title: Viron historia

text: Vuoden 1920 perustuslaki kuului demokratioiden parlamentaarisimpiin maailmassa, koska siinä oli lähes ääriparlamentaristinen korostus. Parlamentti valitsi valtionpäämiehen ("riigivanem"), joka johti hallitusta ja hoiti myös presidentin tehtävät. Taloudellisesti hyvänä aikana järjestelmä toimi tyydyttävästi, mutta talouslaman aikana 1929–1933 ajauduttiin sisäpoliittiseen kriisiin. Tyytymättömyys demokraattisen järjestelmän saamattomuuteen kanavoitui oikeistoradikaalien kannatukseksi, kuten monessa muussakin Euroopan maassa. Virossa oikeisto-oppositiota nousi edustamaan Viron vapaussoturien liitto, niin sanotut vapsit.


title: Viron historia

text: 1930-luvun lama johti radikalisoitumiseen, ja parlamentarismi näytti olevan voimaton ratkaisemaan ongelmia. Viron vapaussoturien eli vapsien liike sai suuren vaalivoiton syksyllä 1933. Vapsien painostuksesta hyväksyttiin vuonna 1933 uusi perustuslaki, joka teki riigivanemista itsenäisen toimenpanovallan haltijan, jolla oli laajat valtaoikeudet.


title: Viron historia

text: Vapsien aloitteesta perustuslakia muutettiin siten, että presidentin valtaa lisättiin huomattavasti. Uusi perustuslaki astui voimaan 1934. Siirtymäajan hallituksen pääministeri, oikeiston talonpoikaispuoluetta edustava Konstantin Päts, huolestui kuitenkin vapsien yhä kasvavasta voimasta ja uusia valtionpäämiehen valtaoikeuksiaan hyväksikäyttäen julisti kenraali Johan Laidonerin kanssa ja armeijan tuella maan 23. maaliskuuta 1934 poikkeustilaan. Hän lakkautti koko vapsien järjestön ja vangitutti liikkeen johdon. Puolustusvoimien rinnalle luotiin Laidonerin johdolla Suomen suojeluskuntajärjestön kaltainen Kaitseliit-järjestö.


title: Viron historia

text: Kansanedustuslaitos hajotettiin syksyllä 1934, ja kaikki puolueet lakkautettiin 1935. Yksinvaltaisesti hallinnut Päts perusti ylhäältä johdetun puolueen Isänmaanliitto (Isamaalit). Joulukuussa 1935 vapsit suunnittelivat vallankaappausta suomalaisen sinimustat-järjestön tuella, mutta viranomaiset saivat siitä vihiä ja juonittelijat pidätettiin. Päts hallitsi Viroa varsin yksinvaltaisesti vuoteen 1938, jolloin hänet nimitettiin uuden, vuonna 1937 säädetyn niin kutsutun Pätsin perustuslain mukaiseksi presidentiksi. Presidenttinä ollessaan Päts palasi kohti parlamentaarisempaa hallintotapaa.


title: Viron historia

text: Teollistamista, varsinkin liuskekiviteollisuutta, kehitettiin voimakkaasti ja kauppalaivasto luotiin miltei tyhjästä. Maataloustuotannon intensiivisyydessä Viro alkoi 1930-luvulla lähennellä Tanskan tasoa. Myös sivistyselämän osalta Viro oli saavuttamassa kansainvälisesti tunnustetun tason. Vanha yliopistokaupunki Tartto pysyi huomattavimpana kulttuurikeskuksena, joskin Tallinna pääkaupunkina oli nousemassa sen rinnalle. Tarttoon perustettiin vuonna 1938 Viron tiedeakatemia, kun taas Tallinna sai vuonna 1936 teknillisen korkeakoulun.


title: Viron historia

text: Muiden Baltian maiden ja Suomen tavoin Viro solmi 1932 hyökkäämättömyyssopimuksen Neuvostoliiton kanssa. Baltian maat solmivat puolustusliiton 12. syyskuuta 1934. Helmikuussa 1936 kansanäänestyksessä kannatettiin paluuta demokratiaan. Perustuslaillisuuteen palaaminen ei kuitenkaan juuri tuonut vallanpitoon muutoksia, ja Päts jatkoi presidenttinä. Neuvostoliiton ja Yhdistyneen kuningaskunnan neuvotellessa sopimusta huhtikuussa 1939 Viro ja Latvia solmivat hyökkäämättömyyssopimuksen natsi-Saksan kanssa.


title: Viron historia

text: Toisen maailmansodan alettua syyskuussa 1939 Neuvostoliitto aloitti omalta osaltaan Molotov-Ribbentrop-sopimuksen salaisen lisäpöytäkirjan toimeenpanon vaatimalla Virolta ja muilta Baltian mailta sotilastukikohtia. Viron valtionpäämies Konstantin Päts lähetti neuvottelijoiksi Moskovaan pääministeri Jüri Uluotsin, ulkoministeri Karl Selterin ja entisen ulkoministerin, Tarton yliopiston kansainvälisen oikeuden professorin Ants Piipin. Viroon tuli 25 000 sotilasta suljettuihin tukikohtiin. Suomen talvisodan aikana Viro oli Neuvostoliiton liittolainen ja pyrki täyttämään tarkasti liittosopimuksen ehdot. Historioitsija Martti Turtolan mukaan Viro antoi harkitusti periksi Neuvostoliiton vaatimukselle, ja samoin Seppo Zetterbergin mukaan Viron johto katsoi, että jos vaatimuksiin ei suostuttaisi, syttyisi sota, eikä tukea tulisi keneltäkään eikä maa pystyisi yksin pitkään vastarintaan. Samanlaisen tulkinnan esitti 1942 nimimerkki Pekka Peitsi eli Urho Kekkonen (Suomen Kuvalehti 35/1942).


title: Viron historia

text: Viron myöntymistä Neuvostoliiton tukikohtavaatimuksiin edelsi Narvanlahdella syyskuun lopulla 1939 järjestetty provokaatio. Neuvostoliiton ulkoministeri Vjatšeslav Molotov katsoi Viron olevan vastuussa tapauksesta, jossa tuntematon sukellusvene oli torpedoinut neuvostoliittolaisen "Metallist"-rahtilaivan. Todellisuudessa kaksi punalaivaston sukellusvenettä oli ampunut laivaa, joka oli uponnut vain osittain ja nostettu sen jälkeen takaisin pinnalle. Provokaatio järjestettiin Neuvostoliiton kommunistisen puolueen politbyroon jäsenen, NKP:n Leningradin piirin pääsihteerin Andrei Ždanovin määräyksestä. Vaikka Viro vakuutti syyttömyyttään tapahtuneeseen, ulkoministeri Molotov esitti siihen nojautuen Viron ulkoministerille Karl Selterille uhkavaatimuksen, jonka mukaan Neuvostoliitto toteuttaa tahtonsa Viron suhteen tarpeen vaatiessa väkivalloin.


title: Viron historia

text: Tavallisten kansalaisten elämä Virossa näytti sujuvan syksystä 1939 lähtien jokseenkin normaalisti. Neuvostosotilaat oleskelivat tukikohdissaan ankaran kurin alaisina aiheuttamatta sanottavia häiriöitä. Neuvostoliiton ulkoministeri Vjatšeslav Molotov vakuutti lokakuun viimeisenä päivänä 1939 pitämässään puheessa, että Viron, Latvian ja Liettuan kanssa solmitut sopimukset ”eivät aiheuta minkäänlaista Neuvostoliiton sekaantumista näiden maiden sisäisiin asioihin, kuten jotkut ulkomaalaiset asiasta kiinnostuneet yrittävät väittää”. Vielä maaliskuun lopussa 1940 Molotov esiintyi hyvin sovinnollisena todeten muun muassa, että Neuvostoliiton ja Baltian maiden kaupalliset suhteet olivat ”huomattavasti laajentuneet”.


title: Viron historia

text: Kesäkuussa 1940, johon mennessä Saksan joukot olivat vallanneet Tanskan ja Norjan sekä edenneet länsirintamalla odotettua nopeammin, Stalinille tuli kiire varmistaa lopullisesti Molotov-Ribbentrop-sopimuksessa Neuvostoliitolle varatut edut. Alkusoittona Kremlin uudesta aktivoitumisesta Baltian suunnalla Neuvostoliiton kommunistisen puolueen pää-äänenkannattaja Pravda syytti Viroa, Latviaa ja Liettuaa aikomuksesta muodostaa sotilasliitto Neuvostoliittoa vastaan. Stalin vaati, että puna-armeija saisi miehittää kokonaan Baltian maat. Väkivallan uhan edessä Viro taipui saatuaan Stalinilta vaatimansa lupauksen, että Viron valtiollista riippumattomuutta kunnioitettaisiin. Viro joutui päästämään 90 000 neuvostosotilasta maahan. Puna-armeijaa seurasi välittömästi joukko korkeita kommunistisia virkamiehiä, kaikki kansallisuudeltaan venäläisiä, ja Viron ylimmäksi käskynhaltijaksi – ja samalla toiminnan valvojaksi kaikissa Baltian maissa – tuli Stalinin luottomies kenraalieversti Andrei Ždanov. Huomattavista virolaisista kommunisteista suurin osa oli likvidoitu Stalinin puhdistuksissa, ja vielä jäljellä olevat jäivät Neuvosto-Virossa ilman mitään tehtäviä. He eivät saaneet minkäänlaista muutakaan tunnustusta omaksumansa aatteen hyväksi tekemästään työstä.


title: Viron historia

text: Viron hallitus pakotettiin eroamaan, ja uudeksi pääministeriksi tuli lääketieteen tohtori Johannes Vares. Uudella hallituksella ei ollut minkäänlaista päätösvaltaa, vaan se ainoastaan toteutti Ždanovin antamia määräyksiä. Heinäkuussa 1940 kaikissa Baltian maissa järjestettiin samanaikaisesti Neuvostoliiton painostuksen alaiset parlamenttivaalit, joista suljettiin pois kaikki ”kansanvihollisiksi” ja ”taantumuksellisiksi” julistetut – käytännössä kaikki muut kuin kommunistiset – ehdokkaat. Viron osalta Neuvostoliitto ilmoitti vaalien äänestysaktiivisuudeksi 81,6 prosenttia ja kommunistien kannatukseksi 92,9 prosenttia. Seuraava askel oli Viron liittäminen Neuvostoliittoon, ja Stalinin ohjauksessa Viron uusi parlamentti ”päätti anoa” Viron muuttamista neuvostotasavallaksi ja maan liittämistä Neuvostoliiton osaksi, mihin Neuvostoliiton korkein neuvosto suostui. Viron ja muiden Baltian maiden kohtalo aiheutti Suomessa suuren järkytyksen, ja näihin aikoihin Suomen Moskovan-lähettiläänä toiminut J. K. Paasikivi kirjoitti muistelmissaan, että ”me suomalaiset olimme tietoiset siitä, että Virossa, jonka olot ja kansan mielialan tunsimme, Neuvostoliittoon yhtymistä ei voinut todellisesti kannattaa kuin vähemmistö, jos kansa olisi saanut vapaasti mielipiteensä lausua”.


title: Viron historia

text: Presidentti Konstantin Päts vangittiin ja kuljettiin Venäjälle, jossa hän kuoli 1956. Yli 10 000 virolaista kyyditettiin 13.–14. kesäkuuta 1941 vankeuteen Siperiaan.


title: Viron historia

text: Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon Operaatio Barbarossan alettua 22. kesäkuuta 1941 Stalin määräsi vetäytyvän puna-armeijan toteuttamaan poltetun maan taktiikkaa. Kyliä, ja rakennuksia poltettiin. Virolaiset partisaaniryhmät metsäveljet vastustivat neuvostojoukkojen miehitystä ja avustivat saksalaisia tämän kesäsodan aikana.


title: Viron historia

text: Saksan 18. armeija ylitti Viron rajan 7.–9. heinäkuuta ilman suurta vastarintaa. 10. heinäkuuta Viron eteläosat olivat saksalaisten ja virolaisten hallussa. Rintama siirtyi Keski-Viroon, jossa taisteltiin muun muassa Tartossa.


title: Viron historia

text: Viimeiset neuvostojoukot poistuivat manner-Virosta 21. lokakuuta 1941. Tämän jälkeen Saksan pohjoinen armeijaryhmä riisui metsäveljet aseista, miehitti Viron ja aloitti Viron juutalaisten tuhoamisen.


title: Viron historia

text: Saksalaismiehityksen aikana Virossa toimi saksalaisten alaisuudessa virolaisjohtoinen nukkehallinto. Sen johdossa oli vapaussoturien liikkeen (vapsien) johtohahmoihin kuulunut Hjalmar Mäe. Wannseen konferenssin pöytäkirjoissa 20. tammikuuta 1942 todettiin Viron olevan ”judenfrei” ainoana maana Euroopassa, sillä kaikki Virossa asuneet juutalaiset (noin 950–1 000 henkilöä) oli vuoden 1941 aikana tuhottu tai karkotettu kokonaan. Virolaisia Saksan armeijassa oli noin 70 000.


title: Viron historia

text: Puna-armeija mursi Leningradin saartorenkaan lopulta tammikuussa 1944, ja Saksan 19. armeija joutui perääntymään suunnilleen Viron nykyistä itärajaa kulkeneelle Panther-linjalle. Pääosin kansainvälisistä SS-joukoista mutta myös virolaisista vapaaehtoisista ja nostoväestä koostuneet puolustajat onnistuivat torjumaan hyökkäykset Narvaa vastaan helmi–maaliskuussa. Neuvostoliiton ilmavoimat tuhosivat kuitenkin Narvan. Tallinnaan suurpommituksissa 9.–10. maaliskuuta tuhoutui kaupungista 53 prosenttia ja yli 1 400 ihmistä kuoli.


title: Viron historia

text: Puna-armeijan kesähyökkäys murskasi kuitenkin etelämpänä Saksan Keskustan armeijaryhmän. 1. Baltian rintama saavutti heinäkuun lopussa Tugumin Riianlahden pohjukassa ja katkaisi yhteyden pohjoisen ja keskisen armeijaryhmän välillä. Saksalaiset onnistuivat murtamaan saarrostuksen elokuun 19. päivä alkaneella hyökkäyksellään. Samalla kuitenkin toisen Baltian rintaman elokuun 21. päivä alkanut hyökkäys pääsi etenemään aina Tarttoon asti.


title: Viron historia

text: Kun puna-armeija uudisti hyökkäyksensä Riikaan syyskuun puolivälissä, saksalaisten aika Virossa oli ohi. Adolf Hitler määräsi 15. syyskuuta pohjoisen armeijaryhmän perääntymään Virosta ja Latvian pohjoisosista Kuurinmaalle. Puna-armeija miehitti Tallinnan uudelleen 22. syyskuuta 1944.


title: Viron historia

text: Varsinaisesti neuvostojärjestelmä vakiinnutettiin toisen maailmansodan jälkeen 1940-luvun lopulla. Kymmeniä tuhansia virolaisia karkotettiin Siperiaan, ja maatilat muutettiin kollektiiveiksi. 1950-luvulla Viron kulttuurielämä alkoi vilkastua. Viron sosialistinen neuvostotasavalta oli melko suljettu 1960-luvun loppupuoliskolle asti. Vähitellen virolaiset alkoivat katsella maan pohjoisosissa myös Suomen televisiota. Ideologisen taistelun tehostamiseksi Viron kommunistisen puolueen pääsihteeriksi nimitettiin 1978 Karl Vaino.


title: Viron historia

text: Vuoden 1980 Moskovan olympialaisten eräitä tapahtumia, kuten purjehdus, järjestettiin Tallinnassa.


title: Viron historia

text: 1980-luvulla Moskovan keskushallinto pyrki venäläistämään neuvostotasavaltaa voimakkaasti. 1980-luvun lopulla virolaisten osuus maan väestöstä oli romahtanut 1930-luvun lähes 90 prosentista noin 60 prosenttiin. Vuonna 1988 Mihail Gorbatšovin pääsihteerikaudella vaihtui myös Viron kommunistisen puolueen ensimmäinen sihteeri. Uusi pääsihteeri oli kansallismielinen Vaino Väljas.


title: Viron historia

text: Marraskuussa 1988 Viron neuvostotasavallan korkein neuvosto julisti maan suvereeniksi. Toukokuussa 1990 osa vuoden 1938 perustuslaista palautettiin voimaan ja maan nimi muutettiin Viron tasavallaksi. Kansanäänestyksessä suurin osa kansasta kannatti itsenäisyyden palauttamista. Viro julisti itsenäisyytensä palautetuksi 20. elokuuta 1991, kun Neuvostoliitossa tapahtui epäonnistunut vallankaappausyritys. Suomen ei tarvinnut tunnustaa Viron uutta itsenäisyyttä monien muiden valtioiden tapaan, koska se ei ollut "de jure" koskaan tunnustanut Viron liittymistä Neuvostoliittoon vaan saattoi todeta itsenäisyyden edellisen tunnustuksen olevan voimassa.


title: Viron historia

text: Vuonna 1992 voimaan tuli vuoden 1937 muokattu versio, joka määritteli Viron tasavallan kansalaisiksi ennen miehitystä Viron kansalaisia olleet ja heidän jälkeläisensä. Uusi kansalaisuuslaki vuonna 1995 vahvisti ja selvensi tämän periaatteen. Viron alue oli joutunut neuvostoaikana suuren kolonisaation kohteeksi, joten maahan oli tullut 475 000 venäjänkielistä maahanmuuttajaa. Viron hallitus myönsi heille pysyvän oleskeluluvan ja heidän tuli naturalisaatioprosessin kautta hakea Viron, Venäjän tai jonkin muun maan kansalaisuus. Viimeiset Venäjän joukot vetäytyivät elokuuhun 1994 mennessä. Viro on yksi niistä kymmenestä valtiosta, jotka liittyivät Euroopan unioniin 1. toukokuuta 2004.


title: Viron historia

text: Viro solmi uuden rajasopimuksen 18. toukokuuta 2005 ja ratifioi sen 20. kesäkuuta. Sopimuksessa määritellyt rajat noudattivat neuvostotasavallan aikaisia rajoja, lukuun ottamatta Petserimaata ja Narvajoen itärantaa. Mielipidetiedustelujen mukaan sopimusta vastusti virolaisista 80 prosenttia. Venäjän duuma ei kuitenkaan ratifioinut sopimusta, koska Viro oli liittänyt sopimuksen ratifiointilain esipuheeseen maininnan neuvostomiehityksestä sekä viittauksen Tarton rauhansopimukseen.


title: Viron historia

text: Venäjällä uskottiin näiden kahden viittauksen tarkoittavan, että Viro voisi myöhemmin esittää, että Venäjään liitetyt alueet kuuluvat kansainvälisen oikeuden mukaan Virolle eikä rajasopimus olisikaan yksiselitteisesti lopullisesti määritellyt Viron ja Venäjän välistä rajaa. Viron perustuslain määrittelyn mukaan Viron valtion alueen perusta on Viron tasavallan ja Neuvosto-Venäjän välinen Tarton rauhan sopimus vuodelta 1920, eikä Viron valtion aluerajoja saa muuttaa ilman riigikogun päätöstä. Näin ollen Viron sosialistisen neuvostotasavallan Venäjän neuvostotasavalle toisen maailmansodan lopussa suorittama alueluovutus ei olisi Viron valtionsäännön mukaan pätevä. Viron tulkinnan mukaan Viro ei itsenäistynyt 1991, vaan sen 1940 elokuussa keskeytynyt itsenäisyys on jatkunut 1991 alkaen Neuvostoliiton hajottua.


title: Minnesota Lynx

text: Minnesota Lynx on yhdysvaltalainen koripalloseura, joka pelaa Women's National Basketball Association -liigassa. Se liittyi WNBA:han laajennusseurana vuonna 1999 ja pelaa kotiottelunsa Target Center -areenalla Minneapolisissa Minnesotassa, joka on myös NBA-seura Minnesota Timberwolvesin kotiareena. Molemmilla on sama pääomistaja, liikemies Glen Taylor. Lynx kuuluu WNBA:n läntiseen konferenssiin.


title: Minnesota Lynx

text: WNBA ilmoitti huhtikuussa 1998 kahden uuden joukkueen, Minnesota Lynxin ja Orlando Miraclen liittymisestä liigaan laajennusjoukkueina alkaen kaudesta 1999. Miracle siirtyi myöhemmin, vuonna 2003, Connecticutiin ja tunnetaan nykyään nimellä Connecticut Sun.


title: Minnesota Lynx

text: Lynx pelasi ensimmäisen WNBA:n runkosarjaottelunsa 12. kesäkuuta 1999 Detroit Shockia vastaan ja voitti ottelun luvuin 68–51. Ottelulla oli 12 000 katsojaa. Lynx voitti ensimmäisenä kautenaan 15 ottelua 32:sta ja jäi pudotuspelien ulkopuolelle.


title: Minnesota Lynx

text: Lynx jäi pudotuspelien ulkopuolelle myös kolmena seuraavana kautena: vuonna 2000 se ylsi samaan kuin ensimmäisellä kaudellaan, 15 voittoa ja 17 tappiota, vuonna 2001 se pelasi hieman heikommin, voittoja 12 ja tappioita 20, ja vuonna 2002 se voitti vain kymmenen ottelua 32:sta ja jäi konferenssinsa viimeiseksi. Seura vaihtoi valmentajaansa heinäkuussa 2002, kesken kauden, viiden ottelun tappioputken jälkeen. Brian Aglerin, seuran historian ensimmäisen päävalmentajan, tilalle päävalmentajaksi nostettiin loppukauden ajaksi Heidi VanDerveer.


title: Minnesota Lynx

text: Vuonna 2003 Lynxin uudeksi valmentajaksi palkattiin Suzie McConnell-Serio, joka johdatti seuran heti ensimmäisellä päävalmentajakaudellaan pudotuspeleihin. Lynx voitti kaudella 2003 18 runkosarjaottelua 34:stä ja pääsi näin jatkopeleihin konferenssinsa neljäntenä ja viimeisenä seurana. Se kohtasi pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella hallitsevan mestarin Los Angeles Sparksin, joka oli vahvempi voitoin 2–1. Seura eteni pudotuspeleihin myös seuraavalla kaudella, jolla se saavutti saman voittoprosentin kuin edelliskautena (52,9; 18 voittoa ja 16 tappiota). Sen kohtalona oli kuitenkin jälleen pudota pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella, kun tuleva mestari Seattle Storm voitti ottelusarjan suoraan kahdessa ottelussa.


title: Minnesota Lynx

text: Lynx jäi vuosien 2005 ja 2010 välillä kuudesti peräkkäin WNBA:n pudotuspelien ulkopuolelle. Kaikkein heikoiten se menestyi kausina 2006 ja 2007, joilla sen voittoprosentti oli seurahistorian pienin, 29,4 (kymmenen voittoa ja 24 tappiota). Kesken kauden 2006 Suzie McConnell-Serio erosi Lynxin päävalmentajan paikalta ja loppukauden tehtävää hoiti Carolyn Jenkins. Kaudet 2007 ja 2008 seuran päävalmentajana toimi Don Zierden ja kauden 2009 Jennifer Gillom.


title: Minnesota Lynx

text: Ennen kauden 2010 alkua seuran päävalmentajana aloitti Cheryl Reeve. Kaudella 2011 hän valmensi Lynxin pudotuspeleihin. Sen voittoprosentti runkosarjassa oli seurahistorian paras, 79,4 (27 voittoa ja seitsemän tappiota), joka oli tuolla kaudella myös liigan korkein. Lynx voitti pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella San Antonio Silver Starsin otteluvoitoin 2–1 ja konferenssifinaaleissa Phoenix Mercuryn suoraan otteluvoitoin 2–0. Loppuotteluissa Lynx kaatoi Atlanta Dreamin suoraan otteluvoitoin 3-0.


title: Minnesota Lynx

text: Minnesota Lynxin ensimmäisten vuosien tunnetuin pelaaja oli Katie Smith, WNBA:n ensimmäisen vuosikymmenen tähdistökentälliseen (WNBA's All-Decade Team) vuonna 2006 valittu heittävä takamies (shooting guard). Smith pelasi Lynxissä kuusi täyttä kautta (1999–2004) ja yli puolet seitsemännestä, kunnes siirtyi kesken kauden 2005 Detroit Shockiin yhdessä Lynxin vuoden 2006 varaustilaisuuden toisen kierroksen varausvuoron kanssa vaihdossa Chandi Jonesiin, Stacey Thomasiin ja Shockin ensimmäisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2006 varaustilaisuudessa. Smith oli Lynxin eniten pisteitä tehnyt pelaaja viidellä kaudella (2000–2004). Yhteensä hän teki seurassa pelaaminaan runkosarjakausina 3 605 pistettä, enemmän kuin kukaan muu seuran historiassa. Kaudella 1999 eniten pisteitä tehnyt Lynx-pelaaja oli Tonya Edwards (paras pistekeskiarvo oli seitsemän ottelua vähemmän pelanneella Brandy Reedillä) ja kaudella 2005 Nicole Ohlde (paras pistekeskiarvo oli Katie Smithillä).


title: Minnesota Lynx

text: Vuoden 2006 uusien pelaajien varaustilaisuudessa Lynx sai itselleen tilaisuuden ensimmäisen varausoikeuden, jonka seura käytti heittävä takamies Seimone Augustusiin. Hän teki heti ensimmäisellä ammattilaiskaudellaan Lynxin yhden kauden piste-ennätyksen, 744 pistettä 34:ssä ottelussa (pistekeskiarvo 21,9), jonka hän ylitti heti seuraavalla kaudella tehtyään 769 pistettä 34:ssä ottelussa (pistekeskiarvo 22,6). Hän oli molempina kausina WNBA:n toiseksi eniten pisteitä tehnyt pelaaja, ensimmäisellä kaudella Diana Taurasin ja jälkimmäisellä Lauren Jacksonin jälkeen. Augustus on ollut seuran eniten pisteitä tehnyt pelaaja myös kausina 2008, 2010 ja 2011. Kaudella 2009 hän oli sivussa suurimman osan kaudesta loukkaantumisen vuoksi. Toisen kerran Lynxillä oli WNBA:n varaustilaisuuden ensimmäinen varausoikeus vuonna 2011. Seura käytti vuoronsa Maya Mooreen.


title: Minnesota Lynx

text: Lynxin yhden kauden levypalloennätys, 310 kaudelta 2010, on Rebekkah Brunsonilla, koriin johtaneiden syöttöjen ennätys, 199 kaudelta 2011, Lindsay Whalenilla, pallonriistoennätys, 81 kaudelta 2009, Nicky Anosikella ja torjuttujen heittojen ennätys, 68 kaudelta 2005, Vanessa Haydenilla. Kaikkiaan eniten levypalloja seuran historiassa kerännyt pelaaja on Tamika Raymond (1 028 levypalloa), eniten koriin johtaneita syöttöjä tehnyt pelaaja Katie Smith (496 syöttöä), eniten pallonriistoja tehnyt pelaaja Svetlana Abrosimova (284 pallonriistoa) ja eniten heittoja torjunut pelaaja Vanessa Hayden (155 torjuttua heittoa).


title: Minnesota Lynx

text: Tilanne syyskuussa 2011:


title: Pawneet

text: Pawneet olivat ensimmäisiä tasankointiaaneja. He olivat muuttaneet nykyisten Kansasin ja Nebraskan osavaltioiden alueille joskus 1300-luvulla. Pawneet kuuluivat caddoan kieliryhmään, ja alun perin he olivat asuneet muiden samaa kieltä puhuvien heimojen tavoin Texasin itäisissä osissa. Arvion mukaan pawneita lienee ollut vielä 1800-luvun alkupuolella noin 12 500 henkeä. Itseään pawneet kutsuivat nimellä "Chahiks-si-Chahiks", joka tarkoitti "miesten miehiä" tai "ihmisten ihmisiä".


title: Pawneet

text: Hevosten tulo mantereelle espanjalaisten mukana teki joistakin pawnee-heimoista tasankojen ratsastavia metsästäjiä. He eivät olleet yksinomaan riippuvaisia biisonilaumojen liikkumisesta, sillä pääelinkeinona oli maanviljely. Espanjalaiset kuuluivat vihollisiin, kun taas välit ranskalaisiin olivat hyvät. Myöhempinä aikoina myös Yhdysvallat solmi erinomaiset suhteet pawneihin.


title: Pawneet

text: Pawneiden alkuperäiset juuret on sijoitettu itäiseen Texasiin. 1200-luvun loppupuolella kuiva kausi aiheutti taistelun elintilasta kylien väkilukujen paisuttua liian suuriksi. Kuivuneet maissipellot ja siitä aiheutunut nälkä ajoi alueen heimoja kohti pohjoista. Ensimmäisinä lähtivät pawneet. Liikakansoitetut kylät ja hedelmättömiksi muuttuneet pellot jätettiin, ja vuosia kestänyt muuttoliike kohti pohjoista alkoi.


title: Pawneet

text: Mahdollisesti 1400-luvulla Kanadan metsistä kohti etelää lähteneet apassit kohtasivat pawneet jossain Plattejoen seutuvilla ja miehittivät hetkellisesti joitakin näiden kyliä. Vuosina 1540–1543, espanjalainen löytöretkeilijä Francisco Vásquez de Coronado teki retkikuntineen laajan tutkimusmatkan, joka ulottui New Mexicosta yli preerioiden Kansasiin. Pawneet olivat todennäköisesti yksi niistä intiaanikansoista, joiden kanssa Coronado joutui kosketuksiin monivaiheisen matkansa aikana.


title: Pawneet

text:
Pawneiden asutus levisi Nebraskaan ja Pohjois-Kansasiin, pitkin Platte-joen eteläisen haaran rantoja aina nykyiseen Denveriin asti. He jakaantuivat neljään itsenäiseen heimoon, jotka olivat "chaui" (myös "grand" ja "panis"), "(kitkehahki)" ("republican"), "pitahauerat" ("tappage") ja "skidi" (engl. "wolf" ja "panimaha"). Näistä neljästä chauit tunnettiin yleisesti johtavana heimona, joskin skideistä on eniten tietoa. Preerioiden laitamilla he elivät viljellen maata ja metsästellen jalan aina 1600-luvun lopulle asti, jolloin eurooppalaiset työntyivät rannikolta kohti sisämaata. Suurimman muutoksen aiheuttivat hevoset, joita pawneet saivat haltuunsa vuonna 1690. Heistä tuli nopeasti sotaisia, laajalti pelättyjä ja vihattuja rosvoja, jotka tekivät ryöstöretkiä New Mexicoon asti. Monet eurooppalaisten tekemät havainnot tukevat kuitenkin väitettä, että pawneet eivät kehittyneet erityisiksi ratsumiehiksi, vaan olivat enemmänkin ratsastavaa jalkaväkeä, joka käytti hevosia pääosin erilaisiin työtehtäviin ja kuljetuksiin.
Pawnee-soturien ollessa metsästysleireillä tai matkoilla jäivät heidän kiinteät kylänsä alttiiksi vihollisten hyökkäyksille. Tasangoilla ratsastavat comanchet ja utet tekivät hyökkäyksiä pawneekyliin ja veivät mukanaan naisia ja lapsia, joita kauppasivat espanjalaisille orjiksi. Mississipin itäpuolelta vesitse liikkuvat illinoisit tunkeutuivat pawneiden maahan varsinkin 1600-luvun lopulla ja sieppasivat mukaansa paljon vankeja. Heistä suurin osa joutui orjatyövoimaksi Uuden-Ranskan siirtokunnalle. Pawnee-orjia kulkeutui myös Kanadaan. Intiaaniorjista käytettiinkin laajoilla alueilla nimeä "pani" tai "pawnee".


title: Pawneet

text:
1700-luvun alussa useat ranskalaiset kauppiaat solmivat hyvät suhteet tapaamiensa pawneiden kanssa asettuen asumaan näiden pariin Nebraskassa. Hieman etelämpänä, nykyisen Meksikon rajan tuntumassa vaikuttanut Uuden-Espanjan siirtokunta oli kiinnostunut ranskalaisten tutkimusretkistä keskisillä tasangoilla. Santa Fen hallitus oli kuullut huhun, jonka mukaan Uusi-Ranska rakensi siirtokuntaa Platte-joen varrelle Nebraskaan. Asiaa selvittämään lähetettiin kenraali Pedro de Villasur mukanaan 40-miehinen sotilasjoukko vahvistettuna useilla kymmenillä intiaaniliittolaisilla, joukossa myös apasseja. Pawneet, mahdollisesti ranskalaisten yllyttäminä, kävivät espanjalaisten leirikunnan kimppuun ja surmasivat suurimman osan sotilaista mukaan lukien de Villasurin. Espanjan intiaaniliittolaiset pakenivat osallistumatta taisteluun. Vain tusinan verran sotilaita palasi lähtöpaikkaansa Santa Fehen. Taistelun tapahtumapaikaksi on myöhemmin osoitettu Columbuksen maaseudun pitkäruohoiset alueet Nebraskassa. Tapahtuma esti Uuden-Espanjan asutuksen leviämisen keskisille tasangoille.
Skidi-pawneista erottui 1700-luvun alkupuoliskolla omaksi heimokseen arikarat, jotka seurasivat Missourijokea ylös ja jäivät nykyisen Etelä-Dakotan alueelle. Saman vuosisadan puolivälissä lakotat valtasivat suurimman osan heidän kylistään. Myös Nebraskan ja Kansasin pawneet joutuivat tekemisiin uusien tulokkaiden kanssa. Comanchien hallitessa tasankojen kaupankäyntiä joutuivat pawneet turvautumaan lopulta heidän apuunsa taatakseen riittävän taloudellisen hyvinvoinnin kansalleen. He toimivat myös comanchien välittäjinä ja kuljettivat suuriä määriä näiden hevos- ja muulilaumoja Pohjois-Dakotaan hidatsojen ja mandanien kauppakeskuksiin. 1700-luvun jälkimmäinen puolisko oli levotonta aikaa, ja pawneet joutuivat vihollisten ympäröimäksi, kun lakotojen, cheyennien ja arapahojen ratsastavat ryhmät laajensivat metsästysalueitaan. Vaikka pawneet puolustivat menestyksellisesti kyliään, he menettivät paljon sotureitaan.


title: Pawneet

text: Vuonna 1780 kitkehahkit asettuivat Republica-joen varrelle Nebraskan ja Kansasin rajoille ja pystyttivät noin tuhat henkeä käsittävän kylän. Seudun maaperän muuttuessa asteittain viljelyyn soveltumattomaksi he matkasivat pohjoiseen muiden pawneiden luokse ja polttivat oman kylänsä.


title: Pawneet

text: Talvella 1821–1822 kuudentoista pawneen ryhmä teki vierailun Valkoiseen taloon tavatakseen presidentti James Monroen, Yhdysvaltain kongressin ja koko liittovaltion korkeimman oikeuden. Pawneet esittivät tuhansille Valkoisen talon edustalle kokoontuneille ihmisille uudenvuodenpäivänä näyttävän sotatanssin. Samoihin aikoihin amerikkalaiset metsästäjät ja kauppiaat alkoivat liikkua pawneiden hallitsemien maiden läpi päämääränään Kalliovuorten runsaat majavapurot. Pawneet verottivat tunkeilijoita ryöstämällä näitä. Jotkin yhteenotot päättyivät verenvuodatukseen ja kauppiaita löydettiin surmattuina. Yhdysvaltain armeijan johto oli huolissaan tilanteesta eikä sulkenut laskuista mahdollista sotaa pawneita vastaan. Ajatus ei kuitenkaan tuntunut houkuttelevalta, sillä pawneet olisivat hetkessä saaneet kokoon yli 2 000 soturia. Vaikka Yhdysvaltain armeijan kokonaisvahvuus oli yli puolet enemmän, he eivät tohtineet ryhtyä ratkaiseviin toimenpiteisiin pawneita vastaan. Määrärahojen pienuus ja joukkojen mahdollinen riittämättömyys estivät tämän.


title: Pawneet

text: Seuraavat vuosikymmenet olivat traagisia pawneille. Vuonna 1830 osaget tunkeutuivat erääseen heidän kyläänsä Arkansasissa, ja surmasivat lähes sata läheiseen jokeen paennutta pawneeta. Keväällä 1832 Santa Fen kauppiaat saivat tarpeekseen pawneiden ryöstöretkistä. Aikalaisten mukaan kauppiaat pullottivat isorokon viruksia ja levittivät myöhemmin pullojen sisällön tupakkaan ja vaatteisiin, jotka pawneet toivat kyliinsä. Pawneekylien asiamiehet kertoivat, että lähes kaikki yli 30-vuotiaat pawneet kuolivat lyhyen ajan sisällä isorokkoon. Arvioiden mukaan jopa 3 000 pawneeta menehtyi. Siouxit ja myöhemmin myös cheyennet kohdistivat hyökkäyksensä taudista selvinneiden pawneiden metsästysleireille ja kaukaa idästä tulleet shawneet ja delawaret polttivat suuren grand-pawneiden kylän Plattejoen rannalla. Vaikka pawneet jatkoivat maittensa puolustamista, oli heidän suurin voimansa kadonnut. Pawneita alettiin pitää ulkopuolisina, eivätkä he onnistuneet luomaan ystävyyssiteitä moneenkaan alueen heimoon. Muiden intiaanien taholta lisääntynyt uhka sai pawneet luovuttamaan ensimmäiset maa-alueensa Yhdysvalloille Kansasista vuonna 1833.


title: Pawneet

text: 1830-luvun puolivälistä eteenpäin pawneiden välit olivat Yhdysvaltain kanssa hyvät. Ratsuväki käytti sotaretkillään paljon pawneiden apua, koska nämä olivat sotajalalla kaikkia vähänkin merkittävämpiä heimoja vastaan. Monet pawneet liittyivät armeijaan, sillä he olivat kuuliaisia ja tottuivat sotilaskuriin nopeasti. Heistä tuli Yhdysvalloille lähes korvaamattomia tiedustelijoita, oppaita ja sotilaita. He olivat urhoollisia sodissa ja säälimättömiä vihollisilleen. Samalla, sotiessaan Yhdysvaltain rinnalla, monet pawneet välttyivät reservaattielämältä ja säästyivät näkemästä oman kulttuurinsa vääjäämätöntä tuhoutumista.


title: Pawneet

text: Suurin osa pawneista siirtyi Kansasiin reservaattiin vuonna 1857. Useat kuolivat koleraan ja muihin tauteihin, ja suuret heinäsirkkaparvet tuhosivat heidän satonsa. Pawneiden lukumäärä väheni nopeasti alle viidentuhannen.


title: Pawneet

text: 1860-luvulla Yhdysvallat muodosti pawneista ratsuväkikomppanian, jota johti valkoinen kapteeni Frank J. North ja joka kävi monet taistelut pawneiden vihollisia lakotoja, cheyennejä ja arapahoja vastaan. Majuriksi ylennyt North jatkoi vielä 1870-luvulla sadan värvätyn pawneesoturin johdossa. Pawneet toimivat palkkasotureina myös suurilla rautateiden rakennustyömailla, pitääkseen loitolla siouxit liittolaisineen. Monet kulkutaudit heikensivät kuitenkin pawneiden lukumääriä, samoin käydyt sodat. Vuonna 1873 Punaisen Pilven intiaaniasemalta luvatta poistuneet lakotat surmasivat raa’asti noin sata metsästysleiriltä palaavaa pawneeta – myös naisia ja lapsia. Paikalle tullut ratsuväki kertoi kidutuksista ja silpomisista ja jätti pawneiden ruumiit maahan susien syötäviksi. Surmatut intiaanit haudattiin myöhemmin taistelupaikalle. Kongressi maksoi pawneille korvauksena 9 000 dollaria. Lakotat saivat metsästää tapauksen jälkeen, mutta pawneilta tämä evättiin, ja he saivat Yhdysvalloilta määräyksen jäädä kyläänsä viljelemään peltojaan.


title: Pawneet

text: Vuonna 1875, kun pawneet siirtyivät Oklahoman reservaattiin, heitä oli jäljellä enää 2 200. Tästä määrästä enemmistö oli naisia. Kun metodistit vuonna 1886 alkoivat lähetystyönsä pawneiden parissa, kansan tila näytti todella huonolta. 1900-luvun alussa väestönlaskennan tulokset näyttivät pawneiden määräksi 650.


title: Pawneet

text: Vuonna 2005 pawneita arvoitiin olevan noin 2 500 henkeä (eräiden tietojen mukaan 5 500; tässä luultavasti laskettu "puoliverisetkin"). Heidän määränsä on kasvussa ja he ovat onnistuneet säilyttämään oman kielensä. Heidän kulttuuriaan, joka on ollut eräs tasankojen rikkaimmista, on elvytetty vähin erin. Suunnitteilla on oman heimohallinnon, sairaalan, opetuskeskuksen ja kirjaston jatkeeksi monia uusia kehitysprojekteja lisäämään pawneiden uuden aikakauden menestystä ja hyvinvointia.


title: Pawneet

text: Populaarikulttuurissa pawneet ovat tulleet tunnetuksi etenkin "Tanssii susien kanssa" -elokuvan kautta. Tiettävästi se on ainoa elokuva, jossa näkyvät tasankojen maanviljelijäkulttuurille ominaiset maamajat. Televisiosarjassa "Centennial" pawneet esiintyvät arapahojen vihollisheimona


title: Pawneet

text: Pawneet asuivat maamajoissa preerian rajalla, missä kasvoi pitkää ruohoa ja mistä työntyi esiin metsäsaarekkeita. Kupolinmuotoisten majojen maalla ja mullalla päällystetyt katot ruohottuivat nopeasti. Kattoihin oli jätetty reikä savun poistumista varten. Asuntojen koko vaihteli läpimitaltaan 8–16 metriä. Niiden sivusta löytyi tunnelimainen käytävä ulko-ovelle ja maalattian alla oli suurehko säilytystila ruokatarvikkeita varten. Pienemmissä rakennuksissa asui vain yksi ydinperhe, mutta suurimmissa 30–50 henkeä vetävissä majoissa asui koko suku. Yksityiset asiat hoidettiin majan keskiosasta verhoin eristetyissä huoneistoissa. Joihinkin majoihin saatettiin joskus tilapäisesti majoittaa hevosia varkaiden tai rajuilmojen vuoksi. Kylät sijaitsivat jokien varsilla ja olivat kiinteitä useiden vuosien ajan, kunnes ravinnon niukkuus tai joku muu syy pakotti asukkaat vaihtamaan asuinpaikkaa.


title: Pawneet

text: Vierailijoiden mukaan majojen hyvinä puolina olivat kesäisin viileys ja talvisin lämpimyys. Huonoina puolina on mainittu hämäryys ja savuisuus. Rakennusten katot toimivat erilaisten tapahtumien katsomoina ja vanhempien ihmisten riittipaikkoina. Majojen edustalla tai niiden laidassa sijaitsi tukeista tehty aitaus hevosille ja muuleille, joita kylää kohden saattoi olla tuhansia.


title: Pawneet

text: Kylät sijaitsivat Nebraskan ja Kansasin alueilla. Pohjoisimpana asuvilla skideillä on kyliä kerrottu olleen enimmillään yli kymmenen. Myös heidän murteensa erosi muista. Muut kolme pawneiden heimoa asuivat etelämpänä Platte-joen etelänpuoleisilla rannoilla asutuksen levitessä Republican-joen reunamille. Heillä oli heimoa kohti useasti vain yksi kylä. 1820-luvulla pawneilta löytyi laskennan mukaan Nebraskassa 330 maamajaa, joissa oli 6 500 asukasta. Kauniina päivinä päälliköt ja soturit pitivät asumustensa edessä näytteillä henkilökohtaisin tunnuksin kuvioituja kilpiään. Monista majoista löytyi näytteille asetettu sotasaalis, joka koostui pääosin vihollisen sulkapäähineistä ja aseistuksesta. Majojen ulkopuolella pidettiin punaisia keppejä, joissa voitonmerkeiksi otetut päänahat hulmusivat tuulessa.


title: Pawneet

text: Joka kesä kaikista kylistä lähti läntisille tasangoille metsästäjäryhmiä, jotka kolmen kuukauden ajan jahtasivat biisoneita. He palasivat loppukesästä takaisin sadonkorjuuta ja syksyisiä seremonioita varten, mutta jättivät uudelleen kylänsä lokakuussa asuen talvet biisoninnahoin päällystetyissä tiipiissään talvimetsästyksen parissa. Kun kevät koitti palasivat miehet matkaltaan vastaanottamaan uutta vuodenkiertoa, joka alkoi uuden sadon istutuksilla ja niihin liittyneillä riiteillä.


title: Pawneet

text: Kylien poliittinen yhteys oli löyhä. Kuitenkin tärkeiden ja koko pawneiden liittokuntaa koskevien asioiden käsittelyissä kokoontuivat kaikki erilliset heimoneuvostot yhteen.


title: Pawneet

text: Pawneita on pidetty Keskilännen kehittyneimpänä intiaanikansana. Heillä oli vallalla perinnöllinen päällikkyys. Lääkintätaito, puhumattakaan käsitöistä tai musiikista, olivat heillä korkealla tasolla. Heidän rytmikkäitä tanssejaan ihailtiin yleisesti. Heimoelämää pidettiin koossa yhteisillä neuvotteluilla ja monimuotoisilla rituaaleilla. Heidän uskontonsa oli rikasta ja näytteli tärkeää osaa heidän toimissaan ja organisaatiossaan. Siihen kuului oleellisena osana auringon, kuun ja tähtien palvontaa. Taivaankannen päällä hallitsi koko maailmankeikkeutta "Tirawa", joka oli maan ja taivaallisten voimien luoja. Tirawan alaisuudessa tähdet vartioivat ihmisiä. Näistä tärkeimmät olivat itäisen taivaan aamutähti (Venus-planeetta); tulen ja valon jumala, ja läntinen iltatähti, joka tunnettiin pimeyden ja hedelmällisyyden jumalattarena.


title: Pawneet

text:
Pawneiden uskontoon liittyi myös dramatiikkaa. Heidän uskomuksensa mukaan aamutähden jumalan valon voimat olivat kukistaneet iltatähden jumalattaren taivaallisessa taistelussa. Tähtien kanssakäyminen oli synnyttänyt ensimmäisen inhimillisen olennon – tytön. Aamutähti vaati kadonnutta tyttöä takaisin itselleen yhä uudelleen. Tästä syystä skidi-pawneet ryöstivät epäsäännöllisin välein naapuriheimoista nuoria naisia, jotka uhrattiin juhlallisen seremonian jälkeen aamutähdelle. Tähtien asema taivaalla osoitti uhripäivän, joka yleensä oli ensimmäisen kevätmyrskyn jälkeen. Ennen uhritoimitusta tyttöä saatettiin pitää vankina kuukausia. Häntä kohdeltiin hyvin kunnioittavasti, kunnes tuli aika luovuttaa uhrilahja. Uhratun tytön veri pirskoteltiin maissintaimien päälle, jotka näin saivat juoda aamutähden elinvoimaa. Riitin tarkoituksena oli taata aamutähden tyytyväisyys ja saada tältä hedelmällinen ja yltäkylläinen sato.
Skidi-pawneiden nuori päällikkö Petalesharo sai tarpeekseen uhrimenoista vuonna 1817 ja vapautti uhrattavaksi aiotun comanche-tytön tarjoutuen itse uhrattavaksi. Tieto hänen uroteostaan levisi myös valkoisten korviin ja silloinen Yhdysvaltain presidentti kutsui nuoren intiaanipäällikön Washingtoniin. Täällä Petalesharo sai hopeamedaljongin, jossa oli teksti "Urheista Urhein". Hän oli mitalin saadessaan vain hieman yli 20-vuotias. Seuraavana vuonna pawneet sieppasivat aamutähdelle uuden ihmisuhrin ja valitsivat tähän tarkoitukseen espanjalaisen pojan. Mahdollisesti pawneet huomasivat vasta myöhemmin erehtyneensä lapsen sukupuolesta. Poika palautettiin vahingoittumattomana takaisin. Huhtikuussa 1838 skidi-pawneiden papisto uhrasi 15-vuotiaan oglala-tytön, joka jäi tiettävästi pawneiden viimeiseksi ihmisuhriksi.


title: Pawneet

text: Tasankojen intiaaneista poiketen pawneet eivät pitäneet aurinkotanssia tärkeänä. Joitakin sille tyypillisiä piirteitä oli kuitenkin nähtävissä pawneiden muissa seremonioissa. 1800-luvun alussa pawneiden kulttuurissa tanssittiin soturien keskuudessa tanssia nimeltään "Iruska", jonka suora käännös merkitsi "tuli minussa". Englanninkielisenä sen nimi kääntyi "Hot danceksi". Omahat ja poncat omivat saman tanssin omaan kulttuuriinsa muuttaen sen nimeksi "Hethuska", joka merkitsi "Miehen tanssia". 1800-luvun lopulla intiaanien kulttuuria tutkinut kansatieteilijä ja antropologi Alice Fletcher kiinnostui pawneiden "Hako-"seremoniasta niin paljon, että kirjoitti siitä monografian. Vuonna 1891 alun perin paiuteilta lähtöisin ollut "Ghost dance", Aavetanssi, levisi pawneiden kyliin.


title: Pawneet

text: Peyotismi, nykyään Native American Church eli Amerikan alkuperäiskansojen kirkko, on myös pawneiden myötävaikutuksella levinnyt laajalle alueelle Pohjois-Amerikan intiaanikansojen keskuuteen.


title: Pawneet

text: Pawneiden poliittinen rakennelma sisälsi hyvin toimivan arvojärjestykseen perustuvan systeemin, jossa ylintä tasoa edustivat päälliköt. Heitä seurasivat soturit, hengenmiehet ja parantajat. Seuraavaan ryhmään kuuluivat tavalliset ihmiset, joilla ei ollut vaikutusvaltaa. Heidän määränsä oli vähemmän kuin puolet kansasta. Alin taso muodostui niistä ihmisistä, jotka olivat rikkoneet lakia tai yleisiä tapoja vastaan. He asuivat kylien laidoilla puolittain hylkiöinä vailla arvostusta. Alun perin myös orjilla oli oma luokkansa. Jos heidät oli otettu vangeiksi muista heimoista adoptoitiin heidät yleensä pawnee-kyliin uusina jäseninä.


title: Pawneet

text: Pawneet jakautuivat kahdeksi erilliseksi vastakkaisryhmäksi, "Moietyksi". Toinen puoli edusti etelää (kesää) toisen puolen edustaessa pohjoista (talvea). Kahtia jakaantuneet kyläläiset olivat tärkeässä asemassa seremonioissa ja peleissä, joissa he olivat toistensa vastajoukkueina. Soturien kesken oli omat seuransa, joiden toiminta perustui metsästykseen ja sotimiseen. Parantajilla oli omat erilliset seuransa, joissa parannettiin sairauksia ja tavoiteltiin yliluonnollisia voimia.


title: Pawneet

text: Miehet koristivat vartalonsa juovikkain tatuoinnein ja käyttivät myös yleisesti kasvomaalauksia. Sotureista suurin osa nyppi hiuksensa jättäen kuitenkin keskelle päätä harjan, jotka joskus saatettiin jäykistää rasvalla otsalle taipuvaksi sarveksi. Useasti miehet pitivät päissään myös huiveja, jotka oli kiedottu turbaanin tavoin. Heimon tunnuksia he saattoivat maalata viittoihinsa, kilpiinsä ja asuntojensa, varsinkin tiipiiden, ulkoseiniin. Naiset palmikoivat pitkät hiuksensa pukeutuen hameeseen ja lyhyeen ponchoon tai kappaan. He saattoivat käyttää toisinaan kasvoissaan punaista väriä. Avioliitot solmittiin yleensä saman kylän asukkaiden kesken ja perinnöllisyys tuli äidin puolelta niin, että aviomies siirtyi asumaan vaimonsa sukuun. Moniavioisuus ei ollut kielletty, mutta siinä oli omat sääntönsä. Vaimojen oli kuuluttava samaan sisarparveen.


title: Pawneet

text: Huolimatta asuinalueistaan tasankojen laitamilla, olivat pawneet suurimmaksi osaksi maanviljelijöitä. Maissin lisäksi pavut, kurpitsat, auringonkukka ja tupakka olivat tärkeitä tuotteita. Metsästäjinä pawneet olivat erinomaisia. Eritoten jousen ja nuolen käyttö oli erityisen taitavaa. Biisoneitten lisäksi he metsästivät pesukarhuja, piikkisikoja, haisunäätiä ja preeriakanoja. Saaliiksi joutuneista eläimistä ei mitään osaa heitetty menemään. Jopa piikkisikojen piikit käytettiin. Niistä sai vaatteisiin näyttäviä koristeita ja lisäksi niillä koristeltiin niin maamajat kuin tiipiitkin.


title: Nižnevartovsk

text:
Nižnevartovsk () on 251 694 asukkaan teollisuuskaupunki ja kaupunkipiiri Obin varrella Hanti-Mansian itäosassa Länsi-Siperian alangolla Venäjällä. Se toimii myös laajan, Hanti-Mansian itäosat kattavan 35 745 asukkaan Nižnevartovskin piirin hallinnollisena ja liikenteellisenä keskuksena.
Nižnevartovsk on Surgutin ohella Länsi-Siperian öljyntuotantoalueen keskus. Kaupungin lähistöllä sijaitsee muun muassa laaja Samotlorin öljykenttä. Kaupungin länsiosissa on aluetta palveleva Nižnevartovskin lentoasema.


title: Nižnevartovsk

text: Kaupungin väestö koostuu monista eri kansallisuuksista.,


title: Nižnevartovsk

text: Nižnevartovsk on perustettu 1909 "Niznevartovskaja"-nimisenä. Alueen runsaat öljyvarat löydettiin 1960-luvulla, ja paikkakunta sai kaupunkioikeudet vuonna 1972.


title: Kaapu

text: Kaapu on pitkä vaate joka ulottuu kaulasta jalkoihin saakka. Kaavuissa on yleensä hihat. Monissa saduissa niitä käyttävät velhot tai noidat.


title: Kaapu

text: Luostarien munkit pukeutuvat usein kaapuihin. Buddhalaisuudessa kaavun väri on oranssi. Islamissa naiset käyttävät kaapua. Burkhaa, kasvot peittävää kaapua tai huntua, käytettiin Afganistanissa Taliban-hallinnon aikaan laajalti.


title: César Franck

text: César-Auguste-Jean-Guillaume-Hubert Franck (10. joulukuuta 1822 – 8. marraskuuta 1890) oli belgialainen säveltäjä ja urkuri, joka vietti suurimman osan elämästään Ranskassa. Häntä on pidetty jopa Bachin jälkeen merkittävimpänä urkusäveltäjänä. Tunnetuin Franckin teos on kuitenkin hänen sonaattinsa viululle ja pianolle A-duuri, joka kuuluu kamarimusiikin keskeisimpään perusohjelmistoon.


title: César Franck

text: Franck syntyi Liègessä ja pääsi vuonna 1837 Pariisin konservatorioon. Vuonna 1842 hän palasi Belgiaan, mutta viipyi siellä vain kaksi vuotta. Franck eli vuodesta 1844 kuolemaansa saakka Pariisissa.


title: César Franck

text: Pariisissa Franck elätti itsensä opettamalla musiikkia. Hänellä oli myös lukuisia virkoja urkurina vuodesta 1847 lähtien, tärkeimpänä vastavalmistuneen Sainte-Clotilde-basilikan pääurkurin toimi, jota Franck hoiti kuolemaansa asti. Franckin ensimmäinen kokoelma urkusävellyksiä julkaistiin kuitenkin vasta vuonna 1868. Vuonna 1872 Franck pääsi urkujensoiton professoriksi Pariisin konservatorioon. Hän opetti muun muassa Vincent d’Indyä, Ernest Chaussonia, Louis Vierneä ja Henri Duparcia; näistä erityisesti d’Indy piti Franckia esikuvanaan.


title: César Franck

text: Franck loukkaantui vuonna 1890 vakavassa liikenneonnettomuudessa. Hän menehtyi saamiinsa vammoihin saman vuoden marraskuussa. Ennen kuolemaansa hän ehti viimeistellä kolme koraaliaan uruille.


title: César Franck

text: Franck sävelsi muun muassa sinfonian (1886–1888) ja useita pienimuotoisia teoksia. Hänet tunnettiin myös taitavana improvisoijana.


title: César Franck

text: Urkuteokset


title: César Franck

text: Kuusi kappaletta vuonna 1868


title: César Franck

text: Alexandre Guilmantin konserttiin Trocadéro-palatsiin Aristide Cavaillé-Collin rakentamille uruille Pariisin Maailmannäyttelyyn 1878:Kolme koraalia vuonna 1890 (Nämä eivät ole koraaleita samassa mielessä kuin esimerkiksi Bachin koraalialkusoitot vaan konserttikappaleita.)Muita sävellyksiä muun muassa


title: Puuviilu

text: Puuviilu, tai yleisemmin viilu on tukista useimmiten sorvaamalla saatu ohut levy ja vanerin perusosa. Viilu voidaan myös valmistaa höyläämällä, jolloin saadaan höyläviilu. Viilujen paksuus ja koko vaihtelee puulajin ja käyttötarpeen mukaan. Havuviilu eli kuusesta tai männystä sorvattu viilu on yleensä 2-4 mm paksu, koivuviilu taas 1-2 mm. Höyläviilut ovat ohuempia, 0,5 mm:stä ylöspäin.


title: Andy Summers

text: Andy Summers (oik. Andrew James Somers, s. 31. joulukuuta 1942) on englantilaissyntyinen muusikko, joka tunnetaan parhaiten 1970- ja 1980-luvuilla vaikuttaneen The Police -yhtyeen kitaristina. Hän myös sävelsi joitakin yhtyeen hieman tuntemattomampia kappaleita, esimerkiksi ”Omegaman”, ”Mother”, ”Friends” ja ”Behind my Camel”. Andy Summersin soittotyyli oli useimmiten eleetöntä, jolloin pääpaino oli tarkoin harkituilla soundeilla.


title: Andy Summers

text: Andy Summers piti jo lapsena musiikista, ja äitinsä aloitteesta hän kävi pianotunneilla, joista hän ei kuitenkaan juuri välittänyt vaikkakin harjoitteli kotona olleella pianolla. Hän sai ensimmäisen kitaransa sedältään 13-vuotiaana. Entinen RAF:n mekaanikko, joka asui Somerseilla vuokralla, toi kunnolliset kielet ja soitto-oppaan sekä opetti Andyn virittämään kitaran pianon avulla. Hän oppi lisää pidemmälle ehtineiltä koulutovereiltaan ja lauluja kuten ”Tom Dooley” ja ”Worried Man Blues”. Ryhmä alkoi kutsua itseänsä nimellä Midnighters. Siinä Andy soitti ensimmäisen kerran julkisesti koulunsa joulujuhlassa. Itseään vanhempien soittajaystävien kautta hän oppi tuntemaan Eddie Cochranin, Buddy Hollyn, Merle Travisin ja Chet Atkinsin musiikkia ja kitarointia. Heiltä Andy oppi myös The Shadows -kitaristi Hank Marvinin tunnetun intron kappaleeseen ”Move It”.


title: Andy Summers

text: Jazz-musiikkiin hän ihastui 14-vuotiaana nähtyään Dave Goldberg -nimisen kitaristin soolon televisiosta. Hän alkoi vähitellen kerätä levyjä sekä harjoitella kopioiden kuvioita puolella nopeudella soivien levyjen avulla. Summers sai arvokasta apua tähän jazz-levyliikkeestä, jonka myyjä osasi esitellä esimerkiksi Wes Montgomeryn ja Barney Kesselin levytyksiä. Myyjä ohjasi hänet myös muuhun jazz-musiikkiin. Summersin varsinaiset esikuvat ovatkin jazz-kitaristeja kuten Kessel, John Abercrombie ja Philip Catherine.


title: Andy Summers

text: Ensimmäisen oman kitaran Summers hankki 16-vuotiaana lehdenjaosta ansaitsemillaan rahoilla. Tämä Gibson ES-175 varastettiin pian, mutta vakuutusrahoilla hän hankki ES-335-mallin.


title: Andy Summers

text: Hän alkoi saada soittotilaisuuksia tansseista, yksityistilaisuuksista ja muissa sellaisissa ja alkoi koota omia kokoonpanojaan Bournemouthin alueella olevista muusikoista. Hänen onnistui saada kiinnitys Blue Note -nimiseen jazz-klubiin missä hän soitti sekä yksin että erilaisten kokoonpanojen kanssa pääesiintyjän väliajoilla. Täältä hän sai tarjouksen liittyä erään hotellin vakituiseen yhtyeeseen, koska kitaristi oli tarpeen, jotta yhtye voisi esittää ohjelmistossaan ajanmukaista pop-musiikkia.


title: Andy Summers

text: Tänä aikana Andy Summers tutustui George Bruno ”Zoot” Money -nimiseen kosketinsoittaja-laulajaan. Money sai Alexis Kornerilta kutsun esiintymisiin Lontooseen ja Summers lähti hänen kanssaan. Moneyn esiintymiset jäivät lopulta vähäisiksi ja hän ja Summers päättivät koota oman yhtyeen Zoot Money & The Big Roll Band. Yhtyeen muita muusikoita oli muun muassa Colin Allen, joka soitti myöhemmin Stone the Crows- ja Focus-yhtyeissä. Sen onnistui saada kiinnitys tunnetulle Flamingo-klubille koesoiton jälkeen korvaamaan Georgie Fame & The Blue Flames -kokoonpanon Famen saatua hitin kappaleesta ”Yeh Yeh” tammikuussa 1965.


title: Andy Summers

text: Big Roll Bandin musiikki oli R&B-covereita artisteilta kuten Ray Charles, Isley Brothers ja Rufus Thomas. Yhtyeen konserttisuosio muuttui maanlaajuiseksi ja se esiintyi myös Pariisissa sekä tuolloisessa Länsi-Saksassa.


title: Andy Summers

text: Summers osti tähän aikaan vuoden 1959 mallisen Gibson Les Paul -kitaran ja neuvoi Eric Claptonin liikkeeseen tämän kysyttyä soittimesta, sillä liikkeeseen jäi vielä vastaava instrumentti. Summers ansaitsi suosion myötä 90 puntaa viikossa Yhtye teki sekä albumeita että singlejä, mutta vain single ”Big Time Operator” menestyi kohtuullisesti nousten sijalle 25 elokuussa 1966.


title: Andy Summers

text: Suosiosta huolimatta yhtye koki jäävänsä jälkeen kehittyvässä popmusiikissa psykedeelisen tyylin ollessa nousussa. Summersin ja Zoot Moneyn ajatuksesta nimeksi otettiin Dantalion's Chariot musiikillisen muutoksen myötä. Vastaanotto oli ristiriitainen tyylinvaihdoksen vuoksi etenkin Lontoon ulkopuolella, missä Big Roll Band oli ollut erityisen suosittu. Yhtyeen palatessa pitämästään konsertista Newcastlesta heidän autonsa ajautui ulos lumisateessa. Summers joutui pitämään useita viikkoja puolimaskia leikkauksella korjatun nenän suojana. Onnettomuus vaikutti osaltaan yhtyeen lopettamispäätökseen.


title: Andy Summers

text: Andy Summers sai Dantalion's Chariotin hajottua tarjouksen liittyä Soft Machine -yhtyeeseen Daevid Allenin tilalle. Hän soitti yhtyeessä vain Yhdysvaltain kiertueen Jimi Hendrixin kanssa. Yhtyeen alkuperäisjäsen basisti Kevin Ayersin mielestä yhtye siirtyi liikaa jazzin suuntaan ja Summers joutui eroamaan. Hän jäi Yhdysvaltoihin ja muutti Kaliforniaan. Täällä hän tapasi heinäkuussa 1968 Eric Burdonin, joka oli kokoamassa uutta Animals-yhtyettä, jonka Burdon hajotti jo toukokuussa 1969.


title: Andy Summers

text: Summers kirjoittautui California State University of Northridge -oppilaitokseen ja opiskeli klassista kitaraa vuoteen 1973 antaen samanaikaisesti yksityistunteja. Tänä aikana hän osti eräältä omalta oppilaaltaan tunnetuksi tulleen Fender Telecaster -kitaransa. Palattuaan Lontooseen hän sai Neil Sedakalta tarjouksen kiertueelle Robert Frippin ja Mike Gilesin kautta. Summers soitti yhdysvaltalaisen "The Partridge Family" -televisiosarjasta suosioon nousseen David Essexin kiertueella ja myös kokoonpanossa, joka säesti Rocky Horror Picture Show -musikaaliesitystä.


title: Andy Summers

text: Vuonna 1974 Summers liittyi Kevin Coyne Bandiin, jonka kanssa hän levytti kaksi albumia, "Matching Head And Feet" ja "Heartburn". Kummallekin albumille tuli yksi yhteistyössä Coynen kanssa sävelletty kappale, ”Turpentine” ja ”I Love Mother”. Summers oli kitaristina Jon Lordin tehdessä albumin "Sarabande" Münchenissä sinfoniaorkesterin kanssa. Hän tapasi siellä modernin säveltäjän Eberhard Schönerin. Summers jakoi aikansa Coynen yhtyeen ja Schönerin sessioiden kanssa. Hän jatkoi yhteistyötä Schönerin kanssa aina The Policen läpimurtoon saakka tuoden myös Stingin ja Copelandin sessioihin Schönerin tarvitessa fuusioelementtejä ja laulusolistia.


title: Andy Summers

text: Toukokuussa 1976 oli vuorossa Kevin Ayersin taustayhtye. Samana vuonna Summers soitti kitaraosuudet Newcastlen sinfoniaorkesterin esittäessä Mike Oldfieldin ”Tubular Bells” -sävellyksen. Esityksen väliajalla soitti Last Exit, jossa Sting oli mukana, mutta Summers ei vakuuttunut yhtyeestä. Kevin Ayersin esiintyessä Newcastlessa Summers tapasi Curved Air -rumpali Stewart Copelandin. Muusikkoyhteyksien kautta Summers, Sting ja Copeland päätyivät entisen Gong-basisti Mike Howlettin Strontium 90 -projektiin, joka edelleen johti The Policeen.


title: Andy Summers

text: Yhtyeen hajottua Summers on tehnyt sooloalbumeita sekä yhteistyötä muiden muusikoiden kanssa. Hän on käynyt Suomessa vuonna 1976 Kevin Coyne Bandin ja Kevin Ayersin kanssa sekä Pori Jazz -festivaaleilla 1996 Trilok Gurtun ja Larry Coryellin kanssa.


title: Andy Summers

text: Dantalion's ChariotKevin Coyne BandSooloalbumeitaEberhard Schönerin kanssaRobert Frippin kanssaJohn Etheridgen kanssaManuel Barruecon kanssakappaleet ”Mysteries of The Slow River/Misteries do Rio Lento”, ”I Remember”, ”Crow At Midnight”Lisäksi Summers on tehnyt elokuvamusiikkia muun muassa vuoden 1984 elokuvaan "2010"


title: Raute

text: Raute Oyj on maailmanlaajuisesti toimiva viilun, vanerin sekä viilupuun ja -palkkien valmistuslaitteistojen rakentaja. Vanerin ja viilupuun tehdaskokonaisuuksien toimittajana Raute on maailman suurimpia.


title: Raute

text: Rauten päätoimipiste sijaitsee Lahden Nastolassa. Muut omat tuotantoyksiköt ovat Kajaanissa, Vancouverin alueella Kanadassa, Shanghain alueella Kiinassa ja Pullmanissa, Washingtonin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Maailman viilupuutuotannosta (LVL) noin puolet tehdään Rauten koneilla.


title: Raute

text: Rauten liikevaihto oli vuonna 2017 noin 148,6 miljoonaa euroa, ja henkilöstöä oli kokoaikaisiksi muunnettuna keskimäärin 660 kymmenssä maassa. Projektitoimitusten osuus liikevaihdosta oli 67 % ja teknologiapalveluiden osuus 33 %. Vaneriteollisuuden osuus projektitoimitusten liikevaihdosta oli 83 % ja LVL-teollisuuden osuus 17 %. Vuoden 2017 liikevaihdosta Euroopan osuus oli 56 %, Venäjän 24 %, Pohjois-Amerikan 14 %, Etelä-Amerikan 4 % ja Aasian ja Tyynenmeren alueen osuus 2 %.


title: Raute

text: Rauten asiakastoimialoja ovat vaneri-, viilu- ja LVL-teollisuus. Projektitoimituksina Raute toimittaa kokonaisia tehtaita ja tuotantolinjoja tai yksittäisiä koneita, niiden automaatioratkaisuja, konenäkösovelluksia ja mittausteknologiaa. Rauten teknologiapalveluihin kuuluvat laitteiden kunnossapito, modernisointi ja varaosat, koulutus sekä asiakkaan liiketoiminnan kehittäminen.


title: Raute

text: Vuonna 1906 perustettiin Lahden Vesijärvenkadun varrelle entiseen splinttitehtaaseen konepaja, jossa korjattiin koneita ja valmistettiin rautasänkyjä. Varsinaisesti yrityksen historia alkoi vuonna 1908, jolloin konepaja rakensi aluksi sisävesilaivoja ja valmisti höyrykattiloita sekä -koneita. 1930-luvulla yritys alkoi valmistaa kehäsahoja, vaakoja ja vanerikoneita. 1940-luvulla yritys palveli sotatarviketeollisuutta ja toimitti 1 200 konetta sotakorvauksina Neuvostoliittoon. Vaakaosasto jaettiin Lahden Vaaka -nimiseksi tehtaaksi, joka alkoi valmistaa kymmenys- ja pöytävaakoja kotitalouksille ja kaupalle. 1950-luvulla perustettiin Sopekaluste Oy markkinoimaan huonekaluja. 1960-luvulla yritykseen sulautettiin Lahden Vaaka Oy ja Sopekaluste Oy. Puunjalostuskoneita rakentava Nastolan tehdas valmistui. 1990-luvulla puunjalostuskonetoimialan koko tuotanto siirtyi Nastolaan ja tuotannollinen toiminta Lahden Vesijärvenkadun tehtaalla lopetettiin. Helmikuussa 2004 yhtiö luopui punnitus- ja annostusteknologian alalla toimivasta Raute Precision -liiketoiminnasta. Vuonna 2005 Mecano Group Oy tuli kokonaan yhtiön omistukseen.


title: Raute

text:
Rauten toimitusjohtajana on vuodesta 2004 toiminut Tapani Kiiski.
Yhtiön A-osake on noteerattu Helsingin pörssissä.


title: Raute

text: Suurimmat omistajat 31.12.2017:


title: Raute

text: % osakkeista / % äänistä


title: Raute

text: Hallintarekisteröidyt 4,0 % / 0,7 %


title: Arthur Sullivan

text: Sir Arthur Seymour Sullivan (13. toukokuuta 1842 – 22. marraskuuta 1900) oli brittiläinen säveltäjä, joka tunnetaan parhaiten opereteista, jotka hän teki yhdessä libretisti William S. Gilbertin kanssa. Hänen tuotantonsa sisältää 23 oopperaa, 13 orkesteriteosta, 8 kuoroteosta ja oratoriota, kaksi balettia, näyttämömusiikkia, hymnejä. lauluja ja pianokappaleita.


title: Arthur Sullivan

text: Sullivan syntyi Lambethissa ja opetteli lapsena soittamaan eri instrumentteja. Myöhemmin hän alkoi myös säveltää lauluja. Vuonna 1858 Sullivan muutti Leipzigiin, jossa hän jatkoi opintojaan ja aloitti orkesterin johtamisen. Hän palasi Englantiin vuonna 1861.


title: Arthur Sullivan

text: Sullivan tutustui William S. Gilbertiin 1870-luvun alussa. Vuonna 1871 tuottaja John Hollingshead tilasi Sullivanin työskentelemään Gilbertin kanssa Thespis-oopperaa varten. He palasivat yhteen vuonna 1875, luodessaan operetin "Trial by Jury" ja aloittivat pitkän yhteistyön. "H.M.S. Pinafore" (1878) teki parivaljakosta kansainvälisen ilmiön. Se esitettiin Lontoossa 571 kertaa, mikä oli tuohon aikaan valtava määrä. Gilbertin ja Sullivanin yhteistyö ajautui joksikin aikaa ongelmiin 1890-luvun alussa, alkaen "The Gondoliersin" (1889) rahoitusta koskevasta kiistasta.


title: Arthur Sullivan

text: Sullivan lyötiin ritariksi vuonna 1883. Hän kuoli keuhkokuumeeseen marraskuussa 1900.


title: Pervouralsk

text: Pervouralsk () on kaupunki Tšusovaja-joen varrella Sverdlovskin alueella Venäjällä noin 45 kilometriä Jekaterinburgista länteen.


title: Pervouralsk

text:
Pervouralsk perustettiin vuonna 1732, kun Demidovien teollisuussuvun rautatehdas aloitti toimintansa alueella. Kaupunginoikeudet se sai vasta vuonna 1933.
Jääpalloseura Uralski Trubnik pelaa Venäjän pääsarjassa.


title: Gosford Park

text: Gosford Park on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut Robert Altmanin ohjaama elokuva, joka kertoo Agatha Christie -tyyppisen rikostarinan.


title: Gosford Park

text: Elokuva sai vuonna 2002 kaikkiaan seitsemän Oscar-ehdokkuutta: parhaan elokuvan, parhaan ohjauksen, parhaan alkuperäiskäsikirjoituksen, parhaan naissivuosan (Helen Mirren), parhaan naissivuosan (Maggie Smith), parhaan puvustuksen ja parhaan lavastuksen kategorioissa. Ainoan palkintonsa se sai käsikirjoituksesta.


title: Gosford Park

text: "The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Gosford Parkin" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.


title: Gosford Park

text: Syksyllä 1932 äärimmäisen ynseä, mutta upporikas Sir William McCordle järjestää vaimonsa Lady Sylvian kanssa metsästysviikonlopun maakartanossaan Gosford Parkissa. Paikalle saapuu värikäs joukko sukulaisia ja ystäviä: hienosteleva Constance-täti, Sylvian sisaret Louisa ja Lavinia kera aviomiehensä lordi Stockbridge ja komentaja Meredith, Sir Williamin näyttelijäserkku Ivor Novello, amerikkalainen B-luokan elokuvatuottaja Morris Weissmanin sekä köyhä Nesbittin pariskunta. Mukanaan vieraat tuovat joukon kamaripalvelijoita ja autokuskeja, jotka ovat vähintäänkin yhtä värikkäitä persoonia kuin isäntänsäkin.


title: Gosford Park

text: Vieraat asettuvat yläkerran upeisiin kamareihin ja salonkeihin, samalla kun palvelijat majoittuvat alakertaan talon oman palvelusväen joukkoon. Palvelijoiden valtakunnan ehdoton kuningas on pätevä, vaikkakin alkoholisoitunut hovimestari Jennings ja kiistaton kuningatar aina ajan tasalla oleva taloudenhoitaja rouva Wilson. Keittiöstä vastaa kokki rouva Croft, joka käy ainaista valtataistelua rouva Wilsonin kanssa. Muita merkittäviä palvelijoita ovat Constance-tädin eli Trenthamin kreivittären kamarineito Mary, lordi Stockbridgen kamaripalvelija Robert, elokuvatuottaja Weissmanin palvelija Henry Denton sekä kartanon oma pääsisäkkö Elsie ja päälakeija George.


title: Gosford Park

text: Päällisin puolin kaikki on hyvin Gosford Parkissa ja metsästysviikonloppu sujuu kitkatta, mutta kullatun ulkokuoren takana jokaisella on omat ongelmansa. Sir Williamin rahoilla elävä Constance-täti pelkää ärtyneen Williamin lopettavan hänen elatuksensa, vararikossa oleva komentaja Meredith yrittää epätoivoisesti saada Williamilta lainaa ja yhteiskunnallinen kiipijä Freddie Nesbitt kiristää Sir Williamin ja Lady Sylvian tytärtä Isobelia saadakseen Williamilta työpaikan.


title: Gosford Park

text: Kaikista huolista ja ongelmista huolimatta metsästysviikonloppu alkaa komeilla illallisilla.


title: Carl Seber

text: Carl Seber (19. tammikuuta 1883 Trier – 12. marraskuuta 1945 Saksa) oli saksalainen sotilas, joka toimi Suomen ilmavoimien järjestyksessä toisena komentajana huhtikuusta joulukuuhun 1918. Hänellä oli merkittävä rooli ilmavoimien kehittämisessä.


title: Carl Seber

text: Seber oli lähtöisin lakimiesperheestä ja liittyi vuonna 1903 Saksan armeijaan. Hän palveli aluksi tykistössä ja ensimmäisessä maailmansodan aikana Saksin kuninkaallisissa ilmavoimissa kenttälento-osaston komentajana. Hän osallistui ilmataisteluihin Ranskassa ja sai sekä ensimmäisen että toisen luokan rautaristin. Vuonna 1915 hänelle myönnettiin Saksin korkein kunniamerkki, Pyhän Henrikin ritarikunnan ritariristi. Seber nimitettiin Kuurinmaan Autzissa sijainneen lentäjäkoulun johtajaksi.


title: Carl Seber

text: Suomen sisällissodan jälkeen Suomeen lähetettiin saksalaisia upseereita auttamaan Suomen armeijan rakentamisessa. Tuolloin kapteenin arvoinen Seber lähetettiin Suomeen huhtikuussa 1918 auttamaan Suomen ilmavoimien luomisessa. Hänestä tuli 29. huhtikuuta "Suomen ilmailuvoimien" toinen päällikkö epäpäteväksi todetun ruotsalaisen kapteeni Allan Hygerthin jälkeen. Seber olisi halunnut perustaa Suomeen ilmailukoulun, mutta se ei vielä hänen komentajakaudellaan onnistunut. Hän toi mukanaan Suomeen saksalaisia lentäjiä ja asiantuntijoita ja hänen komentajakaudellaan yli 50 suomalaista ilmavoimien upseeria ja aliupseeria lähti opiskelemaan Saksaan. Seber laati toukokuussa Suomen lentojoukkojen ensimmäisen kehittämissuunnitelman, joka edellytti itsenäisen aselajin luomista.


title: Carl Seber

text: Seberin suunnitelman painotus oli vesilentokoneissa, koska Suomen niittyjen ei katsottu sopivan lentokentiksi kuten Keski-Euroopassa oli ollut tapana. Ilmeisesti hän ymmärsi, ettei Suomella ole varaa rakentaa maakoneisiin perustuvia ilmavoimia. Vesikonedoktriini säilyi ilmavoimissa 1930-luvun puoliväliin ja silloinkin muun muassa Mannerheimin piti ravistella ilmavoimia nykyaikaan.


title: Carl Seber

text: Seber antoi 17. syyskuuta 1918 Suomen Ilmailuvoimien Päällikön päiväkäskyllä 41 ensimmäisen lentomerkin kapteeni Väinö Mikkolalle.


title: Carl Seber

text: Hävittyään maailmansodan Saksa joutui ympärysvaltojen vaatimuksesta vetämään upseerinsa pois Suomesta. Näin myös Seberin toiminta Suomen ilmavoimien komentajana päättyi 13. joulukuuta 1918. Hän kuitenkin jäi vielä yksityishenkilönä Suomeen ja toimi sotaministeri Wilhelm Thesleffin ehdotuksesta ilmavoimien uuden komentajan neuvonantajana vuoteen 1920 asti, jolloin hänet korvattiin ranskalaisella majuri Paul Étiennellä.


title: Carl Seber

text: Seber vuokrasi vuonna 1919 Pohjan kunnasta Dragontorpin maatilan ja asui vuosikausia Suomessa maanviljelijänä. Vuoden 1934 lopussa hän palasi Saksaan ja ryhtyi uudelleen armeijan palvelukseen, sillä hänen sotilaseläkkeensä maksaminen oli loppunut. Hän työskenteli aluksi ilmailuministeriössä lentokenttien rakentamisesta vastaneella osastolla, mutta siirtyi keväällä 1936 sotilastiedustelu Abwehrin palvelukseen. Seber lähetettiin uudelleen Suomeen huhtikuussa 1941 Helsinkiin sijoitettujen saksalaisten joukkojen komendantiksi. Nämä joukot käsittivät vain parisataa miestä ja alle sata upseeria. Tässä vaiheessa Seberin sotilasarvo oli eversti. Hän toimi Helsingin paikalliskomendanttina 1. heinäkuuta 1944 asti, jolloin hänet kutsuttiin takaisin Berliiniin.


title: Carl Seber

text: Seber jäi eläkkeelle tammikuussa 1945. Sodan päätyttyä Neuvostoliiton sotilastiedustelu SMERŠ pidätti hänet Berliinissä saman vuoden heinäkuussa ja häntä syytettiin vakoilusta ja vehkeilystä Neuvostoliittoa vastaan, sillä hän oli työskennellyt Abwehrin Suomen osastossa. Hänet todettiin syylliseksi ja tuomittiin 11. lokakuuta Berliinin varuskunnan sotaoikeudessa Neuvostoliiton rikoslain 58 pykälän perusteella kuolemaan ampumalla. Tuomio pantiin täytäntöön 12. marraskuuta. Venäjä julisti Seberin rehabilitoiduksi huhtikuussa 1999.


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1941

text: Vuonna 1941 hiihdon MM-kilpailut pidettiin Cortina d'Ampezzossa, Italiassa 1.–10. helmikuuta. FIS kuitenkin perui myöhemmin toisen maailmansodan aikaisilta kisoilta virallisen MM-arvon.


title: Giuseppe Martucci

text: Giuseppe Martucci (6. tammikuuta 1856 – 1. kesäkuuta 1909) oli italialainen säveltäjä, kapellimestari, pianisti ja opettaja. Kapellimestarina Martucci oli erikoistunut Richard Wagnerin teoksiin. Hän johti Italian ensimmäisen esityksen oopperasta "Tristan ja Isolde".


title: Giuseppe Martucci

text: Martucci sävelsi muun muassa kaksi sinfoniaa, oratorion "Samuel", kaksi pianokonserttoa, sonaatteja, lauluja ja kamarimusiikkia. Toisin kuin useat muut tuon ajan italialaiset säveltäjät, Martucci ei säveltänyt ainuttakaan oopperaa. Martucci sai vaikutteita Johannes Brahmsilta ja Robert Schumannilta.


title: Giuseppe Martucci

text: Martuccin oppilaisiin kuului muun muassa Ottorino Respighi.


title: Sydän (kulttuuri)

text: Sydän on monissa kulttuureissa uskottu ihmisen elämänvoiman, hengen tai sielun asuinpaikaksi. Sydäntä on kuvattu erilaisin symbolein, joista tunnetuin (♥) on levinnyt lähes maailmanlaajuiseksi rakkauden symboliksi. Sydän merkitään usein tekstiviesteissä ja muissa merkkipohjaisissa viestinnän muodoissa kirjoittamalla peräkkäin "pienempi kuin" -merkki ja numeromerkki "kolme": <3. Symboli esiintyy myös pelikorteissa yhtenä maatunnuksista, jolloin siitä käytetään nimitystä "hertta".


title: Sydän (kulttuuri)

text: Useita elimiä ja ruumiinosia on pidetty sielun asuinpaikkoina. Merkittävimmät näistä ovat olleet pää, sydän ja vatsa. Usein sydän on katsottu tunteisiin ja voimiin liittyvien ihmisen henkisten puolten kodiksi. Muita ominaisuuksia on voitu yhdistää muihin ruumiinosiin. Esimerkiksi useat metsästäjä-keräilijäkansat uskovat saaliseläimen sielun kodiksi pään, mutta voimien ja luonteen kodiksi sydämen. Päätä on käsitelty kunnioituksella ja pää on ollut juhlissa kunniapaikalla, jotta eläin palaisi luontoon. Sydän taas on voitu syödä saaliin voimien saamiseksi.


title: Sydän (kulttuuri)

text: Vielä nykyisinkin puhutaan vertauskuvallisesti päästä järjen kotina ja sydämestä tunteiden kotina. Tunteiden yhdistäminen sydämeen on vaikuttanut monista luonnolliselta, sillä arvokkaimpia tunteita koetaan usein jotakuinkin rintakehän paikkeilla. Pelko taas tuntuu monista enemmän vatsassa. Vaikka päätä on tieteellisissä yhteyksissä jo kauan pidetty kaiken henkisen toiminnan sijaintipaikkana, on aivan viime aikoina on kiinnitetty huomiota vatsasta ja suolistosta löytyneeseen tiheään hermoverkostoon. Joidenkin tutkijoiden mukaan osa tunteista voi sittenkin sijaita vatsassa ja suolistossa, jossa ne tuntuvatkin sijaitsevan, tosin tämä on kiistanalaista.


title: Sydän (kulttuuri)

text: Monet antiikin ajan ja keskiajan tiedemiehet ja filosofit Aristoteles mukaan luettuna ajattelivat ajatusten, tunteiden ja järkeilyn sijaitsevan sydämessä, kieltäen pään ja aivojen osuuden. Stoalaisten mukaan ihmisen sielu sijaitsee sydämessä. Kuitenkin esimerkiksi parantajat ja lääkärit ovat jo varhain tienneet, että pään alueen vammat vahingoittavat henkisiä toimintoja eniten.


title: Sydän (kulttuuri)

text: Kreikkalainen lääkäri Galenos arveli intohimon sijaitsevan maksassa, ajattelun aivoissa ja tunteiden sydämessä. Hän esitti tämän käsityksen yhdessä todeksi osoittautuneen käsityksensä kanssa siitä, että sydän ylläpitää verenkiertoa. Joidenkin mukaan Galenoksen peruja on ollut myöhempi tunteiden tosiasiallinen tai vertauskuvallinen sijoittaminen sydämeen.


title: Sydän (kulttuuri)

text: Sydän on lähes yleismaailmallisesti tunnettu rakkauden symboli. Symboli muistuttaa vain etäisesti sydäntä, ihmisen verenkiertoa ylläpitävää sisäelintä. Sydäntä on itse asiassa kuvattu useanlaisilla symboleilla. Nykyisin tunnetuimman sydämen symbolin ei itse asiassa arvella alun perin kuvanneen sydäntä, vaan naisen pakaroita. Symboli on mahdollisesti kreikkalaisperäinen.


title: Natale Abbadia

text: Natale Abbadia (11. maaliskuuta 1792 – 25. joulukuuta 1861) oli italialainen säveltäjä. Hän sävelsi muun muassa oopperan "La Giannina di Pontieu ossia La Villanella d'onore". Uransa aikana Abbadia myös opetti laulamista. Hänen tyttärensä Luigia Abbadia oli kuuluisa oopperalaulaja.


title: Taidehalli (Helsinki)

text: Taidehalli (, ) on Helsingin Töölössä Nervanderinkadulla Eduskuntatalon takana sijaitseva vuonna 1928 valmistunut näyttelyrakennus. Taidehallissa järjestetään vuosittain 5–7 näyttelyä; ohjelmiston pääpaino on nykytaiteessa, mutta näyttelyohjelmistossa ovat myös muotoilu ja arkkitehtuuri. Taidehalli ei kerää omaa kokoelmaa. Taidehallissa järjestetään myös tapahtumia ja monitaiteellista ohjelmaa.


title: Taidehalli (Helsinki)

text: Taidehalli syntyi tarpeesta saada uusi tila vaihtuville näyttelyille. Rakennuksen suunnittelivat vuoden 1927 kutsukilpailun pohjalta arkkitehdit Jarl Eklund ja Hilding Ekelund, ja se vihittiin käyttöön 3. maaliskuuta 1928. Rakennusta tukivat ajan yritysmaailma ja mesenaatit, kuten Gösta Serlachius, Amos Anderson ja Salomo Wuorio. Taidehallin ensimmäisenä johtajana toimi Bertel Hintze aina vuoteen 1968 saakka. Häntä seurasivat Seppo Niinivaara (1968–1994), Timo Valjakka (1994–2001), Maija Tanninen-Mattila (2001–2006), Maija Koskinen (2006–2013) ja Jan Förster (2013–). Taidehallissa on sen historian aikana pidetty lukuisten merkittävien suomalaisten ja ulkomaisten taiteilijoiden näyttelyitä.


title: Taidehalli (Helsinki)

text: Taidehalli on yksi keskeisistä 1920-luvun klassisismin ajan rakennuksista Suomessa. Rakennus on ajalle tyypillisesti epäsymmetrinen, ja siitä voidaan erottaa kaksi suorakulmion muotoista osaa. Niistä korkeammassa, Aurorankadun puoleisessa osassa sijaitsee kuvanveistosali, Nervanderinkadun puoleisessa matalammassa osassa vuorostaan ovat maalaussalit. Niiden välissä on pääportaikko, jonka katto on koristeltu sinisin kasettikomeroin kullanvärisine tähtikuvioineen. Rakennuksen koristelu on pelkistettyä, ja sen julkisivu on rapattu vaaleanpunaiseksi. Sisätilat olivat alun perin väritykseltään tummemmat, mutta niitä on sittemmin vaalennettu ihanteiden muuttuessa. Taidehalli peruskorjattiin vuosina 2008–2009. Korjauksessa rakennuksen alle lisättiin kaksi maanalaista kerrosta.


title: Taidehalli (Helsinki)

text: Taidehallia ylläpitää "Taidehallin säätiö", jonka hallituksessa ovat edustettuina taiteilijajärjestöt, muun muassa arkkitehtiliitto Safa, teollisuustaiteen liitto Ornamo sekä Helsingin kaupunki. Helsingin kaupunki ja opetusministeriö tukevat Taidehallin toimintaa. Vuosittaisesta budjetista noin 25 prosenttia katetaan julkisilla avustuksilla, ja loput tulevat Taidehallin omasta tulonhankinnasta.


title: Anton Rubinštein

text: Anton Grigorjevitš Rubinštein (; 28. marraskuuta 1829 – 20. marraskuuta 1894) oli venäläinen säveltäjä, pianisti ja kapellimestari. Rubinštein sävelsi muun muassa 17 oopperaa, neljä oratoriota, viisi pianokonserttoa, kuusi sinfoniaa, yksinlauluja ja pianokappaleita. Säveltäjänä Rubinštein edustaa Pjotr Tšaikovskin ohella venäläisen musiikin eurooppalaista suuntausta. Antonin nuorempi veli, Nikolai, oli myös pianisti ja Moskovan konservatorion perustaja.


title: Anton Rubinštein

text: Rubinštein opetteli lapsena pianonsoittoa ja esiintyi ensimmäistä kertaa julkisesti 9-vuotiaana. Hän alkoi tehdä konserttikiertueita 1850-luvulla ja esiintyi muun muassa Ranskassa, Britanniassa, Saksassa, Itävallassa, Skandinavian maissa ja Yhdysvalloissa. Vuonna 1862 hän perusti Pietarin konservatorion, jota hän johti vuoteen 1867 ja uudelleen vuosina 1887–1890. Lisäksi Rubinštein esiintyi musiikkikirjailijana; hänen julkaisujaan olivat mm. "Die Musik und ihre Meister" ja "Erinnerungen aus 50 Jahren" (molemmat vuodelta 1892). Rubinštein kuoli sydänvikaan vuonna 1894. Suomalaisista pianisteista Rubinšteinin johdolla opiskeli Ina Forstén.


title: Kirsi Hänninen

text: Kirsi Maaria Hänninen (s. 3. lokakuuta 1976 Joensuu) on entinen suomalainen pesäpalloilija ja jääkiekkoilija.


title: Kirsi Hänninen

text: Jääkiekossa Hänninen oli voittamassa olympiapronssia Naganossa 1998. Lisäksi hän saavutti MM-pronssia vuosina 1994, 1997, 1999 ja 2000, EM-kultaa vuosina 1993 ja 1995 sekä EM-pronssia vuonna 1996. Vuoden 1999 MM-kisoissa hänet valittiin tähdistökentälliseen. Kaikkiaan hän pelasi 116 maaottelua. Hänen tavaramerkkinsä oli siniviivalta lähtevä kova lyöntilaukaus.


title: Kirsi Hänninen

text: Pesäpallossa Hänninen saavutti PattU:ssa yhden kullan (2000) sekä Kirittärissä yhden kullan (1996), yhden hopean (2004) ja yhden pronssin (1998). Hänet tunnettiin kovana lyöjänä ja nopeana etenijänä. Hänet valittiin vuoden pesäpalloilijaksi 2000. Lyöjäkuningatar hän oli 2004 ja etenijäkuningatar 1995, 1996 ja 2000 sekä tehopelaaja 2001 ja 2004. Hän lopetti uransa kauteen 2005.


title: Vokaalitrance

text: Vokaalitrance on trancen alalaji, johon on liitetty mukaan myös laulu.


title: Vokaalitrance

text: Vokaalitranceen liittyy hyvin läheisesti featuring-yhteistyö, eli useat laulajat tekevät yhteistyötä monien eri DJ:n kanssa. Tällaisia ovat muun muassa Kirsty Hawkshaw, Jan Johnston ja Justine Suissa, joiden laulua voi kuulla esimerkiksi Armin van Buurenin ja Tiëston kappaleilla.


title: Vokaalitrance

text: Vokaalitrancestä mixataan myös usein "dub"- tai "instrumentaali"-versioita, joissa ei ole laulua mukana. Myös vocaltrance-remixit ovat yleisiä. Niissä laulu on esimerkiksi lisätty jo ilmestyneeseen kappaleeseen. Laulajat ovat useimmin naisia, mutta myös mieslaulajia kuullaan joillakin levytyksillä.


title: Vokaalitrance

text: Joskus voi olla vaikeaa erottaa vokaalitrance covereista. Cover on jo entuudestaan jonkun muun julkaisema, mutta toisen dj:n käyttöönottama vanha ja tunnettu kappale, jota muokataan (esimerkiksi Groove Coveragen Poison on coveri Alice Cooperin Poisonista). Puhdas vokaalitrance on kuitenkin vain trancea, jossa on mukana laulu.


title: Matopeli

text: Matopeli on 1970-luvulla kehitetty videopelityyppi, joka tuli suosituksi matkapuhelinpelinä 1990-luvulla. Tyypillisesti peleissä ohjataan matoa, joka kuolee törmätessään itseensä tai pelikentän laitoihin. Keräämällä pelikentältä ”ruokaa” pelaaja saa pisteitä, mutta samalla mato kasvaa pituutta ja peli vaikeutuu. Madon liikevauhti saattaa myös nopeutua pisteiden karttuessa.


title: Matopeli

text:
Ensimmäinen ideaa hyödyntänyt peli lienee Gremlin Industriesin kehittämä arcadepeli "Blockade" vuodelta 1976. Atari 2600:n julkaisussa 1977 yksi ensimmäisistä peleistä oli samaa ideaa käyttävä "Surround".
Luultavasti ensimmäisen kotitietokoneversion teki Peter Trefonas TRS-80-tietokoneelle, ja se julkaistiin CLOAD-lehdessä vuonna 1978. Pian julkaistiin versioita myös Commodore PET ja Apple II -tietokoneille ja ohjelmoitaville taskulaskimille. Commodore VIC-20 sai oman versionsa nimeltä "Worms" pian tämän jälkeen.
Microsoft jakoi MS-DOSin QBASICin mukana "Nibbles"-peliä. Nokian matkapuhelimissa peli tunnetaan nimellä "Snake" ja sen suunnitteli Taneli Armanto. Ensimmäinen pelin sisältänyt Nokian puhelin oli vuonna 1997 markkinoille tullut Nokia 6110.


title: Matopeli

text: Pelin seuraavassa versiossa "Snake 2:ssa", kerätään pisteitä ”tavallisesta ruoasta” ja erilaisista hyönteisistä. Hyönteisen syömisestä saa sitä enemmän pisteitä, mitä nopeammin sen saa pyydystettyä.


title: Matopeli

text: Joissakin Nokian kännyköistä löytyy myös "Snake Xenzia" -niminen matopeli. "Snake 3" on kolmiulotteiseksi käännetty matopeli, ja siinä on uudistuksia edeltäjäänsä. "Snakes"-niminen kolmiulotteinen matopeli löytyy myös joistakin Nokian Symbian-puhelimista. Peli oli alun perin tehty Nokian N-Gage-pelipuhelimelle.


title: Hajala

text: Hajala on kylä ja kyläkeskus Salon Halikossa lähellä Paimion rajaa. Kylä on muodostanut useiden muiden kylien kanssa Hajalan taajaman. Tämän maatalousvaltaisen kylän läpi kulkevat rautatie ja Kuninkaantie. Kylän pohjoispuolella kulkee moottoritie E18, josta on liittymä no. 12 Hajalaan. Kylän itäosaa halkoo Purilanjoki. Kylässä on oma koulu, urheilukenttä, pururata, uimapaikka Myllytyry (myllypato, vanha myllylampi), päiväkoti sekä nuorille oma nuorisotila Kerhola.


title: Hajala

text: Pitkäportaassa sijaitsee 1700-luvulta peräisin oleva Fredrik Strömbergin perustama Trömperin kestikievari, joka toimii nykyisin osana Salon historiallista museota. Kesäisin kestikievarimuseo on avoinna tilauksesta.


title: Hajala

text: Hajalan taajama alkoi kasvaa ja kehittyä 1900-luvun alussa Halikon keskustaksi. Kylään rakennettiin paljon omakotitaloja. Toiminnallinen osuustoiminta virisi kylässä välittömästi osuustoimintalain voimaantulon jälkeen. Asutus sijoittui Kuninkaantien varrelle etenkin kylän länsiosaan.


title: Hajala

text: Hajalan kylän kultakautta oli 1940–1970-luku. Vuonna 1960 Hajalan rautatieasema lakkautettiin ja vähitellen rautavalimo (Rauman valu), meijeri, kylän kaupat, pankki ja posti myös lopetettiin. Hajalaan (Saarimäen kylään) perustettiin vuonna 1909 koulu, joka on edelleen toiminnassa alakouluna (Hajalan koulu). Kylän talousalueella Ruskan kylässä oli myös Ruskan koulu (Pyhäloukkaan kansakoulu), joka toimi vuoteen 1971 asti (nykyisin yksityiskotina). Kylässä oli aikoinaan myös Työväentalo, joka purettiin 60-luvulla, sekä talkoilla rakennettu (Osakeyhtiö Hajalan Vuorela) seurojentalo Vuorela, joka on nykyisin yksityiskotina.


title: Hajala

text: Hajalan kyläyhdistys on perustettu 22.1.2006 Hajalan kylätoimikunnan tilalle.


title: Hajala

text: Entinen Halikon kunnan lakkauttama vanhainkoti (Kunnalliskoti, nykyisin Vire-koti) on saanut uusia asukkaita uusien omistajien myötä. Alueella on vanha Hajalan Kartanon puinen päärakennus. Salon kaupunginhallitus päätti sittemmin myydä kartanon päärakennuksen yksityiselle yritykselle 20 000 eurolla (Salon Seudun Sanomat uutinen 15.10.2013).


title: Hajala

text: Kylään on rakennettu viime aikoina myös uusia omakotitaloja.


title: Hajala

text:
70-luvun "sofy"-projektin tuloksena kylään laadittiin kyläsuunnitelma ja kyläkaava, joka ei kuitenkaan koskaan saanut lainvoimaa. Halikon kunta käynnisti uuden kaavatyön Hajalassa 2005. Uusi karttatyön vaatima ilmakuvaus suoritettiin keväällä 2006. Kuntaliitoksen vuoksi kaavoitus jäi kesken.
Vuonna 2011 kylä pääsi osalliseksi toiminnallisen kyläsuunnittelun ja kyläkaavoituksen projektiin (Salon seudun koheesio- ja kilpailukykyohjelma eli KOKO).


title: Hajala

text: Hajalaa on kaavailtu paikallisjunaliikenteen yhdeksi pysäkiksi raideosuuden Turku-Salo varrella. Pysäkki olisi sääsuojalla varustettu pysähdyslaituri, joka olisi varustettu infotaululla, valaisimilla sekä pyörä- ja autopysäköintialueella.


title: Hajala

text: Hajalassa on Salon läntisin moottoritieliittymä.


title: Hajala

text: Kylässä on yksi kunnallinen vesilaitos, joka tuottaa puhdasta vettä muutamalle kymmenelle yksityistaloudelle.


title: Hajala

text: Kylän taloudet ottavat pääsääntöisesti vetensä porakaivoista. Jätevesijärjestelmät ovat kaikki kiinteistökohtaisia.


title: Hajala

text: Kunnallisen vesihuollon rakentaminen aloitetaan loppukesästä 2015. Hanketta vie eteenpäin Hajalan vesiosuuskunta.


title: Hajala

text: Kylään alkoi 1900-luvulla kehittyä paljon palveluita, ja hajalalaiset hyödynsivät ensimmäisten joukossa vuonna 1901 voimaan tullutta osuustoimintalakia. Kylään perustettiin Hajalan osuuskauppa 1903, Hajalan osuusmeijeri 1905 ja Osuuskassa 1926. Jälkimmäinen kehittyi Hajalan osuuspankiksi.


title: Hajala

text: Meijeritoiminta jatkui vuoteen 1960 asti, jolloin se liitettiin Salon seudun osuusmeijeriin. Osuuskauppa laajeni ensin Vartsalaan ja Kokkilaan. Osuuskauppa liitettiin myöhemmin Salon seudun osuuskauppaan. Myös Osuuspankki liitettiin Saloon suurempaan osuuskuntaan. Halikon kirkonkylän kehittyessä palvelut alkoivat siirtyä sinne, eikä Hajalassa nykyään enää ole yksityisiä palveluja.


title: Hajala

text: Halikon Suojeluskunnan perustava kokous pidettiin Saarimäen kansakoululla elokuussa 1917. Kokous oli kutsuttu koolle Maataloustuottajain yhdistyksen perustamista varten. Kokous valitsi ensimmäiseksi päälliköksi Toivo Niemisen (myöh. Louko).


title: Uniaattikirkot

text: Uniaattikirkot ovat alun perin ortodoksisia paikalliskirkkoja, jotka vuosien 1595–1905 aikana liittyivät katoliseen kirkkoon. Opillisesti ne hyväksyvät katolisen kirkon dogmit tosina ilmaisuina läntisellä kielellä, mutta niillä on omat teologiset, spirituaaliset, kanoniset ja liturgiset perinteensä. Siksi ne muistuttavat suurilta osin ortodoksisia kirkkoja esimerkiksi jumalanpalvelusjärjestyksen (eli riituksen), kirkkojärjestyksen ja teologisen kielen kannalta. Suurin näistä kirkoista on Ukrainan kreikkalaiskatolinen kirkko.


title: Uniaattikirkot

text: Kirkkojärjestyksen kannalta uniaattikirkot kuuluvat laajempaan ryhmään idän katoliset kirkot. Useimmat uniaattipiispat ovat paavin alaisia epäsuorasti idän katolisten patriarkkojen kautta, mutta osa heistä toimii suoraan paavin alaisuudessa.


title: Uniaattikirkot

text: Suluissa mainitaan kunkin kirkon liittymisvuosi katoliseen kirkkoon.


title: Tchéky Karyo

text: Tchéky Karyo (s. 4. lokakuuta 1953) on ranskalainen näyttelijä. Hän syntyi Istanbulissa, Turkissa, ja hänellä on turkkilainen isä ja kreikkalainen äiti. Tchéky kasvoi kuitenkin Pariisissa, Ranskassa. Hän on näytellyt useissa Hollywood-elokuvissa, usein ranskalaista hahmoa.


title: Simple DirectMedia Layer

text: Simple DirectMedia Layer (SDL) on lähinnä peliohjelmointiin tarkoitettu ohjelmakirjasto, joka luo yhtenäisen ohjelmointirajapinnan eri ympäristöihin helpottaakseen multimediapohjaisten ohjelmien ohjelmointia. SDL on avointa lähdekoodia: versio 1.2 on julkaistu LGPL-lisenssillä ja versio 2.0 vähemmän ehtoja asettavalla zlib-lisenssillä.


title: Simple DirectMedia Layer

text: Kirjaston loi Sam Lantinga, joka julkaisi ensimmäisen version vuoden 1998 alussa työskennellessään Loki Softwarella. Hän sai idean siirtäessään Windows-ohjelmistoja Macintoshille. Tämän jälkeen hän siirsi SDL:n avulla Doom-pelin BeOSille. Loki Software oli ensimmäinen useita kaupallisia pelejä Linuxille siirtäneistä yhtiöistä, ja monet sen julkaisut käyttivät SDL:ää.


title: Simple DirectMedia Layer

text: SDL toimii ainakin Ada, C, C++, C#, Eiffel, Erlang, Euphoria, FreeBASIC, Guile, Haskell, Java, Lisp, Lua, ML, Objective-C, Pascal, Perl, PHP, Pike, Pliant, Python, Ruby ja Smalltalk -ohjelmointikielien kanssa.


title: Simple DirectMedia Layer

text:
Kirjastoon on lisätty tuki Wayland ja Mir -ikkunointijärjestelmille aiemman X Window System tuen rinnalle.
Kuvia Simple DirectMedia Layer -kirjastoa käyttävistä ohjelmistoista.


title: Niels Wilhelm Gade

text: Niels Wilhelm Gade (22. helmikuuta 1817 – 21. joulukuuta 1890) oli tanskalainen säveltäjä, kapellimestari, viulisti, urkuri ja opettaja.


title: Niels Wilhelm Gade

text: Gade syntyi Kööpenhaminassa ja aloitti uransa orkesterin viulistina. Hän sävelsi ensimmäisen sinfoniansa vuosina 1841-1842. Säveltäjä lähetti teoksensa Felix Mendelssohn-Bartholdylle, joka otti sen vastaan myönteisesti. Mendelssohn johti sinfonian ensiesityksen Leipzigissä. Sinfonian saama suosio sai Gaden keskittymään enemmän säveltämiseen. Hän asui lyhyen aikaa 1840-luvulla Leipzigissä, jossa hän opetti konservatoriossa ja johti Gewandhaus-konsertteja. Vuonna 1848 Gade palasi Tanskaan, jossa hän tuli kotikaupunkiinsa Kööpenhaminaan urkuriksi ja konservatorion johtajaksi loppuelämänsä ajaksi.


title: Niels Wilhelm Gade

text: Gade sävelsi muun muassa kahdeksan sinfoniaa, viulukonserton, kamarimusiikkia ja pianokappaleita. Hänen sävellyksissään on nähtävissä vaikutteita Felix Mendelssohn-Bartholdylta, mutta toisaalta hän edusti ensimmäisenä pohjoismaista tyyliä eurooppalaisessa musiikissa.


title: Hans Christian Lumbye

text: Hans Christian Lumbye (2. toukokuuta 1810 Kööpenhamina, Tanska – 20. maaliskuuta 1874 Kööpenhamina, Tanska) oli tanskalainen säveltäjä ja kapellimestari.


title: Hans Christian Lumbye

text: Hänen isänsä oli ammattisotilas. Hans Christianin ollessa kuusivuotias perhe muutti Kööpenhaminasta Randersiin, jonka varuskuntaan isä oli saanut komennuksen. Siellä Hans Christian sai musiikkitunteja paikalliselta urkurilta, jolloin hän oppi lukemaan nuotteja ja soittamaan viulua. Kun hän oli 12-vuotias, isä sai siirron Odenseen, jossa poika jatkoi musiikkiopintojaan paikallisten muusikoiden johdolla. Oli vain ajan kysymys – varuskuntakaupungissa kun oltiin – milloin Hans Christian rupesi kiinnostumaan sotilasmusiikista. Hän ryhtyikin opiskelemaan trumpetin soittoa ja oppi sen niin hyvin ja nopeasti, että neljätoistavuotiaana hänet värvättiin varuskunnan soittokuntaan. Näihin aikoihin hän sävelsi ensimmäiset pikkukappaleensa.


title: Hans Christian Lumbye

text: Vuonna 1829 hän siirtyi trumpetistiksi ratsuväen soittokuntaan Kööpenhaminaan. Solmittuaan avioliiton 1832 hän ryhtyi etsimään lisäansioita sittemmin viisilapsiseksi kasvaneen perheensä elättämiseen. Hän oli jo päässyt sisälle Kööpenhaminan musiikkipiireihin ja saanut paljon ystäviä, joiden kanssa hän keikkaili erilaisissa kokoonpanoissa ravintoloissa, teattereissa, tanssiaisissa jne. Sotilaan poikana hän suunnitteli sotilasmuusikon uraa.


title: Hans Christian Lumbye

text: Vuonna 1839 Kööpenhaminassa vieraili itävaltalainen orkesteri, jonka ohjelmistoon kuului muun muassa wieniläissäveltäjien Johann Straussin ja Joseph Lannerin säveltämiä valsseja ja galoppeja. Lumbye ihastui orkesterin esityksiin – erityisesti wienervalsseihin – niin paljon, että kävi kuuntelemassa melkein kaikki orkesterin konsertit. Haaveet sotilasurasta jäivät, ja musiikista tuli hänen elämäntyönsä.


title: Hans Christian Lumbye

text: Muutamaa kuukautta myöhemmin hän kokosi oman 20-jäsenisen orkesterin, jonka oli tarkoitus esiintyä vuoden 1839 loppupuolella. Kuningas Fredrik VI kuoli 3. joulukuuta vähän ennen suunniteltua ensikonserttia, ja tämän johdosta Tanskassa oli kahden kuukauden suruaika, jolloin huvitilaisuuksia ei saanut järjestää. Orkesteri pääsi esiintymään vasta 4. helmikuuta 1840. Konsertti pidettiin Hotel D'Angleterressä, ja ohjelma käsitti Straussin ja Lannerin sävellyksiä sekä yhden Lumbyen oman sävellyksen, Danmarks Vals-nimisen kappaleen. Tästä lähti myös alulle hänen uransa säveltäjänä. Wieniläissäveltäjät esikuvanaan hän sävelsi valsseja, minkä lisäksi tuotantoon tulivat myös polkat, masurkat ja galopit.


title: Hans Christian Lumbye

text: Lumbyen orkesteri sai 1843 kiinnityksen vasta avattuun Kööpenhaminan Tivoliin. Tivolin konserteissa soitettiin paljon hänen omia sävellyksiään, ja ajan mittaan sekä orkesterista että sen säveltävästä kapellimestarista tuli eräänlainen instituutio Tanskan musiikkielämässä. Viihdemusiikin ohella orkesteri soitti myös sinfoniamusiikkia ja oli näin luomassa Tivolin musiikkiperinteitä. Talvikausina orkesteri esiintyi eri paikoissa Kööpenhaminassa (muun muassa Casinolla) ja teki konserttimatkoja sekä Tanskassa että ulkomailla. Esiintymismatkat ulottuivat muun muassa Pariisiin, Wieniin, Berliiniin ja Pietariin. Konsertit olivat yleisömenestyksiä, ja Lumbyen sävellyksistä tuli suosittuja.


title: Hans Christian Lumbye

text:
Hän johti musiikkia Tivolissa 30 vuoden ajan. Rankka työtahti johti lopulta hänen terveytensä heikkenemiseen. Tivolissa oli esiintymisiä joka ilta, minkä lisäksi tuottelias sävellystyö kulutti hänen voimiaan. Lisäksi hänen kuulonsa oli huonontunut lapsena sairastetun korvatulehduksen seurauksena, ja hän oli 60-vuotiaana lähes umpikuuro. Hän luopui kapellimestarin tehtävistä 1872 ja johti orkesteria viimeisen kerran vierailevana kapellimestarina kesällä 1873, terveydentilansa vuoksi istualtaan. Silloin kuultiin Samppanjagaloppi viimeisen kerran säveltäjänsä johtamana. Hän kuoli seuraavana keväänä 63-vuotiaana. Hänen molemmat poikansa jatkoivat orkesterin johdossa isänsä luomaa musiikkiperinnettä.
Lumbye sai musiikkiinsa vaikutteita Johann Straussilta ja Joseph Lannerilta, mutta hänen musiikkinsa on perusolemukseltaan tanskalaista. Siinä missä Strauss ja Lanner tunnetaan valsseista, Lumbye on tullut tunnetuksi galoppien säveltäjänä. Hänen tuotantonsa käsittää runsaat 700 sävellystä.


title: Hans Christian Lumbye

text: Hänen poikansa Carl Lumbye (1841–1910) ja Georg Lumbye (1843–1922) olivat kapellimestareita ja sävelsivät tanssimusiikkia. Kolme tytärtä Caroline (1833–1901), Julie (1835–1895) ja Amalie (1845–1923) olivat musikaalisesti lahjakkaita näyttelijöitä, ja heistä Caroline oli myös runoilija ja säveltäjä.


title: Hans Christian Lumbye

text: Hänen lastenlapsistaan mainittakoon Georgin poika Theodor (Tippe) Lumbye (1879–1959), joka toimi isoisänsä tavoin Tivolin kapellimestarina. Amalie-tyttärellä oli kolme musikaalisesti lahjakasta poikaa, joista Ernst Høeberg (1871–1926) oli sellotaiteilija, Georg Høeberg (1872–1950) kapellimestari ja Albert Høeberg (1879–1949) oopperalaulaja.


title: Mark Spoon

text: Markus Löffel (27. marraskuuta 1966 Frankfurt am Main, Länsi-Saksa – 11. tammikuuta 2006 Berliini, Saksa), joka tunnetaan myös taiteilijanimellä Mark Spoon, oli saksalainen muusikko ja DJ. Yhdessä Rolf Ellmerin (eli Jam El Marin) kanssa hän levytti useilla nimillä kuten Jam & Spoon, Tokyo Ghetto Pussy ja Storm. Ennen musiikkiuraansa hän toimi kokkina.


title: Mark Spoon

text: Levy-yhtiönsä Universal Musicin mukaan hänet löydettiin asunnostaan Berliinistä 11. tammikuuta 2006 sydänkohtaukseen kuolleena.


title: Vagn Holmboe

text: Vagn Gylding Holmboe (20. joulukuuta 1909 – 1. syyskuuta 1996) oli tanskalainen säveltäjä, jonka musiikissa oli vaikutteita Jean Sibeliukselta, Carl Nielseniltä, Béla Bartókilta ja Igor Stravinskylta.


title: Vagn Holmboe

text: Holmboe sävelsi muun muassa kolmetoista sinfoniaa, kaksikymmentä jousikvartettoa ja konserttoja trumpetille, sellolle, nokkahuilulle sekä tuuballe.


title: Vagn Holmboe

text: Kun Holmboe kuoli vuonna 1996, Per Nørgård viimeisteli hänen sävellyksensä "Quartetto sereno".


title: Fredericton

text: Fredericton on Kanadan New Brunswickin provinssin pääkaupunki sekä kulttuurin, taiteen ja koulutuksen keskus. Se sijaitsee provinssin länsiosassa Yorkin piirikunnassa. Frederictonin väkiluku on 58 220 (2016), joten se on New Brunswickin kolmanneksi suurin kaupunki Saint Johnin ja Monctonin jälkeen. Kaupungin halki virtaa Saint Johnin joki länsi–itäsuunnassa.


title: Fredericton

text: Kaupungissa sijaitsee kaksi yliopistoa, University of New Brunswick ja St. Thomas University. Muita merkittäviä rakennuksia ovat:


title: Fredericton

text: 15 kilometriä kaupungin keskustasta kaakkoon sijaitsee Frederictonin kansainvälinen lentoasema, joka on muun muassa Air Canadan ja Deltan käytössä.


title: Fredericton

text: Frederictonista olivat kotoisin jääkiekkoseurat Fredericton Express (1981–1988) ja Fredericton Canadiens (1990–1999), jotka pelasivat AHL-liigassa.


title: Matruusi

text: Matruusi (lyhenne matr.) on laivaväen kansihenkilöstöön kuuluvan merimiehen ammattinimike, samoin kuin laivaston miehistöarvoa tarkoittava sotilasarvo.


title: Matruusi

text: Kauppalaivoilla matruusit toimivat vahdeissa ruorimiehinä, tähystäjinä tai muuten komentosillalla vahtipäällikön alaisuudessa. Päivämiehenä olevat matruusit tekevät huoltotöitä pursimiehen alaisuudessa. Aloittavat kansimiehet ovat puolimatruuseja. Harjoittelevia nuoria on aiemmin kutsuttu myös jungmanneiksi tai laivapojiksi. Puolimatruusilla on yleensä vahtimiehen tai kansimiehen pätevyyskirja. Kansimieheksi pätevöityminen vaatii 16 vuoden ikää ja kansimiehen koulutusta. Vahtimiehen pätevyyskirjan saamiseen edellytetään 16 vuoden ikää, vahtimiehen koulutusta ja kahta kuukautta meripalvelua. Matruusin pätevyyskirjan saaminen edellyttää 18 vuoden ikää, kuuden kuukauden meripalvelua ja matruusin koulutusta. Teoreettinen koulutus saadaan yleensä ammattiopistossa.


title: Matruusi

text: Huomattava osa matruusien työstä on laivan kunnossapito; ruosteen poistosta ja maalauksesta on sanottu, ettei laivassa sillä ole alkua eikä loppua: se on enemmänkin jatkuva prosessi.


title: Matruusi

text: Laivoilla oli aiemmin myös kouluttamattomia taloustyöntekijöitä, joita kutsuttiin messipojiksi tai naispuolisia messitytöiksi; heidän esimiehensä oli stuertti. Messipoikien ja -tyttöjen tehtäviin kuului tarjoilu miehistölle ja päällystölle, tiskaaminen, siivoaminen ja muut aputyöt. Kokeneempi messipoika voitiin ylentää kapteenia merellä palvelevaksi salonkipalvelijaksi; puhekieliset ilmaisut olivat "messikalle" ja "salonkiville". Purjelaivakaudella merimiesammatti alkoi yleensä juuri messipojan työstä, josta sitten aikanaan ylennettiin jungmanniksi, puolimatruusiksi ja matruusiksi. Määräajat meripalvelua matruusina oli pääsyvaatimus varsinaiseen ammattikoulutukseen eli perämiesluokalle. Perämiehet pääsivät kapteeniluokalle puolestaan uuden määräpalvelun jälkeen. Aina 1930-luvulle asti tietty määrä palvelusta piti tapahtua lastipurjealuksissa.


title: Matruusi

text: Nykyään messipoikien ja salonkipalvelijan tehtäviä hoitavat työharjoittelua suorittavat ammattiin opiskelevat.


title: Matruusi

text: Laivastossa matruusista seuraava sotilasarvo, maavoimien korpraalia vastaava on ylimatruusi.


title: Matruusi

text: Saksan keisarikunnan ja Venäjän keisarikunnan laivastoissa matruusit olivat poliittisesti aktiivisia. Laivasto teknisestä luonteestaan johtuen edellytti kohtalaista yleissivistyksen tasoa miehistöiltään. Toisaalta merisota Itämerellä oli hiljaista, ja sekä Saksan että Venäjän laivastot makasivat pitkiä aikoja laiturissa miehistön ikävystyessä. Neuvostoliiton historiankirjoituksessa matruuseja pidettiin vallankumouksen etujoukkona. Venäjällä matruusit kapinoivat jo vuonna 1905 panssarilaiva Ruhtinas Potjomkin Taurialaisella.


title: Matruusi

text: Elokuvaohjaaja Sergei Eisenstein teki tästä kapinasta kuuluisan mustavalkoisen mykkäelokuvan vuonna 1925.


title: Matruusi

text:
Vuoden 1917 maaliskuun vallankumouksessa matruusit osallistuivat merkittävästi levottomuuksiin tappaen useita upseereitaan. Kevään ja kesän aikana matruuseista koostuneet osastot osallistuivat työväenliikkeen radikaalisiiven toimintaan. Näkyvin yksittäinen venäläismatruusien poliittinen teko oli Alfred Kordelinin murha. Venäjän laivaston Helsinkiin sijoitettujen yksiköiden miehistö toimi myös eräissä merkittävissä poliittisissa tehtävissä vuoden 1917 aikana. Muun muassa Suomen viimeinen kenraalikuvernööri oli matruusi.
Bolševikkeja kannattaneet matruusit osallistuivat lokakuun vallankumoukseen heti alusta alkaen. Bolševikkivallankaappajien aloitussignaalina toimi aamuvarhaisella 7. marraskuuta 1917 panssarilaiva Aurolta kohti Talvipalatsia ammuttu tykinlaukaus, jota vuosina 1917–1991 pidettiin neuvostolaivaston syntyhetkenä. Myöhemmin Venäjän sisällissodassa matruuseista muodostetut jalkautetut osastot taistelivat useissa tärkeissä taisteluissa. Saksan laivaston matruusit vaikuttivat puolestaan Saksan muuttumiseen tasavallaksi kapinoimalla 1919. Venäjän laivaston poliittinen rooli katosi vuonna 1921, kun menševikkejä kannattaneet merisotilaat aloittivat Kronstadtin kapinan yhä itsevaltaisemmaksi muuttuvaa bolševikkihallitusta vastaan. Kapina kukistettiin verisesti, ja henkiinjääneet pakenivat jään yli Suomeen.


title: Matruusi

text: Suomen sisällissodan alkuvaiheissa punakaartin avuksi liittyi venäläisiä sotilasosastoja, joihin kuului myös jalkautuneita matruuseja, mutta Brest-Litovskin rauhansopimuksen mukaisesti nämä yksiköt vetäytyivät viimeistään maaliskuussa 1918 Venäjälle eivätkä osallistuneet enää taisteluihin.


title: Luettelo tuubakonsertoista

text: Tämä on luettelo tunnetuista konsertoista tuuballe.


title: Ralph Vaughan Williams

text: Ralph Vaughan Williams OM (12. lokakuuta 1872 Down Ampney, Gloucestershire – 26. elokuuta 1958) oli brittiläinen säveltäjä.


title: Ralph Vaughan Williams

text: Vaughan Williams syntyi Down Ampneyn kylässä Gloucestershiressä. Hän opiskeli Cambridgessä historiaa ja musiikkia. Hänen ensimmäinen julkaistu sävellyksensä oli laulu "Linden Lea", joka julkaistiin säveltäjän ollessa 30-vuotias. Vuodesta 1904 lähtien Vaughan Williams keräsi useita englantilaisia kansanlauluja. Vaughan Williams sävelsi vuosina 1910-1957 yhdeksän sinfoniaa. Hän sävelsi vielä 1950-luvulla lajissaan harvinaisen tuubakonserton f-molli, joka on tuubakirjallisuuden klassikoita. Säveltäjä oli viimeisinä vuosinaan kuuro. Hän kuoli äkillisesti vuonna 1958 Lontoossa.


title: Ralph Vaughan Williams

text: Vaughan Williams oli vuodesta 1953 naimisissa Ursula Vaughan Williamsin (1911–2007) kanssa, joka miehensä kuoleman jälkeen julkaisi tämän elämäkerran.


title: Viljo Laakso

text: Viljo Aukusti Laakso (13. elokuuta 1895, Pälkäne – 30. syyskuuta 1950, Renko) oli suomalainen jääkärieverstiluutnantti, joka sai lisänimen Puujalkaritari. Hän aloitti jääkärinä ja jatkoi sotilasuralla. Hänet palkittiin ensimmäisen luokan Vapaudenristillä ja viimeisellä myönnetyllä Mannerheim-ristillä (n:o 191).


title: Viljo Laakso

text: Viljo Laakso syntyi torpparin poikana Pälkäneellä 13. elokuuta 1895. Sotilasura alkoi 6. syyskuuta 1915 Lockstedtin leirillä koulutusjoukon 2. komppaniassa.


title: Viljo Laakso

text:
Aliupseerikoulutuksen jälkeen Laakso yleni helmikuussa 1916 hilfsgruppenführeriksi. Elokuussa 1917 tuli komennus Polangenin erikoiskoulutukseen ja ylennys gruppenführeriksi. Kurssin vielä jatkuessa Laakso valittiin kahdeksanmiehiseen erikoisosastoon, joka kuljetti Danzigista Suomeen ensimmäisen ison aselähetyksen. Aselaiva "S/S Equityn" komennuskunta oli ensimmäinen Suomeen taisteluosastona lähetetty jääkärijoukko. Sitä johtivat Juho Heiskanen ja Lauri Tiainen, muut jäsenet olivat Arvid Kokko, Juho Komonen, Kalle Kuokkanen, Einar Mäkinen ja Reino Vuolle.
"Equity" rantautui 31. lokakuuta 1917 Vaasan pohjoispuolelle, jossa aselasti purettiin kahteen eri paikkaan. Aluksen ensimmäisen matkan piti olla koeluontoinen, mutta se jäi ainoaksi merkittäväksi aselähetykseksi, jonka Mannerheimin armeija sai ennen kuin sotatoimet Pohjanmaalla alkoivat.


title: Viljo Laakso

text: Maihinnousun jälkeen Equityn jääkärit organisoivat aseiden jakelun eteläisen Pohjanmaan suojeluskunnille ja muodostivat koulutusrenkaan, Juho Heiskasen mukaan nimetyn ns. Heiskasen staabin. Sen toiminnan tuloksena Etelä-Pohjanmaalla oli jo vuoden 1918 alkaessa 2 500–3 000 jääkäreiden peruskouluttamaa miestä. Tämä toimintavalmis iskujoukko antoi Mannerheimille etulyöntiaseman, jonka turvin valkoinen armeija sai keväällä aikaan nopean sotilaallisen ratkaisun.


title: Viljo Laakso

text: Staabin jäsenenä Laakso koulutti suojeluskuntalaista Lapualla, Ylistarossa, Vaasassa ja Laihialla. Kun toiminta venäläisiä joukkoja vastaan alkoi 27. tammikuuta 1918, Laakso johti toimintaa Laihian "Hulmilla". Se oli entinen vanhan väen 10. reservikomppanian kasarmi, jossa oli pieni venäläinen ratsuväkiosasto. Hulmin taistelu oli merkityksellinen sikäli, että se oli tammisunnuntain ensimmäinen sotilaallinen operaatio. Laihian suojeluskuntaosaston piti osallistua Vaasan haltuunottoon varustettuna Hulmilta saatavilla aseilla. Siksi päämaja määräsi laihialaisille muutaman tunnin ennakon yleiseen H–hetkeen nähden. Lisäksi juuri Hulmilla koettiin sodan ensimmäiset taistelutappiot, viisi kaatunutta miestä.