title: Lapuan liike

text: Kun Työn Äänen asianomistaja, kommunistien kansanedustaja Asser Salo astui ulos oikeustalosta, mellakka paheni. Huolimatta siitä, että maaherra Bruno Sarlin yritti vedota käräjärauhaan, lapuanliikkeen kannattajat ottivat Salon kiinni ja muiluttivat tämän. Lapuan liike oli suunnitellut Salon sieppaamista jo, kun tämä oli saapunut välipäätöstä kuulemaan. Etsivä Keskuspoliisi (EK) seurasi tapahtumaa vierestä puuttumatta asiaan. Paikalla ollut EK:n etsivä Kosti-Paavo Eerolainen liittyi myöhemmin lapuanliikkeen radikaaliin siipeen. Lapualaiset eivät kuitenkaan osanneet päättää, mitä Salolle tulisi tehdä. Saloa uhattiin muilutuksen aikana ampumisella, mutta lopulta hänet vietiin Lapualle nuorisoseuran talolle, jossa hänet pakotettiin vannomaan, että hän ei enää astuisi Lapualle. Tämän jälkeen Salo vietiin Viitasaarelle, jossa hänet päästettiin vapaaksi.


title: Lapuan liike

text: Lapuanliikkeen miehet poistuivat ilmoitettuaan Työn Äänen toimitukselle, ettei lehteä julkaistaisi kahden kuukauden lakkautusajan päättymisenkään jälkeen. Lapualaisten poistuttua Vaasa jäi sotilaspartioiden haltuun.


title: Lapuan liike

text: Alun perin Lapuan laki tarkoitti Lapuan vuoden 1843 hallitussääntöä ja kyläasetusta sekä sen toteuttamista. Myös Lapuan liikkeen keskuudessa lapualaisten oman käden oikeutta alettiin kutsua Lapuan laiksi. Ajatuksen mukaan tekojen oikeutus määräytyi sen mukaan, kuinka paljon ne edistivät kommunisminvastaista toimintaa. Teon laillisuudella ei ollut merkitystä, sillä liikkeen ajatusmaailman mukaan lapuanliikkeen tulkitsema "kansan tahto" oli lain yläpuolella. 5. kesäkuuta 1930 Lapuan liike julisti Lapuan lain voimaan Etelä-Pohjanmaalla.


title: Lapuan liike

text: Aamuyöllä 8. kesäkuuta 1930 Työn Äänen kirjapainon hajottamiseen osallistuneet Yrjö Hissa ja Jussi Perämäki tekivät kaksoisitsemurhan. Pidätettyinä olleet nuorukaiset laskettiin kansanliikkeen ensimmäisiksi uhreiksi. Heidät haudattiin sankarihautausmenoin Lapualle ja Kosola laski haudalle seppeleen, jossa luki Kaarlo Kramsun "Ilkka"-runon sanat: "Ei oikeutta maassa saa, ken itse sit' ei hanki". Lauseesta tuli yksi Lapuan liikkeen tunnuslauseista. Myöhemmin kesällä toiseksi tunnuslauseeksi muodostui "Me teemme, mitä tahdomme".


title: Lapuan liike

text: Edistyspuolueen Bruno Sarlin poistettiin maaherran tehtävistään ja hänen tilalleen nimitettiin jääkärieversti Erik Heinrichs, minkä toivottiin parantavan valtiovallan ja paikallisten välejä. Kesäkuun puolessa välissä 1930 lapuanliike kuitenkin aloitti laajamittaiset kyyditykset eli muilutukset; kesällä tehtiin 254 kyyditystä tai kyydityksen yritystä. Kolme kyyditystä päättyi uhrin kuolemaan ja useimpia kyyditettyjä pahoinpideltiin. Muilutuksia suorittivat sekä paikalliset lapualaiset, että lapuanliikkeen iskujoukot. Kosola halusi painostaa kyydityksillä hallituksen eroamaan ja saada pääministeriksi Kansallisen Kokoomuksen Pehr Evind Svinhufvudin. Edistyspuolue ja Maalaisliitto protestoivat puheissaan liikkeen radikalisoitumista ja väkivallantekoja, mutta eivät kuitenkaan vetäneet tukeaan kansanliikkeeltä.


title: Lapuan liike

text: Kesällä 1930 lapualaisten painostus oli huipussaan. Kansanliike myös saavutti tärkeimmän tavoitteensa onnistuessaan lopettamaan kommunistien toiminnan käytännössä kokonaan. Kesän jälkeen suurin osa johtavista kommunisteista istui vankilassa, työväenlehdet oli lakkautettu ja kaikki työväentalot suljettu. Monessa maakunnassa myötämielisyydestä tai painostuksesta johtuen nimismiehet ja muut virkamiehet antoivat työväentalojen lakkautuskäskyt. Esimerkiksi Pohjois-Savossa kaikki 59 työväentaloa suljettiin nimismiehen ja maaherran käskystä.


title: Lapuan liike

text: Jotkut poliitikot katsoivat, että oli parempi hyväksyä laittomuudet, jottei uutta sisällissotaa syttyisi. Pääministeri Svinhufvud (Svinhufvudin II hallitus 4.7.1930–21.3.1931) jopa asetti varauksettoman tukensa kansannousulle ja -liikkeelle. Hän oli käynyt kesäkuun puolivälissä tutustumassa Etelä-Pohjanmaahan ja kansanliikkeeseen, ja vakuuttui matkalla lapuanliikkeen kansansuosiosta. Tasavallan ensimmäinen presidentti K. J. Ståhlberg oli kuitenkin sitä mieltä, ettei laittomuus ollut puolusteltavaa, vaikka siihen ryhdyttäisiinkin toisten rikosten ja maanpetoksellisen toiminnan tukahduttamiseksi.


title: Lapuan liike

text: Tulevaa Lapuan liikkeen marssia varten järjestettiin 20.–21. kesäkuuta 1930 kokous Lapualla. Marssin järjestäminen oli suuri ja mittava työ. Kokoukseen Lapuan liike kutsui edustajat kaikista suojeluskuntapiireistä ja organisoi samalla kansanliikkeen valtakunnalliseksi. Lapuan liike kutsui ja nimesi henkilöt, joiden tuli järjestää omilla paikkakunnillaan kokoukset, jotka taas nimeäisivät heidät edustajikseen allekirjoittamalla valtakirjan. Käytännössä Lapuan liikkeen vaatimat valtakirjat allekirjoitettiin ilman mitään järjestettyjä kokouksia. Tässä vaiheessa muun muassa tohtori Kai Donner liittyi virallisesti Lapuan liikkeeseen Itä-Uudenmaan edustajana.


title: Lapuan liike

text: Edustajat muodostivat marssin järjestelyjä hoitamaan "Lapuan liikkeen valtuuskunnan", josta tuli näin virallinen Lapuan liikkeen edustajisto. Valtuuskuntaan kuului 16 eteläpohjalaista edustajaa, kaikista muista maakunnista yksi, ja Viipurista sekä Helsingistä, molemmista kaksi edustajaa. Yhteensä tähän valtakunnalliseen edustajistoon kuului 31 edustajaa. Marssin jälkeen valtuuskunnan merkitys väheni, mutta silti nimi "Lapuan liikkeen valtuuskunta" toimi erilaisissa tiedonannoissa ja painostuksissa Lapuan liikkeen edustajana.


title: Lapuan liike

text: Lopulta Kyösti Kallion IV hallitus (16.8.1929–4.7.1930) teki lakiin perustamattoman päätöksen lakkauttaa kaikki kommunistilehdet pelätessään lapualaisten muutoin ryhtyvän maanlaajuiseen laittomaan toimintaan. Eduskunta hyväksyi päätöksen 1. heinäkuuta 1930, vaikkei ollut vastaavaa ehdotusta hyväksynyt aiemmin keväällä. Lisäksi hallitus antoi eduskunnalle esityksen kommunistien toiminnan lakkauttamisesta ja alkoi taipua lapuanliikkeen vaatimuksiin. Myös presidentti Relander ryhtyi painostamaan hallitusta, joka lopulta 2. heinäkuuta jätti eropyyntönsä kestämättömän sisäpoliittisen tilanteen takia, huolimatta siitä, että oli juuri saanut eduskunnalta luottamuslauseen. 4. heinäkuuta muodostettiin lapuanliikkeen tavoitteiden mukaisesti P. E. Svinhufvudin johtama yleisporvarillinen hallitus, johon suunniteltiin Lapuan liikkeen edustajia. K. R. Karesta suunniteltiin opetusministeriksi ja Vihtori Herttuaa tai Kosolaa sosiaaliministeriksi. Svinhufvud ei kuitenkaan halunnut hallitukseen "kahta diktaattoria" ("tarkoittaen Svinhufvud ja Kosola"), eikä liikekään halunnut sotkeutua hallituspolitiikkaan. Lapuanliike oli hallitukseen verrattuna riittävän vahva: Sen ei tarvinnut sitoa käsiään. Myös kirkonmiesten K. R. Kareksen ja opetusministeriksi tulleen Paavo Virkkusen keskinäisillä (teologisista erimielisyyksistä johtuneilla) antipatioilla on arveltu olleen vaikutusta suunnitelman kariutumiseen.


title: Lapuan liike

text: Antaakseen pontta vaatimuksilleen Lapuan liike päätti näyttää joukkovoimaansa Helsinkiin tehdyllä talonpoikaismarssilla. Tehostaakseen voimannäyttöä Vihtori Kosola antoi käskyn muiluttaa kommunistiset kansanedustajat. Kaksi päivää ennen marssia, aamupäivällä 5. heinäkuuta 1930, lapualaisjoukko tunkeutui Kosti-Paavo Eerolaisen ja Artturi Vuorimaan johdolla Säätytaloon perustuslakivaliokunnan istuntoon siepatakseen kommunistien helsinkiläiset kansanedustajat Eino Pekkalan ja Jalmari Rötkön. Valiokunnan puheenjohtaja Väinö Voionmaa (SDP) ja Ernst von Born (RKP) yrittivät estää kaappausta, mutta Eerolainen käytti tilanteessa Etsivän keskuspoliisin (EK) virkamerkkiään ja lapualaiset saivat vietyä kansanedustajat autoon kyyditettäviksi, vaikka molemmat yrittivät kannettaessa tarrautua valiokuntahuoneen oveen. Kansanedustajat kyyditettiin Lapualle Kosolaan, josta heidät vapautettiin hallituksen ilmoitettua, että valtiovalta ei vastaanota marssia, mikäli edustajia ei vapauteta. Vastanimitetty Svinhufvudin hallitus oli jo 4. heinäkuuta taipunut määräämään kaikki kommunistikansanedustajat pidätettäviksi "maanpetoksellisesta toiminnasta epäiltyinä", mutta pidätyskäsky annettiin vasta seuraavana päivänä iltapäivällä. Eduskunta hyväksyi jälkeenpäin hallituksen toimenpiteen sosiaalidemokraattien ja ruotsalaisten esittämistä epäilyksistä huolimatta.


title: Lapuan liike

text: Maanantaina 7. heinäkuuta 1930 järjestettiin Talonpoikaismarssi, joka oli kansanliikkeen suurin voimannäyttö ja käännekohta liikkeen historiassa. Talonpoikaismarssi oli hyvin suunniteltu massiivinen operaatio, jossa 12 000 Lapuan liikkeen kannattajaa marssi maakunnittain ja alueittain rykmentteihin, pataljooniin ja komppanioihin jaettuna suojeluskuntakurissa sekä -järjestyksessä. Marssijat olivat suomen- ja ruotsinkielisiä, sillä kielikysymys ei kiinnostanut Lapuan liikettä.


title: Lapuan liike

text: Alun perin marssin nimeksi oli suunniteltu "Suojeluskuntamarssi", mutta Suojeluskuntien komentaja Lauri Malmberg kielsi suojeluskuntaunivormun käytön. Liikkeen pääideana oli järjestää uusi tapahtuma, joka muistuttaisi valkoisen armeijan voitonparaatia 16. toukokuuta 1918. Vaikka liikkeen esikuvana oli voitonparaati, oli mallina myös vastaavia tapahtumia ulkomailta, erityisesti Ruotsin talonpoikien maanpuolustusmarssi vuonna 1914 ja Italian mustapaitojen marssi Roomaan vuonna 1922.


title: Lapuan liike

text: Ennen talonpoikaismarssia sisäpoliittinen tilanne oli erittäin jännittynyt. Hallituksen aseman osoittauduttua heiveröiseksi arveltiin jopa lapualaisten vallankaappauksen olevan mahdollinen. Aktiivisesti hallitusvallan kumoamista ei liikkeessä mietitty, mutta osa lapualaisista oli harkinnut kaappausta, mikäli hallitus ei toimisi riittävän aktiivisesti kommunisteja vastaan. Liike yritti rauhoitella yleistä mielipidettä tiedotteella. Marssin aikana sekä Lapuan liike että hallitus lupasivat taistella kommunismin hävittämisen puolesta ja tukea toisiaan. Hallitus kuitenkin pyysi kansanliikettä lopettamaan omankädenoikeuden käytön.


title: Lapuan liike

text: Kallion hallitus suunnitteli kaiken kommunistiseksi tulkittavan toiminnan kieltämiseen tähtäävän lakipaketin. Sosiaalidemokraattien vastustaessa esitystä hallitus ei eduskunnassa saanut puolelleen perustuslain muuttamiseen tarvittavaa vähintään kahden kolmasosan määräenemmistöä, jolloin osa laeista siirtyi lepäämään vaalien yli. Kostoksi lapualaiset kidnappasivat (muilutus) 17.–18. heinäkuuta 1930 eduskunnan sosiaalidemokraattisen varapuhemiehen Väinö Hakkilan Tampereen Teiskosta Lapuan kautta Kuortaneelle ja pahoinpitelivät hänet. Tällöin kommunistilakien käsittelyn nopeuttamiseksi presidentti Relander hajotti eduskunnan 15. heinäkuuta 1930 ja määräsi uudet vaalit pidettäväksi 1.–2. lokakuuta 1930.


title: Lapuan liike

text: Lapuanliikkeen uhkailu ja painostus sävytti vaalitaistelua. Hallitus antoi maaherroille laajat valtuudet äärivasemmiston vaalitoiminnan estämiseksi. Presidentti Relander kehotti kansaa äänestämään ehdokkaita, jotka hyväksyisivät kommunistilait. Kokoomus ja SDP lisäsivät paikkalukuaan, mutta äärivasemmiston hävitessä eduskunnasta kokonaan vasemmiston paikat eivät riittäneet edes kolmasosan määrävähemmistöön. Uusi eduskunta hyväksyi kommunistilait lokakuussa 1930. Kaikki "kommunistiseksi tulkittu" poliittinen ja ammatillinen järjestötoiminta lakkautettiin, ja kommunisteiksi epäillyiltä henkilöiltä kiellettiin Suomen perustuslain mukainen oikeus osallistua vaaleihin. Kommunisteiksi epäiltyjä myös vangittiin; usein tekaistuin tai heiveröisin syytöksin.


title: Lapuan liike

text: Suomessa eduskunnan puhemies on tasavallan presidentin jälkeen toiseksi korkea-arvoisin henkilö. Näin ollen eduskunnan varapuhemiehen ja Tampereen kaupungin kunnallispormestarin (1920–1952) Väinö Hakkilan kyyditseminen vastoin tahtoaan oli vaikuttava ja julkisuutta herättävä teko. 18. heinäkuuta 1930 tapahtui ensimmäinen kyyditys, joka todella nakersi julkisuudessa liikkeen kannatusta. Kansanliikkeen alamäen voidaan katsoneen alkaa tuosta päivästä lähtien. Tuolloin kyyditettiin korkeimmassa valtiollisessa asemassa ollut sosiaalidemokraatti, eduskunnan varapuhemies Väinö Hakkila, joka oli menossa kesähuvilalleen Teiskoon. Hakkila pysäytettiin Teiskossa aseilla uhaten ja pakotettiin toiseen autoon. Hakkila muilutettiin vaikka hän kuuluikin puolueensa oikeistosiipeen, koska hän oli arvostellut kansanliikkeen toimintatapoja, erityisesti muilutuksia. Hakkila vietiin Kuortaneelle, matkan aikana hänet uhattiin viedä Neuvostoliittoon ja häntä istutettiin muurahaispesässä. Jussi Muilu esti kuitenkin Hakkilan tappamisen. Lopulta Hakkila ilmaisi tukensa Lapuan liikkeelle ja lupasi vetäytyä politiikasta, jolloin hänet vapautettiin.


title: Lapuan liike

text: Väinö Hakkilan kyydityksen olivat suunnitelleet Lapuan liikkeen taloudellisen tukijan, kauppaneuvos Rafael Haarlan poika Vapaussodan Rintamamiesliiton puheenjohtaja Eino Haarla, Aamulehden toimittaja, Vapaussodan Rintamamiesliiton sihteeri Eero Rekola ja liikeapulainen Yngve Mustonen. Kaikki olivat tamperelaisia. Haarla ja Rekola värväsivät viisi muiluttajaa, joita johti myöhemmin Suomen Kansan Järjestön johtajana toiminut jääkärikapteeni Arvi Kalsta. Kalsta tuomittiin kyydityksen pääsuorittajana kahdeksan kuukauden kuritushuonerangaistukseen. Vapaussodan Rintamamiesliitonkin maine kärsi pahasti kyydityksen myötä. Teko tuomittiin laajasti ja sen jälkeen Lapuan liikkeen varmana tukijana lehdistössä suurista lehdistä toimi lähinnä vain Uusi Suomi ja jossain määrin myös Aamulehti.


title: Lapuan liike

text: Väinö Hakkilan kyydityksen myötä Vaasan läänin maaherra Erik Heinrichs erosi kestämättömänä pitämästään tehtävästä. Lapuan liike joutui puolustuskannalle kyydityksestä, joka selvästi osoitti kenttäväen radikalisoituneen ja aloitelleen sosiaalidemokraattien vastaista toimintaansa. Lapuan liikkeen radikaali johtohenkilö, Lapuan kirkkoherra, asessori Kaarlo Rietrikki Kares ei pitänyt väkivallan ihannoimisesta, mutta ilmoitti kyseessä olevan eräänlainen vallankumous ja että elämällä oli omat kovat lakinsa. Monissa kansalaispiireissä tämä Kareksen lausunto aiheutti hämmästystä ja tyrmistystäkin:


title: Lapuan liike

text:
Tätä seurasi radikaalein osuus:
Kareksen radikaalin lausunnon osuus, jossa puhuttiin eduskuntapuolueiden itsevallan kumoamisesta, sai tasavaltaista hallitusmuotoa tukeneet kansalaiset takajaloilleen. Kares oli julistanut jo kesällä Vihtori Kosolan "Jumalan valitsemaksi kansanjohtajaksi". Tästä julistuksesta tuli sittemmin erittäin tunnettu. Syyskuussa 1930 Turussa Kosola kuitenkin yritti rauhoitella radikaalista siivestä kuuluneita lausuntoja sanomalla: "Lapuan liike ei ole pyrkinyt eikä pyri hallitsemaan maata. Sitä varten ovat hallitus, eduskunta ja eri hallintoelimet".


title: Lapuan liike

text: Suutari Erik Mätön surman ohella Lapuan liikkeen tunnetuin veriteko oli Heinäveden kunnallislautakunnan puheenjohtajan sosiaalidemokraatti Onni Happosen murha. Hänet siepatiin 1. syyskuuta 1930 kunnanvaltuuston kokouksen yhteydessä suuren ihmisjoukon edessä pakottamalla Happonen väkivaltaa käyttäen henkilöautoon. Hänen ruumiinsa löydettiin kaksi vuotta myöhemmin metsään haudattuna Karvion kanavan tuntumasta Joensuun ja Varkauden välisen maantien varrelta. Ruumiissa oli rajun pahoinpitelyn merkkejä ja ruumiinavauksen mukaan kuolema oli johtunut päähän ammutusta luodista.


title: Lapuan liike

text: Happosen surmasta tuomittiin työmies Otto Pakarinen, joka kuitenkin oli ilmeisesti ottanut syyn niskoilleen suurta rahasummaa vastaan. Sieppauksen silminnäkijöistä huolimatta murhan todelliset syylliset jäivät selvittämättä ja rankaisematta. Oikeiksi syyllisiksi on epäilty Kuopiosta saapuneita Lapuan liikkeen jäseniä tai Heinäveden omia aktivisteja, joihin on katsottu kuuluneen ainakin nimismies Onni Hartion. Onni Happosen hautajaisten jälkeen oli haudalle lasketut seppeleet seuraavan yön aikana hajotettu ja levitetty ympäri kirkkomaan ympäristöä.


title: Lapuan liike

text: Eduskuntavaalit 1.–2. lokakuuta nostattivat poliittisen myrskyn. Lapuan liike painosti porvarillisia puolueita luomaan yleisporvarillista rintamaa. Tosin kansanliikkeen omakin yhtenäisyys alkoi rakoilla, kun maltilliset ja radikaalit alkoivat ottaa yhteen entistä enemmän. Lopulta liikkeen johto kehotti syyskuun puolessa välissä kannattajiaan lopettamaan kyyditykset hallituksen painostuksesta. Syyskuussa syntyikin vaaliliitto nimeltä "Isänmaallinen vaaliliitto", johon oli tarkoitus koota kaikki liikkeen määritelmän mukaan isänmaalliset eli käytännössä kommunisminvastaiset tahot puoluekannasta riippumatta. Vaaliliitto ei kuitenkaan saanut kuin alle 10 000 ääntä. Älymystön edustajat ja voimahahmot vetosivat ennen vaaleja sekä kansanliikkeen puolesta että sitä vastaan. Lapuan liikkeen tukijoiksi ilmoittautuivat esimerkiksi Mannerheim ja Danielson-Kalmari. Vaaleissa porvarilliset puolueet saivat 134 edustajaa ja sosiaalidemokraatit 66 edustajaa. Kansallinen Kokoomus lisäsi paikkalukunsa 28:sta 42:een edustajaan. Kommunistien vaalijärjestö, jonka ehdokasasettelulle asetettiin osittaisia esteitä, sai vain 11 504 ääntä eli 1,02 % äänistä, mikä ei tuottanut yhtään eduskuntapaikkaa.


title: Lapuan liike

text: Uusi eduskunta äänesti pienimmälle mahdollisella kahden kolmasosan määräenemmistöllä voimaan tasavallan suojelulain, jolla virallisesti kiellettiin kommunistien toiminta. Suomessa äärivasemmistolla ei ollut laillisia toimintaoikeuksia ennen kuin vasta jatkosodan jälkeen vuonna 1944. Joulukuussa säädettiin työrauhalaki, jolloin liikkeen keskeisimmät tavoitteet oli saatu läpi. Samoihin aikoihin liikkeen kannatus alkoi laskea.


title: Lapuan liike

text: Keskeisin kansanliikkeen suosion laskija oli erityisesti loppukesän ja syksyn 1930 kyyditysskandaalit. Suurin osa syksyn kyydityksistä tehtiin paikallisesti yksittäisten henkilöiden tekoina Lapuan liikkeen ja Lapuan hengen nimissä, monet ilman liikkeen johtohenkilöiden tietoa. Toisaalta liike ei myöskään tuominnut kyydityksiä, joten kyyditykset söivät liikkeen kannatusta. Viimein pahin isku kannatukselle oli kuuluisa Suomen ensimmäisen presidentin (25.7.1919–1.3.1925) K. J. Ståhlbergin kyyditys Joensuuhun 14. lokakuuta 1930. Kyyditysidea oli yleisesikunnan päällikön jääkärikenraalimajuri Kurt Martti Walleniuksen alaisen jääkärieverstiluutnantti Eero Kuussaaren huonosti suunniteltu hanke. Myös Walleniuksen katsottiin sekaantuneen kyyditykseen. Hän menetti virkansa ja istui vankilassa heinäkuuhun 1931, jolloin korkein oikeus vapautti hänet syyttömänä. Puolustusvoimien palvelukseen Wallenius ei kuitenkaan päässyt takaisin ennen talvisotaa.


title: Lapuan liike

text: Ståhlbergin kyyditys oli paha isku koko Lapuan liikkeelle, koska yleisesti liikkeen katsottiin olevan syyllinen tekoon. Kyydityksen voidaan myös katsoa kertoneen liikkeen kannattajakunnan radikalisoitumisesta. Ståhlbergiä vastustettiin vanhastaan aktivistien ja kokoomuksen oikeistosiiven piirissä, mutta silti koko lapuanliike ei pitänyt kyyditystä järkevänä. Sosiaalidemokraateille ja vapaamieliselle porvaristolle porvarillinen laillisuusmies, tasavallan ensimmäinen presidentti Ståhlberg oli perustuslaillisen kansanvallan symboli. Kyyditys johti Suomen Lukon lakkauttamiseen ja sulauttamiseen Lapuan liikkeeseen, kun sen sihteeri Mikko Jaskari oli sekaantunut tapaukseen.


title: Lapuan liike

text: Ståhlbergin kyydityksen jälkeen Maalaisliitto ja Kansallinen Edistyspuolue irtautuivat Lapuan liikkeen kannattajaryhmästä. Puolueet muodostivat Ruotsalaisen kansanpuolueen kanssa niin sanotun "laillisuusrintaman", jonka eräänlaisena ulkojäsenenä toimivat sosiaalidemokraatit. Svinhufvudin hallitus päätti, että kyydittäjät oli saatava oikeuden eteen ja vaati Lapuan liikettä lopettamaan muiluttajien suojelun. Kun poliisi alkoi vangita muilutuksesta epäiltyjä, Lapuan liike vastasi joukkovoimalla ja järjesti muiluttajien joukkoilmoittautumisen pohjalaisten osakuntien hallinnoimassa rakennuksessa Ostrobotnialla Helsingin Töölöössä, jonne saapui 400 henkilöä. Vastaavia tapahtumia järjestettiin ympäri maata ja lopulta poliisilla oli kuulusteltavanaan 10 000 epäiltyä. Hallitus joutui jälleen noloon tilanteeseen. Vaasan maaherra K. V. Martonen taas ei suostunut edes jatkamaan tutkimuksia perustellen maakunnan olevan niin lapualaismielinen, että kyydittäjien kiinnisaanti oli mahdotonta. Pohjanmaalla kommunisteja vastaan suunnattuja väkivaltaisuuksia pidettiin isänmaallisina tekoina, ei rikoksina. Kyydittäjien joukkoilmoittautumiset eri puolilla Suomea olivat lapuanliikkeeksi kutsutun kommunisminvastaisen liikehdinnän viimeiset tapahtumat.


title: Lapuan liike

text: Lopulta kyyditykseen osallistuneista 14 prosenttia saatiin haastetuiksi. Kyydityksistä nostettiin 656 syytettä, joista 38 prosenttia raukesi. 10 prosentille tuomituista langetettiin ehdoton vankeustuomio. Kyydittäjistä suurin osa ei siis saanut minkäänlaista tuomiota. Joka viides kyyditysten aikana poliittisen väkivallan uhriksi jäänyt vaati ja sai oikeutta.


title: Lapuan liike

text: Vaikka Väinö Hakkilan ja K. J. Ståhlbergin kyyditykset olivat paha isku Lapuan liikkeelle, tavallaan näillä kahdella kyydityksellä oli muiluttajien toivoma vaikutus. Hakkila nimittäin muilutuksensa jälkeen jyrkensi asennettaan kommunisteja kohtaan ja tuli sotien aikana hyvin toimeen Isänmaallisen Kansanliikkeen kansanedustajien, eli entisten lapualaisten, kanssa. Ståhlberg pysyi edelleen laillisuuslinjallaan, muttei enää arvostellut yhtä kärkevästi Lapuan liikkeen toimia. Tämä ei kuitenkaan riittänyt Lapuan liikkeen radikaaleimmille kannattajille. Helmikuussa 1931, presidentinvaalitaistelun ollessa kuumimmillaan, lapualaisten pää-äänenkannattaja Aktivisti-lehti kehotti murhaamaan presidentti Ståhlbergin. Sisäministerin määräyksestä kyseisen numeron painos takavarikoitiin, mutta päätoimittaja Vihtori Kosolaa ei uskallettu pidättää.


title: Lapuan liike

text: Kesä ja syksyn 1930 radikalisoitumisen myötä maltilliset piirit jättivät Lapuan liikkeen. 22.–23. marraskuuta 1930 pidetyssä kansanliikkeen kokouksessa perustettiin Lapuan Liike Ry. Perustajat olivat käytännössä kansanliikkeen radikaalisiiven edustajia. Tarkoituksena oli luoda kansanliikkeelle järjestömäisempiä piirteitä ja selkeyttää sen epäselvää johtoa. Lapuan Liike Ry otti käyttöön suojeluskuntapiirien mukaisen piirijaon ja paikallisosastot. Vuosien 1931–1932 vaihteessa järjestön jäsenmäärä oli noin 30 000. Vaikka on vaikea laskea, eikä tarkkaan tiedetä, kuinka paljon kevään–kesän 1930 lapualaisliikehdintään otti aktiivisesti osaa, oli järjestön jäsenmäärä todennäköisesti huomattavasti vähemmän kuin aiemman kansanliikkeen.


title: Lapuan liike

text: Liikkeen järjestäytyminen jäi kuitenkin puolitiehen. Loppusyksystä 1931 pääsihteeriksi valittiin Ståhlbergin kyyditysjupakassa syyt niskoilleen ottanut, valtakunnan politiikasta sivuraiteille sysätty entinen yleisesikunnan päällikkö Kurt Martti Wallenius, joka hyvänä organisaattorina sai pidettyä langat jollain tavalla käsissään. Vaikka järjestöllä oli tärkeitä yritys- ja liikemaailman taloudellisia tukijoita, kuten Rafael Haarla ja Petter Forsström, maksoi Walleniuksen palkan Jussi Muilun kokoama vapaaehtoisjoukko pohjalaismiehiä.


title: Lapuan liike

text: Kansanliikkeestä Lapuan Liike Ry:ksi muuttunut Lapuan liike kuitenkin onnistui vielä vaikuttamaan maan politiikkaan jatkossakin, erityisesti maaliskuun 1931 presidentinvaalissa, joka voidaan laskea viimeiseksi liikkeen poliittiseksi voimannäytöksi ennen Mäntsälän kapinaa. Tosin vaikuttaminen oli jo vaikeampaa, kun Maalaisliiton, Kansallisen Edistyspuolueen ja Ruotsalaisen Kansanpuolueen piireissä tuki liikkeelle oli vähentynyt huomattavasti.


title: Lapuan liike

text: Maaliskuun 1931 presidentinvaaleista oli muodostumassa jälleen poliittinen kriisi jo syystäkin, koska vastakkain olivat Lapuan Liikkeen vankasti tukema Pehr Evind Svinhufvud ja laillisuusrintaman K. J. Ståhlberg. Maalaisliitossa johtomiehet, kuten Juho Niukkanen, yrittivät saada kannattajia Svinhufvudin taakse. Svinhufvudin kannatus perustui osittain siihen, että Ståhlbergin valinta saattaisi johtaa levottomuuksiin ja suistaa maan todella pahaan kriisiin. Svinhufvudin uskottiin myös pitävän arvovallallaan Lapuan Liikkeen ja sitä myötäilevät ääriainekset kurissa. Näin toivottiin erityisesti maalaisliittolaisissa piireissä.


title: Lapuan liike

text: Svinhufvud yritti viilentää jyrkimpien lapualaisten tunteita julkaisemalla helmikuussa STT:n kautta tiedonannon, jossa sanottiin, että kaikkien piirien tulisi hyväksyä vaalitulos, oli se mikä tahansa. Pari päivää tämän tiedonannon jälkeen kriisin ainekset syntyivät, kun Lapuan Liikkeen jyrkkää linjaa kannattanut kahdesti kuukaudessa ilmestynyt Aktivisti-lehti julkaisi kirjoituksen, jonka tulkittiin tarkoittavan, että Ståhlberg pitäisi ampua, jollei Svinhufvud tulisi valituksi. Yrjö Nikulan omistamaa Aktivistia toimitti Vilho Viita ja sillä oli myös ruotsinkielinen sisarlehtensä "Aktivisten". Aktivistin kannessa oli Kosti-Paavo Eerolaisen asettama Mannerheimin kuva, jonka alla luki "Historia toistuu aina". Sisäsivuilta löytyi Kosti-Paavo Eerolaisen kirjoittama artikkeli nimeltä "Laukauksia". Artikkelissa kirjoitettiin lukijoille, että vielä tarvittaisiin sen kaltaisia sankareita kuin Eugen Schauman ja Bobi Sivén. Uusi Suomi yritti vielä selitellä ja ymmärtää kirjoitusta pääkirjoituksessaan kirjoittamalla, että Eerolaisen "levottoman mielialan voi viimeaikaisten valtiollisten tapausten valossa käsittää". Maalaisliittolainen sisäministeri Erkki V. Kuokkanen määräsi lehden koko painoksen takavarikoitavaksi ja päätoimittajan pidätettäväksi. Koska lehden muodollinen päätoimittaja oli Vihtori Kosola, ei pidätystä kuitenkaan pantu toimeen, jottei tilannetta kärjistettäisi.


title: Lapuan liike

text: Lopulta presidentinvaalien ensimmäisellä valitsijamieskierroksella olivat vastakkain P. E. Svinhufvud, K. J. Ståhlberg ja Kyösti Kallio, joka oli vielä toisellakin kierroksella. Ståhlberg ei tullut kolmannella kierroksella valittua, koska maalaisliiton valitsijamiehet menivät Svinhufvudin taakse. Kun eduskunnassa ilmoitettiin, että Svinhufvud valittiin presidentiksi äänin 151–149, eduskunnan lehtereillä ollut yleisö puhkesi suosionosoituksiin, mutta Svinhufvud karjaisi: "Hiljaa, tämä ei ole mitään teatteria!". Lapuan Liikettä kannattaneet olivat tulleet seuraamaan vaalia, kuten tasavallan suojelulaistakin äänestettäessä. Väistyvä Relanderkin piti tulosta helpottavana kirjoittaessaan päiväkirjaansa: "Isänmaan asia tuli pelastetuksi". Svinhufvud onnistuikin pitämään lapualaiset käytännössä täysin hiljaisuudessa seuraavan puoli vuotta. Ja siltikin Svinhufvudilla oli suuri merkitys Mäntsälän kapinan tyrehdyttämisessä. Myöhemmin on tultu siihen tulokseen, että Ståhlbergin valinta olisi nostanut suuremman lapualaisten laittomuusaallon kuin kesällä 1930.


title: Lapuan liike

text: Svinhufvud toteutti myös yleisesti porvarillisten piirien ja Lapuan Liikkeen toivomaa politiikkaa. Hän päätti esimerkiksi kohentaa maanpuolustuksen tilaa, jota ei onnistuttu parantamaan puoluepoliittisista syistä, eikä se ollut jatkossakaan helppoa. Lapuan Liike oli vaatinut puolustusneuvoston puheenjohtajaksi Mannerheimiä, jonka Svinhufvud heti ensi töikseen tähän virkaan nimittikin. Svinhufvud nimitti Mannerheimin myös salaisesti sodanaikaiseksi ylipäälliköksi. Ståhlberg taas sen sijaan inhosi Mannerheimiä.


title: Lapuan liike

text: Lapuan Liike todellakin hiljeni puoleksi vuodeksi. Liikkeen kannatus laski entisestään, kun viimeinenkin tavoite oli saavutettu. Liikkeen kannatus oli laskenut koko ajan sitä mukaa, kun se oli saavuttanut tavoitteitaan. Yleisesti liikettä siis alettiin pitää turhana, kun kerran kommunismi ja äärivasemmisto oli hävitetty, porvarillinen hallitus pystytetty, työmaaterrori poistettu ja Svinhufvud valittu presidentiksi. Liike alkoikin keskittyä seuraavaan kohteeseensa, sosiaalidemokratian kitkemiseen. Lapuan liike oli jo syksyllä 1930 osoittanut merkkejä sosiaalidemokratian vastaisesta toiminnasta, mutta marraskuussa Lapuan Liike Ry:n perustamiskokouksessa se otti viralliseksi tavoitteekseen SDP:n lakkauttamisen. Koko kansanliikkeen toiminta oli perustunut suuriin ja voimakkaita tunteita puolesta sekä vastaan herättäneisiin riskeihin, mutta sosiaalidemokraattien hävittämistavoitetta on monesti pidetty sen suurimpana virheenä. Suomalainen kansa ei pitänyt SDP:tä uhkana, mutta kommunismiin se ei suhtautunut myötäillen, sen osoitti eduskuntavaalien tuloskin. Liike kuitenkin alkoi uskoa todella lauseeseensa "Me teemme, mitä tahdomme" ja piti mahdollisena, että SDP voitaisiin poistaa siinä missä kommunistitkin. Varsinkin se uskoi suoraan toimintaan, koska kansanliikkeen vaatimukset, eivät olisi menneet läpi ilman ulkoparlamentaarisia suoria keinoja, laittomuuksia ja väkivaltaa. Sosiaalidemokratian hävittämistä perusteltiin sillä, että SDP oli äänestänyt tasavallan suojelulakia vastaan ja yrittänyt hidastaa kommunistilainsäädännön toimeenpanemista. Samoin se katsoi, että Suomeen jäljelle jäänet kommunistit tai muut äärivasemmistolaiset olivat soluttautuneet tähän ainoaan jäljelle jääneeseen vasemmistopuolueeseen. Näin ollen oli tarpeellista hävittää koko vasemmisto. Eräät lapualaisten äärimmäisyyshenkilöt suunnittelivat ilmeisesti myös SDP:n kanssa hyvissä väleissä olleesta laillisuusrintamasta eroon pääsyä.


title: Lapuan liike

text: 17. syyskuuta 1931 RKP:läinen sisäministeri Ernst von Born antoi käskyn avata Lapuan työväentalo, joka oli naulattu umpeen marraskuussa 1929 heti kommunistien haastejuhlien jälkeen. Liike oli elänyt hiljaisuudessa, mutta von Born nosti uudelleen sen taistelutahtoa, varsinkin kun von Born oli haasteellisesti kysynyt, kumpi määräisi, hallitus vai Kosola. Lapualla järjestettiin jälleen kansalaiskokous, jonka päätteeksi 21. syyskuuta 1931 Lapuan työväentalo naulattiin ja laudoitettiin umpeen kahden tuhannen miehen voimin. Iivari Koivisto piti ennen naulausta puheen, ja naulauksen jälkeen lähetettiin päättäjille sähke, jossa luki: "Talo on kiinni ja pysyy". Työväentalon naulauksesta tuli todellinen lapualainen kansanjuhla ja hallitus joutui jälleen taipumaan lapualaisen joukkovoiman edessä.


title: Lapuan liike

text: Tapaus aiheutti sen, että vallankaappaushuhut alkoivat jälleen pyöriä niin kuin vasemmiston keskuudessa syksyllä 1930. Huhut saivat lisää pontta, kun Lapuanliikkeestä julkaistiin lausuntoja, joissa puhuttiin vain epämääräisesti valtiojärjestyksen muuttamistarpeesta. Mahdollisiksi vallankaappaushankkeen suunnittelijoiksi epäiltiin Vapaussodan Rintamamiesten Liittoa ja "Maakuntien liikettä". Marraskuussa sisäpoliittinen tilanne alkoi kärjistyä ja huhut kasvoivat. 14. marraskuuta 1931 Lapualla pidettiin kokous, jossa laadittiin ns. ohjelmajulistus, jossa vaadittiin siirtymistä enemmistövaalijärjestelmään, äänioikeuden sitomista verojen maksukykyyn, sosiaalisista uudistuksista luopumista, eduskunnan vallan siirtämistä hallitukselle, maataloustuotannon tukemista tullein, Lapuan liikkeen laittomaan toimintaan osaa ottaneiden vapauttamista ja sosiaalidemokraattisen toiminnan kieltämistä.


title: Lapuan liike

text: Enemmistövaalijärjestelmällä oli tarkoitus luoda vahva yhden puolueen porvarihallitus, jota vahvistettaisiin siirtämällä eduskunnan valtaa sille. Äänioikeuden sitomisella verojen maksukykyyn ilmeisesti haluttiin taata se, ettei köyhempi työväestö pääsisi äänestämään vasemmistoa, joka kuitenkin käytännössä kuihdutettaisiin sosiaalidemokraattien kieltämisellä (jolloin vasemmiston äänestäjien pääosa tosin luultavasti olisi siirtynyt äänestämään "vasemmistoporvareita"). Vaatimukset kertovat Lapuan Liikkeen siirtyneen vaatimuksineen alkuperäisestä kansanliikkeestä huomattavasti enemmän oikealle. Erityisesti äänioikeuden rajoittaminen varallisuuden mukaan kertoi tästä, varsinkin, kun alkuperäisen kansanliikkeen kannattajakuntaan kuului monia vähävaraisia talonpoikia ja lamasta kärsineitä yrittäjiä.


title: Lapuan liike

text: 7. marraskuuta 1931 Helsingin Sanomien pääkirjoituksessa Eljas Erkko kirjoitti, että maassa aiottiin toteuttaa vallankaappaus, jonka johdossa olisivat luultavasti juuri pääsihteeriksi valittu K. M. Wallenius ja Ajan Suunta-lehden päätoimittaja Arne Somersalo. Sen sijaan Etsivän Keskuspoliisin (EK) päällikkö Esko Riekki sanoi Kokoomuksen ja sitä tukevan lehdistön tapaan, ettei maassa suunniteltu mitään, korkeintaan ilkivallan tasoista toimintaa. Loppuvuonna lapualaisten keskuudessa nosti kapinamieltä se, ettei Svinhufvud ollut suorittanut lapualaisten kannattamia toimenpiteitä sosiaalidemokraattisen toiminnan alasajamiseksi. Koska EK:hon ei luotettu, oli syksyllä 1931 perustettu hallitukselta tukea saanut salaseura "Pro Patria et Lege – Isänmaan ja Lain Puolesta", joka Lapuan Liikkeen maltillis-porvarillisena vastavoimana pääosin seuraili lapualaisten toimintaa.


title: Lapuan liike

text: Tilanne alkoi todella kärjistyä 25. tammikuuta 1932. Mäntsälässä pidettiin kansalaiskokous, jonka päätteeksi päätettiin Suomen Sosialidemokraatin mukaan naulata kiinni kaikki Mäntsälän työväentalot. Ohkolan työväentalo ja monia muita työväentaloja ehdittiinkin sulkea ja Uudenmaan läänin maaherra Bruno Jalander lähetti paikalle Liikkuvan poliisin osaston rauhoittamaan tilannetta. Lapualaiset alkoivat pitää von Bornia maanpetturina, koska hän suojeli toiminnallaan sosialisteja ja näiden toimintaa. Mäntsälän Ohkolan työväentalolla oli tarkoitus pitää Kokoomuksesta Sosialidemokraattiseen Puolueeseen loikanneen kansanedustajan Mikko Erichin puhetilaisuus 27. helmikuuta. Erichiä pidettiin maanpetturina, koska tämä oli ennen paljastanut vapaussodan muistopatsaita ja ollut aktiivinen kokoomuslainen, mutta myöhemmin kääntynyt sosialistiksi. 24. helmikuuta 1932 Mäntsälään saapui Lapuan Liikkeen tukijoukkoja ja Pohjois-Uudenmaan suojeluskuntapiirin piiripäällikkö Paavo Susitaival pyysi perumaan Erichin puhetilaisuuden, koska levottomuuksia saattaisi syntyä, mutta tästä pyynnöstä kieltäydyttiin.


title: Lapuan liike

text:
Lopulta 27. helmikuuta 1932 400–700 suojeluskuntalaista keskeytti ammuskelemalla Erichin puhetilaisuuden Ohkolan työväentalolla. Alun perin piti hajaantua kokouksen hajottamisen jälkeen, mutta suojeluskuntalaiset siirtyivät luutnantti Artturi Vuorimaan johdolla Mäntsälän suojeluskuntatalolle ja kieltäytyivät antautumasta viranomaisille. Vuorimaa antoi 28. helmikuuta 1932 kapinajulistuksen ja Mäntsälän kapina, eli hallituksen ja Lapuan Liikkeen välinen hermotaistelu, sai alkunsa. Samana päivänä "Pro Patria et Lege – Isänmaan ja Lain Puolesta" aktivoitui. 29. helmikuuta Lapuan Liikkeen johto asettui tukemaan kapinaa iltaisen ja yöllisen pohdinnan jälkeen. Seuraavana päivänä Kokoomus asettui tukemaan kapinallisia ja kapinalliset sekä Lapuan Liike näytti olevan niskanpäällä. Lopulta Mäntsälään saapui pohjalaisia joukkoja ja koko maassa 5 000-7 000 suojeluskuntalaista liikehti. Kapinallisten hallussa oli Jyväskylä ja Porin suojeluskuntatalollekin oli kokoontunut 1 000 aseistautunutta suojeluskuntalaista. Samoin Salossa oli liikehdintää. Vaikka presidentti Svinhufvud oli oikeistolainen, hän ei voinut sallia uutta sisällissotaa ja demokratian romuttumista. Niinpä hän piti kuuluisan radiopuheensa 3. maaliskuuta 1932, jossa vetosi suojeluskuntalaisiin. Tämä lupaus ja vetoomus saivat kapinapesäkkeet hajoamaan:
4.–5. maaliskuuta 1932 Lapuan Liikkeen johto päätti lopettaa kapinan. 5. maaliskuuta Jyväskylän kapinapesäke hajosi, ja seuraavana yönä ilmoitettiin Mäntsälän kapinallisten antautuvan. Kapinajohto ilmoittautui 7. maaliskuuta klo 10.00 aamulla mennessä ja näin lopullisesti kapina sai loppunsa. Lapuan Liikkeen johto tuomittiin vankeusrangaistuksiin. Lapuan Liike Ry:n toiminta oli kielletty käytännössä jo 29. helmikuuta tasavallan suojelulain nojalla, mutta sisäministeri Arvo Manner lakkautti järjestön 24. maaliskuuta. Päätöksen vahvisti raastuvanoikeus 28. toukokuuta.


title: Lapuan liike

text: Vihtori Kosola palasi vankeudesta 20. lokakuuta 1932 Lapualle ja tapahtuma oli suuri kansanjuhla. Lapuan liikkeen perintöä jatkamaan perustettiin Isänmaallinen Kansanliike 5. kesäkuuta 1932. Puolue aloitti toimintansa 14. kesäkuuta 1932 edustajainkokouksessa Lapualla. Isänmaallinen Kansanliike piti edelleen puolueohjelmassaan tavoitteenaan sosiaalidemokratian kitkemistä, mutta toimi puolueena demokratian ja parlamentarismin pelisäännöin edeltäjänsä taustasta huolimatta. Isänmaallinen Kansanliike oli vain eduskuntapuolue muiden joukossa korostaessaan laillisuutta, parlamentarismia ja demokratiaa. Tämä ärsyttikin monia vanhoja aktiiviseen suoraan toimintaan luottaneita Lapuan Liikkeen radikaalisiiven edustajia, kuten Kosti-Paavo Eerolaista. Isänmaallinen Kansanliike oli kuitenkin aivan erilainen poliittinen liike kuin Lapuan Liike ja toimi aivan erilaisessa yhteiskunnallisessa tilanteessa.


title: Lapuan liike

text: Isänmaallinen Kansanliike muodosti "isänmaallisen vaaliliiton" Kokoomuksen kanssa vuoden 1933 eduskuntavaaleissa saaden 14 paikkaa syöden Kokoomuksen ääniä niin, että Kokoomuksen paikkaluku laski 42:sta 18:aan. Vuoden 1936 vaaleissa se sai 14 paikkaa jälleen ja vuoden 1939 vaaleissa 8 paikkaa. Puolue istui Rangellin hallituksessa 4. tammikuuta 1941 – 5. maaliskuuta 1943. Moskovan välirauhansopimuksen 21. artiklassa vaadittiin lakkauttamaan kaikki "hitleriläismieliset järjestöt". Suomalaiset päättäjät tulkitsivat näillä tarkoitettavan isänmaallisia ja maanpuolustuksellisia järjestöjä, kuten Akateeminen Karjala-Seura, Lotta-Svärd, Suojeluskunta ja Isänmaallinen Kansanliike. Lisäksi jouduttiin lakkauttamaan Suomen Aseveljien Liitto. Isänmaallinen Kansanliike määrättiin lakkautettavaksi neljä päivää rauhansopimuksen solmimisen jälkeen 23. syyskuuta 1944.


title: Lapuan liike

text: Monesti Lapuan liikkeen ajatellaan olleen johdetumpi organisaatio kuin se olikaan. Ainoa kunnolla Lapuan liikkeen tosiasiallisessa valvonnassa ollut seutu oli Etelä-Pohjanmaa, joka oli lähes mystisessä arvossaan lapualaisvuosina. Itse asiassa nimikkeellä "Lapuan liike" kutsuttiin yleisesti maassa tapahtunutta kommunisminvastaista liikehdintää sekä siihen kytkeytyneitä tapahtumia. Liikettä yhdisti viime kädessä vain kommunisminvastaisuus, jonka merkeissä osin melko erilaisia henkilöitä, aatesuuntia ja piirejä osallistui liikkeen toimintaan. Lapuan liikkeellä ei ollut mitään jäsenkirjaa tai -kortistoa, vaan kuka tahansa saattoi toimia Lapuan liikkeen nimissä. Etelä-Pohjanmaan ulkopuolisissa maakunnissa Lapuan henki eli kommunisminvastainen liikehdintä nojautui paikallisiin järjestöihin, suojeluskuntiin ja entisiin aktivisteihin sekä kaikkiin, jotka pitivät kommunismin hävittämistä Suomesta välttämättömänä. Kosolan talosta pidettiin yhteyttä sähkeitse ja puhelimitse näihin suurimpiin ei-pohjalaisiin kommunisminvastaisiin piireihin, mutta nämä eivät kuitenkaan olleet suoraan Kosolan tai Lapuan komennossa.


title: Lapuan liike

text: Lapuan liikkeen epämääräisesti ja satunnaisesti kokoontunut johto ei tehnyt kuin muutaman linjaa vetävän päätöksen, joita olivat "kansannousujen" järjestäminen, kommunistikirjapainojen hävittämisvalmistelut 16. päiväksi kesäkuuta 1930, kommunistikansanedustajien kaappaaminen valtiopäiviltä ennen 1. heinäkuuta 1930 kokoontuneita valtiopäiviä, suoran toiminnan lopettaminen talonpoikaismarssin (7.7.1930) ja kommunistilakien käsittelyjen ajaksi ja sen aloittaminen uudelleen 18. heinäkuuta 1930 Väinö Hakkilan kyydityksellä, kunnanvaltuustojen puhdistamiset kommunisteista Lapuan liikkeen valtuuskunnan 24. heinäkuuta 1930 antaman suosituksen perusteella, puhdistusten päätyminen vastakkainasetteluun valtiovallan kanssa 8.–10. syyskuuta 1930 ja väkivaltaisuuksien lopettaminen 15. syyskuuta 1930 porvarillisen vaalivoiton ja yleisporvarillisen rintaman takaamiseksi eduskuntavaaleissa 1.–2. lokakuuta 1930. Näistäkään kommunistien kaappaaminen ei toiminut kuin Eerolaisen ja Vuorimaan toteuttamana Rötkö-Pekkala -kaappauksena. Varsinkin K. R. Kares oli entisenä valtiopäivämiehenä vastustanut kommunistiedustajien kaappaamista kesken valtiopäivien.


title: Lapuan liike

text: Epävirallisen Lapuan liikkeen (ennen järjestöksi muuttumista) eräänlainen pääesikunta oli Kosolan talo Lapualla. Tiedotusvälineiden, kansalaisten ja poliitikkojen huomio kiinnittyi juuri Kosolaan kesällä 1930. Niin johto Kosolassa kuin koko kansanliikkeessäkään ei ollut kovin tiukasti organisoitu. Kosolasta lähetettiin tiedonantoja ja pidettiin sähkeitse sekä puhelimitse yhteyttä eri maakuntiin ja poliitikkoihin. Kosolaan myös saapui paljon tukisähkeitä, mutta myös haukkumasähkeitä, erityisesti amerikansuomalaisilta kommunisteilta. Kai Donner kutsuikin ivallisesti Kosolan taloa "postikonttoriksi". Samoin talossa kävi useita eri henkilöitä eri vaatimuksineen. Kosolassa työskennellyt luutnantti Artturi Vuorimaa kuvasi kansanliikkeen johtamista näin:


title: Lapuan liike

text: Lapuan liikkeen henkilöjohdon määrittelykään ei ole helppoa. Monesti on puhuttu vain Lapuan johdosta, jolla on tarkoitettu vain "Kosola ja kumppanit". Keväällä 1930 Suomen Lukon perustamisen aikoihin liikkeen johtajiksi olivat muodostuneet Kustaa Tiitu, Artturi Leinonen ja Vihtori Kosola. Tämän sisäpiiriin kuuluivat myös rehtori Hilja Riipinen ja Lapuan kirkkoherra K. R. Kares, jonka asema varsinkin alussa oli tärkeä. Myös Martti Pihkalalla oli merkityksensä alkuvaiheen järjestäytymisessä. Pihkala kannatti Maalaisliiton tapaan kansanliikkeen ylläpitämistä hallituksen tukiliikkeenä, eikä protestiliikkeenä. Samoin dosentti Kai Donnerilla, joka oli ollut aina mukana eri aktivistipiireissä ja oikeistojärjestöissä. Donner ei kuulunut johtohahmoihin, vaan hän oli lähinnä luomassa liikkeen ideologista pohjaa. Hänellä oli arvovaltaa Helsingin vanhoissa aktivistipiireissä ja siten hän oli merkittävä Lapuan liikkeen toimija Etelä-Suomessa. Hän pysyi voimakkaana taustavaikuttajana koko Lapuan liikkeen olemassaolon ajan.


title: Lapuan liike

text: Leinosen johtama maltillinen laillisuuslinjan Suomen Lukko toimi maaliskuusta lokakuuhun 1930, mutta se ajautui sivuraiteille kansanliikkeestä pian perustamisensa jälkeen, suoran toiminnan alettua. Alun perin Suomen Lukko oli tarkoitettu kommunisminvastaiseksi kattojärjestöksi. Lukko kuitenkin toimi itsenäisenä kommunisminvastaisena organisaationa ja sillä oli jalansijaa Suomen eri maakunnissa, vaikka Lapuassa Kosolan ympärille oli muodostunut oma johtonsa. Kosolan oma johto syntyi Työn Äänen moukaroinnin (28.3.1930) ja Vaasan mellakan jälkeen (4.6.1930). Kesällä 1930 syntyi niin sanottu Lapuan triumviraatti eli kansanliikkeen kolmijohto, johon kuuluivat Vihtori Kosolan lisäksi pankinjohtaja Iivari Koivisto ja Vihtori Herttua. K. R. Kareksen vaikutusvalta liikkeessä kasvoi talonpoikaismarssin jälkeen (7.7.1930) ja syksyllä hän kuului aktiivisesti johtoon ja paikkansa valokuvissa Koiviston, Kosolan, ja Herttuan rinnalla. Kareksen valinta kertoi jossain määrin radikaalin siiven vallan kasvusta.


title: Lapuan liike

text: Lapuan liikkeessä oli paljon organisaattoreita, jotka toteuttivat lapualaistoimintaa käytännössä. Näistä organisaattoreista tunnetuimmat lienevät Heikki Castrén, luutnantti Artturi Vuorimaa ja Etsivän Keskuspoliisin (EK) entinen etsivä Kosti-Paavo Eerolainen. Kaksi jälkimmäistä edustivat liikkeen jyrkkää siipeä. Eerolainen muokkasi Aktivisti-lehdestä radikaalisiiven kannattajan toimiessaan lehdessä toimittajana ja entuudestaan hänet tunnettiin kovana muiluttajana. Myöhemmin radikaalin siiven tunnetuksi edustajaksi nousi everstiluutnantti Paavo Susitaival, Repolan nimismiehen Bobi Sivénin isoveli. Susitaival toimi Pohjois-Uudenmaan suojeluskuntapiirin piiripäällikkönä ja hänen tiedetään ottaneen osaa Lapuan liikkeen toimintaan ainakin jo talonpoikaismarssin aikaan. Sittemmin Susitaival oli mukana radikaalin Lapuan Liikkeen loppuvaiheissa ja Mäntsälän kapinan johdossa.


title: Lapuan liike

text: Lapuan liikkeen johdon ympärillä pyöri useita voimakkaita miehiä, joten johto ei täysin ollut näiden kolmen, sittemmin neljän miehen käsissä. Kosolan johtajuudesta on aina kiistelty. Hän oli enemmänkin ideologinen johtaja, jota nostettiin talonpoikaisen kansannousun suureksi talonpoikaisjohtajaksi, josta tehtiin uutta Jaakko Ilkkaa. Marraskuun 1930 lopulla kansanliike organisoitui järjestöksi, jolloin sen johdon määrittely tuli hieman helpommaksi. Uusi johtava nimi oli valtakunnan politiikasta sivuraiteille Ståhlbergin kyyditysjupakassa jäänyt Kurt Martti Wallenius, josta tuli järjestön pääsihteeri. Samoin elinkeinoelämän johtohenkilöiden, kuten Rafael Haarlan ja Petter Forsströmin merkitys kasvoi järjestön sponsoreina. Järjestössä esille nousi entistä enemmän myös Hilja "Hurja-Hilja" Riipinen, joka oli tunnettu radikaaleista mielipiteistään. Lapuan Liikkeen pää-äänenkannattaja Aktivistin joulunumerossa vuodelta 1930 liikkeen johtomiehiksi laskettiin:


title: Lapuan liike

text: Myöhemmin Mäntsälän kapinaan syylliseksi katsottujen perusteella voidaan myös päätellä järjestön johtohenkilöitä. Nämä henkilöt tosin edustivat Lapuan liikkeen viimeistä radikaalia vaihetta. Mäntsälän kapinan (27.2.-6.3.1931) suurimmiksi vastuuhenkilöiksi katsottiin:Professori Juha Siltala on maininnut johtaviksi isku- ja kyyditysetappimiehiksi sekä organisaattoreiksi seuraavat Lapuan liikkeen aktiivit: (Suluissa on paikkakunta, jonka iskujoukon johtohahmo ja organisaattori kyseinen henkilö oli.)


title: Intialainen harmoni

text: Intialainen harmoni on soitin, joka perustuu toiminnalliselta rakenteeltaan länsimaiseen urkuharmoniin, mutta on pienikokoisempi, kannettava ja sen paljetta käytetään käsin. Intiassa nykyisin käytössä olevassa harmonityypissä on oktaavia kohden yhtä paljon koskettimia kuin länsimaisessa urkuharmonissa ja soitin on länsimaisen harmonin tapaan tasavireinen.


title: Intialainen harmoni

text: Harmonia käytetään Intiassa niin kevyen kuin vakavankin musiikin esittämiseen, mutta soittimen käyttämistä jälkimmäiseen tarkoitukseen on laajalti moitittu, sillä intialaisessa taidemusiikissa saman raagan (tai sävelmän) perus- eli pohjasävel vaihtelee esittäjäkohtaisesti, joten eri raagoja esitettäessä on teoriassa samannimiset sävelet soitettava käytännössä hieman eri korkeudelta, ja mikrointervallit (srutit) ovat tärkeässä osassa.


title: Intialainen harmoni

text: Taidemusiikissa harmonia käytetään enemmän pohjoisessa kuin etelässä.


title: Tajunnanvirta

text: Tajunnanvirta tarkoittaa psykologiassa henkilön kokemusten, aistihavaintojen, muistojen, mielleyhtymien jne. muodostamaa aikajatkumoa, joka on subjektiivinen ja etenee niin kauan kuin henkilö on tajuissaan.


title: Tajunnanvirta

text: Kirjallisuudessa tajunnanvirta tai tajunnanvirtatekniikka tarkoittaa menetelmää tai menetelmiä, joilla ihmisen tajunnanvirtaa pyritään kuvaamaan, eli luomaan lukijalle kokemus jonkun henkilön sisäisestä havainto- ja ajatusmaailmasta. Käsitteen määritteli psykologi William James, joka puhui ”ajatuksen virrasta” (). Yksi ensimmäisistä tekniikan hyödyntäjistä oli Dorothy Richardson "Pilgrimage"-romaanisarjassaan (1915–1938).


title: Tajunnanvirta

text: Tajunnanvirtatekniikka kytkeytyy vahvasti 1900-luvun modernistiseen liikkeeseen, ja sitä käyttivät muun muassa James Joyce, Italo Svevo, Virginia Woolf ja William Faulkner. Tunnetuimpia tajunnanvirtatekniikalla tehtyjä kirjoja on Joycen "Odysseus". Suomen kirjallisuudessa Teuvo Pakkala kokeili tajunnanvirtatekniikan esimerkiksi lapsiaiheisissa novelleissa ja "Pieni elämäntarina" -romaanissa (1903); tunnettu soveltaja on myös Christer Kihlman. Toisin kuin yleisesti ajatellaan, tajunnanvirtatekniikan luojat eivät pyrkineet kirjoittamaan nopeasti omaa tajunnavirtaansa kerrontaan vaan jäljittelemään henkilöiden ajatuskulkuja, minkä vuoksi kirjoitusprosessi oli usein erittäin hidasta.


title: Tajunnanvirta

text: Kerrontatekniikkana tajunnanvirtaa voidaan pitää sisäisen monologin alalajina. Tavallisesti sisäinen monologi esittelee loogisesti etenevän ja yleensä täydellisistä lauseista koostuvan ajatusketjun, kun tajunnanvirta puolestaan on jäsentymättömämpää ja saattaa koostua irrallisista sanoista ja kieliopin rikkovista (esimerkiksi kesken katkeavista) lauseista. Voidaan ajatella, että sisäinen monologi kuvaa ihmisen tietoista mielikuvaa sisäisestä maailmastaan, kun taas tajunnanvirta pyrkii kuvaamaan sisäistä maailmaa matalammalla, esitietoisella tasolla.


title: Makrotaloustiede

text: Makrotaloustiede on taloustieteen osa-alue, jossa käsitellään koko talouden laajuisia ilmiöitä. Yksilöiden, kotitalouksien ja yritysten käyttäytymistä siinä havainnoidaan talouden laajuisen kokonaisuuden osina.


title: Makrotaloustiede

text: Tässä suhteessa makrotaloustiede on mikrotaloustieteen eräänlainen vastakohta - makrotasolla tarkastellaan talouden kokonaisuuden näkökulmasta, kun taas mikrotasolla tehdään tarkastelua yritysten ja muiden organisaatioiden sisältä käsin.


title: Makrotaloustiede

text: Makrotalousteoriassa käsitellään esimerkiksi taloudellisen kasvun ja suhdannevaihteluiden ongelmia. Makrotaloustieteen avulla pyritään muun muassa vastaamaan kysymyksiin, miten parhaiten toteuttaa hallituksen politiikan tavoitteita talouskasvun, hintavakauden, työllisyyden sekä vaihtotaseen suhteen. Makrotaloustieteessä merkittäviä käsitteitä ovat reaalitalous ja rahatalous. Makrotaloustiede tutkii talouden aggregoituja suureita.


title: Makrotaloustiede

text: Tavoitteena on ymmärtää ja ennustaa kansantalouden tilinpidon pohjalta laskettuja talouden indikaattoreita.


title: Makrotaloustiede

text:
Perinteisesti on erotettu kaksi näkökulmaa makrotalouteen: keynesiläinen taloustiede, joka painottaa kysynnän merkitystä, ja tarjontapuolen taloustiede (). Kumpaakaan näkemystä kannatetaan harvoin täysin ottamatta toista huomioon. Kuitenkin useimmat koulukunnat painottavat selvästi valitsemaansa näkemystä teoriansa perusteena.
Makrotaloustieteiden yleisimmät koulukunnat ovat:


title: Chicagon sosiologinen koulukunta

text: Chicagon sosiologisen koulukunnan kiinnostuksen kohteena oli ihmisten elämä nopeasti muuttuvassa ympäristössä. Suuri siirtolaisuus ja nopea kaupungistuminen muuttivat elämää, ja koulukunnan piirissä tutkittiin niiden vaikutuksia. Tutkimusmenetelmiin kuuluivat havainnointi ja haastattelu sekä elämäkertamateriaalin hyväksikäyttö. Keskeisiä hahmoja olivat Charles H. Cooley, W. I. Thomas, Robert E. Park ja Herbert Blumer.


title: Chicagon sosiologinen koulukunta

text:
Koulukunta toimi aktiivisesti 1915-1935 ja vakiinnutti sosiologian ja sosiaalipsykologian tieteellisen aseman Yhdysvalloissa.
Samaan aikaan samassa yliopistossa Chicagon filosofinen koulukunta, jonka keskeinen hahmo oli John Dewey, oli vaikutusvaltansa huipulla, ja myös politiikan tutkimuksen ja sosiologian ryhmät olivat nousemassa kuuluisuuteen.


title: Monetaristinen taloustiede

text: Monetaristinen taloustiede on makrotaloustieteellinen koulukunta, joka korostaa rahavarannon sääntelyn merkitystä taloudessa. Monetarismi saavutti vaikutusvaltaa 1970- ja 1980-luvuilta lähtien.


title: Monetaristinen taloustiede

text:
Monetarismia ovat ajaneet etenkin Milton Friedman, Anna Schwartz, Karl Brunner ja Allan Meltzer.
Eräät journalistit ovat yhdistäneet virheellisesti käsitteen doktrinaaliseen vapaan markkinatalouden kannatukseen. Todellisuudessa monetarismi on erittäin keskitetty, rahapoliittisen päätösvallan kuuluessa demokraattisesta päätöksenteosta eristetylle keskuspankille ja sen johtajille. Professori Martin Scheininin mukaan valta on siirretty "pienen henkilöpiirin" käsiin.


title: Monetaristinen taloustiede

text: Monetarismin mukaan inflaatioon ei pitäisi yrittää vaikuttaa keynesiläisittäin säätelemällä kulutuskysyntää tai kokonaiskysyntää valtion finanssipolitiikalla (verot ja julkiset menot), vaan säätelemällä liikkeellä olevan rahan määrää keskuspankin toimin (rahavarantoa kasvattamalla, koroilla, avomarkkinaoperaatioilla). Monetaristien kannattama, klassisesta taloustieteestä periytyvä rahan kvantiteettiteoria väittää, että liikkeellä olevan rahamäärän liiallinen kasvu aiheuttaa inflaatiota. Näin ollen rahamäärää pitäisi lisätä tasaista, hidasta vauhtia ja inflaation katsotaan johtuvan vain siitä, että rahan tarjontaa on lisätty kysyntää enemmän.


title: Monetaristinen taloustiede

text: Todellisuudessa asia on paljon monimutkaisempi, koska myös rahan tarjonnan lisäys vaikuttaa kysynnän määrään. Tukeakseen väitteitään monetaristit ovat joutuneet luopumaan suuresta osasta empiiristä näyttöä koskien mm. rahan kiertonopeuden ja ns. aarteenmuodostuksen vaikutuksesta inflaatioon. Varsin ongelmallisen argumentin monetaristien kannalta muodostaa keynesiläisten toteamus, jonka mukaan "narulla ei voi työntää", eli rahapolitiikka on voimaton luomaan kysyntää tilanteessa, jossa vallitsee aito epävarmuus. John Kenneth Galbraithin mukaan yksi keynesiläisen teorian ratkaisuista aidon epävarmuuden ongelmaan on se, että valtio omaksuu rahan käyttäjän roolin. Monetaristien ratkaisu sivuuttaa rahan määrän lisäyksen vaikutus kysyntään on esittää, ettei se päde pitkällä aikavälillä, mihin John Maynard Keynes on puolestaan vastannut kuuluisalla lauseellaan "Pitkällä aikavälillä olemme kaikki kuolleet".


title: Monetaristinen taloustiede

text: Monetaristien ajama makrotaloudellinen teoria ja politiikka erosivat huomattavasti vallalla olleesta keynesiläisestä koulukunnasta.


title: Monetaristinen taloustiede

text: 1960-luvulla keynesiläiset ja monetaristit kiistelivät inflaation syistä ja vaikutuksesta työllisyyteen (ks. Phillipsin käyrä), rahan kysynnän korkojoustosta ja siitä, "onko finanssipolitiikalla toivottua vaikutusta kokonaiskysyntään". Kiista "ratkesi empiiristen tosiasioiden avulla - - monetaristien voittoon. - - keynesiläisten usko finanssipolitiikan ylivertaiseen kykyyn hoitaa työttömyysongelma on kuollut - - Optimistikaan ei enää luota keynesiläiseen ajatukseen kysynnän aktiivisesta hienosäädöstä", kertoo Helsingin yliopiston kansantaloustieteen professori Vesa Kanniainen.. Kanniainen ei kuitenkaan ole esittänyt, mitä nämä empiiriset tosiasiat ovat.


title: Monetaristinen taloustiede

text:
Yhdysvaltain Federal Reserve kokeili 1979-82 Milton Friedmanin ehdottamaa yksinkertaista mallia rahamäärän sääntelemiseksi, mutta päätyi pian
ottamaan käyttöön monetaristisemman linjan 1979, joka kuitenkin hylättiin 1982 eri syistä. Kokeilun tuloksista on erilaisia näkemyksiä - mm. uudet finanssi-innovaatiot tekivät käsitteen "rahan määrä" epäselväksi.


title: Monetaristinen taloustiede

text: Monetarismin itsensä maine alkoi heiketä 1970-luvun lopussa ja 1980-luvun alussa keynesiläistä politiikkaa niin ikään vastustavan rationaalisten odotusten teorian nousuun.


title: Monetaristinen taloustiede

text:
Useat väitteet, joilla monetaristit haastoivat keynesiläisyyden, ovat useimmissa länsimaissa makrotaloustieteen ja rahapolitiikan perustaa. Näitä ovat mm.
Professori Juha Siltalan mukaan länsimaiden keynesiläinen "kulta-aika" päättyi monetaristiseen "rauta-aikaan". Keskittymällä rahan vakauteen monetarismi on epävakauttanut reaalitalouden, ja doktrinaarisen inflaation torjunnan avulla monetarismi on tehnyt länsimaiden demokraattisesta päätöksenteosta torson. Professori Teivo Teivainen kutsuu tätä prosessia, jossa demokratiasta jää jäljelle ainoastaan seremoniallinen sisältö, käsitteellä "demokratian monarkisoituminen" ("monarchisation of democracy").


title: Tuotantopuolen taloustiede

text: Tuotantopuolen taloustiede eli tarjonnan taloustiede lähtee keynesiläisen kysynnän kiihdyttämisen sijaan tarjonnan lisäämisestä talouskasvun perustana. Se syntyi 1970-luvulla monetaristien keynesiläisen taloustieteen arvostelusta ja painotti sijoittamista jo klassisen taloustieteenkin perustana. Klassisessa taloustieteessä sama ajatus on tiivistettynä Sayn laissa. Tarjonnan taloustieteen tekivät tunnetuksi erityisesti Robert Mundell, Arthur Laffer ja Jude Wanniski, joka antoi koulukunnalle nimen 1975.


title: Tuotantopuolen taloustiede

text: Tarjonnan taloustieteeseen on vahvasti vaikuttanut Laffer-käyrän ajatus, jonka mukaan verotulot nousevat veroastetta nostettaessa vain tiettyyn pisteeseen asti. Jos verot ovat liian korkealla, voidaan niitä laskea ja saada suuremmat tulot nopeutuneen talouskasvun seurauksena.


title: Tuotantopuolen taloustiede

text: Yhdysvalloissa tarjonnan taloustiede yhdistetään usein Ronald Reaganin talouspolitiikkaan, jota kutsutaan termillä "reaganomics". Hän vaihtoi 1980-luvun alussa tiukan monetaristisen politiikan huonossa taloustilanteessa tuotannon elvyttämiseen veroja alentamalla. Arvostelijoiden, kuten Paul Krugmanin, mukaan Reaganin hallinnon aikana kasvanut budjettialijäämä osoittaa, että verojen lasku ei lisää tuloja ja että Laffer-käyrä ei siten pidä paikkaansa. Kannattajat taas korostavat, että verotulot kyllä lisääntyivät, mutta hallinnon kohonnut kulutus aiheutti alijäämän.


title: Keynesiläinen taloustiede

text: Keynesiläinen taloustiede on taloustieteen haara, joka lähtee kokonaiskysynnän vähyydestä syynä taantumiin. Sen mukaan valtion tulee lisätä kysyntää tasoittaakseen suhdannevaihtelua ja saadakseen talouden uudelleen käyntiin. John Maynard Keynes esitti teoriansa perusteet vuonna 1936 julkaistussa teoksessa "Työllisyys, korko ja raha" (engl. "The General Theory of Employment, Interest and Money"). Keynesiläisen taloustieteen voidaan katsoa kannattavan sekataloutta ja olevan keskitie laissez-faire-kapitalismin ja sosialismin välillä. Keynesiläiselle talousteorialle vastakkaisia suuntauksia ovat uusklassinen taloustiede ja monetaristinen taloustiede, jotka yrittivät syrjäyttää keynesiläisen ajattelun 1970-luvulla. Tämä jäi kuitenkin yritykseksi ja suurin osa nykytaloustieteilijöistä pitääkin itseään Uuskeynesiläisinä.


title: Keynesiläinen taloustiede

text: Keynesin talousteorian perusteesi oli, että uusklassinen taloustiede on erityistapaus tilanteessa, jossa vallitsee täystyöllisyys. Markkinoiden toiminta on Keynesin mukaan kaukana täydellisestä mm. markkinapaniikkien (New Yorkin pörssiromahdus 1929) ja markkinapsykologisten tekijöiden johdosta, jonka vuoksi taloudessa esiintyvää suhdannevaihtelua tulee tasoittaa. Tällöin taantumia voidaan tasoittaa ja vähentää työttömyyttä. Uusklassisen talousteorian (Hayek) mukaan valtion kulutuksen merkittävilläkään lisäyksillä (esim. kasvaneet julkiset investoinnit infrastruktuuriin - "bitteihin ja tiebitumiin") ei ole pysyviä kasvuvaikutuksia kokonaiselintasoon edes pitkällä aikavälillä. Keynes sen sijaan korosti, että työttömyys ei ole vapaaehtoista, vaan merkittävä osa työttömästä työvoimasta olisi valmis töihin, mikäli sellaista löytyisi.


title: Keynesiläinen taloustiede

text: Keynesin mukaan valtion tulee puuttua lyhyen aikavälin ongelmiin kuten työttömyyteen ja elintason äkilliseen syöksyyn, koska tasapainoon päätyminen kestää liian kauan ("In the long run we are all dead"-Keynes). Siis suomeksi Keynes totesikin, että on turha odottaa, koska "pidemmällä aikavälillä olemme kaikki kuolleet".


title: Keynesiläinen taloustiede

text: Yleensä taloustieteessä lyhyt aikaväli katsotaan 1-3 vuotta kestäväksi, keskipitkä aikaväli 3-5 vuotta kestäväksi ja pitkä aikaväli yli 5 vuotta kestäväksi. Voidaankin perustellusti kysyä: "olisitko sinä valmis odottamaan työttömänä viisi vuotta työllistymistäsi?" -Mikäli olet, niin olet mitä puhdasverisin Uusklassisen teorian ja Hayekin näkemysten kannattaja. Työttömyys on Uusklassisen teorian mukaan vapaaehtoista (palkkatarjouksen taso ei riittävä osalle työvoimaa, jotta hakeutuisivat töihin).


title: Keynesiläinen taloustiede

text: Keynesin ajattelu pyrittiin palauttamaan osaksi perinteisempää taloustiedettä. Tärkeässä roolissa oli etenkin John Hicks, joka kehitti 1930-luvulla keynesiläisen teorian keskeisen näkemyksen kuvaavan IS-LM -mallin. Tästä muodostui varsinainen keynesiläinen taloustiede, joka hallitsi 1970-luvulle asti. Tosin Hicks julkaisi 1980-luvulla artikkelin, jossa hän väitti jättäneensä aikaisemmassa työssään pois joitain Keynesin tärkeimpiä ajatuksia, etenkin liittyen epävarmuuden huomioon ottamiseen. Samoin moderni Uuskeynesiläinen teoria korostaa palkka- ja hintajäykkyyksien tärkeyttä (menu-cost, kolmikantainen työmarkkinamalli, monopolit ja oligopolit hyödykemarkkinoilla). Siten onkin alettu kutsua Keynesiläisyyttä "reaalien analyysiksi" ja Uusklassista teoriaa "teorioiden analyysiksi". Kummastakin voi oppia.


title: Keynesiläinen taloustiede

text: Keynesiläisiä teemoja on edelleen merkittävästi mukana makrotaloudellisessa tutkimuksessa. Nykyään merkittävässä asemassa olevat uuskeynesiläiset pyrkivät rakentamaan malleilleen mikrotaloudelliset perusteet, mutta painottavat analyysissaan keynesiläisittäin esimerkiksi hinta- ja palkkajäykkyyttä. Pienempi ryhmä ovat jälkikeynesiläiset, jotka taas kritisoivat keynesiläisyyttä ja uusklassista taloustiedettä Keynesin ajattelun keskeisten piirteiden laiminlyömisestä.


title: Keynesiläinen taloustiede

text: 1960-luvulla keynesiläiset ja monetaristit kiistelivät inflaation syistä ja vaikutuksesta työllisyyteen (ks. Phillipsin käyrä), rahan kysynnän korkojoustosta ja siitä, "onko finanssipolitiikalla toivottua vaikutusta kokonaiskysyntään". Kiista "ratkesi empiiristen tosiasioiden avulla - monetaristien voittoon. -Tämä voitto osoittautui kuitenkin lyhytaikaiseksi modernien Finanssikriisien myötä 2008, koska finanssituotteiden markkinoiden piti olla lähimpänä täydellisyyttä Uusklassisen teorian kannattajien mukaan. Tästä seuraa se riemastuttava tosiasia Uuskeynesiläisten teoreettinen näkemys finanssipolitiikan kykyyn hoitaa työttömyysongelmaa ei ole missän tapauksessa kuollut tultaessa kohti 2020-lukua.


title: Keynesiläinen taloustiede

text: Ennen nykyistä vuonna 2008 alkanutta finanssikriisiä saatettiin sanoa näin "Optimistikaan ei enää luota keynesiläiseen ajatukseen kysynnän aktiivisesta hienosäädöstä", kertoo Helsingin yliopiston kansantaloustieteen professori Vesa Kanniainen.


title: Keynesiläinen taloustiede

text: Nykyisin on ilmestynyt useista eri maista merkittäviä taloustieteellisiä teoksia, jossa kritisoidaan nykyistä "makrotaloustieteen mikrotaloustiedeperusteet". Kritiikkin kuuluu edustavan kuluttajan kritiikki, täydellisesti informoitujen agenttien kritiikki ja "perfect-rationality"-näkemyksen kritiikki. Useissa tieteellisissä tutkimuksissa on todennettu mm. altruismin olevan osa psykologiaa.


title: Keynesiläinen taloustiede

text: Myös Milton Friedman oli keynesiläinen taloustieteilijä ennen kuin tuli kehittäneeksi monetarismin teoriaa.


title: Lihansyöjä

text: Lihansyöjä eli karnivori on eläin, joka saa suurimman osan ravinnostaan syömällä toisia eläimiä. On myös lihansyöjäkasveja, jotka hankkivat ravintoa houkuttelemalla eläimiä lihan sulattamiseen erikoistuneiden kasvinosiensa vangeiksi ja sitten sulattamalla ne.


title: Lihansyöjä

text: Lihansyöjäeläimiä on eläinkunnan eri jaksoissa ja luokissa. Esimerkiksi selkärankaisista voidaan poimia matelijat kuten kyy, linnut kuten suula, nisäkkäät kuten sinivalas ja kalat kuten muikku. Myös eläinten loiset, kuten heisimato, voidaan luokitella lihansyöjiksi. On myös yksisoluisia lihansyöjiä, kuten loiseläin "Plasmodium falciparum", joka aiheuttaa malariaa. Hyönteisten joukossa puolestaan on paljon parasitoideja, jotka aina tappavat uhrinsa.


title: Lihansyöjä

text: Lihansyöjäeläimillä on monia ravinnonhankintaan ja saaliin käsittelyyn kehittyneitä sopeumia. Näitä ovat esimerkiksi petolintujen käyrät nokat ja terävät kynnet, haiden sahalaitaiset hampaat ja lihansyöjänisäkkäiden leikkaavat väli- ja poskihampaat.


title: Lihansyöjä

text: Maailman suurin maalla elävä lihansyöjä on jääkarhu.


title: Laissez-faire

text: Laissez-faire () on vapaan markkinatalouden suuntaus ja tunnuslause, joka on suomeksi kirjaimellisesti käännettynä "antakaa tehdä".


title: Laissez-faire

text: Fraasi juontaa juurensa absolutismin ajan Ranskaan. Anekdootin mukaan Ranskan valtiovarainministeri Jean-Baptiste Colbert (1619–1683) kysyi joukolta porvareita, mitä hallitus voisi tehdä talouselämän hyväksi. Yrittäjä nimeltä Legendre vastasi ”laissez-nous faire” eli ”"antakaa meidän tehdä"”, jolla hän tarkoitti, että poliitikkojen ei tulisi sekaantua talouselämään vaan antaa yrittäjien pyörittää talouselämää. Laissez-faire -valtiota ei ole koskaan ollut olemassa, sillä valtio on aina jossain määrin puuttunut vapaaseen markkinatalouteen.


title: Laissez-faire

text: Termiä käytti muun muassa klassinen liberaali taloustieteilijä ja poliitikko, paroni Anne Robert Jacques Turgot (1727–1781) kirjassaan "Reflexions sur la formation et la distribution des richesses" (1766).


title: Laissez-faire

text: Toinen selitys sanonnan ”laissez-faire” synnylle on, että sitä käytti M. Alpha eräässä kirjeessään kuvaillessaan François Quesnayn ja muiden fysiokraattien kannattamaa täysin vapaata markkinataloutta: Quesnayn ideologiaa luonnehdittiin sanonnalla ”laisser faire, laisser passer” eli ”"antaa tehdä, antaa mennä"”. Sanonta esiintyy myös versiona ”laissez-faire, laissez-passer, le monde va de lui-même!” eli ”"antaa asioiden mennä omaa rataansa, maailmakin pyörii itsekseen"”.


title: Osoitteenmuunnos

text: Osoitteenmuunnos on Internet-tekniikka, jossa julkisesti liikennöityjä IP-osoitteita piilotetaan tai säästetään. Osoitteenmuunnos kehitettiin alun perin, kun huomattiin, että tulevaisuudessa IP-osoitteita ei riittäisi joka koneelle omaansa.


title: Osoitteenmuunnos

text: Useimmiten osoitteenmuunnosta käytetään, kun Internet-yhteydellä ei ole kuin yksi IP-osoite, mutta useamman koneen tulisi päästä Internetiin. Kaikessa Internetiin lähetetyssä liikenteessä pitää olla julkinen, uniikki IP-osoite, jolloin tässä tapauksessa usean koneen pitää jakaa yksi osoite. Tämä onnistuu erilaisia osoitteenmuunnostekniikoita käyttäen.


title: Osoitteenmuunnos

text: Osoitteenmuunnoksen suorittava laite on useimmiten reititin tai palomuuri.


title: Osoitteenmuunnos

text: Osoitteenmuutoksesta käytetään ainakin englanninkielisiä termejä network address translation (NAT), network address port translation (NAPT), port/address translation (PAT) ja dynamic network address / port translation (DNAPT). Nämä termit ovat enemmän tai vähemmän laitevalmistajien ristiriitaisesti käyttämiä termejä omien tuotteidensa ominaisuuksille.


title: Osoitteenmuunnos

text: Käytännössä osoitteenmuunnosta on neljää eri tyyppiä:


title: Osoitteenmuunnos

text: Osoitemuunnos ja porttimuunnos aiheuttavat valtavasti ongelmia erilaisten kaksisuuntaisten sovellusten vuoksi. Monet käyttäjäsovellukset vaikuttaisivat toimivan ainoastaan käyttäjältä palvelimelle päin, mutta tosiasiassa myös palvelin ottaa yhteyksiä käyttäjälle päin.


title: Osoitteenmuunnos

text: Klassinen esimerkki on FTP. Kun käyttäjä vaikkapa pyytää FTP-yhteydellä tiedostoa, ei palvelin käytä yhteyttä sen lähettämiseen vaan avaa erillisen, uuden yhteyden asiakkaalle ja lähettää tiedoston sitä pitkin. Julkisilla IP-osoitteilla tämä tietysti onnistuu hyvin (mikäli välissä ei ole palomuuria), mutta porttimuunnoksessa FTP-palvelin ottaa yhteyttä porttimuunnosta suorittavaan reitittimeen eli ulkoverkon osoitteeseen, josta se uskoo yhteyden tulevan. Muita porttimuunnoksen ja/tai osoitemuunnoksen rikkomia sovelluksia ovat puhelinpalvelut, jotkut verkkopelit ja IPsec. Puhelinpalveluiden kohdalla ongelma tulee esille, kun kaksi tietokonetta ovat kumpikin osoitteenmuunnoksen takana ja kumpikaan ei tiedä julkista IP-osoitettaan eikä siten pysty kertomaan toiselle minne ottaa yhteyttä. Tämä koskee niin H.323- kuin SIP- ja RTP-pohjaisia puhelinpalveluita. Suosittu Skype-ohjelmisto välttää tämän ongelman kierrättämällä liikenteen kolmannen, julkisella IP-osoitteella tavoitettavan, Skype-käyttäjän tietokoneen kautta.


title: Osoitteenmuunnos

text: IPsec-protokollaan on kehitetty valmistajakohtaisia muutoksia, jolla se saadaan ujutettua osoitemuunnoksesta huolimatta läpi. FTP:ssä puolestaan on passiivinen tila, jolla yhteydenavaus muodostetaan päinvastaiseen suuntaan.


title: Osoitteenmuunnos

text: Yleisesti ottaen tuki osoitemuunnoksen muuten rikkomille protokollille on useimmiten osoitemuunnosta tekevissä laitteissa toteutettu erillisinä lisäominaisuuksina. Reititin voi esimerkiksi erityisesti tarkkailla FTP-yhteyttä ja uuden yhteyden havaitessaan lennossa muuttaa osoitemuunnosta tekevän laitteen taulukoita niin, että yhteys ohjataan sen oikealle vastaanottajalle.


title: Osoitteenmuunnos

text: Toimiakseen osoitemuuntavan laitteen pitää siis tuntea Internetiin auki olevat yhteydet. Normaalisti laitteet tekevät tämän pitämällä muistissaan listaa aukiolevista yhteyksistä ja niillä käytetyistä osoitteista. Kun uusi yhteys avataan, listaan lisätään rivi, ja yhteyden päättyessä se poistetaan.


title: Osoitteenmuunnos

text: Laitteen kannalta ongelmaksi muodostuukin esimerkiksi yhteyksien katkeaminen. Jos vaikkapa käyttäjän työasema kaatuu ja sillä on auki 10 yhteyttä, ne jäävät kummittelemaan NAT-laitteen muistiin.


title: Osoitteenmuunnos

text: Tämän takia NAT-laitteilla onkin tapana siivota yhteyksien listasta vanhoja yhteyksiä, jotka näyttävät olevan auki, mutta joissa ei ole tapahtunut liikennöintiä vähään aikaan. Aika, jonka jälkeen yhteydet joissa ei ole liikennöity katkaistaan, on säädettävissä NAT-laitteissa.


title: Osoitteenmuunnos

text: Mikäli käyttäjä pitää yhteyttä auki pitkään eikä tee mitään, NAT-laite siis ennemmin tai myöhemmin katkaisee yhteyden. Käyttäjä huomaa tämän luultavasti vasta yrittäessään käyttää sovellusta pitkän ajan kuluttua.


title: Osoitteenmuunnos

text: NAT-laitteiden ajastimia ja niiden aiheuttamia ongelmia voi kiertää myös sovelluksissa. Sovellukset voivat liikennöidä satunnaisesti jonkinlaisia "keep alive" -viestejä, jotka nimensä mukaisesti pitävät yhteyden hengissä. Vaikkei langalla periaatteessa tavaraa liikukaan, lähettelevät asiakkaat ja palvelimet toisilleen tyhjiä paketteja jotka uskottelevat NAT-laitteelle yhteyden olevan yhä auki. Ainakin SSH:ssa ja Terminal Servicesissä on tuki tällaisille keep alive -viesteille.


title: Osoitteenmuunnos

text: TCP:n lisäksi on olemassa myös UDP, joka on paljon monimutkaisempi osoitteenmuunnoksen kannalta. UDP-protokollan yhteydettömän luonteen vuoksi NAT-laite ei voi tietää milloin yhteys päättyy. UDP:n kanssa käytetään pelkästään ajastinta, joka poistaa vanhoja yhteyksiä. UDP-yhteyksillä siis NAT-laite laskee jokaisesta paketista aikaa, ja kun vaikkapa 5 minuuttiin ei ole näkynyt yhtään pakettia, pyyhkii NAT-laite yhteyden tiedot muististaan ja olettaa yhteyden päättyneen.


title: Osoitteenmuunnos

text: ICMP:n kohdalla monilla viesteillä on kysymys/vastausmuoto, kuten "echo request" ja "echo reply" tai "subnet request" ja "subnet reply". Tällaisille viesteille sovelletaan samaa logiikkaa kuin UDP-paketeille. Näissä ICMP-paketeissa ei ole porttinumeroita, jolloin porttimuunnos ei ole mahdollista. Muita ICMP-paketteja (mm. "destination unreachable") ei yleensä päästetä porttimuunnoksesta läpi.


title: Osoitteenmuunnos

text: Monet NAT-laitteet tekevätkin porttimuunnosta TCP/UDP-yhteyksille ja yksinkertaista dynaamista osoitteenmuunnosta ICMP-paketeille. Jos siis NAT-laitteella ei ole kuin yksi julkinen osoite, ei sen takaa voi pingata tiettyä etäkonetta kuin yksi kone kerrallaan.


title: Olkinukke

text: Olkinukke tai olkiukko () on yleinen argumentointivirhe, jossa vastapuolen argumentti sivuutetaan hyökkäämällä siitä tehtyä heikompaa karikatyyria vastaan. Tällöin tavallaan pannaan sanoja toisen suuhun pyrkimättä ymmärtämään sitä, mitä toinen todella tarkoittaa, jotta tämä joutuisi huonoon valoon, tai esitetään toisen ajatus niin kärjistetyssä muodossa, että sillä mitätöidään toinen tai toisen ajatus.


title: Olkinukke

text: Termi on suora käännös vastaavasta englanninkielisestä ilmauksesta, joka viittaa taistelutekniikoita harjoiteltaessa harjoitusvastustajana käytettävään oljilla täytettyyn nukkeen. Kuvainnollisesti olkinukkeargumentin käyttäjä siis hyökkää tällaista tekelettä vastaan sen sijaan, että kohdistaisi hyökkäyksensä todelliseen kohteeseen, mutta antaa ymmärtää, että olkinukke olisi todellinen kohde. Ilmauksen voidaan myös ymmärtää viittaavan myös linnunpelättimeen, joka pelotustarkoituksestaan huolimatta on todellisuudessa täysin vaaraton.


title: Palvelunestohyökkäys

text: Palvelunestohyökkäys (Denial of Service, DoS) tarkoittaa verkkohyökkäystä, jossa pyritään estämään verkkosivuston tarkoitettu käyttö. Tavallisimmin tämä toteutetaan kohdistamalla verkkosivustolle niin paljon liikennettä, että tämä ei käytännössä kykene palvelemaan asiakkaitaan. Useista lähteistä tapahtuvaa hyökkäystä kutsutaan erityisesti nimellä hajautettu palvelunestohyökkäys (Distributed Denial of Service, DDoS). Tällöin usein käytetään usein kaapatuista tietokoneista koostuvaa Botnettiä.


title: Palvelunestohyökkäys

text: Vastaavankaltainen puhelimiin kohdistettavasta hyökkäyksestä käytetään nimitystä tdos (telephony denial of service).


title: Palvelunestohyökkäys

text: Palvelunestohyökkäys voidaan toteuttaa monella eri tavalla. Kolme perustapaa ovat:


title: Palvelunestohyökkäys

text: Erilaiset tulvahyökkäykset ovat yksinkertaisimpia ja niiltä on usein mahdoton suojautua. Yksinkertaisimmillaan hyökkääjä avaa tuhansia yhteyksiä www-palveluun tai lähettää tuhansia sähköposteja yrityksen sähköpostipalvelimelle. Aiemmin hyökkäyksiin käytettiin virheellisesti konfiguroituja verkkoja, joita voitiin käyttää esim. Smurf-hyökkäyksen apuna. Nykyisin yleisempiä ovat murretuista koneista muodostetut bottiverkot.


title: Palvelunestohyökkäys

text: Reititysprotokollat ovat perinteinen ohjaustietojen häiritsemishyökkäyksen kohde. Periaatteessa uudemmissa reititysprotokollissa kuten RIPv2:ssa tai EIGRP:ssä on kohtalaisen hyvät tietoturvaominaisuudet, mutta monet yritykset käyttävät yhä vanhempia protokollia, tai eivät ole kytkeneet tietoturvaominaisuuksia päälle. Reitittimelle voi lähettää reittipäivityksen, jossa vaikkapa väitetään suositun www-sivuston olevan jossain aivan muualla, kuin missä se oikeasti on. Reititin ohjaa kaikki kyseiseen osoitteeseen suunnatut paketit aivan väärään osoitteeseen.


title: Palvelunestohyökkäys

text: DNS:n (nimipalvelu) kanssa on samanlaisia ongelmia. Pahimpana ongelmana on DNS-välimuistin myrkyttäminen. Ideana on, että Windows NT4 ja 2000 -käyttöjärjestelmien DNS-palvelinohjelma oletusarvoisesti hyväksyy kaikkien nimipalvelinten sille lähettämiä tietoja - muistakin DNS-nimistä kuin kyseisille palvelimille kuuluvista. Jos ns1.operaattori.fi sitten kysyy vaikkapa ns1.yritys.fi-palvelimelta tietoa koneesta www.yritys.fi, voi kyseinen palvelin lähettää vastauksen, jossa on vastaus kyselyyn (www.yritys.fi = 1.2.3.4), minkä lisäksi siinä yhdistetään www.pankki.fi johonkin väärennettyyn osoitteeseen (www.pankki.fi = 1.1.1.1). Palvelin tallentaa tiedon pankin www-palvelimesta kritiikittömästi välimuistiinsa, ja jos joku käyttäjä surffaa www.pankki.fi-osoitteeseen jatkossa, joutuu hän kräkkerin palvelimelle (selaimen osoiterivillä lukee ihan tavallisesti www.pankki.fi).


title: Palvelunestohyökkäys

text: Myös DHCP-palvelu on ongelmallinen tällaisten hyökkäysten kannalta.


title: Palvelunestohyökkäys

text: Lokakuussa 1996 keksittiin että suuren osan verkkoon kytketyistä käyttöjärjestelmistä sai kaadettua ylipitkällä ICMP Echo request -paketilla ("Ping of death").


title: Palvelunestohyökkäys

text: Kesäkuussa 1997 julkaistiin WinNuke, jolla sai kohdekoneen Windows-käyttöjärjestelmän tai palvelinohjelman kaatumaan. Vanhemmilla Windows-koneilla tämä tarkoittaa sinistä ruutua. Hyökkäyksestä toipuminen vaati koneen uudelleenkäynnistämistä.


title: Palvelunestohyökkäys

text: Palomuuri voidaan myös tukkia lähettämällä minimaalisen määrän informaatiota sisältäviä paketteja, joilla on tarkoitus aloittaa uusi tietoliikenneyhteys, mutta koskaan saattamatta istuntoa lopetusvaiheeseen. Tällä tavalla saadaan palomuuri tukkeutumaan yhteyksien määrästä ja kykenemättömäksi vastaamaan uusiin yhteyspyyntöihin. Tämän tiedetään toimivan myös suhteellisen uusilla FreeBSD-palomuureilla.


title: Palvelunestohyökkäys

text: Palvelunestohyökkäykset ovat useissa maissa kriminalisoituja. Suomessa niistä voidaan tuomita rikoslain 38 luvun 5 pykälän mukaisesti tietoliikenteen häirintänä sakkoon tai vankeuteen enintään kahdeksi vuodeksi. Myös palvelunestohyökkäyksen yritys on rikos. Britannian lain mukaan hyökkäyksestä voi saada jopa kymmenen vuoden vankeusrangaistuksen.


title: Palvelunestohyökkäys

text: Yleisradion, Suomi24:n ja Eniron verkkosivustot joutuivat 14.–15. toukokuuta 2007 Suomen siihen asti laajimman palvelunestohyökkäyksen kohteeksi. Hyökkäyksen takana oli F-Securen Mikko Hyppösen mukaan todennäköisesti Team Elite -niminen ryhmä, jossa on jäseniä useista eri maista. Harrastajista koostuva ryhmä ei tavoittele taloudellista hyötyä, vaan ainoastaan häiriköi. Hyökätyt sivut valittiin mahdollisesti sen perusteella, että ne ovat korkealla Suomen suosituimpien sivujen listassa, ja Suomen joutumiseen hyökkäyksen kohteeksi saattoi vaikuttaa Euroviisujen kautta tullut medianäkyvyys. Suomen tietotoimiston sivuille tapahtui myös hyökkäys 17. toukokuuta. Palvelunestohyökkäys erosi teknisesti Ylen sivuille tapahtuneesta hyökkäyksestä ja se oli laajuudeltaan pienempi.


title: Palvelunestohyökkäys

text: Useat suomalaiset verkkosivut olivat laajan palvelunestohyökkäyksen kohteena 11.9.2012. Muun muassa Helsingin Sanomien ja Ilta-Sanomien verkkosivut eivät toimineet kunnolla hyökkäyksen aikana. Edellispäivänä hyökkäyksiä oli tehty suosittuun yhdysvaltalaiseen GoDaddy-verkkopalveluun.


title: Palvelunestohyökkäys

text: OP kertoi 2.1.2015 sivuillaan, että palvelunestohyökkäykset aiheuttavat häiriöitä verkkopalveluihin. Palvelunestohyökkäys alkoi 31.12.2014. Häiriökuormitus on ollut poikkeuksellisen suurta. Myös Nordea on ollut samoihin aikoihin hyökkäyksen kohteena.


title: Palvelunestohyökkäys

text: Lokakuun 21. 2016 tapahtui hajautettu palvelunestohyökkäys DNS-palveluita tarjoavaa Dyn-yritystä kohtaan. Hyökkäys esti pääsyn muun muassa Paypaliin, Pinterestiin ja Tumblriin.


title: Palvelunestohyökkäys

text: Palvelunestohyökkäyksiä voidaan käyttää myös informaatiosodankäynnin keinona. Operaatio Payback, suomeksi Takaisinmaksu, oli Anonymous-ryhmän hyökkäys RIAA:ta vastaan siksi, että oikeuden päätöksellä suljettiin LimeWire.


title: Moore

text: Moore on yleinen englanninkielinen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:


title: Sapfo

text: Sapfo (, aiolialaisella murteella ) (s. 630–612 eaa., k. n. 570 eaa.) oli antiikin kreikkalainen runoilija Lesboksen saarelta, joka oli hänen aikanaan kulttuurinen keskus. Sapfo on antiikin tunnetuin naisrunoilija. Osa hänen rakkausrunoistaan oli omistettu naisille.


title: Sapfo

text:
Tiedot Sapfon elämästä ovat vähäisiä. Hän syntyi Lesboksella joko Eresoksessa tai Mytilenessä. Joidenkin antiikin tekstien ja niiden tulkintojen mukaan Sapfo oli naimisissa kauppiaan kanssa ja hänellä oli tytär nimeltä Kleis, mutta tiedot eivät ole varmoja. Sapfo toimi mahdollisesti opettajattarena. Sapfon runouden hahmojen on tulkittu olleen hänen oppilaitaan, mutta Sapfon teksteistä ei löydy viittauksia tyttöjen oppilaitokseen.
Sapfo oli lyyrinen runoilija ja kirjoitti monodista lyriikkaa. Hän kehitteli oman erikoisen mittansa, sapfisen mitan, joka perustui hänen mukaansa nimettyyn sapphicus-säkeeseen ja jossa säkeet muodostivat niin kutsutun Sapfon säkeistön. Sapfoa pidetään esteettisenä vaikuttajana, joka sai runouden muuttamaan suuntaa aikaisemmista jumalteemoista kohti yksityisen ihmisen kokemuksia. Platon arvosti hänen runouttaan siinä määrin, että kutsui häntä kymmenenneksi muusaksi. Hellenistisenä aikana Sapfo luettiin yhdeksi yhdeksästä lyyrisestä runoilijasta.


title: Sapfo

text: Sapfo kirjoitti pääasiassa rakkausrunoja, joista on säilynyt lähinnä vain katkelmia. Yksi kokonainen runo, "Hymni Afroditelle" on ainoa täysin säilynyt teos. Useat rakkausrunoista on omistettu naisille, mikä on luonut Sapfolle maineen lesbona. Kantasana ”lesbolaisuus” on peräisin Lesboksen saaresta, jossa hän asui. Sapfon nimi on myös lesboa paljon harvinaisemman sanan ”sapfinen” juuri.


title: Sapfo

text: Myöhäisessä antiikissa ja keskiajalla Sapfo oli runouttaan kuuluisampi itsemurhasta, jonka hän legendan mukaan olisi tehnyt. Sapfo oli rakastunut miespuoliseen merimieheen Faoniin ja heittäytyi tämän vastakaikua saamattoman rakkautensa takia kalliolta mereen Lefkaksen eteläkärjessä. Legendalla ei kuitenkaan ole pohjaa kreikkalaisessa historiassa ja yleensä uskotaankin, että tarina oli kristillisen kirkon keksimä ja että sen tarkoitus oli huomion keskittäminen pois hänen kirjoituksistaan. (Legendan tekee epäuskottavaksi myös se, että rakastetun nimi tarinassa on tarkalleen Kerkylas Androslainen, kirjaimellisesti "Penis Miehen kaupungista").


title: Sapfo

text: Tarina Sapfosta on innoittanut monia kirjailijoita vuosisatojen varrella, esimerkiksi Alfred Tennyson, Charles Baudelaire, Virginia Woolf, Marguerite Yourcenar, Ezra Pound ja Lawrence Durrell.


title: Sapfo

text: Pentti Saarikoski julkaisi esikoisrunokokoelmassaan vuonna 1958 kahdeksantoista Sapfon runokatkelman suomennokset. Saarikoski julkaisi Sapfon kaikki katkelmat vuonna 1969 kokoelmana "Iltatähti, häälaulu". Saarikoski ei noudattanut antiikin runomittojen säejakoa vaan asemoi tekstin nykyaikaisen runon tapaan. Teosta on sanottu antiikin kirjallisuuden ehkä kauneimmaksi suomennokseksi.


title: Sapfo

text: Myös Aapo Junkala suomensi Sapfon runot vuonna 1966. Sari Kivistön ja H. K. Riikosen mukaan Junkola tavoitti Sapfon tyylin, mutta toisinaan suomennos jättää liiankin eleettömän vaikutelman.


title: Sapfo

text: Kolmen vuosisadan ajan Sapfon kuoltua kreikkalaiset uuden komedian kirjailijat pitivät parodioissaan Sapfoa seksuaalisesti holtittomana, ja kuvasivat tämän lesboksi. Tämän mielikuvan vuoksi paavi Pyhä Gregorius VII poltatti hänen teoksiaan vuonna 1073. Nykyaikana Sapfosta on muodostunut eräänlainen lesboikoni.


title: Sapfo

text: Sapfolla on ollut vaikutus roomalaisten Horatiuksen ja Catulluksen runouteen.


title: Emma Goldman

text: Emma Goldman (27. kesäkuuta 1869 Kaunas, Liettua, Venäjän keisarikunta – 14. toukokuuta 1940 Toronto, Kanada) oli anarkisti ja feministi, joka tunnetaan poliittisesta aktivismistaan. Hänellä oli keskeinen rooli anarkistisen poliittisen filosofian kehityksessä 1900-luvun alussa Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa.


title: Emma Goldman

text: Goldman emigroitui Yhdysvaltoihin 16-vuotiaana. Hänet karkotettiin myöhemmin takaisin Venäjälle, jossa hän näki Venäjän vallankumouksen tapahtumia. Hän vietti vuosia läntisessä Euroopassa, missä hän kirjoitti muun muassa omaelämäkertansa "Living My Life".


title: Emma Goldman

text: Goldman syntyi juutalaiseen perheeseen Liettuan Kaunasissa, jossa hänen perheensä omisti pienen majatalon. Poliittisen sortokauden aikana, joka sai alkunsa Aleksanteri II:n murhasta, hän muutti perheensä mukana Pietariin kolmentoista vanhana. Pietarissa taloudellinen tilanne pakotti hänet lopettamaan koulunkäynnin ja työskentelemään tehtaassa. Tehdastyö sai Goldmanin kiinnostumaan vallankumouksellisista ideoista. Nikolai Tšernyševskin romaani "Mitä on tehtävä?" sai hänet innostumaan vallankumouksellista ajatuksista.


title: Emma Goldman

text: Goldman pakeni 15-vuotiaana Yhdysvaltoihin sisarpuolensa kanssa kieltäydyttyään isänsä järjestämästä avioliitosta. Haymarketin verilöylyn jälkeinen neljän anarkistin hirttäminen veti nuoren Goldmanin anarkistiliikkeeseen, ja 20-vuotiaana hän päätti ryhtyä vallankumoukselliseksi. Tähän aikaan hän oli ollut kymmenen kuukautta naimisissa toisen venäläisen emigrantin kanssa. Avioliitosta ei tullut mitään, joten Goldman jätti miehensä ja muutti New Yorkiin. Siellä hän pysytteli virallisesti naimisissa olevana niin kauan, kunnes sai Yhdysvaltain kansalaisuuden.


title: Emma Goldman

text: New Yorkissa Goldman eli Alexander Berkmanin kanssa, jonka rinnalla hän toimi Yhdysvaltain anarkistiliikkeen johtotehtävissä. Koska hän puolusti Berkmania jälkimmäisen yritettyä murhata yhdysvaltalaisen teollisuusmiehen Henry Clay Frickin, hän joutui huonoon valoon viranomaisten silmissä. Berkman (eli Saša, joka oli Goldmanin käyttämä puhuttelunimi) joutui moneksi vuodeksi vankilaan.


title: Emma Goldman

text: Goldman vangittiin 1893 ja suljettiin Blackwells Islandin rangaistusvankilaan yllytettyään julkisesti työttömiä työläisiä ”pyytämään töitä, ja ellei niitä annettaisi, pyytämään leipää, ja ellei sitä annettaisi, ottamaan leipää”. Tämä kehotus on tiivistelmä haltuunottamisesta, jota anarkokommunistit, kuten Pjotr Kropotkin, kannattivat. Voltairine de Cleyre piti luennon Emma Goldmanin puolustukseksi vastaukseksi hänen pidättämiselleen. Goldman oli saanut yllyttämisestään vuoden tuomion, jonka aikana hän kiinnostui hoivatyöstä, josta oli myöhemmin tuleva hänen pääelinkeinonsa.


title: Emma Goldman

text: Goldman pidätettiin uudelleen 10. syyskuuta 1901 yhdeksän muun ihmisen kanssa, ja häntä syytettiin salaliitosta presidentti William McKinleyn murhaamiseksi. Goldmanin seuraaja Leon Czolgosz oli ampunut McKinleytä muutamia päiviä aiemmin. Itse asiassa Goldman oli tavannut Czolgoszin ainoastaan kerran lyhyesti muutama viikko aiemmin. Hän ei suostunut ottamaan vastuuta seuraajistaan, jotka typeryydessään käsittivät hänen sanansa väärin.


title: Emma Goldman

text: Goldman pidätettiin jälleen 11. helmikuuta 1916 ja vangittiin, tällä kertaa sen vuoksi, että hän oli levittänyt ehkäisykirjallisuutta. Seuraavina vuosina hän aina puheita pitäessään varautui pidätykseen ja piti siksi mukanaan kirjaa noustessaan puhujankorokkeelle.


title: Emma Goldman

text: Goldmanin kolmas vankilatuomio tuli 1917, tällä kertaa asepalvelukseen värväyksen estämisen suunnittelusta. Berkman ja Goldman olivat molemmat mukana perustamassa asevelvollisuuden vastaisia liittoja ja organisoimassa ensimmäisen maailmansodan vastaisia mielenosoituksia. Hänet vangittiin kahdeksi vuodeksi, minkä jälkeen hänet karkotettiin Venäjälle. Karkotuskuulemisessa kuulemisen johtajana ollut J. Edgar Hoover luonnehti häntä ”yhdeksi Amerikan vaarallisimmista naisista”.


title: Emma Goldman

text: Karkotus tarkoitti sitä, että Goldman todisti Venäjän vallankumousta itse paikalla. Saapuessaan Venäjälle Goldman oli valmistautunut tukemaan bolševikkeja huolimatta ensimmäisessä internationaalissa syntyneestä vastakkainasettelusta valtiokommunistien ja anarkistien välillä. Mutta poliittisen sorron, byrokratian ja pakkotyön näkeminen Venäjällä sai Goldmanin kirjoittamaan kirjat "My disillusionment in Russia" ja "My further disillusionment in Russia" (suomennettu yhdessä nimellä "Vuoteni Venäjällä"), joissa hän kertoo pettymyksestään bolševikkien vallankumoukseen.


title: Emma Goldman

text: Kokemukset bolševikkivallankumouksen pyörteissä saivat Goldmanin muuttamaan suhdettaan väkivaltaan. Kun puna-armeijaa käytettiin lakkoilijoita vastaan, Goldman hylkäsi väkivallan muuten kuin itsepuolustustarkoituksissa.


title: Emma Goldman

text: Vuonna 1936 Goldman matkusti Espanjan sisällissotaan tukemaan vallankumousta ja taistelemaan Francon fasismia vastaan.


title: Emma Goldman

text: Emma Goldman kuoli vuonna 1940 Torontossa, ja hänet on haudattu Chicagoon.


title: Heidi Hautala

text: Heidi Anneli Hautala (s. 14. marraskuuta 1955 Oulu) on suomalainen poliitikko. Hän on toiminut vihreiden kansanedustajana, europarlamentaarikkona ja kehitysministerinä. Heinäkuusta 2014 Hautala on ollut Euroopan parlamentin jäsen ja lokakuusta 2017 alkaen Euroopan parlamentin varapuhemies.


title: Heidi Hautala

text: Hautala oli Vihreän liiton puheenjohtaja vuosina 1987–1991. Hän toimi kansanedustajana vuodet 1991–1995 ja 2003–2009. Euroopan parlamentissa hän istui vuosina 1995–2003 ja 2009–2011. Presidentinvaaleissa 2000 ja 2006 Hautala oli vihreiden presidenttiehdokas.


title: Heidi Hautala

text: Kesäkuusta 2011 lokakuuhun 2013 Hautala toimi kehitysministerinä Kataisen hallituksessa.


title: Heidi Hautala

text: Hautala syntyi Oulussa viisilapsisen perheen nuorimmaiseksi. Hänen isänsä oli yleisesikuntaeversti ja pankinjohtaja Yrjö Hautala, joka toimi jatkosodan aikana 4. maaliskuuta 1944 alkaen IV AK:n esikuntapäällikkönä. Perheen isän jäätyä eläkkeelle Hautalat muuttivat vuonna 1968 Helsingin Lauttasaareen.


title: Heidi Hautala

text: Nuorena Hautala oli epäpoliittinen ja kiinnostunut itämaisesta ajattelusta. Helsingissä hän tutustui kasvissyöntiin ja liittyi Ananda Marga -joogayhteisöön. Vuonna 1974 Hautala kirjoitti ylioppilaaksi. Samana vuonna hän oli perustamassa Helsinkiin kasvisravintolaa. Kasvis-nimisen ravintolan ympärille syntynyt piiri vaikutti 1970-1980-luvuilla vihreän liikkeen syntyyn Suomessa.


title: Heidi Hautala

text: Vihreiden ajatusten levittämiseksi perustettiin myös "Uuden ajan aura" -lehti, jonka toimittajana Hautala toimi vuosina 1976–1982. Lehti yhdistyi myöhemmin Pekka Haaviston "Komposti"-lehteen ja sai nimekseen "Suomi". Hautala oli sen toimituskunnassa vuosina 1982–1985. Muiden töidensä ohella Hautala opiskeli puutarhatiedettä Helsingin yliopistossa ja valmistui maatalous- ja metsätieteiden maisteriksi vuonna 1988.


title: Heidi Hautala

text: Hautala kiinnostui politiikasta 1970-luvulla ja alkoi osallistua vaihtoehtoliikkeiden toimintaan. Hänen vaikutuksestaan Suomi-lehdestä muodostui merkittävä foorumi niiden katsantokantojen esiin tuomiseen. Yhdessä Olli Tammilehdon kanssa hän muun muassa kirjoitti ydinvoiman käyttöä kritisoivia puheenvuoroja. Hautala kiinnostui myös globaaleista, nälänhädän kaltaisista ongelmista ja oli kriittinen globalisaatiota kohtaan. Hän oli välillisesti mukana myös Koijärvi-liikkeessä.


title: Heidi Hautala

text: Vihreiden organisoituessa puolueeksi Hautala valittiin Vihreän liiton puheenjohtajaksi vuonna 1987 ja hän hoiti tehtävää vuoteen 1991. Helsingin kaupunginvaltuustossa Hautala vaikutti vuosina 1985–1994. Vuoden 2012 kunnallisvaaleissa Hautala palasi Helsingin kaupunginvaltuustoon.


title: Heidi Hautala

text: Kansanedustajana Hautala on toiminut kolmella vaalikaudella vuosina 1991–1995 ja 2003–2009. Ensimmäisen kerran hänet valittiin eduskuntaan vuoden 1991 vaaleissa. Vuodet 1995–2003 Hautala istui Euroopan parlamentissa, mutta vuoden 2003 ja 2007 eduskuntavaaleissa hänet valittiin jälleen kansanedustajaksi.


title: Heidi Hautala

text: Eduskunnassa Hautala on ollut jäsen suuressa valiokunnassa (2003–2007), ympäristövaliokunnassa (1991–1995, 2004–2006 varapuheenjohtajana), työelämä- ja tasa-arvovaliokunnassa (1993–1995, 2003–2004), perustuslakivaliokunnassa (2006–2007) ja lakivaliokunnassa (2007–2009 puheenjohtajana). Hän toimi Neste Oilin hallintoneuvoston jäsenenä vuosina 2005–2007 ja puheenjohtajana 2008–2011.


title: Heidi Hautala

text: Hautala oli vihreiden ehdokas vuoden 2000 presidentinvaalissa ja sai ensimmäisellä kierroksella 100 740 ääntä eli 3,3 prosenttia, mikä oli viidenneksi eniten kaikista annetuista äänistä. Vuoden 2006 presidentinvaalissa hän sai 105 085 ääntä eli 3,5 prosenttia ja neljänneksi eniten annetuista äänistä. Kumpikin kannatusluku jäi huomattavasti pienemmäksi kuin vihreiden keskimääräinen kannatus muissa vaaleissa. Vuoden 2006 kampanjassaan Hautala peräsi ilmastonmuutoksen kaltaisten uusien kansainvälisten uhkien torjuntaa ja korosti niiden tärkeyttä suhteessa perinteisiin sotilaallisiin uhkiin ja terrorismiin. Muita teemoja olivat kansalaisten vaikutusmahdollisuuksien parantaminen, presidentin valtaoikeuksien supistaminen sekä globalisaation poliittinen säätely.


title: Heidi Hautala

text: Eduskunta nimitti Hautalan Euroopan parlamenttiin vuonna 1995 ja hänet valittiin jatkamaan tehtävässä vuoden 1996 ja vuoden 1999 eurovaaleissa. Vuosina 1997–1999 Hautala oli europarlamentin vihreän ryhmän varapuheenjohtaja ja vuosina 1999–2002 Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän puheenjohtaja. Hän tuli tunnetuksi avoimuuden edistämisestä Case Hautala myötä, jossa hän voitti jäsenmaiden asevientiasiakirjojen julkisuuskanteen neuvostoa vastaan EY-tuomioistuimessa.


title: Heidi Hautala

text: Vuonna 2003 hän siirtyi takaisin eduskuntaan, mutta palasi europarlamenttiin vuoden 2009 eurovaalien jälkeen. Vuonna 2011 hänet valittiin Kataisen hallituksen kehitysministeriksi, ja hän jätti paikkansa europarlamentissa.


title: Heidi Hautala

text: Vuoden 2014 eurovaaleissa Hautala valittiin jälleen Euroopan parlamentin jäseneksi. Hän toimii europarlamenttiryhmänsä varapuheenjohtajana ja Euronestin parlamentaarisen edustajakokouksen valtuuskunnan puheenjohtajana. Hautala on myös kehitysyhteistyövaliokunnan (DEVE) jäsen ja budjettivaliokunnan (BUDG) ja oikeudellisten asioiden valiokunnan (JURI) varajäsen.


title: Heidi Hautala

text: Kesäkuussa 2011 Hautala valittiin Kataisen hallituksen kehitysministeriksi ja hän jätti europarlamentin. Hänen tehtäviinsä kuuluivat myös valtion omistajaohjausasiat. Hautalan ministerikautta varjostivat niin ministerin tehtäviin kuin yksityiselämäänkin liittyvät kohut, ja hän erosi lopulta ministerin tehtävästä kesken kauden 17. lokakuuta 2013.


title: Heidi Hautala

text: Maaliskuussa 2012 Hautala ilmoitti valtion vaativan Finnairin hallituksen niin sanottujen stay-bonuksista salaa päättäneiden jäsenten eroa. Hallitusammattilaisten erottamista pidettiin poikkeuksellisena toimenpiteenä. Ministerinä ollessaan Hautala kertoi olevansa valmis luopumaan valtion Finnairin enemmistöosakkuudesta.


title: Heidi Hautala

text: Maaliskuussa 2013 Hautalan väitettiin teettäneen kotonaan oviremontin maksamatta työstä pakollisia eläkemaksuja ja maksaneen myöhemmin kotiaan siivonneelle tšetšeenipakolaiselle palkkaa ilman veroja. Hautala kertoi luulleensa remonttimiehen hoitavan itse eläkemaksut. Remontin tehnyt mies todettiin myöhemmin yrittäjäksi, joka oli itse vastuussa verojensa ja eläkemaksujensa maksamisesta. Hautala yhdistettiin myös miesystävänsä taloremonttiin, jota hoiti moottoripyöräkerhon yhtiö. Hautala oli harmaan talouden vastaisen ministerityöryhmän jäsen. Kohun seurauksena Hautala erosi työryhmästä.


title: Heidi Hautala

text: Huhtikuussa 2013 Ilta-Sanomat julkaisi uutisen, jonka mukaan Venäjän mediassa on julkaistu Hautalaa koskevia, kotiosoitteella varustettuja "erittäin kriittisiä kirjoituksia". Suojelupoliisi harkitsi kirjoitusten vuoksi Hautalan turvatoimien kiristämistä.


title: Heidi Hautala

text: Lokakuussa 2013 puhkesi niin sanotun Arctia Shipping -kohu, joka johti Hautalan eroon. 9. lokakuuta 2013 kävi ilmi Hautalan estäneen valtio-omisteisen Arctia Shippingin tekemän rikosilmoituksen Greenpeace-ympäristöaktivistien vallattua jäänmurtajia Helsingissä keväällä 2012. Ministerin "suosituksen ja toiveen" välittäneet virkamiehet kehottivat Arctia Shippingiä perumaan rikosilmoituksen ja vastaava virkamies Pekka Timonen uhkasi yhtiön toimitusjohtajan ja hallituksen puheenjohtajan erolla, jos näin ei tehdä.


title: Heidi Hautala

text: 11. lokakuuta 2013 Hautala ilmoitti eroavansa ministerin toimesta. Tasavallan presidentti myönsi hänelle eron 17. lokakuuta ja nimitti Pekka Haaviston hänen seuraajakseen. Eronsa jälkeen Hautala kertoi tehneensä virheen vastattuaan syytöksiin selvittämättä ensin faktoja. Merimies-Unionin entiset aktiivit myönsivät myöhemmin käynnistäneensä kohun ja Hautala katsoi joutuneensa ay-liikkeen sylkykupiksi, koska ei ministerinä voinut estää teollisuuden rakennemuutoksen aiheuttamia irtisanomisia. Helmikuussa 2014 oikeuskansleri Jaakko Jonkka katsoi, etteivät Hautala ja valtioneuvoston kanslian omistajaohjausosaston osastopäällikkö olleet toimineet väärin estäessään rikosilmoituksen tekemisen.


title: Heidi Hautala

text: Ympäristöasioiden lisäksi Hautala on korostanut politiikassaan demokratiaa ja ihmisoikeuksia. Hän on ottanut kantaa erityisesti suurvaltojen ihmisoikeusloukkauksiin ja kansanvallan kehitykseen. Kritiikki on kohdistnut paitsi Venäjän ihmisoikeusloukkauksiin ja laajentumispyrkimyksiin, myös Yhdysvaltojen kansainvälistä politiikkaa ja Kiinan ihmisoikeustilannetta kohtaan. Tammikuussa 2006 presidentinvaalien alla Hautala syytti Suomen ulkopolitiikkaa vaikenemisesta pääministeri Matti Vanhanen kieltäytyessä ottamasta kantaa Guantanamo Bayn vankileirien oloihin.


title: Heidi Hautala

text: Hautalan erityisenä mielenkiinnon kohteena on ollut Venäjä. Eduskunnan satavuotisjuhlaistunnossa vuonna 2006 Hautala tuomitsi vihreiden ryhmäpuheenvuorossa Venäjän demokratiakehityksen saaman negatiivisen käänteen. Hautalan kannanotto sai muun muassa eduskunnan puhemies Paavo Lipposelta kielteistä palautetta. Vuonna 2007 Hautala oli perustamassa Suomalais-venäläinen kansalaisfoorumi -yhdistystä, jonka perustamiseen vaikutti muun muassa Anna Politkovskajan murha. Keväällä 2012 Hautala arvosteli venäläisaktivisti Jevgenia Tširikovan kiinni ottamista Venäjällä ennen kuin tämän piti saapua vihreiden puoluekokouksen puhujavieraaksi Lappeenrantaan.


title: Heidi Hautala

text: Tutkija Johan Bäckman syytti vuonna 2007 kirjassaan "Saatana saapuu Helsinkiin" Hautalaa Venäjä-vastaisuuden lietsomisesta ja Politkovskajan murhan käyttämisestä vaaliaseena. Hautala vastasi jättävänsä kirjan omaan arvoonsa ja pitävänsä sitä osana laajempaa mustamaalauskampanjaa. Remonttikohun tiedostustilaisuudessaan keväällä 2013 Hautala kutsui Bäckmania ja Juha Molaria "arkkivihollisikseen".


title: Heidi Hautala

text: Hautala arvostaa presidentti-instituutiota, mutta hän on ajanut presidentin valtaoikeuksien reilua vähentämistä. Hautala näkee presidentin ennen kaikkea arvojohtajana, henkilönä, joka saa kansalaiset keskustelemaan tulevaisuuden kannalta tärkeistä asioista. Hautalan mukaan presidentin tärkeimpiä tehtäviä ei ole johtaa ulkopolitiikkaa eikä presidentin pitäisi olla puolustusvoimain ylipäällikkö.


title: Heidi Hautala

text: Lulucf-äänestyksessä Hautala oli sitä mieltä, että puita ei saa kaataa lisää perustellen näkemystään Aamulehdelle:"Kestävä metsänhoito ottaa huomioon hiilitasekysymykset. Ajatus siitä että metsänkäyttö on automaattisesti hiilineutraalia ja päästötöntä on vanhentunut."


title: Heidi Hautala

text: Hautala eli avoliitossa kuvataiteilija J. O. Mallanderin kanssa vuosina 1980–1985. Heillä on vuonna 1981 syntynyt poika. Vuosina 1992–2009 Hautala oli parisuhteessa saksalaisen tutkijan Carlo Jordanin kanssa ja seurustellut venäläisen elokuvaohjaajan Andrei Nekrasovin kanssa.


title: Hayao Miyazaki

text: Hayao Miyazaki () (s. 5. tammikuuta 1941 Tokio) on japanilainen animaatio-ohjaaja ja yksi kaikkien aikojen kuuluisimpia animen tekijöitä. Erityisesti häntä arvostetaan kotimaassaan. Miyazaki on tehnyt monien suosittujen anime-elokuvien lisäksi myös hieman mangaa. Vaikka hänen elokuvansa ovat olleet Japanissa lähes poikkeuksetta suuria kaupallisia ja arvostelumenestyksiä, ne olivat huomattavasti tuntemattomampia länsimaissa ennen vuotta 2002, jolloin hän voitti Oscar-palkinnon parhaasta animaatiosta.