title: Solon

text: Solon oli kotoisin Ateenasta. Hänen väitettiin olevan Ateenan viimeisen kuninkaan Kodrosin sukua. Nuorempana ollessaan hän kuljeksi kauppiaana pitkillä matkoilla oppien tuntemaan vieraiden kansojen tavat ja lait. Hän harrasti myös runoilua ja luonnon tutkimista. Valtioelämän alalle astui hän vasta 590-luvulla eaa., kun ateenalaiset ja megaralaiset kiistelivät hänen kotipaikkansa Salamiksen saaren hallinnasta tuloksetta. Kyllästyneenä tuohon taisteluun ateenalaiset säätivät lain, jonka mukaan sitä, joka suullisesti tai kirjallisesti esitti saaren takaisin valloittamista, oli rangaistava kuolemalla. Tarinan mukaan Solon heittäytyi suorastaan mielipuoleksi. Äkisti hän juoksi torille, matkahattu vielä päässä ikään kuin olisi ollut tulossa pitkältä matkalta, hyppäsi kivelle ja lausui sepittämänsä runon tähän tapaan:


title: Solon

text: ja lopuksi:


title: Solon

text: Silloin Solon heti valittiin päälliköksi uudelle sotaretkelle, joka päättyi Salamiin valloitukseen.


title: Solon

text: Siihen aikaan oli Ateenan sisäinen tila hyvin onneton. Ateenan kuninkaan valta oli jo ammoin lakkautettu, ja yhteiskuntaa hoiti nyt yhdeksän "arkonttia" (hallitsijaa), jotka joka vuosi valittiin ylhäisistä suvuista. Mahtavat isotilalliset, "eupatridit", sortivat köyhempää kansaa, ja hätä pakotti köyhiä kaupunkilaisia turvautumaan rikkaisiin, jotka lainaamistaan rahoista ottivat kohtuuttoman suuret korot. Siten joutui alempi väestö yhä enemmän köyhtyessään epätoivoon, joka sai aikaan kiihkeitä kapinan yrityksiä. Rauhalliset asukkaat olivat jo kauan vaatineet kirjoitettua lakia, joka suojelisi väkivallalta ja vääryydeltä. Se toimi annettiin ensin arkontti Drakonille. Hän käsitti tehtävänsä niin, että oli kauhulla kukistettava nuo yhä kiihtyvät kansanliikkeet, ja siten tulivat hänen lakinsa niin ankariksi, että niitä oli mahdoton käyttää; niitä sanottiinkin verellä kirjoitetuiksi ja vielä nykyäänkin "drakoninen" merkitsee kohtuuttoman ankaraa. Vuonna 594 eaa. arkontiksi valittiin Solon, ja hänen tehtäväkseen annettiin lakien säätäminen. Hänen päätehtävänsä oli siis yhteiskunnan rauhoittaminen ja sovittaminen.


title: Solon

text: Solon julkaisi joukon säädöksiä, "seisakhtheia", jotka oli tarkoitettu kaupungissa esiintyneiden levottomuuksien ehkäisemiseksi. Heti aluksi Solon alensi köyhien velat alentamalla rahan arvon. Näin rikkaat eivät myöskään menettäneet rahaansa. Silti rikkaat katsoivat joutuneensa uhraamaan liian paljon, köyhät puolestaan saaneensa liian vähän. Hän valitti: "Ennen kaikui minun ylistykseni joka taholta, vaan nyt näen kaikkialla vihaisia silmäyksiä." Kohta kuitenkin alkoi näkyä hänen toimiensa hyviä seurauksia. Keskinäinen luottamus palasi, ja häntä pyydettiin täydellisesti järjestämään valtion hallitusmuotoa.


title: Solon

text: Uusi valtiomuoto, jonka Solon antoi Ateenalle, oli varovainen siirtyminen vanhasta ylimysvallasta nyt alkavaan kansanvaltaan. Vaikuttavimmaksi valtiomahdiksi tuli tästedes kansankokous, joka sääti lait, päätti sodasta ja rauhasta sekä asetti virkamiehet. Kansa jaettiin varallisuuden mukaan neljään luokkaan, joilla kaikilla oli yhtä suuri sananvalta kansankokouksessa:Ainoastaan kolmen korkeimman luokan jäsenet saattoivat päästä valtion virkoihin, joista ei ollut mitään palkkaa, vaan usein vain suuria menoja. Virkamiesten joukossa pysyivät edelleenkin yhdeksän joka vuosi valittua arkonttia merkittävimpinä. Estääkseen kansankokouksen mahdollista maltittomuutta asetettiin sen sivulle kaksi valvovaa neuvoskuntaa, nyt perustettu 400 miehen neuvosto "heliaia" ja ikivanha "areiopagi". Viimeksi mainittu, jonka jäseninä olivat virasta eronneet arkontit, valvoi uskontoa ja tuomitsi henkirikoksista. 400 miehen neuvosto tarkasti kaikki asiat, ennen kuin ne esitettiin kansankokoukselle; kun taas areiopagi sai kumota kansan päätökset, jos katsoi tarpeelliseksi. Solon sanoi näitä neuvoskuntia kahdeksi ankkuriksi, jotka hän oli sitonut valtiolaivaan, etteivät aallot sitä viskelisi. Solonin kompromissia oligarkian ja demokratian välillä kutsutaan "timokratiaksi", jossa oikeudet lisääntyvät varallisuuden myötä.


title: Solon

text: Kasvattaakseen ateenalaisia sivistyskansaksi koetti hän monella tavalla edistää kansalaisten monipuolista ja vapaata kehitystä. Maaomaisuuden myyntiä helpotettiin. Muukalaisille tarjottiin tilaisuus päästä Ateenan kansalaisiksi. Vanhemmat velvoitettiin opettamaan pojillensa jotakin ammattia, ja poika, joka oli saanut sellaisen opetuksen, oli velvollinen ylläpitämään isäänsä hänen vanhuudessaan. Kaikkien nuorukaisten piti saaman huolellinen kasvatus, johon kuului ensi sijassa uskonto, laulu ja soitto, sitten ruumiin harjoitukset ja viimeisenä laskento ja kirjoitus. Kaikki kansalaiset olivat velvolliset sotapalvelukseen, johon heitä 18. ikävuodella valmisteltiin. Kolmen ylemmän luokan jäsenten piti palvella "hopliitteina" eli raskaana jalkaväkenä tai ratsumiehinä. Varattomat palvelivat kevyenä jalkaväkenä ja sittemmin, kun Ateena tuli merivallaksi, laivastossa. Sisäisissä riidoissa täytyi jokaisen asettua jommallekummalle puolelle ja siten osoittaa, ettei hän ollut välinpitämätön yhteiskunnasta. Solon sääti lakeja myös verotuksesta, pituus- ja painomitoista sekä lasten hyväksikäyttöä vastaan, sekä uudisti kalenterin. Hänen lakinsa kirjoitettiin puisiin sylintereihin, joita säilytettiin Akropoliksella.


title: Solon

text: Kun Solon sai nämä lakinsa valmiiksi, ahdistelivat häntä pitkän aikaa joka päivä ihmiset, jotka vaativat häntä tekemään niihin kuka mitäkin muutosta. Päästäkseen tuosta kiusasta päätti hän joksikin ajaksi lähteä ulkomaille, mutta otti ennen lähtöänsä ateenalaisilta valan, että he määrätyn ajan pitäisivät hänen lakinsa muuttamatta. Näillä matkoillansa hän vieraili myös Lyydian kuningas Kroisoksen luona. Solonin poissa ollessa alkoivat puolueriidat jälleen Ateenassa. Palattuaan sinne koetti hän niitä välittää, mutta kun se ei onnistunut, erosi hän surumielin kokonaan valtiollisista toimista. Surukseen näki hän myös entisen ystävänsä Peisistratoksen kohoavan Ateenan itsevaltiaaksi. Solon lähti Ateenasta ja kuoli Kyproksella.


title: Syaani

text: Syaani (Cyan = C) tai sinivihreä on näkyvän valon spektrillä sinisen ja vihreän välissä. Tämä väri nähdään silloin, kun silmän siniseen (B) ja vihreään (G) valoon herkät tappisolut ovat aktiivisia. Syaanin aallonpituus on noin 490 nanometriä. Syaani on punaisen käänteisväri. Syaania ja joitakin sen lähellä olevia värisävyjä kutsutaan myös turkoosiksi.


title: Syaani

text: Syaani on yksi subtraktiivisen eli valoisuutta vähentävän värinmuodostuksen pääväreistä (CMYK).


title: Syaani

text: Nimi "syaani" tulee kreikan kielen sanasta κυανός (kyanós) = sininen .


title: Syaani

text: Tietokoneen kuvaruudun RGB-värivalojen syaanin maksimiarvot skaalalla 0-255 ovat seuraavat:


title: Mikrometri

text: Mikrometri voi olla


title: Fosforihappo

text: Fosforihappo (ortofosforihappo, trivetyfosfaatti, HPO) on yleisesti elävässä luonnossa esiintyvä epäorgaaninen happo. Fosforihappo on kolmiarvoinen eli triproottinen, joten siinä on kolme protolysoituvaa vetyatomia. Näin se voi muodostaa kolmenlaisia suoloja. Fosforihapon suoloja sanotaan fosfaateiksi. Se on yksi DNA-molekyylin rakenneosasista, ja sitä esiintyy esimerkiksi lintujen jätöksissä.


title: Fosforihappo

text: Fosforihappoa muodostuu liuottamalla sen anhydridiä fosforipentaoksidia veteen. Teollisesti sitä valmistetaan kuitenkin fosforin ja typpihapon välisellä reaktiolla tai liuottamalla fosfaattipitoisia mineraaleja, kuten apatiittia väkevällä rikkihappoliuoksella.


title: Fosforihappo

text: Fosforihapolla on monia teollisia käyttötarkoituksia: lannoitteena, valkaisuaineena, etsauksessa, elektrolyyttinä, ruosteen poistoon, kodinsiivousaineissa sekä happamuudensäätöaineena elintarvikkeissa. Esimerkiksi kolajuomat sisältävät fosforihappoa (enintään 70 mg/100 ml) sen antaman kirpeän maun takia. Elintarvikkeiden lisäaineena käytetty fosforihappo on E-koodiltaan E338. Fosforihapon CAS-numero on 7664-38-2.


title: Fosforihappo

text: Fosforihappo tunnetaan parhaiten 85-prosenttisena vesiliuoksena. Liuos on väritön, hajuton ja haihtumaton, siirappimainen mutta kuitenkin vielä virtauskykyinen neste. Vahvana happona se on syövyttävä. Näin väkevässä liuoksessa ainakin osa ortofosforihaposta kondensoituu pyrofosforihapoiksi. Pakkausten merkinnöissä kuitenkin yksinkertaisuuden vuoksi lasketaan liuoksen fosoforihappopitoisuus olettamalla, että fosfori olisi siinä kokonaan ortofosforihappona, HPO. Laimeammissa liuoksissa fosforihappo onkin käytännössä kokonaan tässä orto-muodossa.


title: Fosforihappo

text: Ortofosforihapon molekyylit voivat yhdistyä toisiinsa muodostaen useita yhdisteitä, joita myös sanotaan laajemmassa merkityksessä "fosforihapoiksi".


title: Fosforihappo

text: Vedetöntä fosforihappoa, joka on alhaisessa lämpötilassa sulava kiinteä aine, saadaan kuumentamalla fosforihapon 85-prosenttista liuosta tyhjiössä.


title: Fosforihappo

text:
Veteen liuetessaan ortofosforihappo ionisoituu, jolloin syntyy pääasiassa "divetyfosfaatti"-ioneja,
HPO, sekä protoneja, mutta osa divetyfosfaatti-ioneista luovuttaa vielä toisen tai kolmannenkin protonin:


title: Fosforihappo

text:
Tämän protolyysin ensimmäisessä vaiheessa syntyvä anioni HPO, on "divetyfosfaatti"-ioni. Toisessa vaiheessa syntyvä HPO on "monovetyfosfaatti"-ioni ja kolmannessa vaiheessa syntyvä PO "fosfaatti"-ioni. Kuhunkin näistä protolyysireaktioista liittyy sille ominainen happovakio, joille käytetään merkintöjä "K", "K" ja "K". Edellä on ilmoitettu niiden arvot 25 °C:n lämpötilassa. Näihin happovakion arvoihin liittyvät vastaavat logaritmiset p"K" -arvot: p"K"=2,12, p"K"=7,21 ja p"K"=12,67 lämpötilassa 25 °C. Vaikka kaikki kolme vetyatomia (H) ovat ortofosforihappomolekyylissä yhtä vahvasti sitoutuneet,
peräkkäiset "K" -arvot poikkeavat toisiinsa, sillä on energeettisesti vähemmän edullista
luovuttaa toinen vetyioni H, jos yksi tai useampi on jo luovutettu ja molekyylistä on tullut
negatiivisesti varautunut ioni.


title: Fosforihappo

text: Ortofosforihappo dissosioituu siis triproottisesti ja sen konjugaattiemästen eli edellä mainittujen ionien pH vaihtelee laajoissa rajoissa. Näiden ominaisuuksien vuoksi ja koska laimeat fosforihappo- tai fosfaattiliuokset yleensä ovat myrkyttömiä, näiden fosfaattityyppien seoksia käytetään usein puskurointiin tai puskuriliuosten valmistamiseen. Niiden pH riippuu siitä, missä suhteessa liuoksessa on eri ioneja. Samaan tapaan puskuriliuoksia voidaan valmistetaan myös orgaanisen, triproottisen myrkyttömän sitruunahapon suoloista. Fosfaateilla on suuri merkitys biokemiassa, varsinkin yhdisteillä, joissa fosfaattiryhmä on sitoutunut johonkin sokeriin. Sellaisia ovat erityisesti DNA, RNA ja adenosiinitrifosfaatti (ATP).


title: Fosforihappo

text:
Ortofosforihappoa kuumennettaessa se voi kondensoitua, jolloin siitä lohkeaa vettä. Kun kaksi fosforihappomolekyyliä yhdistyy siten, että niistä erkanee yksi vesimolekyyli, syntyy pyrofosforihappoa (HPO). Jos jokaisesta fosforihappomolekyylistä lohkeaa yksi vesimolekyyli, syntyy lasimainen kiinteä aine, jonka empiirinen kaava on HPO ja jonka nimi on metafosforihappo. Metafosforihappo on yksinkertaisesti ortofosforihapon anhydridinen muoto, ja sitä käytetään toisinaan vettä tai kosteutta absorboivana reagenttina. Fosforihapon dehydratointi vielä pidemmälle on hyvin vaikeaa, ja se voidaan suorittaa vain äärimmäisen voimakkaiden kuivausaineiden avulla, ei pelkästään kuumentamalla. Tuloksena saadaan fosforipentoksidia, jonka empiirinen kaava PO, joskin sen todellinen molekyylikaava in PO. Fosforihappo on kiinteä aine, joka sitoo itseensä
kosteutta erittäin voimakkaasti ja jota myös käytetään kuivausaineena.


title: Fosforihappo

text:
Superhappojen eli rikkihappoa (HSO) voimakkaampien happojen läsnä ollessa fosforihappo reagoi muodostaen huonosti tunnettuja, mahdollisesti syövyttäviä suoloja, joissa kationina
arvellaan olevan "tetrahydroksyylifosfonium"-ioni. Tämä hypoteettisen ionin oletetaan olevan isoelektroninen ortopiihapon kanssa. Esimerkiksi oletettu reaktio fluoriantimonihapon (HSbF) kanssa olisi:


title: Fosforihappo

text:
Vesiliuoksessa fosforihapon ja sen protolyysituotteiden kokonaiskonsentraatio on [A] = [HPO] + [HPO] + [HPO] + [PO] Tämä konsentraation [A] ilmoittaa, kuinka monta moolia puhdasta fosforihappoa (HPO) liuoksen valmistukseen on käytetty. Tällaisen fosforihappoliuoksen koostumus voidaan laskea kuhunkin edellä esitettyyn reaktioon liittyvän tasapainoyhtälön avulla ottamalla lisäksi huomioon yhteys [H] [OH] = 10 ja sähköneutraalisuusyhtälö. Oletetaan lisäksi, että molekyylejä tai ioneja, joissa on useampi kuin yksi fosforiatomi, ei synny. Systeemiä voidaan tällöin kuvata viidennen asteen yhtälöllä, jossa tuntemattomana on [H] ja
joka voidaan ratkaista numeerisesti. Saadaan:


title: Fosforihappo

text: Kun hapon konsentraatio on suuri, liuos koostuu pääasiassa HPO -molekyyleistä. Kun [A] = 10, liuoksen pH on lähellä p"K":n arvoa, jolloin ionien HPO ja HPO konsentraatio on sama. Kun [A] on alle 10, liuoksessa on pääasiassa HPO -ioneja, joskin hyvin laimeissa liuoksissa myös [HPO] tulee merkittäväksi. PO -ionien osuus on aina merkityksettömän pieni. Koska tässä analyysissä ei ole otettu huomioon ionien aktiivisuuskertoimia, todellisen fosforihappoliuoksen pH ja molaarisuus saattavat paljonkin poiketa edellä esitetyistä arvoista.


title: Fosforihappo

text: Fosforihappoa valmistetaan teollisuudessa kahdella tavalla, joita nimitetetään "kosteaksi" ja "kuumaksi" prosessiksi. Kostealla prosessilla valmistetaan valtaosa kaupallisesti tuotetusta fosforihaposta. Kuuma prosessi on kalliimpi, mutta sillä saadaan puhtaampi tuote, jota käytetään elintarviketeollisuudessa.


title: Fosforihappo

text:
Kostealla prosessilla fosforihappoa valmistetaan lisäämällä rikkihappoa trikalsiumfosfaattiin, jota
esiintyy luonnossa varsinkin apatiittina. Reaktio on:


title: Fosforihappo

text: missä X merkitsee muita anioneja, joita apatiitti yleensä sisältää fosfaatti-ionin lisäksi, tyypillisesti OH, F, Cl ja Br.


title: Fosforihappo

text: Tällöin saatu liuos voi sisältää 23–33 % fosforipentoksidia (PO), mikä vastaa 32–46 % fosforihappoa (HPO), mutta pitoisuus voi veden höyrystymisen vuoksi olla suurempi, jolloin saadaan "kaupallista" eli "kauppiastason" fosforihappoa, joka sisältää noin 54–62 % fosforipentoksidia tai 75–85 % fosforihappoa. Jos vesi höyrystyy vielä enemmän, saadaan "superfosforihappoa", jonka fosforipitoisuus fosforipentoksidina laskettuna on yli 70 %, mikä vastaa lähes sataprosenttista fosforihappoa; tällöin kuitenkin alkaa muodostua myös pyrofosforihappoa ja polyfosforihappoja, jotka suurentavat nesteen viskositeettia eli tekevät sen hyvin jäykkäliikkeiseksi.


title: Fosforihappo

text: Fosfaattimalmin liuetessa rikkihappoon syntyy myös liukenematonta kalsiumsulfaattia eli kipsiä, joka suodatetaan ja erotetaan liuoksena fosfokipsinä. Kostealla prosessilla tuotettu happo voidaan edelleen puhdistaa poistamalla siitä fluori, jolloin saadaan rehutason fosforihappoa, taikka liuottimilla uuttamalla ja poistamalla siinä mahdollisesti esiintyvä arseeni, jolloin saadaan elintarviketason fosforihappoa.


title: Fosforihappo

text: Nirtofosfaattiprosessi on muutoin samanlainen kuin kostea prosessi, paitsi että siinä rikkihapon sijasta käytetään typpihappoa. Etuna on, että sivutuotteena saatu kalsiumnitraatti kelpaa sekin lannoitteeksi. Tätä menetelmää käytetään kuitenkin vain harvoin.


title: Fosforihappo

text: Hyvin puhdasta fosforihappoa saadaan polttamalla vapaana alkuaineena esiintyvää fosforia. Tällöin saadaan fosforipentoksidia, joka sitten liuotetaan laimeaan fosforihappoon. Näin saatu fosforihappo on hyvin puhdasta, koska useimmat sen valmistukseen käytetyissä kivennäisissä esiintyneet epäpuhtaudet on jo poistettu, kun fosfori on siitä eristetty uunissa. Tuloksena saadaan elintarviketason termistä fosforihappoa; kuitenkin kriittisissä sovelluksissa saatetaan tarvitaan jatkoprosessointia arseeniyhdisteiden poistamiseksi.


title: Fosforihappo

text: Vapaaksi alkuaineeksi fosfori eristetään fosfaattikivennäisistä sähköuuniussa. Korkeassa lämpötilassa fosfaatin, piikiven ja hiilipitoisten aineiden kuten koksin tai kivihiilen seoksesta syntyy kalsiumsilikaattia, kaasumaista fosforia ja hiilimonoksidia. Syntyvä kaasumainen fosfori ja hiilimonoksidi jäähdytetään veden alla puhtaan fosforin eristämiseksi. Vaihtoehtoisesti nämä kaasut voidaan polttaa ilmassa fosforipentoksidiksi ja hiilidioksidiksi.


title: Fosforihappo

text: Laboratorioissa pieni määrä fosforihappoa voidaan valmistaa myös hapettamalla punaista fosforia typpihapolla. Reaktio tapahtuu tällöin seuraavasti:


title: Fosforihappo

text: Suurin osa tuotetusta fosforihaposta, noin 90 %, käytetään lannoitteiden valmistamiseen.


title: Fosforihappo

text: Muihin tarkoituksiin fosforihappoa käytettiin vuonna 2006 seuraavat määrät:


title: Fosforihappo

text: Elintarviketason fosforihapon E-koodi on E338. Sitä käytetään happamuudensäätöaineena elintarvikkeissa ja juomissa, erityisesti colajuomissa. Se antaa kirpeän tai happaman maun. Useita fosforihapon suoloja kuten monokalsiumfosfaattia käytetään taikinan hapattamiseen.


title: Fosforihappo

text:
Fosforihappoa voidaan käyttää ruosteen poistamiseen käsittelemällä sillä ruostunutta rautaa, terästyökaluja tai muita pintoja. Fosforihappo muuttaa punertavan rauta(III)oksidin (FeO), jota ruoste pääasiassa on, ferrifosfaatiksi, FePO.
Reaktioyhtälö on:


title: Fosforihappo

text: Nestemäistä fosforihappoa voidaan käyttää kostuttamiseen, mutta ruosteen poistamiseen fosforihappoa käytetään tavallisimmin geelinä. Paksuna geelinä sitä voidaan käyttää jyrkkiin ja pystysuoriin pintoihin ja jopa esineiden alapintoihin. Erilaisia fosforihappogeelejä myydään "ruosteenpoistajina" tai "ruosteentappajina". Kaiken ruosteen poistamiseksi saatetaan tarvita useita fosforihappovalmisteita. Ruoste voidaan poistaa myös fosfaattikonversiopäällysteellä. Tässä menetelmässä pinnalle jää musta fosfaattipeite, joka varsin hyvin vastustaa korroosioa.


title: Fosforihappo

text:
Fosforihappoa käytetään hammaslääketieteessä ja ortodontiassa syövyttävänä liuoksena hampaiden pintojen
puhdistamiseen ja karkeaksi tekemiseen asetettaessa hampaiden paikkoja tai täytteitä paikoilleen. Fosforihappoa käytetään myös monissa
hampaiden valkaisuaineissa plakin poistamiseen.


title: Fosforihappo

text: Fosforihappoa käytetään myös aineksena pahoinvointilääkkeissä, jotka sisältävät runsaasti myös sokeria (glukoosia ja fruktoosia.)


title: Fosforihappo

text: Fosforihappoa käytetään myös muun muassa:


title: Blues

text: Blues [blu:s] on afroamerikkalaisen musiikin tyylilaji, joka kehittyi Yhdysvalloissa 1800- ja 1900-luvun vaihteessa mustan väestönosan keskuudessa. Se syntyi afroamerikkalaisen hengellisen musiikin, työlaulujen ja valkoisten Britanniasta tuomien kerronnallisten balladien pohjalta. Blues vaikutti suuresti ensin jazzin ja bluegrassin syntyyn, ja myöhemmin se oli perustana rhythm and bluesin ja rockmusiikin synnyssä.


title: Blues

text: Blues ei ole jazzin tai rhythm and bluesin kaltainen musiikillinen traditio, joiden varhaisvaiheilla ja moderneilla muodoilla on musiikillisesti enää varsin vähän tekemistä keskenään. Sen sijaan blues on tietynlaisiin sointukaavoihin ja asteikkoihin kytkeytynyt musiikintyyli, joka ei ole muuttunut perusolemukseltaan oleellisesti, mutta jota on eri aikoina soitettu hyvin erilaisilla soittimilla ja kokoonpanoilla.


title: Blues

text: 1900-luvun ensimmäisinä vuosikymmeninä blues ei ollut vielä niin selkeästi määriteltävissä sointukulun pohjalta. Monet kappaleet olivat säkeistöiltään 8-tahtisia (esimerkiksi hyvin tunnetut "How Long Blues", "Trouble in Mind", "Key to the Highway"). Myös muita tahtimääriä on tavattu (tunnettu kappale, "Sitting on Top of the World", on yhdeksäntahtinen).


title: Blues

text:
1930-luvulle tultaessa 12-tahtisesta bluesista oli tullut standardi, joka
yleensä soitetaan kolmen soinnun avulla:


title: Blues

text: Roomalaiset numerot ilmaisevat sointutehoja. C-duurissa sama kaavio olisi:


title: Blues

text: Termi "quick-change" viittaa soinnun vaihtumiseen jo säkeistön toisessa tahdissa.


title: Blues

text: Tässä esimerkissä C on toonika-sointu ja F on subdominantti. Useimmiten nämä soinnut soitetaan dominanttiseptimisoinnun (esim. C7) muodossa. Usein sointukulun viimeinen sointu on dominantti, painottaen säkeistön loppumista ja uuden alkamista.


title: Blues

text: 12-tahtista kaavaa on käytetty vuosisatoja, mutta bluesin tuoma uusi piirre oli yleinen alennetun terssin, alennetun septimin ja alennetun kvintin käyttö melodiassa yhdessä soittamalla vierekkäiset nuotit samaan aikaan (ts. pientä sekuntia) ja liukumalla käyttämällä hyvin lyhyitä nuotteja (jotka kirjoitetaan nuottiviivastolle etuheleinä). Siinä missä klassisessa musiikissa etuheleinä kirjoitetut nuotit ja niiden jälkeiset pidemmät nuotit soitetaan erikseen, bluesia soitettaessa yleensä hutaistaan nuotit samalla kosketuksella, niin että lyhyt nuotti päästetään soimasta.


title: Blues

text: Blues-soitto perustuu yleensä improvisaatioon. Improvisaatio tyypillisesti nojaa artistin omaksumiin nuottien pätkiin, joita yhdistelemällä soolot muotoutuvat. Tällaisia lyhyitä pätkiä kutsutaan englanniksi nimityksellä "lick". Bluesissa improvisaatio on esimerkiksi jazziin verrattuna siinä mielessä yksinkertaista, että se perustuu pääasiassa yhteen skaalaan, jota kutsutaan blues-skaalaksi (lähes sama kuin mollipentatoninen skaala). Blues-skaalan hienous piilee siinä, että kappaleen sävellajin pääsävelessä soitettuna sitä voi käyttää samasta asemasta koko bluesin sointukulun läpi. Näin ollen skaalaa ei tarvitse lainkaan vaihtaa sointujen vaihtuessa tai ylipäänsä koko kappaleen aikana.


title: Blues

text: Sen lisäksi, että soittimilla on bluesissa yleensä soolo-osuuksia, myös laulusäkeistöjen keskelle laulunpätkien väliin soitetaan lickejä. Soolon ei tarvitse olla varsinainen soolo eli yhden soittajan osuus, vaan on tavallista, että sekä säkeistöjen aikana että varsinaisessa soolossa useammat soittajat heittelevät harkitusti lickejä samaan aikaan tai perä perää. Usein tähän kuuluu, että yksi soittaja "vastaa" toiselle. Soittaminen on monissa blues-tyyleissä katkonaista siten, että yksittäisien lickien väliin jätetään pitkiä taukoja. Katkonaisen melodian vastapainoksi bassokulut ovat usein hyvin yhtenäisiä.


title: Blues

text: Melodisesti bluesia luonnehtii duuriasteikon alennetun terssin, kvintin ja septimin ("blue notes") käyttö. "Blue noteksi" kutsutut nuotit mahdollistavat ilmaisun keskeiset kohdat erityisesti kadenssien ja melodioiden aikana. Nämä nuotit korvaavat luonnollisen asteikon nuotit taikka lisätään asteikkoon, kuten mollipentatonisen asteikon yhteydessä, jossa alennettu terssi korvaa luonnollisen terssin, alennettu septimi korvaa luonnollisen septimin ja alennettu kvintti lisätään luonnollisen kvartin ja kvintin väliin. Bluesin sointukuluissa toonika-, subdominantti- ja dominantti-soinnut soitetaan usein harmonisina seiskoina. Joskus bluesia soitetaan myös molliasteikolla.


title: Blues

text: Kappaleiden tempo vaihtelee bluesissa huomattavasti. Hitaiden kappaleiden laahaavaa tempoa hyödynnetään täyttämällä tahdit intensiivisellä, emotionaalisella ilmaisulla. Nopeissa kappaleissa taas vetävän rytmin hakeminen saa keskeisen aseman. Yleisimmin kaksitoistatahtinen blues kirjoitetaan nuoteille 4/4 tahtilajimerkintään. Hitaissa blueskappaleissa yleinen tahtilaji on kuitenkin myös 12/8.


title: Blues

text:
Etenkin nopeatempoisemmissa kappaleissa käytetään shuffle-rytmiä, jota voidaan kuvailla sanallisesti tavuilla "ränt-tä-tänt-tä". Kitaralla tämä rytmi toteutetaan usein joko vakaana yksiäänisenä bassokulkuna tai sitten soittamalla vuoron perään kaksi kvintti- ja sekstisointua peräkkäin liikkuen näiden välillä. Jälkimmäinen vaihtoehto soitettuna E:stä voidaan tabulatuurissa kuvata seuraavasti:
On arveltu, että sanoitukset bluesissa noudattivat aluksi kaavaa, jossa toistettiin peräkkäin kolme kertaa sama säe. Välillä varhaiset blueskappaleet perustuvat taas kahden säkeen toistoon. Myöhemmin selvästi yleisimmäksi vakiintunut muoto on kuitenkin toistaa yksi säe kaksi kertaa ja sitten lisätä säkeistön loppuun yksi uusi säe. Toiseksi yleisimmässä muodossa säkeistön ensimmäiset neljä tahtia vaihtelevat kussakin säkeistössä, ja kahdeksan viimeistä tahtia taas toimivat eräänlaisena kertosäkeenä, joka toistuu joka säkeistössä. Näiden tunnettujen muotojen lisäksi joillakin kappaleilla on omanlainen rakenteensa, joihin voi sisältyä erilaisia "bridge"-vaiheita tai muita erikoisuuksia.


title: Blues

text: Välillä lyriikat muodostavat yhtenäisen kertomuksen, mutta etenkin sotaa edeltävässä bluesissa tyypillisiä ovat myös hyvin fragmentaariset rakenteet, joissa säkeistöjen keskinäisellä paikalla ei ole juuri merkitystä. Sanoituksia lainattiin muilta esittäjiltä ja lauseita yhdisteltiin luovasti, mistä syystä samanlaisia säkeitä saattaa löytyä eri kappaleista.


title: Blues

text: Ennen toista maailmansotaa blues-musiikissa oli useimpia muita sen ajan musiikintyylejä arkisemmat sanoitukset, jotka käsittelivät usein elävästä elämästä otettuja ongelmia. Vanhassa bluesissa käytettyjä sanoitusten aiheita olivat rakkaushuolien ja henkilökohtaisten rahahuolien lisäksi esimerkiksi lama-aika, maaseudun eläimet, uskonnolliset aiheet, uhkapeli, taikuus, tulvat sekä kuivat kaudet. Seksuaalisia aiheita käsiteltiin usein suoraviivaisesti ja bluesmusiikkia pidettiinkin usein vastakohtana uskonnolliselle musiikille, mistä juontui sen pahamaineinen leima. Jotkut kirkonmiehet saarnasivat bluesia vastaan. Toisaalta monet tunnetuimmista sotaa edeltävistä bluesmuusikoista levyttivät blueskappaleiden lisäksi myös gospel-lauluja. Toisen maailmansodan jälkeisessä urbaanissa bluesissa sanoitukset muuttuivat aiempaa yksinkertaisemmiksi keskittyen yleensä laulajan seksuaalisiin edesottamuksiin tai henkilökohtaisiin taloudellisiin ongelmiin.


title: Blues

text: Etenkin vanhemmassa blueslyriikassa on oma sanastonsa, jossa on paljon erilaisia slangisanoja. Tällaisia slangisanoja ovat esimerkiksi "rider" (tyttöystävä), "barrelhouse" ja "juke joint" (halpa juomis- ja tanssimispaikka), "hobo" (kulkuri, junatyöläinen) ja "jelly roll" (rakastelu). Osa omituisista termeistä, kuten "black cat bone", "mojo" ja "jinx", viittaavat taikuuteen. Monilla sanoilla on tietysti useita merkityksiä ja niitä käytetään toisinaan vertauskuvallisesti.


title: Blues

text: Bluesin varhaisimmat juuret ovat Länsi-Afrikassa, josta väestöä kuljetettiin Yhdysvaltoihin orjatyövoimaksi varsinkin 1700-luvulla. Mississippijoen suiston alueella asui erityisen paljon mustaa väestöä, sillä siellä maanviljely ja etenkin puuvillan kasvatus muodostivat pääosan alueen taloudesta. Blues kehittyi puuvillapeltojen työntekijöiden työlauluista ("field hollers") köyhien mustien maatyöläisten ja pienviljelijöiden vapaa-ajan musiikiksi. Blues-traditio haaroittui moniksi eri tyylilajeiksi, jotka vaihtelivat alueittain. Bluesin synnyn tarkkaa ajankohtaa on yritetty asettaa eri lähteissä vuosien 1870 ja 1900 välille. Ensimmäinen konkreettinen tieto bluesista on vuodelta 1903, jolloin säveltäjä W. C. Handy kuuli mustan kitaransoittajan laulavan bluesia eräällä rautatieasemalla.


title: Blues

text: Bluesin syntymisen sosiaalisilla ja taloudellisilla taustoilla on spekuloitu paljon. 1800-luvun lopulla orjat olivat vapautuneet. Musta väestö oli siirtymässä yksityiseen maanomistukseen ja oma-aloitteiseen maanviljelyyn. Jotkut ovatkin esittäneet, että myös musiikki kehittyi tuolloin individualistisempaan suuntaan, pois kollektiivisesta esitystavasta. Tämän teorian mukaan bluesin kehitys juontuisi siis oleellisesti orjien vapautuksesta.


title: Blues

text: Blues syntyi samoihin aikoihin kuin valkoisten moderni kantrimusiikki. Molemmista tyyleistä myös ensimmäiset nauhoitukset on tehty samoihin aikoihin, 1920-luvulla, jolloin populaarimusiikkiin erikoistunut bisnes kehitti ja loi käsitteet "race music" (rotumusiikki) ja "hillbilly music". Näistä ensin mainittu oli mustien ja jälkimmäinen valkoisten musiikkia. Myös levyjen kohdeyleisö määräytyi esittäjien värin mukaan. Tuohon aikaan bluesin ja kantrin musiikillinen ero ei ollut yhtä selvä kuin myöhempinä aikoina. Käytännössä ero määritettiinkin artistin ihonvärin mukaan.


title: Blues

text: Siinä missä ensimmäiset bluesäänitykset tehtiin vasta 1920-luvulla, nuottiteollisuus ehätti edelle ja julkaisi bluesnuotteja jo 1910-luvulla. Ragtime-buumin johdosta nuottien painajat etsivät uusia rahasampoja, ja bluesmusiikkiin suhtauduttiin tässä suhteessa toiveikkaasti. Vuonna 1912 julkaistiin kolme suosittua bluesmaista sävellystä: Arthur Sealsin "Baby Seals' Blues", Hart Wandin "Dallas Blues" sekä tunnetuimpana W. C. Handyn "Memphis Blues". Handy, joka oli muodollisen koulutuksen saanut musta muusikko, säveltäjä ja sovittaja, oli keskeinen hahmo bluesin popularisoinnissa. Hän oli ensimmäinen, joka nuotitti ja orkestroi bluesia yhtyeille ja laulajille. Handysta tuli hyvin kuuluisa, ja hän kutsui itseään "bluesin isäksi", vaikka nykyään onkin kiistelty siitä, edustavatko hänen sävellyksensä varsinaista bluesia. Handyn musiikkia voidaan luonnehtia bluesin, jazzin ja ragtimen fuusioksi, joka hyödynsi joidenkin ragtime-kappaleiden tapaan myös latino-vaikutteisia rytmejä. 1920-luvulla bluesista tuli afroamerikkalaisessa ja laajemmin amerikkalaisessa populaarimusiikissa merkittävä ilmiö, joka tavoitti valkoisen yleisön Handyn sävellysten ja naispuolisten laulajien avulla. Musiikkia esitettiin usein teattereissa, yökerhoissa ja kapakoissa. Bluesin ja jazzin ero muuttui selkeämmäksi näihin aikoihin, ja jotkut levy-yhtiöt (ARC, OKeh ja Paramount) alkoivat levyttää afroamerikkalaista musiikkia.


title: Blues

text: Kun levyteollisuus kasvoi, monet maaseudun "country blues" -artistit saivat tilaisuuden levyttää musiikkiaan ja tulivat suosituksi mustan väestönosan keskuudessa. Blind Lemon Jefferson ylsi omana aikanaan suurimpaan levymyyntiin. Monilta tuon ajan tunnetuimmista bluesmuusikoista ei ole säilynyt kovin laajaa levytettyä tuotantoa, eikä alkuperäisiä masterkappaleita usein säilytetty, vaan monet meidän päiviimme asti säilyneet tallenteet on taltioitu kuluneilta savikiekoilta. Country bluesin ensimmäinen kukoistuskausi päättyi levymyynnin romahtaessa 1930-luvun alun suuren laman seurauksena. Musiikkityyli kuitenkin säilyi, ja 1930-luvun loppua kohti sitä alettiin taas levyttää kasvavassa määrin.


title: Blues

text: Country blues -tyylissä korostuu vielä muutakin bluesia enemmän improvisaatio. Usein esittäjät eivät tarvinneet taustayhtyettä, vaan esiintyivät pelkän kitaran tai joskus banjon kanssa. Varhaisia country bluesin tyylejä oli paljon ja ne vaihtelivat alueittain. Mississippin alueen delta blues on näistä tyyleistä merkittävin. Siihen kuuluu slide-kitaran soitto ja antaumuksellinen laulutyyli. Delta bluesin merkittäviä taustahahmoja olivat tarunhohtoiset Charley Patton sekä Son House, mutta näitäkin suuremmaksi legendaksi muodostui vain 27-vuotiaana kuollut Robert Johnson, jonka katsotaan kehittäneen bluesia edeltäjiään taiteellisempaan suuntaan. Delta-alueen ulkopuolelta tuli kaksi niin ikään merkittävää ja omaperäistä bluesartistia, Skip James ja Mississippi John Hurt.


title: Blues

text: Slide-kitaraksi kutsuttuun soittotyyliin kuuluu sävelten hakeminen kitaran otelaudalta putkea (tai joskus veistä) käyttämällä. Erityisesti delta bluesin ja Georgian alueen muusikot käyttivät slideä, mutta ensimmäinen slide-soittoa levyttänyt artisti oli kaiketi edellä mainittu Blind Lemon Jefferson. Samoin huuliharppu oli merkittävä soitin maaseudun bluesissa ja joskus käytettiin myös esimerkiksi viulua tai banjoa. Yhdysvaltojen kaakkoisosan "Piedmont blues" -tradition artistit, kuten Blind Willie McTell ja Blind Boy Fuller nojautuivat sliden sijasta huoliteltuun näppäilytekniikkaan ja karheasta äänenkäytöstään tunnettuja delta blues laulajia sirompaan vokaalityöskentelyyn. Kuten artistien taiteilijanimistä voi päätellä, monet tuon ajan blues-sankareista olivat sokeita ihmisiä, jotka olivat joutuneet tarttumaan kitaraan turvatakseen elantonsa.


title: Blues

text: Urbaani "city blues" oli tyyliltään maaseudun bluesia huolitellumpaa. Naispuoliset bluesia esittäneet varieteelaulajat tulivat suosituksi 1920-luvulla. Tunnetuimpia heistä olivat Mamie Smith, Ma Rainey, Bessie Smith ja Victoria Spivey. Mamie Smith oli ensimmäinen bluesia levyttänyt laulaja. Hänen levytystään "Crazy Blues" myytiin 75 000 kappaletta yhdessä kuukaudessa. Bessie Smithistä tuli kuitenkin kaupunkien naislaulajattarista suosituin ja arvostetuin. Hän on edelleen yksi aikansa tunnetuimpia esiintyjiä, ja hänen voimakkaan äänenkäyttönsä on katsottu ylittäneen vanhan levytystekniikan rajoitukset. Naispuolisten blueslaulajien säestyksestä vastasi usein pieni yhtye, johon kuului usein puhallinsoittimia. Laulajien ohjelmistoon kuului usein myös vanhaa jazzia.


title: Blues

text: Kaupungin miespuolisista blueslaulajista tunnetuimpia olivat Tampa Red, Leroy Carr ja Big Bill Broonzy. Tampa Rediä kutsuttiin kitaravelhoksi, kun taas Leroy Carr säesti itseään pianolla, mikä oli tuohon aikaan blueslaulajalle epätavallista. Big Bill Broonzy tunnetaan bluesstandardiksi nousseesta kappaleestaan "Key to the Highway". Kenties pitkäkestoisimmat jäljet populaarimusiikkiin city blues artisteista jätti kuitenkin Lonnie Johnson, jota on pidetty yksiäänisten, plektralla soitettujen kitarasoolojen pioneerina.


title: Blues

text: Memphisissä kehittyi oma eloisana tunnettu bluestyyli 1920- ja 1930-luvun aikoihin. Yksi tämän alueen artistien tavaramerkkejä oli omituisten soittimien, kuten viulun, kazoon tai mandoliinin käyttö. Memphisin bluesartisteihin kuuluivat esimerkiksi Frank Stokes, Sleepy John Estes, Robert Wilkins, Joe McCoy ja virtuoosimaisesta kitaransoitostaan tunnettu Memphis Minnie. Myös pianisti Memphis Slim oli kotoisin tuolta alueelta, ja hän yhdisti omaan musiikkinsa selviä swing-vaikutteita. Monet Memphisin alueen muusikoista muuttivat Chicagoon 1930-luvun lopussa tai 1940-luvun alussa ja liittyivät country ja city bluesin yhdistäneeseen uuteen sähköisen bluesin traditioon.


title: Blues

text: Eräs 1930- ja 1940-luvun merkittävä kaupungeissa suosittu bluestyyli oli usein varsin nopeassa tempossa soitettava boogie woogie. Se tunnetaan useimmiten nimenomaan pianomusiikkina. Silti boogie woogie -levytyksillä kuullaan usein myös laulajia ja pieniä yhtyeitä. Tyylissä keskeistä on alati toistuva bassokuvio, jota pianistin vasen käsi soittaa. Oikealle kädelle jää sooloilu ylemmiltä nuoteilta. Boogie woogien pioneereja olivat Jimmy Yancey, Albert Ammons, Pete Johnson ja Meade Lux Lewis. Muita esiintyjiä olivat chicagolaiset Clarence "Pine Top" Smith sekä Earl Hines. Boogie woogiella oli merkittävä vaikutus tulevaan rock and roll -musiikiin, jonka vauhdikkuutta se ennakoi.


title: Blues

text: 1940-luvulla syntyi myös "jump blues", joka on big band musiikista vaikutteensa saanut bluesmusiikin tyyli. Kitaran lisäksi tärkeässä asemassa jump bluesissa on saksofoni ja muut puhallinsoittimet. Rumpalin komppien avulla musiikkiin luodaan suhteellisen nopea ja jazzmainen vaikutelma. Tämän tyylin edustajia olivat esimerkiksi Kansas Cityssä toimineet Louis jordan ja Big Joe Turner, myöhemmin Professor Longhair ja Dr. John. Boogie woogien tapaan aiempaa bluesia nopeampi jump blues ennakoi myöhempiä populaarimusiikin tyylejä.


title: Blues

text: 1940-luvun kuluessa paljon etelän mustaa köyhälistöä siirtyi paremman elintason toivossa Chicagon kaltaisiin pohjoisiin teollisuuskaupunkeihin. Tällöin myös bluesmusiikin keskukset siirtyivät Mississipin jokisuistosta ("Delta") Chicagon, Detroitin ja Texasin kaupunkien mustiin kaupunginosiin. Paljolti juuri Chicagossa syntyi toisen maailmansodan jälkeen uusi sähköistä äänenvahvistusta hyödyntävä bluestyyli, jossa käytettiin nyt myös sähkökitaraa sekä huuliharppua, bassoa ja pianoa. Musiikki muuttui yhtyepainotteisemmaksi, voimakkaammaksi ja kiihkeämmäksi tullen samalla yhä suositummaksi. Varsinaista bluesia laajemmasta afroamerikkalaisesta populaarimusiikin tyylistä alettiin käyttää näihin aikoihin nimitystä rhythm and blues. Blueskaavaan sidottu musiikki jäi kuitenkin elämään sen rinnalle, ja monet artistit keskittyivät edelleen nimenomaan bluesiin.


title: Blues

text: Chicagosta oli tullut bluesmusiikin keskus 1950-luvulla. Niin sanottu Chicago blues sai paljon vaikutteita Mississippin alueen bluesista, koska monet paikalliset esiintyjät olivat muuttaneet alueelle Mississippistä. Tällaisiin artisteihin kuuluivat esimerkiksi Howlin' Wolf, Muddy Waters, Willie Dixon ja Jimmy Reed. Willie Dixon oli bluesin ja laajemmin rhythm and bluesin merkittävimpiä lauluntekijöitä. Hän työskenteli samalla myös basistina ja tuottajana. Dixonin tunnetuimpia kappaleita ovat esimerkiksi "Hoochie Coochie Man", "Back Door Man" ja "Spoonful". Dixon työskenteli Chess Records -levy-yhtiön leivissä, josta tuli 1950-luvulla maineikkain rhythm and blues musiikkia julkaissut firma. Chess julkaisi Muddy Watersin ensimmäiset blues-hitit, "I Can't be Satisfied" ja "I Feel Like Going Home" vuonna 1948. Usein Chicago bluesin kuninkaaksi mainittu Muddy Waters lukeutuu populaarimusiikin vaikutusvaltaisimpiin laulajiin ja hänen vaikutuksensa ulottuu pitkälti bluesin ulkopuolelle. Isokokoisesta Howlin' Wolfista tuli Muddy Watersin ohella modernin sähköisen bluesin johtava laulajahahmo. Hän julkaisi vuonna 1951 ensimmäiset levytyksensä, joihin kuuluvat esimerkiksi "Moanin' at the Midnight" sekä "How Many More Years". Howlin' Wolfin singlet herättivät huomiota hänen omaperäisen Charlie Patton -vaikutteisen laulutyylinsä sekä yhtyeen rymisevän saundin ansioista.


title: Blues

text: Huuliharppu oli yhä merkittävä soitin bluesissa, ja sitä alettiin soittaa yhä useammin vahvistimen läpi, jolloin sen ääni ei jäänyt enää muiden soittimien jalkoihin. Chicagon bluespiirien johtaviin harpisteihin kuului 1950-luvulla esimerkiksi Little Walter, Sonny Boy Williamson ja Big Walter Horton, joista kaksi ensin mainittua tekivät myös hyvin merkittävät soolourat.


title: Blues

text: Muiden kaupunkien 1950-luvulla kehittyneistä blues-suuntauksista ehkä merkittävin oli Louisianan pääkaupungissa, Baton Rougessa, syntynyt "swamp blues", jonka johtavia esiintyjiä olivat Slim Harpo, Sam Myers, Lightnin' Slim ja Jerry McCain.


title: Blues

text: Muddy Waters ja toinen erittäin tunnettu kitaristi-laulaja, Elmore James, toivat slide-tekniikan sähkökitaran aikakaudelle, joskin slide-soittoa kuullaan sähköbluesissa selvästi akustista bluesia harvemmin. Sähkökitaran soiton selvästi merkittävin pioneerihahmo oli T-Bone Walker, joka tuli Chicagon ulkopuolelta. Dallasissa syntynyt T-Bone yhdistetään yleensä jazzmaiseen Kalifornian bluestyyliin, jossa vaikutteet swingistä ja jump bluesista ovat Chicago bluesia selvemin esillä. Hänen soittotyylinsä katsotaan luoneen pohjan myöhemmälle sähkökitara-bluesille.


title: Blues

text: Vuonna 1949 ensimmäisen kerran levyttämään päässyt B. B. King oli seuraava suuri blueskitaransoiton kehittäjä, mikä laulutaitojen ohella toi hänelle mainetta yhtenä suurimmista bluesmuusikoista. Oma lukunsa 1950-luvun musiikissa oli bluesin suurimpiin nimiin lukeutuva John Lee Hooker, joka kehitti omaperäisen joskus "kitaraboogieksi" kutsutun soittotyylinsä. Hookerin ensimmäinen hitti, "Boogie Chillen'", nousi R&B listojen kärkeen vuonna 1949, jolloin hän esiintyi vielä ilman yhtyettä pelkän kitaransa kanssa. Vielä mainitsemattomia 1950-luvun blueskitarasankareita olivat esimerkiksi voimakkaasta tenoriäänestään tunnettu Otis Rush sekä hillittömillä esiintymisillään yleisönsä ottanut Guitar Slim.


title: Blues

text: Materiaalisen elintason kasvaessa sodan jälkeen musta yleisö saattoi käyttää entistä suurempia summia äänentoistolaitteisiin, äänilevyihin, konserttilippuihin ja jukeboxeihin. Valkoisen yleisön keskuudessa blues tai rhythm and blues sitä vastoin eivät menestyneet kaupallisesti. Amerikkalaisen nuorisokulttuurin uusi merkittävä ilmiö, rock and roll, perustui kuitenkin suoraan rhythm and blues -musiikkiin. Elvis Presleyn ja Bill Haleyn kaltaiset rock and roll -artistit saivat vaikutteensa musiikkiin jump blues ja boogie woogie tyyleistä. Samoin rock and roll -pianistit Little Richard ja Jerry Lee Lewis pohjasivat soittonsa boogie-perinteeseen. Chicago bluesiin soittonsa alun perin perustaneet kitaristit Chuck Berry ja Bo Diddley vaihtoivat niin ikään bluesin melankolian uuteen vauhdikkaampaan tyylin, raivaten näin omalta osaltaan tietä rock and roll -musiikille.


title: Blues

text: 1960-luvun alussa rock and roll ja soul olivat syrjäyttäneet bluesin afroamerikkalaisessa musiikissa, mutta bluesmusiikki eli yhä voimakkaana pienemmästä kysynnästä huolimatta. Valkoihoiset esittäjät alkoivat kohdistaa mielenkiintoaan nyt bluesiin, ja tätä kautta bluesmusiikki sai uutta yleisöä sekä Yhdysvalloissa että ulkomailla. Blues levisi mustien asuma-alueiden, "gettojen", ulkopuolelle. Yhdysvaltalaisissa blues-konserteissa alkoi nyt näkyä valkoihoisiakin kasvoja. Etenkin Britannian nuoret muusikot kiinnostuivat bluesista tavattomasti, ja blues näytteli suurta osaa Britannian musiikkielämässä 1960-luvulla.


title: Blues

text: Vanhat bluestähdet esiintyivät nyt hieman aiempaa pienemmälle ja valkoisemmalle yleisölle. Heihin liittyi joitakin nuorempia muusikoita, kuten Taj Mahal, jotka hakivat innoituksensa osaksi myös sotaa edeltävästä bluesista. B. B. King oli tähän mennessä jo lunastanut "bluesin kuninkaan" tittelin ja julkaisi kuuluisan live-levynsä "Live at Regal" vuonna 1964. Kaksi blueskitaran muuta Kingiä, Freddie ja Albert, tulivat tunnetuiksi 1960-luvulla. Freddie nauhoitti 1960-luvun alussa arvostetuimmat singlensä (nimellä "Freddy King"), ja Albert Kingin kuuluisa albumi, "Born Under a Bad Sign", ilmestyi vuonna 1967. He tekivät B.B.:n ohella lähtemättömän vaikutuksen soittotyylillään moniin rock-muusikoihin. 1960-luvun lopussa afroamerikkalainen blues jatkoi vielä kehittymistään, ja alettiin puhua "West Side" tyylistä viitaten Chicagon länsiosan blues-musiikkiin. Tämän tyylin edustajia olivat edellä mainitun Albert Kingin lisäksi Magic Sam, Luther Allison, Magic Slim ja Buddy Guy. Viimeksi mainittu Buddy Guy on myöhemmin liitetty usein bluesin suurimpien kitarasankareiden joukkoon, ja hän kiertää maailmaa edelleen. Oma lukunsa oli Texasista tullut omaperäisestä Telecaster-soundistaan tunnettu Albert Collins.


title: Blues

text: Yhdysvalloissa heräsi valkoisen väestönosan keskuudessa 1960-luvulla kiinnostusta maan perinteiseen musiikkiin. Erityisesti folk-musiikista tuli suosittua, mutta samalla myös kiinnostus bluesia kohtaan lisääntyi tavattomasti. Tämä näkyi monilla roots-musiikin festivaaleilla, joista tunnetuimpia oli "Newport Folk Festival". Osana perinteisen bluesin uutta tulemista musiikintutkijat ja harrastajat onnistuivat löytämään muutamia kunnioitettavaan ikään ehtineitä country blues artisteja, kuten Son Housen, Skip Jamesin, Reverend Gary Davisin ja Mississippi John Hurtin. Nämä musiikki-bisneksen jo vuosikymmeniä sitten jättäneet artistit palasivat nyt vanhoilla päivillään esiintymislavoille nuoren yleisön eteen. Yazoo Records yhtiö julkaisi monia sotaa edeltäneitä bluesäänitteitä uudestaan, ja esimerkiksi vuonna 1938 kuolleen Robert Johnsonin kokoelmalevy ylsi 1960-luvulla miljoonamyyntiin. Chicago bluesilla aloittanut J.B. Lenoir levytti 1960-luvulla akustista bluesia, jossa näkyi myös tuon ajan poliittinen tietoisuus. Hän lauloi esimerkiksi rasismista ja Vietnamin sodasta.


title: Blues

text: 1960-luvulla mukaan nousivat esiin myös valkoiset bluesmuusikot. Valkoisten muusikoiden yhtyeistä Yhdysvalloissa tunnetuin oli johtajansa mukaan nimetty Paul Butterfield Blues Band. Britanniassa vuonna 1966 ilmestyi John Mayall and the Blues Breakersin kuuluisa Eric Claptonin kanssa tehty levy ("Bluesbreakers with Eric Clapton"). Claptonia alettiin pitää heti suurena valkoisena blueskitarasankarina, joskin hän myöhemmin urallaan keskittyi enimmäkseen popmusiikkiin. Muita brittibluesin edustajia olivat esimerkiksi Yardbirds sekä varhainen kitaristi Peter Greenin luotsaama Fleetwood Mac (joka tunnetaan paremmin myöhemmistä pop-levyistään). Myös sellaiset yhtyeet kuin Rolling Stones, Animals ja Cream liittivät ohjelmistoonsa vanhoja blueskappaleita.


title: Blues

text: Etenkin valkoiset muusikot toivat bluesiin särjettyä kitarasoundia. Alettiin puhua "blues rockista", jolla viitataan rocksoundilla soitettuun bluesiin taikka vahvasti bluesvaikutteiseen rockiin. Blues rockin esittäjiä olivat esimerkiksi Canned Heat, Johnny Winter, The J. Geils Band ja Ry Cooder. 1960-luvun legendaarisin kitarasankari, Jimi Hendrix, oli mustaihoisena psykedeelisen rockin tähtenä poikkeustapaus, mutta hänkin pohjasi oman musiikkinsa bluesin ja R&B:n pohjalle, ja hänen "Red House" -nimistä blueskappalettaan pidetään usein bluesstandardina. Hendrixin ja Janis Joplinin kaltaisten rockartistien avulla monet nuoret sekä Yhdysvalloissa että muualla länsimaissa saivat – ja saavat yhä – ensikosketuksensa bluesiin. Hieman paradoksaalisesti blues oli löytänyt valkoisen yleisönsä samalla kun bluesin suosio afroamerikkalaisen nuorison keskuudessa oli hiipunut soul- ja funkmusiikin levitessä.


title: Blues

text: 1970-luvun alussa bluesbuumi hiipui Yhdysvalloissa ja Euroopassa. 1970-luvulla ei juuri noussut bluesin tulevia suuria nimiä pinnalle. 1980-luvulla Yhdysvaltain afroamerikkalaisessa väestönosassa ilmeni paikoin uutta kiinnostusta bluesia kohtaan. Erityisesti Mississippin Jacksonissa ja muissa syvän etelän osissa. Little Miltonin "The Blues is Alright" (1984) ja Z. Z. Hillin "Down Home Blues" (1982) olivat levyjä, jotka antoivat vauhtia tälle "soul bluesiksi" tai "southern souliksi" kutsutulle suuntaukselle. Muita tämän suuntauksen innoittamia afroamerikkalaisia artisteja ovat esimerkiksi Bobby Rush, Denise LaSalle, Sir Charles Jones ja Bettye LaVette. Erikseen voidaan mainita Georgiassa syntynyt kitaristi-laulaja Robert Cray.


title: Blues

text: 1980-luvulla myös valkoinen blues nosti taas päätään etelässä. Texasin alueella syntyi brittiläisestä blues rockista vaikutteita saanut suuntaus, jossa kitaroilla oli keskeinen osa. Keskeisiä artisteja ja yhtyeitä tässä suuntauksessa olivat legendaarisen kitarasankarin maineen saanut Stevie Ray Vaughan sekä hänen isoveljensä Jimmie Vaughanin ja huuliharpisti-laulaja Kim Wilsonin johtama Fabulous Thunderbirds. Texasin sähköbluesia edusti 1970-luvun blues-vaikutteisilla levyillään myös ZZ Top.


title: Blues

text: 1980-luvulla ja 1990-luvulla bluesin hengissä pysyminen Yhdysvalloissa näkyi myös uusien blues-aiheisten julkaisujen, kuten "Living Blues" ja "Blues Revue", muodossa sekä suurkaupunkien uusien bluesfestivaalien muodossa.


title: Blues

text: Kuten jazzissa, bluesissakin on "standardeja" eli kappaleita, jotka "kaikki" tuntevat ja joita soitetaan usein. Seuraavassa listassa on kaikkein tunnetuimpia blues-standardeja. Kappaleen jälkeen on ensin mainittu tunnetuimman levytyksen esittäjä ja sitten kappaleen kirjoittaja, mikäli se on eri henkilö. "Traditional" tarkoittaa että säveltäjä on tuntematon.


title: Blues

text: Charlie Pattonin kappaleita ogg-formaatissa


title: Blues

text: Bukka Whiten delta bluesia


title: Blues

text:
Mississippi John Hurtin musiikkia vuodelta 1928. Hänen tyyliinsä kuuluu muista bluesmuusikoista poikkeava juokseva kitarasäestys
Robert Johnsonin delta bluesia


title: Hiussuoni

text: Hiussuonet eli kapillaarit () muodostavat verenkiertoelimistön pienimmän verisuonityypin. Ne sijaitsevat pikkuvaltimoiden ("arterioli") ja pikkulaskimoiden ("venuli") välissä siten, että veri tulee hiussuoniin arterioleista. Veren ja kudosten solujen välillä tapahtuva ravintoaineiden, hengitysilman kaasujen ja kuona-aineiden vaihto tapahtuu hiussuonten seinämien läpi. Hiussuonissa on normaalisti noin 5 % verenkiertojärjestelmän koko verimäärästä.


title: Hiussuoni

text: Veri tulee hiussuoniin arterioleista. Juuri ennen kapillaareja, pienten valtimoiden puolella, on sileälihassolujen muodostamia rengasmaisia sulkijoita (prekapillaarisfinkterit), jotka voivat avata tai sulkea hiussuonen. Itse hiussuonten seinämissä ei ole lihassoluja toisin kuin valtimoilla ja laskimoilla. Avoimien hiussuonten määrä riippuu kudoksen aineenvaihdunnasta. Esimerkiksi luustolihasten hiussuonista noin 10 % on avoimina levon aikana.


title: Hiussuoni

text: Hiussuonten seinämässä on vain yksi kerros litteitä endoteelisoluja ja niiden ulkopuolella ohut tyvikalvo. Seinämä on siis erittäin ohut (0,001 mm). Endoteelisolut liittyvät toisiinsa siten, että niiden väliin jää eri kokoisia nesteen täyttämiä aukkoja eli huokosia. Aukot ovat eri kudoksissa eri kokoisia.


title: Hiussuoni

text: Hiussuonet ovat niin kapeita, että punasolut pääsevät niiden läpi vain peräkkäin. Kapillaarien pituus on noin yksi millimetri. Verenpaine on kapillaarin valtimopäässä noin 35 mmHg ja laskimopäässä noin 15 mmHg. Tämä paine-ero mahdollistaa veren kulun hiussuonissa.


title: Hiussuoni

text: Hiussuonten tehtävänä on mahdollistaa kaikki veren ja solujen välillä tapahtuva ravintoaineiden, hengitysilman kaasujen ja kuona-aineiden vaihto. Esimerkiksi aminohapot ja monosakkaridit siirtyvät ohutsuolesta hiussuoniin, jotka yhtyvät maksan porttilaskimoon. Keuhkorakkuloiden pinnalla on hiussuoniverkko, jonka kautta happi siirtyy keuhkorakkuloista verenkiertoon. Hiilidioksidi kulkee samalla tavalla vastakkaiseen suuntaan.


title: Hiussuoni

text: Aineiden kuljetus veren ja kudosten välillä perustuu diffuusioon ja suodatukseen (filtraatio). Ravintoaineiden, kaasujen ja kuona-aineiden vaihdunta tapahtuu pääasiassa diffuusion kautta. Vesiliukoiset molekyylit (esim. glukoosi ja aminohapot) siirtyvät endoteelisolujen välisistä aukoista. Rasvaliukoiset aineet ja kaasut voivat kulkea myös suoraan endoteelisolujen läpi. Etenkin suurimolekyyliset aineet kulkevat endoteelisolujen läpi myös pienten pinosytoosirakkuloiden sisällä.


title: Hiussuoni

text: Diffuusiossa kukin aine kulkeutuu kapillaarin seinämän läpi nopeudella, joka riippuu siitä, kuinka hyvin hiussuonen seinämä läpäisee kyseistä ainetta sekä veren ja kudosnesteen välisestä pitoisuuserosta. Suodatuksessa neste puristuu paineen vaikutuksesta kalvon läpi. Nesteen kulkeutuminen hiussuonen seinämän läpi riippuu kahden vastakkaiseen suuntaan vaikuttavan paine-eron välisestä tasapainosta. Hydrostaattinen paine-ero puristaa proteiinitonta plasmaa hiussuonista ulos ja osmoottinen paine-ero vetää kudosnestettä hiussuoniin. Hydrostaattinen paine on hiussuonten alkuosassa huomattavasti suurempi kuin loppuosassa, joten nesteen suodatus hidastuu lähestyttäessä suonen loppuosaa.


title: Hiussuoni

text: Plasman suuret valkuaisainemolekyylit eivät pääse hiussuonten seinämien läpi, joten plasman proteiinipitoisuus on (maksaa lukuun ottamatta) suurempi kuin kudosnesteen.


title: Turkoosi

text: Turkoosi (ranskan sanasta "turquoise" ’turkkilainen’), kalaiitti, on muun muassa kuparia, alumiinia ja vettä sisältävä fosfaattimineraali, jonka kemiallinen kaava on CuAl(PO)(OH) · 5 HO. Se on läpinäkymätön ja väriltään tasaisen taivaansininen tai turkoosi. Sen kovuus Mohsin asteikolla on 5–6 ja ominaispaino 2,50–2,85. Turkoosi on suosittu korukivi. Hiotun turkoosin pinta on vahakiiltoinen tai matta.


title: Turkoosi

text: Turkoosi esiintyy lähes aina tiiviinä massoina alumiinipitoisten kivilajien raoissa ja onkaloissa. Pieniä trikliinisiä turkoosikiteitä on tavattu harvoin. Joskus turkoosia lävistävät lukuisat tummien mineraalien juovat, ja tällaista kiveä kutsutaan "turkoosimatriksiksi".


title: Turkoosi

text: Turkoosi on yksi jäljitellyimmistä ja manipuloiduimmista kivistä. Haljennutta ja huokoista turkoosia voidaan lujittaa keinotekoisella hartsilla, haaleanväriset tai liian vihertävät kivet voidaan värjätä ja jopa pienistä turkoosinpalasista tai jauheesta valmistetaan massiivista kiveä hartsin avulla (niin sanottu "rekonstruoitu turkoosi"). Rakenteeltaan turkoosin kaltainen magnesiitti voidaan värjäämällä saada muistuttamaan suuresti turkoosia, ja tällaisen jäljitelmän lohkaiseminen paljastaa kiven valkeat sisäosat. Turkoosin manipulointi on erityisen suosittua Yhdysvalloissa, jossa mineraalia esiintyy runsaasti. Se on osaltaan vähentänyt kiven arvostusta, mutta myös lisännyt aitojen, kauniinväristen kivien kysyntää.


title: Lila

text: Lila on naisen etunimi. Länsimaissa nimi on tullut käyttöön Leila-nimen mukaelmana. Nimi esiintyy myös Intiassa, jossa se johtuu leikkiä tai huvitusta tarkoittavasta sanskritin kielen sanasta. Sana "lila" (tai paremmin "liila") tarkoittaa myös vaaleaa violettia.


title: Lila

text: Suomessa nimi Lila on Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan annettu vuoden 2015 loppuun mennessä noin 730 henkilölle. Nimi on yleistynyt 2000-luvun vaihteen jälkeen. Vuodesta 2020 lähtien Lilan nimipäivä on 20. toukokuuta.


title: Ruskea

text: Ruskea väri aistitaan, kun näköjärjestelmän pääosin punaiselle ja osittain vihreälle valolle herkät tappisolut ovat aktiivisia. Ruskeaa voidaan valmistaa pääsääntöisesti sekoittamalla johonkin oranssin punaiseen sävyyn mustaa pigmenttiä. Television ja tietokoneen kuvaruudulla ruskeaa nähdään silloin, kun värinäytön RGB-värivaloista punainen (R) ja vihreä (G) ovat valoisuusarvoiltaan vaikkapa 150 ja 75 ja sininen (B) on 0 (skaalalla 0–255). Ruskean tummuus riippuu suuresti myös sen ympärillä olevan alueen vaaleusasteesta kuten oheiseisissa väriruuduissa. Vaaleimmissa ruskeissa esiintyy myös sinistä sävyä (esim. R 174 - G 93 - B 53)


title: Ruskea

text: Värin merkitys ja vaikutus riippuu käyttötilanteesta eli siitä, missä sosiaalisessa, kulttuurisessa ja/tai esimerkiksi historiallisessa kontekstissa se tulee esille.


title: Ruskea

text: Ruskea voi tarkoittaa punaruskessa tiiliseinässä arvokkuutta, kestävyyttä, kodikkuutta yms. Saksalainen Sturmabteilung-järjestö tunnettiin univormujensa värin vuoksi "ruskeapaitoina".


title: Ruskea

text: Toisinaan ruskea yhdistetään multaan tai ulosteisiin. Käsite "ruskeapaidat" ei ole pelkästään kansallissosialismin vastustajien käyttämä käsite, vaan Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen oma käsite, mikä ilmenee myös Horst Wessel-laulussa. Käsitettä "punaruskea" käytetään joskus poliittisessa retoriiskassa kansallissosialismin vastustajien piirissä edelleen tarkoittaen, että asianomainen voi olla mielenlaadultaan kuin kansallissosialisti.


title: Ruskea

text: Ruskeasävyjä ovat beige, ecru , okra , seepia , sienna


title: Ruskea

text: Beige tulee ranskankielen sanasta, mikä tarkoittaa luonnonvillan ruskehtavaa väriä. Beige-värejä ovat mm. beasar, bisque, dead spaniard, hare naturel, niini, papyrus ja suede. Beigestä on olemassa vakioiduissa värikartastoissa, esimerkiksi ajoneuvojen spraymaaleissa useita asteita, kuten harmaabeige.


title: Ruskea

text: Ruskean sävyjä ovat muun muassa sotilasvirkapukujen kenttäpuvuissa käytetty khaki-kankaan väri . Muita harmaanruskeita ovat esimerkiksi dun, filemot, puke ja taupe.


title: Ruskea

text: Nimitys seepia tulee musteesta. Ennen seepioista tehtiin tummanruskeaa mustetta, kunnes muut keinot yleistyivät. Seepiat ovat suurta herkkua Välimeren maissa.


title: Magenta

text: Magenta (aniliininpunainen) on eräs purppuran sävyistä, joka nähdään, kun silmän punaiselle ja siniselle valolle herkät tappisolut ovat aktiivisia. Magenta on yksi neliväripainannan pääväreistä (CMYK) ja vihreän värin käänteisväri.


title: Magenta

text: Magentan 24-bit RGB-arvo on R255+G0+B255, HTML-notaatio #FF00FF ja index color -arvo c10076.


title: Purppura

text: Purppura eli punavioletti on luonnossa esiintyvä väri. Se nähdään, kun silmän punaiselle (R) ja siniselle (B) valolle herkät tappisolut ovat aktiivisia. Purppura tai tarkemmin sanottuna sen magentaksi nimitetty sävy on vihreän (G) käänteisväri. Purppura oli antiikissa käytetty kankaan väri, jota saatiin purppurakotiloiden eritteestä.


title: Purppura

text: Sanan "purppura" käyttöalue ei ole läheskään yhtä vakiintunut kuin muiden tavallisimpien värinnimien, mikä toisinaan aiheuttaa sekaannuksia – käytännössä sanalla voidaan tarkoittaa kaikkia värisävyjä aavistuksen punertavasta violetista aina hiukan violetinsävyiseen punaiseen saakka.


title: Purppura

text: Eräs purppuran sävyistä on magenta, joka on syaanin ja keltaisen ohella yksi painovärien pääväreistä (CMYK). Esimerkiksi värillisessä mustesuihkukirjoittimessa käytetään näitä värejä. Magentan nimi juontuu Italiassa vuonna 1859 käydystä Magentan taistelusta, joka käytiin samoihin aikoihin kuin kyseinen väriaine kehitettiin.


title: Purppura

text: Käyttöä ja symboliikkaa pohdittaessa on syytä pitää aina mielessä, että mikä tahansa väri, kuten purppura, saa merkityksenä vasta käyttötilanteesta eli siitä, missä sosiaalisessa, kulttuurisessa ja esimerkiksi historiallisessa kontekstissa se tulee esille.


title: Purppura

text: Muinaisessa Foinikiassa alettiin valmistaa purppurakotiloista purppuraa noin vuonna 1500 eaa. Tärkein valmistuspaikka oli Tyros. Koska purppuran valmistus oli erittäin työlästä ja kallista, sillä värjätyt vaatteet olivat ylellisyysvaatteita. Purppuranväristä kangasta ja viittaa on käytetty loiston ja vallan symbolina. Purppuraviittaan ovat valtansa symbolina pukeutuneet muun muassa Rooman keisarit, myöhempien aikojen eurooppalaiset monarkit sekä katolisen kirkon kardinaalit. Bysantin valtakunnassa vain keisarillinen hovi sai käyttää purppuralla värjättyjä kankaita.


title: Purppura

text: Purppura on jossain määrin vakiintunut yhdeksi (lippu)heraldisista väreistä.


title: Purppura

text: Englantilainen kemisti William Henry Perkin yritti vuonna 1856 valmistaa malarialääkkeenä käytettyä kiniiniä synteettisesti aniliinista, mutta koe epäonnistui. Perkin tutki tekemäänsä mustaa massaa ja huomasi sen muuttuvan purppuran väriseksi laitettuaan siihen denaturoitua etanolia. Hänen kokeiltuaan sitä silkkiin kangas muuttui kirkkaan violetiksi. Hän oli tullut 18-vuotiaana keksineeksi ensimmäisen keinotekoisen väriaineen mauveiinin. Keksintö romahdutti purppurakankaan arvon, ja se lakkasi olemasta harvinainen ylellisyystuote.


title: Mark Haddon

text: Mark Haddon (s. 1962 Northampton) on englantilainen kirjailija, jonka tuotannosta suurin osa on lastenkirjoja. Hänen ensimmäisestä aikuisille tarkoitetusta kirjastaan "Yöllisen koiran merkillinen tapaus" ("The curious incident of the dog in the night-time") tuli menestys.


title: Maimonides

text: Mooses Maimonides (hepreaksi Moshe ben Maimon, arabiaksi Mussa bin Maimun ibn Abdallah al-Kurtubi al-Israili) (30. maaliskuuta 1135 — 13. joulukuuta 1204) oli keskiaikainen juutalainen rabbi, lääkäri ja filosofi. Häneen viitataan usein myös nimellä Rambam, joka tulee hänen tittelinsä ja nimensä heprealaisesta lyhenteestä RaMBaM.


title: Maimonides

text: Maimonides syntyi Córdobassa, Espanjassa, joka oli tuohon aikaan islaminuskoisten hallussa. Hän opiskeli Tooraa isänsä Maimonin ja rabbi Joseph ibn Migashin alaisuudessa. Myöhemmin perhe muutti Marokkoon. Marokossa hän saavutti suurimman osan maallisesta opistaan opiskellessaan Fèsissä Al-Karaouinen yliopistossa, jota pidetään maailman vanhimpana yliopistona. Samoihin aikoihin hän kirjoitti myös tunnetun kommentaarionsa Mišnaan, juutalaiseen laki- ja kirjoituskokoelmaan.


title: Maimonides

text: Myöhemmin hän asui jonkun aikaa Israelissa ja vietti aikaa Jerusalemissa rukoilemalla Temppelivuoren synagoogassa, ja asettui lopulta Fustatiin, Egyptiin. Siellä hän toimi lääkärinä muun muassa Saladdinin sulttaanille. Egyptissä hän kirjoitti suurimman osan teoksistaan, mukaan lukien "Mishneh Torah". Hän kuoli Fustatissa, ja on haudattuna Tiberiaksessa, Israelissa.


title: Maimonides

text: Maimonides kirjoitti sekä juutalaista teologiaa että lääketieteellisiä kirjoituksia. Hän kirjoitti suurimmaksi osaksi arabiaksi, mutta esimerkiksi "Mishneh Torah" oli kuitenkin kirjoitettu hepreaksi. Hänen juutalaisuutta käsittelevät teoksensa olivat:


title: Maimonides

text:
"Mishneh Torahissa" Maimonides muotoili juutalaisen lain mahdollisimman suuressa laajuudessa ja syvyydessä. Se kokosi yhteen kaikki lait Talmudista ja sisällytti myös Geonimin (joukko varhaiskeskiaikaisia rabbeja, pääosin Mesopotamiassa).
Parhaiten tunnettu hänen lääketieteellisistä kirjoituksistaan on "Pirkei Moshe", joka sekin oli kirjoitettu arabiaksi vaikka sen nimi onkin hepreaa.


title: Maimonides

text: Maimonides oli yksi harvoja keskiaikaisia juutalaisia filosofeja joka vaikutti myös ei-juutalaisessa maailmassa. Yhä tänäänkin hän lukeutuu kaikkein arvostetuimpien juutalaisten filosofien joukkoon. Tunnettu keskiaikainen sanonta kuuluu: Mooseksesta (Raamatun profeetta) Moosekseen (Maimonides) ei tunnettu toista samanlaista Moosesta.


title: Maimonides

text: Maimonideen vaikutus keskiaikaiseen juutalaiseen filosofiaan oli hyvin suuri. Kaikki radikaalimmat juutalaiset oppineet vuosisatojen ajan voitiin jakaa joko maimonidelaisiin tai anti-maimonidelaisiin. Maltillisemmat juutalaiset oppineet taas saattoivat enimmäkseen hyväksyä Maimonideen aristoteelisen maailmankuvan, mutta hylkäsivät ne osat, jotka olivat ristiriidassa uskonnollisen tradition kanssa. Tämä oli yleistä varsinkin 1300–1400 -luvuilla.


title: Maimonides

text: Ankarinta kritiikkiä Maimonides sai Hasdai Crescaksen teoksessa "Or Hashem". Crescas tyrmäsi aristoteelisen maailmankuvan ei ainoastaan uskonnollisissa asioissa, vaan myös perustavanlaatuisissa asioissa kuten fysiikassa ja geometriassa. Crescaksen kritiikki sai monet 1400-luvun oppineet kirjoittamaan puolustuksia Maimonideelle.


title: Maimonides

text: Kommentaariossaan Mišnaan Maimonides muotoili juutalaisen uskon 13 prinsiippiä. Ne määrittelivät hänen näkemyksensä seuraavista asioista:Nämä prinsiipit olivat kiistanalaisia kun ne esitettiin, ja niitä kritisoivat erityisesti Hasdai Crescas ja Joseph Albo, ja ne jätettiin huomiotta juutalaisuudessa useiden vuosisatojen ajan. Myöhemmin kaksi näiden prinsiippien runollisempaa uudelleenmuotoilua ("Ani Ma'amim" ja "Yigdal") kanonisoitiin "siddurissa", juutalaisessa rukouskirjassa, ja ne tulivat osaksi yleistä ajattelua. Nykyään suurin osa ortodoksijuutalaisista pitää näitä prinsiippejä ehdottomina.


title: Maimonides

text: Monin paikoin maimonidelaiset oppineet ovat huomauttaneet, että Maimonideen opetuksissa on ristiriita toisaalta sen välillä, mitä hän opetti suurelle yleisölle, ja toisaalta sen välillä, mitä hänen kirjoituksistaan voi ymmärtää, kun ne tulkitaan hänen antamiensa erityisten ohjeiden mukaisesti. Tämän ovat ottaneet esille muun muassa hänen oppilaansa Samuel ibn Tibbon, ja monet myöhemmät klassiset rabbiiniset oppineet. Asiasta väitellään myös nykypäivän maimonidelaisten oppineiden keskuudessa.


title: Maimonides

text: Nämä oppineet ovat huomauttaneet, että Maimonides tekee tällä tavalla selvän eron toisaalta "tosiin uskomuksiin", jotka ovat sellaisia uskomuksia Jumalasta jotka hivelevät ensisijaisesti filosofista mieltä, ja "tarpeellisiin uskomuksiin", jotka ovat hyödyllisiä yhteiskuntarauhan edistämisessä. Tätä näkemystä ei tavata uudempien ultra-ortodoksisten juutalaisten oppineiden keskuudessa, josta voi päätellä, että he pitävät kaikkia prinsiippejä yhtä oleellisina.


title: Maimonides

text: Maimonides vaikutti suuresti kristittyihin skolastikkoihin, erityisesti Albert Suureen, Tuomas Akvinolaiseen ja Duns Scotukseen, teoksellaan "Eksyneiden opas" sekä kommentaarioillaan Mišnaan. Hänet voidaan itsekin lukea juutalaisiin skolastikkoihin. Hän sai oppinsa lukemalla arabialaisten muslimifilosofien kirjoituksia, sen sijaan että olisi ollut henkilökohtaisesti yhteydessä heihin. Näin hän saavutti kuitenkin suuren tietämyksen paitsi islamilaisesta filosofiasta, myös Aristoteleen opetuksista. Maimonides halusi yhdistää filosofian ja tieteen Raamatun opetuksiin.


title: Maimonides

text:
Maimonidesta inspiroi kaikessa hänen filosofisessa toiminnassaan skolastiikan ylin periaate: Jumalan ilmaisemien totuuksien, ja ihmisten tieteen ja filosofian avulla löytämien totuuksien välillä ei voi olla pienintäkään ristiriitaa. Tieteellä ja filosofialla hän tarkoitti nimenomaan Aristoteleen tiedettä ja filosofiaa. Joissakin tärkeissä kohdissa hän kuitenkin saattoi poiketa Aristoteleen opetuksista. Hän esimerkiksi hylkäsi Aristoteleen opin siitä, että Jumalan huolenpito koskee ainoastaan ihmiskuntaa, eikä ihmisyksilöitä.
Maimonides ihaili myös uusplatonilaisia filosofeja, ja omaksui sitä kautta monia käsityksiä, joita skolastikot eivät voineet hyväksyä. Hän esimerkiksi kannatti ns. negatiivista teologiaa, jossa Jumala pyritään määrittelemään negatiivisten attribuuttien kautta. Esimerkiksi, ei tulisi sanoa, että Jumala on olemassa olemisen tavallisessa merkityksessä — sen sijaan voimme turvallisesti sanoa vain, että Jumala ei ole olematon. Ei tulisi sanoa, että Jumala on viisas, mutta voimme sanoa että Jumala ei ole tietämätön eli jossain mielessä Jumalalla on tietoa. Ei tulisi sanoa että Jumala on yksi, mutta voimme sanoa, että Jumalan olemuksessa ei ole moneutta. Periaatteena on siis hankkia ja määritellä tieto Jumalasta kuvaamalla mitä hän ei ole, sen sijaan että yrittäisi kuvata mitä hän on.


title: Maimonides

text: Skolastikot olivat samaa mieltä siinä, että mikään predikaatti ei ole riittävä kuvaamaan Jumalan luontoa, mutta he eivät menneet niin pitkälle, että olisivat sanoneet, ettei Jumalaan voi soveltaa mitään myöntävää ilmaisua varmuudella. He myönsivät, että vaikka sellaiset ilmaisut kuin "ikuinen", "kaikkivoipa", jne. ovat riittämättömiä silloin kun niillä yritetään kuvata Jumalaa, voimme kuitenkin sanoa "Jumala on ikuinen", eikä meidän tarvitse yrittää ilmaista asiaa negaatiolla "Jumala ei ole ei-ikuinen".


title: Maimonides

text: Maimonides on yhtä mieltä filosofien kanssa siitä, että ihmisen älykkyys on osa siitä älykkyydestä, joka saa alkunsa Jumalasta, ja että profeetan tulee harjoittelemalla ja meditoimalla nostaa itsensä sellaiselle täydellisyyden tasolle, joka profeetalta vaaditaan. Mutta sitten hän asettaa etusijalle "lain", joka opettaa, että tämän täydellisyyden saavuttamisen jälkeen on odotettava Jumalan tekoa, ennen kuin ihmisestä tulee todellinen profeetta.


title: Maimonides

text: Maimonides kirjoitti pahan ongelmasta eli teodikeasta, joka käsittelee sitä, kuinka maailmassa voi olla yhtäaikaisesti sekä pahaa, että kaikkivaltias ja hyvä Jumala. Hän yhtyy uusplatonilaisiin painottamalla sitä, että maallinen materia on kaiken pahan ja epätäydellisen syynä.


title: Maimonides

text: Maimonides jakaa ihmisessä olevan älyn kahtia, toisaalta materiaaliseksi älyksi, joka on riippuvainen ruumiista ja saa siitä vaikutteita, ja toisaalta epämateriaaliseksi älyksi, joka on riippumaton ruumiista. Jälkimmäinen saa alkunsa suoraan universaalista ja aktiivisesta älyn lähteestä. Näin hän tulkitsee Aristoteleen ajatusta "noûs poietikós". Se saavutetaan, kun sielu tavoittelee oikeaa tietämystä "absoluutista" eli Jumalan puhtaasta älystä.


title: Maimonides

text: Tämän meissä olevan epämateriaalisen älyn saa aikaan tietämys Jumalasta, ja sillä tavalla ihminen saa epämateriaalisen, henkisen luonteen. Tästä seuraa, että sielu tulee täydelliseksi, johon sisältyy muun muassa inhimillinen onnellisuus ja kuolemattomuus. Ihminen joka on saavuttanut oikean tietämyksen Jumalasta on saavuttanut tilan jossa hän on immuuni kaikille onnen- ja epäonnen potkuille, synnin houkutuksille, ja jopa itselleen kuolemalle. Näin ihminen voi itse saavuttaa pelastuksen ja kuolemattomuuden.


title: Maimonides

text: Tämän doktriinin ja Spinozan kuolemattomuutta koskevien opetusten välillä on niin huomiota herättävä yhtäläisyys, että on esitetty hypoteesi siitä, että Spinoza on saanut vaikutteita Maimonideelta. Toisaalta näiden kahden juutalaisen ajattelijan välillä on yhtä suuria eroja kuin yhtäläisyyksiä. Spinoza nimittäin opettaa, että tämän kuolemattomuuteen johtavan tiedon saavuttamiseksi on edettävä aistitiedosta tieteellisen tiedon kautta kaikkia asioita koskevaan filosofiseen intuitioon "sub specie æternitatis". Maimonides taas opettaa, että tie täydellistymiseen ja kuolemattomuuteen kulkee tekojen kautta, niin kuin ne Toorassa ja rabbiinisessa suullisessa perinteessä kuvataan.


title: Maimonides

text: Uskonnolliset juutalaiset eivät uskoneet kuolemattomuuteen ainoastaan henkisessä mielessä, vaan suurin osa uskoi myös, että joskus tulevaisuudessa koittaa messiaaninen aika jolloin kuolleet nousevat ylös haudoista elääkseen ikuisesti. Tämä on juutalaisen eskatologian ydin. Maimonides kirjoitti tästä aiheesta paljon, mutta useimmissa tapauksissa hän kirjoitti älyllisesti täydellistyneiden ihmisten sielun kuolemattomuudesta; hänen kirjoituksensa eivät yleensä käsitelleet ruumiiden ylösnousemista. Tästä seurasi hyökkäävää kritiikkiä hänen aikansa rabbien tahoilta, ja hänen näkemyksensä asetettiin kokonaisuudessaan kyseenalaisiksi.


title: Maimonides

text: Rabbiiniset teokset viittaavaat kuoleman jälkeiseen elämään yleensä termillä "Olam Haba" (tuleva maailma). Jotkut rabbiiniset teokset käyttävät tätä termiä nimenomaan messiaanisesta ajasta, joka tulee koittamaan maan päällä; jotkut taas käyttävät sitä kuvaamaan ainoastaan henkistä maailmaa. Maimonideen aikana juuri tämä riita leimahti täyteen liekkiin, ja seurauksena toinen osapuoli käytti hänen kirjoituksia tukenaan, ja toinen osapuoli taas oli valmiina julistamaan hänet harhaoppiseksi. Lopulta Maimonides katsoi olevansa pakotettu kirjoittamaan aiheesta tutkielman, nimeltään "Ma'amar Tehiyyat Hametim" ('Tutkielma ylösnousemuksesta').


title: Maimonides

text: Tutkielmassaan Maimonides kirjoittaa, että ne jotka väittävät hänen olevan sitä mieltä, että heprealaisen Raamatun viittaukset ylösnousemukseen ovat ainoastaan allegorisia, valehtelevat. Sen sijaan hän vakuuttaa, että usko ylösnousemukseen on perustavanlaatuinen totuus juutalaisuudessa, eikä siitä voi olla erimielisyyksiä, eikä juutalainen voi tukea ketään joka ajattelee toisin. Hän siteeraa Danielin kirjan jakeita 12:2 ja 12:13 todistuksina siitä, että ylösnousemus tulee tapahtumaan nimenomaan fyysisenä.


title: Maimonides

text: Maimonides kuitenkin uskoi, päinvastoin kuin useimmat aikansa juutalaiset, että ylösnousemus ei tule olemaan pysyvä. Näin jokaisen ylösnousseen tulee lopulta kuolla uudelleen. 13 uskon prinsiipissään hän kirjoittaa: "Näiden jakeiden (Daniel 12:2,13) perusteella näyttää siltä, että ne jotka nousevat ruumiillisesti ylös tulevat syömään, juomaan, parittelemaan, siittämään ja kuolemaan hyvin pitkän elämän jälkeen, aivan kuten nekin jotka tulevat elämään messiaan päivinä. Näin Maimonides erottaa kuolleiden ylösnousemuksen sekä tulevasta maailmasta että messiaanisesta ajasta. Erityisesti hänen kriitikkojaan ärsytti hänen toteamuksena, että ne jotka uskovat tulevan maailman liittyvän fyysisesti ylösnousseisiin ruumiisiin, ovat "täydellisiä typeryksiä".


title: Christiania

text: Christiania on Kööpenhaminan keskustassa sijaitseva vapaakaupungiksi julistautunut alue. Joukko talonvaltaajia ja hippejä otti tämä entisen kasarmialueen haltuunsa vuonna 1971. Sittemmin paikka on tullut tunnetuksi anarkistien, taiteilijoiden ja huumeidenkäyttäjien tyyssijana. 36 hehtaarin laajuisessa Christianiassa vierailee vuosittain noin miljoona turistia.


title: Christiania

text: Kovat huumeet ovat kaupunginosassa periaatteessa kiellettyjä, mutta kannabista kaupataan ja käytetään vapaasti. Huumekauppaa käydään etenkin kuululla Pusher Streetillä, jossa valokuvaaminen ei ole sallittua. Myös yksityisautoilu vapaakaupungissa on kielletty. Alueella järjestetään usein konsertteja ja siellä on paljon kahviloita ja ravintoloita.


title: Christiania

text: Christianian maapohjan arvoksi lasketaan satoja miljoonia Tanskan kruunuja. Tanskan valtio tarjoutui myymään sen asukkaille alihintaan 76 miljoonalla kruunulla. Pääosan summasta oli tarkoitus olla kerättynä heinäkuuhun 2012 mennessä, ja tarkoitusta varten oli laskettu liikkeelle erityinen "Christiania-osakkeiden" anti. Vapaaehtoisia vuokria alueen asukkaat maksavat yhteisölleen noin 20 miljoonaa kruunua vuodessa.


title: Vääpeli

text: Vääpeli (lyhenne vääp.) on Suomen puolustusvoimissa käytössä oleva aliupseerien sotilasarvo. Merivoimissa vastaava arvo on pursimies.


title: Vääpeli

text: Vääpelin arvomerkissä on yksi paksu arvomerkkikulma. Vääpelistä alempi arvo on ylikersantti ja ylempi ylivääpeli.


title: Vääpeli

text: Itsenäistymisen jälkeen vääpeli oli Suomen puolustusvoimien ylin aliupseeriarvo lukuun ottamatta eräitä aselajeja, ja vielä sotien jälkeisenä aikana se jäi useimpien aliupseerien ylimmäksi sotilasarvoksi.


title: Vääpeli

text: Vääpelit toimivat joukkueenjohtajina, saapumiserän johtajina, koulutusupseereina, erikoismestareina tai perusyksikön vääpeleinä.


title: Vääpeli

text: Puolustusvoimien virkarakenteen muutoksen seurauksena perusyksikön vääpelin vakanssi on ollut myös sotilasarvosta riippumaton tehtävien kokonaisuus, jonka hoitajana on voinut toimia esimerkiksi ylikersantti tai yliluutnantti. Vääpeli on muun muassa vastannut muonituksesta ja muusta huollosta ja on voinut toimia myös yksikkönsä muiden aliupseerien vanhimpana. Sotilasslangissa vääpeli on "komppanian äiti". Vuosina 2002–2009 tehtävänimike oli virallisesti yksikköupseeri. Vrt. engl. "quartermaster". Heinäkuussa 2009 voimaan astuneen Yleisen palvelusohjesäännön mukaan vanha nimike on palautettu.


title: Vääpeli

text: Laivastossa aluksen pursimies on miehistön ja alipäällystön esimies, ja hän vastaa aluksen muonituksesta, varustuksesta ja huollosta.


title: Vääpeli

text: Päällystöopistosta toimiupseerit valmistuivat 1990-luvun alkuun saakka vääpelin arvoon.


title: Vääpeli

text: Vapaaehtoisen maanpuolustuksen järjestöistä Reserviläisliittoon kuuluva Vääpelikilta ry kouluttaa huollon alan reserviläisiä.


Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut järjestetään kahden vuoden välein. Järjestävänä organisaationa toimii Euroopan yleisurheiluliitto EAA. Ensimmäiset EM-kilpailut käytiin Torinossa vuonna 1934. Naiset kilpailivat Euroopan-mestaruuksista ensimmäisen kerran Wienissä vuonna 1938. Toisen maailmansodan takia kisat jäivät pitämättä 1942.


title: Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut

text: Vuodesta 2010 lähtien EM-kilpailut järjestetään kahden vuoden välein. Kahden vuoden välein järjestettäviä kisoja kokeiltiin ensimmäisen kerran 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa mutta muutoin Euroopan-mestaruuksista on aiemmin kilpailtu neljän vuoden välein, paitsi kolmen vuoden väliajoin 1966-1969 ja 1971-1974. Ensimmäiset samana kesänä olympiakisojen kanssa järjestetyt EM-kilpailut käytiin Helsingissä kesä-heinäkuussa 2012. Kilpakävely ei kuulu ohjelmaan ja maratonin tilalla on puolimaraton, kun myöhemmin samana kesänä on olympiakisat.


title: Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 1983

text: Vuoden 1983 yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut olivat ensimmäiset yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut. Ne järjestettiin Helsingissä, Suomessa 7.–14. elokuuta. Kisojen maskotti oli Lasse-jänis, joka oli saanut nimensä Lasse Virénin mukaan. Kisojen järjestelytoimikunnan puheenjohtajana toimi Carl-Olaf Homén, pääsihteerinä Lauri Tarasti, talouspäällikkönä Hannu Lehtisalo, kisasihteerinä Pirkko Hannula ja tiedotuspäällikkönä Matti Salmenkylä.


text: Kisat myönnettiin Helsingille Pariisissa 10. maaliskuuta 1980. Äänestyksessä vastaehdokkaana oli Stuttgart. Kisoista tuli vuoden 1983 suurin urheilukilpailu. Ne tekivät uuden ennätyksen osallistuvien maiden määrässä: kilpailuihin osallistui yhteensä 153 maata ja urheilijoita oli mukana 1 355.


text: Suomi sai yhden mitalin jokaista väriä, huippuna Tiina Lillakin keihäskulta. Arto Bryggare otti hopeaa 110 metrin aidoissa ja Martti Vainio pronssia 5 000 metrin juoksussa. Kisojen hahmo oli Carl Lewis, joka saavutti kolme kultaa. Jarmila Kratochvílová ja Mary Decker voittivat kaksi kultamitalia.* Juoksivat alku- tai välierissä.


text: * Juoksivat alkuerissä.


title: Danielin kirja

text: Danielin kirja () on yksi Raamatun Vanhan testamentin profeettakirjoista. Se on Raamatun 27. ja juutalaisen Raamatun Tanakin kolmannen pääosion Ketuvimin yhdeksäs kirja. Kirjan keskushenkilö on profeetta Daniel. Se sisältää sekä joukon kertomuksia että apokalyptisia näkyjä. Kirja on kirjoitettu hepreaksi ja arameaksi.


title: Danielin kirja

text: Danielin kirja kasvoi vaiheittain, aluksi oli vain erillisiä, aramealaisia tarinoita Persian ja helleenien valtakausilta. Mahdollisesti 200-luvulla eaa. nämä tarinat kerättiin ja yksi tai useampi kirjoittaja kasasi ne yhdeksi kokonaisuudeksi. Näistä muotoutuivat arameankieliset luvut 2–7, joihin 100-luvulla eaa. lisättiin näkyjä (luvut 8–12), ja kirjan esittely, ensimmäinen luku. Danielin kirja kuuluu kristikunnan käyttämään Vanhan testamentin kaanoniin. "Septuagintassa" ja kristittyjen Vanhassa testamentissa Danielin kirja on sijoitettu profeettakirjojen joukkoon. Juutalaisessa Raamatussa eli "Tanakissa" kirja ei kuitenkaan kuulu profeettojen osioon "Nevi'imiin", vaan viimeiseen osioon nimeltä "Ketuvim" tai "Hagiorapha" (”Kirjoitukset”), johtuen siitä, että profeettakirjojen kokoonpano oli jo muotoutunut ennen kuin Danielin kirja saavutti riittävän merkittävyyden päästäkseen heprealaiseen Raamattuun.


title: Danielin kirja

text: Kirjan syntyvaiheista esiintyy useita teorioita. Perinteisesti kirjan on katsittu syntyneen pakkosiirtolaisuuden aikaan Babyloniassa noin 500-luvulla eaa. Tieteellinen raamatuntutkimus esittää syntyajaksi noin 160-lukua eaa. Danielin kirja ei sisälly 200-luvun kaanoniin. Lisäksi ennustusten muotoon puetut historiatiedot kuten viittaukset seleukki-kuningas Antiokhos IV Epifaneen (175–164 eaa.) valtakauteen näyttävät olevan päteviä noin vuoteen 167 eaa asti mutta kirjoittaja ei tunne vuoden 164 eaa tapahtumia kuten Antiokhoksen kuolemaa. Tämän päätelmän teki jo kolmannella vuosisadalla filosofi Porfyrios. Katso myös: Eenokin kirja. Danielin kirjan ajoitus perustetaan myös tekstissä oleviin elementteihin. Esimerkiksi kuningas Nebukadnessarin nimestä, joka Jeremian ja Hesekielin kirjoissa on muodossa "Nebuchadrezzar", esiintyy Danielin kirjassa muoto "Nebuchadnezzar", joka on myöhempi muoto kuin edellinen. Lisäksi musiikki-instrumenteilla on kirjassa kreikkalaiset nimet, ei heprealaisia, kuten voisi olettaa. Tämä antaa olettaa kirjoittamisen tapahtuneen hellenistisenä aikana.


title: Danielin kirja

text: Kirjassa on kaksi toisistaan selvästi erottuvaa osaa:


title: Danielin kirja

text: Kirjasta on olemassa suppeampi ja laajempi versio. Laajemmassa versiossa, joka on säilynyt Septuagintassa mutta ei heprealaisessa Raamatussa, on mukana joukko lisäyksiä, jotka eivät sisälly heprealaiseen Raamattuun. Näitä pidetään protestanttisten kristittyjen ja juutalaisten keskuudessa apokryfisinä, katolisten ja ortodoksisten kristittyjen keskuudessa deuterokanonisina.


title: Danielin kirja

text: Qumranissa uskottiin kirjan päähenkilön Danielin olleen profeetta (4Q174 [4QFlorilegium]), mitä tukevat myös historioitsija Josephus ("Juutalaisten muinaisajat" 10.11.7 §266), ja "Liber antiquitatum biblicarum" (L.A.B., "Profeettojen elämät" 4.6, 8).


title: Danielin kirja

text: Danielin kirjan kertomuksissa päähenkilö Daniel esiintyy unien ja näkyjen tulkitsijana, mutta ei profeettana.


title: Danielin kirja

text: Ensimmäinen osa, joka käsittää ensimmäiset kuusi lukua, sisältää sarjan heikosti toisiinsa liittyviä, opettavaisia kertomuksia, joissa ihmeillä on merkittävä rooli. Ensimmäinen tarina on kirjoitettu hepreaksi, loput arameaksi lähtien toisen luvun neljännestä jakeesta. Aramealaisen osan alussa on kaldealaisten puhe.


title: Danielin kirja

text: Kertomukset lyhyesti:Kertomukset sijoittuvat Babylonian pakkosiirtolaisuuden aikaan, aluksi Nebukadnessarin hoviin ja myöhemmin hänen seuraajiensa Belsassarin ja Persian kuninkaan Dareioksen hoveihin. "Easton's Bible Dictionary" sanoo Danielista: "Pakkosiirtolaisuuden historioitsija, kirjoittaja joka yksin antaa kuvan kaikista tapahtumista tuolta pimeältä ja synkältä aikakaudelta jona Israelin harppu riippui Eufratin varrella kasvavissa puissa. Hänen tarinoidensa voidaan sanoa välittävän Aikakirjojen ja Kuningasten kirjojen ja toisaalla Esran kirjan välillä, tai (tarkemmin) täyttävän aukon jonka Aikakirjojen kirjoittaja jättää yhdessä viimeisen lukunsa jakeista: 'Kaikki hengissä säilyneet vietiin pakkosiirtolaisuuteen Babyloniaan, ja he joutuivat olemaan kuninkaan ja hänen seuraajiensa orjina siihen asti, kun persialaiset tulivat maan hallitsijoiksi.'"


title: Danielin kirja

text: Nykyiset maalliset Babylonian ja akhaialaisen Persian historioitsijat eivät käytä Danielin kertomuksia lähdemateriaalina. Kuten "Jewish Encyclopedia"n (1901-1906) kirjoittajat asian asettivat: "Ne sisältävät useita yksityiskohtia joita ei voida sovittaa yhteen muiden historiallisten lähteiden antamien tietojen kanssa. — — Pitkään jatkuneen oraalisen tradition aikana vähemmän tärkeät Babylonin kuninkaat ovat helposti voineet unohtua, ja viimeinen kuningas, jonka Kyyros kukisti, on voitu sekoittaa hyvin tunnetun Nebukadnessarin seuraajaan. "Meedialaisen Dareioksen" (esiintyy "Daniel leijonien luolassa" -kertomuksessa henkilöllisyyttä on aseteltu lukuisten Dareios-nimisten Persian hallitsijoiden ylle. Maalliset historioitsijat sanovat, että Persian Kyyros II oli kukistanut Median kuningaskunnan ennen kuin hän valloitti Babylonin, joten kaupungissa ei koskaan ollut meedialaista hallintoa. Jotkut historioitsijat esittävät, että Dareioksen hahmo Danielin kirjassa perustuu Dareios Suureen, joka hallitsi Persiaa vuosina 522-486 eaa., siis juutalaisten Babylonin pakkosiirtolaisuuden päättymisen jälkeen.


title: Danielin kirja

text:
Toinen osa kirjasta, loput kuusi lukua kertomusten lisäksi, on ilmestyskirjallisuutta, varhainen näyte apokalyptisestä kirjallisuudesta. Kirjoittaja, puhuen nyt ensimmäisessä persoonassa, kertoo näkyjä, vain hänelle uskottuja.
Myös apokalyptinen osa kirjasta käsittää tekstiä kahdesta eri lähteestä, arameaksi kirjoitettua (jakeeseen 7:28 asti), ja hepreaksi kirjoitettua (luvut 8-12). Osa sisältää kolme näkyä ja yhden pidennetyn profeetallisen julistuksen. Käsiteltävänä on pääasiassa Israelin kohtalo:
Danielin kirjan apokryfisia tai deuterokanonisia lisäyksiä ovat:Nämä eivät sisälly juutalaisiin eivätkä useimpiin protestanttisiin laitoksiin, mutta ne ovat mukana Septuagintassa sekä ortodoksisessa ja katolisessa kaanonissa. Tällöin 3. luvun loppuosan jakeiden numerointi poikkeaa siitä, mikä se on esimerkiksi suomalaisessa Raamatussa. Kolmen miehen kiitosvirsi tulessa on osa ortodoksista aamumessua ja osa katolisen kirkon aamuliturgiaa sunnuntaille ja juhlapäiville.


title: Danielin kirja

text: Muun muassa joissakin suomalaisissa raamattupainoksissa nämä apokryfiset lisäykset on julkaistu kirjan muista osista erillisinä, sijoitettuna muiden apokryfikirjojen tavoin Vanhan ja Uuden testamentin väliin.


title: Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 1987

text: Vuoden 1987 yleisurheilun MM-kisat pidettiin Roomassa, Italiassa 28. elokuuta – 6. syyskuuta. Kisoissa oli 1 451 urheilijaa 159 maasta.


text: * Juoksivat alku- tai välierissä.


text: * Juoksivat alkuerissä.


title: Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 1991

text: Vuoden 1991 yleisurheilun MM-kilpailut pidettiin Tokiossa, Japanissa 23. elokuuta – 1. syyskuuta. Kisoissa oli 1 517 urheilijaa 167 maasta.


title: Japanilainen musiikki

text: Japanilaiselle musiikille luonteenomaista on pyrkimys harmoniaan luonnon kanssa. Usein soittimina ovat kielisoittimet, joista tärkeimpiä ovat koto ja shamisen. Muita soittimia ovat esimerkiksi taiko, biwa ja shakuhachi. J-popin lisäksi esimerkiksi enka on Japanissa suosittu musiikkityyli.


title: Japanilainen musiikki

text: Perinteinen japanilainen musiikki käyttää pentatonista asteikkoa, mutta länsimaisella musiikilla on ollut vaikutusta siihen, erityisesti kevyen musiikin alueella.


title: Japanilainen musiikki

text: Nykyään suosittuja japanilaisia yhtyeitä ovat muun muassa B'z, Orange Range sekä L'Arc~en~Ciel. Suosituista artisteista mainittakoon Ayumi Hamasaki sekä Hikaru Utada. Suomessa suosiota nauttivat lisäksi myös kotimaassaan vähemmän tunnetut yhtyeet kuten Dir en grey. Japanilainen rockmusiikki on nostanut suosiotaan huimasti. Sen kantaisiin voi laskea legendaarisen X Japanin.


title: Japanilainen musiikki

text: 1900-luvun alkuvuosikymmeninä populaarimusiikista kehittyi Japanissa tyylilaji ryūkōka, joka jakaantui melko pian genreiksi enka ja poppusu. Enka-musiikissa länsimaisiin soittimiin saatetaan liittää shakuhachi-huilu. Siinä keskitytään pentatonisiin asteikkoihin.


title: Japanilainen musiikki

text: J-pop on löyhästi määritelty genre, johon kuuluu japanilainen popmusiikki miltei kokonaan. Määritelmä keksittiin 1990-luvulla. Genren juuret ovat 1900-luvun alkupuolella Japaniin rantautuneessa jazz-musiikissa ja länsimaisessa musiikissa. J-popin suosiota on kasvattanut muiden muassa laulaja Hikaru Utada, joka vuonna 2009 ensimmäisenä japanilaisena nousi albumillaan iTunesin myyntilistan top 20:een.


title: Jöns Jacob Berzelius

text: Jöns Jacob Berzelius () oli ruotsalainen kemisti, jonka tutkimukset rikastuttivat miltei kaikkia silloisia kemian aloja. Hän otti käyttöön kemialliset merkit ja reaktioyhtälöt. Hän löysi ja valmisti useita alkuaineita.


title: Jöns Jacob Berzelius

text: Berzelius opiskeli ensin lääketiedettä mutta kiinnostui myöhemmin kemiasta. Berzelius on yksi modernin kemian isistä ja yksi ensimmäisiä, joka kannatti John Daltonin atomiteoriaa. Hän myös otti käyttöön nykyisinkin käytetyt alkuaineiden kemialliset merkit ja yhdisteiden kemiallisten kaavojen merkitsemistavan vain hieman nykyisestä poikkeavassa muodossa.


title: Jöns Jacob Berzelius

text: Berzelius mittasi hämmästyttävän tarkasti yli 2 000 aineen atomi- ja molekyylipainot. Berzelius löysi alkuaineista piin, seleenin, toriumin, ja ceriumin.


title: Jöns Jacob Berzelius

text: Hän löysi proteiinit vuonna 1838 yhdessä Gerardus Johannes Mulderin kanssa ja antoi niille nimen. Hänen pääteoksensa "Lärobok i kemi" (1808–1830) käännettiin useille kielille. Berzelius uudisti myös mineralogisen tutkimuksen ja laski perustan fysiologiselle kemialle.


title: Jöns Jacob Berzelius

text: Tukholmaan avattiin vuonna 1853 hänen nimeään kantava puisto, "Berzelii park". Berzelius aateloitiin 1818 ja korotettiin vapaaherraksi vuonna 1835.


title: Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 1995

text: Vuoden 1995 yleisurheilun MM-kisat pidettiin Göteborgissa, Ruotsissa 5.–13. elokuuta 1995. Kisoissa oli 1804 urheilijaa 191 maasta. Kisojen isäntämaa Ruotsi ei saanut yhtään mitalia.


title: Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 1997

text: Vuoden 1997 yleisurheilun MM-kisat pidettiin Ateenassa, Kreikassa 1.–10. elokuuta 1997. Kisoissa oli 1882 urheilijaa 198 maasta.


title: Parsonrussellinterrieri

text: Parsonrussellinterrieri on FCI:n terrieriryhmään kuuluva rotu. Rotua on perinteisesti käytetty metsästyksessä, ja tähän tarvittavia ominaisuuksia pyritään säilyttämään rodussa, jotta se kykenisi toimimaan alkuperäisessä käyttötarkoituksessaan. Samat ominaisuudet ovat eduksi monessa muussakin harrastuksessa, joten rodun rekisteröinnistä saakka tämä pienen koon, miellyttävän ulkomuodon ja aktiivisen luonteen omaava terrieri on saavuttanut suosiota juuri monipuolisuutensa vuoksi.


title: Parsonrussellinterrieri

text: Parsonrussellinterrieri on vankkarakenteinen koira, jonka ihannesäkäkorkeus on uroksilla 36 cm ja nartuilla 33 cm. Parsonrussellinterrierit painavat 5–8 kg. Parsoneita on sekä karkea-, puolikarkea- että sileäkarvaisia. Pääväri on valkoinen, jossa voi olla mustia, punaruskeita ja keltaisia merkkejä. Korvat ovat eteenpäin taittuneet. Suomessa häntää ei saa typistää, kuten rodun syntymaassa Isossa-Britanniassa tehdään. Rodun todennäköinen elinaika on 13–14 vuotta.


title: Parsonrussellinterrieri

text: Parsonrussellinterrieri muistuttaa ulkonäöltään jackrussellinterrieriä mutta eroaa siitä muun muassa rungon mittasuhteissa. Myös brasilianterrierin sukulaisuus on selkeästi nähtävissä.


title: Parsonrussellinterrieri

text: Luonteeltaan parsonrussellinterrierit ovat aktiivisia, energisiä, rohkeita ja vahvatahtoisia. On tärkeää opettaa parsonrussellinterrieri olemaan rauhassa sisätiloissa ja silloin kun mitään ei tapahdu. Jatkuvasti ympäriinsä häärävä koira ei ole miellyttävä asuinkumppani. Parsonrussellinterriereillä on rutkasti metsästys- ja riistaviettiä ja ne ovat erinomaisia vahtikoiria ja tallikoiria, sillä ne tulevat hyvin toimeen hevosten kanssa.


title: Parsonrussellinterrieri

text: Parsoneiden terveystilanne on tällä hetkellä hyvä. Parsoneissa voidaan periaatteessa tavata kaikkia samoja perinnöllisiä vikoja ja sairauksia kuin muissakin terrieriroduissa.


title: Parsonrussellinterrieri

text: Yleisimpiä perinnöllisiä vikoja rodussa ovat hammaspuutokset, purentaviat, häntämutkat ja uroskoirilla piilokiveksisyys.


title: Parsonrussellinterrieri

text: Perinnöllisistä silmäsairauksista parsoneilla on todettu lähes ainoastaan harmaakaihia ja linssiluksaatiota. Yhdistys suosittelee koirien silmä- ja polvitarkastusta, ja jalostukseen käytettävien koirien silmät ja polvet tulee olla tarkastettu. Astutushetkellä koirien silmätarkastuslausunnon ei tule olla vuotta vanhempi. Vuosina 1991–2007 silmät on tutkittu 755 koiralta, joka on 23 prosenttia rekisteröidyistä koirista. 2000-luvulla syntyneistä koirista on tarkastettu jo yli 30 prosenttia.


title: Parsonrussellinterrieri

text: Parsonrussellinterrierit ovat monikäyttöisiä harrastuskoiria. Luolametsästyksen ohella niiden kanssa harrastetaan tyypillisesti muun muassa agilitya, flyballia ja tokoa. Parsonrussellinterrierit ovat tunnetusti aktiivisia koiria, joten omistajien tulee tarjota niille tarpeeksi virikkeitä ja määrätietoista perustottelevaisuuskoulutusta. Ne ovat hyvin älykkäitä ja nopeita oppimaan, joten ne ovat erinomaisia koiria monipuoliseenkin harrastamiseen.


title: Parsonrussellinterrieri

text: Sekä parsonrussellinterrieri että jackrussellinterrieri ovat saaneet nimensä Devonissa, Länsi-Englannissa asuneelta pastori () John ”Jack” Russellilta (1795–1883). John Russell oli kiinnostunut metsästyksestä koirien kanssa ja jalosti tähän tarpeeseen sopivan rodun risteyttämällä keskenään erilaisia terrierimuunnoksia juuri metsästykseen sopiviksi. Parsonrussellinterriereitä käytettiin erityisesti luolametsästykseen ja rottajahtiin.


title: Parsonrussellinterrieri

text: Englannin kennelklubi hyväksyi rodun ja julkaisi parsonjackrussellinterrierin virallisen väliaikaisen rotumääritelmän 22. tammikuuta 1990. FCI otti rodun väliaikaislistalleen 2. heinäkuuta 1990. Rotu syntyi kuitenkin jo 1800-luvulla. Parsonrussellinterrieri on vanhempi rotu kuin jackrussellinterrieri, jonka FCI hyväksyi viralliseksi roduksi vasta vuonna 2001.


title: Parsonrussellinterrieri

text: Parsonrussellinterriereiden kanssa samaa alkuperää on Working Jack Russell -rotu. Näitä koiria ei rekisteröidä FCI:n rekisteriin vaan Jack Russell Terrier Club of Great Britain -yhdistyksen ylläpitämään rekisteriin. Working Jack Russell -koirien jalostuksessa painotetaan luolametsästyskäyttöä, kuten nimi osoittaakin (suom. työskentelevä Jack Russell).


title: Parsonrussellinterrieri

text: Parsonrussellinterrierin rodun nimi oli ennen parsonjackrussellinterrieri, mutta se muutettiin sekaannusten vuoksi nykyiseksi.


title: Ohjelmisto

text: Ohjelmisto tai tietokoneohjelmisto on useista tietokoneohjelmista, niiden käyttämistä tiedostoista ja niihin liittyvästä dokumentaatiosta muodostuva kokonaisuus. Ohjelmistoja ovat esimerkiksi niin tavalliset toimisto-ohjelmistot ja videopelit kuin kokonaiset käyttöjärjestelmätkin. Usein termejä "ohjelma" ja "ohjelmisto" käytetään sekaisin sekä toistensa synonyymeina.


title: Ohjelmisto

text: Erityisesti sulautetuissa järjestelmissä, mutta myös yleisesti tietokoneista puhuttaessa, ohjelmistoksi kutsutaan usein kaikesta laitteen sisältämästä ohjelmakoodista muodostuvaa kokonaisuutta. Ohjelmistoa voidaankin pitää eräänlaisena vastakohtana laitteistolle.


title: Ohjelmisto

text: Ohjelmistoja voi ohjelmoida itse tai niitä voi hankkia valmisohjelmistoina. Valmisohjelmistot hinnoitellaan usein vielä lisenssipohjaisesti, lisenssi per käyttäjä. Nykyään on yleistymässä niin kutsuttu SaaS-ohjelmistotyyppi, jossa ohjelmistoa vuokrataan. SaaS-mallissa hinnoittelu perustuu käytön laajuuteen, esim. projektinhallintatyökalussa hallittavien projektien määrään.


title: Ohjelmisto

text: Manchesterin yliopiston Small-Scale Experimental Machine (SSEM) oli ensimmäinen tietokone, jossa ohjelma voitiin tallettaa tietokoneen muistiin.


title: Ohjelmisto

text: Ennen IBM S/360:tä ja monopolioikeudenkäyntiä IBM:ää vastaan ohjelmistot seurasivat ilmaiseksi tietokoneen mukana tai ne olivat erityisesti käyttötarpeeseen kehitettyjä.


title: Ohjelmisto

text: Käsite omisteinen ohjelmisto syntyi vasta vuonna 1983 Applen oikeudenkäynnissä Franklin ACE-tietokoneista.


title: Ohjelmisto

text: 1950-luvulla julkaistuja varhaisia ylemmän tason ohjelmointikieliä olivat ALGOL, COBOL, Fortran ja LISP.


title: Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 1999

text: Vuoden 1999 yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut pidettiin Sevillassa, Espanjassa 20. – 29. elokuuta 1999. Kisoissa oli 1821 urheilijaa 201 maasta.


title: Europe

text: Europe on Ruotsin Upplands Väsbyssä vuonna 1979 perustettu rockmusiikkia esittävä yhtye. Yhtyeen perustivat laulaja Joey Tempest, kitaristi John Norum, basisti Peter Ollson ja rumpali Tony Reno ja yhtye tunnettiin alun perin nimellä Force, ennen kuin se muutti nimensä Europeksi vuonna 1982.


title: Europe

text: Voitettuaan ruotsalaisen rockmusiikin kilpailun vuonna 1982 Europe sai levytyssopimuksen levy-yhtiö Hot Recordsin kanssa, ja julkaisi esikoisalbuminsa "Europe" vuonna 1983. Yhtye teki läpimurtonsa kolme vuotta myöhemmin julkaistuaan kolmannen studioalbuminsa "The Final Countdown", joka sisälsi lukuisia hittikappaleita ja myi Yhdysvalloissa kolminkertaista platinaa. "The Final Countdownin" jälkeen Europe julkaisi vielä kaksi studioalbumia ennen jättäytymistään tauolle vuonna 1992. Europe vietti pitkään hiljaiseloa, kunnes vuonna 1999 yhtye teki ensimmäisen julkisen esiintymisensä vuosiin. Vuonna 2003 yhtye teki virallisesti paluun uuden kiertueen ja vuonna 2004 julkaistun studioalbumin "Start from the Dark" merkeissä. Europen viimeisin studioalbumi on vuonna 2017 julkaistu Walk The Earth.


title: Europe

text: Europe on julkaissut urallaan yhdeksän studioalbumia sekä kolme live- ja kokoelma-albumia. Yhtyeen tuotantoa on myyty maailmanlaajuisesti yli 20 miljoonaa kappaletta. Europen tunnetuimpia kappaleita ovat ”The Final Countdown”, ”Carrie” ja ”Rock the Night”. Yhtyeen nykyisen kokoonpanon muodostavat laulaja Joey Tempestin ja kitaristi John Norumin ohella basisti John Levén, rumpali Ian Haugland ja kosketinsoittaja Mic Michaeli.


title: Europe

text: Yhtyeen nimi oli aluksi Force. Laulaja ja pianisti Joey Tempest, kitaristi John Norum, rumpali Tony Reno ja basisti Peter Olsson koontuivat Upplands Väsbyssä treenikämpällä. Joey Tempestin mukaan he soittivat aluksi cover-kappaleita, mutta päättivät alkaa kirjoittaa omia kappaleitaan.


title: Europe

text: Force lähetti lukuisia demoja eri levy-yhtiöille, mutta ei onnistunut saamaan levytyssopimusta. Levy-yhtiöiden mukaan yhtyeen jäsenten olisi tullut leikkauttaa hiuksensa lyhyiksi ja esittää kappaleitaan ruotsiksi. Vuonna 1981 basisti Peter Olsson erosi yhtyeestä. Hänet korvasi John Levén, mutta tämä liittyi pian Yngwie Malmsteenin Rising Force -yhtyeeseen, ja Forcen basistiksi liittyi sen sijaan Marcell Jacob, joka oli aiemmin toiminut juuri Rising Forcen basistina. Levénin ja Jacobin välinen paikanvaihdos kesti kuitenkin vain muutaman kuukauden ajan. Levénillä ja Malmsteenilla oli tiettävästi erimielisyyksiä, mikä sai hänet ja Jacobin vaihtamaan jälleen yhtyeitä keskenään.


title: Europe

text: Vuonna 1982 Joey Tempestin tyttöystävä ilmoitti Forcen mukaan ruotsalaiseen rockmusiikin kilpailuun. Force oli 4 000 yhtyeen keskuudesta paras kappaleillaan ”In the Future to Come” ja ”King Will Return”, ja voitettuaan kilpailun Force sai levytyssopimuksen levy-yhtiö Hot Recordsin kanssa. Kilpailun kokonaisvoiton ohella Joey Tempest valittiin parhaaksi laulajaksi ja John Norum parhaaksi kitaristiksi. Force vaihtoi nimensä Europeksi ja julkaisi esikoisalbuminsa "Europe" vuonna 1983. Albumi oli suosittu Ruotsissa nousemalla albumilistan kahdeksanneksi ja myös Japanissa, jossa albumin singlejulkaisu ”Seven Doors Hotel” oli singlelistan kymmenes.


title: Europe

text: Europen toinen studioalbumi "Wings of Tomorrow" julkaistiin vuoden 1984 helmikuussa. Albumin single ”Open Your Heart” herätti levy-yhtiö CBS Recordsin mielenkiinnon, ja CBS tarjosi vuonna 1985 Europelle kansainvälistä levytyssopimusta. "Wings of Tomorrowia" seuranneelle konserttikiertueelle Europen kosketinsoittajaksi liittyi Mic Michaeli, josta tuli alun perin konserteissa esiintyvän jäsenen sijasta yhtyeen täysivaltainen jäsen. Rumpali Tony Reno sen sijaan erotettiin yhtyeestä, koska hän ei ajoittain saapunut harjoittelemaan muun yhtyeen kanssa ja hänen motivaationsa yhtyeen edistämisen suhteen oli alhainen. Renon korvasi Ian Haugland.


title: Europe

text: Vuonna 1985 Europe julkaisi EP-levyn "On the Loose", joka oli soundtrack samannimiseen ruotsalaiseen elokuvaan. EP:n single ”Rock the Night” muodostui myöhemmin yhdeksi Europen uran suurimmista hiteistä.


title: Europe

text: Vuoden 1985 syyskuussa Europe aloitti kolmannen studioalbuminsa, "The Final Countdownin", äänittämisen yhdessä tuottaja Kevin Elsonin kanssa. Alun perin yhtye oli lähestynyt Bruce Fairbairnia ja Dieter Dierksiä albumin tuottamisen suhteen. "The Final Countdownia" äänitettiin Sveitsissä, Ruotsissa ja Yhdysvalloissa syyskuusta vuoden 1986 maaliskuuhun, ja albumi julkaistiin vuoden 1986 toukokuussa. Albumi oli kansainvälisesti valtava kaupallinen menestys ja sen ansiosta Europe teki kansainvälisen läpimurtonsa. "The Final Countdown" myi pelkästään Yhdysvalloissa yli kolme miljoonaa kappaletta eli kolminkertaista platinaa nousemalla Billboardin "Billboard 200" -albumilistan kahdeksanneksi, ja myös Suomessa albumi myi platinaa. Albumilta julkaistiin viisi singleä: nimikkokappale ”The Final Countdown”, ”Love Chaser”, ”Rock the Night”, ”Carrie” ja ”Cherokee”, joista tuli Europen uran suurimpia hittejä. Kappaleen ”The Final Countdown” kuuluisa alkumelodia perustui Joey Tempestin 1980-luvun alunperin kosketinsoittimilla säveltämään kappaleeseen ja siitä tuli Europen ensimmäinen maailmanlaajuisesti menestynyt single. Se oli singlelistojen kärki peräti 25 maassa, kuten Britanniassa, Saksassa ja Ranskassa. Balladi ”Carrie” oli Yhdysvalloissa jopa ”The Final Countdownia” suurempi menestys nousemalla Billboardin "Billboard Hot 100" -singlelistan kolmanneksi, ja myös ”Rock the Night” oli Yhdysvalloissa Top 30-hitti.


title: Europe

text: Kitaristi John Norum oli tyytymätön "The Final Countdownin" kosketinsoitinvoittoiseen musiikkiin ja Europen kaupallistuneempaan imagoon, mikä johti hänen eroonsa yhtyeestä erosi yhtyeestä vuoden 1986 marraskuussa. Norum halusi panostaa soolouraansa ja julkaisikin soolouransa ensimmäisen studioalbumin jo vuonna 1987. Norumin korvasi Kee Marcello.