman. Adaveressa sijaitsee myös Viron ainoa pikaluistelun kunniaksi nimetty jäärata, jonka pituus on 250 metriä.


title: Viron itsenäisyyspäivä

text: Viron itsenäisyyspäivä on 24. helmikuuta, jolloin juhlitaan Viron tasavallan perustamisjulistusta (viroksi "Manifest kõigile Eestimaa rahvastele", suom. "Manifesti kaikille Vironmaan kansoille"), jonka Viron maapäivien pelastuskomitea julkaisi helmikuun 23. päivän iltana 1918 Pärnussa. Seuraavana päivänä 24. helmikuuta julistus painettiin ja julkaistiin Tallinnassa, jolloin siitä tuli myös virallinen. 24. helmikuuta on Virossa kansallinen vapaapäivä.


title: Viron itsenäisyyspäivä

text: Neuvostoliiton miehityksen aikana Viron itsenäisyyspäivää ei juhlittu Virossa, mutta sitä juhlittiin virolaisyhteisöissä ympäri maailman. 24. helmikuuta 1989 Neuvostoliiton punalippu korvattiin Viron sinimustavalkoisella lipulla Toompealla. Siitä lähtien Viron itsenäisyyspäivää on juhlittu kansallisena juhlapäivänä.


title: Viron itsenäisyyspäivä

text: Viron tasavalta ilmoitti palauttavansa itsenäisyytensä 20. elokuuta 1991, kun Neuvostoliitossa oli käynnissä kommunistien epäonnistunut vallankaappausyritys. Itsenäisyyden palauttamisen päivää ("Taasiseseisvumispäev" tai "Iseseisvuse taastamise päev") vietetään 20. elokuuta, joka myös on kansallinen vapaapäivä.


title: Viron itsenäisyyspäivä

text: Vuoden 1991 uudelleen itsenäistymisen jälkeen Viron itsenäistymispäivää on juhlittu varsin samanlaisin menoin kuin Suomessa. Päivään kuuluu lipunnostoja, juhlajumalanpalvelus, seppeleiden laskuja, Viron puolustusvoimien paraati sekä Viron tasavallan presidentin isännöimä itsenäisyyspäivän juhla kutsuvieraille. Itsenäisyyspäivän juhlassa presidentti kättelee vieraat saman mallin mukaisesti, jonka Lennart Meri aikanaan omaksui Suomesta.


title: Viron itsenäisyyspäivä

text:
Presidentti myöntää itsenäisyyspäivänä kunniamerkkejä ansioituneille kansalaisille. Kaikilla kansalaisilla on oikeus ehdottaa kunniamerkin saajaa tasavallan presidentille. Sekä paraati että juhlavastaanotto järjestetään vuosittain eri kaupungeissa. Vuonna 2014 ne pidettiin Pärnussa, vuonna 2015 Narvassa.
Paraati, juhlavastaanotto ja vastaanottoa edeltävä konsertti, jonka aloittaa presidentin pitämä itsenäisyyspäiväpuhe, lähetetään suorana televisiossa. Juhlavastaanotto alkaa kättelyseremonialla, jossa presidentti ja presidentin puoliso kättelevät kaikki vieraat. Kättelyseremoniaa kutsutaan ironisesti "pingviineiden paraatiksi", koska miesten mustat frakit muistuttavat pingviinien höyhenpeitettä.
Koska tasavallan presidentin juhlavastaanotto pidetään aina itsenäisyyspäivänä, järjestävät maakunnat ja kunnat samanlaisia juhlallisuuksia jo 23. helmikuuta. Koulut ja muut toimielimet jopa aiemmin. Viime vuosina pääministeri on perinteisesti pitänyt puheen Tarton Vanemuinen teatterissa, jossa Tarton kunnan ja maakunnan järjestämämä juhlavastaanotto on pidetty. Tartossa yliopisto-opiskelijat ovat perinteisesti nostaneet Viron lipun salkoon Tarton tähtitornilla 24. helmikuuta.


title: Viron itsenäisyyspäivä

text: Vuodesta 2014 lähtien itsenäisyyspäivän juhlallisuuksiin on kuulunut soihtukulkue Tallinnassa. EKRE:n nuorisojärjestön Sinine Äratuksen alulle paneman perinteen on määrä kunnioittaa itsenäisyyden puolesta kaatuneita ja muistuttaa, etteivät virolaiset nuoret ole hylänneet kansallismielisyyttä. Tämä tapahtuma on saanut innoituksensa samankaltaisista tapahtumista Puolassa.


title: Midian (Raamatun henkilö)

text: Midian () oli Vanhan testamentin ensimmäisessä Mooseksen kirjassa mainittu Abrahamin kuudes poika. Midianin äidin nimi oli Ketura. Midianilla oli seitsemän veljeä: Ismael, Iisak, Simran, Joksan, Medan, Jisbak ja Suah.


title: Midian (Raamatun henkilö)

text: Abraham lähetti Midianin veljineen pois kotoa Kedemin maahan välttääkseen konflikteja ja jotta Iisak voisi periä yksin koko hänen omaisuutensa. Midianilaisten arvellaan yleisesti polveutuneen Midianista.


title: Karlova

text: Karlova on virolaisen Tarton kaupungin kaupunginosa Emajoen oikealla puolella.


title: Karlova

text:
Vuonna 2013 Karlovassa oli 8 856 asukasta, joista naisia 4 853 ja miehiä 4 003. Asukastiheys oli 3 850 asukasta neliökilometrillä.
Karlova sijaitsee Tarton keskustasta kaakkoon, ja siellä 400 puutaloa, joita on kunnostettu uudelleenitsenäistymisen jälkeen. Kaupunginosa on aikoinaan rakennettu Karlovan kartano maille, jonka vanhaa päärakennusta on sitäkin kunnostettu.. Kaupunginosa keskittyy Kalevin- ja Tähenkaduille sekä niiden välisille pienille poikkikaduille. Kartano on perustettu 1793, kun se erotettiin Tähtveren kartanosta. Päärakennus on tyyliltään uusgotiikkaa.


title: Karlova

text: Karlovassa on asunut useita kulttuurihenkilöitä: runoilija Anna Haava, kirjailijat Albert Kivikas ja August Kitzberg, taiteilijat Elmar Kits, Varmo Pirk, Heldur Viires ja Lembit Saarts, taidehistorioitsija Enriko Talvistu, näyttelijä Hannes Kaljujärv.


title: Korean jako

text: Korean jako tarkoittaa toisen maailmansodan päätteeksi tapahtunutta Korean niemimaan jakoa Yhdysvaltain eteläiseen ja Neuvostoliiton pohjoiseen miehitysvyöhykkeeseen. Liittoutuneiden voitto vuonna 1945 päätti Japanin 35-vuoden Korean miehityskauden. Japanilaisten vetäydyttyä Koreasta suurvallat sopivat keskenään, että Neuvostoliitto ottaa vastaan Japanin antautumisen Korean pohjoisosassa ja Yhdysvallat eteläosassa, jolloin rajaksi sovittiin 38. leveyspiiri.


title: Korean jako

text: Yhdysvaltojen ja Neuvostoliiton neuvottelut riippumattoman ja yhtenäisen Korean valtion luomisesta eivät johtaneet toivottuun tulokseen. Yhdistyneet kansakunnat esitti 1947, että Koreassa järjestettäisiin vaalit kiistojen ratkaisemiseksi. Koska vasemmiston ja oikeiston ääriryhmät boikotoivat vaaleja, ne järjestettiin vain maan eteläosissa. Seurauksena oli, että syntyi kaksi erillistä Koreaa, Korean tasavalta ja Korean demokraattinen kansantasavalta. Kylmän sodan alkaminen ja kilpailevien blokkien muodostuminen aiheutti väliaikaiseksi tarkoitettujen miehitysvyöhykkeiden muuttumisen pysyvästi erillisiksi valtioiksi. Korean sota alkoi vuonna 1950, ja vaikka sotatoimet loppuivat vuonna 1953 ja maiden välille sovittiin aselepo, rauhansopimusta ei tehty, joten teoriassa Koreat ovat edelleen sodassa.


title: Oulun urheilu

text: Oulun urheilu sisältää sekä huippu-urheilua että monipuolisia harrastusliikunnan mahdollisuuksia.


title: Oulun urheilu

text:
Oulussa toimii noin 200 , joissa harrastetaan monia urheilulajeja.
Oulussa on ollut aina vilkas urheilutarjonta, ja varhaisimmat tiedot urheilutapahtumista yltävät 1800-luvun lopulle, jolloin kaupungin ruotsinkielinen väestö harrasti purjehdusta sekä luistelua ja suomenkielinen hiihtoa. Tuolta ajalta ovat peräisin myös Oulun vanhimmat urheiluseurat Oulun Purjehdusseura, Oulun Luistinseura (OLS) ja Oulun Hiihtoseura. Palloilulajeista vanhimmat ovat jääpallo ja jalkapallo. Oulun NMKY perustettiin vuonna 1896.


title: Oulun urheilu

text: Kamppailulajeissa yksi parhaimmin menestynyt seura Oulussa on Oulun ITF Taekwon-Do-seura. Tässä maailman 8.-10. suurimmassa lajissa, (70-80 miljoonaa harrastajaa, yli 200 maassa harrastetussa lajissa; ITF on lajin toiseksi suurin maailmanliitto) kansainvälisistä arvokisoista on tullut useita mitaleja. Muun muassa Janne Korhonen (taekwondoin) on kolminkertainen Euroopan mestari lajissaan. Jaana Ronkainen on menestynyt judoka, Euroopan mestari, hopea- ja pronssimitalisti. Juha Hänninen on moninkertainen Suomen mestari ja olympiaedustaja nyrkkeilyssä. Myös Pasi Laurén on edustanut maataan ja kotikaupunkiaan olympiatasolla.


title: Oulun urheilu

text: Myös kilpatanssiseura Oulun Telemark Team on muokannut oululaisten historiaan yli 200 SM-mitalia sekä kymmeniä SM-kultamitaleita. Seurasta on kasvanut monia kuuluisia tanssialan huippuja, kuten Sirpa Suutari-Jääskö ja Jukka Haapalainen, Hanna Karttunen, Jussi Väänänen ja Katja Koukkula, Merja Satulehto ja useat Tanssii Tähtien Kanssa -ohjelman ammattilaiset. Seuran perustajajäsenet ja Pohjois-Pohjanmaan 2015 urheilugaalan elämäntyöpalkinnon saaneet Salme ja Asko Raukovaara ovat tehneet vuosikymmenten aikana suurta mainosta Oulun kaupungille. Vuonna 1965 perustettu seura on Suomen menestynein tanssiurheiluseura sekä kotimaassa että ulkomailla.


title: Oulun urheilu

text: Oululaiset palloiluseurat ovat pelanneet marginaalilajeja lukuun ottamatta kaikkien lajien pääsarjoissa. Miesten mestaruuksia ovat voittaneet jalkapallossa Oulun Palloseura (2), jääkiekossa Kärpät (8), pesäpallossa Lippo (4), jääpallossa OPS (7) ja OLS (15), kaukalopallossa Bandy-84 ja lentoallossa Sun Volley.


title: Oulun urheilu

text: Muita palloilulajien oululaisia pääsarjaseuroja ovat olleet muun muassa jalkapallossa Oulun Työväen Palloilijat (OTP), FC Oulu ja AC Oulu, jääpallossa OPP, OTP ja Oulun Tarmo, kaukalopallossa Oulun Pallo-Karhut, R-Ville Team ja RB-Oulu, koripallossa ONMKY, salibandyssä OLS ja Merikoski SBT sekä lentopallossa ETTA ja Kisko. Pienemmissä palloilulajeissa oululaisia pääsarjaseuroja ovat olleet Northern Lights (amerikkalainen jalkapallo), Tervarit (futsal) ja OYUS (rugby). Oululainen Beach Volley Team Nurminen-Piippo voitti SM-hopeaa 2011 ja SM-kultaa 2012.


title: Oulun urheilu

text: Naisten palloilusarjoissa oululaista menestystä ovat edustaneet pesäpallossa Lippo, jääkiekossa Kärpät, jääpallossa OPS, salibandyssä OLS ja Merikoski SBT, jalkapallossa OPS, ONS ja OTP sekä lentopallossa ETTA.


title: Oulun urheilu

text: Oulun urheilupaikat ovat keskittyneet urheilukeskuksiin. Merkittävin niistä on Raksilan urheilukeskus, jossa sijaitsevat jäähalli Oulun Energia Areena (rakennettu 1975, 6 614 katsojaa) ja monitoimiareena Ouluhalli. Raksilassa on lisäksi yksi Suomen vilkkaimmista uimahalleista, tekojäärata ja pesäpallostadion. Raatin urheilukeskuksessa sijaitsevat jo 1950-luvulla vesivoimalaitostyömaan kivijätteiden päälle rakennettu yleisurheilu- ja jalkapallostadion lisäalueineen sekä kaupungin toinen uimahalli. Raatin stadionista on valmistunut noin 18 miljoonan euron arvoinen hankesuunnitelma, joka tähtää täysin uuden stadionin valmistumiseen, uimahallin laajennukseen sekä hiekkapintaisen lisäalueen muuttamiseen tekonurmipintaiseksi harjoituskentäksi. Muita merkittäviä urheilualueita ovat Oulun pääasiallinen jalkapallokenttä Castrenin urheilukeskus, Oulun urheilutalo, Linnanmaan urheilupuisto (harjoitusjäähalli ja urheiluhalli) sekä Heinäpään urheilukeskus, jossa on seitsemän täysimittaista jalkapallokenttää ja palloiluhalli. Äimäraution hevosurheilukeskuksessa on sekä Suomen vanhin samalla paikalla sijaitsevan ravirata että useita ratsu- ja ravitalleja.


title: Oulun urheilu

text: Kaupungin kasvaminen ja kehittyminen on merkinnyt vanhojen urheilualueiden katoamista. Kenties vanhin Oulun urheilualue Keskuskenttä Aleksanterinkadulla ja Tuiran kenttä ovat jääneet kerrostalojen alle. Toinen suuri sisäpalloiluhalli niin sanottu Ynnin kaarihalli purettiin Tuomiokirkon vierestä hotelli- ja toimistokompleksin tieltä parikymmentä vuotta sitten. Nokian toimitalon tieltä Peltolasta raivattiin "Piirin kentät", jolloin melkein puolet Oulun nurmipintaisista jalkapallokentistä katosi. Raksilan urheilukeskuksen paikalla olivat "Pakkalan kentät", jotka hävitettiin tekojääradan ja pesäpallostadionin valmistuessa. Iinatin moottoriurheilurata poistetaan käytöstä ja siirretään Ylikiimingin Kokkokankaalle, kun Kaakkurin eteläinen asuinalue laajenee.


title: Oulun urheilu

text:
Tämän lisäksi Ruskon kaupunginosassa on Ruskotunturi-niminen laskettelukeskus.
Tulevaisuus tuonee Ouluun lisää urheilupaikkoja. Viimeksi ovat valmistuneet Raksilan uima- ja jäähallin kunnostukset sekä Heinäpään palloiluhalli. Raatin stadionille ja uimahallille suunnitellut korjaustyöt ovat menneet uudelleen kaupunginhallituksen käsittelyyn kohonneiden kustannusten takia. Tavoitteena on saada suorituspaikat käyttökuntoon kesään 2010 mennessä. Raksilan urheilukeskukseen valmistuu katsomo- ja toimistotiloja jääpallostadionille. Pienimuotoisempia uusia hankkeita ovat muun muassa Linnanmaan ja Kaakkurin liikuntapuistot.


title: Oulun urheilu

text: Oulu on isännöinyt usein eri lajien arvokisoja, kuten yleisurheilun SM-kisoja, Kalevan Kisoja. Ne on järjestetty Oulussa viisi kertaa. Kaupunki on useaan kertaan isännöinyt pesäpallon arvo-ottelua Itä–Länttä. Oulu on toiminut jääpallon MM-kisojen pelipaikkana vuosina 1967, 1975 ja 2001 sekä 1969, jolloin Ruotsin kisojen yksi ottelu pelattiin Oulussa. Painin EM-kilpailut järjestettiin vuonna 1989. Kaupungissa on järjestetty lentopallon EM-kisat vuosina 1977 ja 1993. Lisäksi on pelattu jalkapallon, jääpallon, jääkiekon ja lentopallon maaotteluita. Yksi merkittävimpiä yksittäisiä otteluita lienee vuodelta 1980, kun OPS pelasi Liverpoolia vastaan 1–1-tasapelin.


title: Oulun urheilu

text: Jääkiekkojoukkue Oulun Kärpät on pelannut Jääkiekon SM-liigassa kaudesta 2000–2001 lähtien, sitä ennen se oli sarjassa 1970– ja 80-luvuilla. Kärppien saavutuksiin kuuluu kahdeksan Suomen mestaruutta, joista viimeisin on kaudelta 2017–2018.


title: Oulun urheilu

text: Oulun NMKY:n urheilijat järjestävät joka syyskuu vuodesta 1966 juostun Oulun Juoksun. He järjestävät myös joka toukokuu vuodesta 1989 juostun Terwahölkkä ja -maraton -tapahtuman.


title: Oulun urheilu

text: Iinatin moottoriurheilukeskuksessa on ajettu yleisen luokan JM-SM kilpailut vuonna 2003.


title: La Mon -ravintolan pommi-isku

text: Väliaikainen IRA teki pommi-iskun La Mon -ravintolaan Belfastin lähistöllä Pohjois-Irlannissa 17. helmikuuta 1978. IRA ei myöntänyt osallisuuttaan iskuun, mutta myönsi yhdeksän jäsenensä tulleen pidätetyksi tutkinnan yhteydessä, mukaan lukien Gerry Adamsin. Poliisin lausunnossa kiinniotettujen "epäiltiin olevan aktiivisia IRAn terroristiaktiviteeteissa ja heihin kuuluvan jäseniä, joiden uskotaan olevan korkealla IRAn komentoketjussa."


title: La Mon -ravintolan pommi-isku

text: Tutkijat kuvailivat pommissa käytettyä ainetta napalmin kaltaiseksi sokerin ja petrolin sekoitukseksi. Kaikki uhrit olivat protestantteja.


title: La Mon -ravintolan pommi-isku

text: Robert Murphy tuomittiin iskusta elinkautiseen. Hänet vapautettiin vuonna 1995.


title: The Best of Sepultura

text: The Best of Sepultura on brasilialaisen metalliyhtye Sepulturan kokoelma-albumi, joka julkaistiin 11. syyskuuta 2006 levymerkillä Roadrunner Records.


title: The Best of Sepultura

text: Albumi sisältää ainoastaan Max Cavaleran aikaista tuotantoa, ja julkaisun aikaan yhtye teki musiikkia levy-yhtiö SPV:lle uuden laulajan kanssa, eikä yhtye tunnusta albumia viralliseksi julkaisukseen.


title: Snårbackenin jätinkirkko

text: Snårbackenin jätinkirkko on Pohjanmaalla Kruunupyyssä sijaitseva jätinkirkko, joka on havaittu hiljattain.


title: Snårbackenin jätinkirkko

text: Jätinkirkko sijaitsee 6,5 kilometriä Teerijärven kirkosta luoteeseen ja 4,0 kilometriä Teerijärven Hästbackan kylästä pohjoisluoteeseen. Snårbacken on ympäristöstään 30 metriä ylemmäksi kohoava luode–kaakko-suuntainen mäenharjanne, jonka kaakkoispäässä jätinkirkko sijaitsee. Mäelle pääsee Teerijärveltä seuraamalla yhdystietä 7450 Hästbackaan ja kääntymällä yhdystielle 17925 Kolamiin, jota ennen käännytään oikealle Krasslandetin suuntaan. Noin 1,4 kilometrin jälkeen tie sivuaa mäkeä, jonne johtaa lyhyt metsätie kaakkoon päin.


title: Snårbackenin jätinkirkko

text: Jätinkirkko on 17 metriä pitkä ja 10 metriä leveä. Sisäosan halkaisijat pohjois–etelä-suunnassa ovat 15 metriä ja 7 metriä. Sen pituusakseli suuntautuu pohjoissuunnasta 57° vastapäivään eli luoteeseen. Kivivallin länsisivulla on yksi matalampi kohta, jota kutsutaan portiksi. Se suuntautuu jätinkirkon keskikohdasta 82° vastapäivään eli länteen. Kivivallissa on myös kuopanne. Jätinkirkko sijaitsee 62,5 metriä merenpinnan yläpuolella.


title: Snårbackenin jätinkirkko

text: Jätinkirkko on löydetty 2000-luvulla. Sitä ovat käyneet katsastamassa Pentti Risla ja Vesa Laulumaa vuonna 2003.


title: Snårbackenin jätinkirkko

text: Paikallinen kotiseutuyhdistys on merkinnyt jätinkirkon rauhoituskyltillä.


title: Dijonin raitiotieliikenne

text: Dijonin raitioliikenne on yksi Dijonin julkisen liikenteen muodoista.


title: Dijonin raitiotieliikenne

text: Kaupungissa toimi vuosina 1895–1961 alun perin raitiotie, joka päätettiin kuitenkin vuosisadan puolivälin aikoihin korvata linja-autoliikennöinnillä. Parhaimmillaan kaupungissa toimi viisi raitiotielinjaa.


title: Dijonin raitiotieliikenne

text: Dijonin kunnallisvaltuusto äänesti uuden raitiotien rakentamisen puolesta vuonna 2008 ja rakennustyöt aloitettiin vuonna 2010. Raitiotien ensimmäinen linja avattiin puoli vuotta aikataulua aikaisemmin, syyskuussa 2012. Myös linja 2 avattiin vielä saman vuoden joulukuussa.


title: Heroes of the Baltic Sea

text: Heroes of the Baltic Sea on vuonna 2016 valmistunut suomalainen televisiosarja, jonka ovat ohjanneet Antti-Jussi Annila ja Tuukka Temonen. Sarjassa kaksi osaa, draama- ja reality-osa punoutuvat yhteen.


title: Heroes of the Baltic Sea

text:
Sarjassa seurataan 1400-luvulla eläneen Axel Tottin elämää kahdella tavalla; ensin reality-osan nuoret selvittävät Axeliin liittyviä arvoituksia, ja sitten draamassa katsojalle kerrotaan, kuinka tarina etenee.
Sarja alkaa kohtauksella, jossa Hanneke Wromen kapteeni huomaa merirosvojen seuraavan laivaa, vaikka laivan lasti, 10 000 kultarahaa oli salaisuus. Hän epäileekin, etteivät merirosvot jahtaa kultaa, vaan Raaseporin linnanherran vaimoa, Katariina Viffertia ja heidän poikaansa, Axel Tottia. Axel ehdottaa laivan ohjaamista myrskyyn merirosvoilta pakenemiseksi. Kapteenin mielestä se on ainut keino. Laiva kaatuu myrskyssä ja uppoaa, ja Axel on ainoa eloonjäänyt.


title: Heroes of the Baltic Sea

text: Hän herää eräällä saarella, jossa Axel tapaa saaren asukkaita. He vievät Axelin kotiinsa. Perheen isä lähtee tarkastamaan saaren kylää, mutta palaa pian nuoli selässään. Merirosvot hyökkäävät, ja Axel pakenee perheen lasten kanssa. Hänelle neuvotaan, miten hän pääsisi Rääveliin, nyk. Tallinnaan, ja hän jatkaa yksin. Axel sytyttää tulen loistoon, jotta ohikulkevat laivat huomaisivat hänet, mutta myös merirosvot huomaavat hänet, ja pääsevät loistolle. Axel piiloutuu, ja kun hän huomasi veneen lähteneen laivasta hakemaan häntä, Axel pakenee hyppäämällä kallionkielekkeeltä alas veteen.


title: Heroes of the Baltic Sea

text: Axel oli päässyt Rääveliin, ja etsii maalari Sittowia, koska Axelin isä on tilannut muotokuvan häneltä, ja isää odotetaan hakevan valmis muotokuva. Axel jättää isälleen viestin, jossa hän kertoo käyvänsä Sittowin luona joka päivä, kunnes tapaa isänsä. Kesken kirjoittamisen merirosvot tulevat Sittowin galleriaan, ja Axel pakenee ulos ja piiloutuu. Orjakauppias löytää hänet ja luulee häntä orjaksi. Axel joutuu Gotlantiin matkalla olevaan orjalaivaan, mutta pääsee merirosvoja pakoon.


title: Heroes of the Baltic Sea

text: Axel on Gotlannissa orjana. Kun hän löytää Ingrid Oxen vihkon, hänen lukutaitoisuus paljastuu Ingridille. Hän haluaa Axelin opettavan hänet lukemaan, koska muutoin häntä ei opetettaisi. Axel suostuu,kunhan Ingrid pitää sen salassa. He ystävystyvät opetuksen aikana.


title: Heroes of the Baltic Sea

text: Axel ja Ingrid ovat jo aikuisia, ja Ingrid kertoo Axelille teloitettavista merirosvoista, jolloin Axel huolestuu paljastumisen mahdollisuudesta, mutta lähtee katsomaan teloitusta. Teloitettavat eivät ole Axelille tuttuja, mutta mestauksen jälkeen he törmäävät kapakassa Magnus ja Margaretha Flemingiin. Alkaa tappelu, jonka aikana Axel ja Ingrid pakenevat. Axel päättää lähteä sotaan Tanskaa vastaan, jotta hän pääsisi vapaaksi, eikä olisi enää orja. Hän lupaa ennen lähtöä Ingridille palaavansa takaisin päästyään sodasta.


title: Heroes of the Baltic Sea

text: Reality-seikkailijat


title: Notš korotše dnja

text: Notš korotše dnja (Ночь короче дня) on venäläisen heavy metal -yhtye Arijan kuudes albumi, joka julkaistiin vuonna 1995.


title: Högryggenin jätinkirkko

text: Högryggenin jätinkirkko on Pohjanmaalla Kruunupyyssä sijaitseva jätinkirkko.


title: Högryggenin jätinkirkko

text: Jätinkirkko sijaitsee noin 16,5 kilometriä Kruunupyyn kirkosta itäkaakkoon ja 15,5 kilometriä Teerijärven kirkosta luoteeseen. Seutu kuuluu Söderbyn Snåreen, jonka koululta on vielä matkaa 500 metriä pohjoiseen Högryggenin mäelle. Jätinkirkko sijaitsee kivisen mäen lakikohdan eteläpuolella. Mäen pohjoispuolella on pirunpeltoa.


title: Högryggenin jätinkirkko

text: Jätinkirkko on pitkänomainen ja suorakulmaisen muotoinen. Sen sammaloituneet kivivallit ovat 22 metriä pitkät ja 10 metriä leveät. Jätinkirkolle on myös saatu toisenlaiset mitat, jotka ovat 36 metriä pitkä ja 20 metriä leveä. Kivivallit ovat 1–2 metriä leveät ja noin metrin korkuiset. Jätinkirkon pituusakselin suuntaus on 5° vastapäivään eli pohjoinen. Vaikka mäen ympäristö on kivikkoista, ei jätinkirkon sisäpiha ole sitä. Sisäosan kivetön leveys on kuusi metriä. Jätinkirkolla on sekä pohjois- että etelävallissa matalammat kulkuaukot eli portit. Porttien kautta kulkee nykyään polku. Portit aukeavat jätinkirkon keskikohdasta katsottuna 5° pohjoisesta länteenpäin ja 5° etelästä itäänpäin.


title: Högryggenin jätinkirkko

text: Marianna Ridderstadin tulkinnan mukaan jätinkirkolla on kaksoisvalli.


title: Högryggenin jätinkirkko

text: Högryggenin jätinkirkon löytäjää ei tiedetä, mutta Museovirasto suoritti tarkastuskäynnin Berit Björklundin ilmoituksen perusteella vuonna 1989. Kohde tarkastettiin toisen kerran vuonna 2010, kun Juha-Matti Lehto kävi paikalla seudullisen inventoinnin yhteydessä.


title: Högryggenin jätinkirkko

text: Jari Okkonen on sijoittanut jätinkirkon samaan rantavaiheeseen Honkobackharjun jätinkirkon kanssa. Ne ovat hänen mukaansa ajalta 1500 eaa. eli pronssikaudelta eli varhaismetallikaudelta. Hans-Peter Schulz on ajoittanut Honkobackharjun jätinkirkon 3600–2400 eaa. eli kivikauden lopulle.


title: Hanna Weselius

text: Hanna Weselius (s. 1972 Kajaani) on suomalainen kirjailija, valokuvataiteilija ja taiteen tohtori. Vuonna 2016 hänen esikoisromaaninsa, Alma! (WSOY) voitti Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon. Weselius sai teoksesta myös Tulenkantaja-palkinnon.


title: Rostockin raitiotieliikenne

text: Rostockin raitioliikenne on yksi Rostockin julkisen liikenteen muodoista.


title: Rostockin raitiotieliikenne

text: Kaupungin raitiotie avattiin jo vuonna 1881, jolloin se oli hevosraitiotie. Tällöin verkosto koostui kolmesta linjasta. Vuonna 1904 linjastot sähköistettiin ja operaattorina aloitti Rostocker Straßenbahn AG. Toisen maailmansodan jälkeen kaupungin raitiotieverkostoa on säännöllisesti laajennettu ja perustettu uusia linjoja.


title: Rostockin raitiotieliikenne

text: Linjastoa on viimeksi laajennettu 2000-luvun alussa ja verkkoa halutaan edelleen laajentaa kaupungin liikenneongelmien takia.


title: Joulu Kiinassa

text: Joulu Kiinassa on uskonnollinen juhla vain Kiinan kristityille, joita on pari prosenttia maan väestöstä. 2000-luvulla muutkin kiinalaiset ovat alkaneet juhlia jouluna kaupallisena juhlana. Joulu ei ole manner-Kiinassa juhlapyhä.


title: Joulu Kiinassa

text: Kiinaa hallitseva kommunistinen puolue kielsi joulun näkymisen Kiinassa 1990-luvulle asti. Sitä ennenkin joulu oli tärkeä uskonnollinen juhla Kiinan kristityille. Joulun sallimisen jälkeen joulunvietto on yleistynyt myös ei-kristillisissä piireissä. Joulu on yleistynyt nopeimmin nuorten keskuudessa ja Kiinan suurkaupungeissa, joissa joulusta on muodostunut yksi vuoden merkittävimmistä juhlista. Joulu on kuitenkin virallinen juhlapyhä vain Hongkongissa ja Macaossa, jotka ovat entisiä länsimaiden siirtomaita. Joulun yleistyminen on kuitenkin aiheuttanut vastustusta kommunistisessa puolueessa. Vuonna 2014 itäisessä Kiinassa sijaitseva Wenzhoun kaupunki kielsi kaupungin kouluja järjestämästä jouluun liittyviä tapahtumia.


title: Joulu Kiinassa

text: Joulu ei ole Kiinassa samanlainen perhejuhla kuin Suomessa. Jouluna kiinalaiset käyvät ostoksilla, tapaavat kavereitaan ja antavat toisilleen pieniä lahjoja. Koristeltu omena on Kiinassa yleinen joululahja, sillä kiinan kielen sana omena (, pinyin: píngguǒ) kuulostaa samalta kuin kiinan kielen jouluaattoa tarkoittava ilmaus "rauhaisaa yötä" (, pinyin: ping’an ye). Myös rahan antaminen punaisessa kirjekuoressa on yleistä jouluna. Kiinassa kauppakeskuksia koristellaan runsaasti länsimaiseen tapaan. Kodeissa suosituimpia joulukoristeita ovat joulupuut, paperilyhdyt ja paperikukat. Joulukuusia on lähinnä julkisissa tiloissa. Suosituin joululaulu Kiinassa on Kulkuset-kappale.


title: Tori (pienkauppala)

text: Tori on pienkauppala () Torin kunnassa Pärnun maakunnassa Virossa. Se oli vanhan Torin kunnan keskustaajama.


title: Tori (pienkauppala)

text: Vuoden 2011 lopussa siellä oli 457 asukasta.


title: Tori (pienkauppala)

text: Torin rautatieasema Pärnu–Tallinna-rautatien varrella on lähellä Seljan kylää.


title: Sorsalammi (Tampere)

text: Sorsalammi eli Tammelanlammi on Pirkanmaalla Tampereella sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Sorsalammi on osa Viinikanojan valuma-aluetta.


title: Sorsalammi (Tampere)

text: Lampi on 150 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,3 hehtaaria. Se sijaitsee Tullin kaupunginosassa Sorsapuiston ympäröimänä. Lammen rantaviivan pituus on 450 metriä. Puistoa reunustavat Tampere-talo, Viinikankatu, Salhojankatu, Lähteenkatu, Aaltosenkatu ja Yliopistonkatu. Lammessa on saari, mutta siihen ei laske ojia eikä sillä ole omaa laskuojaa.


title: Sorsalammi (Tampere)

text: Vuoden 1953 peruskartassa Sorsalammi sijaitsi ruutukaava-alueen reunalla, jonka läheisyyteen ulottuivat vielä itäpuolen peltoaukea.


title: Elämän nälkä

text: Elämän nälkä on Pave Maijasen kappale, joka julkaistiin "Maailman tuulet" -albumilla vuonna 1987. Kappale on yksi Maijasen suosituimmista. Kappaleen on sanoittanut ja säveltänyt Pave Maijanen. Kappaleessa on useita kvinttikiertoja.


title: Elämän nälkä

text: Kappale on julkaistu myös "Mestarit Areenalla" -livealbumilla Hectorin esittämänä. Suvi Teräsniska teki kappaleesta coverin, joka julkaistiin "Rakkaus päällemme sataa" -albumin platinapainoksella vuonna 2011. Antti Tuisku teki kappaleesta oman version Vain elämää -televisiosarjan 4. tuotantokaudella vuonna 2015.


title: Rastakhiz

text: Rastakhiz oli iranilainen puolue joka perustettiin vuonna 1975 ja oli maan ainoa laillinen puolue Iranin vallankumoukseen asti. Puolueen perusti Šaahi Mohammed Reza Pahlavi. Vallankumouksessa Rastakhiz lakkautettiin mutta samanniminen järjestö jatkaa toimintaa maanpaossa.


title: Tasjan Tein

text: Tasjan Tein (s. 1938 Naukan, Siperia) on Magadanissa sijaitsevan Venäjän tiedeakatemian koillisessa tutkimuslaitoksessa työskentelevä antropologi. Hän oli mukana ryhmässä, joka suunnitteli Yhdysvaltojen ja Neuvostoliiton yhteistä luonnonpuistoa, joka ulottuisi Beringinsalmen molemmin puolin. Tein joutui 1960-luvulla karkotetuksi opettajaksi Wrangelinsaarelle ehdotettuaan sopimattomasti naukan-kansan palaamista alkuperäisille asuinsijoilleen.


title: Tasjan Tein

text: Tein teki Wrangelinsaarella kaivauksia Nikolai Dikovin 1975 saaren etelärannikolta löytämällä paikalla Tsjortov Ovragilla (Чёртов овраг).


title: Tasjan Tein

text: Tein valmistui opettajaksi 1964 ja omistautui oman kansansa jupikien tutkimiselle. Vuonna 1974 hän aloitti tiedeakatemiassa jatko-opinnot Dikovin ohjauksessa. Hän osallistui 1975 Dikovin tutkimusretkelle Wrangelinsaarelle ja paneutui tällöin vakavasti tutkimustyöhön. Saaren etelärannikon paleoeskimoiden asuinpaikka löytyi tuolloin. Hän kirjoitti artikkeleita eskimoihin liittyvästä arkeologiasta ja etnografiasta. Hänen väitöskirjansa, joka käsitteli Pohjois-Tšukotkan ja Wrangelinsaaren muinaista eskimokulttuuria, hyväksyttiin 1991.


title: Lähtisitkö

text: Lähtisitkö on Pave Maijasen kappale. Kappale julkaistiin "Maijanen"-albumilla vuonna 1984, ja siitä tuli nopeasti erittäin suosittu hittikappale. Kappale on Pave Maijasen omaa tuotantoa.


title: Lähtisitkö

text: VilleGalle ja Sanni tekivät kappaleesta oman version Vain elämää -televisiosarjan 4. tuotantokaudella vuonna 2015. Kappale nousi hetkessä Suomen virallisen listan suosituimpiin. Viikoilla 46 ja 47 kappale oli Suomen singlelistan ykkönen.


title: Nikolai Dikov

text: Nikolai Nikolajevitš Dikov (, 17. maaliskuuta 1925 Sumi, Ukraina – 1996) oli venäläinen arkeologi, joka tutki erityisesti Venäjän Kaukoitää. Hän johti 1960–1995 Venäjän tiedeakatemian Magadanin historian, arkeologian ja etnografian tutkimusosastoa.


title: Nikolai Dikov

text: Dikov syntyi 1925 papin perheeseen Ukrainassa. Hänen vanhempansa kuolivat nälänhädän aikana 1930-luvulla, ja hänen tätinsä kasvatti hänet Leningradissa. Toisen maailmansodan aikana vuonna 1942 Dikov evakuoitiin Leningradista Novosibirskin alueelle.


title: Nikolai Dikov

text: Dikov aloitti sotilaspalveluksensa jälkeen opiskelut Moskovan valtionyliopistossa, mutta hän siirtyi sieltä Leningradin valtionyliopistoon, jossa hän erikoistui arkeologiaan. Dikov valmistui Leningradin valtionyliopistosta 1949. Hänen pronssiaikaa käsittelevä väitöskirjansa valmistui 1953 ja julkaistiin 1958.


title: Nikolai Dikov

text: Dikov työskenteli valmistumisensa jälkeen kaksi vuotta Neuvostoliiton tiedeakatemian Siperian osaston arkeologian laitoksessa. Venäjän Kaukoidässä hän aloitti tutkimustyönsä vuonna 1955. Hän tutki muun muassa Tšukotkaa, Kamtšatkan niemimaata ja Kolymaa. Dikov löysi vuonna 1975 Wrangelinsaaren etelärannikolta muinaisen asuinpaikan Tsjortov Ovragin (Чёртов овраг).


title: Nikolai Dikov

text: Dikov oli vuodet 1958–1973 Tšukotkan arkeologiaa, historiaa ja etnografiaa käsittelevän Notes of Chukotka Local Museum -lehden tieteellinen toimittaja. Vuodet 1960-1995 hän oli Venäjän tiedeakatemiassa Magadanissa historian, arkeologian ja etnografian tutkimusosaston johtaja.


title: Nikolai Dikov

text: Dikov julkaisi 9 monografiaa ja yli 170 artikkelia. Lisäksi hän ohjasi monia opiskelijoita. Dikov teki tiiviisti yhteistyötä vaimonsa Tamara Dikovan kanssa vuodesta 1962 tämän kuolemaan saakka.


title: Kristina Wallendorff

text: Dora Kristina Wallendorff (30. huhtikuuta 1946 – 13. kesäkuuta 2016) oli suomalainen toimittaja.


title: Kristina Wallendorff

text: Kristina Wallendorff aloitti toimittajana Suomen Tietotoimistossa (STT) ja siirtyi Yleisradioon vuonna 1977. Hän toimi ruotsinkielisen uutislähetyksen Tv-nyttin toimitussihteerinä, uutispäällikkönä ja lyhyen aikaa myös toimituspäällikkönä. Hän toimi myös TV-nyttin uutistenlukijana.


title: Kristina Wallendorff

text: Kristina Wallendorff jäi eläkkeelle Yleisradiosta vuonna 2008. Wallendorff kuoli 70-vuotiaana 13. kesäkuuta 2016.


title: Colazza

text: Colazza on kunta Pohjois-Italiassa Novaran maakunnassa Piemonten alueella. Colazzan naapurikunnat ovat Ameno, Armeno, Invorio, Meina ja Pisano.


title: Mikropopulaatio

text: Mikropopulaatio tarkoittaa mikro-organismien populaatiota, joka esiintyy esimerkiksi tietyllä alueella tai organismissa. Se voi tarkoittaa myös populaation alapopulaatiota, pientä tai erikoistunutta populaatiota.


title: Pisano (Italia)

text: Pisano on kunta Pohjois-Italiassa Novaran maakunnassa Piemonten alueella. Pisanon naapurikunnat ovat Armeno, Colazza, Meina ja Nebbiuno.


title: Mys Šmidta

text: Mys Šmidta (, "Schmidtinniemi") on kaupunki Tšukotkan autonomisessa piirikunnassa Venäjän Kaukoidässä Tšuktšimeren rannikkolla. Vuonna 2010 väkiluku oli 492, kun se vielä vuonna 2002 oli 705.


title: Mys Šmidta

text: Asuinpaikka perustettiin 1931, ja se kuului Neuvostoliiton ilmapuolustuksen kehittämishankkeeseen. Puolustusjärjestelmien kehittyessä myöhempinä vuosikymmeninä sen merkitys väheni, mutta se on säilynyt alueen merkittävänä satamana.


title: Mys Šmidta

text: Alkujaan sotilaslentokentäksi 1954 rakennettu Mys Šmidtan lentoasema palvelee ilmakuljetuksia. Mys Šmidtassa sijaitsee Wrangelinsaaren suojelualueen toimisto, joka palvelee matkailijoita.


title: Kevin Marshall

text: Kevin Marshall (s. 10. maaliskuuta 1989 Boucherville, Québec, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka teki kaudeksi 2018–2019 sopimuksen Saksan DEL-liigan Düsseldorfer EG:n kanssa. Hän on pelannut urallaan kymmenen NHL-ottelua Philadelphia Flyersissa kaudella 2011–2012. Lisäksi hän on pelannut useissa AHL-joukkueissa sekä Ruotsin SHL:n Röglessä. Vuonna 2007 Marshall oli voittamassa Kanadan QMJHL-juniorisarjan mestaruutta.


title: Kevin Marshall

text: Marshall kävi high schoolin Collège Charles-Lemoyne Riverainsissa, jonka jälkeen Lewiston MAINEiacs varasi hänet koko QMJHL:n varaustilaisuuden yhdeksäntenä pelaajana kesällä 2005. Marshall siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2005–2006 ja teki runkosarjassa 11 tehopistettä. Jäähyminuutteja kertyi heti tulokaskaudella runsaat 112. Kaudella 2006–2007 hän voitti MAINEiacsin sisäisen jäähypörssin 141 minuutillaan. Marshall voitti kauden päätteeksi QMJHL:n mestaruuden, President’s Cupin.


title: Kevin Marshall

text: Philadelphia Flyers varasi Marshallin toisella kierroksella 41. pelaajana . Kaudella 2007–2008 hän nousi Lewiston MAINEiacsin varakapteeniksi ja oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 11+24=35. Marshall valittiin kauden päätteeksi QMJHL:n toiseen tähdistökentälliseen. Kauden jälkeen MAINEiacs kauppasi hänet Québec Rempartsiin vaihdossa kahteen ensimmäisen kierroksen varausvuoroon. Heinäkuussa 2008 Marshall teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Philadelphia Flyersin kanssa. Kaudella 2008–2009 hän nousi Rempartsin kapteeniksi. Marshall oli joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja yhdeksällä osumallaan. Tehopisteitä runkosarjassa kertyi 38. Hän voitti myös Rempartsin sisäisen jäähypörssin 125 minuutillaan.


title: Kevin Marshall

text: Marshall siirtyi kaudeksi 2009–2010 Philadelphia Flyersin organisaatioon. Hän pelasi koko kauden AHL-joukkue Adirondack Phantomsissa, jossa tulokaskausi toi 75 runkosarjaottelussa tehot 2+7=9. Marshall debytoi Flyersin NHL-joukkueessa kolmannella organisaatiossa viettämällään kaudella 2011–2012, jolloin hän pelasi siellä kymmenen runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Marshall teki NHL-debyyttinsä 21. marraskuuta 2011 Carolina Hurricanesia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 14.11 minuuttia. Kesken kauden, helmikuussa 2012 Flyers kauppasi Marshallin Washington Capitalsiin vaihdossa Matt Fordiin. Hän pelasi loppukauden AHL-joukkue Hershey Bearsissa. Heinäkuussa 2012 Marshall teki Capitalsin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kauden 2012–2013 hän pelasi osaksi NHL:n työsulunkin vuoksi kokonaan farmissa. Maaliskuussa 2013 Capitals kauppasi Marshallin Toronto Maple Leafsiin vaihdossa Nicolas Deschampsiin. Hän pelasi loppukauden Toronto Marliesin AHL-joukkueessa. Heinäkuussa 2013 Marshall teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Maple Leafsin kanssa.


title: Kevin Marshall

text: Syyskuussa 2013 Toronto Maple Leafs asetti Marshallin siirtolistalle, jonka kautta seura lähetti hänet farmijoukkue Toronto Marliesiin kaudeksi 2013–2014. Marshall nousi joukkueen varakapteeniksi. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin SHL-liigan Rögle BK:hon. Helmikuussa 2016 Marshall teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.


title: Kevin Marshall

text: Marshall pelasi Röglessä reilun kahden kauden aikana 106 ottelua SHL:ssä. Hänet lainattiin kuitenkin kauden 2017–2018 alkupuolella Allsvenskanin IK Oskarshamniin. Pelattuaan 13 ottelua Oskarshamnissa Marshall teki loppukauden mittaisen sopimuksen Saksan DEL-liigan Düsseldorferin kanssa. Hän pelasi loppukauden aikana kaikki Düsseldorfin ottelut ja sai kauden jälkeen jatkosopimuksen joukkueeseen.


title: Kevin Marshall

text: Marshall edusti Canada Québecin joukkuetta World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2006, jolloin hän voitti kultaa.


title: Kevin Marshall

text: Marshall on tunnettu pelityyliltään puolustavana puolustajana, joka taklaa kovaa, pelaa aggressiivisesti, luistelee hyvin ja avaa hyvin peliä. Hänen hyökkäyspään taitonsa ovat kuitenkin varsin rajalliset. Marshall osaa tarvittaessa myös tapella.


title: Napakampela

text: Napakampela ("Liopsetta glacialis") on oikeasilmäkampeloiden (Pleuronectidae) heimoon kuuluva kalalaji. Sitä esiintyy pohjoisella napa-alueella muun muassa Itä-Atlantilla, Vienanmerellä, Barentsinmerellä, Tšuktšimerellä, Beringinmerellä, Ohotanmerellä, Bristolinlahdella ja Kuningatar Maudin lahdella. Laajalle levinneellä kalalajilla ei tiedetä olevan merkittäviä uhkia.


title: Napakampela

text: Napakampela on pohjakala, joka elää pääosin arktisten merialueiden matalissa rannikko- ja murtovesissä mutta nousee usein myös sisävesiin. Se käyttää ravinnokseen pieniä kaloja ja pohjaeläimiä ja voi kasvaa 35 cm:n pituiseksi.


title: Soukkasara

text: Soukkasara ("Carex parallela") on matalakasvuinen, sarakasvien heimoon kuuluva kasvilaji.


title: Soukkasara

text: Soukkasara on kaksikotinen, ja sen hedetähkät ovat kapeita ja tähkäsuomuiltaan vaaleanruskeita. Emitähkät ovat myös kapeita, mutta tummanruskeita ja emikukat kaksiluottisia. Soukkasaran pullakot ovat sileitä ja niissä on pieni suuota. Soukkasara muistuttaa paljolti äimäsaraa ("Carex dioica") ja voi risteytyäkin sen kanssa.


title: Soukkasara

text: Soukkasaraa kasvaa harvinaisena tuntureilla, ja Suomessa sitä tavataan lähinnä Kilpisjärvellä sekä paikoin muualla Pohjois-Lapissa, lähinnä Inarin ja Utsjoen alueilla.


title: Soukkasara

text: Soukkasaran löysi Lars Levi Laestadius vuonna 1821.


title: Tähtisara

text: Tähtisara ("Carex echinata") on sarakasvien heimoon ja sarojen sukuun kuuluva monivuotinen kasvilaji. Tähtisara on tyypillisesti matalakasvuinen ja mätästävä sara, joka kasvaa noin 10–40 cm korkeaksi. Tähtisara kasvaa monenlaisilla kosteilla paikoilla.


title: Tähtisara

text: Tähtisaran varsi on sileä ja lehdet ovat hieman vartta lyhyemmät. Tähtisara on yhtäläistähkäinen sara ja sen tähkistö on noin neljä senttimetriä pitkä ja sisältää yleensä kolmesta viiteen toisistaan erillistä kullanruskeaa tähkää. Tähkissä on sekä hede- että emikukkia ja emikukat ovat kaksiluottisia. Tähtisaran pullakot ovat väriltään aluksi vihreitä, kunnes muuttuvat kypsyessään lopulta kullanruskeiksi, ja niissä on pitkä suuota. Tähkäsuomut ovat muodoltaan tylppiä sekä munanmuotoisia ja niissä on vihertävä keskisuoni. Tähtisara on tuulipölytteinen, ja se kukkii kesä-heinäkuussa.


title: Tähtisara

text: Tähtisaraa kasvaa yleisenä Ahvenanmaalla ja koko eteläisessä Suomessa aina napapiirin korkeudelle asti, joskin Pohjanmaan rannikkoseudulla hieman harvinaisempana kuin idempänä.


title: Tähtisara

text: Tähtisaran pullakoissa voi esiintyä "Anthracoidea karii" -nokisientä.


title: Kastiljat

text: Kastiljat ("Castilleja") on näivekasvien (Orobanchaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Siihen kuuluu noin 200 lajia, joita tavataan Etelä- ja Pohjois-Amerikan länsiosissa, kymmentä lajia myös Pohjois-Aasiassa ja Itä-Euroopassa, ja yhtä lajia aina Kuolan niemimaalla asti. Osa lajeista on yksi- ja osa monivuotisia kasveja. Ne elävät puoliksi loisina.


title: Kastiljat

text: "Castilleja linariifolia" on Wyomingin osavaltion nimikkokukka.


title: Länsi-Intian saariston krikettijoukkue

text: Länsi-Intian saariston krikettijoukkue on usean Länsi-Intian saaristossa sijaitsevan valtion ja hallintoalueen yhteinen krikettijoukkue. Länsi-Intian saariston krikettiliittoon kuuluvat Barbadoksen, Guyanan, Jamaikan, Trinidad ja Tobagon sekä Leeward- ja Windwardsaarten krikettiliitot. Jäsenmaita ja -alueita ovat Barbadoksen, Guyanan, Jamaikan sekä Trinidad ja Tobagon lisäksi Anguilla, Antigua ja Barbuda, Dominica, Grenada, Montserrat, Saint Kitts ja Nevis, Saint Lucia sekä Saint Vincent ja Grenadiinit. Länsi-Intia on kaksinkertainen kriketin maailmanmestari


title: Länsi-Intian saariston krikettijoukkue

text: Länsi-Intian saaristosta tuli neljäs viisipäiväisiä test matcheja pelaava krikettijoukkue vuonna 1928. Se on vuoden 2016 loppuun mennessä pelannut kaikkiaan 520 test match -ottelua, joista se on voittanut 165 ja hävinnyt 181. Otteluista yksi on päättynyt tasatulokseen ja 173 "tasapeliin", eli jäänyt käytännössä kesken. Länsi-Intialla on positiivinen test-saldo Zimbabwea (kuusi voittoa, ei tappioita), Bangladeshia (8–2), Intiaa (30–18) ja Englantia (54–46) vastaan. Uutta-Seelantia vastaan sillä on sekä voittoja että tappioita 13. Länsi-Intian saaristo on hävinnyt suurimman osan test match -otteluistaan Pakistania (16–18), Australiaa (32–58), Sri Lankaa (3–8) ja Etelä-Afrikkaa (3–18) vastaan.


title: Länsi-Intian saariston krikettijoukkue

text: Länsi-Intian saaristo voitti kaksi ensimmäistä kriketin maailmanmestaruutta. Vuoden 1975 kisoissa se kukisti loppuottelussa Australian 17 juoksulla ja vuonna 1979 Englannin 92 juoksulla. Se saavutti MM-hopeaa 1983 hävittyään loppuottelussa Intialle 43 juoksulla. MM-kilpailuissa 1996 se hävisi välieräottelussa Australialle viidellä juoksulla.


title: Länsi-Intian saariston krikettijoukkue

text: Länsi-Intia on pelannut vuoden 2016 loppuun mennessä kaikkiaan 748 yksipäiväistä maaottelua (eli peliä, joissa molemmilla joukkueilla on tavallisesti 50 syöttövuoroa, joissa jokaisessa kuusi syöttöä). Niistä se on voittanut 377, hävinnyt 338, pelannut yhdeksän tasan ja 24 on jäänyt ilman ratkaisua. Sillä on positiivinen ottelutilasto kaikkia muita paitsi Etelä-Afrikkaa (15 voittoa, 44 tappiota), Australiaa (60 voittoa ja 73 häviötä) ja Englantia (sekä voittoja että tappioita 42) vastaan. Test-maista sillä on paras saldo Zimbabwea vastaan (35 voittoa, 10 tappiota).


title: Länsi-Intian saariston krikettijoukkue

text: Länsi-Intian saaristo on voittanut ICC World Twenty20 -turnauksen 2012 kukistettuaan loppuottelussa Sri Lankan, ja 2016, jolloin voitti loppuottelussa Englannin. Välierissä se hävisi Sri Lankalle 2009 ja 2014.


title: Länsi-Intian saariston krikettijoukkue

text: Länsi-Intia on pelannut vuoden 2016 loppuun mennessä kaikkiaan 82 Twenty20-maaottelua (eli peliä, joissa molemmilla joukkueilla on 20 syöttövuoroa). Niistä se on voittanut 39 ja hävinnyt 37. Sen ottelusaldo on positiivinen kuutta ja negatiivinen viittä maata vastaan. Paras tilasto sillä on Englantia vastaan, kymmenen voittoa ja neljä tappiota.


title: Länsi-Intian saariston krikettijoukkue

text: Brian Lara on lyönyt Länsi-Intian saariston pelaajista eniten juoksuja sekä test matcheissa, kaikkiaan 11 953, että yksipäiväisissä maaotteluissa, 10 405. Hän on lyönyt historian suurimman juoksumäärän yhdessä test match -vuoroparissa, 400 juoksua, Englantia vastaan huhtikuussa 2004. Courtney Walsh on "polttanut" Länsi-Intian pelaajista eniten vastustajan pelaajia sekä test matcheissa, 519, että yksipäiväisissä maaotteluissa, 227.


Länsi-Intian saariston krikettijoukkue


title: Kahtaissara

text: Kahtaissara ("Carex disticha") on sarakasvien heimoon kuuluva kasvilaji. Kahtaissara on kookaskasvuinen, 30–90 cm korkeaksi kasvava saralaji. Sen lehdet ovat lähes varren pituisia, pystyjä ja muutaman millimetrin levyisiä.


title: Kahtaissara

text: Kahtaissaran tähkistö on noin viisi senttimetriä pitkä ja sisältää kymmenestä reiluun kahteenkymmeneen ruskehtavaa tähkää. Tähkistön tähkät voivat olla jakautuneet hede- ja emitähkiin, ja emikukat ovat kaksiluottisia. Hede- ja emitähkät ovat kuitenkin keskenään melko samannäköisiä; hedekukkien tähkäsuomut ovat tasaisesti ruskeita ja emikukkien tähkäsuomut ruskehtavia ja vihertävän keskisuonen omaavia. Kahtaissaran pullakot ovat puolestaan ruskeita ja kapeaotaisia. Kahtaissara kukkii kesäkuussa ja ei risteydy helposti muiden sarojen kanssa.


title: Kahtaissara

text: Kahtaissaraa kasvaa erilaisilla kosteilla niityillä, ravinteisilla soilla, rannoilla ja ojissa. Suomessa kahtaissaraa tavataan jokseenkin yleisenä Ahvenanmaalla sekä harvinaisena myös Varsinais-Suomessa ja etelärannikolla.


title: Harjusormisara

text: Harjusormisara ("Carex pallidula", aikaisemmin "Carex pallens") on sarakasvien heimoon kuuluva kasvilaji, joka muistuttaa paljolti sormisaraa ("Carex digitata"). Aiemmin harjusormisara luettiin usein vain sormisaran muunnokseksi, sillä niiden erottaminen toisistaan on vaikeaa. Nykyisin nämä kaksi lasketaan kuitenkin erillisiksi lajeiksi.


title: Harjusormisara

text: Harjusormisara on sormisaran tavoin monivuotinen, mätästävä, erilaistähkäinen, touko-kesäkuussa kukkiva saralaji. Harjusormisara kasvaa 10–30 cm korkeaksi, ja sen lehdet ovat kahdesta viiteen millimetriä leveät, kuten sormisarallakin. Harjusormisaran kukinnon tähkien tähkäsuomut ovat kuitenkin vaaleampia ja pullakot kapeampia sekä hieman vähemmän kulmikkaita kuin sormisaralla. Lisäksi harjusormisaran alimman emitähkän tukilehti on vaaleampi kuin sormisaralla. Harjusormisara voi kuitenkin risteytyä sormisaran kanssa.


title: Harjusormisara

text: Harjusormisara kasvaa nimensä mukaisesti harjumetsissä, ja Suomessa sitä tavataan lähinnä vain Hämeessä ja Pirkanmaalla.


title: Säpinää (kappale)

text: Säpinää on Maukka Perusjätkän loppuvuodesta 1979 singlenä julkaistu kappale. Nimikappaleen sävelsi ja sanoitti Ralf Örn. Singlen B-puolella on kappale ”Mama”.


title: Säpinää (kappale)

text: Singlestä ilmestyi aiemmin kesäkuussa 1979 Love Recordsin kautta koelevy (julkaisunumero LRS 2264). Sen B-puolella oli ”Mun kaverit/Elvis”. Maukka Perusjätkän ja Örnin lisäksi tuolla levyllä musisoivat Esa Pulliainen (kitara), Hepa Halme (tenorisaksofoni), Vexi Kumpula (basso), Keimo Hirvonen (rummut), Elisa Korjus (taustalaulu), Woude (taustalaulu), Pia-Maria Koponen (taustalaulu) ja Hande Virkki (taustalaulu).


title: Säpinää (kappale)

text: Kappale nousi Suomen virallisen listan ensimmäiselle sijalle.


title: Trapetsisiipi

text: Trapetsisiipi on eräs lentokoneen siiven muotoiluun liittyvä siipiprofiili. Trapetsin muotoinen siipi kapenee yleensä kärkeä kohden siten, että muotoilu on kulmikas ja muodostaa trapetsia muistuttavan linjan. Eräs esimerkki tästä on Messerschmitt Bf 109 eli Me-109, joskaan ei sen G- ja K-versiot. Näissä siipien kärjet olivat pyöristetyt ellipsin muotoon. Suihkumoottoritekniikka ei poistanut trapetsisen profiilin käyttöä. Muutamia nopeista suihkukonetyypeistä, kuten Lockheed F-104 Starfighter ja Boeing F/A-18 Hornet noudattavat muotoilultaan trapetsista linjaa sekä myös rakettimoottoria käyttänyt koelentokone X-15.


title: The Searchers No. 4

text: The Searchers No. 4 on brittiläisen The Searchers -yhtyeen neljäs Yhdysvalloissa julkaistu albumi vuodelta 1965. Levyn tuotti Tony Hatch. Osa albumin kappaleista julkaistiin myöhemmin samana vuonna myös "Take Me for What I’m Worth" -albumin Yhdysvaltain-painoksella.


title: The Searchers No. 4

text:
A-puoli
B-puoli


title: Johann Christoph Brotze

text: Johann Christoph Brotze () (1. syyskuuta 1742 – 4. elokuuta 1823) oli saksalaissyntyinen pedagogi, taiteilija ja etnografi.


title: Johann Christoph Brotze

text: Brotze opiskeli teologiaa ja filosofiaa Leipzigin ja Wittenbergin yliopistoissa ja oli myös taitava tekninen piirtäjä. Hän muutti Liivinmaalle Riikaan 1768, ja sen jälkeen hän oli 46 vuotta opettajana Riian keisarillisessa lyseossa.


title: Johann Christoph Brotze

text:
Riiassa asuessaan Brotze keräsi historiallista aineistoa ja kuvasi, piirsi ja maalasi kaiken, mitä näki ympärillään arjessa, myös useimmat Liivinmaan merkittävät rakennukset ja monumentit, täydennettynä laajoin kuvauksin. Hänen työtään arvostetaan nykyisin merkittävänä historiantutkimuksen tietolähteenä.
Brotze kirjasi ja järjesti vuosina 1771–1818 kokoelmansa nimellä "Sammlung verschiedener Liefländischer Monumente, Prospecte, Münzen, Wappen etc.". Työssään hänellä oli avustajana virolainen pappi Eduard Philipp Körber. Kokoelma käsittää kymmenen nahkaselkäistä nidettä ja runsaat 3 100 sivua, ja suurinta osaa niistä säilytetään Riiassa Latvian yliopiston akateemisessa kirjastossa. Brontzen aineiston julkaisu on aloitettu 1992 kommentoituina niteinä.


title: Johann Christoph Brotze

text: Viron osalta Brotzen teoksen aineistoa on julkaistu Raimo Pullatin toimittamassa teoksessa "Johann Christoph Brotze: Estonica" (2006).


title: Silttikivi

text: Silttikivi on sedimentti- eli kerroskivilaji, joka muodostuu kivirakeista ja sidosaineesta. Raekoko on pienempi kuin hiekkakivessä, mutta suurempi kuin savikivessä, eli 0,0039-0,063 mm. Sitä syntyy paikoissa, joissa vesi, tuuli tai jää kasaa silttiä, joka sitten tiivistyy kiveksi. Silttiä kasaantuu sedimenttialueilla kaikkialla maailmassa, paikkoihin joissa virtaus, aallot tai tuulienergia ovat hiekkaa ja savea kasaavien voimien väliltä. Siltti on paljon harvinaisempaa kuin hiekkakivi tai savikivi.


title: Eduard Philipp Körber

text:
Eduard Philipp Körber (17. kesäkuuta 1770 Tori – 12. helmikuuta 1850 Tartto) oli virolainen pappi.
Körber teki merkittävän työn Riiassa toimineen Johann Christoph Brotzen avustajana tämän laatiessa kokoelmaa "Sammlung verschiedener Liefländischer Monumente, Prospecte, Münzen, Wappen etc.", jossa on Baltian historiallista aineistoa piirroksina ja maalauksina ja selittävin tekstein varustettuna.


title: Eduard Philipp Körber

text: Körber opiskeli teologiaa 1789–1792 Königsbergin yliopistossa ja 1792–1793 Jenan yliopistossa. Vuosina 1796–1846 hän työskenteli Võnnun seurakunnassa opettajana.


title: Eduard Philipp Körber

text: Körberin poika Carl Eduard Körber oli pappi ja kirjailija.


title: Tori (täsmennyssivu)

text: Tori voi tarkoittaa seuraavia:


title: Gleysoli

text: Gleysoli on märkä maannos, jota muodostuu, kun pohjavesi nousee lähelle maanpintaa. Gleysoli peittää noin 5,7 prosenttia maapallon maa-alasta, esimerkiksi Mississippin laakson, Jangtsen laakson, Bangladeshin, Argentiinan pohjoisosia ja alueita Keski-Afrikassa.


title: Gleysoli

text: Tropiikissa ja subtropiikissa gleysolimailla kasvatetaan riisiä, tai jos ne kuivatetaan, niillä voi kasvattaa myös tavanomaisia peltolajeja tai metsää. Noin puolet gleysolialueista on arktisilla alueilla, lähinnä Alaskassa ja Aasian pohjoisosissa. Siellä niiden ylimmässä osassa on routaa.


title: Gleysoli

text: Maannoksessa pitkään lillivä vesi saa aikaan gleysolille tyypillisen värikuvion, joka koostuu oranssinsävyisestä yläkerroksesta ja harmaansinisistä sävyistä syvemmällä maannoksessa.


title: Gentianella propinqua

text: Gentianella propinqua on pohjoisessa kasvava ketokatkeroiden sukuun kuuluva katkerokasvi. Se on varsin yleinen Alaskassa.


title: Gentianella propinqua

text: Gentianella propinquan varsi on pystyhaarainen ja sen tyvellä on kuihtunut tai tuore lehtiruusuke. Aluslehdet ovat tylppiä, ylemmät lehdet tavallisesti suippoja. Kukkavarret kasvavat lehtihankoihin. Kukka on sinivioletti. Kukan verhiö on syvään neliliuskainen. Teriö muodostuu neljstä alaosastaan yhteen kasvaneesta terälehdestä.


title: Vaaleasara

text: Vaaleasara ("Carex livida") on sarakasvien heimoon kuuluva, monivuotinen kasvilaji. Se kasvaa noin 10–50 cm korkeaksi ja sen varsi on kolmisärmäinen sekä pääosin sileä. Vaaleasara kasvaa yksittäisversoina ja sen lehdet ovat varrenpituisia, vaaleanvihreitä, kahdesta neljään millimetriä leveitä.


title: Vaaleasara

text: Vaaleasara on erilaistähkäinen saralaji, ja sen alimman tähkän tukilehti on tähkänpituinen tai lyhyempi. Kukintona oleva tähkistö koostuu tavallisesti yhdestä, ylimpänä olevasta hedetähkästä sekä muutamasta, alempana olevasta emitähkästä. Tähkät ovat pystyjä ja sijaitsevat melko lähekkäin toisiaan. Hedekukissa on kolme hedettä ja emikukat ovat kolmeluottisia. Pullakot ovat muutaman millimetrin pituisia, vaaleita, sukkulamaisia ja lyhytotaisia. Vaaleasara on tuulipölytteinen ja kukkii heinä-elokuussa.


title: Vaaleasara

text: Vaaleasara kasvaa avoimilla, kosteilla ja ravinteisilla soilla, erityisesti kosteilla letoilla ja nevoilla. Vaaleasaraa kasvaa Euraasiassa, Pohjois- ja Väli-Amerikassa sekä Etelä-Amerikassa. Suomessa vaaleasaraa tavataan sopivilta kasvupaikoilta lähes ympäri maata Pohjois-Suomeen painottuen. Yleisimmillään Suomessa vaaleasara on Lapin kolmion, Kuusamon ja Inarijärven ympäristöissä.


title: Vaaleasara

text: Vaaleasaralla voi esiintyä "Anthracoidea paniceae" -nokisientä.


title: Iultinin piiri

text: Iultinin piiri (; tšuktšin kielellä: Ивылтин район) on yksi kuudesta Tšukotkan autonomisen piirikunnan kunnallisesta hallintoalueesta Venäjällä. Se sijaitsee piirikunnan koillisosassa ja rajoittuu pohjoisessa Tšuktšimereen, idässä Providenijan piiriin, kaakossa Anadyrinlahteen ja lounaassa Anadyrin piiriin. Alueen pinta-ala on 134 600 neliökilometriä. Piirin hallinnollinen keskus on Egvekinot. Vuoden 2011 väestölanskennassa asukasluku oli 4 329, kun se vielä vuonna 1989 oli 15 689 . Piirin asukkaista 64,4 prosenttia asuu Egvekinotissa.


title: Iultinin piiri

text: Nykyisen piirin alue on ollut asuttua jo paleoliittisella ajalla. Alkuperäisasukkaita on alueen asukkaista nykyisin vain neljännes, loput ovat venäläisiä. Piiri on ollut tinan ja volframin kaivamisen merkittävä keskus. Infrastruktuurin ovat rakentaneet gulagien vangit. Kaivokset eivät kuitenkaan ole viime vuosina olleet tuottoisia, joten ne on suljettu ja niiden asuinalueet on hylätty.


title: Iultinin piiri

text: Rannikolla on Mys Šmidtan lentoaseman ja Mys Šmidtan taajama, jossa on Wrangelinsaaren matkailukeskus.


title: Espanjalainen kehä

text: Espanjalainen kehä on eräs ilmataistelun taktiikka. Sitä käyttivät Neuvostoliiton ilmavoimien hävittäjälentäjät, varsinkin toisen maailmansodan alkupuolella. Taktiikka tuli käyttöön Espanjan sisällissodan aikaan 1936–1939, josta sen nimikin juontuu. Tätä taktiikkaa käyttäessä noin lentueellinen eli 3–9 hävittäjälentokonetta kiertää ympyrän muotoista kehää, tavallisimmin niin kutsuttua tynnyriä, siten että toinen kone seuraa muodostelmassa edellistä samalla suojaten vastapuolen hävittäjäkoneiden tulitukselta. Tarkoituksena on välttää vihollisen koneiden murtautumiset väliin.


title: Korean keisarikunta

text: Korean keisarikunta (Hangul: 대한제국, Hanja: 大韓帝國, "Daehan Jeguk", tunnetaan myös "Suur-Hanin valtakuntana") oli Korean niemimaata hallinnut valtio, joka julistettiin perustetuksi Donghak-kapinan jälkeen Gwangmu-reformin yhteydessä lokakuussa vuonna 1897. Vuosina 1894–1895 Qing-Kiina ja Japani kävivät Korean hallinnasta sodan, joka päättyi Japanin voittoon. Kuningas Gojong lopetti verojen maksun Kiinalle ja julistautui keisariksi. Vuonna 1905, siitä tuli Japanin keisarikunnan protektoraatti ja elokuussa vuonna 1910 Japani liitti sen annektiosopimuksella itseensä Chosenin maakuntana.


Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskus (STEA) käsittelee sosiaali- ja terveysalan järjestöjen avustushakemukset ja tekee vuotuisen avustusehdotuksen sosiaali- ja terveysministeriölle. Tämän lisäksi STEA valvoo, seuraa ja maksaa avustuksia.


title: Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskus

text: Kun Veikkaus, Raha-automaattiyhdistys (RAY) ja Fintoto yhdistyivät vuoden 2017 alusta uudeksi rahapeliyhtiöksi Veikkaus Oy:ksi ja RAY:n toiminta päättyi, vastuu sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuksien käsittelystä siirtyi STEAan. STEA aloitti toimintansa 1.1.2017.


text: STEA sijaitsee Helsingin Kruununhaassa osoitteessa Kirkkokatu 14. STEAssa työskentelee noin 50 henkilöä.


text: STEAn johtajana toimii liikuntatieteiden maisteri Kristiina Hannula.


title: Carex duriuscula

text: Carex duriuscula on sarakasveihin kuuluva ruoho. Se on kapealehtinen, ja sen 10–35 senttimetriä korkea varsi on pysty. Laji on kaksineuvoinen, ja sen punaruskea tähkä on 7–20 millimetriä pitkä. Lajia kasvaa sekä Euraasian että Pohjois-Amerikan pohjoisosissa kuivalla preerialla, muilla ruohomailla sekä metsän aukkopaikoilla. Se on levinnyt jossain määrin alkuperäisen levinneisyysalueensa ulkopuolelle teiden ja rautateiden varsille.


title: Tontut ja peikot – Salainen kammio

text: Tontut ja peikot – Salainen kammio ("Tomtar & Troll – Den hemliga kammaren") on vuonna 2008 Robert Rhodinin ohjaama ruotsalainen animaatioelokuva.


title: Tontut ja peikot – Salainen kammio

text: Elokuvan päähenkilö on teiniikäinen tonttu nimeltä Junior, jonka mielestä ihaninta maailmassa on keksiä erilaisia härveleitä ja vempaimia puumajassa sijaitsevassa laboratoriossaan. Mutta Juniorin isä Jalle on metsän päätonttu ja hänen mielestään Juniorin tulisi seurata hänen jalanjälkiään ja jonain päivänä hallita omaa metsää.


title: Tontut ja peikot – Salainen kammio

text: Erimielisyyksistä huolimatta ensimmäisen talvimyrskyn alla Junior auttaa isäänsä ruoka-annosten jakamisessa eläimille jotka ovat aloittelemassa talviuniaan, mutta he saavatkin huomata, että ruoka on varastettu. Varkauden takana ovat peikkoveljekset Lärvi ja Lurkki, jotka ovat totelleet ilkeän isänsä Fassan määräystä. Junior ja hänen paras ystävänsä Vaakku aloittavat sankarillisen matkan peikkojen luolaan palauttaakseen varastetun ruoan.


title: P-Tolueenisulfonyylikloridi

text: p-Tolueenisulfonyylikloridi eli tosyylikloridi (CHSClO) on aromaattisiin sulfonyyliklorideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään yleisesti reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä. p-Tolueenisulfonyylikloridi on o-tolueenisulfonyylikloridin isomeeri.


title: P-Tolueenisulfonyylikloridi

text: Huoneenlämpötilassa p-tolueenisulfonyylikloridi on valkoista kiteistä ainetta. Yhdisteellä on voimakas ja epämiellyttävä pistävä haju. p-Tolueenisulfonyylikloridi ei liukene veteen, mutta hydrolysoituu veden vaikutuksesta p-tolueenisulfonihapoksi ja vetykloridiksi. Aine liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin, kloroformiin ja bentseeniin. p-Tolueenisulfonyylikloridi reagoi nukleofiilien kanssa esimerkiksi alkoholit muodostavat sulfonaattiestereitä ja amiinit sulfonamideja.


title: P-Tolueenisulfonyylikloridi

text: p-Tolueenisulfonyylikloridia valmistetaan tolueenin ja klooririkkihapon välisellä reaktiolla. Lisäksi reaktiossa muodostuu o-tolueenisulfonyylikloridia, joka on nestemäistä, ja josta p-tolueenisulfonyylikloridi voidaan erottaa sentrifugoimalla tai sulattamalla ja kiteyttämällä useaan kertaan.


title: P-Tolueenisulfonyylikloridi

text: p-Tolueenisulfonyylikloridia käytetään runsaasti orgaanisen kemian synteeseissä. Sillä voidaan muun muassa suojata alkoholeja ja amiineja. Alkoholeista muodostuvat sulfonaattiesterit sisältävät hyvän lähtevän ryhmän, joka voidaan korvata muilla nukleofiileilla esimerkiksi halogeeneilla. Lisäksi sitä käytetään muun muassa useissa dehydraus- ja toisiintumisreaktioissa ja muun muassa p-tolueenisulfonamidin valmistamiseen.


title: Etelä-Afrikan krikettimaajoukkue

text: Etelä-Afrikan krikettimaajoukkue edustaa Etelä-Afrikkaa kriketin miesten maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi "Cricket South Africa". Etelä-Afrikasta tuli vuonna 1889 Australian ja Englannin jälkeen kolmas joukkue, joka pelaa viisipäiväisiä test match -maaotteluita. Vuosina 1971–1991 se oli pois kansainvälisestä kilpailutoiminnasta maan apartheid-politiikan vuoksi.


title: Etelä-Afrikan krikettimaajoukkue

text: Etelä-Afrikka on pelannut vuoden 2016 loppuun mennessä kaikkiaan 406 test match -ottelua. Niistä se on voittanut 149, hävinnyt 135 ja "tasapeliin", eli käytännössä kesken, on jäänyt 122 ottelua. Etelä-Afrikka on voittanut kaikki loppuun pelatut test matchinsa Bangladeshia (kahdeksan voittoa) ja Zimbabwea (seitsemän) vastaan. Sillä on positiivinen ottelutilasto myös Uutta-Seelantia (24 voittoa, neljä tappiota), Länsi-Intian saaristoa (18–3), Pakistania (12–4), Sri Lankaa (12–5) ja Intiaa (13–10) vastaan. Englantia vastaan Etelä-Afrikalla on test matcheissa 32 voittoa ja 58 tappiota, Australiaa vastaan 23 voittoa, 51 häviötä.


title: Etelä-Afrikan krikettimaajoukkue

text: Etelä-Afrikka on selviytynyt MM-kilpailuissa neljä kertaa välieriin, muttei kertaakaan loppuotteluun. Vuoden 1992 kisoissa se hävisi välierässä Englannille. Vuonna 1999 välierä Australiaa vastaan päättyi tasajuoksuihin, mutta Australia selviytyi loppuotteluun sijoituttuaan "Super six" -loppusarjassa korkeammalle. MM-kilpailuissa 2007 Etelä-Afrikka hävisi välierässä Australialle ja 2015 Uudelle-Seelannille.


title: Etelä-Afrikan krikettimaajoukkue

text: Etelä-Afrikka pelasi ensimmäisen yksipäiväisen maaottelunsa (eli pelimuodon, jossa kummallakin joukkueella on tavallisesti 50 syöttövuoroa, joissa jokaisessa kuusi syöttöä) 1991. Se on vuoden 2016 loppuun mennessä pelannut 564 yhden päivän maaottelua. Niistä se on voittanut 348, hävinnyt 194, tasajuoksuihin on päättynyt kuusi ja ilman ratkaisua 16 ottelua. Se on voittanut suurimman osan otteluistaan kaikkia muita paitsi Australiaa (45 voittoa, 47 tappiota) ja Sri Lankaa (sekä voittoja että tappioita 29) vastaan. Se on voittanut kaikki ottelunsa kymmenen huippumaan ulkopuolisia joukkueita vastaan. "Test match -maista" sillä on parhaat ottelusaldot Zimbabwea (35 voittoa, 2 tappiota), Bangladeshia (14–3) ja Länsi-Intian saaristoa (44–15) vastaan.


title: Etelä-Afrikan krikettimaajoukkue

text: Etelä-Afrikka pelasi ensimmäisen Twenty20 -pelimuodon maaottelunsa, jossa kumpikin joukkue pelaa 20 syöttövuoroa (joissa jokaisessa on kuusi syöttöä) vuonna 2005. Se on pelannut kaikkiaan 91 ottelua, joista se on voittanut 54, hävinnyt 36 ja yksi on jäänyt ilman ratkaisua. Se on voittanut suurimman osan peleistään kaikkia muita paitsi Australiaa ja Intiaa vastaan. Se on voittanut kaikki pelinsä huippumaiden ulkopuolisia maita sekä Bangladeshia ja Zimbabwea vastaan. Seuraavaksi paras saldo sillä on Uutta-Seelantia vastaan: kymmenen voittoa. neljä tappiota. ICC World Twenty20 -kilpailuissa se on hävinnyt välieräottelun Pakistanille 2009 ja Intialle 2014.


title: Etelä-Afrikan krikettimaajoukkue

text: Jacques Kallis on lyönyt Etelä-Afrikan pelaajista eniten juoksuja sekä test matcheissa, kaikkiaan 13 289, että yksipäiväisissä maaotteluissa, 11 579. Shaun Pollock on "polttanut" Etelä-Afrikan pelaajista eniten vastustajan pelaajia sekä test matcheissa, 421, että yksipäiväisissä maaotteluissa, 393.


title: Oxytropis uniflora

text: Oxytropis uniflora on keulankärkiin kuuluva kasvilaji. Se on Wrangelinsaaren kotoperäinen kasvi, ja sitä kasvaa sielläkin vain mikropopulaationa Neizvestnajajoen yläjuoksulla.


title: Oxytropis uniflora

text: Laji on löydetty vasta vuonna 1988.


title: Joulu avaruudessa

text: Joulu avaruudessa on maapallolla vietettyä joulua yksinkertaisempi, sillä avaruuslennoilla on tiukka aikataulu ja avaruuteen on hankala viedä erikseen joulukoristeita.


title: Joulu avaruudessa

text: Avaruudessa vietettiin joulua ensimmäisen kerran Apollo 8:n kiertäessä Kuuta jouluaattona vuonna 1968. Tuolloin Apollo 8:n astronautit lähettivät terveiset perheilleen ja lukivat Raamatun luomiskertomusta. Koska avaruuteen on hankala viedä erikseen joulukoristeita, avaruudessa joulua viettävät ovat olleet kekseliäitä: vuonna 1973 Skylab 4:n astronautit rakensivat joulupuun tyhjistä elintarviketölkeistä. 2000-luvulla Kansainvälinen avaruusaseman miehistö on antanut toisilleen lahjoja.


title: Joulu avaruudessa

text: Avaruusasemilla on yksittäisiä avaruuslentoja enemmän tilaa, joten niissä joulua voidaan juhlia monipuolisemmin. Joulunvietto maapallolla ei näy avaruuteen asti.


title: Papaver chionophilum

text: Papaver chionophilum on unikkoihin kuuluva kasvilaji. Se on Wrangelinsaaren kotoperäinen kasvi, ja sitä kasvaa saarella suhteellisen yleisesti.


title: Chucklefish Games

text: Chucklefish Games, on brittiläinen omavarainen videopelien kehittäjä ja julkaisija, joka sijaitsee Lontoossa. Yritys keskittyy etupäässä roolipeleihin, ja tunnetaan parhaiten Starboundin kehittämisestä ja Stardew Valleyn ja Risk of Rainin julkaisemisesta.


title: Joulu Yhdysvalloissa

text: Joulu Yhdysvalloissa alkaa jouluvalmisteluilla yleensä jo marraskuun puolella. Varsinainen juhlapäivä on kuitenkin vain joulupäivä, joka on Yhdysvalloissa kansallinen vapaapäivä.


title: Joulu Yhdysvalloissa

text: Yhdysvaltojen jouluperinteet ovat ottaneet vaikutteita Yhdysvaltoihin muuttaneiden siirtolaisten jouluperinteistä ja aikaa myöten ne ovat sulautuneet toisiinsa.


title: Joulu Yhdysvalloissa

text: Yhdysvalloissa on arviolta 20 miljoonaa ei-kristittyä ihmistä, joista kaikki eivät vietä joulua. Tämän takia joululomaa kutsutaan kunnallisissa kouluissa talvilomaksi. Koska juutalaiset eivät vietä joulua, Yhdysvaltain juutalaisilla on ollut 1900-alusta lähtien perinne kokoontua kiinalaisiin ravintoloihin syömään. Juutalaiset syövät kiinalaisissa ravintoloissa, koska niissä ei käytetä maitotuotteita ja ne ovat usein auki myös jouluna.


title: Joulu Yhdysvalloissa

text: Joulua juhlitaan Yhdysvalloissa lähinnä joulupäivänä. Yhdysvalloissa kristilliseen joulunviettoon kuuluu joulukirkossa käyminen ja joululaulujen laulaminen. Jouluun valmistautuminen aloitetaan monesti jo marraskuussa hankkimalla joulukuusi ja koristelemalla koti jouluvaloilla. Yhdysvaltalaisilla on tapana koristella jo kiitospäivänä koti ja piha mahdollisimman monilla jouluvaloilla ja muilla joulukoristeilla. Niitä pidetään pihalla koko joulukuun ajan. Jouluseimi on suosittu aihe, mutta läheskään kaikki jouluvalot eivät ole aiheiltaan jouluisia. Runsaiden jouluvalojen takia sähkönkulutus nousee joulun aikaan koko Yhdysvalloissa.


title: Joulu Yhdysvalloissa

text: Yhdysvalloissa porojen vetämällä reellä lentävä punanuttuinen joulupukki () jakaa lahjat savupiipun kautta jouluaaton ja jouluaamun välisenä yönä. Pienet lahjat jaetaan takan reunalla riippuviin joulusukkiin ja isommat joulukuusen alle. Lahjat avataan aikaisin joulupäivän aamuna, jonka jälkeen syödään jouluateria. Yhdysvalloissa uskotaan, että joulupukki asuu pohjoisnavalla.