title: Jussi Jurkka

text: Jurkan komediatehtäviä olivat muun muassa taiteilijan rooli Matti Oraviston elokuvassa "Tähtisilmä" (1955), miespääosa lasitaiteilijana Kassilan elokuvassa "Lasisydän" (1959), vävyn rooli Laineen elokuvassa "Myöhästynyt hääyö" (1960) ja Vilhelmin osa Toivo Särkän elokuvassa "Miljoonavaillinki" (1961). Valtaosa Jurkan elokuvarooleista oli niin sanottua "parempaa väkeä". Köyhän kansan miehiä edusti muun muassa Siukolan rooli Laineen elokuvassa "Akseli ja Elina" (1970). Niin ikään 1970 Jurkka näytteli päämajoitusmestaria Kassilan sotadraamassa "Päämaja" ja sai erinomaisia arvosteluita roolisuorituksestaan. Jurkan viimeisten vuosien rooleihin lukeutuu poliisin osa Laineen elokuvassa "Viimeinen savotta" (1977).


title: Jussi Jurkka

text: Jurkka oli ketjupolttaja ja alkoholisti. Hän kuoli 51-vuotiaana keuhkosyöpään. Jurkka asui pitkään Helsingin Etu-Töölössä vuonna 1922 rakennetussa kivitalossa osoitteessa Runeberginkatu 19. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaan uurnalehtoon kortteliin 9, riville 30 ja hauta nro. 740.


title: Jussi Jurkka

text: Lähde:


title: Lehteri

text: Lehteri on kirkon tai kokoushuoneen parveke.


title: Lehteri

text: Kirkossa lehteri voi olla takaosassa sijaitseva uruille ja kuorolle varattu tila (urkuparvi) tai myös kirkossa kävijöille varattu parveke istumapaikkoineen.


title: Lehteri

text: Vanhoissa kirkoissa on sääty-yhteiskunnan aikana saattanut olla myös erillinen herrasväen lehteri.


title: Tolvoja

text: Tolvoja, Tulvoja tai Tulvaoja () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Karjalan tasavallan Karhumäen piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Äänisen Poventsanlahden lounaisrannalla 79 kilometriä Karhumäestä maanteitse kaakkoon. Kylässä on 1 100 ja kunnassa 1 400 asukasta (vuonna 2012).


title: Tolvoja

text: Tolvojan kunnan pinta-ala on 496,8 neliökilometriä tai ilman Äänisen vesialuetta 226,8 neliökilometriä. Se rajoittuu luoteessa ja pohjoisessa Karhumäen piirin Sungun, idässä Tšolmužin sekä etelässä ja lounaassa Suurlahden kuntiin. Maapinta-alasta valtaosa on metsää.


title: Tolvoja

text: Seutu kuuluu Äänisniemen harjualueeseen. Sen maisemaa leimaavat jääkauden muovaamat luoteis-kaakkoissuuntaiset pitkät ja kapeat harjut ja järvet. Kunnan alueella virtaavat Kalei ja Tsarjovka -joet. Järviä ovat Äänisen lisäksi Padmozero ja Gankovskoje. Hyötykaivannaisiin kuuluvat sungiitti, dolomiitti, marmori, hiekka, sora ja turve. Suojeltuja luonnonmuistomerkkejä ovat Klim-Gora ja Tsaritsyn kljutšin lähde, jonka historia liittyy Romanov-suvun ensimmäisen tsaarin äitiin.


title: Tolvoja

text: Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 17 kylää: Belohino, Bereg, Bolšaja Niva, Bor, Krivonoginskaja, Kuusiranta, Lahdenperä (ven. "Zagubje"), Lebeštšina, Malaja Niva, Nikitinskaja, Padmozero, Savinskaja, Svetšnikovskaja, Virojärvi, Vitsino, Zaretšje ja Zažoginskaja. Yli sadan asukkaan kyliä ovat Tolvojan ohella Kuusiranta ja Padmozero. Viidessä kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kunnan asukkaista 94 % on kansallisuudeltaan venäläisiä ja 2 % karjalaisia.


title: Tolvoja

text: Tolvoja mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1375. 1400–1500-luvuilla se muodosti Novgorodin Äänisen viidenneksen Äänisniemen puoliskoon kuuluneen pogostan. Myöhemmin pogostasta erosi kolme pientä volostia ja kappeliseurakuntaa.


title: Tolvoja

text: 1900-luvun alussa Tolvojan volosti kuului Aunuksen läänin Petroskoin kihlakuntaan. Se rajoittui luoteessa Sungun ja lounaassa Suurlahden volosteihin sekä muualla Ääniseen.. Volostiin kuului viisi kyläkuntaa: Foimoguba, Kuusiranta, Tipinitsa, Tolvoja ja Virojärvi. Vuonna 1905 niissä oli yhteensä 117 kylää ja 11 800 asukasta. Tolvojan kyläkunta käsitti 38 kylää ja 3 900 asukasta.


title: Tolvoja

text: Neuvostoaikana perustettiin aluksi Sungun ja myöhemmin Äänisentauksen piirin kuulunut Tolvojan kyläneuvosto. Vuonna 1933 sen 77 asutuksessa oli yli 3 000 asukasta, joista lähes kaikki olivat venäläisiä. Myöhemmin Tolvojaan liitettiin Kuusirannan ja Virojärven kyläneuvostot. Jatkosodan aikana vuosina 1941–1944 alue oli Suomen miehittämä.


title: Tolvoja

text: Tolvojan kautta kulkee Karhumäen ja Suurlahden välinen maantie. Kylästä on linja-autoyhteydet Suurlahteen, Karhumäkeen ja Petroskoihin. Tolvojassa ja Vitsinossa on laivalaiturit, joilta liikennöidään Suurlahteen, Karhumäkeen ja Petroskoihin.


title: Tolvoja

text: Kunnassa louhitaan sungiittia, kasvatetaan maito- ja lihakarjaa ja viljellään vihanneksia. Tärkein maatalousyritys on Tolvojan sovhoosi. Paleostrovissa toimii kalanviljelylaitos ja Tolvojassa leipomo.


title: Tolvoja

text: Keskuskylän palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu asuntoloineen, vapaa-ajankeskus, kirjasto, ensiapuasema, paikallissairaala, kaksi ruokalaa ja joukko kauppoja.


title: Tolvoja

text: Seudulla on useita muinaisia asuinpaikkoja. Rakennusmuistomerkkejä ovat Tolvojan 1800-luvun lopulla rakennettu ortodoksinen kirkko, Paleostrovin luostarialue ja 1800–1900-lukujen vaihteen asuintalot. Historiallisiin kohteisiin kuuluu runonlaulaja Irina Fedosovan hauta Kuusirannassa. Tolvojassa on vierasmaja.


title: Neljäs vuosituhat

text: Neljäs vuosituhat on tuhannen vuoden ajanjakso, joka kestää vuoden 3000 alusta vuoden 3999 loppuun.


title: WinFS

text: WinFS ("Windows Future Storage") oli Microsoftin Windows-käyttöjärjestelmälle kehitetty SQL-pohjainen relatiivinen tietokantamoottori NTFS-tiedostojärjestelmälle. WinFS ei ole tiedostojärjestelmä eikä korvaa FAT- tai NTFS-tiedostojärjestelmiä, vaan sen tehtävänä oli lisätä NTFS-tiedostojärjestelmään sisäänrakennettu SQL-tietokantamoottori. Sen oli tarkoitus toimia Applen OS X:stä tutun Spotlightin tapaan. Se laatii tietokoneen kovalevyn sisällöstä tietokannan ja käyttää sitä helpottamaan tietojen järjestämistä ja muokkaamista.


title: WinFS

text: WinFS perustuu Microsoftin vuonna 1990 kehittämään OFS-tiedostojärjestelmään joka oli tarkoitettu pääasiassa Windows NT -käyttöjärjestelmän NTFS:n korvaajaksi. HPFS oli OS/2 Warp4 -teknologiaa ja Microsoftilla haluttiin luoda tiedostojärjestelmä, joka korjailisi sen puutteita. OFS:n kehityksessä kuitenkin ilmeni ongelmia ja projekti jäädytettiin pariinkin kertaan. Myöhemmin, kun "Cairo":on (Windows NT 4.0 koodinimi) oltiin laatimassa uusia ominaisuuksia, OFS nosti päätään uudelleen ja tällä kertaa uudelleen nimettynä Storage+:na teki paluuta Windowsiin. Nyt OFS:n perusidea muutettiin keskeiseksi toiminnoksi eli tietojen keskittämiseen yhteen paikkaan, josta kaikki olisi helposti saatavilla. OFS:n vanha SQL-moottori korvattiin Microsoftin omalla SQL Server 7.0-moottorilla. Teknisistä onnistumisista huolimatta Storage+ ei päässyt käyttöjärjestelmään asti.


title: WinFS

text: WinFS:n oli tarkoitus olla yksi Windows Vistan merkittävimmistä uutuuksista, mutta sitä ei ikinä toimitettu. Tarkoitus oli että WinFS keräisi metadatan tietokoneeseen tallennetuista dokumenteista (esim. valokuvista, musiikista, sähköpostiviesteistä ...) ja tallettaisi sen SQL-tietokantaan ja mahdollistaisi haut näistä tiedoista. Järjestelmän kehitys lopetettiin viimeistään 2006.


title: WinFS

text: Nimestä on tehty paljon arveluita ja eikä ihme, sillä OFS, jonka tarkoitus oli olla tiedostojärjestelmä, olikin muuttunut tietokantamoottoriksi tiedostojärjestelmälle ja näin NTFS-version 6 (WinXP) ja 7 (WinV) laajennuksiksi. WinFS:ää on kutsuttu myös nimellä "Windows File System", mitä se ei ole.


title: Sancerre

text: Sancerre on Ranskassa Loiren laaksossa sijaitseva kunta ja erityisesti viineistään tunnettu alue. Sancerren nimellä (AOC eli suojattu alkuperänimitys) saa myydä vain kyseisellä alueella joko Sauvignon Blancista tai Pinot Noirista tuotettuja viinejä.


title: Sancerre

text: Alueen pohjoisen sijainnin ansiosta ilmasto on Sauvignon Blanc -lajikkeelle otollisen viileä, mutta alueella on myös hallan vaara. Sancerren 2 500 ha:n kasvatusalueella maaperä on paikoin piikivinen. Se tuo mineraalisen ja savuisen aromin viiniin, joka on parhaimmillaan nuorena. Kalkki-savimaaperä tuottaa raskaita ja vähähappoisia viinejä, hiekkamaaperä taas hedelmäisiä ja runsashappoisia. Sancerren viinit ovat sekoituksia alueen eri tarhojen viineistä.


title: Sancerre

text: Sancerren viinitilat ovat keskimäärin neljän hehtaarin kokoisia perheidyllejä. Tilat siirtyvät sukupolvelta toiselle, minkä johdosta niitä ei ole myynnissä, joten tilojen arvoa on vaikea määritellä. Roomalaiset toivat viininviljelyn alun perin alueelle, ja viljelyä jatkoivat aikanaan Saint-Saturin luostarin munkit. Munkeilla olivat riesana muun muassa barbaarit, jotka ottivat viinitarhat tuhotöiden kohteikseen, koska ne edustivat heidän silmissään roomalaisuutta ja sivistystä.


title: Sancerre

text: Sancerre tunnetaan Sauvignon Blancin kotina, mutta alueella ei ole aina viljelty Sauvignon Blancia. Alueen valtalajike ennen viinikirvan tuhoja oli Pinot Noir. Lukuisista kokeilluista torjuntakeinoista huolimatta ainoastaan lajikkeiden yhdistäminen amerikkalaisten köynnösten juuriin piti viinikirvat loitolla. Ranskassa viinien uudelleenistutus maksoi yhtä paljon kuin vuoden 1870 sota.


title: Sancerre

text: Edmond Alphonse Mellot perusti "le Sancerre" -nimisen baarin Pariisiin, joka sijaitsee Sancerren lähistöllä. Baarin nimekkäiden kanta-asiakkaiden, kuten Édith Piafin, ansiosta Sancerren alue ja sen tuotteet tulivat tutuksi. Pian asiakkaat tilasivatkin valkoviinikseen nimenomaan Sancerren viinejä. Vuonna 1936 Sancerren Sauvignon Blanc sai suojatun alkuperästatuksen, AOC:n. Punainen Pinot Noir sai AOC:n puolestaan 23. tammikuuta 1959. Nykyään viiniä tuotetaan 15:ssä alueella sijaitsevassa kylässä.


title: Sancerre

text: Sancerre on kuiva, miedon makuinen, erityisesti ostereiden kanssa sopiva viini, joka sopii moneen makuun. Alkossa myydään ainakin Pascal Jolivet Sancerre Blancia ja Sancerre La Chatellenieä.


title: Sancerre

text: AOC -alueeseen kuuluvat kylät:


title: Moskovan Kreml

text: Moskovan Kreml () on Moskovan keskustassa sijaitseva historiallinen linnoitus, kreml, jossa sijaitsevat merkittävimmät Venäjän hallintoelimet. Kremlissä sijaitsevat presidentin virka-asunto ja senaatti. Sen pinta-ala on 27,5 hehtaaria.


title: Moskovan Kreml

text: Kremlin historiallisia nähtävyyksiä ovat lukuisat kirkot, kuten Uspenskin katedraali, Tsaarin kanuuna, Tsaarin kello ja Kremlin tornit, joista Spasskaja-torni on tunnetuin. Kremlin kompleksi on yksi Unescon maailmanperintökohteista Venäjällä.


title: Moskovan Kreml

text: Useita merkkihenkilöitä on haudattu Kremlin muuriin tai sen edessä olevaan kalmistoon, kuten Josif Stalin, Leonid Brežnev ja Otto Wille Kuusinen. Muurin vieressä Punaisen torin reunalla sijaitsee Leninin mausoleumi.


title: Moskovan Kreml

text: Isolla kirjoitetulla nimellä Kreml viitataan usein metonyyminä Venäjän valtionjohtoon, nykyään erityisesti Moskovan kremlin alueella toimivaan Venäjän presidentinhallintoon. Kylmän sodan aikana länsimaissa harjoitettua Neuvostoliiton johdon toiminnan ja ajattelun tutkimusta alettiin kutsua kremlologiaksi. Termi on käytössä edelleen.


title: Moskovan Kreml

text: Moskovan Kremlistä on merkkejä jo 1000-luvulta. Aikanaan Kreml toimi Moskovan ruhtinaskunnan ja myöhemmin koko Venäjän hallinnollisena keskuksena. Vuosina 1366–1368 linnoitus rakennettiin uudelleen kivestä. Vuonna 1703 Pietari Suuri siirsi pääkaupungin ja hallinnon Pietariin. Kremlistä tuli uudelleen hallinnollinen keskus vuonna 1917, jolloin Leninin bolševikkihallitus siirsi hallinnon ja myöhemmin pääkaupunkiuden Moskovaan. Tämän jälkeen Moskovan Kreml toimi Neuvostoliiton hallinnollisena keskuksena. Nykyisin Kreml toimii Venäjän federaation hallinnollisena keskuksena.


title: Zetor

text: Zetor on tšekkiläinen traktorivalmistaja, joka toimii Määrissä, Brnon kaupungissa.


title: Zetor

text: Tehdas aloitti metallivalimona 1864. Toisen maailmansodan aikana Zetor valmisti saksalaisiin lentokoneisiin moottoreita ja niiden osia osana Flugzeugwerke-lentokonetehdasta. Tuotannon luonteesta johtuen tehdas joutui liittoutuneiden pommitusten kohteeksi, mistä johtuen suuri osa tehtaan koneista ja laitteista tuhoutui.


title: Zetor

text: Toisen maailmansodan päätyttyä alettiin kehittää traktoreita suunnittelemalla Zetor 25:n prototyyppi. Suunnittelijat olivat Zbrojovka Brno -autotehtaalta ja toimivat F. Musilin johdolla.


title: Zetor

text: Traktoritehtaalla on valmistettu traktoreita vuodesta 1946 ja niitä on vuosien varrella valmistunut 1,1 miljoonaa kappaletta. Zetoreita on viety runsaasti ulkomaille, myös Suomeen. Varhaisimmat Zetorit käyttivät 2-sylinterisiä nelitahtisia dieselmoottoreita. Niitä pidettiin luotettavina, teknisesti edistyneinä ja hinnaltaan edullisina. Zetor otti ensimmäisten joukossa käyttöön nelipyörävedon ja lämmitetyt kuljettajankopit. Zetor 25 kehitettiin vuosina 1945–1946. Seuraavat mallit Zetor 25A, Zetor 25K ja Zetor 25T kehitettiin 1948–1949. Mallien valmistus päättyi 1961.


title: Zetor

text: Zetor 25 -traktorit ovat nykyään suosittuja traktoriharrastajien piireissä. Zetor-kerhoja on perustettu useita ympäri Suomea, esimerkikisi Isoonkyröön, Temmekselle ja Kurikkaan. Temmeksellä on vajaat 30 toimivaa vanhaa Zetor-traktoria. Temmesläinen Zetka-jengi oli Suomen ensimmäinen Zetor-kerho.


title: Zetor

text: Suomessa oli 2008 rekisteröitynä liikennöitäväksi 16 417 eri ikäistä Zetoria. Eniten liikenteessä oli Valmetteja/Valtroja, 90 949 kappaletta. Kaiken kaikkiaan Suomessa oli 357 981 traktoria, jotka jakautuivat 25 eri merkkiin.


title: Zetor

text: Zetor Crystal-sarjaan kuuluva Zetor 8011 esiteltiin 1968. Se tuli sarjatuotantoon 1971, jolloin sitä alettiin tuoda myös Suomeen. Valmistusta jatkui vuoteen 1984.


title: Zetor

text: Valmet 502, joka esiteltiin 1972 oli saanut jonkin verran vaikutteita Zetor Crystalista pääsuunnittelijan "Koneviesti"-lehdessä antaman haastattelun mukaan.


title: Koptilaisuus

text: Koptilaisuus on etninen kristinuskon orientaaliortodoksisiin kirkkoihin kuuluva kirkkokunta, joka syntyi antiikin aikana Aleksandriassa ja oli 300-luvulta 600-luvulle saakka valtauskonto Egyptissä. Myöhemmin islam syrjäytti sen aseman kuten muuallakin Pohjois-Afrikassa, mutta noin 10 % egyptiläisistä on nykyäänkin koptilaiskristittyjä.


title: Koptilaisuus

text: Koptilainen uskonnollisuus on säilynyt poikkeuksellisen vanhakantaisena. Heidän kirkkokuntansa, Aleksandrian koptilais-ortodoksinen kirkko, on yksi orientaaliortodoksisista kirkoista. Koptilaisuuden tavat poikkeavat monilta osin eurooppalaisesta kristillisyydestä.


title: Koptilaisuus

text: Myös Jamaikan saarella vaikuttavaa kirkkokuntaa kutsutaan usein koptilaiseksi.


title: New England Revolution

text: New England Revolution on yhdysvaltalainen jalkapalloseura, joka pelaa Major League Soccer -liigassa. Seuran omistaa Robert Kraft, jonka omistukseen kuuluu myös NFL-seura New England Patriots. Seura on pelannut kaudesta 2002 lähtien kotiottelunsa Gillette Stadiumilla Foxborough'ssa Massachusettsissa, joka toimii myös Patriotsin kotistadionina; kausina 1996–2001 Revolutionin kotistadionina toimi sittemmin purettu Foxboro Stadium. Revolution edustaa MLS:ssä seuran itsensä mukaan koko Uuden Englannin aluetta, johon kuuluvat seuran varsinaisen kotiosavaltion Massachusettsin lisäksi Connecticut, Maine, New Hampshire, Rhode Island sekä Vermont.


title: New England Revolution

text: Revolution perustettiin vuonna 1995 yhtenä MLS:n perustajaseuroista. Seura kuuluu MLS:n itäiseen konferenssiin. Revolution ei ole voittanut historiansa aikana vielä yhtään suurta titteliä, mutta on ollut lähellä voittoa neljä kertaa; se on pelannut MLS Cupin loppuottelussa (Major League Soccerin mestaruusottelu) kolmesti, vuosina 2002, 2005 ja 2006, ja US Open Cupin loppuottelussa kerran, vuonna 2001. Vuosien 2002 ja 2005 MLS Cupin loppuotteluissa Revolutionin finaalivastustajana oli Los Angeles Galaxy, joka voitti kummallakin kertaa mestaruuden maalein 1–0 jatkoajalla, ja myös vuoden 2001 Open Cupin loppuottelussa Revolution kohtasi Galaxyn, joka oli sillä kertaa vahvempi maalein 2–1; ratkaisu syntyi silläkin kertaa jatkoajalla. Vuoden 2006 MLS:n mestaruusottelussa seura sai vastaansa Houston Dynamon, joka vei mestaruuden nimiinsä rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Varsinaisen peliajan jälkeen ottelu oli tilanteessa 0–0 ja jatkoajan jälkeen tilanteessa 1–1.


title: New England Revolution

text: Revolutionin nykyinen päävalmentaja on skotlantilainen entinen jalkapalloilija, peliuransa huippuvuodet Liverpool FC:ssä pelannut Steve Nicol. Hän on hoitanut tehtävää kauden 2002 puolivälistä alkaen.


title: Suurniva

text: Suurniva eli Suuripelto () on kylä Karjalan tasavallan Karhumäen piirin Suurlahden kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Äänisniemellä 17 kilometriä Suurlahdesta koilliseen. Kylässä on 167 asukasta (vuonna 2012).


title: Suurniva

text: Suurniva kuului 1900-luvun alussa Tolvojan volostin Foimoguban kyläkuntaan. Vuonna 1905 kylässä oli 21 taloa, koulu ja 131 asukasta. Neuvostoaikana perustettiin Äänisentauksen piiriin kuulunut Suurnivan kyläneuvosto. Vuonna 1933 siihen kuului 23 asutusta, joissa oli yhteensä 880 asukasta. Asukkaat olivat kaikki venäläisiä. Vuonna 1959 Suurnivaan liitettiin Tipinitsan kyläneuvosto. 2000-luvun alun kuntauudistuksessa Suurnivan kylähallintoalue yhdistettiin Suurlahden maalaiskuntaan.


title: Suurniva

text: Kylän kautta kulkee Karhumäen ja Suurlahden välinen asfaltoitu maantie. Sieltä on linja-autoyhteys Suurlahteen, Karhumäkeen ja Petroskoihin. Palveluihin kuuluvat lastentarha, posti ja kauppa.


title: Kellsin kirja

text: Kellsin kirja on kuvitettu keskiaikainen, latinankielinen evankeliumikäsikirjoitus. Sen valmistivat kelttiläiset munkit noin vuonna 800. Se on nykyisin nähtävänä Dublinissa, Irlannissa Trinity Collegen kirjastossa.


title: Kellsin kirja

text: Kirjassa on neljä evankeliumia tekstattuna mustalla, punaisella, purppuranvärisellä ja keltaisella musteella. Se koostuu 340 pergamenttiarkista, jotka on taitettu kahtia. Arvellaan, että noin 30 arkkia on kateissa.


title: Kellsin kirja

text: Vuosisatojen kuluessa kirja on sidottu uudelleen monia kertoja. Kirjasta on tehty näköispainoksia, ja se on julkaistu myös sähköisenä.


title: Aljaksandr Milinkevitš

text: Aljaksandr Uladzimiravitš Milinkevitš (, , s. 25. heinäkuuta 1947 Hrodna) on valkovenäläinen poliitikko, joka oli yhdistyneen opposition presidenttiehdokas vuoden 2006 presidentinvaalissa.


title: Aljaksandr Milinkevitš

text: Milinkevitš valmistui 1969 fysiikan ja matematiikan opettajaksi Hrodnan instituutista. Hän suoritti korkeakoulututkinnon 1972 Neuvostoliiton tiedeakatemiassa ja väitteli tohtoriksi 1976. Milinkevitšillä on vaimo ja kaksi lasta. Äidinkielensä valkovenäjän lisäksi hän puhuu puolaa, englantia, ranskaa ja venäjää.


title: Aljaksandr Milinkevitš

text: Milinkevitš johti Sétifin yliopiston fysiikan laitosta Algeriassa 1980–1984. Vuodet 1987–1980 ja 1984–1990 hän oli dosenttina Hrodnan valtionyliopistolla. Hän osallistui vaihto-ohjelmiin Montpellier’n yliopistolle 1980 ja Kalifornian yliopistoon 1998 ja opiskeli "European Center for Security Problem Researchissa" Garmisch-Partenkirchenissä 2000.


title: Aljaksandr Milinkevitš

text: Vuodet 1990–1996 Milinkevitš oli Hrodnan varapormestari, vastuussa koulutuksesta, kulttuurista, urheilusta ja kansainvälisistä yhteyksistä. Vuodet 1996–1997 hän oli jalkapallojoukkue Hrodna-93:n johdossa. Vuonna 1997 Milinkevitš perusti Ratušan, joka ohjasi ja tuki yhdistysten toimintaa. Viranomaiset sulkivat sen 2003.


title: Aljaksandr Milinkevitš

text: Milinkevitš oli Aljaksandr Lukašenkan merkittävin haastaja vuoden 2006 presidentinvaalissa. Lokakuussa 2005 Minskissä pidetyssä yli 900 oppositioryhmän edustajien kokouksessa hänet valittiin "yhdistyneen opposition" yhteiseksi presidenttiehdokkaaksi kolmen ehdokkaan joukosta. Virallisten tulosten mukaan hän sai toiseksi suosituimpana ehdokkaana 6 % äänistä.


title: Aljaksandr Milinkevitš

text: Milinkevitš piti mahdollisena vastaavanlaista ”veretöntä vallankumousta” kuin naapurimaa Ukrainassa vuonna 2004 tapahtunut ”oranssi vallankumous”. Epärehellisinä pidettyjen vaalien jälkeen vaaleja ei kuitenkaan uusittu opposition suurista protesteista huolimatta ja Lukašenka keskeytti opposition kokoontumiset väkivalloin.


title: Aljaksandr Milinkevitš

text: Joulukuussa 2005 Milinkevitšin lähipiiriin ja vaalikampanjan taustavoimiin kuuluva Aleksandr Darafejev pidätettiin epäiltynä osallisuudesta Vitebskissä lokakuussa tapahtuneeseen pommi-iskuun, jossa loukkaantui 46 ihmistä.


title: Aljaksandr Milinkevitš

text: 27. huhtikuuta 2006 Milinkevitš pidätettiin laittoman mielenosoituksen järjestämisestä. Edellispäivänä tuhannet ihmiset olivat osoittaneet mieltään presidenttiä vastaan ja Milinkevitš oli kertonut demokratia-aktivisteille opposition pyrkivän syrjäyttämään Lukašenkan kahden vuoden kuluessa.


title: Aljaksandr Milinkevitš

text: Milinkevitš sai 12. joulukuuta 2006 Euroopan parlamentin Saharov-mielipiteenvapauspalkinnon.


title: Aljaksandr Milinkevitš

text: Monet yhdistyneen opposition jäsenet eivät pitäneet Milinkevitšin radikaaliudesta. Hänen mielestään neuvottelu Lukašenkan hallinnon kanssa oli turhaa ja hän kannatti kansalaistottelemattomuutta ja mielenosoituksia Lukašenkan kaatamiseksi. Oppositioryhmät äänestivät Milinkevitšin pois johtopaikalta kokouksessaan 26.–27. toukokuuta 2007 ja opposition johtoon tuli neljän vuorottelevan puheenjohtajan ryhmä.


title: Aljaksandr Milinkevitš

text: Milinkevitš ilmoitti toukokuussa 2010 asettuvansa ehdolle myös vuoden 2010 presidentinvaaleissa, mutta perui ehdokkuutensa syyskuussa. Milinkevitšin mukaan vaalilainsäädäntöön ei ole tehty riittäviä uudistuksia aidosti vapaiden vaalien järjestämiseksi.


title: Suurlahti

text: Suurlahti () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Karjalan tasavallan Karhumäen piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Äänisjärven samannimisen lahden rannalla 110 kilometriä Karhumäestä etelään ja 80 kilometriä Petroskoista koilliseen. Kylässä on 1 300 ja kunnassa 2 600 asukasta (vuonna 2012).


title: Suurlahti

text: Suurlahden kunnan pinta-ala on 2 895 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Karhumäen piirin Sungun ja Tolvojan, idässä Puudožin piirin Avdejevon ja Šallan, etelässä Äänisenrannan piirin Soksun sekä lännessä Järventauksen ja Kontupohjan piirin Novinkan, Tedjärven ja Käppäselän kuntiin. Pinta-alasta yli puolet on Äänisen vesialuetta.


title: Suurlahti

text: Kunnan alue käsittää Äänisniemen eteläkärjen, Klimetskoinsaaren ja muut lähisaaret. Maisemaa leimaavat luoteis–kaakkoissuuntaiset pitkät ja kapeat harjut, joiden välissä on järviä ja lahtia. Suurimmat järvet ovat Äänisen lisäksi Jandomozero, Landmozero, Kosmozero, Padmozero ja Putkozero. Jokia ovat Padma, Tambitsa, Putkozerka ja Lelretška. Hyötykaivannaisiin kuuluvat vanadiini, uraani, šungiitti, kupari, nikkeli, platina, palladium, kulta, hopea ja timantit. Luonnonsuojelualueita ovat Kižin rauhoitusalue, Soljanaja jama -niminen lähde, Eteläinen Peurasaari ja kuusi suoaluetta.


title: Suurlahti

text: Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluvat Bolnitšnyin ja Lambasojan eli Lammasojan asutukset sekä 35 kylää: Golikovo, Heinälahti, Jamka, Jandomjärvi, Jeglovo, Jersenevo, Kiži eli Kiiži (ven. "Kiži"), Karzino ("Kjarzino"), Klementjevskaja, Kosmojärvi, Kurgenitsy, Longasy, Nosonovštšina, Pajari ("Bojarštšina"), Paltega, Patanevštšina, Patrovo, Pervyje Garnitsy, Petry, Pleški, Polja, Purgino, Retška, Šilta ("Šiltja"), Spirovka, Štšepino, Suuripelto eli Suurniva, Tambitsa eli Tampitsa ("Tambitsy"), Teljatnikovo, Terehovo, Tipinitsa, Uski ("Uzkije"), Vasiljevo, Vigovo ja Vorobji. Toiseksi suurin keskus on yli 600 asukkaan Lammasoja. Monissa kylissä ei ole lainkaan vakituista asutusta. Kunnassa on 96 entistä kylää, joista osa toimii puutarhapalsta- ja kesämökkialueina. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan asukkaista 93 % on kansallisuudeltaan venäläisiä, 2 % ukrainalaisia, 2 % karjalaisia ja 2 % valkovenäläisiä.


title: Suurlahti

text: Suurlahti kuuluu Äänisniemen kulttuurialueeseen. Sen kivikautisesta asutuksesta kertoo ainutlaatuinen Peurasaaren kalmisto. Myöhemmin seudulla asui saamelaisten esi-isiä, vepsäläisiä ja karjalaisia. 1200–1300-lukujen vaihteessa sinne alkoi saapua slaaveja Novgorodin ja Pihkovan alueilta. 1400-luvun lopulta lähtien asukkaiden enemmistön muodostivat venäläiset talonpojat, jotka harjoittivat maanviljelyä, kalastusta, metsästystä ja kaupankäyntiä sekä tuottivat rautaa järvi- ja suomalmista. Suurlahden alue kuului Kižin pogostaan. Klimetskoinsaaren eteläkärkeen perustettiin 1500-luvulla Pyhän Kolminaisuuden luostari.


title: Suurlahti

text: 1600-luvun alussa Äänisniemi kärsi sekasorron ajan hävityksistä ja vuosisadan lopulla vanhauskoisten vainon aiheuttamista levottomuuksista. 1700-luvun alussa talonpojat määrättiin Aunuksen rautatehtaiden alaisuuteen. Raskas työvelvollisuus aiheutti Katariina II:n aikana kuuluisan Kižin kapinan. 1800-luvulla Äänisniemestä muodostui yksi Aunuksen läänin kaupan keskuksista. Maaorjien vapauttamisen jälkeen talonpojat alkoivat muuttaa tehdastöihin kaupunkeihin.


title: Suurlahti

text: 1900-luvun alussa Suurlahti muodosti Petroskoin kihlakuntaan kuuluneen volostin eli kunnan, joka jakautui Heinälahden, Jandomjärven, Kižin, Kosmojärven ja Suurlahden kyläkuntiin. Vuonna 1905 volostissa oli 10 700 asukasta. Suurlahden, Heinälahden ja osaksi Tolvojan volosteista muodostettiin vuonna 1927 Suurlahden piiri, joka vuonna 1930 yhdistettiin Sungun piirin kanssa Äänisentauksen piiriksi. Suurlahden kyläneuvostossa oli vuonna 1933 lähes 2 000 asukasta, jotka kolmea suomalaista lukuun ottamatta olivat kaikki venäläisiä. Suurlahden kylä toimi vuoteen 1959 saakka Äänisentauksen piirin keskuksena. 2000-luvun alun kuntauudistuksessa Heinälahden, Lammasojan, Suurlahden ja Suurnivan kylähallintoalueista muodostettiin uusi Suurlahden maalaiskunta.


title: Suurlahti

text: Suurlahteen johtaa asfalttipäällysteinen maantie Karhumäestä. Kylästä on linja-autoyhteys Karhumäkeen ja Petroskoihin. Suurlahden, Kižin, Heinälahden ja Petroskoin välillä liikennöi myös matkustaja-alus. Kižistä ja Heinälahdesta on talvisin helikopteriyhteys Petroskoin Peskin kentälle.


title: Suurlahti

text: Kunnassa toimii pieniä puunjalostuslaitoksia ja lohenkasvattamoja. Keskuskylän palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto, pieni poliklinikka, posti, pankki, apteekki ja joukko kauppoja. Siellä toimii myös Karhumäen mielisairaala. Eräitä palveluita on Lammasojassa ja muissa kylissä.


title: Suurlahti

text: Äänisniemen edustalla sijaitsee Kižinsaari ja sen historiallinen pogosta puurakennuskomplekseineen, joka on Unescon maailmanperintökohde. Muita valtakunnallisia suojelukohteita ovat Jandomjärven ja Kosmojärven vuosina 1656 ja 1769 pystytetyt puukirkot sekä Korban, Seletskajan, Ust-Jandoman, Vasiljevon ja Volkostrovin 1600- ja 1700-luvuilta peräisin olevat tsasounat. Kylissä on myös muita vanhoja kirkkoja, tsasounia, asuintaloja ja talousrakennuksia. Suurlahden nähtävyyksiin kuuluu vuonna 1866 rakennettu Aleksios Jumalanmiehen kirkko. Kylällä on historiallisen asutuksen status.


title: Suurlahti

text: Kižin museoalue on suosittu matkailukohde. Suurlahdessa toimii vierasmaja.


title: Jukka Mikkola

text: Jukka Sakari Mikkola (3. heinäkuuta 1943 Vampula – 23. maaliskuuta 2018 Turku) oli suomalainen poliitikko Turusta. Hän toimi SDP:n kansanedustajana 1983–1987 sekä 1995–2003, ja eduskunnan puhemiehenä lyhyen aikaa vuonna 1999. Silloisten hallitusneuvottelujen osana puhemiehen paikka luvattiin kokoomuksen Riitta Uosukaiselle. Kansanedustajuuden rinnalla Mikkola toimi Turun kaupunginvaltuustossa puheenjohtajana ja hän palasi kyseiseen tehtävään vuoden 2007 alussa. Mikkola vetäytyi kunta- ja maakuntapolitiikasta vuonna 2016.


title: Jukka Mikkola

text: Mikkola valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Turun yliopistosta vuonna 1968 sai varatuomarin arvon vuonna 1972. Hän toimi asianajajana Turussa vuodesta 1972 lähtien.


title: Jukka Mikkola

text: Toimiessaan eduskunnan toisena varapuhemiehenä sääti Mikkola yksin neljä lakia ollessaan ainoana kansanedustajana paikalla täysistunnossa 14. helmikuuta 2003 kello 2.35.


title: Jukka Mikkola

text: Mikkola toimi Suomen eläinsuojeluyhdistyksen puheenjohtajana 1986–1991.


title: Jukka Mikkola

text: Mikkola oli valtakunnanoikeuden jäsen kaudella 2003–2007.


title: Jukka Mikkola

text: Vuonna 2009 Mikkola promovoitiin kunniatohtoriksi Turun yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta.


title: Jukka Mikkola

text: Vuoden 2012 kuntavaaleissa Mikkola putosi Turussa kaupunginvaltuutetusta varavaltuutetuksi, mutta teki paluun valtuustoon marraskuussa 2013, kun paikka vapautui edesmenneeltä Virpa Puistolta. Maaliskuussa 2016 Mikkola erosi kaupunginvaltuustosta ja maakuntavaltuustosta terveydellisten syiden takia.


title: Tyresön kunta

text: Tyresön kunta () on Tukholman läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Södermanlandiin. Kunnan keskustaajama on Bollmora.


title: Tyresön kunta

text: Kunnan maapinta-ala on 69,23 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 46 177 henkeä (31.12.2015).


title: Tyresön kunta

text: Tyresön naapurikuntia ovat Värmdö, Haninge, Huddinge, Tukholma ja Nacka.


title: Tyresön kunta

text: Tyresö sijaitsee Suur-Tukholman alueella Itämeren rannalla Tukholmasta kaakkoon. Kunta on pinta-alaltaan Ruotsin kahdenkymmenen pienimmän joukossa, mutta väestötiheydeltään kahdenkymmenen tiheimmin asutun joukossa. Suurin osa Tyresön asuinalueista kuuluu Tukholman taajamaan.


title: Tyresön kunta

text: Vuonna 2007 kunnassa oli 1,10 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 1,6 prosenttia kunnan maapinta-alasta.


title: Tyresön kunta

text: Pitäjänä Tyresö oli suhteellisen nuori, sillä se oli erotettu Österhaningesta vuonna 1636. Vuoden 1862 kuntauudistuksessa siitä muodostettiin maalaiskunta. 1900-luvun suurilla kuntauudistuksilla ei ollut vaikutusta Tyresöhön.


title: Tyresön kunta

text:
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 1 323 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 3,1 prosenttia kunnan väestöstä.


title: Tyresön kunta

text: Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 13,8 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 2 058 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 6,4 prosenttia kunnan väestöstä.


title: Tyresön kunta

text: Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 224 480 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 89 000 kruunua.


title: Tyresön kunta

text: Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:


title: Tyresön kunta

text: Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. "dagbefolkning") kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. "nattbefolkning") puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.


title: Tyresön kunta

text: Kunnassa on 4 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 99,1 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 402 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:


title: Tyresön kunta

text: Kunnan keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kuntaan vain osittain, ja edellä on merkitty kunkin taajaman tähän kuntaan kuuluvan osan väestö. Koko Tukholman taajamassa on 1 372 565 asukasta, ja se kuuluu osittain myös Botkyrkan kuntaan, Danderydin kuntaan, Haningen kuntaan, Huddingen kuntaan, Järfällan kuntaan, Nackan kuntaan, Sollentunan kuntaan, Solnan kuntaan, Sundbybergin kuntaan ja Tukholman kuntaan.


title: Tyresön kunta

text: Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:


title: Tyresön kunta

text: Luettelossa mainituista taajamista Tyresö ja Lindalen kasvoivat ensin yhteen Bollmora-nimiseksi taajamaksi. Tyresön taajama kuitenkin erosi jossain vaiheessa Bollmorasta taas omaksi taajamakseen. Sittemmin sekä Bollmora että Tyresö ovat kasvaneet yhteen Tukholman taajaman kanssa.


title: Tyresön kunta

text: Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:


title: Tyresön kunta

text: Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:


title: Tyresön kunta

text: Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, maakäräjäkuntien valtuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Kunnallisvaaleissa Tyresön kunta on jaettu seuraaviin vaalipiireihin:


title: Tyresön kunta

text: Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Tyresön kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.


title: Tyresön kunta

text: Vuodesta 2016 alkaen kunnassa on yksi piiri, Tyresön piiri.


title: Tyresön kunta

text: Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:


title: Tyresön kunta

text: Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee "kbfd", niin kyseessä "kirkonkirjapiiri" (), joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.


title: Tyresön kunta

text: Ensimmäiset ihmiset saapuivat alueelle Tyresön alueella suurin piirtein 3000-luvulla eaa. Vakinaista asutusta ei muodostunut ennen noin 600-lukua. Tältä esihistorialliselta ajalta on hautoja ja muita jäännöksiä.


title: Tyresön kunta

text: Tyresön kartanolla on alkunsa 1300-luvulla. Kartano oli suurimmillaan 1600-luvulla, jolloin miltei kaikki nykyisen kunnan pinta-ala kuului siihen. Tyresön linna ja Tyresön kirkko ovat tältä vuosisadalta.


title: Tyresön kunta

text: Tyresö oli tärkeä teollisuuskeskus Tukholman alueella 1500-luvun ja 1800-luvun välillä vesivoiman takia, jota pystyttiin muodostamaan virtoihin järvien välillä. Vesipyörät kunnan vaakunassa edustavat kolmea voimalaitosta Nyforsissa, Uddbyssä ja Follbrinksströmmenissä. Teollisuuksiin kuului myllyjä, valssaamoita, paperitehtaita, pajoja, sahalaitoksia ja tiilinvalmistamo. Näistä vanhoista teollisuuslaitoksista ei ole nykyään jäljellä mitään. Uddbyn mylly paloi 1895 ja sen tilalle rakennettiin vesivoimala sähköntuotantoon. Voimala on edelleen jäljellä ja ainoa laatuaan Tukholman seudulla.


title: Tyresön kunta

text: 1900-luvun alussa Tyresön kartanon suuria maa-alueita alettiin pilkkoa ja kesähuviloita ryhdyttiin rakentamaan. Brevikin alueella rakennettiin kalliita huviloita. Rakentamistahti kasvi reilusti vuosisadan ensimmäisillä vuosikymmenillä. 1950-luvusta eteenpäin aloitettiin huviloiden muuttaminen vakinaisiksi asunnoiksi.


title: Tyresön kunta

text: 1950-luvusta eteenpäin Bollmora kasvoi nopeasti. Näin tapahtui etenkin Lex Bollmora -lain jälkeen, joka salli kunnallisten kiinteistöyhtiöiden toimia omankin kunnan ulkopuolella. Kuntakeskus muodostui Bollmoraan ja "Bollmora Centrum" vihittiin käyttöön vuonna 1965. Miljoonaohjelma ("Miljonprogrammet") antoi leimansa Tyresössä etenkin Bollmoraan, jossa monet asuinalueet on rakennettu kyseisen ohjelman ansiosta.


title: Tyresön kunta

text: 1950-luvun kasvuvaiheesta lähtien Tyresön väkiluku on kasvanut noin 5 000:esta nykyiseen vähän yli 41 000:een.


title: Tyresön kunta

text: 1990-luvun alussa Bollmora Centrum rakennettiin uudelleen katetuksi ostoskeskukseksi, jonka uudeksi nimeksi tuli Tyresö Centrum.


title: Tyresön kunta

text: Elokuussa 1999 iso metsäpalo tuhosi noin 15 % Tyrestan kansallispuistosta.


title: Tyresön kunta

text: Tyresön kunnassa ei ole hallinnollisia aluejakoja, mutta muita enemmän tai vähemmän virallisia jakoja on.


title: Tyresön kunta

text: Tyresön kunnassa on pääasiassa kolme kunnanosaa. Tämä on arkipäivällinen viitekehys kunnan eri osista.Väkiluvut ovat ajankohdan 1. tammikuuta 2004 mukaiset. Koko kunnassa asukkaita oli 40 097.


title: Tyresön kunta

text: Suurin osa Tyresöstä sijaitsee Södertörnin niemimaalla, mutta siihen kuuluu myös muutamia saaria Itämeressä, joista Ägnö ja Härsö ovat suurimmat. Tyresössä on monia järviä, joista suuri osa kuuluu Tyresån järvijärjestelmään. Etelässä on iso aarniometsä, josta osa kuuluu Tyrestan kansallispuistoon, ja muita suuria osia on muihin luonnonsuojelualueisiin.


title: Tyresön kunta

text: Maasto on tyypillinen alueelle, matalia kukkuloita ja laaksoja muodostui osittain viime jääkauden aika. Kunnan Korkein kohta on Telegrafbergenillä 84 metriä merenpinnan yläpuolella.


title: Tyresön kunta

text: Tyresöllä on maarajaa Tukholmaan luoteessa, Nackaan pohjoisessa ja Haningeen etelässä. Lisäksi kunnalla on järvirajaa Huddingeen lännessä ja merirajaa Värmdöön idässä ja koillisessa.


title: Tyresön kunta

text: Tyresö on noin kahdenkymmenen–kolmenkymmenen minuutin päässä Keski-Tukholmasta julkisella liikenteellä. Eräät päälinja-autolinjoista ovat 806, 807, 815, 872, 873, 875 Gullmarsplanilta, ja 812, 813, 815X, 818 Keski-Tukholmasta, ja 840 Haningesta ja Nackasta. Pääteihin kuuluvat läänitie 229 – moottoritie Tukholmaan, ja läänitie 260 etelään Haningeen ja pohjoiseen Nackaa kohden. Kunta on yksi harvoista Tukholman läänin kunnista, joissa ei ole lainkaan raideliikennettä.


title: Kauno Kleemola

text: Kauno Antero Kleemola (aik. Klemola, 5. heinäkuuta 1906 Kälviä – 12. maaliskuuta 1965 Kannus) oli suomalainen maanviljelijä ja maalaisliittolainen poliitikko Kälviältä. Hän oli eduskunnan puhemies 1962–1965 ja ministeri Kekkosen hallituksissa.


title: Kauno Kleemola

text: Kauno Kleemola valmistui 1927 ylioppilaaksi, 1932 agronomiksi ja 1932 maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi. Hän toimi myös Kannuksen maamieskoulun johtajana vuosina 1943–1965. Maanviljelysneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1962.


title: Kauno Kleemola

text: Kleemola toimi kansanedustajana 1939–1945 ja 1948–1965. Joulukuussa 1958 presidentti Urho Kekkonen nimitti Kleemolan muodostamaan hallituksen, mutta hän epäonnistui. Tämän jälkeen presidentti Kekkonen nimitti Sukselaisen I hallituksen.


title: Kauno Kleemola

text: Sodan jälkeisessä Suomessa Kleemola oli myös keskeinen urheiluvaikuttaja. Hän toimi Valtion Urheilulautakunnan puheenjohtajana vuosina 1951–1965. Vuosina 1951–1960 Kleemola toimi SVUL:n puheenjohtajana. Tähän ajankohtaan liittyvät urheilupoliittiset vastakkainasettelut SVUL:n sisällä, jossa Kleemola kuului presidentti Kekkosen tukemaan ryhmään, jossa vastapuolen keskeisiä toimijoita olivat sosiaalineuvos Akseli Kaskela ja pääkonsuli Arvo Himberg.


title: Olavi Borg

text: Olavi Allan Borg (s. 30. maaliskuuta 1935 Janakkala) on suomalainen valtio-opin emeritusprofessori ja poliitikko.


title: Olavi Borg

text: Borg valmistui ylioppilaaksi Hämeenlinnan yhteiskoulusta 1955, valtiotieteiden kandidaatiksi 1958 ja lisensiaatiksi 1961 Helsingin yliopistosta. Hän työskenteli tutkijana Helsingin yliopistossa 1958–1965 ja väitteli valtiotieteiden tohtoriksi vuonna 1964. Borgin väitöskirjan aiheena olivat suomalaiset puolueideologiat.


title: Olavi Borg

text: 1960-luvun alussa Borg oli taustavaikuttajana, kun sekä Vapaamielisten Liitto että Suomen Kansanpuolue valmistelivat puolueohjelmiensa uudistamista. Vapaamielisten Liitossa ideologiatyötä teki Edistyspiiri-niminen työryhmä. Borg itse näkyi hieman enemmän Kansanpuolueen puolella, ja hän liittyi lopulta sen jäseneksikin.


title: Olavi Borg

text: Kun Liberaalinen Kansanpuolue muodostui Vapaamielisten Liiton ja Suomen Kansanpuolueen yhdistymisen tuloksena 1965, sen ohjelmaksi otettiin Borgin yhdessä muiden kanssa valmistelemat työt. Borg valittiin uuden puolueen tärkeisiin luottamustehtäviin.


title: Olavi Borg

text: Vuonna 1966 Borg sai hoidettavakseen professuureja ja apulaisprofessuureja Sisä-Suomessa, minkä vuoksi hän muutti Helsingistä Tampereelle. Hän oli Tampereen kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1969–2000 ja kaupunginhallituksen jäsen 1986–1988. Borg toimi kaudella 1972–1975 Liberaalisen Kansanpuolueen kansanedustajana Hämeen läänin pohjoisesta vaalipiiristä.


title: Olavi Borg

text: Borg vastusti presidentti Urho Kekkosen virkakauden jatkamista poikkeuslailla maaliskuun alusta 1974 lähtien ja äänesti eduskunnassa tammikuussa 1973 puoluetoverinsa Irma Toivasen kanssa lain hyväksymistä vastaan. Muut LKP:n kansanedustajat äänestivät lain hyväksymisen puolesta.


title: Olavi Borg

text: Borg jäi Tampereen yliopiston valtio-opin professorin virasta eläkkeelle vuonna 1999. Hän asuu Tampereella. Myös hänen poikansa Sami Borg on politiikan tutkija.


title: Geena Davis

text: Virginia Elizabeth "Geena" Davis (s. 21. tammikuuta 1956 Wareham, Massachusetts) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän voitti parhaan naissivuosan Oscarin roolisuorituksestaan elokuvassa "Yksinäinen matkailija" (1988). Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa "Thelma ja Louise" (1991), "Kurkunleikkaajien saari" (1995), "The Long Kiss Goodnight" (1996) ja "Stuart Little – pieni suuri hiiri" (1999).


title: Geena Davis

text: Vuosina 2005–2006 Davis esitti Yhdysvaltain ensimmäisenä naispresidenttinä televisiosarjassa "Rouva presidentti" ("Commander in Chief"). Hän sai roolistaan Golden Globe -patsaan. Suomessa sarjaa esitti Nelonen talvella 2006.


title: Geena Davis

text: Davis oli lukioaikanaan vaihto-oppilaana Sandvikenissa Ruotsissa ja hän osaa puhua ruotsia sujuvasti.


title: Geena Davis

text: Davis on ollut naimisissa neljä kertaa. Hänen kolmas aviomiehensä oli suomalainen elokuvaohjaaja Renny Harlin. Pariskunta oli naimisissa vuodet 1993–1998. Nykyisin Davis on naimisissa plastiikkakirurgi Reza Jarrahy'n kanssa ja heillä on tytär ja kaksospojat.


title: Sunku

text: Sunku (myös "Šungu", ) on maalaiskunta ja sen keskuskylä Karjalan tasavallan Karhumäen piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Putkozero-järven rannalla 56 kilometriä Karhumäestä kaakkoon. Kylässä on 685 ja kunnassa 1 200 asukasta (vuonna 2013).


title: Sunku

text: Sungun kunnan pinta-ala on 866,61 neliökilometriä. Se rajoittuu luoteessa Karhumäen, koillisessa Karhumäen piirin Poventsan, etelässä Tolvojan ja Suurlahden sekä lännessä Kontupohjan piirin Käppäselän kuntiin. Pinta-alasta 55,2 % on vesialuetta, 38,7 % metsää ja 5,1 % maatalousmaata.


title: Sunku

text: Seutu kuuluu Äänisniemen harjualueeseen, jonka maisemaa leimaavat kapeat ja jyrkät harjut sekä niiden välissä sijaitsevat järvet, suot ja joet. Kunnan alueella virtaa Putkajoki. Suurimmat järvet ovat Ääninen, Putkozero, Ladmozero, Tšužmozero, Gahkozero ja Vantšozero. Suojeltuja luonnonmuistomerkkejä ovat Putkozeron luoteisrannan maan pinnalle ulottuva šungiittiesiintymä, Tri Ivana -niminen lähde sekä Kovšozeron kasvinsuojelualue.


title: Sunku

text: Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluvat Bolnitšnyin ja MMS:n taajamat sekä 28 kylää: Ažepnavolok, Batova, Berežnaja, Bor-Pudantsev, Deriguzovo, Fedotovo, Fominskaja, Gorskaja, Hašezero, Jekimovo, Jonina Gora, Kažma, Keftenitsy, Korobeinikovo, Korovnikovo, Lahnovo, Medvedeva, Mustova, Nikonova Guba, Oneženy, Ontova, Perhina, Poberežje, Podgorskaja, Sigovo, Timohovo, Tšerkasy ja Verhnjaja Putka. Yli sadan asukkaan kyliä ovat Kažma ja Bor-Pudantsev. Kahdeksassa kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta (vuonna 2013).


title: Sunku

text: Kunnan väkiluku laskee heikon taloudellisen tilanteen, alhaisen syntyvyyden ja korkean kuolleisuuden seurauksena. Suuri osa väestöstä on eläkeläisiä. Keskuskylässä oli vuonna 1959 1 300, 1970-luvulla reilu tuhat ja vuonna 1989 939 asukasta. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kunnan asukkaista 92 % on kansallisuudeltaan venäläisiä, 2 % ukrainalaisia, 2 % karjalaisia ja 2 % valkovenäläisiä.


title: Sunku

text: Sungun pogosta mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1375. 1400-luvulta lähtien se oli tärkeä Vienanmereltä etelään suuntautuneen tavaraliikenteen ja kaupan keskus. Neljästi vuodessa pidettyjen Sungun markkinoiden merkitys väheni Muurmannin radan rakentamisen jälkeen, mutta perinnettä jatkettiin aina 1930-luvun alkuun saakka. 1700-luvun alussa paikkakunnalla toimi rautatehdas, jossa valettiin sotalaivojen ankkureita. Sunku tunnettiin myös maanviljelystään ja koruompelustaan, jonka tuoteet saivat kansainvälistäkin mainetta. Sungun koruompelijoiden arttelin pohjalta perustettiin vuonna 1950 "Zaonežskaja vyšivka" -niminen yritys, joka nykyään toimii Karhumäessä nimellä "Karelskije uzory". 1800-luvun lopussa Sungun läheltä löydettiin antrasiittiä muistuttava amorfinen kivihiililaji, joka sai nimen "šungiitti".


title: Sunku

text: 1920-luvulle saakka Sunku muodosti Aunuksen läänin Poventsan kihlakuntaan kuuluneen volostin eli kunnan. Vuonna 1905 siihen kuuluivat Filippova Goran, Kažman, Käppäselän, Perälahden (ven. "Perguba") ja Seleznevon kyläkunnat, joissa oli yhteensä 146 kylää ja 7 600 asukasta. Sungun pogostalla oli koulu, 20 taloa ja 104 asukasta. Vuoden 1899 tulipalon jälkeen rakennettiin zemstvon sairaala, kauppahalli ja kaksi kirkkoa, mutta vuonna 1916 tuli tuhosi jälleen lähes koko kylän.


title: Sunku

text: Vuonna 1927 perustettiin Sungun piiri, johon kuuluivat Deriguzovon, Foimoguban, Kažman, Kuusirannan, Pajanitsyn, Tolvojan ja Virojärven kyläneuvostot. Vuonna 1926 piirissä oli 14 800 asukasta, joista lähes kaikki olivat venäläisiä. Sungun ja Suurlahden piirit yhdistettiin vuonna 1930 Äänisentakaiseksi piiriksi, jossa Sunku toimi sekä piirin että Deriguzovon kyläneuvoston keskuksena. Sungun pogostalla asui vuonna 1933 255 venäläisen lisäksi myös 104 suomalaista ja 24 muiden kansallisuuksien edustajaa.


title: Sunku

text: Jatkosodan aikana vuosina 1941–1944 alue oli suomalaisten miehittämä. Neuvostojoukot polttivat vetäytyessään Sungun kylän, ja sodan jälkeen Äänisentakaisen piirin keskus siirrettiin Suurlahteen. Äänisentakainen piiri liitettiin vuonna 1959 Karhumäen piiriin, jossa Sunku toimi kyläneuvoston keskuksena. Nykyinen Sungun maalaiskunta on perustettu vuonna 2004.


title: Sunku

text: Sungun kautta kulkee Karhumäen, Tolvojan ja Suurlahden välinen maantie. Kylästä on linja-autoyhteys Karhumäkeen. MMS:n taajamassa ja Bor-Pudantsevissa on laivalaiturit.


title: Sunku

text: Kunnan pääelinkeino on maatalous, jota harjoittaa Karhumäen meijerin aputalous ja viisi yksityisviljelijää. Lisäksi on asukkaiden palstaviljelmiä, lohenkasvatuslaitos ja kaksi mehiläistarhaa. 1990-luvun talousromahduksen jälkeen on siirrytty pitkälti luontaistalouteen.


title: Sunku

text: Keskuskylän palveluihin kuuluu lastentarha, keskikoulu, vapaa-ajantalo, kirjasto, pieni poliklinikka, posti ja muutama kauppa. Bor-Pudantsevissa ja Kažmassa on kulttuuritalo, kirjasto ja kauppa.


title: Sunku

text: Hašezeron kylän lähellä on kivikautisia asuinpaikkoja ja Pajanitsyn lounaispuolella keskiaikainen linnamäki. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat Oneženyn kirkko, Batovon, Hašezeron, Keftenitsyn, Pajanitsyn, Regimatkan ja Tšerkasyn tsasounat sekä vanhat asuin- ja talousrakennukset. 1600–1700-lukujen vaihteessa pystytetty Pajanitsyn tsasouna on valtakunnallinen rakennussuojelukohde ja ainutlaatuinen esimerkki Äänisniemelle aikoinaan tyypillisestä puuarkkitehtuurista. Valtakunnallinen status on myös ilmeisesti 1600-luvun lopulla rakennetulla Keftenitsyn tsasounalla. Kolmas suojelukohde, entisen Tšasovenskajan kylän tsasouna, paloi marraskuussa 2012. Sungussa ja Pajanitsyssa on toisessa maailmansodassa kaatuneiden neuvostosotilaiden hautapaikat.


title: Sunku

text: Putkozeron rannalla sijaitsee lomakylä Zaonego. Matkailijoita houkuttelevat seudun kauniit maisemat sekä kalastus- ja metsästysmahdollisuudet.


title: Pablo Escobar

text: Pablo Emilio Escobar Gaviria (1. joulukuuta 1949 Rionegro, Kolumbia – 2. joulukuuta 1993 Medellín, Kolumbia) oli kolumbialainen huumeparoni, joka nousi yhdeksi maailman rikkaimmista miehistä tuottamalla ja salakuljettamalla kokaiinia Yhdysvaltoihin. Escobar aloitti rikollisen uransa katuhuijauksilla ja automurroilla, mutta siirtyi kokaiinialalle 1970-luvulla. Toiminta kasvoi pian suurliiketoiminnaksi: huippuaikoina Escobarin Medellínin kartellin sanotaan hallinneen 80 prosenttia maailman kokaiinista. Hän kuoli Kolumbian erikoisjoukkojen kanssa käydyssä tulitaistelussa 2. joulukuuta 1993.


title: Pablo Escobar

text: Escobarin taktiikka tunnettiin Kolumbiassa nimellä ”plata o plomo” (suomeksi hopeaa tai lyijyä), mikä viittaa siihen, että hän lahjoi tai tapatti useita valtion virkamiehiä. Hän salamurhautti muun muassa Kolumbian oikeusministerin Rodrigo Laran, joka oli haastanut kartellien liiketoiminnan, ja presidenttiehdokas Luis Carlos Galánin. Escobar pyrki itsekin politiikkaan, ja hänet valittiin varamiehenä Kolumbian kongressiin. Hän vetäytyi sieltä kuitenkin nopeasti, kun Lara pyrki paljastamaan Escobarin todelliset taustat.


title: Pablo Escobar

text: Vaikka Escobar johti huumeimperiumiaan julmasti, hänet tunnetaan Kolumbiassa myös ylellisestä elämäntyylistään ja hyväntekeväisyydestään. Escobar rakennutti itselleen useita miljoonia maksaneen Hacienda Nápoles -nimisen tilan, jonne hän toi muun muassa satoja afrikkalaisia eläimiä. Medellínin ja sen ympäristön köyhät muistavat Escobarin myös hyväntekijänä, jota verrattiin jopa Robin Hoodiin. Hän rakennutti köyhille asuinalueille muun muassa teitä ja urheilukenttiä.


title: Pablo Escobar

text:
Pablo Escobar syntyi Rionegrossa Kolumbiassa vuonna 1949. Hänen isänsä oli pientilallinen ja äitinsä opettaja. Hän kasvoi Medellínin esikaupunkialueella Envigadossa. Escobar kertoi usein imagosyistä perheensä olleen köyhä, mutta todellisuudessa perhe oli keskiluokkaa.
Escobar jätti lukion vuonna 1966, hieman ennen 17-vuotissyntymäpäiväänsä. Hän palasi kaksi vuotta myöhemmin serkkunsa Gustavo Gavirian kanssa lukioon. He olivat siinä vaiheessa tutustuneet jo Medellínin katujen kovaan elämään, minkä takia opettajat pitivät heitä kiusaajina. Kumpikaan ei jatkanut lukiossa vuotta pidempään. Escobar yritti ilmeisesti useampaan kertaan saada loppututkinnon. Rob Chepesiukin mukaan Escobar olisi valmistunut lukiosta, mutta Mark Bowdenin mukaan Escobar osti itselleen loppututkinnon.


title: Pablo Escobar

text: Escobar opiskeli vuonna 1974 veljensä Roberton mukaan valtiotiedettä Antioquian yliopistossa, tavoitteenaan rikosjuristin ja poliitikon ura ja lopulta presidentin virka. Hän kuitenkin jätti opintonsa kesken, ilmeisesti rahapulan vuoksi.


title: Pablo Escobar

text: Escobar aloitti rikollisuransa vuonna 1966. Tarinoiden mukaan hän olisi jenginsä kanssa ryöstellyt hautakiviä, hiekkapuhaltanut ne puhtaaksi ja myyneet ne eteenpäin. Todennäköisesti hänen ensimmäiset rikoksensa olivat kuitenkin katuhuijauksia.


title: Pablo Escobar

text: Huijauksista Escobar siirtyi autovarkauksiin, ja hän oli jo tunnettu autovaras 20-vuotiaana. Hän varasti jenginsä kanssa autoja, purki ne osiksi ja myi osat eteenpäin. Kerättyään tarpeeksi rahaa Escobar pystyi lahjomaan virkamiehiä kirjoittamaan varastetuille autoille uudet tiedot. Pidätystiedot tuolta ajalta ovat kadonneet, mutta ilmeisesti Escobar istui useita kuukausia Medellínin vankilassa ennen 20-vuotispäiväänsä.


title: Pablo Escobar

text: Escobar sai pian mainetta väkivallan käytöstään. Hän alkoi palkata rikollisia kidnappaamaan hänelle velassa olevia ihmisiä ja vaatimaan lunnaita velkasummasta. Toisinaan Escobar tapatti kidnapatun henkilön, vaikka olikin saanut lunnasrahat. Tunnetuin Escobarin kaappauksen kohteista oli liikemies Diego Echavarría. Hänet kaapattiin ja lopulta tapettiin kesällä 1971. Escobar sai Echavarrían perheeltä 50 000 Yhdysvaltain dollarin lunnaat. Murhan seurauksena Escobar nousi paikalliseksi kulttihahmoksi.


title: Pablo Escobar

text:
Escobar oli ehtinyt jo vuosikymmenen ajan kerätä ympärilleen rikollisjoukkoa, kun kokaiinikauppa alkoi 1970-luvun puolivälissä kukoistaa Kolumbiassa. Yksi ensimmäisistä kolumbialaisista huumekauppiaista oli Fabio Restrepo, joka kuljetti noin 40–60 kilogrammaa kokaiinia Miamiin kerran tai kahdesti vuodessa. Restrepo murhattiin 1975, ilmeisesti Escobarin käskystä, ja Escobar otti Restrepon paikan huumeliigan johtajana.
Escobarin nopea nousu herätti myös Kolumbian turvallisuuspalvelun (DAS) mielenkiinnon, ja hänet pidätettiin toukokuussa 1976, kun hän oli palaamassa huumekeikalta Ecuadorista. DAS:n agentit löysivät Escobarin auton varapyörästä 39 kilogrammaa kokaiinia. Escobar onnistui vaihdattamaan oikeusjutun ensimmäisen tuomarin ja lahjomaan toisen tuomarin, joten hän pääsi muiden vangittujen kanssa vapauteen. Seuraavana vuonna Escobarin vanginneet DAS-agentit tapettiin. Escobar toimi lainvalvojien kanssa jatkossakin samalla tavalla. Hänen strategiaansa alettiin kutsua nimellä ”plata o plomo” (”hopeaa tai lyijyä”).


title: Pablo Escobar

text: Vaikka Medellínin kartelli perustettiinkin jo aiemmin 1970-luvun aikana, se laajeni huhtikuussa 1978, kun useita huumeiden salakuljettajia tapasi Ochoan suvun maatilalla. Escobarin lisäksi tapaamisessa olivat mukana muun muassa Jorge Luis Ochoa, Fabio Ochoa ja Carlos Lehder. He sopivat Yhdysvaltoihin suuntautuvasta salakuljetuksesta, ja jo vuoden 1978 loppuun mennessä kartelli oli kuljettanut Yhdysvaltoihin noin 19 000 kilogrammaa kokaiinia.


title: Pablo Escobar

text: Escobar toi suuria määriä kokatahnaa Boliviasta ja Perusta, prosessoi sen, ja salakuljetti Yhdysvaltoihin. Hänen kartellinsa vei 1980-luvun puolivälissä päivittäin 15 tonnia kokaiinia, 80 prosenttia kaikesta Yhdysvaltoihin salakuljetetusta määrästä.


title: Pablo Escobar

text: Escobarin kartelli tienasi miljardeja, ja hän alkoi myös kuluttaa rahaa suurellisesti. Hän rakennutti 1979 ylellisen kartanon noin 30 neliökilometrin laajuiselle tilalle. Escobar kutsui tilaansa nimellä Hacienda Nápoles, ja pelkästään kartanon maat maksoivat 63 miljoonaa dollaria. Hän rakennutti sinne myös eläintarhan, jonne hän lennätti satoja eläimiä norsuista strutseihin.


title: Pablo Escobar

text: Escobar alkoi harrastaa Kolumbiassa myös hyväntekeväisyyttä, ja hän maksoi kokaiinilaboratorioidensa työntekijöille hyvää palkkaa. Escobar käytti miljoonia Medelínin köyhimpien asuinalueiden kehittämiseen. Hänen rahoillaan tai avustuksellaan rakennettiin teitä, sähkölinjoja ja jalkapallokenttiä. Hän myös aloitti asunnottomille suunnatun Barrio Pablo Escobar -asuinalueen.


title: Pablo Escobar

text: Escobar siirtyi 1970-luvulla myös politiikkaan ja oli auttamassa uusi liberalismi -nimisen puolueen perustamista. Hän pääsi 1982 Jairo Ortegan varamiehenä Kolumbian kongressiin. Vaikka hän oli vain varamies, hän sai automaattisesti Kolumbian lain mukaan immuniteetin ja oikeuden diplomaattipassiin.


title: Pablo Escobar

text: Escobarista tuli samalla entistä enemmän julkinen henkilö, ja hyväntekeväisyystyönsä ansiosta häntä alettiin kutsua nimellä ”Robin Hood paisa”. Hän itse kertoi haastatteluissa, että hänen omaisuutensa taustalla oli 16-vuotiaana perustamansa polkupyöriä vuokrannut yritys.


title: Pablo Escobar

text: Escobar sai kongressissa vastustajan uudesta oikeusministeristä Rodrigo Larasta, joka syytti Escobaria heti ensimmäisenä istuntopäivänä rikollisesta toiminnasta. Laran tukijoista "El Espectador" -lehti löysi Escobarin vuoden 1976 pidätyskuvan. Seuraavien kuukausien aikana uusi liberalismi -puolueen johtaja Luis Carlos Galán kielsi Escobarin, joka erotettiin puolueesta. Vaikka Escobar taisteli vastaan, hän ilmoitti tammikuussa 1984 jättävänsä politiikan. Lara murhattiin kolme kuukautta myöhemmin.


title: Pablo Escobar

text: Escobar teki syksyllä 1985 ehdotuksen Kolumbian hallitukselle. Hän olisi antautunut, jos hallitus ei luovuttaisi häntä Yhdysvaltoihin tuomittavaksi. Ehdotukseen vastattiin kieltävästi, minkä seurauksena Escobar oli muodostamassa Los Extraditables -ryhmittymää, jonka tarkoituksena oli taistella luovutuspolitiikkaa vastaan. Kolumbian oikeuslaitos oli Escobarin kohteena koko 1980-luvun puolivälin. Hän lahjoi ja murhautti useita tuomareita. Kolumbian korkein oikeus julisti vuoden 1986 lopulla sodan takia luovutussopimuksen lainvastaiseksi, koska sen oli allekirjoittanut presidentin sijaan presidentin delegaatio. Escobarin voitto oikeuslaitoksesta oli lyhytaikainen, sillä uusi presidentti Virgilio Barco uusi pian sopimuksen Yhdysvaltain kanssa.


title: Pablo Escobar

text: Uusien liberaalien Luis Galán oli melko varmasti voittamassa vuoden 1990 vaalit. Escobar oli edelleen katkera Galánille, joka oli potkinut Escobarin ulos politiikasta. Escobarin tilaamana Galán palkkamurhattiin 18. elokuuta 1989. Seuraavaksi Escobar räjäytti Aviancan lennon 203 tarkoituksenaan murhata Galánin seuraaja César Gaviria. Gaviria oli kuitenkin jäänyt turvallisuussyistä pois lennolta ja pelastui pommilta. Räjähdyksessä kuoli kaikki 107 lentokoneessa ollutta.


title: Pablo Escobar

text: Presidenttiehdokkaan murhautus ja lentokoneen räjäytys toi Escobarille uusia vihollisia. Pommi-iskussa kuoli myös kaksi yhdysvaltalaista, ja Escobar sai peräänsä myös Yhdysvaltain hallituksen.


title: Pablo Escobar

text: Paine Escobarin luovuttamiseksi kasvoi 1990-luvun alussa, ja Escobar onnistui lakimiestensä kanssa neuvottelemaan Kolumbian kanssa sopimuksen. Hän antautuisi ja istuisi viiden vuoden vankeustuomion, jos hän saisi rakentaa oman vankilan eikä häntä luovutettaisi Yhdysvaltoihin. La Catedral -nimisessä vankilassa oli poreallas, jalkapallokenttä ja vesiputous. Escobar oli vankilan ainoa asukas ja pystyi sieltä johtamaan kartelliaan puhelimen välityksellä.


title: Pablo Escobar

text: Kolumbian hallitus päätti siirtää Escobarin tavalliseen vankilaan, kun heinäkuussa 1992 kävi ilmi, että hän oli käskenyt tuoda La Catedraliin muutaman epälojaalin alaisensa, joita kidutettiin ja jotka lopulta tapettiin vankilassa. Escobar pelkäsi edelleen luovutusta Yhdysvaltoihin, joten hän lopulta karkasi La Catedralista.


title: Pablo Escobar

text: Escobarin löytämiseksi järjestettiin laajat etsinnät, joita Yhdysvaltain hallitus oli auttamassa. Vuoden 1992 lopussa Escobaria etsivät sekä yhdysvaltalaisten kouluttama kolumbialainen erikoisjoukko Bloque de Búsqueda että Escobarin kilpailijan Calin kartellin rahoittama Los Pepes, johon kuului hänen uhriensa perheiden jäseniä.


title: Pablo Escobar

text: Yhdysvaltalaista teknologiaa käyttäneet kolumbialaiset erikoisjoukot löysivät Escobarin 2. joulukuuta 1993 Medellínin keskiluokkaisella asuinalueella olleesta talosta. Poliisit yrittivät vangita Escobarin, mutta tilanne kehkeytyi tulitaisteluksi. Escobar kuoli, kun hän yritti karata katon kautta. Hän sai osuman vartaloonsa ja jalkaansa sekä kuolettavan osuman päähän. Korvasta läpi mennyt luoti on aiheuttanut spekulointeja itsemurhasta ja kolumbialaispoliisin suorittamasta teloituksesta.


title: Pablo Escobar

text: Escobar meni vuonna 1976 naimisiin 15-vuotiaan Maria Victoria Henao Vellejon kanssa. Vaikka Escobar tunnettiin useista avioliiton ulkopuolisista suhteistaan, he pysyivät naimisissa Escobarin kuolemaan asti ja saivat kaksi lasta, Juan Pablon ja Manuelan. Pablo Escobarin kuoleman jälkeen Maria ja lapset karkasivat henkensä menetyksen pelossa Kolumbiasta. Usean välipisteen kautta he päätyivät joulukuussa 1994 Argentiinaan, jossa he ovat asuneet siitä asti. Nimensä Sebastián Marroquíniksi vaihtanut Juan Pablo oli pääosassa vuonna 2009 tehdyssä dokumenttielokuvassa "Isäni synnit", jossa hän palaa Kolumbiaan pyytämään anteeksi isänsä tappamien ihmisten lapsilta.


title: Pablo Escobar

text: Escobar oli 1980- ja 1990-luvuilla yksi maailman rikkaimmista ihmisistä. Hänen johtamansa Medellín-kartelli jakoi noin 80 prosenttia koko maailman kokaiinista. Kartelli tuotti arvioiden mukaan voittoa 1980-luvun puolivälissä noin 420 miljoonaa dollaria viikossa eli lähes 22 miljardia dollaria vuodessa. Escobarin omaa varallisuutta on lähes mahdotonta arvioida tarkasti. Suurimmat arviot liikkuvat 30 miljardissa dollarissa. Escobar pääsi joka tapauksessa seitsemän kertaa vuosina 1987–1993 "Forbes"-lehden rikkaimpien ihmisten luetteloon. Vuonna 1989 hän oli Forbesin listan mukaan maailman seitsemänneksi rikkain henkilö.


title: Pablo Escobar

text: Escobarin kuoleman jälkeen Kolumbian alamaailmassa ei ole ollut enää samantapaista voimakasta johtajaa, joka olisi hallinnut omaa huumekartelliaan. Calin kartelli pystyi jatkamaan hetken, mutta sekin kaatui 1995, kun sitä johtaneet Rodríguez Orejuelan veljekset vangittiin.


title: Pablo Escobar

text: Huumekauppa on Escobarin kuoleman jälkeen jakautunut useamman pienemmän liittouman haltuun. Yksi niistä on Escobarin etsinnöissä mukana ollut Los Pepes (tulee nimestä Perseguidos por Pablo Escobar, ”Pablo Escobarin vainoamat”).


title: Pablo Escobar

text: Escobarin kotitila Hacienda Nápoles jäi pitkäksi aikaa hoitamattomaksi Escobarin kuoltua. Liikemiesryhmä hankki sen kuitenkin omistukseensa ja muutti sen teemapuistoksi. Siellä on muun muassa uima-allas ja eläintarha. Vaikka monet alueen rakennuksista on kunnostettu, päärakennus on jätetty siihen kuntoon kuin se oli paikallisten asukkaiden ryösteltyä siellä Escobarin kuoltua. Esillä on myös Escobarin poltettu autokokoelma. Puistossa käy vuosittain noin 50 000 ihmistä.


title: Pablo Escobar

text: Escobarin keräämät eläimet siirrettiin Hacienda Nápolesin takavarikoimisen jälkeen pääasiassa muihin eläintarhoihin. Virtahevot jäivät kuitenkin alueelle. Escobarin tuomasta kolmesta naaraasta ja yhdestä koiraasta on kasvanut huomattavasti suurempi populaatio. Haciendan järvissä elää noin 26–28 yksilöä, mutta virtahevot ovat levittäytyneet ympäristöön, muun muassa Magdalenajokeen, jossa niitä voi olla jo 40 yksilöä.


title: Pablo Escobar

text: Escobarilla oli myös kiinteistö Miamissa, Floridassa. Escobarin jälkeen tämän omisti Christian de Berdouare, Chicken Kitchen -pikaruokaketjun omistaja. Hän palkkasi ammattimaisia aarteenetsijöitä etsimään kartanosta kaikkea Escobariin ja tämän kartelliin liittyvää, ja he löysivätkin marmorilattian alta kassakaapin, jonka sisältöä ei kuitenkaan pystytty luetteloimaan, koska se varastettiin ennen kuin tutkijat saivat sen avattua.


title: Pablo Escobar

text: Escobarista on tullut 20 vuotta kuolemansa jälkeen myös populaarikulttuurin hahmo. Television ja elokuvien lisäksi Escobarin poika Sebastián Marroquín (e. Juan Pablo Escobar) on käyttänyt isänsä mainetta vaatemalliston luomiseen. Marroquín on kirjoittanut isästään ja lapsuudestaan omaelämäkerrallisen kirjan "Palbo Escobar, mi padre" (2014).


title: Pablo Escobar

text: Escobarin mainetta Latinalaisessa Amerikassa kuvastaa parhaiten telenovela "Escobar, el Patrón del Mal". Sen jälkeen Escobarista kertovat elokuvat ja televisiosarjat ovat levinneet myös Pohjois-Amerikkaan. Ensimmäinen aiheesta tehty elokuva oli heikosti menestynyt "", jossa Escobaria näytteli Benicio del Toro. Myös Netflix tarttui aiheeseen, ja sen sarjasta "Narcos" tuli yksi palvelun menestyneimmistä televisiosarjoista. Lisäksi Hollywoodissa oli vuonna 2016 tekeillä tai suunnitteilla useita Escobariin tai Medellínin kartelliin liittyviä elokuvia, muun muassa Escobarin ja Virginia Vallejon suhteeseen perustuva elokuva, jossa Escobaria näyttelee Javier Bardem.


title: Pablo Escobar

text: Escobarin mukaan nimetty ravintola avattiin vuonna 2018 Singaporessa, ja Kolumbia teki asiasta valituksen Singaporelle.


title: Wrangelinsaari

text: Wrangelinsaari (; tšuktšiksi Умӄилир, "Umqilir", ”Jääkarhusaari”) on Venäjälle kuuluva noin 7 600 neliökilometrin laajuinen saari Pohjoisessa jäämeressä Tšuktšimeren ja Itä-Siperian meren välissä. Sen erottaa mantereesta 110 kilometrin levyinen Longinsalmi. Wrangelinsaari kuuluu Tšukotkan autonomiseen piirikuntaan. Saaren korkein kohta on Sovjetskajavuori (1 096 metriä).


title: Wrangelinsaari

text: Wrangelinsaaren luonto on arktiseksi saareksi harvinaisen monimuotoinen. Kasvillisuus on pääosin tundraa, mutta kasvistoon kuuluu lajeja, jotka normaalisti kasvavat etelämpänä subarktisella alueella, pohjoisamerikkalaisia lajeja, joita ei tavata muualla Aasiassa ja poikkeuksellisen paljon kotoperäisiä lajeja. Wrangelinsaaren jääkarhupopulaatio on Venäjän suurin ja mursukanta maailman suurin. Linnuista saarella pesii runsaasti muun muassa lumihanhia. Lisäksi paleontologien mukaan siellä eli vielä 4 000 vuotta sitten maailman viimeiset villamammutit.


title: Wrangelinsaari

text: Wrangelinsaarelta on löytynyt todisteita 3 500 vuotta sitten sinne asettuneista paleoeskimoista. Ensimmäisenä eurooppalaisena saarelle todennäköisesti saapui 1866 saksalainen valaanpyytäjä Eduard Dallmann. Saari kuitenkin nimettiin sitä aiemmin etsineen Ferdinand von Wrangelin mukaan. Venäjä julisti 1916 Wrangelinsaaren kuuluvaksi sille. Saarta alettiin myös asuttaa, ja Ušakovskojen kylä oli asuttuna 2000-luvulle saakka. Wrangelinsaari ja läheinen Geraldinsaari suojeltiin 1976, ja maailmanperintöluetteloon ne valittiin 2004. Wrangelinsaari on tiukasti suojeltu, ja suojelualueelle pääsevät vain tieteelliset retkikunnat. Matkailua suuntautuu jonkin verran Ušakovskojen kylän ympäristöön, joka ei kuulu suojelualueeseen.


title: Wrangelinsaari

text: Wrangelinsaari on pitkänomainen, 125 kilometriä pitkä saari, jonka pinta-ala on 7 609 neliökilometriä. Se sijaitsee Pohjoisessa jäämeressä Venäjän koillisosassa. Saaren erottaa mantereesta Longinsalmi, ja itse saari erottaa Itä-Siperian meren Tšuktšimerestä. Saari on 140 kilometrin päässä manner-Siperiasta.


title: Wrangelinsaari

text: Maantieteellisesti Wrangelinsaari voidaan jakaa noin 15 kilometriä leveään eteläiseen rannikkotasankoon, noin 40 kilometriä leveään keskusvuoristoon ja noin 25 kilometriä leveään pohjoiseen rannikkotasankoon. Wrangelinsaaren keskiosassa on laaksojen rikkoma Tsentralnjevuoristo, joka kohoaa enimmillään 1 096 metriin. Pääosa vuorista jää kuitenkin 500 metriin. Vuoristoa reunustavat lännestä, pohjoisesta ja etelästä kukkulat, jotka ovat 200–600 metrin korkuisia. Keskusvuoristoa reunustavakin alue on laaksojen halkomaa, ja se on eräänlaista peneplaania.


title: Wrangelinsaari

text: Etelä- ja pohjoisosissa ylänköalue laskeutuu tulvasedimentistä koostuvaksi alangoksi, joka on keskimäärin 15 metrin korkeudella merenpinnasta. Paikoin vuoristo jatkuu rantaan saakka ja muodostaa jyrkkiä rinteitä ja kallioita. Erityisesti saaren pohjoispuoli on laajaa alluviaalitasankoa, jossa on holoseenikautisia karstialtaita.


title: Wrangelinsaari

text: Saarella on 1 400 vähintään kilometrin pituista jokea, ja niistä viisi on yli 50 kilometrin pituisia. Saarella on myös 900 järveä, joiden yhteenlaskettu pinta-ala on 80 neliökilometriä. Järviä on erityisesti pohjoisella alankoalueella. Ne ovat muodostuneet pääosin karstitoiminnan seurauksena, mutta jotkut isoimmista järvistä ovat muodostuneet rantalaguuneista.


title: Wrangelinsaari

text: Geologisesti Wrangelinsaaren kiviaines voidaan jakaa kolmeen yksikköön. Vanhin niistä on niin sanottu ”Wrangelin kompleksi”. Saaren keskusvuoristo kuuluu tähän yksikköön. Se on muodostunut vanhoista metamorfisista kivistä ja magmakivistä.


title: Wrangelinsaari

text: Paleotsooisen kauden kompleksissa on erilaisia sedimenttikivilajeja, kuten kalkkikiveä, merkelikiveä, hiekkakiveä ja silttikiveä sekä niiden metamorfisia vastineita. Myöhäistertiäärikauden kompleksissa on mutakiveä, silttikiveä ja tummaa savikiveä. Vanhimmat paleotsooiset kivet ovat saaren luoteis- ja länsiosissa.


title: Wrangelinsaari

text: Kolmen kompleksin lisäksi on sekä gabro- että graniittikiviä, joita on erityisesti metamorfisessa kompleksissa. Peruskalliota peittää pääosin kvartäärikauden kerrostumat.


title: Wrangelinsaari

text: Saaren maannosta hallitsee kosteilla alueilla tundrasodi ja arktinen gleysoli. Sisämaassa on arktisille saarille harvinaista kryoaridia aromaannosta ja arotundramaannosta, jota esiintyy enemmän manner-Siperiassa ja Venäjän Kaukoidän pohjoisosissa. Kuivissa sisäosissa on myös arktisella alueella harvinaista suolamaata. Sisäosissa on myös saarelle ominaista tundra-karbonaattimaannosta.


title: Wrangelinsaari

text: Wrangelinsaaren kasvillisuus on vaihtelevaa tundraa. Maisemaan kuuluu niin kuivaa tundraa kuin sammaleisia kumpuja, niittyjä, ruohomaita, suoalueita ja kuivaa kylmyysaavikkoa. Saari oli lähes jäätön viime jääkauden aikana, ja paikoin sen arotundra ei ole muuttunut miljooniin vuosiin. Mantereen puolella Tšuktšien niemimaalla ei ole varsinaisesti vastaavia elinympäristöjä, joten Wrangelinsaaren kasvillisuus saattaa olla lähimpänä myöhäispleistoseenin pohjoista arotundraa. Jääkauden lopussa ja holoseenikauden alussa ilmasto lienee ollut nykyistä kosteampi ja lämpimämpi. Ennen holoseenia saarella oli paljon saraa, mikä viittaa nykyistä leudompaan ilmastoon.


title: Wrangelinsaari

text: Wrangelinsaaren kasvillisuus on monimuotoista, ja se vaihtelee tundrakasvillisuuden alatyypeistä erilaisiin ainutlaatuisiin elinympäristöihin. Tyypillisen tundrakasvillisuuden lisäksi saarella on elinympäristöjä, joiden kasvillisuus muistuttaa enemmän eteläisempää subarktista tyyppiä. Tällaisia ovat erilaiset tundraniityt, varpioiden hallitsema tundra, saroja ja vihvilöitä kasvavat suot sekä pensastundrat ja tulvatasankopensaikot, joita ei muilla arktisilla saarilla ole. Vuoristojen etelärinteillä on myös melko poikkeuksellista tundrakasvillisuutta. Niiden kuivakkokasvillisuus on erityisen runsasta, ja niillä kasvaa jopa 50–60 kasvilajia. Näiden niittyjen tyyppilajeja ovat saralajit tylppösara, kalliosara ja "Carex duriuscula".


title: Wrangelinsaari

text: Suurin osa kasvillisuudesta on matalaa. Jokivarsilla villapajut ja tunturipajut voivat kasvaa metrinkin korkuisiksi.


title: Wrangelinsaari

text: Wrangelinsaaren kasvilajisto on kehittynyt poikkeukselliseksi, koska saaren syrjäisen sijainnin ansiosta sitä eivät ole uhanneet muualta tulleet lajit. Saarella kasvaa kaikkiaan 417 putkilokasvilajia tai -alalajia, enemmän kuin koko Kanadan arktisilla saarilla yhteensä. Lisäksi saarella kasvaa 331 sammal- ja 310 jäkälälajia.


title: Wrangelinsaari

text: Saaren valtalajeja ovat erilaiset ristikukkais-, ruusu-, leinikki- ja rikkokasvilajit. Saarella kasvavia kukkivia kasveja ovat muun muassa lapinvuokko, hämeenkylmänkukka, kastiljoihin kuuluva "Castilleja elegans" ja 17 unikkolajia, joista viisi on kotoperäisiä. Wrangelinsaaren kasvillisuuslajistoon kuuluu monia poikkeuksellisia kasveja, jotka yleensä luokitellaan kasvavaksi etelämpänä tai Amerikassa. Saaren amerikkalaisia lajeja, joita ei ole muualla Aasiassa, ovat muun muassa litukoihin kuuluva "Cardamine purpurea" ja ketokatkeroihin kuuluva "Gentianella propinqua".


title: Wrangelinsaari

text: Wrangelinsaaren putkilokasveissa on 21 kotoperäistä lajia tai alalajia, ja kuutta lajeista ei tavata Aasian muissa osissa. Näin suurta määrää kotoperäisiä lajeja ei tavata muualla artiksella. Osa saaren tyypillisistä lajeista, kuten keulankärkiin kuuluva "Oxytropis uschakovii" sekä unikkoihin kuuluvat "Papaver multiradiatum" ja "Papaver chionophilum", ovat mantereella laajalle levinneiden lajien kotoperäisiä muotoja. Osa kotoperäisistä lajeista puolestaan ovat vanhoja reliktejä, joita tunnetaan vain muutamasta mikropopulaatiosta. Tällaisia ovat muun muassa hanhikkilaji "Potentilla wrangelii" ja keulankärkilaji "Oxytropis uniflora", jotka kasvavat hyvin rajatulla alueella Neizvestnajajoen yläjuoksulla.


title: Wrangelinsaari

text: Wrangelinsaarella elää seitsemän maanisäkäslajia. Sen jääkarhupopulaatio on Venäjän arktisten alueiden suurin. Wrangelinsaarella ja Geraldinsaarella käy vuosittain synnyttämässä 300–600 jääkarhuemoa. Muita Wrangelinsaaren nisäkäslajeja ovat naali, ahma, wrangelinkaulussopuli ja siperiansopuli. Lisäksi saarella on 1900-luvulla istutettu peuroja ja myskihärkiä, jotka paleontologisten todisteiden perusteella ovat aiemmin kuuluneet saaren lajistoon. Nykyään myskihärkiä on noin 850–1000. Talvelle ne laiduntavat enimmäkseen vähälumisilla vuorten rinteillä, joissa on helpompi hankkia ravintoa. Saarella käy ajoittain myös susia. Wrangelinsaaren mursupopulaatio on maailman suurin. Siellä ja läheisellä Geraldinsaarella asuu 80 000–100 000 mursua. Saaren vesillä ovat yleisiä myös norppa ja partahylje, joiden lisäksi niillä käy useita valaslajeja. Alue on erityisen tärkeä harmaa- ja maitovalaille.


title: Wrangelinsaari

text: Saarella on tavattu 169 lintulajia, joista 62:n on todettu pesivän siellä. Lajeista vain tunturipöllö ja korppi eivät ole muuttolintuja. Pääosa lajeista on sirkumpolaarisia, kuten lapinsirkku, pulmunen, tundrakurmitsa, karikukko ja isosirri. Saaren petolintuja ovat tunturihaukka, muuttohaukka ja tunturipöllö. Yleisimpiä lintuja puolestaan ovat tundraurpiainen, lapinsirkku ja pulmunen. Wrangelinsaari on Euraasiassa ainoa paikka, jossa eskimosirri ja tundravikla pesivät.


title: Wrangelinsaari

text: Vesilinnuista huomattavin on lumihanhi, jonka pesimäyhdyskunnassa Tundrajoen yläjuoksulla on 250 000–300 000 paria. Saaren länsi- ja itärannikolla on laajoja merilintuyhteisöjä. Niiden valtalajit ovat ulappamerimetso, pikkukajava, punajalkakajava, isolokki, pohjankiisla ja riskilä. Yleisiä saarella tavattavia muuttavia lokkeja ovat ruusulokki, jäälokki ja tiiralokki, jonka vuotuinen muuttomatka on 42 000 kilometriä.


title: Wrangelinsaari

text: Saaren matalat joet ja järvet jäätyvät umpeen talvisin, joten makeanveden kaloja siellä ei ole. Nieriä, kyttyrälohi, koiralohi ja jäämerenseiti nousevat joskus suurimpien jokien suille ja rannikon laguuneille. Muita merikaloja saarta ympäröivissä vesissä ovat muun muassa napakampela ja keltanavaga.


title: Wrangelinsaari

text: Wrangelinsaaren elää runsaasti erilaisia selkärangattomia, enemmän kuin normaalisti arktisilla alueilla. Lisäksi monia lajeja tavataan normaalisti huomattavasti etelämpänä. Saarelta on löydetty 31 hämähäkki-, 58 kovakuoriais- ja 42 perhoslajia. Saaren lajistossa on erityisen paljon lehtikuoriaisia (7 lajia) ja kärsäkkäitä (11 lajia).


title: Wrangelinsaari

text: Saari on myös paleontologisesti mielenkiintoinen, sillä sieltä on löytynyt monia pleistoseeni- ja holoseenikauden nisäkkäiden jäänteitä. Saaren eläimistöön on kuulunut muun muassa villamammutti, arovisentti ja przewalskinhevonen. Lisäksi saarella on löytynyt todisteita villasarvikuonosta.


title: Wrangelinsaari

text: Wrangelinsaarella mammutit säilyivät pidempään kuin missään muualla. Euraasian ja Pohjois-Amerikan mantereelta villamammutit hävisivät 10 000 vuotta sitten, mutta Wrangelinsaarella 500–1 000 yksilön populaatio eli vielä sen jälkeen 6 000 vuotta. Ruotsalaisen paleogeneetikon Love Dalénin mukaan viimeiset villamammutit hävisivät Wrangelinsaarelta ihmisten tai luonnon olosuhteiden takia. Saaren populaatio oli hyvin eristynyt, kun merenpinta nousi saaren ympärillä.


title: Wrangelinsaari

text: Wrangelinsaaren mammutteja on kutsuttu välillä ”kääpiömammuteiksi”. Vuonna 2003 julkaistun tutkimuksen mukaan Wrangelinsaaren mammutit eivät olleet poikkeuksellisen pieniä. Niiden säkäkorkeus oli 180–230 senttimetriä, mikä vastaa todennäköisesti pleistoseenikauden Pohjois-Siperian mammuttien kokoa. Mammutit eivät olleet erityisesti pienentyneet sen jälkeen kun Wrangelinsaari oli irronnut mantereesta. Saarelta on kyllä löydetty hyvin pienienkin yksilöiden hampaita, mutta niiden määrä ei ole erityisesti kasvanut uusimmissa löydöissä.


title: Wrangelinsaari

text: Wrangelinsaarella vaikuttaa arktinen ilmasto, ja sitä ympäröivä meri vapautuu ahtojäistä harvoin. Suurimman osan vuodesta on kylmää ja kuivaa. Kesäisin saarelle saapuu kosteampaa ilmaa Tyyneltämereltä, mutta välillä ilmastoon vaikuttaa myös kuiva Siperian ilmamassa. Pinnanmuodot vaikuttavat lämpötilaeroissa siten, että heinäkuussa etelärannikon lämpötila on 2,4–3,6 celsiusastetta, pohjoisrannikon noin yksi aste. Vuoristoissa lämpötila voi nousta 8–10 asteeseen. Lämpötilat pysyvät nollan yläpuolella yleensä enintään 20–25 päivää, mutta useimmiten pakkasettomia päiviä on vain parin viikon ajan. Vuoden keskilämpötila on −11,3 astetta. Helmikuu on kylmin kuukausi, ja silloin keskilämpötila on −25,2 astetta. Saaren pakkasennätys on joulukuussa 1926 mitattu −57,7 astetta ja lämpöennätys heinäkuussa 1927 mitattu +18,2 astetta.


title: Wrangelinsaari

text: Vuotuinen sademäärä on 200 millimetriä, ja se tulee pääosin lumena. Merkittävä osa lumesta kuitenkin kulkeutuu tuulen mukana pois, ja saarelle tulee vuoden aikana kosteutta 115–200 millimetriä. Vaikka saarella sataa vain vähän, siellä esiintyy usein sumua. Talvisin ovat tyypillisiä voimakkaat koillistuulet, jotka voivat puhaltaa jopa 40 metriä sekunnissa. Saaren vuoristoisten keskiosien kuivissa jokilaaksoissa vaikuttaa föhn-ilmiö.


title: Wrangelinsaari

text: Tilastojen perusteella Wrangelinsaaren keskilämpötilat ovat nousussa. Lisäksi äärisääilmiöt ovat lisääntyneet ja kesät tulleet vetisemmiksi. Nämä havainnot osuvat yhteen arktisen alueen lämpenemisen kanssa.


title: Wrangelinsaari

text: Vaikka saaren sääolot vaihtelevat selvästi sen eri osissa, säätietoja tarkkaillaan vain Ušakovskojen kylän sääasemalla.


title: Wrangelinsaari

text: Wrangelinsaaren ensimmäiset asukkaat olivat paleoeskimoita, jotka asettuivat saarelle noin 3 500 vuotta sitten. Saarelta on löytynyt etelärannikolta yksi neoliittinen kylä. Arkeologisia kaivauksia on tehty etelärannikolta runsaan 280 neliömetrin suuruiselta alueelta. Kaivauksissa on havaittu useita tulisijoja ja kuoppa, jossa oli mursujen, muiden hylkeiden, lintujen ja jääkarhujen luiden palasia. Lisäksi alueelta on löydetty luu- ja kiviesineitä. Löytöjen perusteella alkuperäisasukkaat tulivat toimeen merieläimillä.


title: Wrangelinsaari

text: Tutkijat eivät ole varmoja, mistä Wrangelinsaaren paleoeskimot saarelle tulivat. Alueetta tutkineet venäläiset arkeologit Nikolai Dikov ja Tasjan Tein ovat sitä mieltä, että Wrangelinsaaren kulttuuri olisi alaskalaista alkuperää. Dikovin mukaan Wrangelinsaarelta löydetyissä kivityökaluissa on yhtäläisyyksiä sekä Grönlannista että Alaskasta löydettyihin työkaluihin. Osissa työkaluissa on puolestaan niin suuria eroavaisuuksia, että Dikov on ehdottanut, että Wrangelinsaaren asukkailla on ollut kulttuurivaihtoa Kamtšatkan alueelle. Kun eurooppalaiset löysivät saaren, siellä ei enää asunut alkuperäisasukkaita.


title: Wrangelinsaari

text: Venäläisten lähteiden mukaan venäläisillä on ollut tietoa saaresta jo 1800-luvun alkupuolella, ehkä jo 1700-luvulla. Venäläinen tutkimusmatkailija Ferdinand von Wrangel oli kuullut saaresta huhuja, jotka perustuivat 1700-luvulla seudulla liikkuneiden venäläisten tutkimusmatkailijoiden Stepan Andrejevin ja Nikolai Daurkinin kertomuksiin. Wrangel päätteli saaren sijainnin Siperian tšuktšien kamakailta eli suvun vanhimmalta 1823 kuulemiensa todisteiden perusteella. Hän etsi saarta ryhmänsä kanssa ja jopa piirsi sen sijainnista kartan, mutta ei kuitenkaan käynyt siellä. Retkikunnan tiedot julkaistiin useilla kielillä.


title: Wrangelinsaari

text: Vuonna 1845 matkaan lähti John Franklin retkikuntineen, jonka tavoitteena oli löytää luoteisväylä. Hän katosi miehistöineen. Heitä etsimään lähti vuosikymmenten kuluessa 39 retkikuntaa, joista Henry Kellettin johtama korvetti "Heraldilla" matkannut retkikunta rantautui 1849 saarelle, joka sai laivan mukaan nimen Herald Island (suomeksi Geraldinsaari). Kellett kirjasi siellä muistiin: ”maata näkyvissä” ja ”Wrangelin mainitsema maa”, joka sai kartalla nimen Kellettinmaa.


title: Wrangelinsaari

text: Ensimmäinen saarelle todennäköisesti astunut eurooppalainen oli vuonna 1866 sinne saapunut saksalainen valaanpyytäjä Eduard Dallmann. Seuraavana vuonna 1867 saaren havaitsi yhdysvaltalainen valaanpyytäjä Thomas Long, joka piirsi siitä muistiin ääriviivat ja nimesi sen Wrangelinmaaksi, sillä hän tunsi Wrangelin kertomuksen. Vielä ei tiedetty, oliko se saari, mutta saareksi sen osoitti 1879 matkaan lähtenyt kapteeni George W. De Long, jonka komennossa oli parkki "Jeannette". Parkki upposi, mutta osa miehistöstä pelastui. Parkkia etsimään lähti vuonna 1881 yhdysvaltalainen "USRC Thomas Corwin" kapteeni Calvin Hooperin johdolla. Alus rantautui saarelle, joka sai tuolloin nimen New Columbia, mutta käynti jäi lyhyeksi. Laivalla lääkärinä ollut Irving C. Rosse kirjoitti retkestä kirjan "The First Landing on Wrangel Island".


title: Wrangelinsaari

text: Samana vuonna sinne saapui yhdysvaltalainen höyrylaiva "Rodgers" päällikkönään kapteeni Robert Berry. Retkikunta nousi saarelle ja tutki sitä kaksi viikkoa. Kartalle saari nimettiin Wrangelinsaareksi. Sen jälkeen saarella ei käyty 30 vuoteen, ennen kuin 1911 sinne saapui Konstantin Lomanin komentamalla jäänsärkijä "Vaigatšilla" ensimmäinen venäläinen tutkimusretkikunta. Ryhmän lääkäri Eduard Arngold kirjasi muistiin lähestymisen ja saarelle nousun. Retkikunta kiersi saaren ja teki runsaasti mittauksia.


title: Wrangelinsaari

text:
Napaseutututkija Vilhjalmur Stefanssonin johtama epäonninen kanadalainen retkikunta joutui vuonna 1914 viettämään saarella yhdeksän kuukautta heidän laivansa "HMCS Karlukin" murskauduttua ahtojäissä. Osa retkikunnasta pelastui lähdettyään kävellen Wrangelinsaarelle kapteeni Robert Bartlettin mukana. Sieltä Bartlett lähti erään inuitin kanssa koiravaljakoilla kohti Siperiaa hakemaan apua, joka ehti saarelle juuri ennen talven tuloa.
Venäjän hallitus julisti 1916 saaren kuuluvaksi Venäjälle. Tosin vuonna 1921 Vilhjamur Stefansson lähetti saarelle viisi uudisasukasta (yksi kanadalainen, kolme amerikkalaista ja yksi inuitti). Tämän retkikunnan ainoa eloonjäänyt, inuitti Ada Blackjack, pelastettiin vuonna 1923. Pelastusalus jätti saarelle uuden kolmentoista hengen ryhmän (amerikkalainen Charles Wells ja 12 inuittia). Vuonna 1924 saarelle tuli neuvostoliittolainen alus "Punainen lokakuu", ja sinne pystytettiin Neuvostoliiton lippu. Amerikkalaisten edellisvuonna saarelle lähettämä ryhmä siirrettiin laivaan, joka monien vaikeuksien jälkeen pääsi Providenijanlahdelle. Vuonna 1925 alueen hallinnon päälliköksi ja saaren tutkimisesta vastaavaksi nimitettiin Georgi Ušakov, joka saapui 58 siirtolaisen kanssa saarelle 1926 ja perusti sinne siirtokunnan. 1935 saarelle saapui tekemään tutkimuksia legendaariseksi myöhemmin tullut Leonid Gromov. Hänen jälkeensä neuvostoliittolainen tutkimustoiminta jatkui, ja sinne ja Geraldinsaarelle perustettiin 1976 luonnonsuojelualue.
Saaren ainoa asutuskeskus oli vielä 1940-luvulla Ušakovskoje, mutta 1960-luvulla sinne perustettiin Zvjozdnyin kylä, jonne rakennettiin myös kiitotiet sotilaslentokoneita varten. Tämän jälkeen saarelle perustettiin tutka-asema ja kvartsikaivos, jonka yhteyteen rakennettiin kaivostyöläisille asuntoja. Asunnot on sittemmin hävitetty.


title: Wrangelinsaari

text: Wrangelinsaari otettiin suojelukohteeksi 1953, kun alettiin suojella mursuyhdyskuntia. Vuonna 1968 perustettiin suojelualue mursun, jääkarhun, lumihanhen sekä sepelhanhen ja muiden merilintujen suojelemiseksi. Viranomaiset varasivat saarelta alueita suojelukohteille, kun sinne vietiin 1975 myskihärkiä Magadanin alueen Nunivakilta.


title: Wrangelinsaari

text: Wrangelinsaaren ja Geraldinsaaren suojelemiseksi perustettiin 1976 luonnonsuojelualue. Pian suurin osa ihmisistä poistui saarelta, ja 1980-luvulle tultaessa saaren peuratila oli lakkautettu ja Zvjozdnyin kylä hylätty. Ušakovskojen kylä säilyi, mutta saaren tutka-asemakin lakkautettiin 1992. Suojelualuetta laajennettiin 1997 käsittämään saarten ympäriltä myös 12 meripeninkulman verran merialueita. Laajennusten jälkeen luonnonpuisto kattaa suoja-alueineen yhteensä 56 616 neliökilometriä. Vuonna 1999 saaren ympärillä olevan suojellun merialueen laajuudeksi tuli 22 meripeninkulmaa. Saari valittiin 2004 Unescon maailmanperintöluetteloon. Valinnan ehtona oli, että saarelta poistetaan teknologiajäte, kuten metalli ja polttoainejäte, ja sitä työtä on tehty edelleen. Ihmisen läsnäolon supistuminen on vaikuttanut saaren ekologiaan myönteisesti.


title: Wrangelinsaari

text: Wrangelinsaaren suojelualue on Venäjän liittovaltion aluetta, ja se kuuluu luonnonvara- ja ympäristöministeriön alaisuuteen. Hallinnollisesti se on osa Tšukotkan autonomista piiriä. Vuoden 1997 sopimuksen mukaan Tšukotkan vastuulla on suojelualueen juoksevat vastuut sekä suojelualueen ulkopuolelle jäävän osan hallinnointi. Ušakovskojen kylän ympärillä oleva osa saaresta on 13 neliökilometrin laajuinen.


title: Wrangelinsaari

text: Suojelualueen henkilöstöön kuuluu vaihteleva määrä ihmisiä, hallintohenkilökunnasta tutkijoihin. Vuonna 2004 henkilöstöön kuului 27 työntekijää. Heistä 23 oli pää- tai osa-aikaisesti sijoittuneina mantereelle Pevekin kaupunkiin. Neljä henkilökunnan puistonvartijoista asui itse saarella. Suojelualueen kotisivujen mukaan saarella on kolme vakituista tutkijaa.


title: Wrangelinsaari

text: Venäjän luonnonsuojelujärjestelmän mukaisesti Wrangelinsaaren suojelualue on tyypiltään "zapovednik", joka vastaa Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton luokituksessa tiukasti suojeltua aluetta. Se on tiukin mahdollinen suojeluluokitus ja estää tieteellistä tutkimusta lukuun ottamatta kaiken ihmistoiminnan. Wrangelinsaaresta ja sitä ympäröivästä vesialueesta suojelualueeseen ei kuulu Ušakovskojen kylän ympäristö eikä Hištšnikovjoen ja Gavainiemen välinen merialue.


title: Wrangelinsaari

text: Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton vuonna 2004 tekemän arvion mukaan ihmisvaikutus saarella oli sillä hetkellä hyvin pieni. Saarella oli asutusta 1900-luvulla, ja sen jäljet näkyvät maastossa. Tundralla on nähtävissä edelleen ajoneuvojen jälkiä, ja maastossa on muutamia rikkinäisiä ajoneuvoja. Lisäksi saarelle on jäänyt jätettä, kuten tyhjiä öljytynnyreitä. Suurin vaikutus saaren luontoon oli kuitenkin peuratilalla, joka jätti jälkensä kasvillisuuteen ja moneen lintujen pesimäalueeseen.


title: Wrangelinsaari

text: Saarella tutkitaan erityisesti sen ekosysteemiä. Kansainvälisesti erityisen tunnettuja tutkimuskohteita ovat lumihanhien ja jääkarhujen populaatioekologia. Lumihanhien määrää on laskettu vuosittain jo vuodesta 1969. Saarella vierailee vuosittain keskimäärin yksi tai kaksi tieteellistä ryhmää.


title: Wrangelinsaari

text: Matkailu Wrangelinsaarella on hyvin säänneltyä. Varsinaiselle suojelualueelle pääsee vain tieteellisillä tutkimusretkillä, joita johtaa suojelualueen henkilökuntaan kuuluva henkilö. Saarelle pääsee muutamilla risteilyaluksilla, jotka tekevät muutaman päivän mittaisia retkiä saaren ympäri. Lisäksi saarelle on mantereelta helikopteri- ja lentokoneyhteys. Suojelualueelle pääsee vain luvalla, jonka voi saada alueen toimistosta, mantereen Mys Šmidtasta, jossa on myös museo ja vierailukeskus.


title: Wrangelinsaari

text: Wrangelinsaarella on hyvin alkeellinen varustetaso vierailijoita varten. Ušakovskojessa yöpymispaikkoina käytetyissä rakennuksissa on tilat 12–20 ihmiselle. Lisäksi on 19 parakkia, joihin mahtuu 2–10 ihmistä. Saarella ei ole kahviloita, ravintoloita eikä kauppoja. Saarella vierailee kuitenkin 200 ihmistä vuodessa.


title: Wrangelinsaari

text: Matkailun lisäksi Wrangelinsaarella tai sen ympäristössä ei tiettävästi ole taloudellista toimintaa. Saaren läheisyydessä uhkana on öljynporauksen mahdollisuus, mutta itse saarta suojelee sen merelle asti ulottuva suojelualue. IUCN:n mukaan kalastuksesta saaren ympärillä ei ole tietoa, mutta todennäköisesti sitä harjoitetaan jossain määrin.


title: Dioptaasi

text: Dioptaasi on vihreä ja lasikiiltoinen silikaattimineraali, jonka väri johtuu sen sisältämästä kuparista. Sen nimi on yhdistelmä kreikan kielisistä sanoista "nähdä läpi" (dia optima). Sen näytteet ovat yleensä syvänvihreitä, omamuotoisia kiteitä, jotka ovat kvartsissa (jos näyte on Venäjältä) tai kalsiitissa (jos näyte on Namibiasta). Venäjä (Kazakstan) ja Namibia (Tsumeb) ovat yleisimmät dioptaasin alkuperämaat. Dioptaasi on harvinainen mineraali, eikä sitä esiinny edellä mainittujen löytöpaikkojen lisäksi kuin muutamassa muussa paikassa. Se on kuparimalmin hapettumistuote. Ensimmäisen kerran dioptaasia tavattiin kuparikaivoksessa 1700-luvulla, ja sitä luultiin silloin smaragdiksi. Se on kuitenkin pehmeämpää kuin smaragdi (Mohsin asteikolla noin 5) ja sillä on trigoninen kiderakenne, joten asiaan perehtynyt voi erottaa sen smaragdista helposti.


title: Dioptaasi

text: Dioptaasilla ei ole erityistä käyttötarkoitusta. Mineraalien keräilijät ovat kuitenkin kiinnostuneita sen upeasta ulkonäöstä. Niinpä sitä myydään Internet-kaupoissakin vaihtelevaan hintaan. Vaatimattomamman näytteen saattaa saada jopa 20 dollarilla, mutta kauneimmat näytteet maksavat satoja dollareita.


title: Dioptaasi

text: Dioptaasia kutsutaan myös nimellä Kieselkupfer-smaragdiksi.


title: Itä-Siperian meri

text: Itä-Siperian meri () on merialue Pohjoisessa jäämeressä. Se rajoittuu länsipuolella Uuden-Siperian saariin ja itäpuolella Wrangelinsaareen. Viereiset merialueet ovat Laptevinmeri lännessä ja Tšuktšimeri idässä. Laptevinmereen se liittyy kolmen salmen, Tšuktšimereen yhden salmen (Longinsalmi) välityksellä.


title: Itä-Siperian meri

text:
Merialueen pinta-ala on noin 936 000 kilometriä. Meren syvyys on suurimmillaan 155 metriä, mutta voi länsi- ja keskiosissa olla vain 9–20 metriä.
Meri on jäätyneenä suurimman osan vuotta.


title: Itä-Siperian meri

text: Venäläiset purjehtivat merellä jo 1600-luvulla. Semjon Dežnjov purjehti vuonna 1648 rannikkoa Kolymasta Anadyrjoelle ja Beringinsalmelle.


title: Itä-Siperian meri

text: Merkittävin satamakaupunki on Pevek.


title: Lammasoja

text: Lammasoja eli Lambasoja () on maaseututaajama Karjalan tasavallan Karhumäen piirin Suurlahden kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Äänisen rannalla 11 kilometriä Suurlahdesta luoteeseen. Taajamassa on 634 asukasta (vuonna 2012).


title: Lammasoja

text: Lammasoja lähikylineen mainitaan 1800-luvulla karjalaisten asuttamana. 1900-luvun alussa se kuului Suurlahden volostin Suurlahden kyläkuntaan. Vuonna 1905 kylässä oli 16 taloa, koulu ja 108 asukasta. Vuonna 1933 Äänisentauksen piirin Suurlahden kyläneuvostoon kuuluneessa kylässä oli 146 asukasta, jotka kaikki olivat venäläisiä. Kylän viereen perustetusta samannimisestä taajamasta tuli myöhemmin kyläneuvoston keskus. 2000-luvun alun kuntauudistuksessa Lammasojan kylähallintoalue liitettiin Suurlahden maalaiskuntaan.


title: Lammasoja

text: Kylään johtaa sorapäällysteinen tie. Sieltä on linja-autoyhteys Suurlahteen ja Karhumäkeen. Äänisen rannalla on laivalaituri. Palveluihin kuuluvat lastentarha, vapaa-ajantalo, kirjasto, lääkintäasema ja kaksi kauppaa.


title: Damdiny Sühbaatar

text: Damdiny Sühbaatar (, ), 2. helmikuuta 1893 – 22. helmikuuta 1923 Urga [nyk. Ulaanbaatar]) oli mongolialainen itsenäisyys- ja vallankumoustaistelija sekä kommunistisen Mongolian kansan vallankumouspuolueen johtaja. Häntä pidetään Mongoliassa sankarina ja yhtenä valtion perustajista.


title: Damdiny Sühbaatar

text: Sühbaatarin syntyessä Mongolia kuului Qing-dynastian Kiinaan. Nuorena hän työskenteli maataloustöissä ja opiskeli mongolian kieltä ja aritmetiikkaa. Qing-dynastian kaaduttua vuonna 1911 Mongolia itsenäistyi ja sen johtoon nousi Bogd-kaani. Sühbaatar liittyi maan armeijaan seuraavana vuonna. Hän menestyi koulutuksessa ja siirtyi lopulta hallinnollisiin tehtäviin vuonna 1918. Kiinalaiset kuitenkin palasivat Mongoliaan ja vaativat maan hallitusta eroamaan; heidän vaatimuksiinsa suostuttiin ja armeija hajotettiin, jolloin Sühbaatar joutui työttömäksi. Hän oli kuitenkin perustanut vuonna 1919 nationalistisen Dzüünharaa-ryhmän, joka liittyi toiseen, Horloogijn Tšoibalsanin johtamaan ryhmittymään vuonna 1920 ja otti yhteyttä venäläisiin vallankumouksellisiin. Ryhmästä muodostettiin Mongolian kansan vallankumouspuolue, joka pyysi apua bolševikeiltä.


title: Damdiny Sühbaatar

text: Roman von Ungern-Sternbergin johtamat bolševikkien vastaiset joukot miehittivät osia Mongoliasta. Sühbaatar nousi helmikuussa 1921 uuden Mongolian kansanarmeijan johtoon ja hyökkäsi onnistuneesti venäläisiä ja kiinalaisia joukkoja vastaan. Urga vallattiin heinäkuussa 1921, ja myöhemmin samana vuonna Sühbaatar vieraili Moskovassa tavatakseen Leninin. Hänestä tehtiin maan uuden hallituksen sotaministeri. Hän kuitenkin kuoli sairauteen vain muutamaa vuotta myöhemmin helmikuussa 1923.


title: Heinälahti

text: Heinälahti () on kylä Karjalan tasavallan Karhumäen piirin Suurlahden kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Äänisjärven Suuren Klimetskoinsaaren luoteisrannalla 30 kilometriä Suurlahdesta vesiteitse etelään. Kylässä on 16 asukasta (vuonna 2012).


title: Heinälahti

text: Heinälahti tunnetaan 1600-luvulta lähtien. Sen läheltä on löytynyt kivikautisia asuinpaikkoja sekä 1300–1700-luvun kylänpaikka. 1800-luvulla kylän asukkaat mainittiin venäläistyneiksi ”tšuudeiksi”.


title: Heinälahti

text: 1900-luvun alussa Heinälahti lähikylineen muodosti Suurlahden volostiin kuuluneen kyläkunnan. Vuonna 1905 kyläkunnassa oli 27 kylää ja yli 2 700 asukasta. Neuvostoaikana perustettiin Äänisentauksen piiriin kuulunut Heinälahden kyläneuvosto, jossa vuonna 1933 oli 31 asutusta ja lähes 2 000 asukasta. Kahta suomalaista lukuun ottamatta asukkaat olivat kaikki venäläisiä. Vuonna 1958 Heinälahteen liitettiin Kižin kyläneuvosto. 2000-luvun alun kuntauudistuksessa Heinälahden kylähallintoalue yhdistettiin Suurlahden maalaiskuntaan.


title: Heinälahti

text: Kylästä on laivayhteys Petroskoihin, Kižiin ja Suurlahteen. Talvisin Petroskoin, Heinälahden ja Kižin välillä liikennöi helikopteri. Palveluihin kuuluvat kauppa ja posti. Kylässä toimii kaksi vierasmajaa.


title: Heinälahti

text: Heinälahdella on historiallisen asutuksen status. Sen nähtävyyksiin kuuluvat 1800-luvun loppupuolella pystytetty Semjonovin talo sekä vuonna 1810 rakennettu Pyhän Nikolaoksen kirkko, jonka puuosat paloivat vuonna 1989. Kylän hautausmaalla on runonlaulaja Ivan Rjabininin hauta.


title: Uuden-Siperian saaret

text: Uuden-Siperian saaret () on Pohjoisessa jäämeressä sijaitseva saaristo Siperian rannikolla Laptevinmeren ja Itä-Siperian meren välissä. Dmitri Laptevin salmi erottaa saaret mantereesta. Hallinnollisesti saaristo kuuluu Sahan tasavaltaan.


title: Uuden-Siperian saaret

text: Saarten on yhteispinta-ala noin 38 000 neliökilometriä. Suurin saari on Kotelnyi (, 11 700 km²), joka kuuluu saariston keskeiseen Anjounsaarten ryhmään. Tämän eteläpuolella lähempänä rannikkoa on Ljahovinsaarten ryhmä. Koillisessa on pienempi De Longin saarten ryhmä, jota ei aina lueta Uuden-Siperian saariin kuuluvaksi.


title: Uuden-Siperian saaret

text: Ensimmäiset havainnot saarista teki 1700-luvun alussa kasakka Jakov Permjakov.


title: Uuden-Siperian saaret

text: Nimen Uusi-Siperia seudulle antoi Siperiaan karkotettu, sittemmin tutkimusmatkailijaksi ryhtynyt riikalainen tullivirkailija Matthias Hedenström (1780–1845) vuonna 1820. Hän piti saaria Siperian manneralueen ulokkeina, eikä saaristona.


title: Uuden-Siperian saaret

text: Suomeksi saaret ovat aiemmin esiintyneet myös kirjoitusasussa Uuden Siperian saarisarja (1872), Uuden-Siperian saaristo (1919) ja Uuden Siperian saaret (1938, 1965, 1966).


title: Salkovaara

text: Salkovaara () on taajama, kylä sekä entinen kylähallinto Karjalan tasavallan Karhumäen piirissä Venäjällä. Se sijaitsee piirin luoteisosassa Seesjärven länsipuolella. Nykyään Salkovaara kuuluu Paateneen maalaiskuntaan.


title: Salkovaara

text: Ennen 1920-lukua Salkovaaran alue kuului historialliseen Paatenen kuntaan. Kunta lakkautettiin 1920-luvulla ja suunnilleen sen alueesta muodostettiin Seesjärven piiri. Jatkosodan aikana alue oli Suomen miehittämä vuosina 1941–1944. Sodan jälkeen alue tuli kuulumaan Karhumäen piiriin.


title: Salkovaara

text: Salkovaaran kylähallintoon kuului keskuskylän lisäksi Särkijärvi, Laasari ja Voijärvi. Salkovaaran kylähallintoalueen eteläpuolella sijaitsi Paatenen kylähallintoalue, länsipuolella on Mujejärven piiri ja koillispuolella Segežan piiri.


title: Äänikerta

text: Äänikerta on uruissa koko äänialan kattava sarja urkupillejä, joilla on sama äänenväri. Useimmissa äänikerroissa jokaista kosketinta kohden on juuri yksi pilli, joissakin useampia. Kaikki äänikerrat on kytketty urkujen koskettimistoihin tai jalkioon. Äänikertoja voidaan vaihdella soittopöydässä olevilla rekisteritapeilla, jotka vedetään ulos, kun äänikertoja otetaan käyttöön, ja suljetaan, kun ne otetaan pois käytöstä. Moderneissa uruissa äänikertojen kytkiminä voivat olla sähköiset painonapit, keinukytkimet tai muut vastaavat. Niiden lisäksi uruissa voi olla myös erilaisia vipuja ja painikkeita äänikertojen yhdistelmien hallintaan.


title: Äänikerta

text: Urkujen äänikertojen ja samalla myös äänenvärien kokonaisuutta nimitetään "dispositioksi". Disposition suunnittelee useimmiten urkujen rakentaja tilaajan toiveiden pohjalta.


title: Äänikerta

text: Urkujen lisäksi useita äänikertoja voi olla myös eräissä muissa soittimissa. Tällaisia soittimia ovat urkuharmoni, harmonikka ja cembalo.


title: Äänikerta

text: Jokaisen äänikerran voi kytkeä erikseen käyttöön ja pois, ja jokainen soi myös itsenäisesti, mutta kaikkia äänikertoja ei ole tarkoitettu soimaan yksinään. Urkujen "rekisteröinnissä" (äänikertojen valinnassa musiikkikappaletta varten) on tavallisesti otettava huomioon tiettyjä sääntöjä, jotta urut saadaan soimaan hyvin. Myös epätavallisempia rekisteröintejä käytetään joissakin urkuteoksissa, esimerkiksi tällaisen rekisteröinnin aikaansaaman dramaattisen vaikutelman vuoksi (kuten matala huuliäänikerta yhtä aikaa korkean kieliäänikerran kanssa ilman keskikorkeita äänikertoja).


title: Äänikerta

text: Rekisteröintitaito on olennainen osa urkurin taiteellista ilmaisuvoimaa, eli on erottamaton osa soittotaitoa. Taitavimmat urkurit ovat tunnettuja paitsi virtuoosisesta soitostaan, myös ilmaisuvoimaisesta, aina kulloistenkin soittamiensa urkujen parhaat ominaisuudet esiin loihtivasta rekisteröintitaidostaan.


title: Äänikerta

text: Useissa nykyaikaisissa suurehkoissa uruissa jopa satoja erilaisia rekisteröintejä voi ohjelmoida etukäteen tietokonemuistiin. Tämän avulla laajaa, dynaamista teosta soitettaessa äänikertayhdistelmiä voidaan vaihdella salamannopeasti soiton aikana. Samoin urkukonserttia varten jokaisen kappaleen ja jopa mahdollisesti esiintyvien eri urkureiden tarvitsemat erilaiset rekisteröinnit voi tallentaa etukäteen.


title: Äänikerta

text: Kun uruissa on vähintään kaksi "koskettimistoa" eli "sormiota", niin kullekin sormiolle on tavallisesti omat äänikertansa. Samoin "jalkiolle" on omat jalkioäänikertansa. Eri sormioihin on yleensä kytketty toisistaan poikkeavan tyyppisiä äänikertoja esimerkiksi niin, että yhdeltä sormiolta voi soittaa tukevaa perussointia, toiselta herkempiä sävyjä ja niin edelleen. Näin eri sormioita voi käyttää erityyppisten kappaleiden soittoon, tai samassakin kappaleessa eri sävyjen soittamiseen (esimerkiksi eri käsillä eri sormioilta yhtä aikaa). Jalkioäänikerrat ovat yleensä keskimäärin matalampiäänisiä kuin sormioäänikerrat.