title: Hämeenlinnan Pallokerho

text: Ennen kautta 2013–2014 HPK koki kolauksen, kun Ari-Pekka Selin siirtyi KHL:ään ennen kauden alkua. Hänen tilalleen hankittiin Kai Rautio. Raution aika HPK:ssa jäi kuitenkin lyhyeksi, sillä hän riitautui joukkueen pelaajien kanssa, ja joutui lopulta erotetuksi. Valmennustiimissä jo kaudesta 2006–2007 toiminut Pasi Arvonen nostettiin päävalmentajaksi. Lähes kokonaan pudotuspelimahdollisuutensa menettänyt HPK vuokrasi runkosarjan lopussa kapteeni Ville Viitaluoman ja Jere Sallisen loppukaudeksi SHL-joukkue Örebro HK:seen Ruotsiin. Yllättäen joukkue kiri 11. sijalta Tampereen Ilveksen ohi voittaen kahdeksan viimeistä runkosarjaotteluaan putkeen, ja saavutti näin ollen paikan Lomarengas-kierroksella (entinen Villi kortti -kierros). Kymmenennen sijan kohtalo ratkesi vasta runkosarjan viimeisellä kierroksella, jossa HPK kaatoi HIFK:n 3–1 ja Ilves hävisi Rauman Lukolle 1–4. Lomarengas-kierroksella Kerho sai vastaansa SM-liigan suurimmalla budjetilla ja toistaiseksi viimeistä SM-liiga-kauttaan pelanneen Helsingin Jokerit, joka hävisi ottelusarjan 0–2. HPK:n voittoputki kasvoi jo kymmeneen otteluun. Puolivälierissä tuli vastaan runkosarjan voittanut Kärpät, joka voitti ottelusarjan 4–0. Lopullinen sijoitus oli kahdeksas


title: Hämeenlinnan Pallokerho

text: Kausi 2014–2015 jatkui Pasi Arvosen johdolla ja syyskausi sujuikin mallikkaasti joukkueen ollessa sarjataulukossa parhaimmillaan neljän parhaan joukossa. Joulukuussa alkanut tappioputki pudotti joukkueen kuitenkin play-offs viivan alapuolelle ja kovasta yrityksestä huolimatta joukkue ei onnistunut toistamaan edelliskauden temppua ja nousemaan pudotuspeleihin vaan lopulliseksi sijoitukseksi jäi 11. Kaudesta jäi lähinnä mieleen Juuse Saroksen hyvät esitykset maalilla ja tehoton hyökkäyspeli.


title: Hämeenlinnan Pallokerho

text: HPK pelaa kotipelinsä oransseilla paidoilla, mustilla housuilla sekä oransseilla sukilla. Vierasotteluissaan joukkue käyttää valko-oranssi-mustia paitoja, mustia housuja ja valkoisia sukkia. HPK:n kypärät ovat koti- ja vierasotteluissa pohjaväriltään valkoiset.


title: Hämeenlinnan Pallokerho

text: HPK:n maalilauluna on toiminut vuosina 1981–1986 ja uudestaan vuodesta 1992 lähtien Vexi Salmen ja Kassu Halosen kirjoittama ja Kai Hyttisen esittämä "Se on siellä". Vuosina 1988–1992 maalilauluna toimi Juhani Sysiharjun sävellys "HPK-tunnari". Muina maalilauluina ovat toimineet Europen "The Final Countdown (1986–1987) sekä Sladen "Run Run Away" (1987–1988).


title: Hämeenlinnan Pallokerho

text: HPK:n tunnuskappaleina on toiminut mm. kaudelle 2008–2009 tehty "Lujaa tulee HPK", joka on Janne Saksan ja Petri Lapintien säveltämä, sanoittama ja esittämä sekä "Se on siellä" -kappaleen tapaan Vexi Salmen ja Kassu Halosen tekemä kappale "Oranssi", jota kuullaan kaudella 2014–2015.HPK:n faniryhmänä toimii nykyään HPK Kannattajat, joka tunnettiin aiemmin nimellä G-kulma. Aikaisempana faniryhmänä on toiminut muun muassa Ritarikunta. HPK:n fanikatsomoina toimii HPK Kannattajien katsomonosa D1 sekä vierasjoukkueen faneille tarkoitettu G.


title: Hämeenlinnan Pallokerho

text:
Hämeenlinnan kaupunki, Aina, Hartwall, Pohjantähti, Osuuspankki, Cumulus, Konecranes, Ruukki, Kolmeks, Länsiauto, Lemminkäinen, Reebok, Sunny Trading Olvi
Kannattajien suosikit


title: Andrew Johnson

text: Andrew Johnson (29. joulukuuta 1808 – 31. heinäkuuta 1875) oli Yhdysvaltojen 17. presidentti (1865–1869). Hän toimi ennen presidentiksi nousuaan räätälinä sekä edustajana useissa Tennesseen paikallishallinnoissa ja Yhdysvaltain kongressissa. Sisällissodan aikana hän oli Konfederaation ainoa Unionille lojaali senaattori vaikka henkilökohtaisesti kannattikin orjuutta.


title: Andrew Johnson

text: Johnson nousi presidentiksi Abraham Lincolnin salamurhan jälkeen 15. huhtikuuta 1865. Presidenttinä hän pyrki jarruttamaan orjuuden lakkauttamista ja ajautui tämän takia riitaan kongressin kanssa. Johnson oli ensimmäinen presidentti, jonka kongressi asetti virkasyytteeseen. Johnsonia pidetään nykyisin yhtenä maan kaikkien aikojen huonoimmista presidenteistä.


title: Andrew Johnson

text: Johnsonin suvulla on skotlantilais-irlantilaiset ja englantilaiset juuret. Andrew Johnson syntyi hirsimökissä Raleighissa Pohjois-Carolinassa 29. joulukuuta 1808. Hänen isänsä Jacob Johnson toimi tavernan portieerina ja kuoli Andrew’n ollessa kolmevuotias. Jacobin vaimo Mary ”Polly” McDonough Johnson toimi pyykkärinä ja ompelijana. Johnsonit elivät köyhissä oloissa, eikä Andrew käynyt lainkaan koulua. Hän pääsi kuitenkin teini-ikäisenä räätälin oppipojaksi ja ryhtyi itsenäiseksi räätäliksi vuonna 1826 Greenevillessä Tennesseessä. Seuraavana vuonna hän meni naimisiin Eliza McCardlen kanssa. Pari sai viisi lasta. Eliza opetti Johnsonin kirjoittamaan ja laskemaan, ja näiden taitojen ansiosta Johnson sai hankituksi riittävästi varoja oman tilan ostoon. Hän käytti tilallaan useita mustia orjia.


title: Andrew Johnson

text: Johnsonin poliittinen ura alkoi, kun hänet valittiin vuonna 1829 demokraattina Greenevillen kunnanvaltuutetuksi. Samana vuonna Andrew Jackson valittiin Yhdysvaltain presidentiksi, ja Johnson tuki häntä näkyvästi. Taitavana puhujana tunnettu Johnson valittiin Greenevillen pormestariksi vuonna 1834 ja jo seuraavana vuonna Tennesseen kongressiin, jonka edustajainhuoneessa hän palveli 1835–1837 sekä 1839–1841 ja senaatissa 1841–1843. Vuonna 1843 hänet valittiin Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen, jossa hän oli seuraavat kymmenen vuotta. Hän tuli edustajainhuoneessa ollessaan tunnetuksi Homestead Actin luonnostelemisesta. Lain perusteella uudisasukkailla oli oikeus ilmaiseen maahan lännestä vallatuilla uusilla alueilla.


title: Andrew Johnson

text: Orjuuskysymys nousi Johnsonin kongressikausien aikana entistä ajankohtaisemmaksi. Johnsonin mielestä orjien omistaminen oli perustuslain takaama oikeus. Johnson erosi kongressista vuonna 1853, kun hänet valittiin Tennesseen kuvernööriksi. Hän luopui virasta vuonna 1857, kun hänet valittiin Yhdysvaltain senaattiin. Vaikka 1850-luvulla pohjoisen ja etelän mielipide-erot orjuudesta kärjistyivät entisestään, Johnson pysyi yhä kannassaan orjuuden oikeudellisista perusteista. Kun osa orjuutta kannattaneista ehdotti Yhdysvalloista irtaantumista, Johnson vastusti ehdotusta.


title: Andrew Johnson

text:
Orjuutta voimakkaasti vastustanut Abraham Lincoln valittiin Yhdysvaltain presidentiksi marraskuussa 1860. Saman vuoden joulukuussa orjuutta kannattanut Etelä-Carolina erosi vastalauseena Yhdysvalloista. Myöhemmin erossi kymmenen muuta osavaltiota, jotka perustivat Konfederaation. 12. huhtikuuta Konfederaation joukot valtasivat Fort Sumterin, ja sisällissota syttyi. Kesäkuussa Tennesseessä järjestettiin kansanäänestys Konfederaatioon liittymisestä. Johnson kiersi ympäri osavaltiota pitämässä puheita saadakseen Tennesseen jäämään Unioniin, mutta tuloksetta. Hän erosi senaatista 1861 Lincolnin nimitettyä hänet Unionin valtaaman Tennesseen sotilaskuvernööriksi.
Vuoden 1864 presidentinvaaleissa Lincoln valitsi Johnsonin varapresidenttiehdokkaakseen. Merkittävimpinä syinä valinnalle pidetään sitä, että Johnson oli demokraatti ja etelästä, mutta kannatti silti Unionia. Lincoln voitti vaaleissa vastaehdokkaansa kenraali George McClellanin selvästi ja pääsi näin toiselle kaudelle. Lincoln ja Johnson nimitettiin maaliskuussa 1865. Lavantautia airastanut Johnson yritti helpottaa oloaan viskillä ja piti sammaltaen sekavan puheen, minkä vuoksi häntä luultiin koko Unionissa pitkään alkoholistiksi.


title: Andrew Johnson

text: 9. huhtikuuta Konfederaation kenraali Robert E. Lee antautui ja sisällissota päättyi. 14. huhtikuuta Abraham Lincoln oli katsomassa näytelmää Ford’s Theatreissa, kun etelävaltioilainen kiihkoilija John Wilkes Booth ampui hänet. Boothin tarkoituksena oli murhata illan aikana myös Johnson ja useita muita korkea-arvoisia virkamiehiä, mutta vain Lincolnin murha onnistui. Lincoln kuoli seuraavana päivänä, ja korkeimman oikeuden puheenjohtaja Salmon P. Chase vannotti Johnsonilla presidentinvalan.


title: Andrew Johnson

text: Presidentiksi noustuaan Johnson pyrki palauttamaan Etelävaltiot mahdollisimman pian takaisin Yhdysvaltoihin. Hän armahti useita Konfederaation entisiä virkamiehiä ja antoi osavaltioiden äänestää itselleen uudet hallinnot. Hallintovirkoihin valittiin lähinnä entisiä orjuuden kannattajia, ja vasta vapautettujen orjien tilannetta pahennettiin niin kutsutuilla Black Codes -laeilla. Seurauksena oli, että joulukuussa kokoontunut Yhdysvaltain kongressi epäsi Konfederaation edustajien pääsyn kongressiin.


title: Andrew Johnson

text: Kongressi sääti vuonna 1866 lain, joka vähensi korkeimman oikeuden tuomareiden määrää. Johnsonin nimittämä Henry Stanbery ei siksi päässyt tuomarinvirkaan, eikä Johnson pystynyt nimittämään korkeimpaan oikeuteen ketään koko virkakaudellaan. Hänen kautensa päätyttyä kongressi lisäsi tuomarin paikkoja.


title: Andrew Johnson

text: Samana vuonna 1866 Johnson käytti useasti veto-oikeuttaan estääkseen entisiä orjia suojanneita lakiehdotuksia. Kun kongressi hyväksyi perustuslain 14. lisäyksen, joka takasi kaikille mustille kansalaisoikeudet, Johnson kannusti entisiä etelävaltioita olemaan ratifioimatta sitä. Johnson jopa kirjoitti avoimesti: "Tämä maa kuuluu valkoihoisille, ja minun ollessani presidenttinä valkoihoisten eduksi sitä myös hallitaan." Samana vuonna järjestettyjen kongressivaalien aikana Johnson kampanjoi demokraattien puolesta, mutta tuloksetta: republikaanit saivat kummassakin kamarissa selvän enemmistön. Tämän jälkeen Johnsonin ja kongressin välit kiristyivät entisestään. Helmikuussa 1868 edustajainhuone päätti asettaa presidentin yhteentoista virkasyytteeseen rikkomuksista, joista merkittävin oli Tenure of Office Actin (presidentti ei saa poistaa merkittävää viranhaltijaa ilman senaatin suostumusta) rikkominen. Senaatissa Johnson kuitenkin vapautettiin syytteistä yhden äänen erolla.


title: Andrew Johnson

text: Johnsonia ei toiveistaan huolimatta valittu enää demokraattien presidenttiehdokkaaksi, vaan hänen tilalleen presidenttikilpaan lähti Horatio Seymour. Seymour kuitenkin hävisi vaalit sisällissodan kenraali Ulysses S. Grantille, josta tuli näin maan 18. presidentti.


title: Andrew Johnson

text: Johnson oli vielä presidenttiuransa jälkeenkin kiinnostunut politiikasta, ja hän yritti vielä vuonna 1869 Yhdysvaltain senaattiin mutta jäi valitsematta. Johnsonin pyynnöistä huolimatta puolue ei asettanut häntä ehdolle vuoden 1872 edustajainhuoneen vaaliin, mutta senaattiin Johnson pääsi itsepintaisesti yrittämällä vuoden 1875 vaalissa. Ura senaatissa jäi kuitenkin lyhyeksi, sillä hän kuoli aivoinfarktiin 31. heinäkuuta samana vuonna kotonaan Carterin piirikunnassa Tennesseessä.


title: Andrew Johnson

text: Johnson on haudattu nimeään kantavalle hautausmaalle Greenevilleen yhdessä Yhdysvaltain lipun ja perustuslain kopion kanssa.


title: James Buchanan

text: James Buchanan (23. huhtikuuta 1791 Cove Gap, Pennsylvania – 1. kesäkuuta 1868 Lancaster) oli Yhdysvaltojen 15. presidentti (1857–1861).


title: James Buchanan

text: Buchanan toimi ennen presidentinvirkaansa muun muassa ulkoministerinä, senaattorina ja suurlähettiläänä. Presidenttinä hänet muistetaan epäonnistuneista yrityksistään saada rauhanomainen ratkaisu orjakysymykseen ja lopulta sisällissotaan johtaneista päätöksistään.


title: James Buchanan

text: James Buchanan syntyi 23. maaliskuuta 1791 Pennsylvanian Cove Gapissa. Hänen isänsä oli Irlannista Yhdysvaltoihin muuttanut kauppias James Buchanan vanhempi ja äitinsä Elizabeth Speer. Nuorempi James Buchanan kävi Dickinson Collegen Carlislessa Pennsylvaniassa ja alkoi tämän jälkeen opiskella lakia. Hän sai lakimiehen oikeudet vuonna 1812 ja alkoi harjoittaa ammattiaan Lancasterissa Pennsylvaniassa.


title: James Buchanan

text: Buchanan astui politiikkaan ensimmäisen kerran vuonna 1814, kun hänet valittiin Pennsylvanian lainsäädäntöelimeen federalistisen puolueen riveissä. Hän oli edustajana vuoteen 1818. Kaksi vuotta myöhemmin hänet valittiin Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen. Edustajainhuoneessa Buchanan oli aina vuoteen 1820 asti. Kun federalistipuolue samana vuonna hajosi, hän päätti liittyä demokraatteihin. Kun demokraatti Andrew Jackson valittiin Yhdysvaltojen presidentiksi vuonna 1828, hän nimitti Buchananin Yhdysvaltain Venäjän-suurlähettilääksi vuonna 1831. Seuraavan vuoden ajan Buchanan neuvotteli Venäjän kanssa maiden välisistä kauppa- ja merenkäyntisopimuksista.


title: James Buchanan

text: Palattuaan Euroopasta vuonna 1834 Buchanan valittiin Pennsylvanian edustajana Yhdysvaltain senaattiin. Hän palveli senaatissa vuoteen 1845, jolloin presidentti James K. Polk nimitti hänet ulkoministeriksi. Buchanan toimi ulkoministerinä neljä vuotta, jona aikana Yhdysvaltojen pinta-ala kasvoi yli kolmanneksella: Kalifornia, Texas ja valtaosa nykyistä maan lounaisosaa liitettiin tuolloin Unioniin. Samoihin aikoihin myös orjuuden eettisyys Yhdysvalloissa alkoi herättää keskustelua. Uusien alueiden pelättiin lisäävän orjuuden sallineiden osavaltioiden ja territorioiden määrää. Vuonna 1846 Buchanan tuki etelävaltiolaisten onnistuneita pyrkimyksiä estää Wilmot Provison voimaantulo. Laki olisi kieltänyt orjuuden kaikissa Yhdysvaltain-Meksikon sodassa vallatuilta alueilta. Myöhemmin Buchanan kuitenkin tuki Vuoden 1850 kompromissia, joka teki Kaliforniasta vapaan osavaltion, mutta antoi muille uusille alueille oikeuden päättää itse suhtautumisestaan orjuuteen.


title: James Buchanan

text: Vuonna 1853 presidentti Franklin Pierce nimitti Buchananin Yhdysvaltain Britannian-ministeriksi. Tänä aikana Buchanan auttoi luonnostelemaan niin kutsuttua Ostendin manifestin. Suunnitelman mukaan Yhdysvallat olisi vallannut Kuuban sen silloiselta emämaalta Espanjalta itselleen. Vaikka suunnitelmaa ei koskaan pantu täytäntöön, aiheutti se suurta vastarintaa orjuutta vastustaneiden keskuudessa.


title: James Buchanan

text: Vuonna 1854 presidentti Franklin Pierce hyväksyi Kansas-Nebraska Act -lakiesityksen, joka takasi Kansasille ja Nebraskalle territorioaseman, avasi ne uudisasukkaille ja antoi niille oikeuden päättää itse suhtautumisestaan orjuuteen. Tämän seurauksena alueille virtasi väkeä vain äänestämään orjuuden lopettamista tai jatkamista vastaan ja tilanne muuttui väkivaltaiseksi. Lakiesitystä tukeneelle Piercelle tämä oli suuri poliittinen tappio, eikä häntä valittu enää uudelleen demokraattien ehdokkaaksi. Sen sijaan puolue valitsi ehdokkaakseen Buchananin, joka ei ollut ottanut lakiesitykseen minkäänlaista kantaa. Varapresidenttiehdokkaaksi valittiin John Breckinridge, joka oli vain 35-vuotiaana maan kaikkien aikojen nuorin varapresidentti.


title: James Buchanan

text:
Vaaleissa Buchananin merkittävin vastaehdokas oli republikaanien John Fremont. Orjuus nousi vaaleissa pääkysymykseksi; Fremontin mielestä orjuus olisi pitänyt kieltää koko maassa, kun taas Buchananin mukaan osavaltioiden ja territorioiden tulisi itse saada määrätä suhtautumisestaan siihen. Valitsijamiesvaaleissa Buchanan voitti Fremontin äänin 174–114, kansanäänestyksessä 45,3%–33,1%.
Buchanan päätti valita kabinettiinsa ministereitä tasaisesti niin pohjois- kuin etelävaltioistakin ja toivoi orjuuskysymyksen pysyvän näin rauhallisena. Presidenttiä epäiltiin silti etelävaltioiden tukemisesta. Kaksi päivää Buchananin virkaanastujaisten jälkeen Yhdysvaltain korkein oikeus kuitenkin päätti, että Afrikasta tuodut mustat orjat eivät ole koskaan oikeutettuja Yhdysvaltain kansalaisuuteen eivätkä saa perustuslain takaamia oikeuksia. Käytännössä päätös esti liittovaltion hallitusta sallimasta orjuutta. Tämä aiheutti entistäkin suurempia erimielisyyksiä etelä- ja pohjoisvaltioiden välille. Myöhemmin Buchanan painosti pohjoisvaltiolaisia äänestämään Lecomptonin perustuslain puolesta, joka olisi sallinut orjuuden uudessa Kansasin osavaltiossa (ehdotus kuitenkin lopulta hylättiin ja Kansas liittyi Yhdysvaltoihin vapaana osavaltiona vuonna 1861). Vuonna 1858 kongressin ja presidentin välit kiristyivät edelleen, kun kongressin enemmistöön nousi orjuutta vastustanut republikaanipuolue. Tämä johti tilanteeseen, jossa republikaanit äänestivät Buchananin ehdotuksia vastaan ja Buchanan puolestaan esti kongressin päätökset veto-oikeudellaan.


title: James Buchanan

text: Lokakuussa 1859 orjuuden vastustaja John Brown yritti aloittaa mustien orjien kanssa aseellista vallankumousta Harpers Ferryssä Virginiassa. Armeija tukahdutti kansannousun, mutta välikohtaus tulehdutti pohjois- ja etelävaltioiden jo ennestään räjähdysherkkiä välejä.


title: James Buchanan

text: Buchanan ei pyrkinyt enää toiselle kaudelle presidenttinä, vaan hänen tilalleen nousi vuonna 1860 republikaanien orjuutta vastustanut Abraham Lincoln. Lincolnin vaalivoiton myötä Etelä-Carolina erosi Yhdysvalloista ja perusti Lincolnin virkaanastujaispäivänä maaliskuussa 1861 yhdessä kuuden muun osavaltion, Mississippin, Floridan, Alabaman, Georgian, Louisianan ja Texasin, kanssa Konfederaation eli etelävaltiot. Loput osavaltiot taas jäivät Unioniin eli pohjoisvaltoihin, joiden välille syttyi sisällissota kuukautta myöhemmin.


title: James Buchanan

text: Jätettyään Valkoisen talon Buchanan siirtyi viettämään eläkepäiviään Wheatlandin maatilalle Lancasteriin Pennsylvaniaan. Sisällissodassa hän tuki Unionia ja Lincolnia. Vuonna 1866 hän sai valmiiksi muistelmansa, "Mr. Buchanan’s Administration on the Eve of Rebellion" (), jossa hän puolusti presidenttinä noudattamaansa politiikkaa. Buchanan kuoli 1. kesäkuuta 1868, ja hänet haudattiin kotikaupunkinsa Woodward Hill Cemetery -hautausmaalle.


title: James Buchanan

text: Buchanan oli naimaton, edelleen ainoana Yhdysvaltain presidenteistä, ja hänen onkin usein epäilty olleen homoseksuaali. Vuonna 1819 hän meni kihloihin rikkaan virginialaisen tehtaanomistajan tyttären Ann Colemanin kanssa, mutta kihlaus purettiin myöhemmin. Buchananin on epäilty seurustelleen pitkäaikaisen asuinkumppaninsa ja Piercen lyhytaikaisen varapresidentin William Rufus Kingin kanssa. Häntä kutsuttiin usein pilkallisesti nimillä kuten ”his wife” () ja parista käytettiin nimitystä ”Siamese twins” (), joka oli tuon ajan slangisana homo- ja lesbopareille.


title: Franklin Pierce

text: Franklin Pierce (23. marraskuuta 1804 – 8. lokakuuta 1869) oli Yhdysvaltain demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi Yhdysvaltojen 14. presidenttinä vuosina 1853–1857. Ennen virkaansa presidenttinä Pierce palveli edustajainhuoneessa, senaatissa sekä prikaatikenraalina Meksikon–Yhdysvaltain sodassa. Pierce muistetaan presidenttinä erityisesti kyvyttömyydestään hoitaa Kansasissa alkaneet väkivaltaisuudet, jotka veivät maata yhä lähemmäs sisällissotaa. Myöhemmin häntä onkin pidetty yhtenä maan historian huonoimmista presidenteistä.


title: Franklin Pierce

text: Franklin Pierce syntyi 23. marraskuuta 1804 Hillsboroughissa, New Hampshiressa. Hänen isänsä oli vapaussodassa ja myöhemmin New Hampshiren kuvernöörinä ansioitunut Benjamin Pierce. Nuorempi Pierce valmistui Bowdoin Collegesta vuonna 1824 ja alkoi opiskella lakia; hän sai lakimiehen lupakirjan kolme vuotta myöhemmin. Ollessaan 24-vuotias hänet valittiin New Hampshiren lainsäädäntöelimeen ja kaksi vuotta myöhemmin hän nousi sen puheenjohtajaksi. Pierce oli puoluekannaltaan demokraatti ja silloisen presidentin Andrew Jacksonin vankka kannattaja.


title: Franklin Pierce

text:
Pierce valittiin Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen ensimmäisen kerran vuonna 1833. Seuraavana vuonna hän meni naimisiin Jane Appletonin kanssa, joka oli Piercen vanhan opinahjon Bowdoin Collegen entisen presidentin tytär. Pierce palveli edustajainhuoneessa kaksi kautta vuoteen 1837 asti ja tämän jälkeen yhden kauden senaatissa. Tänä aikana hänestä tuli suosittu poliitikko Washingtonissa. Monien etelävaltiolaisten ystävänä Pierce oli kuitenkin kärsimätön orjuutta vastustaneiden Uuden-Englannin radikaalien suhteen. Jane sairasteli usein Washingtonissa ollessaan ja tämä oli osasyy siihen, miksi Pierce lähti senaatista ja siirtyi asumaan Concordiin.
Meksikon–Yhdysvaltain sodassa (1846–1848) Pierce palveli upseerina, mutta pysyi pääsääntöisesti poissa julkisuudesta seuraavat kymmenen vuotta. Samalla hän kuitenkin ansaitsi kunnioitusta puolueeltaan muun muassa pitämällä New Hampshiren demokraatit Lewis Cassin ehdokkuuden takana vuoden 1848 presidentinvaaleissa. Vuonna 1851 Pierce asettui itse ehdolle seuraavan vuoden presidentinvaaleihin ja voitti puolueen sisäisen äänestyksen mustana hevosena. Presidentinvaaleissa hänen vastaehdokkaansa oli whig-puolueen kenraali Winfield Scott. Vaaleissa demokraatit ilmoittivat tukevansa täysin kiisteltyä vuoden 1850 kompromissia, kun taas whigien näkemykset olivat hajanaisia. Scottia vihattiin etelävaltioissa, mikä auttoi Piercen niukkaan vaalivoittoon. Scottin vaalitappio oli viimeinen pisara hajallaan olleelle Whig-puolueelle, ja puolue hajosikin kokonaan pian vaalien jälkeen. Kaksi kuukautta ennen kuin Piercen piti astua virkaansa hän kuitenkin joutui vaimonsa ja lastensa kanssa junaonnettomuuteen, jossa heidän 11-vuotias poikansa Bennie kuoli. Bennie oli parin viimeinen hengissä ollut lapsi, eikä Jane toipunut hänen kuolemastaan kunnolla koskaan.


title: Franklin Pierce

text:
Piercen astuessa presidentiksi Yhdysvalloilla meni hyvin; maan talous oli hyvässä kunnossa ja vuoden 1850 kompromissi tuntui ratkaisseen orjakysymyksen lopullisesti. Kautensa alussa Pierce ehdotti että Yhdysvallat pyrkisi laajentamaan alueitaan nopeasti. Tämä sai useat pohjoisvalloissa asuneet vihaisiksi, koska he kokivat Piercen pyrkivän lisäämään orjat sallineita osavaltioita. Piercen puheet saivat Ison-Britannian luopumaan kiinnostuksestaan Keski-Amerikkaa kohtaan ja maa yritti houkutella Espanjan myymään Kuuban siirtomaan Yhdysvalloille. Helmikuussa 1854 espanjalaiset viranomaiset kuitenkin kaappasivat Yhdysvalloille kuuluneen Black Warrior-nimisen laivan. Tämän seurauksena Piercen Espanjan, Ranskan ja Britannian ministerit sopivat salaisesta, niin kutsutusta Ostendin manifestista, jossa todettiin että mikäli Yhdysvallat katsoisi Espanjan hallitsevan Kuubaa, olisi sillä oikeus vallata se armeijan avulla. Manifesti tuli ihmisten tietoisuuteen seuraavana syksynä, ja se aiheutti useita protesteja nuorten republikaanien keskuudessa. Toinen merkittävä poliittinen saavutus samana vuonna oli kommodori Matthew Perryn solmima sopimus, joka avasi Japanin kaupankäynnin Yhdysvalloille.
Piercen presidenttikauden merkittävin tapahtumaketju kuitenkin alkoi alkuvuodesta 1854, kun senaattori Stephen Douglas julkaisi Kansas-Nebraska Act -lakiehdotuksen, joka meni läpi kongressissa Piercen tukemana. Ehdotus takasi Kansasille ja Nebraskalle territorioaseman, joka avasi alueet uudisasukkaille ja rautateiden rakentamiselle. Samalla Kansasissa kuitenkin kumottiin Missourin kompromissi vuodelta 1820, joka kielsi alueella orjuuden, ja päätösvalta orjuuden sallimisesta annettiin alueiden asukkaille. Tämä aiheutti sen, että tuhannet orjuuden kannattajat ja vastustajat (niin kutsutut "rajaräyhääjät") muuttivat Kansasiin vain äänestääkseen kansanäänestyksessä maaliskuussa 1855. Kansas ajautui lopulta taistelukentäksi orjuuden kannattajien ja vastustajien välillä. Kun Pierce viivytteli liittovaltion joukkojen lähettämistä alueelle, tilanne räjähti myös Washingtonissa; toukokuussa 1856 Etelä-Carolinan edustaja pahoinpiteli orjuutta vastustaneen senaattori Charles Sumnerin senaatissa. Piercen kyvyttömyys hoitaa tilannetta johti siihen, ettei häntä valittu enää uudestaan presidenttiehdokkaaksi vuoden 1856 vaaleissa.


title: Franklin Pierce

text: Presidenttikautensa lopussa Pierce uskoi niin vahvasti liittovaltion pieneen rooliin, että hän oli kyvytön toimimaan maan johtajana. Hänen jättäessään virkansa presidenttinä maa oli siirtynyt entistä lähemmäs sisällissotaa; seuraava presidentti James Buchanan vain pahensi tilannetta. Piercen vaimo Jane kuoli vuonna 1863 ja tämän jälkeen Pierce vetäytyi kokonaan julkisuudesta. Hän kuoli 8. lokakuuta 1869 Concordissa, New Hampshiressa. Hänet on haudattu kotikaupunkiinsa Old North Cemetery -nimiselle hautausmaalle.


title: Millard Fillmore

text: Millard Fillmore (7. tammikuuta 1800 Locke, Cayugan piirikunta, New York – 8. maaliskuuta 1874 Buffalo, New York) oli Yhdysvaltain 13. presidentti. Hän toimi ennen presidenttikauttaan pitkään edustajainhuoneessa ja nousi presidentiksi Zachary Taylorin kuoltua kesken kauden. Presidenttinä hänen merkittävimpiä tekoja olivat orjuuskysymyksen väliaikaisesti ratkaissut kompromissi sekä Yhdysvaltain talouden vahvistaminen.


title: Millard Fillmore

text: Fillmore syntyi 7. tammikuuta 1800 Cayugan piirikunnassa, New Yorkissa. Hän oli Nathaniel ja Phoebe Millard Fillmoren toiseksi vanhin lapsi ja vanhin poika. Millard Fillmore sai nuorena vain vähän muodollista koulutusta ja hän toimi villankarstaajana ennen kuin aloitti lakiopinnot. Vuonna 1823 hän sai lakimiehen lupakirjan ja kolme vuotta myöhemmin hän meni naimisiin Abigail Powersin kanssa. Pari oli rakastunut jo seitsemän vuotta aiemmin, mutta Fillmore halusi lykätä avioliittoa, kunnes sai opintonsa suoritettua.


title: Millard Fillmore

text: Fillmore aloitti poliitikonuransa vuonna 1828, kun hän liittyi vapaamuurareita vastustaneeseen Anti-Masonic-puolueeseen. Myöhemmin samana vuonna hänet valittiin New York State Assemblyyn (osavaltion alahuone), jossa hän palveli vuoteen 1831 saakka. Assemblyssä hän ystävystyi vaikutusvaltaisen Thurlow Weedin kanssa, joka myöhemmin edesauttoi hänen valintaansa Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen. Fillmore nousi edustajainhuoneeseen lopulta vuonna 1833 ja oli siellä aina vuoteen 1845 asti, poikkeuksena yhden kauden mittainen välikausi vuosina 1833–1835.


title: Millard Fillmore

text: Fillmore pyrki vuonna 1844 Weedin tukemana New Yorkin kuvernööriksi, mutta hävisi vaaleissa. Neljä vuotta myöhemmin hän pääsi mustana hevosena louisianalaisen orjanomistaja Zachary Taylorin varapresidentiksi. Taylor pyrki pian perustamaan uudet Kalifornian ja New Mexicon osavaltiot. Koska kumpikaan mahdollisista uusista osavaltioista ei todennäköisesti olisi hyväksynyt orjuutta, useat kongressiedustajat vastustivat näiden osavaltioiden perustamista.


title: Millard Fillmore

text: Alkuvuodesta 1850 senaattori Henry Clay teki kompromissiehdotuksen Kalifornian ja New Mexicon ongelman ratkaisemiseksi. Taylor vastusti ehdotusta, mutta hän kuoli yllättäen 4. heinäkuuta, ennen kuin kongressi ehti käsitellä ehdotusta. Taylorin kuoltua Fillmore nousi varapresidentin paikalta hänen tilalleen maan 13. presidentiksi. Taylorin nimittämä hallitus erosi, ja Fillmore nimitti maan ulkoministeriksi Clayn kompromissiehdotusta kannattaneen Daniel Websterin. Websterin sekä kongressiedustaja Stephen Douglasin tuella kompromissiehdotus hyväksyttiin syyskuussa 1850. Kompromissin seurauksena Kaliforniasta tuli orjuudesta vapaa osavaltio, New Mexico pysyi territoriona, Washington D.C.:ssa kiellettiin orjakauppa ja liittovaltion viranomaiset määrättiin Fugitive Slave Actin nojalla ottamaan kiinni kaikki karanneet orjat. Tämä suututti useat pohjoisvaltioissa eläneet orjuuden vastustajat.


title: Millard Fillmore

text: Clayn kompromissiehdotuksen lisäksi Fillmoren kaudella Yhdysvaltain taloutta pyrittiin kasvattamaan. Fillmore rakensi presidenttikaudellaan Yhdysvaltoihin rautatieverkostoa, paransi maan heikkoja suhteita Meksikoon ja lisäsi kaupankäyntiä Japanin kanssa. Talouskasvun lisäksi Fillmore asettui Ranskan Napoleon III:a vastaan tämän pyrkiessä valtaamaan Havaijin.


title: Millard Fillmore

text: Fillmoren presidenttikauden päätyttyä vuonna 1852 Whig-puolue nimitti puolueen uudeksi ehdokkaaksi kenraali Winfield Scottin, joka kuitenkin hävisi demokraattien Franklin Piercelle. Pian vaalien jälkeen tuli selväksi, että Fillmoren kaudella hyväksytty kompromissi ei ratkaissut orjakysymystä. Tämän seurauksena Whig-puolue hajosi ja Fillmore liittyi orjuutta vastustaneeseen republikaaniseen puolueeseen. Vuonna 1853 Fillmoren vaimo Abigail kuoli. Kolme vuotta myöhemmin hän suostui lyhytikäisen Know Nothing -puolueen presidenttiehdokkaaksi. Tultuaan vaaleissa vasta kolmanneksi Fillmore vetäytyi kokonaan politiikasta ja avioitui rikkaan lesken Caroline McIntoshin kanssa. Orjuuskiistan erilleen repimien pohjois- ja etelävaltojen välillä puhkesi vuonna 1861 sisällissota, jonka jälkeen Fillmore kuitenkin ryhtyi vastustamaan republikaani Abraham Lincolnin politiikkaa ja kannatti Lincolnin haastajaa, kenraali George McClellania.


title: Millard Fillmore

text: Fillmore kuoli 8. maaliskuuta 1874 aivohalvaukseen Buffalossa. Hänet muistetaan parhaiten siitä, että hänen suhtautumisensa orjuuteen oli epävarma eikä hän onnistunut ratkaisemaan orjakysymystä.


title: Zachary Taylor

text: Zachary Taylor (24. marraskuuta 1784 Orangen piirikunta, Virginia – 9. heinäkuuta 1850 Washington D.C.) oli Yhdysvaltain 12. presidentti vuosina 1849–1850. Hän oli ennen presidenttikauttaan Yhdysvaltain armeijan kenraali intiaanisodissa ja Meksikon–Yhdysvaltain sodassa. Presidenttinä hänen merkittävin saavutuksensa oli orjuuden vastustaminen. Taylor kuoli kesken presidenttikauden sairastuttuaan gastroenteriittiin.


title: Zachary Taylor

text: Zachary Taylor syntyi 24. marraskuuta 1784 Orangen piirikunnassa, Virginiassa. Hänen vanhempansa, Richard ja Sarah Dabney Strother Taylor, olivat merkittäviä tupakanviljelijöitä. Taylor vietti lapsuutensa vanhempiensa tupakkaviljelmillä lähellä Louisvilleä, Kentuckyssä. Hän sai alkeellisen koulutuksen, johon kuului muun muassa maanviljelyä, ratsastusta ja musketin käyttöä.


title: Zachary Taylor

text: Taylor lähti kodistaan vuonna 1808 päästyään luutnantiksi armeijaan. Kaksi vuotta myöhemmin hän meni naimisiin Margaret Mackall Smithin kanssa. Pari sai yhteensä kuusi lasta, joista tunnettuja ovat etelävaltioiden kenraali Richard sekä etelävaltioiden presidentin Jefferson Davisin vaimo Sarah. Mentyään naimisiin hän perusti noin 800 hehtaarin maatilan lähelle Baton Rougea, Louisianassa. Useiden muiden etelävaltioiden maatilojen tapaan myös Taylor käytti maatilallaan orjia, joita oli noin 80.


title: Zachary Taylor

text: Vuoden 1812 sodan aikoihin Taylor soti intiaaneja vastaan maan länsirajalla. Hän sai johdettavakseen oman sotilasjoukkonsa Black Hawk -sodassa vuonna 1832 ja jatkoi johtotehtävissä myös toisessa seminolisodassa Floridassa vuosina 1837–1840. Kun Yhdysvallat ajautui sotaan Meksikon kanssa vuonna 1846, hänet ylennettiin prikaatikenraaliksi. Taylor voitti nopeasti Palo Alton ja Resaca de la Palman taistelut. Voittojen myötä Yhdysvaltain presidentti James Knox Polk ylensi hänet kenraalimajuriksi.


title: Zachary Taylor

text: Kenraalinakin Taylor oli aina valmis osallistumaan taisteluihin rivimiestensä kanssa ja sai tästä lempinimen "Old Rough and Ready". Resaca de la Palman taistelun jälkeen Taylor johti miehensä Rio Grande -joen yli ja valtasi linnoitetun Monterreyn kaupungin syyskuussa 1846. Vallattuaan kaupungin Taylor solmi kahdeksanviikkoisen aselevon meksikolaisten kanssa vastoin presidentti Polkin määräystä. Polk esti aselevon ja määräsi Taylorin luovuttamaan parhaat joukkonsa kenraali Winfield Scottille ja perääntymään tämän jälkeen Pohjois-Meksikoon. Helmikuussa 1847 Taylor kuitenkin, vastoin Polkin määräystä, marssitti joukkonsa etelään ja löi kolme kertaa suuremman meksikolaisarmeijan Buena Vistan taistelussa. Taylor voitti taistelun hyvän tykistönsä avulla.


title: Zachary Taylor

text: Meksikon–Yhdysvaltain sota päättyi Guadalupe Hidalgon rauhaan alkuvuodesta 1848. Sodan jälkeen Taylor ilmoittautui Whig-puolueen presidenttikandidaatiksi vain kuusi viikkoa ennen puolueen sisäisiä vaaleja. Hän voitti vaalit, ja hänestä tuli näin puolueen presidenttiehdokas. Muut ehdokkaat olivat demokraattien Lewis Cass ja Free Soil -puolueen Martin Van Buren. Taylorin kunniakas sotilasura toi hänelle ääniä pohjoisista osavaltioista, ja hänen myönteinen kantansa orjuuteen taas eteläisistä osavaltioista.


title: Zachary Taylor

text: Taylorin ensimmäinen merkittävä ongelma presidenttinä oli orjuus sekä erityisesti sen leviäminen uusiin läntisiin territorioihin. Uusi orjuutta vastustava Free Soil -puolue lisäsi etelävaltioiden pelkoa siitä, että orjuutta vastustaneiden määrä lisääntyisi kongressissa ja orjuus kiellettäisiin. Samoihin aikoihin alkanut kultaryntäys toi Kaliforniaan nopeasti uusia asukkaita ja lisäsi painetta luoda alueesta virallinen osavaltio. Vaikka Taylor omisti itsekin useita orjia, hän alkoi vastustaa uusien orjuuden sallivien osavaltioiden perustamista. Tämän takia hän halusi luoda Kaliforniasta ja New Mexicosta välittömästi Yhdysvaltain osavaltiot. Useat orjuutta kannattaneet kongressiedustajat vastustivat Taylorin ehdotusta rajusti, sillä kumpikaan tulevista osavaltioista ei olisi todennäköisesti hyväksynyt orjuutta.


title: Zachary Taylor

text: Helmikuussa 1850 osa eteläisistä osavaltioista uhkasi Yhdysvalloista eroamisella, jos orjuutta vastustavien osavaltioiden määrää lisättäisiin. Tästä suuttuneena Taylor ilmoitti, että hän johtaisi tarvittaessa henkilökohtaisesti armeijaa niitä osavaltioita vastaan, jotka rikkoisivat liittovaltion lakeja tai yrittäisivät erota siitä. Taylor oli yhä vastahakoisempi rauhoittelemaan eteläisiä orjanomistajia. Taylor vastusti Henry Clayn kompromissiehdotusta, jossa Kalifornia olisi saanut osavaltioaseman ja Washingtonin orjakauppa olisi kielletty, mutta samalla orjuutta kannattaneille New Mexicolle ja Utahille myönnettäisiin territorioasema.


title: Zachary Taylor

text: Taylor osallistui 4. heinäkuuta 1850 Washington Monumentilla järjestettyyn seremoniaan, jonka aikana hän söi vain raakoja vihanneksia, kirsikoita ja maitoa. Seuraavana päivänä Taylorille tuli vakavia vatsakramppeja, ja hän kuoli akuuttiin gastroenteriittiin 9. heinäkuuta. Erään salaliittoteorian mukaan Taylorin ruoka olisi ollut myrkytettyä, mutta teoria todistettiin vääräksi, kun hänen jäännöksensä nostettiin haudasta vuonna 1991.


title: Zachary Taylor

text: Taylorin kuoltua hänen seuraajakseen nousi varapresidentti Millard Fillmore, joka oli Tayloriä huomattavasti myötämielisempi orjuudelle. Fillmoren tuella Henry Clayn kompromissiehdotus hyväksyttiin vain pari kuukautta Taylorin kuoleman jälkeen. Kompromissin hyväksyminen vaikutti Yhdysvaltain sisällissodan syttymiseen vuonna 1861.


title: James Knox Polk

text: James Knox Polk (2. marraskuuta 1795 Mecklenburgin piirikunta, Pohjois-Carolina – 15. kesäkuuta 1849 Nashville, Tennessee) oli Yhdysvaltain 11. presidentti vuosina 1845–1849. Hän toimi ennen presidentiksi nousuaan Tennesseen ja Yhdysvaltain edustajainhuoneissa ja Tennesseen kuvernöörinä. Hän voitti Henry Clayn vuoden 1844 presidentinvaaleissa mustana hevosena.


title: James Knox Polk

text: Presidenttinä Polk leikkasi tulliveroja, uudisti maan pankkijärjestelmän, sopi Ison-Britannian kanssa käydyn rajariidan varmistaen näin Oregonin territorion turvallisuuden ja aloitti sodan Meksikon kanssa liittäen näin Kalifornian ja New Mexicon Yhdysvaltoihin.


title: James Knox Polk

text: Polkin skotlantilais-irlantilaissukuiset isovanhemmat muuttivat Yhdysvaltain Pennsylvaniaan 1720-luvulla. James Knox Polk syntyi 2. marraskuuta 1795 Mecklenburgissa, Pohjois-Carolinassa. Hän oli perheensä kymmenestä lapsesta vanhin. Polkin ollessa noin 10-vuotias hän muutti perheensä kanssa erämaahan Columbiaan, Tennesseehen. Columbiassa Polkin isä Samuel Polk ryhtyi maanomistajaksi ja liikemieheksi. Samuel Polk omisti tuhansia hehtaareja maata ja myös kymmeniä orjia.


title: James Knox Polk

text: James Polk sairasteli nuorena usein, ja hänelle jouduttiin tekemään urolitiaasin takia vaativa leikkaus. Koska kipu- tai unilääkkeitä ei ollut vielä keksitty, hän sai "lääkkeeksi" vain konjakkia. Polk meni opiskelemaan Pohjois-Carolinan yliopistoon vuonna 1816 ja valmistui hyvillä arvosanoilla vuonna 1818. Valmistumisensa jälkeen hän ryhtyi opiskelemaan lakia arvostetun lakimies Felix Grundyn alaisuudessa. Polk sai lakimiehen oikeudet kaksi vuotta myöhemmin, jolloin hän avasi oman lakiopistonsa Columbiaan. Polk siirtyi politiikkaan vuonna 1823, kun hänet valittiin Tennesseen edustajainhuoneeseen. Seuraavana vuonna hän tuki Andrew Jacksonia tämän presidenttikampanjassa. Samana vuonna hän meni vielä naimisiin rikkaan perheen tyttären, hyvin koulutetun Sarah Childressin kanssa. Childress oli Polkia huomattavasti sosiaalisempi, mikä edisti Polkin myöhempää uraa politiikassa. Pari ei saanut koskaan yhteisiä lapsia.


title: James Knox Polk

text: Vuonna 1825 Polk valittiin Tennesseen edustajana Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen, missä hän palveli seitsemän kauden ajan. Edustajainhuoneessa Polk kannatti demokraattien, erityisesti Andrew Jacksonin, poliittisia näkemyksiä osavaltioiden oikeuksien lisäämisestä ja kansallisen pankin lopettamisesta. Polk sai näkemyksistään lempinimen "Young Hickory" (), joka viittasi Jacksonin lempinimeen "Old Hickory" (). Jacksonin myötävaikutuksella Polk valittiin kongressin puhemieheksi 1835.


title: James Knox Polk

text: Polk jätti Yhdysvaltain kongressin vuonna 1839, kun hänet valittiin Tennesseen kuvernööriksi. Kuvernöörinä hän pyrki ajamaan osavaltiossa läpi pankkiuudistuksia, jotka kuitenkin kaatuivat maan silloiseen heikkoon taloustilanteeseen. Polkia ja Jacksonia vastustanut Whig-puolue syytti taloustilanteesta demokraatteja, eikä Polkia valittu enää uudelle kaudelle vuonna 1841. Hän yritti kuvernööriksi vielä uudelleen neljä vuotta myöhemmin, mutta hävisi ja vetäytyi hetkellisesti politiikasta.


title: James Knox Polk

text: Polk nousi yllättäen demokraattien presidenttiehdokkaaksi vuoden 1844 vaaleissa, kun hänet äänestettiin talouslamasta kärsineen Martin Van Burenin tilalle puolueen ehdokkaaksi. Merkittävimpiä syitä Van Burenin yllättävään tappioon olivat muun muassa hänen "vanhaksi" kutsuttu politiikkansa sekä Texasin liittymisen vastustaminen. Polkin rinnalle varapresidenttiehdokkaaksi valittiin pennsylvanialainen George M. Dallas. Vaaleissa heidän merkittävin vastustajansa oli Whig-puolueen Henry Clay. Whig-puolueen ehdokkaat ajoivat presidentin valtaoikeuksien kaventamista ja orjuuden kieltämistä, kun taas demokraatit pyrkivät liittämään Texasin Yhdysvaltoihin ja sallimaan orjuuden.


title: James Knox Polk

text: Vaikka Polk oli istunut pitkään kongressissa, hän oli vielä melko tuntematon. Whigit yrittivät käyttää tätä hyväksi vaalimainoksellaan "Who is James K. Polk?" () Kampanjan aikana Clay alkoi vastustaa Texasin jäsenyyttä ja yritti samalla kalastella uuden orjuuden vastaisen Liberty-puolueen ääniä esittämällä olevansa orjuuden vahva vastustaja. Yritys ei ollut kovinkaan vakuuttava, koska Clay käytti itse samaan aikaan orjia maatiloillaan. Samalla orjuutta avoimesti kannattanut Polk lupasi toimia presidenttinä vain yhden kauden ajan ja vallata kauden aikana Isolta-Britannialta 42° ja 54°40′ leveyspiirien välisen alueen (nykyiset Oregon, Idaho ja osa Washingtonista). Kampanjoinnin aikana whigit haukkuivat Polkia ”slaveocracyn” (englannin sanoista "slavery" ’orjuus’ ja "democracy" ’demokratia’) eli Etelän orjanomistajien käskyläiseksi, kun taas demokraatit väittivät Clayn rikkoneen järjestelmällisesti jokaista kymmenestä käskystä ja toivat erityisesti esiin tämän yhteydet ilotyttöihin Washingtonissa.


title: James Knox Polk

text: Kansanäänestyksessä Polk voitti Clayn mustana hevosena vain noin 40 000 äänen erolla (1 338 464 – 1 300 097) ja sai noin 49,5 prosenttia kaikista äänistä. Valitsijamiesvaalit Polk voitti huomattavasti selkeämmin ja sai 170 ääntä Clayn jäädessä 105:een.


title: James Knox Polk

text:
James Knox Polk nousi Yhdysvaltojen presidentiksi 49-vuotiaana, nuorimpana siihen mennessä. Hän asetti presidenttikaudelleen neljä kunnianhimoista tavoitetta: tullimaksujen leikkaaminen, riippumattoman valtiovarainministeriön uudelleenluominen, Oregonin territorion suojelu ja Kalifornian sekä New Mexicon valtaaminen Meksikolta. Polk saavutti kaikki tavoitteensa.
Vuonna 1845 Yhdysvallat hyväksyi Texasin 28. osavaltiokseen. Vaikka Texas oli eronnut Meksikosta jo vuonna 1836, Yhdysvaltojen päätös heikensi merkittävästi maan suhteita Meksikoon. Myöhemmin Yhdysvallat lähetti joukkoja turvaamaan maiden välistä kiistanalaista rajaa ja kärjisti näin riitaa edelleen. Tämä johti lopulta vuonna 1846 syttyneeseen Meksikon–Yhdysvaltain sotaan. Sotaa vastustaneet pitivät sotaa vain tekosyynä saada lisää orjuutta sallineita osavaltioita Unioniin. Yhdysvallat voitti sodan vuonna 1848. Rauhansopimuksessa Meksiko luopui kaikista vaatimuksistaan Texasia kohtaan ja luovutti nykyiset Kalifornian, Arizonan, Nevadan, New Mexicon ja Utahin osavaltiot muodostavan alueen. Uudet alueet lisäsivät mahdollisten etelävaltioiden määrää ja olivat myöhemmin osasyynä Yhdysvaltain sisällissodan alkamiselle. Sodan jälkeen Polk yritti hetken aikaa neuvotella Espanjan kanssa Kuuban ostamisesta, mutta espanjalaiset eivät olleet kiinnostuneita ehdotuksesta.


title: James Knox Polk

text: Vuonna 1846 Polk määräsi valtiovarainministeri Robert J. Walkerin pohtimaan tullimaksujen vähentämistä. Polk halusi vähentää tullimaksuja, mutta samalla suojella paikallista tuotantoa. Walkerin tekemän tutkimuksen mukaan tullimaksuja tulisi vähentää huomattavasti enemmän kuin Polk oli ajatellut, ja näin myös toimittiin. Polkin seuraava merkittävä talousuudistus oli Independent Treasury Actin hyväksyminen; laki siirsi liittovaltion rahat Andrew Jacksonin lopettamalta kansalliselta pankilta yksityisille ja osavaltioiden hallitsemille pankeille.


title: James Knox Polk

text: Polk oli vaalikampanjassaan luvannut valloittaa 42° ja 54°40' leveyspiirien välisen alueen Isolta-Britannialta. Presidenttinä hän ei kuitenkaan halunnut ryhtyä kalliiseen sotaan brittien kanssa vaan ryhtyi neuvottelemaan alueiden luovutuksesta. Polk uhkasi ryhtyvänsä sotaan, mikäli sopimusta ei syntyisi, ja sai näin Britannialta nykyiset Oregonin, Idahon ja Washingtonin osavaltiot sekä osan Montanasta ja Wyomingista. Muita Polkin presidenttikauden merkittäviä saavutuksia olivat muun muassa Iowan ja Wisconsinin liittäminen Yhdysvaltoihin.


title: James Knox Polk

text: Jätettyään Valkoisen talon vuonna 1849 Polk piti lupauksensa eikä pyrkinyt enää toiselle kaudelle. Hän muutti viettämään eläkepäiviään hiljattain ostamalleen kotitilalleen Polk Placeen, Nashvilleen. Presidenttikauden aiheuttama stressi sekä mahdollisesti kolera olivat kuitenkin heikentäneet Polkin terveyttä ja hän kuoli 15. kesäkuuta samana vuonna. Polk testamenttasi valtaosan omaisuudestaan vaimolleen mutta halusi vapauttaa orjansa tämän kuoleman jälkeen. Polk haudattiin kotitilalleen, mistä jäännökset siirrettiin vuonna 1893 Tennessee Capitoliin.


title: James Knox Polk

text: Polk meni naimisiin Sarah Childressin kanssa 1. tammikuuta 1824 Murfreesborossa, Tennesseessä. Pari ei saanut koskaan yhteisiä lapsia. Polk keskittyi politiikkaan eikä hänellä ollut aikaa luoda juurikaan ystävyyssuhteita; Polkin kerrotaan kerran jopa esittäytyneen "Washingtonin eniten töitä tekevänä miehenä".


title: James Knox Polk

text: Polkin vanhemmat kasvattivat poikansa presbyteriaaniksi mutta eivät koskaan kastaneet häntä. 28-vuotiaana Polk tutustui uskonnollisella leirillä metodisteihin ja kääntyi myöhemmin itsekin metodistiksi. Kääntymisestään huolimatta hän halusi kunnioittaa vanhempiaan ja vaimoaan, joka myös oli presbyteriaani, ja osallistui presbyteriaanien toimituksiin heidän kanssaan. Muulloin hän kävi metodistikirkossa. Hän otti metodistikasteen lopulta vastaan kuolinvuoteellaan pastori John B. McFerriniltä.


title: James Knox Polk

text: Nykyisin Polkin katsotaan onnistuneen presidenttinä suhteellisen hyvin. Presidentti Harry S. Truman kuvaili häntä: "James K. Polk, loistava presidentti. Hän kertoi, mitä hän aikoi tehdä, ja myös teki niin." Hänen mukaansa on nimetty lukuisia piirikuntia ja kaupunkeja, ainakin kaksi Yhdysvaltain laivaston alusta (USS James K. Polk ja USS President Polk) sekä tehty ainakin kolme postimerkkiä: 11 sentin merkki Presidential Series -sarjassa (1938), 22 sentin merkki AMERIPEX -sarjassa (1986) sekä itsenäisenä 32 sentin juhlamerkki (1995, syntymästä 200 vuotta).


title: John Tyler

text: John Tyler (29. maaliskuuta 1790 – 18. tammikuuta 1862) oli Yhdysvaltain kymmenes presidentti vuosina 1841–1845. Hän oli ensimmäinen varapresidentin asemasta edeltäjänsä kuoleman myötä presidentiksi noussut.


title: John Tyler

text: John Tyler valittiin alun perin Yhdysvaltain varapresidentiksi vuonna 1841, mutta maan tuolloinen presidentti William Henry Harrison kuoli pian virkaanastujaisten jälkeen ja Tyler nousi presidentiksi. Tylerin merkittävimpiä saavutuksia presidenttinä olivat toisen seminolisodan lopettaminen, kiinalaisten satamien avaaminen yhdysvaltalaisille kauppalaivoille sekä Texasin ja Floridan liittäminen Yhdysvaltoihin. Hän oli myös presidentti Harry S. Trumanin isosetä.


title: John Tyler

text: John Tyler syntyi vanhempiensa Greenway-nimisellä maatilalla Charles Cityn piirikunnassa Virginiassa. Hänen vanhempansa olivat Mary Armistead (1761–1797) ja maanviljelijänä sekä poliitikkona toiminut John Tyler, Sr. (1747–1813). Nuorempi John Tyler valmistui The College of William & Mary -nimisestä collegesta vuonna 1807. Tämän jälkeen Tyler alkoi opiskella lakia yksityisten ohjaajien johdolla. Tyler aloitti poliittisen uransa vuonna 1811, kun hänet valittiin Virginian lainsäädäntöelimeen. Tyler toimi virassa aina vuoteen 1816 asti.


title: John Tyler

text: Tyler oli 23-vuotias, kun hän meni 1813 naimisiin virginialaisen Letitia Christianin kanssa. Hänet valittiin 1817 Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen. Hän kuului Thomas Jeffersonin ja James Madisonin perustamaan demokraattis-republikaaniseen puolueeseen. Hän halusi Madisonin ja Jeffersonin tapaan osavaltioille laajat itsemääräämisoikeudet ja vastusti liittovaltion päätösvallan lisäämistä. Tyler luopui edustajainhuoneen jäsenyydestä vuonna 1821, ja kaksi vuotta myöhemmin hänet valittiin uudelleen Virginian lainsäädäntöelimeen, jossa hän oli vuoteen 1825 asti, jolloin hänet valittiin Virginian kuvernööriksi.


title: John Tyler

text: Vuonna 1827 Tyler valittiin Virginian edustajana senaattiin. Senaatissa hän riitaantui lähes yksinvaltiaan tapaan hallinneen presidentti Andrew Jacksonin (demokraatti) kanssa. Vuonna 1834 Jackson käytti veto-oikeuttaan ja esti Yhdysvaltain kongressin päätöksen kansallisen pankin elvytyksestä. Senaatti, Tyler mukaan lukien, arvosteli Jacksonin päätöstä voimakkaasti. Tyler erosi senaatista 1836 ja liittyi Jacksonia vastustaneeseen Whig-puolueeseen.


title: John Tyler

text: Whig-puolue nimitti vuonna 1840 presidenttiehdokkaakseen William Henry Harrisonin ja varapresidenttiehdokkaaksi Tylerin. Harrisonin vastaehdokas oli demokraattien Martin Van Buren, joka kuitenkin hävisi vaalit selvästi, koska hän ei ollut presidenttinä kyennyt muutamaa vuotta aiemmin hoitamaan Yhdysvaltain ensimmäistä talouslamaa. Harrison astui virkaan 4. maaliskuuta 1841. Hän kuitenkin sairastui keuhkokuumeeseen, ja kuukauden kuluttua hän kuoli. Tylerin nousu varapresidentin paikalta presidentiksi aiheutti hämmenystä, sillä Harrison oli ensimmäinen virassa kuollut presidentti, eikä perustuslaki määritellyt selvästi mitä tehdä, kun presidentti kuolee kesken kauden. Se määriteltiin tarkemmin vasta perustuslain 25. lisäyksessä vuonna 1967. Epäselvyyksistä huolimatta Tyler siirtyi Valkoiseen taloon kaksi päivää Harrisonin kuoleman jälkeen, 6. huhtikuuta 1841. Tyler sai tapahtumista lempinimen ”His Accidency” ("accidency" ’sattuma’).


title: John Tyler

text: Vaikka Tyler edusti Valkoisessa talossa virallisesti Whig-puoluetta, hän ajautui pian puolueen kanssa erimielisyyksiin. Kun hän käytti veto-oikeutta uuden kansallisen pankin perustamisen estämiseksi, yhtä lukuun ottamatta kaikki ministerit erosivat. Vaikka Tyler toimi presidenttikautensa lähes kokonaan ilman puolueensa tukea, hän sai aikaan useita tärkeitä sopimuksia. Vuonna 1841 hän sai viedyksi läpi "Pre-Emption Act" -nimisen lain, joka antoi lännessä asuneille siirtolaisille mahdollisuuden lunastaa julkista maata valtiolta. 1842 Tyler onnistui lopettamaan Floridassa käydyn toisen seminolisodan. Kaksi vuotta myöhemmin hän solmi Wanghian rauhan Kiinan kanssa ja näin yhdysvaltalaiset kauppalaivat saivat pääsyn Kiinan satamiin. Maaliskuussa 1845 Tyler vahvisti Texasin kanssa tehdyn sopimuksen, jonka perusteella Texas liittyi liittovaltioon saman vuoden joulukuussa 29. osavaltiona. Viimeisenä virkapäivänään Tyler allekirjoitti Floridan kanssa sopimuksen, jolla siitä tuli Yhdysvaltain 27. osavaltio.


title: John Tyler

text: Tyler pyrki presidenttikautensa lopussa vielä toiselle kaudella ilman puoluetta mutta hävisi demokraattien ehdokkaalle James Polkille, joka nousi maan 11. presidentiksi. Jätettyään Valkoisen talon Tyler siirtyi viettämään eläkepäiviään "Sherwood Forest" -nimiselle maatilalleen James Riverin varrelle Virginiaan. Tyler oli nimennyt maatilansa Robin Hoodin tarinoissa esiintyneen Sherwoodin metsän mukaan, koska piti itseään Robin Hoodin tapaan "poliittisena lainsuojattomana". Tyler vietti hiljaiseloa maatilalla yhdessä toisen vaimonsa Julia Gardinerin ja perheensä kanssa vuoteen 1861 asti. Tuolloin hänet kutsuttiin Washingtonissa pidettyyn rauhankonferenssiin, jossa pyrittiin estämään sisällissota. Konferenssi ei onnistunut tehtävässään, ja sisällissota puhkesi myöhemmin samana vuonna. Tylerin kotiosavaltio kuului Konfederaatioon, ja hänet valittiin Konfederaation uuteen edustajainhuoneeseen. Hän ei kuitenkaan ehtinyt astua virkaan, sillä hän kuoli pian valintansa jälkeen, 18. tammikuuta 1862. Sisällissodan takia maan virallinen Unionissa sijainnut hallitus ei esittänyt suruvalitteluaan Tylerin kuoleman johdosta. Tyler on haudattu Hollywood Cemetery -nimiselle hautausmaalle Richmondiin, Virginiaan.


title: William Henry Harrison

text: William Henry Harrison (9. helmikuuta 1773 – 4. huhtikuuta 1841) oli Yhdysvaltain yhdeksäs presidentti. Harrisonin presidenttikausi kesti vain kuukauden ennen hänen kuolemaansa vuonna 1841. Ennen lyhyttä presidenttikauttaan Harrison toimi Yhdysvaltain armeijassa eri sotilasjoukkojen komentajana sodissa intiaaneja ja brittejä vastaan. Poliitikkona Harrison toimi Indianan territorion kuvernöörinä, edustajainhuoneen ja senaatin jäsenenä sekä Yhdysvaltain ja Kolumbian välisenä ministerinä.


title: William Henry Harrison

text: William Henry Harrison syntyi 9. helmikuuta 1773 Virginiassa hänen perheensä Berkeley-nimisellä maatilalla lähellä Richmondia. Harrisonin isä oli Benjamin Harrison V, yksi Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksen allekirjoittajista ja Virginian silloinen kuvernööri. William Henry Harrison kävi koulunsa Hampden–Sydney Collegessa, josta hän siirtyi Pennsylvanian yliopistoon opiskelemaan lääketiedettä. Harrison opiskeli yliopistossa vuoteen 1791, jolloin hän liittyi armeijaan.


title: William Henry Harrison

text: Harrison osallistui armeijassa useisiin yhteenottoihin Ison-Britannian joukkojen kanssa, ja niistä merkittävin oli yhdysvaltalaisten voittama Fallen Timbersin taistelu vuonna 1794. Taistelun jälkeen Harrison ylennettiin kapteeniksi ja hänet nimitettiin Ohiossa sijainneen Fort Washingtonin linnakkeen komentajaksi. Vuonna 1795 Harrison meni naimisiin Anna Tuthill Symmesin kanssa. Symmesin varakas isä vastusti avioliittoa Harrisonin sotilasuran takia, ja siitä syystä Harrison ja Anna Symes karkasivat naimisiin. Pari sai yhteensä kymmenen lasta. Yksi Harrisonin lapsista oli John Scott Harrison, josta tuli myöhemmin kongressiedustaja. Johnin pojasta Benjamin Harrisonista taas tuli Yhdysvaltain 23. presidentti.


title: William Henry Harrison

text:
Kun Harrison erosi armeijasta vuonna 1798, Yhdysvaltain presidentti John Adams nimitti hänet Luoteisterritorion (, alueeseen kuuluivat nykyiset osavaltiot Indiana, Illinois, Michigan, Ohio, Wisconsin ja osa Minnesotaa) ministeriksi. Seuraavana vuonna Harrisonista tuli territorion ensimmäinen edustaja Yhdysvaltain kongressissa.
Vuonna 1800 Yhdysvaltain pienensi Luoteisterritoriota leikkaamalla siitä Indianan territorion () alueen. Harrison nimitettiin territorion ensimmäiseksi kuvernööriksi. Uuden territorion kuvernöörinä Harrison alkoi neuvotella intiaanien kanssa näiden asuinalueiden luovuttamisesta yhdysvaltalaisille. Harrison onnistui solmimaan intiaanien kanssa sopimuksen, jonka perusteella intiaanit luopuivat miljoonien hehtaarien kokoisista alueistaan territorion alueella. Osa intiaaneista ei kuitenkaan ollut tyytyväisiä epärehellisinä pitämiinsä maakauppoihin. Tämän takia Harrison joutui kutsumaan Yhdysvaltain armeijan poistamaan intiaanit vanhoilta asuinalueeltaan. Yksi sopimuksia vastustaneista intiaaneista oli shawnee-intiaanien päällikkö Tecumseh. Tecumsehin intiaanijoukot ajautuivat Tippecanoen taisteluun marraskuussa 1811. Vaikka Yhdysvaltain joukot kärsivätkin huomattavia tappioita, he onnistuivat lyömään Tecumsehin joukot ja Harrisonia juhlittiin suurena sotilasjohtajana.


title: William Henry Harrison

text: Oltuaan useita vuosia Indianan territorion kuvernöörinä Harrison liittyi takaisin armeijaan taistellakseen brittejä ja näiden kanssa liittoutuneita intiaaneja vastaan vuoden 1812 sodassa. Harrisonista tehtiin prikaatikenraali ja hänet nimitettiin Luoteisterritorion sotajoukkojen komentajaksi. Harrisonin merkittävimpiä saavutuksia armeijan johdossa oli Thamesin taistelun voitto vuonna 1813 lähellä nykyistä Ontarion aluetta. Intiaanipäällikkö Tecumseh kuoli taistelun aikan, eikä Harrison enää tehnyt yhtäkään vakavaa rauhansopimusta alueen intiaanien kanssa.


title: William Henry Harrison

text: Sodan päätyttyä vuonna 1814 Harrison erosi uudelleen armeijasta kenraalimajurina ja muutti perheensä kanssa asumaan North Bendiin, Ohioon. Kaksi vuotta myöhemmin, 1816, hänet valittiin Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen ja vuonna 1819 Yhdysvaltain senaattiin. Harrison erosi senaatista vuonna 1826, ja hänet nimitettiin Yhdysvaltain ja muutamaa vuotta aiemmin itsenäistyneen Kolumbian suhteita hoitavaksi ministeriksi.


title: William Henry Harrison

text: Vuonna 1836 Harrison asettui Whig-puolueen ehdokkaana presidentinvaaleihin. Hän kuitenkin hävisi vaalit demokraattien Martin Van Burenille. Neljä vuotta myöhemmin hän asettui uudelleen ehdolle Whig-puolueen riveissä toista kautta hakenutta Martin Van Burenia vastaan. Harrisonin vastustajat haukkuivat yli 60-vuotiasta Harrisonia liian vanhaksi presidentiksi. Harrisonin kannattajat taas antoivat Harrisonista kuvan keskiverto-amerikkalaisena, joka ajoi intiaanit pois Yhdysvalloista. Harrison voitti vaalit lopulta selvästi, pitkälti Van Burenin edellisellä kaudella Yhdysvaltoja koetelleen talouslaman takia.


title: William Henry Harrison

text: Harrison astui virkaansa Yhdysvaltojen kaikkien aikojen vanhimpana presidenttinä 4. maaliskuuta 1841. Virkaanastujaisten huonosta säästä huolimatta hän ei suostunut pukemaan päälleen takkia tai hattua. Kuukauden kuluttua virkaanastujaisista hän kuoli keuhkokuumeeseen. Harrisonin kuoltua Yhdysvaltain väliaikaiseksi presidentiksi nimitettiin silloinen varapresidentti John Tyler, joka sai tapahtuman johdosta lempinimen "His Accidency" (). Harrisonin vaimo sai kongressilta miehensä kuoleman johdosta 25 000 dollarin kertakorvauksen (presidentin silloinen vuosipalkka) sekä ilmaisen postituksen kaikille kirjeilleen.


title: William Henry Harrison

text: Harrison ja hänen vaimonsa on haudattu William Henry Harrison Tomb State Memorial -nimiseen hautakappeliin heidän kotitilalleen North Bendiin, Ohioon.


title: Martin Van Buren

text: Martin Van Buren (5. joulukuuta 1782 Kinderhook, New York – 24. heinäkuuta 1862 Kinderhook, New York) oli Yhdysvaltain kahdeksas presidentti vuosina 1837–1841. Ennen presidenttikauttaan Van Buren toimi vähän aikaa New Yorkin osavaltion kuvernöörinä, senaattorina ja varapresidenttinä. Hänen presidenttikaudellaan Yhdysvallat kärsi maan historian pahimmasta finanssikriisista sekä intiaaneja vastaan käydystä toisesta seminolisodasta.


title: Martin Van Buren

text: Martin Van Buren syntyi 5. joulukuuta 1782 Kinderhookissa, New Yorkin osavaltiossa. Hänen vanhempansa olivat hollantilaista syntyperää, hänen isänsä, Abraham Van Buren, toimi Kinderhookissa ravintolanpitäjänä ja maanviljelijänä. Perheeseen kuului kuusi lasta, joista kolme oli Abrahamin vaimon Marian edellisestä avioliitosta. Vaikka Van Burenit eivät olleet varakkaita, heillä oli kuusi orjaa.


title: Martin Van Buren

text: Martin Van Buren sai perusopetuksensa kotikylänsä pienessä koulussa. Van Buren ei mennyt lainkaan collegeen, mutta vuonna 1796 hän pääsi isänsä suhteiden ansiosta lakimiehen oppipojaksi. Van Buren sai vuonna 1803 oikeuden toimia lakimiehenä New Yorkin osavaltiossa ja hän avasi oman asianajotoimistonsa. Neljä vuotta myöhemmin hän meni naimisiin serkkunsa Hannah Hoesin kanssa. Pari asettui asumaan pieneen Hudsonin kylään noin 15 kilometrin päähän Kinderhookista, jossa Van Buren jatkoi opintoja. Pari sai yhteensä neljä lasta. Hannah Hoes kuitenkin kuoli jo vuonna 1819 tuberkuloosiin, eikä Van Buren mennyt koskaan uusiin naimisiin.


title: Martin Van Buren

text: Nuorena Van Buren kannatti Yhdysvaltain kolmannen presidentin Thomas Jeffersonin näkemyksiä siitä, että osavaltioille tulisi antaa laaja itsemääräämisoikeus. Van Buren oli saanut kerättyä tarpeeksi rahaa lakimiesurallaan asettuakseen vuonna 1812 ehdolle New Yorkin osavaltion senaattiin. Hän voittikin vaalit saaden noin puoli prosenttia enemmän ääniä kuin federalistien vastaehdokas. Senaatissa van Buren onnistui muodostamaan "Bucktails" -nimisen ryhmän, joka vastusti federalisteja sekä New Yorkin silloista kuvernööriä DeWitt Clintonia. Van Buren toimi senaattorina kaksi kautta vuoteen 1820 asti. Vuonna 1815 hänet valittiin osavaltion korkeaan "attorney general" -virkaan, jossa hän toimi kahden kauden ajan vuoteen 1819 saakka.


title: Martin Van Buren

text: Vuonna 1821 hän asettui ehdolle Yhdysvaltain senaattiin demokraattis-republikaanisen puolueen ehdokkaana. Van Buren voitti vaalit, pääsi senaatin talouskomiteaan ja toimi senaatissa "Albany Regency" -nimisen vaikutusvaltaisen poliittisen ryhmittymän johtajana. Kun John Quincy Adams voitti Andrew Jacksonin vuoden 1824 vaaleissa, Van Buren alkoi ryhmänsä kanssa tukea Jacksonia. Yhteistyö edisti uuden demokraattisen puolueen syntymistä.


title: Martin Van Buren

text: Van Buren jätti Yhdysvaltain senaatin vuonna 1828 ja voitti New Yorkin kuvernöörin vaalit. Samana vuonna järjestetyissä presidentinvaaleissa hän tuki uudelleen ehdolle asettunutta Jacksonia yhdessä muiden demokraattien kanssa. Jackson valittiinkin Yhdysvaltain seitsemänneksi presidentiksi, ja kun hän nimitti Van Burenin ulkoministeriksi, tämä jätti virkansa kuvernöörinä muutaman viikon jälkeen. Jacksonin kabinetti kärsi Van Burenin ulkoministerikauden aikaan sisäisistä konflikteista ja kabinetin jäsenet olivat jakautuneet kahteen ryhmittymään, joista toista johti Van Buren ja toista varapresidentti John C. Calhoun. Kabinetin jäsenet olivat niin pahasti riidoissa keskenään, että Jackson ryhtyi lopulta hyödyntämään enemmän epävirallista "keittiökabinettia" (johon Van Buren kuului) kuin todellista kabinettiaan. Keväällä 1831 Van Buren ja John Eaton erosivat kabinetista, jotta Jackson voisi hajottaa lopunkin kabinetin ja täyttää sen kokonaan uudelleen.


title: Martin Van Buren

text: Elokuussa 1831 Van Buren nimitettiin Yhdysvaltain suurlähettilääksi Lontooseen, jonne hän matkusti kuukautta myöhemmin. Van Buren vietti kuitenkin Lontoossa vain puoli vuotta, koska tammikuussa 1832 Yhdysvaltain senaatti päätti yhden äänen erolla olla vahvistamatta Van Burenin nimitystä Yhdysvaltain Englannin suurlähettilääksi. Samana vuonna demokraattinen puolue kuitenkin nimitti hänet puolueensa varapresidenttiehdokkaaksi presidentinvaaleihin Andrew Jacksonin pariksi. Jackson voitti vaalit ja Van Burenista tuli näin Yhdysvaltain uusi varapresidentti.


title: Martin Van Buren

text: Van Burenin varapresidenttikauden merkittävin kysymys oli kysymys siitä, pitäisikö Yhdysvaltain kansallista pankkia elvyttää vai ei. Pankki oli pahoissa talousvaikeuksissa, mutta kongressi päätti tukea sitä. Sekä presidentti Jackson että Van Buren vastustivat pankin elvytystä. Jackson käytti lopulta veto-oikeuttaan estääkseen pankin elvyttämisen ja heikensi sen asemaa vetämällä liittovaltion rahoja ulos pankista. Jacksonin toiminta aiheutti "pankkisotana" tunnetun poliittisen myrskyn, jossa Jackson ja Van Buren ottivat voimakkaasti yhteen senaattori Henry Clayn ja kansallisen pankin johtajan Nicholas Biddlen kanssa.


title: Martin Van Buren

text:
Nimitettiin virkoihinsa jo Van Burenin edeltäjän Andrew Jacksonin kaudella, mutta he jatkoivat virassaan vielä Van Burenin kauden aikaan.
Jacksonin suostuttelun jälkeen Van Buren asettui demokraattien ehdokkaaksi vuoden 1836 presidentinvaaleihin. Merkittävin vastaehdokas vaaleissa oli Whig-puolueen William Henry Harrison. Whig-puolue asetti vaaleihin ehdolle kuitenkin yhteensä kolme ehdokasta. Strategian tarkoituksena oli viedä Van Burenin äänet koko maasta: Harrisonilla oli vahva kannatus lännessä, Daniel Websterillä Uudessa Englannissa ja Hugh L. Whitella etelässä. Van Buren kuitenkin sai paljon ääniä myös Whig-puolueen ehdokkaiden alueilta ja voitti vaalit ylivoimaisesti: toiseksi jäänyt Harrison sai noin 200 000 ääntä ja 97 valitsijamiesääntä vähemmän kuin Van Buren.


title: Martin Van Buren

text: Van Buren nimitti yhtä lukuun ottamatta kaikki Jacksonin kauden ministerit takaisin virkoihinsa. Yhdysvallat ajautui kuitenkin jo Van Burenin kauden alussa finanssikriisiin. Laman taustalla olivat Englannin talouden heikentyneen taloustilanteen heijastuminen englantilaisten pankkien toimintaan Yhdysvalloissa ja yhdysvaltalaisten pankkien liiallinen lainojen myöntäminen ennen lamaa. Lisäksi kriisiä edesauttoi Van Burenin edeltäjän Andrew Jacksonin ajama tiukka rahapolitiikka, jonka aikana muun muassa kiellettiin liittovaltion maiden myyminen paperirahaa vastaan ja maksuvälineinä hyväksyttiin vain kulta ja hopea. Kriisin aikana noin 40 % Yhdysvaltain tuolloisista pankeista kaatui.


title: Martin Van Buren

text: Van Buren yritti ratkaista finanssikriisin jatkamalla Andrew Jacksonin tiukkaa rahapolitiikkaa. Van Buren onnistui kovasta vastustuksesta huolimatta ajamaan Yhdysvaltain kongressissa läpi ideansa uudesta riippumattomasta virastosta, joka huolehtisi liittovaltion varojen käyttämisestä. Van Buren uskoi, että riippumattoman viraston perustaminen lopettaisi liittovaltion rahojen myöntämisen huonosti hallinnoiduille osavaltionpankeille ja rauhoittaisi näin taloustilannetta. Riippumattoman viraston perustaminen jakoi Yhdysvaltain kongressissa rankasti mielipiteitä ja jopa monet demokraatit vastustivat sitä.


title: Martin Van Buren

text: Van Burenin kaudella ongelmia aiheutti myös kanadalainen separatistiliike, joka vaati itsenäisyyttä Isosta-Britanniasta. Kun yhdysvaltalainen separatisteja tukenut laiva yritti kuljettaa aseita ja tarvikkeita Niagara-joen poikki Kanadaan, briteille lojaalit kanadalaisjoukot valtasivat laivan ja sytyttivät sen tuleen. Yksi Yhdysvaltojen kansalainen sai surmansa, ja kostoksi yhdysvaltalaiset polttivat yhden brittien laivoista. Van Buren ei kuitenkaan halunnut uutta sotaa Yhdysvaltojen ja Ison-Britannian välille, vaan lähetti kenraali Winfield Scottin neuvottelemaan rauhanomaisesta ratkaisusta. Yhdysvallat ilmoitti olevansa puolueeton Kanadan itsenäisyyskysymyksessä, ja tilanne rauhoittui lopulta itsestään.


title: Martin Van Buren

text: Loppuvuodesta 1838 yhdysvaltalaisia siirtolaisia alkoi asettua Mainen ja Kanadan välissä sijaitsevalle maa-alueelle, jonka hallinnasta Iso-Britannia ja Yhdysvallat kiistelivät. Britit alkoivat häätää alueelle siirtyneitä siirtolaisia ja myös vangitsivat osan heistä, minkä vuoksi Van Buren määräsi Yhdysvaltain armeijan alueelle valvomaan tilannetta. Samalla hän kutsui Britannian ministerin Washingtoniin neuvottelemaan tilanteen hoitamisesta rauhallisesti. Maat pääsivät sopuun ja allekirjoittivat vuonna 1842 Webster–Ashburtonin rauhan.


title: Martin Van Buren

text: Finanssikriisin ja Ison-Britannian kanssa käytyjen konfliktien lisäksi Yhdysvallat kärsi Van Burenin presidenttikauden aikana myös pitkäksi venyneestä ja kalliiksi tulleesta toisesta seminolisodasta, jota käytiin intiaaneja vastaan Floridassa.


title: Martin Van Buren

text: Van Buren asettui ehdolle vielä toiselle kaudelle Yhdysvaltain presidentinvaaleissa vuonna 1840 mutta hävisi Whig-puolueen William Henry Harrisonille. Harrisonin kannattajat pitivät häntä sotasankarina ja antoivat Van Burenille liikanimen "Martin Van Ruin" (ruin = tuhota). Vaikka Van Buren sai kansanäänestyksessä vain vajaat 150 000 ääntä vähemmän kuin Harrison, hän hävisi valitsijamiesvaaleissa lukemin 234–60. Van Buren yritti demokraattien presidenttiehdokkaaksi vielä vuonna 1844 mutta hävisi ehdokkuuden Texasin ja Oregonin Yhdysvaltoihin liittämistä kannattaneelle James K. Polkille. Vuonna 1848 Van Buren perusti yhdessä muiden orjuutta vastustaneiden poliitikkojen kanssa "Free Soil" -nimisen puolueen, jonka riveissä hän pyrki presidentiksi vielä samana vuonna. Hän sai kuitenkin vain alle 10 % äänistä ja hävisi vaalit Whig-puolueen Zachary Taylorille.


title: Martin Van Buren

text: Vaalit hävittyään Van Buren palasi kotitilalleen Kinderhookiin. Hän liittyi takaisin demokraattiseen puolueeseen vuonna 1852, mutta vastusti edelleen voimakkaasti orjuutta. Eläkepäivillään Van Buren kirjoitti omaelämäkerran, joka on myöhemmin antanut arvokasta tietoa tuon ajan politiikasta. Kesällä 1862 Van Buren alkoi kärsiä pahasta astmasta, joka heikensi hänen terveyttään ratkaisevasti. Van Buren kuoli sydämen vajaatoimintaan aamuyöstä 24. heinäkuuta 1862, noin vuosi Yhdysvaltain sisällissodan alkamisen jälkeen. Hänet on haudattu Kinderhookin hautausmaalle.


title: Martin Van Buren

text: Martin Van Burenilla oli neljä sisarusta: Derike (1777–1865), Hannah (1780–tuntematon), Lawrence (1786–1868) ja Abraham (1788–1836). Lisäksi hänellä oli äitinsä edellisestä avioliitosta yksi sisarpuoli sekä kaksi velipuolta. Näistä vain yhden, James Isaac Van Alenin (1776–1870), henkilöllisyys on tiedossa. 21. helmikuuta 1807 Van Buren meni naimisiin vuotta nuoremman Hannah Hoesin kanssa. He saivat yhteensä neljä lasta: Abrahamin (1807–1873), Johnin (1810–1866), Martinin (1812–1855) ja Smith Thompsonin (1817–1876). Van Burenin ja Hoesin avioliitosta ei tiedetä paljoakaan, sillä Van Buren ei juurikaan puhunut yksityiselämästään. Van Bureniin perehtynyt historiantutkija Donald Cole on kuitenkin arvioinut, että heidän liittonsa oli onnellinen.


title: Martin Van Buren

text: Martin Van Buren kuului hollannin reformoituun kirkkoon. Hän oli Yhdysvaltain ensimmäinen presidentti, joka oli syntynyt Yhdysvaltain kansalaisena.


title: Martin Van Buren

text: Van Buren alkoi iän myötä vastustaa yhä enemmän orjatyövoiman lisäämistä Yhdysvalloissa. Tämä oli myös yksi syy siihen, miksi hän vastusti Texasin liittämistä Yhdysvaltoihin: se olisi lisännyt orjuuden sallineiden territorioiden määrää ja samalla lisännyt riskiä joutua sotaan Meksikon kanssa. Van Burenin vastustuksesta huolimatta Texas liitettiin Yhdysvaltoihin muutamaa vuotta myöhemmin. Kuten Van Buren oli ennakoinut, se lisäsi orjuutta kannattaneiden etelävaltioiden määrää ja johti sotaan Yhdysvaltojen ja Meksikon välille.


title: Martin Van Buren

text: Vaikka Van Buren onnistuikin pitämään Yhdysvallat poissa sodasta Ison-Britannian kanssa, hän menetti silti poliittisen uskottavuutensa talouskriisin takia. Talouslaman ravistellessa maata Van Burenin diplomaattinen sovittelevuus lähinnä ärsytti Mainessa ja New Yorkissa asuneita, jotka olisivat toivoneet häneltä tiukempaa asennetta.


title: Martin Van Buren

text: Van Buren esiintyi ensimmäisen kerran yhdysvaltalaisessa postimerkissä vuonna 1938, kun häntä esittävä kahdeksan sentin postimerkki julkaistiin. Lisäksi Van Burenin mukaan on nimetty kaksi Yhdysvaltain laivaston alusta: 1800-luvulla toiminut kuunari "USS Van Buren" sekä toisessa maailmansodassa palvellut, Tacoma-luokan samanniminen fregatti.


title: Andrew Jackson

text: Andrew Jackson (15. maaliskuuta 1767 Waxhaws, Etelä- tai Pohjois-Carolina – 8. kesäkuuta 1845 Nashville, Tennessee) oli Yhdysvaltain seitsemäs presidentti vuosina 1829–1837. Puoluekannaltaan hän oli republikaani (nyk. demokraatti).


title: Andrew Jackson

text: Andrew Jackson johti joukkoja vuoden 1812 sodassa, creek-sodassa sekä ensimmäisessä seminolisodassa ja hänet tunnettiin laajalti sotasankarina. Hän hyödynsi mainettaan presidentinvaalikampanjoissaan. Presidenttinä Jackson käytti yksinvaltiasmaista hallitsija-asemaa, josta hän saikin liikanimen "Kuningas Andrew I". Jacksonin merkittävimpiä ratkaisuja presidenttinä oli Etelä-Carolinassa syntyneen konfliktin ratkaiseminen sekä Yhdysvaltain kansallisen pankin elvyttämisen estäminen.


title: Andrew Jackson

text: Andrew Jackson syntyi 15. maaliskuuta 1767 Waxhawsissa, Etelä- ja Pohjois-Carolinan rajalla. Ei ole tarkkaa tietoa siitä kumman osavaltion puolella Jackson syntyi. Kumpikin Carolina sanoo hänen syntyneen heidän puolellaan, mutta Jacksonin itsensä mukaan hän syntyi Etelä-Carolinassa. Hänen vanhempansa olivat sukujuuriltaan irlantilaisia. Vuosina 1780-1781 britit valtasivat Etelä-Carolinan. Jacksonin äiti ja kaksi hänen veljeään kuoli valtauksessa, mikä jätti Jacksonille elinikäisen vihan Britanniaa kohtaan.


title: Andrew Jackson

text: Nuorena Jackson opiskeli lakia ja lähti vuonna 1787 Tennesseehen, josta tuli myöhemmin yksi Yhdysvaltain osavaltioista. Jackson meni Nashville-nimiseen uudisasukaskaupunkiin, jossa hän toimi lakimiehenä. 1790-luvulla Jackson meni naimisiin Rachel Robardsin kanssa. Robards oli eronnut edellisestä miehestään, rikkaasta Lewis Robardsista, mikä oli tuohon aikaan paheksuttavaa. Pari ei koskaan saanut omia lapsia, mutta he kasvattivat adoptiolapsen nimeltä Andrew Jackson Junior. Naimisiinmenon jälkeen Andrew Jackson alkoi säästää rahaa, jotta hän saisi ostettua itselleen kartanon. Lopulta Jackson saikin ostettua itselleen oman "Hermitage"-nimisen kartanon läheltä Nashvilleä. Useiden muiden tuon ajan kartanonomistajien tapaan myös Jackson käytti hyväkseen orjatyövoimaa.


title: Andrew Jackson

text: Tennessee liitettiin Yhdysvaltoihin 1. heinäkuuta 1796, ja Jackson alkoi suunnitella uuden osavaltion perustuslakia. Myöhemmin samana vuonna hänestä tuli myös Tennesseen ensimmäinen Yhdysvaltain edustajainhuoneen edustaja. Jackson kieltäytyi asettumasta ehdolle seuraavissa vaaleissa 1797 ja palasi kotitilalleen maaliskuussa. Hänet kuitenkin valittiin lähes heti Yhdysvaltain senaattiin. Jackson erosi senaatista vuotta myöhemmin, ja hänet valittiin Tennesseen ylioikeuden tuomariksi. Myöhemmin hänet valittiin Tennesseen asevoimien ylipäälliköksi.


title: Andrew Jackson

text: Andrew Jackson osallistui useisiin kaksintaisteluihin, moniin niistä ainakin nimellisesti puolustaakseen vaimonsa Rachel Jacksonin kunniaa. Kaksintaistelussa 30. toukokuuta 1806 Charles Dickinson ampui ensin Jacksonia kylkeen, minkä jälkeen Jackson ampui kuolettavan laukauksen. Dickinson oli ainoa mies, jonka Jackson surmasi kaksintaisteluissa.


title: Andrew Jackson

text: Kun vuoden 1812 sota syttyi, kenraaliksi ylennetty Jackson aloitti viiden kuukauden mittaisen sotaretken brittien liittolaisia Creek-intiaaneja vastaan. Sotaretki päättyi Jacksonin voittamaan Horseshoe Bendin taisteluun maaliskuussa 1814. Tammikuussa 1815 Jacksonin joukot löivät britit New Orleansin taistelussa. Vaikka sodan lopettanut Gentin rauhansopimus oli solmittu jo joulukuussa, pidettiin Jacksonia Yhdysvalloissa suurena sotasankarina.


title: Andrew Jackson

text: Vuonna 1817 Jackson määräsi hyökkäyksen Espanjalle kuuluneeseen Floridaan. Espanjan hallitus kuitenkin kritisoi valloituksia voimakkaasti, ja osa Yhdysvaltain hallituksestakin ryhtyi vastustamaan sotaretkeä. Osa hallituksesta, tuolloinen ulkoministeri John Quincy Adams mukaan lukien, kuitenkin kannatti edelleen Floridan valtaamista. Vaikka sotaretki keskeytettiinkin, se nopeutti Espanjan halua myydä Florida Yhdysvalloille. Adams ja James Monroe ostivat alueen lopulta Yhdysvalloille vuonna 1821.


title: Andrew Jackson

text: Jacksonin sotamenestyksen ansiosta hänet äänestettiin vuonna 1824 Yhdysvaltain senaattiin. Samana vuonna hän myös yritti presidentiksi, ja voittikin kansanäänestyksen, muttei saanut valitsijamiesten enemmistöä taakseen. Vaalit olivat erikoiset sikäli, että Federalistinen puolue oli kuihtunut pois, joten kaikki viisi ehdokasta olivat republikaaneja (ei nykyinen republikaanipuolue, vaan nykyisen demokraattipuolueen edeltäjä). Ratkaisu meni perustuslain mukaisesti edustajainhuoneelle, jossa jokaisella osavaltiolla oli käytössään yksi ääni. Osavaltioiden edustajat äänestivät keskenään siitä, kuka ehdokkaista sai äänen. Puhemies Clay, itsekin ehdokas, asettui tukemaan John Quincy Adamsia. Adams voitti äänestyksen selvästi, ja Jacksonin kannattajat syyttivät häntä lahjonnasta. Jackson itse erosi senaatista vastalauseena tuloksille.


title: Andrew Jackson

text: Seuraavan neljän vuoden ajan Jacksonin tukijoukot pitivät huolen siitä, etteivät äänestäjät päässeet unohtamaan Adamsin ”konnankoukkuja”. Jackson esiintyi kainostelematta kansanvallan ja tavallisen kansan puolesta taistelijana, olihan hän saanut äänten enemmistön puolelleen. Vuoden 1828 vaaleissa Jacksonin joukot eivät jättäneet mitään sattuman varaan. Vaalikampanja oli vaalikiertueineen, mainoslauseineen ja -julisteineen ensimmäinen nykyaikaisena pidetty presidentinvaalikampanja. Jacksonin vastustajat väänsivät hänen nimestään pilanimen "Jackass" (”Aasi”), mutta Jackson käänsi senkin edukseen ja omaksui aasin osaksi kampanjansa kuvastoa. Myöhemmin aasista tuli koko demokraattipuolueen tunnus.


title: Andrew Jackson

text: Vuoden 1828 vaaleissa kumpaakin osapuolta mustamaalattiin normaalia enemmän. Jacksonin kannattajat syyttivät Adamsia edelleen edellisten vaalien manipuloinnista, ja Adamsin kannattajat puolestaan syyttivät Jacksonia laittomasta avioliitosta. Jacksonin vaimo Rachel ei ollut eronnut laillisesti miehestään, kun hän oli mennyt naimisiin Jacksonin kanssa. Intohimoinen kampanjointi pani kansan liikkeille. Ensimmäistä kertaa sitten kenraali Washingtonin ehdolla oli todellinen kansansankari. Äänensä kävi antamassa peräti nelinkertainen määrä äänestäjiä edellisiin vaaleihin verrattuna, ensimmäistä kertaa yli miljoona amerikkalaista. Kenraali Jackson sai 56 % äänistä. Rachel Jackson kuoli pian vaalien jälkeen, ja Jackson valitsi hänen sijaisekseen ensimmäiseksi naiseksi veljentyttärensä Emily Donelsonin.


title: Andrew Jackson

text: Jackson oli Yhdysvaltojen ensimmäinen presidentti, joka tuli maan silloisen länsirajan (Tennessee) luota. Tämä oli käännepiste Yhdysvaltain politiikassa: Jacksonin virkakaudella politiikan keskipiste siirtyi lännemmäs. Samalla myös poliittiset puolueet muuttuivat. Entisen demokraattis-republikaanisen puolueen tilalle syntynyt demokraattinen puolue tuki Jacksonia, ja federalistisesta puolueesta Whig-puolueeksi muuttunut puolue vastusti häntä. Jackson teki selväksi, että hän oli maan ylin johtaja eikä alistunut kongressin päätöksiin. Whig-puolue vastusti Jacksonin kantaa yksinvaltiudesta rankasti ja käyttikin tästä pilkkaavasti nimeä "Kuningas Andrew I".


title: Andrew Jackson

text: Asettuessaan uudelleen ehdolle vuonna 1832 Jacksonin vastaehdokkaaksi nimettiin demokraattis-republikaanien Henry Clay. Vaalien tärkeimmäksi kysymykseksi nousi pahasti velkaantunut ja Yhdysvaltain hallituksen tukema kansallinen pankki. Clay kannatti pankin elvyttämistä, kun Jackson puolestaan sanoi sen olevan ”rahvaiden vihollinen”. Vaikka silloinen edustajainhuoneen edustaja Clay sai kongressin hyväksynnän pankin elvyttämiselle, Jackson käytti veto-oikeuttaan ja esti elvytyksen. Siitä huolimatta Jackson voitti vaalit selvästi.


title: Andrew Jackson

text: Jacksonin toisen kauden ensimmäinen suuri ongelma oli Etelä-Carolinan halu olla maksamatta korkeita veroja liittovaltiolle. Vuonna 1832 Yhdysvaltain kongressi oli jo valmis alentamaan verotusta konfliktin välttämiseksi, mutta Jackson päätti uhata Etelä-Carolinaa liittovaltion armeijalla, mikäli tämä ei maksaisi veroja. Väkivallan uhka sai Carolinan perääntymään verovaatimuksistaan ja Jacksonia kehuttiin kriisin välttämisestä.


title: Andrew Jackson

text: Samoihin aikoihin Etelä-Carolinan uhkaavan konfliktin kanssa Georgian osavaltio valloitti cherokee-intiaaneilta valtavia maa-alueita, jotka liittovaltio oli näille taannut. Intiaaneja vastaan aiemmin taistellut Jackson ei kuitenkaan välittänyt tilanteesta, ja intiaanit valittivat Georgian toiminnasta Yhdysvaltain korkeimpaan oikeuteen, jonka mukaan Georgialla ei ollut oikeutta intiaanien alueisiin. Vuonna 1835 cherokeet sopivat vaihtavansa asuinalueensa uuteen alueeseen Arkansas'n territoriosta. Uudelleensijoitus kuitenkin vaati tuhansien intiaanien hengen.


title: Andrew Jackson

text: Jacksonin presidenttikaudet muistetaan vahvasti presidenttivetoisesta politiikasta ja myös intiaanien kaltoin kohtelusta. Maakeinottelu yleistyi, vaikka Jackson koetti sitä hillitä. Jacksonin onnistui maksaa valtion velka kokonaan pois korkeilla tulleilla ja valtion maata myymällä. Hänen kaudellaan valtion budjetit olivat vahvasti ylijäämäisiä. Jätettyään toisen kautensa presidenttinä Jackson vetäytyi kotitilalleen Hermitageen, jossa hän kuoli 8. kesäkuuta 1845.


title: Andrew Jackson

text: Jacksonin kunniaksi on painettu useita postimerkkejä, joista ensimmäinen ilmestyi kuitenkin vasta 18 vuotta hänen kuolemansa jälkeen vuonna 1863. Ensimmäiset Jacksonia esittäneet postimerkit olivat mustavalkoisia kahden sentin merkkejä, jotka saivat lempinimen "Black Jack" (). Lisäksi Jackson on ikuistettu 20 dollarin seteliin, yhden dollarin kolikkoon ja lukuisiin patsaisiin. Jacksonin mukaan on nimetty muun muassa Jackson Square New Orleansissa sekä Yhdysvaltain armeijan koulutuskeskus "Fort Jackson" Etelä-Carolinassa. Donald Trump pitää Jacksonia suurena inspiraation lähteenä ja hän pitää muotokuvaa Jacksonista Oval Officen seinällä.


title: John Quincy Adams

text: John Quincy Adams (11. heinäkuuta 1767 – 23. helmikuuta 1848) oli Yhdysvaltain 6. presidentti (1825–1829) ja Yhdysvaltain toisen presidentin John Adamsin poika.


title: John Quincy Adams

text: John Quincy Adamsin saavutukset presidenttinä jäivät laihoiksi, koska häntä syytettiin vaaleissa lahjonnasta eikä kongressi tämän takia tukenut häntä. Tästä huolimatta Adams sai muun muassa läpi ehdotuksensa Erien kanavan valmistamisesta, minkä ansiosta Suurilta järviltä saatiin vesiyhteys Yhdysvaltain itärannikolle.


title: John Quincy Adams

text: John Quincy Adams syntyi 11. heinäkuuta 1767 Braintreessä (nykyinen Quincy), Massachusettsissa. Hän oli vanhempiensa John ja Abigail Adamsin toinen lapsi. Ollessaan seitsemänvuotias John Quincy Adams katseli yhdessä äitinsä kanssa läheiseltä mäeltä, kun britit ja amerikkalaiset kävivät verisen taistelun lähellä perheen kotitilaa. Kaksi vuotta myöhemmin hän lähti diplomaattitehtäväänsä suorittaneen isänsä mukana Ranskaan. Euroopassa ollessaan John Quincy Adams opiskeli eurooppalaisissa yliopistoissa ja oppi puhumaan seitsemää kieltä, joista ranskaa ja hollantia sujuvasti. Vuonna 1782 Adams käväisi nopeasti Suomessa matkallaan Pietarista Haagiin ollen näin ensimmäinen Suomessa käynyt Yhdysvaltain presidentti. Hän palasi Massachusettsiin vuonna 1785 ja meni Harvard Collegeen opiskelemaan lakia kahdeksi vuodeksi.


title: John Quincy Adams

text: Nuorena lakimiehenä Adams alkoi kirjoittaa silloisen presidentin George Washingtonin eristäytymispolitiikkaa puolustavia kirjeitä; Washington oli presidenttikaudellaan halunnut pitää Yhdysvallat erillään Ison-Britannian ja Ranskan välisestä sodasta. Vuonna 1794 Washington nimitti Adamsin Alankomaiden suhteita hoitavaksi ministeriksi. Kun Adamsin isä John Adams nousi presidentiksi vuonna 1796, hän nimitti poikansa Preussin (nykyinen Saksa) asioitava hoitavaksi ministeriksi. John Quincy Adams meni Eurooppaan, jossa tapasi Louisa Catherine Johnsonin, jonka kanssa hän myöhemmin meni naimisiin. Pari sai kolme lasta jotka kaikki kuolivat ennen Adamsia itseään.


title: John Quincy Adams

text: Kun John Adams hävisi vuoden 1800 presidentinvaalit Thomas Jeffersonille, John Quincy Adams kutsuttiin takaisin Bostoniin seuraavana vuonna. Adams aloitti uudelleen lakiopiskelunsa. Vuonna 1802 hänet valittiin Massachusettsin senaattiin ja seuraavana vuonna Yhdysvaltain senaattiin. Adams oli isänsä tapaan pitkään federalisti, mutta vastusti myöhemmin useita puolueen linjauksia. Federalistien johtoon nousi hänen isänsä vihollinen Alexander Hamilton, jonka takia Adams jätti senaatin paikkansa samana vuonna ja palasi Harvardiin, jossa hän opiskeli professoriksi.


title: John Quincy Adams

text: Vuonna 1809 presidentiksi noussut James Madison pyysi Adamsia lähtemään suurlähettilääksi Venäjälle. Ollessaan Pietarissa Adams huomasi Ranskan silloisen hallitsijan Napoleonin halun valloittaa Venäjä. Samalla kuitenkin Yhdysvallat ja Iso-Britannia olivat ajautuneet omaan sotaansa. Vuonna 1814 Madison pyysi Adamsia lähtemään Belgiaan solmimaan Gentin rauhan, joka lopetti sotatoimet maiden välillä. Tämän jälkeen Adams siirtyi isänsä tapaan Isoon-Britanniaan hoitamaan Yhdysvaltojen suhteita maahan. Myös Adamsin oma lapsi Charles Francis Adams hoiti tätä virkaa myöhemmin.


title: John Quincy Adams

text: Vuonna 1817 Madison nimitti Adamsin Yhdysvaltain ulkoministeriksi. Ulkoministerinä Adams muun muassa neuvotteli Oregonin ostamisesta brittien kanssa ja osti Floridan osavaltion Espanjalta. Lisäksi hän loi yhdessä James Monroen kanssa Monroen oppi -nimisen doktriinin vuonna 1823.


title: John Quincy Adams

text: Vuonna 1824 Adams asettui ehdolle presidentinvaaleissa yhdessä kahden muun ministerin, John C. Calhounin ja William H. Crawfordin, senaatin puhemiehen Henry Clayn ja kenraali Andrew Jacksonin kanssa. Koska kukaan ehdokkaista ei saanut tarvittavaa äänimäärää vaaleilla, valinta siirtyi edustajainhuoneelle, jossa olivat ehdokkaina kolme suosituinta ehdokasta: Adams, Jackson ja Crawford. Edustajainhuoneessa jokaisella osavaltiolla oli käytössään yksi ääni, jonka saaja valittiin osavaltion edustajien kesken pidetyllä äänestyksellä. Adams sai noin 54 prosenttia osavaltioiden äänistä ja voitti vaalit. Jacksonin kannattajat syyttivät Adamsia lahjonnasta.


title: John Quincy Adams

text: Heti presidenttikautensa alussa Adams sai huomata Jacksonin kannattajien vihaisuuden kongrenssissa. Adams olisi halunnut luoda Interstate-tieverkoston, parantaa kanavien toimintaa ja luoda kansallisia yliopistoja. Useimmat Adamsin yrityksistä kaatuivat Jacksonin kannattajien vastustukseen kongressissa. Vaikka Adamsin saavutukset presidenttinä jäivätkin vähäisiksi, hän sai rakennettua muun muassa tärkeän Erien kanavan, joka yhdisti suuret järvet itärannikolle.


title: John Quincy Adams

text: Adams yritti vielä vuonna 1828 toiselle presidenttikaudelle, mutta lahjontaepäilyjen takia hän hävisi selvästi Jacksonille. Adams palasi Massachusettsiin, mutta hänet valittiin jo vuonna 1830 takaisin edustajainhuoneeseen, jossa hän oli aina kuolemaansa saakka. Adams sai tuolloin myös lempinimen "Old Man Eloquent" (vapaasti suomennettuna "vanha mies vaikuttava") pyrkimyksistään puolustaa sananvapautta ja yliopistokoulutusta.


title: John Quincy Adams

text: Adams kuoli 23. helmikuuta 1848 saatuaan kolmannen aivoinfarktin.


title: James Monroe

text: James Monroe (28. huhtikuuta 1758 Westmorelandin piirikunta, Virginia – 4. heinäkuuta 1831) oli Yhdysvaltain viides presidentti.


title: James Monroe

text: Monroen suurimpia saavutuksia olivat Louisianan ostaminen Napoleonilta vuonna 1803 sekä presidenttikautensa aikana Mississippin, Illinoisin, Alabaman, Missourin ja Mainen osavaltioiden liittäminen Yhdysvaltoihin. Lisäksi Monroe loi oman Monroen oppi -nimellä tunnetun doktriinin, jonka mukaan Yhdysvallat ei sekaannu Euroopan asioihin kunhan Eurooppa ei koske Yhdysvaltoihin.


title: James Monroe

text: James Monroe syntyi 28. huhtikuuta 1758 Westmorelandin piirikunnassa, Virginiassa Spence Monroelle (1727-74) ja Elizabeth Jones Monroelle (1730-74). James Monroe meni 16-vuotiaana "College of William and Mary in Williamsburgh" -nimiseen collegeen vuonna 1774.


title: James Monroe

text: Monroe lopetti opiskelunsa collegessa jo kahta vuotta myöhemmin liittyäkseen siirtokuntien armeijaan taistelemaan brittejä vastaan Yhdysvaltain vapaussodassa. Madison osallistui taisteluihin New Yorkissa, New Jerseyssä ja Pennsylvaniassa ennen haavoittumistaan Trentonissa. Tämän jälkeen Madison toimi kenraali George Washingtonin armeijassa. Samoihin aikoihin Monroe tutuistui Thomas Jeffersoniin, josta tuli myöhemmin Virginian kuvernööri ja Yhdysvaltain kolmas presidentti. Vuonna 1780 Monroe alkoi opiskella lakia Jeffersonin alaisuudessa.


title: James Monroe

text: Vapaussodan päätyttyä Monroe siirtyi politiikkaan. Vuonna 1782 hänet valittiin Virginian hallitukseen () ja seuraavana vuonna Virginian edustajana Konfederaation kongressiin (nykyinen Yhdysvaltain kongressi). Vuonna 1786 Monroe meni naimisiin Elizabeth Kortrightin (1768-1830) kanssa. Kortright kuului newyorkilaiseen porvaristosukuun. Pari sai yhteensä kolme lasta: Elizan (1786), James Spencen (1799, kuoli jo 1800) ja Maria Hesterin (1803).


title: James Monroe

text: Kongressissa Monroe tuki aluksi James Madisonin pyrkimystä luoda Yhdysvalloille perustuslakia. Monroe ei kuitenkaan ollut tyytyväinen perustuslain lopulliseen muotoon, sillä hänen mielestään se antoi Yhdysvaltain hallitukselle liikaa valtaa eikä tukenut tarpeeksi yksilönvapautta. Tästä huolimatta perustuslaki ratifioitiin vuonna 1789.


title: James Monroe

text: Vuonna 1790 Monroe valittiin Yhdysvaltain senaattiin Virginian edustajana. Senaattorina Monroe vastusti federalistien ja erityisesti Alexander Hamiltonin yrityksiä antaa hallitukselle entistä enemmän päätösvaltaa. Vuonna 1792 Monroe päättikin liittyä Madisonin ja Jeffersonin perustamaan demokraattis-republikaaniseen puolueeseen.


title: James Monroe

text: Vuonna 1794 Yhdysvaltain presidentiksi noussut George Washington nimitti Monroen Yhdysvaltain ja Ranskan suhteita hoitavaksi ministeriksi. Samaan aikaan Ranska kävi sotaa Isoa-Britanniaa vastaan. Monroe sai aluksi parannettua Yhdysvaltojen ja Ranskan suhteita, mutta suhteet huononivat jälleen, kun Yhdysvaltain korkeimman oikeuden puheenjohtaja John Jay teki niin kutsutun "Jayn sopimuksen" Ison-Britannian kanssa marraskuussa 1794. Suhteiden huonontumisen takia Washington joutui vapauttamaan Monroen tehtävistän vuonna 1796.


title: James Monroe

text: Monroe palasi politiikkaan vuonna 1799, kun hänet valittiin Virginian kuvernööriksi. Monroe ehti olla virassaan kolme vuotta, ennen kuin presidentiksi noussut Thomas Jefferson pyysi häntä neuvottelemaan Ranskan kanssa New Orleansin ostamisesta. Kun Monroe alkoi neuvotella Ranskan johtajan Napoleonin kanssa kaupungin ostamisesta, kävi selväksi, että Napoleon halusi eroon myös Lousianan alueesta. Koska Monroella ei ollut aikaa ottaa yhteyttä Jeffersoniin, hän solmi ilman tämän suostumusta Lousianan ostoa koskevan sopimuksen Yhdysvaltain Ranskan-lähettilään Robert R. Livingstonin kanssa.


title: James Monroe

text: Monroeta kiiteltiin paljon Yhdysvaltojen kannalta hyvästä kaupasta ja hänet nimitettiinkin kaupan jälkeen Yhdysvaltojen ja Ison-Britannian suhteita hoitavaksi ministeriksi. Ministerinä Monroe alkoi luonnostella sopimusta, joka olisi parantanut maiden välejä. Jefferson hylkäsi kuitenkin sopimuksen, koska Ison-Britannian laivasto ei pyynnöistä huolimatta ollut lopettanut yhdysvaltalaisten laivojen värväämistä riveihinsä. Monroe ei pitänyt Jeffersonin hylkäyksestä, ja hänen välinsä Jeffersonin ja ulkoministeriksi nousseen Madisonin kanssa kiristyivät.


title: James Monroe

text: Madisonille ja Jeffersonille yhä vihaisena Monroe asettui Madisonin vastaehdokkaaksi vuoden 1808 presidentinvaaleihin. Monroe hävisi vaalit ja palasi vuonna 1811 Virginian kuvernööriksi. Presidentiksi noussut Madison päätti kuitenkin vielä samana vuonna pyytää Monroeta maan uudeksi ulkoministeriksi. Monroe suostui ja hän osoittautui suureksi eduksi, kun Yhdysvallat ja Iso-Britannia ajautuivat sotaan seuraavana vuonna. Ulkoministerin lisäksi Monroe toimi 1814–1815 myös Yhdysvaltain sotaministerinä (), kun virassa aiemmin ollut John Armstrong joutui eroamaan brittien poltettua Washingtonin.


title: James Monroe

text: Vuonna 1816 Monroe yritti uudelleen maan presidentiksi demokraattis-republikaanina. Hän voitti vaaleissa selvästi federalistien ehdokkaan Rufus Kingin. Monroe astui virkaan 4. maaliskuuta 1817 ja jätti samalla ulkoministerin virkansa. Koska britit olivat vuoden 1812 sodan yhteydessä polttaneet Valkoisen talon, asui Monroe perheineen I Street -nimisellä kadulla sijainneessa talossa vuoteen 1818 asti, kun Valkoinen talo saatiin kunnostettua.


title: James Monroe

text: Monroen presidenttikausien aikaan Yhdysvalloissa vallitsi "mukavien tunteiden aikakausi" (). Koska Yhdysvallat oli voittanut useita taisteluita brittejä vastaan vuoden 1812 sodassa, kansalaiset luottivat maahansa entistä enemmän. Lisäksi federalistien ja demokraattis-republikaanisten puolueiden valtataistelu tuntui olevan ohi.


title: James Monroe

text: Monroen presidenttikauden ensimmäisiä ongelmia oli selvittää maan huonot välit Espanjaan. Maiden välejä oli huonontanut Yhdysvalloille kuuluneen Georgian ja Espanjan omistaman Floridan rajakonfliktit. Vuonna 1819 Monroe ratkaisi ongelmat ostamalla Floridan alueen viidellä miljoonalla dollarilla. Kauppa aiheutti Yhdysvaltain ensimmäisen finanssikriisin, joka tunnetaan nykyisin nimellä vuoden 1819 paniikki ().


title: James Monroe

text: Floridan lisäksi myös orjuus nousi Monroen presidenttikaudella ongelmaksi. Kun Missouri halusi liittyä unioniin vuonna 1818, pohjoisvaltiot halusivat, että osavaltiossa olisi orjuus kielletty. Etelävaltiot puolestaan vaativat, että orjuus tulisi Missourissa olla sallittua. Ongelma saatiin ratkaistua vuonna 1820, kun Monroe hyväksyi Missourin kompromissina tunnetun kompromissin, jossa Missourissa sallitaan orjuus, mutta Mainen osavaltiossa orjuus kielletään.


title: James Monroe

text: Vuonna 1820 Monroe valittiin uudelleen presidentiksi ilman vastaehdokasta. Monroe halusi kasvattaa Yhdysvaltain vaikutusvaltaa maailmalla. Vuonna 1823 hän julkaisi ulkoministerinsä John Quincy Adamsin kanssa niin kutsutun Monroen opin (). Monroen opin mukaan Yhdysvallat ei sotkeudu Euroopan asioihin, kunhan eurooppalaiset eivät yritä perustaa uusia siirtokuntia Amerikan mantereelle. Oppia käytettiin vielä pitkään Monroen presidenttikauden jälkeen.


title: James Monroe

text: Loppukautensa aikana Monroe muun muassa rakensi maan liikenneinfrastruktuuria ja loi Yhdysvalloista mahtivaltion koko maailmalla. Missourin ja Mainen lisäksi uusina osavaltioina unioniin liittyivät Monroen aikana vielä Mississippi (1817), Illinois (1818) ja Alabama (1819).


title: James Monroe

text: Jätettyään virkansa presidenttinä vuonna 1825 Monroe palasi vaimonsa kanssa Virginiaan. Kun Monroen vaimo kuoli vuonna 1830, Monroe muutti tyttärensä kanssa New Yorkiin, jossa hän kuoli 73-vuotiaana 4. heinäkuuta 1831.


title: James Madison

text: James Madison (16. maaliskuuta 1751 Port Conway, Virginia – 28. kesäkuuta 1836 Montpelier, Virginia) oli Yhdysvaltain neljäs presidentti ja yksi Yhdysvaltain perustajaisistä.


title: James Madison

text: Madisonin suurimpia saavutuksia olivat Yhdysvaltain ensimmäisen oppositiopuolueen demokraattis-republikaanisen puolueen perustaminen yhdessä Thomas Jeffersonin kanssa sekä tämän auttaminen Louisianan ostamisessa vuonna 1803. Lisäksi Madison julisti presidenttikaudellaan tappiollisen ja erityisesti federalistien kritisoiman sodan Isoa-Britanniaa vastaan.


title: James Madison

text: James Madison syntyi 16. maaliskuuta 1751 Port Conwayssä Virginiassa. Hän oli vanhempiensa James Madison Sr:n ja Nellie Conway Madisonin 12 lapsesta vanhin. James Madison vietti lapsuutensa perheen tupakkamaatilalla "Montpelierissä" Orangen piirikunnassa. Madison meni ensimmäiseen kouluunsa King and Queenin piirikuntaan vuonna 1762. 16-vuotiaana hän palasi Montpelieriin, jossa hän jatkoi opiskelua henkilökohtaisen ohjaajan avulla. Kaksi vuotta myöhemmin Madison lähti opiskelemaan "College of New Jerseyhin" (nyk. Princetonin yliopisto). Valmistuttuaan keväällä 1771 hän kiinnostui Amerikan siirtokuntien ja sen emämaan Ison-Britannian välisistä suhteista, jotka olivat tulehtuneet Britannian nostettua amerikkalaisten verotusta. Kun Virginia alkoi valmistautua Yhdysvaltain vapaussotaan Britanniaa vastaan, päätti Madison liittyä Orangen piirikunnan armeijaan. Koska Madison oli pienikokoinen ja sairasteli usein, hän luopui lopulta sotilasurasta ja siirtyi politiikkaan. Madison pääsi ensimmäiseen poliittiseen virkaansa joulukuussa 1774, kun hänet valittiin Orangen piirikunnan turvallisuuskomiteaan ().


title: James Madison

text: Kun Virginia julkaisi oman perustuslakinsa, jonka mukaan se ei ollut enää Britannian hallituksen alainen, valittiin Madison Virginian hallitukseen. Poliitikkona Madison kannatti erityisesti uskonnonvapautta. Samoihin aikoihin Madison tapasi Thomas Jeffersonin, jonka kanssa hänellä oli hyvin läheinen ystävyyssuhde. Vuonna 1780 Madison valittiin Virginian edustajaksi siirtokuntien kongressiin Philadelphiaan. Vuonna 1783 hän palasi takaisin Virginiaan ja jatkoi uskonnonvapauden edistämistä.


title: James Madison

text: Kun Yhdysvallat julistautui itsenäiseksi vuonna 1776, siirtyi suurin osa maan päätösvallasta lähes itsenäisinä toimineille osavaltioille. Madisonin mielestä maa tarvitsi kuitenkin vahvaa yhtenäistä hallitusta, ja hän luonnostelikin Yhdysvaltain perustuslakia varten suunnitelman, joka esiteltiin vuonna 1787 Philadelphiassa kokoontuneessa perustuslaillisessa konventissa ja tunnetaan "Virginian suunnitelmana" (). Se toimi osaltaan konventissa laaditun perustuslain perustana. Tästä Madison sai lisänimen "Father of the Constitution" ().


title: James Madison

text: Philadelphian konventin laatima perustuslaki vaati hyväksymistä varten yhdeksän osavaltion hyväksynnän kolmestatoista. Madison kuului federalisteihin, jotka halusivat Yhdysvalloille yhtenäisen hallituksen. Yhtenäistä hallitusta vastustivat kuitenkin useat federalismin vastustajina tunnetut henkilöt. Madison tuki federalisteja muun muassa kirjoittamalla useita nimettömiä esseitä yhtenäisen hallinnon puolesta. Perustuslaki saatiin kaikesta huolimatta hyväksyttyä kaikkien osavaltioiden enemmistöllä vuonna 1788. Seuraavana vuonna Madison valittiin Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen, jossa hän alkoi valmistelemaan perustuslain Bill of Rights -lisäyksiä, joissa muun muassa taattiin sananvapaus ja oikeus kantaa asetta. Lisäys hyväksyttiin osaksi perustuslakia vuonna 1791.


title: James Madison

text: Yhdysvaltain itsenäistyttyä Madisonin ja Thomas Jeffersonin näkemykset maan suunnasta alkoivat erkaantua federalistien näkemyksistä. Erityisesti he vastustivat federalisti Alexander Hamiltonin hanketta kansallisesta pankista. Muun muassa tämän takia Jefferson ja Madison perustivat Yhdysvaltain ensimmäisenä oppositiopuolueena pidetyn Yhdysvaltain demokraattis-republikaanisen puolueen vuonna 1792.


title: James Madison

text: Vuonna 1794 Madison meni naimisiin 26-vuotiaan lesken Dolley Payne Toddin (1768–1849) kanssa. Todd piti juhlista ja järjestikin useita päivälliskutsuja, joissa Madison tapasi muita tärkeitä henkilöitä.


title: James Madison

text: Kun Madisonin kanssa läheisesti ystävystynyt Thomas Jefferson nousi Yhdysvaltain kolmanneksi presidentiksi vuonna 1801, hän nimitti Madisonin maan ulkoministeriksi. Madisonin merkittävin saavutus ulkoministerinä oli Jeffersonin avustaminen Ranskan Louisiana -nimisen alueen ostamisessa Ranskalta vuonna 1803. Alue kattoi nykyisen Louisianan osavaltion lisäksi myös useita muita osavaltioita; sen koko oli noin 900 000 neliömailia. Yhdysvallat maksoi Ranskalle alueesta 15 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Vuonna 1807 Madison asetti yhdessä Jeffersonin kanssa Ison-Britannian ja Ranskan kauppasaartoon "Embargo Act of 1807" -nimisellä lailla. Lain mukaan kaikilla ulkomaanvientiin tarkoitetuilla ja Euroopasta tulleilla laivoilla oli pääsykielto Yhdysvaltain satamiin. Kauppasaarrosta oli kuitenkin enemmän haittaa Yhdysvalloille itselleen kuin Ranskalle ja Britannialle, koska ne eivät tuolloin enää olleet riippuvaisia Yhdysvaltain kanssa käydystä kaupasta. Erityisesti yhdysvaltalaiset maanviljelijät ja New Englandin alue kärsivät saarrosta. Jefferson kumosi osan kauppasaarrosta "Non-Intercourse Act" -nimisellä lailla 1. marraskuuta 1809, kaksi päivää ennen kuin jätti virkansa. Saarto oli kuitenkin edelleen voimassa Ison-Britannian ja Ranskan kanssa.


title: James Madison

text: Albert Gallatin ja Caesar A. Rodney nimitettiin virkoihinsa jo Madisonin edeltäjän Thomas Jeffersonin kaudella, mutta he jatkoivat virassaan vielä Madisonin kauden aikaan.


title: James Madison

text: Vuonna 1808 Madison asettui ehdolle presidentinvaaleihin demokraattis-republikaanisen puolueen riveissä. Federalistien vastaehdokkaana toimi Charles Cotesworth Pinckney. Vaalien tärkeimmäksi kysymykseksi nousi Madisonin edellisenä vuonna asettama kauppasaarto; Vermontin osavaltiota lukuun ottamatta kaikki New Englandin alueen silloiset osavaltiot (New Hampshire, Massachusetts, Rhode Island ja Connecticut) äänestivät Pinckneytä. Tästä huolimatta Madison voitti vaalit ylivoimaisesti 64,7 %:n kannatuksella. Madisonin virkaanastujaiset pidettiin 4. maaliskuuta 1809.


title: James Madison

text: Yhdysvaltain kongressissa Madisonin edustama demokraattis-republikaaninen puolue oli vuonna 1809 saavuttanut enemmistön sekä edustajainhuoneessa että senaatissa. Federalistit olivat vuonna 1791 saaneet ajettua läpi ehdotuksen kansallisen pankin perustamisesta 20 vuoden mittaisella toimiluvalla. Kun toimilupa meni umpeen alkuvuodesta 1811, päätti pankkia vastustanut demokraattis-republikaaninen puolue äänestyttää pankin jatkosta vielä ennen uusia vaaleja 24. tammikuuta 1811. Vaikka Madison itse kuului demokraattis-republikaaneihin, hän kannatti pankin toimiluvan jatkamista. Äänestys pankin lopettamisesta oli erittäin tasainen; edustajainhuoneessa ehdotus meni läpi äänin 65-64, kun taas senaatissa äänestys päättyi tasan 17-17. Tasatuloksen takia päätös pankin jatkamisesta siirtyi silloiselle demokraattis-republikaaniselle varapresidentille George Clintonille. Clinton äänesti puolueensa linjan mukaisesti pankin toimiluvan uusimista vastaan ja näin ollen pankki lopetettiin 3. maaliskuuta 1811.


title: James Madison

text: Kostona kauppasaarrosta Iso-Britannia alkoi Madisonin presidenttikaudella tukea intiaaneja taisteluissa uudisasukkaita vastaan ja värvätä yhdysvaltalaisia laivoja Royal Navyn palvelukseen. Yhdysvaltain kongressiin oli vuoden 1811 vaaleissa valittu noin parikymmentä "War Hawks" () -nimityksellä tunnettua demokraattis-republikaanista poliitikkoa. Haukat saivat hankittua kongressin tärkeimmät paikat ja he aloittivat marraskuussa 1811 erilaisten armeijaa tukevien lakiehdotusten ajamista läpi. Armeijan varustaminen huipentui kesäkuussa 1812, kun ensin edustajainhuone (4. kesäkuuta) ja myöhemmin myös senaatti (18. kesäkuuta) hyväksyivät sodan Isoa-Britanniaa vastaan. Madison hyväksyi lain vielä samana päivänä aloittaen vuoden 1812 sodan. Yhdysvalloilla ei kuitenkaan ollut lisääntyneestä asevarustelusta huolimatta tarpeeksi vahvoja asevoimia ylivoimaista Isoa-Britanniaa vastaan. Useimmat osavaltiot kieltäytyivät lähettämästä sotajoukkoja, ja sota saikin lempinimen "Mr. Madison's War" ().