title: Sahara

text: Viimeisten miljoonien vuosien kuluessa Sahara on ollut välillä aavikkoa, välillä ruohosavannia. Sahara alkoi aavikoitua viimeistään noin viisi miljoonaa vuotta sitten, luultavasti jo aiemmin, vuonna 2014 julkaistun ilmastomalliin perustuvan tutkimuksen mukaan mahdollisesti seitsemän miljoonaa vuotta sitten. Viime jääkauden huippukohtana Sahara oli nykyistä laajempi. Jääkauden päätyttyä Saharaan muodostui laaja savannialue, jossa eli ensin metsästäjiä, sitten paimentolaisia ja viljelijöitä. Saharassa eli monia savannin eläimiä, ja siellä kasvoi sekä savannille että Välimeren maille tyypillistä nahkealehtistä kasvillisuutta. Sahara kuivui huomattavasti noin vuoden 3000 eaa. jälkeen.


title: Sahara

text: Ehkä vuoden 1000 eaa. tienoilla Saharaan ilmestyi valloitussotiin liittyvä imperialismi sotavaunuineen. Sahara oli laajalti nykyisenlainen aavikko roomalaisaikana, jolloin sinne tuotiin Aasiasta kameli. Arabit levittäytyivät Saharaan 600- ja 700-luvuilla. Keskiajan Ghanan kuningaskunnan nousu vilkastutti jo aiemmin esiintyneen Saharan halki käydyn kaupan.


title: Sahara

text: Saharassa asuu keitailla pääosin berbereitä, arabeja, negridejä ja nilootteja. Tunnetuin berbereihin kuuluva kansa on Keski-Saharan tuaregit. Saharan pääuskonto on islam. Perinteisiä elinkeinoja ovat olleet paimentolaisuus, keidasviljely, kauppa ja käsityö. Enemmistönä olevien paimentolaisten elämä on ollut luonnonvarojen vähyyden takia niukkaa. Kaivannaisten, kuten öljyn, kaivaminen on muuttanut monin paikoin elinkeinorakennetta ja kulttuuria. Moottoriajoneuvot ja lentokoneet ovat enenevissä määrin syrjäyttämässä perinteistä matkustamista kamelin ja aasin selässä. Saharan halki kulkee pohjoisesta etelään viisi suurta tietä.


title: Sahara

text: Koska Saharan kasvillisuus on vaihdellut, muutamat tutkijat uskovat Saharan säädelleen pumpun tavoin kasvien, ihmisten ja eläinten muuttoliikettä Afrikan ja Aasian välillä. Kun Sahara oli savannia, saattoivat alkuihmiset ja eläimet kulkea sen läpi. Kun Sahara oli aavikkoa, se oli este ihmisen liikkumiselle aikana, jolloin kamelia ei tunnettu.


title: Sahara

text: Saharan eteläpuolinen kuiva savanni- ja pensaikkovyöhyke Sahel saattaa olla aavikoitumisvaarassa. Aavikoitumisen väitetään johtuneen osin liikalaiduntamisesta ja puuston kaadosta. Laiduneläimet ovat syöneet irtomaata sitovan kasvillisuuden pois, jolloin maa on paljastunut ja lähtenyt tuulen mukaan. Savannihan kuivuu sateettomalla kaudella. Saharan pinta-ala vaihtelee melko paljon sademäärien mukaan. Kymmenen vuoden aikana vaihtelu voi olla jopa miljoona neliökilometriä ja Saharan eteläraja voi siirtyä jopa 130 kilometriä.


title: Sahara

text: Saharan on väitetty laajentuneen huomattavasti viime vuosisatoina. Saharan eteläraja oli vuonna 1650 eräiden tietojen mukaan Aïrvuorten ja Tšadjärven keskivaiheilla ja pohjoisraja Atlasvuorten eteläkärjen tasalla. 1900-luvun lopulla Sahara ulottui pohjoisessa miltei Välimeren rannoille ja etelässä Tšadjärven seuduille.


title: Sahara

text: Satelliittitutkimusten mukaan usein esitetty väite siitä, että Sahara laajenee viisi tai jopa 45 kilometriä vuodessa Sahelin alueelle ei pidä paikkaansa. Satelliittikuvat osoittavat päinvastoin Sahelin viheriöityneen huomattavasti 1980-luvun alkupuolelta lähtien. Paikalliset viljelijät ovat oma-aloitteisesti istuttaneet perinteisillä menetelmillä miljoonia puita, joiden luomat mikroilmastot sitovat vettä, parantavat satoja ja tuottavat hedelmiä, rehua karjalle ja polttopuuta. Väestönkasvusta huolimatta alueella ei ole koettu nälänhätää. Sahelin vihertämisen on arveltu myös vaikuttavan sademäärien kasvuun ja synnyttävän positiivisen palautekytkennän.


title: Giovanni Agnelli

text: Giovanni Agnelli (13. elokuuta 1866 – 16. joulukuuta 1945) oli italialainen elinkeinoelämän vaikuttaja. Hän on Fiatin perustaja. Agnellin kuoltua vuonna 1945 Fiatin johtoon tuli Vittorio Valletta. Hänen pojanpoikansa oli Gianni Agnelli.


title: Gianni Agnelli

text: Giovanni Agnelli, (paremmin tunnettu nimellä Gianni Agnelli, 12. maaliskuuta 1921 Torino, Italia – 24. tammikuuta 2003 Torino, Italia), oli italialainen teollisuusmies ja Fiatin pääomistaja.


title: Gianni Agnelli

text: Agnellista tuli isoisänsä Giovanni Agnellin perustaman Fiatin toimitusjohtaja vuonna 1963 ja hallituksen puheenjohtaja vuonna 1966. Agnelli uudisti Fiatin ja laajensi yhtiötä. Hän vetäytyi Fiatin johdosta vuonna 1996. Hänet oli sitä ennen nimitetty elinikäiseksi senaattoriksi ja hän oli Italian historian rikkain liikemies. Fiatin johtajana Agnelli hallinnoi 4,4 %:a Italian bruttokansantuotteesta (BKT), 3,1 %:a maan teollisuustyövoimasta ja 16,5 %:a sen teollisuuden tutkimusinvestoinneista.


title: Gianni Agnelli

text: Agnelli meni naimisiin vuonna 1953. Hänen poikansa Edoardo teki itsemurhan vuonna 2000. Agnelli kuoli vuonna 2003 eturauhassyöpään.


title: Gianni Agnelli

text: Agnelli toimi jalkapalloseura Juventuksen puheenjohtajana vuosina 1947–54.


title: Gianni Agnelli

text: Agnelli tunnettiin Italiassa lempinimellä "l'Avvocato" (’asianajaja’).


title: Villilapsi

text: Villilapsi on ihmislapsi, joka on joutunut hyvin nuorena eläinten hoitoon ja elänyt pitkään vain kyseisten eläinten kanssa, ilman ihmiskontakteja. Carl Linné luokitteli heidät nimityksellä "homo ferus", villilapsi. Hänen mukaansa heille oli tyypillistä puhekyvyn puuttuminen, runsas karvoitus ja nelinkontin kulkeminen. Villilapsista käytetään myös termiä susilapset. Villilapset eivät ole omaksuneet kieltä tai muita ihmiselle ominaisia käyttäytymispiirteitä, vaan käyttäytyvät yleensä eläinten tapaan. Jos lapsi on eronnut inhimillisestä sosiaalisesta ympäristöstä hyvin varhain ja pitkään, kehitys häiriintyy ja esimerkiksi puhumaan oppiminen on hyvin vaikeaa tai jopa mahdotonta. Kielen puuttuessa monet muutkin asiat joutuvat häiriötilaan. Päätelmä on, että ihmisen äly, persoonallisuus ja tunne-elämä voivat kehittyä parhaalla mahdollisella tavalla vain ihmisten parissa.


title: Villilapsi

text: Eräs kuuluisimmista villilapsista on ranskalainen Victor, joka löydettiin vuonna 1797 harhailemasta Aveyronin metsässä lähellä Toulousea. Victor oli ilmeisesti viettänyt koko lapsuutensa yksin metsässä. Nuori lääketieteen opiskelija Jean-Marc Itard yritti pitkään opettaa Victoria puhumaan. Vaikka Victor oppi ymmärtämään jonkin verran puhetta ja myös lukemaan joitain sanoja, hän ei itse osannut puhua kuin pari sanaa. Victor oli todennäköisesti autistinen, mutta 1828 löydetty Kaspar Hauser oli ihminen, joka oli eristynyt sosiaalisesta ympäristöstä. Hän kuitenkin oppi hämmästyttävän nopeasti puhumaan, jolloin hän pystyi myös kuvailemaan ja kertomaan oloja, joissa hän oli elänyt ja mitä hän oli kokenut. Tämä osoitti, ettei kehitysviivettä aiheuttanut autismi vaan sosiaalinen eristyneisyys kuten Geniellä, joka löydettiin 1970. Vuoden 2007 lopulla venäläinen Tvoi Den-lehti julkaisi uutisen Venäjältä löydetystä susipojasta.


title: Villilapsi

text: Orpokotia pitänyt Joseph Singh löysi kaksi tyttöä, Amalan ja Kamalan Intiasta 1920-luvulla Midnaporen läheltä termiittikeosta susien kanssa. He olivat löydettäessä puolitoista- ja kahdeksanvuotiaita. Todennäköisesti he eivät olleet sisaruksia, vaan luultavasti sudet olivat löytäneet heidät eri aikoihin. Nuorempi Amala kuoli pian löytymisensä jälkeen, mutta vanhempi Kamala eli vielä yhdeksän vuotta. Singh julkaisi myöhemmin päiväkirjan havainnoistaan. Kuitenkin esimerkiksi ranskalainen kirurgi Serge Aroles on osoittanut teoksessaan L'Enigme des enfants-loup ("Enigma of the Wolf-Children," 2007), että Singhin tarina tytöistä oli huijaus eivätkä kuvailut esimerkiksi tyttöjen erityisen terävistä aisteista pitäneet paikkaansa.


title: Villilapsi

text: Singhin mukaan tytöt olivat elintavoiltaan kuin susia, liikkuivat neljällä jalalla, söivät raakaa lihaa, eivät puhuneet, viihtyivät paremmin koirien kuin ihmisten kanssa ja suhtautuivatkin ihmisiin vihamielisesti: jos heitä koski, he yrittivät raapia ja purra. Tytöt olivat kuin yöeläimiä, eivät sietäneet auringonvaloa ja pystyivät näkemään pimeässä. He myös ääntelivät kuin sudet. He olivat kasvoiltaan aina ilmeettömiä. Löydettäessä tytöt olivat erinomaisessa fyysisessä kunnossa, mutta Singhin mukaan ero susiyhteisöstä ja ihmisyhteisöön joutuminen heille "luonnollisen" ympäristön ulkopuolelle aiheutti depression ja Amalan kuoleman.


title: Villilapsi

text: Kamala eli ihmisten parissa yhdeksän vuotta, mutta ei koko elinaikanaan oppinut puhumaan muutamia kymmeniä sanoja enempää. Erikoista Kamalassa oli Singhin mukaan se, että hänen hajuaistinsa oli yliherkistynyt niin, että hän pystyi haistamaan raa'an lihan hajun jopa 50 metrin päästä. Hän pystyi myös Amalan kuollessa ilmentämään tunteitaan itkemällä. Kamala oppi myös parin vuoden sisällä löytymisestään hymyilemään ja jopa nauramaan. Hän oppi myös sisäsiistiksi, puhumaan lyhyitä lauseita, käyttämään vaatteita, kulkemaan pystyasennossa (mutta ei täydellisesti: jos hänen täytyi päästä nopeasti jonnekin, hän juoksi neljällä jalalla), hakeutumaan muiden ihmisten seuraan ja pelkäämään pimeää – ja eläimiä.Villilasten tutkimus on edistänyt vaikeavammaisten kuntoutusta. Uta Frith teoksessaan Autism: Explaining the Enigma osoittaa, että jotkut villilapsista ovat saattaneet joutua autismin johdosta vanhempiensa hylkäämiksi. Myös lapsen eristäminen aiheuttaa autismin kaltaisia oireita, joita kuitenkin pystytään korjaamaan, mikäli lapsi on oppinut puhumaan ennen eristämistään.


title: Villilapsi

text: Koska lapsi oppii kielen huomattavasti helpommin kuin aikuinen, on kehitetty teoria kriittisestä iästä, jonka aikana kielenoppimisen olisi tapahduttava. Jos lapsi ei tällä iällä, jota pidetään yleisesti toisen ja 12. ikävuoden välisenä aikana, saa kosketusta kieleen, eivät aivot saa tarvittavaa ärsykettä kielitajun kehittymiseksi. Teoriaa tukevat eläinhavainnot, mutta toisaalta monet villilapset ovat oppineet jossain määrin käyttämään kieltä vielä vanhemmallakin iällä.


title: Villilapsi

text: Jotkut villilapset ovat oppineet elämään luonnossa yksikseen ilman muiden eläinten apua. He eivät koe välttämättä niin suurta stressiä ihmisten pariin siirtymisestä kuin eläinten parissa eläneet lapset, mutta heidän kehittymisensä estyy samalla tavoin. Useimmat susilapset kuitenkin kuolevat masennukseen jouduttuaan pois heille normaalista ympäristöstä. Puhekyvyn lisäksi seksuaaliset vietit eivät kehity normaalisti. Myös susilasten reaktiot ovat herkistyneet aiemman elinympäristön mukaisesti: luonnossa kasvanut ei välttämättä pelästy voimakkaasta räjähdyksestä, mutta suhtautuu oksien rasahduksiin ja muihin pieniin luonnonääniin erittäin tarkkaavaisesti. Tämän lisäksi ihmisellä normaalisti heikot aistit, kuten pimeänäkö ja hajuaisti, ovat joissakin tapauksissa ylikehittyneet.


title: Villilapsi

text: Edellä mainitut tapaukset osoittavat, että ihmisyksilön äly ja tunne-elämä kehittyvät täysipainoisesti ainoastaan vuorovaikutuksessa muiden ihmisten kanssa. Kielen oppiminen vaikuttaisi olevan keskeisessä asemassa ihmisen sosiaalistumisessa. Se miten ihminen kehittyy, riippuu yksilön synnynnäisten ominaisuuksien lisäksi elinympäristöstä. Kriittisimpiä ovat ensimmäiset elinvuodet. Noin 20-vuotiaana ympäristön vaikutus vähentyy.


title: Villilapsi

text: Nuoruuden elinvuosien kriittisyys voi liittyä siihen, että ihmisen aivot muokkautuvat neuronikytkentöjen osalta pääosin 20 ikävuoteen mennessä, jolloin kytkentöjen määrä on noin kuusinkertainen vastasyntyneeseen verrattuna. Vastasyntyneen aivojen rakenne on vielä muovautumaton, ja vasta ympäristö määrittää, millaisiksi neuronikytkennät muotoutuvat. Nuorena hylätty ja myöhemmin ihmisten tavoille oppinut Tarzan on siis lähes mahdottomuus, ellei lasta ole hylätty metsään tarpeeksi vanhana, jolloin tämä olisi vain unohtanut aikaisemmin oppimansa.


title: Villilapsi

text: Susilapsi-nimitys juontuu susiemon kasvattamista hylätyistä tai kadonneista lapsista. Löydettäessä he ovat liikkuneet nelinkontin ja oppineet ääntelynsä ja ruokailutavat eläimiltä. Nimitys viittaa Rooman perustamismyyttiin, jossa naarassusi imetti hylättyjä Romulusta ja Remusta omalla maidollaan. Susilapset ovat kiehtoneet kirjallisuutta ja populaarikulttuuria. Tunnetuimpia hahmoja ovat Viidakkokirjan Mowgli ja "apinoiden kuningas" Tarzan.


title: Villilapsi

text: François Truffaut teki Victorin tapauksesta elokuvan "Kesytön" (). Werner Herzog ja Peter Sehr ovat tehneet elokuvat Kaspar Hauserista.


title: George Ball

text: George Wildman Ball (21. joulukuuta 1909 – 26. toukokuuta 1994) toimi Yhdysvaltain apulaisulkoministerinä (Undersecretary of State) John F. Kennedyn ja Lyndon B. Johnsonin hallituksissa. Hänet tunnetaan parhaiten Vietnamin sodan vastustajana laajentumisvaiheen aikana 1960-luvulla. Ball toimi myös jonkin aikaa Yhdysvaltain YK-suurlähettiläänä vuonna 1968.


title: George Ball

text: Ball työskenteli Yhdysvaltain ulkoministeriössä toisesta maailmansodasta lähtien. Aluksi hän organisoi Yhdysvaltojen jälleenrakennusapua eurooppalaisille liittolaisille ja 1960-luvulle tultaessa alivaltiosihteerinä ja Euroopan-osaston päällikkönä. Hänellä oli tässä tehtävässä merkittävä osa Yhdysvaltojen Nato- ja EEC-suhteiden hoitamisessa.


title: Kalahari

text: Kalahari on noin 900 000 neliökilometrin kokoinen aavikko- ja aroalue eteläisessä Afrikassa. Se peittää noin 70 prosenttia Botswanasta sekä osia Zimbabwesta, Namibiasta ja Etelä-Afrikasta. Joissakin lähteissä Kalahari laajennetaan sisältämään myös alueita Angolassa ja Sambiassa. Tällöin alueen pinta-ala on noin 2,5 miljoonaa neliökilometriä.


title: Kalahari

text: Sana "kalahari" tulee tswanan kielestä, jossa "kgalagadi" tarkoittaa ’suuri jano’.


title: Kalahari

text: Kalaharin autiomaa oli kauan sitten paljon nykyistä vetisempi paikka. Ikivanhan Makgadikgadin järven tiedetään joskus 10 000 vuotta sitten peittäneen jopa 275 000 neliökilometriä Kalaharin aavikosta. Järven väitetään olleen jopa 30 metriä syvä.


title: Kalahari

text: Kalaharin pohjoisosiin virtaa Okavango, joka muodostaa sinne Okavangon suiston.


title: Kalahari

text: Kalaharin kotoperäiset eliölajit ovat joutuneet kehittämään selviytymiskeinot ympäristössä, jossa ruoka ja vesi ovat vähissä ja lämpötilat vaihtelevat nollasta 40 asteeseen. Kalaharin tyypillisimpiä lajeja ovat nelisormimangusti, keihäsantilooppi, kalaharinleijona ja hilkkakutoja. Kotoperäisiin kasveihin kuuluvat kirahviakaasia ja "Hoodia gordonii" -oleanterikasvi.


title: Oliver Heaviside

text: Oliver Heaviside (18. maaliskuuta 1850 Lontoo – 3. helmikuuta 1925 Devon) oli brittiläinen itseoppinut insinööri, matemaatikko ja fyysikko. Hän sai enemmälti julkisuutta töistään vasta kuoltuaan. Hän ei ollut täysin itseoppinut, vaan kävi koulua 16-vuotiaaksi, jolloin hän sen keskeytti huolimatta hyvästä menestyksestään. Hän oli sairastanut lapsena tulirokon, mistä syystä hän oli osittain kuuro.


title: Oliver Heaviside

text: Elämäntyönään hän sovelsi kompleksilukuja sähköpiireihin, kehitti tekniikoita differentiaaliyhtälöiden ratkaisemiseksi Laplacen muunnosten avulla ja muotoili uudelleen Maxwellin kenttäyhtälöt soveltuviksi sähköisten ja magneettivoimien kuvaamiseen. Hän oli myös muotoilemassa vektorianalyysiä.


title: Oliver Heaviside

text: Oliver Heaviside syntyi vuonna 1850 Lontoossa. Hänen vanhempansa olivat Rachel Elizabeth West ja Thomas Heaviside. Oliver oli nuorin perheen neljästä pojasta. Oliver sairastui lapsena tulirokkoon, mikä vaikutti hänen kuuloonsa ja myöhemmin tällä oli suuri vaikutus hänen elämäänsä. Hän oli lapsena tyytymätön itseensä ja suhteet muihin lapsiin olivat hankalat. Hän kävi koulua 16-vuotiaaksi asti, jolloin hän keskeytti sen huolimatta hyvästä menestyksestään. Hän oli enemmän tyytymätön kouluun, kuin oppimiseen ja hän jatkoi opiskelua koulun jälkeen. Koulun jätettyään hän ryhtyi tutustumaan Morsen aakkosiin sekä sähkömagnetismiin ja opiskeli kieliä, etenkin saksaa ja tanskaa. Vuonna 1868 Heaviside matkusti Tanskaan ja hänestä tuli sähköttäjä. Hän eteni urallaan nopeasti ja hän palasi Englantiin vuonna 1871 ottaakseen vastaan viran vastaan Newcastlessa Great Northern Telegraph Companyssa, jossa käsiteltiin ulkomaan liikennettä.


title: Oliver Heaviside

text: Newcastlessa toimiessaan Heaviside ryhtyi vakavaan tutkimustyöhön. Hän tuli yhä kasvavassa määrin kuurommaksi, mutta hän teki työnsä ohella omia tutkimuksiaan sähköstä. Hän alkoi julkaista omia kirjoituksiaan ensimmäisen vuonna 1872 ja toisen vuonna 1873. Heavisidea kiinnosti etenkin James Clerk Maxwellin laatimat Maxwellin yhtälöt, joiden avulla pystyttiin käsittämään klassillisen sähkömagnetismin kaikkia ilmiöitä. Maxwellin yhtälöt olivat 1800-luvun fyysikoille liian vaikeatajuisia, mutta Heaviside oli niitä harvoja jotka ymmärsivät teorian ja hän jatkoi niiden kehittelyä.


title: Oliver Heaviside

text: Vuonna 1874 Heaviside jätti kokonaan työnsä ja keskittyi tutkimuksiinsa. Hän eristäytyi ulkomaailmasta ja hän sai elantonsa vanhempiensa ja ystäviensä avustuksella, sekä satunnaisista kirjoituspalkkioista. Elämäntyönään hän kehitti Maxwellin yhtälöistä yksinkertaistetumman version. Hän oli ensimmäinen tutkija joka sovelsi vektorilaskentaa ja negatiivisen resistanssin käsitettä.


title: Oliver Heaviside

text: Hän keksi myös lennätinjohtojen teorian ja miten signaalin siirtoa voitiin parantaa induktanssikelojen avulla. Tällä oli suuri taloudellinen merkitys, sillä oli tärkeää tehdä siirtojohdoista mahdollisimman ohuita ja mahdollisimman halvasta metallista, koska siirtoyhteydet olivat pitkät. Heaviside ei koskaan hyötynyt itse keksinnöstään taloudellisesti. Heaviside oivalsi miten kaapelin vaimennus voidaan laskea, ja hän totesi että siirtojohdossa signaali kulkee johdon eri osissa eri nopeudella, jolloin signaali vääristyy. Hän kehitti sarjainduktanssin teorian, jonka perusteella hän lisäsi kaapelin induktanssia lisäämällä tietyin välein sarjaan asennettuja keloja.


title: Oliver Heaviside

text: Tätä samaa teoriaa sovelsivat myöhemmin George Campbell ja Mihajlo Pupin, joka piti ideaa omana keksintönään. Pupin julkaisi teoriasta kirjoituksen ja menetelmää on sittemmin kutsuttu kaapelin pupinoinniksi. Tätä ennen käytössä oli jo Campbellin suunnittelemia keloja, ja Campbellin ja Pupinin välille syntyi patenttikiista, mutta Heavisiden osuudesta keksinnössä osapuolet vaikenivat, sillä patentit saattaisivat raueta jos Heavisiden osuus keksinnöistä tulisi ilmi. Pupin voitti patenttikiistan, sillä Campbellin työnantaja Bell-yhtiö lunasti patentin Pupinilta saadakseen kiistan raukeamaan, jotta Heavisiden osuus ei tulisi ilmi kiistan pitkittyessä.


title: Oliver Heaviside

text: Patenttikiistan aikaan Heaviside jatkoi omia tutkimuksiaan. Kun Guglielmo Marconi oli vuonna 1901 saanut radioteitse yhteyden Atlantin yli, fyysikot olivat ymmällään siitä miten tämä oli mahdollista. Suora tie maan läpi vaimensi signaalia liikaa, ja voitiin myös osoittaa mahdottomaksi radioaaltojen kaartuminen ilmakehässä, sillä ilman taitekerroin muuttuu niin loivasti että radioaallot eivät kaarru tarpeeksi. Teoria että radioaallot kaartuvat maan pinnan mukana, oli liian monimutkaista osoittaa todeksi. Heaviside ratkaisi selittämättömän ongelman vuonna 1918, hän oivalsi että ilmakehässä on sähköä johtava kerros josta radioaallot heijastuvat takaisin maanpintaan. Tätä ideaa esitti myös Arthur E. Kennelly. Tätä kerrosta kutsuttiinkin aluksi Kennellyn-Heavisiden kerrokseksi, kunnes se nimettiin myöhemmin ionosfääriksi.


title: Oliver Heaviside

text: Heaviside ei koskaan hyötynyt keksinnöistään taloudellisesti, eikä hän saanut niistä kunniaa elinaikanaan. Hän eli varattomana sukulaistensa ja ystäviensä tuella. Hän ei myöskään suostunut ottamaan vastaan kaikkia hänelle myönnettyjä apurahoja. Oliver Heaviside kuoli 72-vuotiaana vuonna 1925. Hänen merkityksensä sähkötekniikan kehityksessä on suuri, vaikkakin se on jäänyt muiden keksijöiden varjoon.


title: Eduskunnan puhemies

text: Eduskunnan puhemies () on Suomen eduskunnan jäsen, joka johtaa puhetta eduskunnan täysistunnoissa. Puhemies istuu istuntosalin edustalla korkeimmalla korokkeella ja poikkeaa muista kansanedustajista siten, ettei itse osallistu keskusteluun tai äänestyksiin eduskunnassa ja yleensä pysyttelee päivänpolitiikan ulkopuolella. Vaikka puhemieskin on valittu kansanedustajaksi jostain puolueesta, hän ei tehtävässään saa syrjiä tai suosia mitään puoluetta. Puhemies johtaa puhetta täysistuntojen lisäksi kansliatoimikunnassa sekä puhemiesneuvostossa, johon kuuluvat puhemies, varapuhemiehet ja valiokuntien puheenjohtajat.


title: Eduskunnan puhemies

text: Puhemiehestä katsoen korokkeen vasemmalla puolella on hallituksen aitio, oikealla puolella virkamiesaitio, jossa muun muassa tulkit työskentelevät. Korokkeen edessä pyöreän pöydän ääressä työskentelevät pöytäkirjasihteerit. Valtakunnan hierarkiassa eduskunnan puhemies on toinen heti presidentin jälkeen. Poliittista valtaa eduskunnan puhemiehellä ei kuitenkaan juuri ole.


title: Eduskunnan puhemies

text: Eduskunnan puhemies on yleensä toisen suuren hallituspuolueen jäsen ja tulee eri puolueesta kuin pääministeri. Eduskunnan järjestäytyessä ensimmäisen kerran vaalien jälkeen valitaan puhemieheksi suurimman puolueen edustaja, joka usein ryhtyy myös johtamaan hallitusneuvotteluja, ja josta voi tulla pääministeri. Hallituksen muodostamisen jälkeen suurimman puolueen edustaja eroaa puhemiehen tehtävästä ja hänen tilalleen valitaan toisen suuren hallituspuolueen jäsen, minkä vuoksi erityisesti 1990-luvulta lähtien eduskunnalla on ollut useita lyhytaikaisia puhemiehiä.


title: Eduskunnan puhemies

text: Syksyllä 2017 Aamulehti ilmoitti ryhtyvänsä kutsumaan eduskunnan puhemiestä sukupuolineutraalisti ”eduskunnan puheenjohtajaksi”.


title: Eduskunnan puhemies

text: Eduskunta valitsee keskuudestaan puhemiehen ja kaksi varapuhemiestä valtiopäivien aluksi, joissa puhetta johtaa ikäpuhemies. Eduskunnan puhemiehen vaali järjestetään kansanedustajien kesken vuosittain valtiopäivien ensimmäisessä istunnossa ikäpuhemiehen johtaessa puhetta. Samalla valitaan ensimmäinen ja toinen varapuhemies.


title: Eduskunnan puhemies

text: Puhemieheksi valitaan usein muiden kansanedustajien arvostama, kokenut kansanedustaja. Tavallisesti puhemiehistö, eli puhemies ja kaksi varapuhemiestä valitaan kolmesta suurimmasta eduskuntaryhmästä.


title: Eduskunnan puhemies

text: Eduskunnan puhemiehelle maksetaan toimen asianmukaisen hoitamisen vaatima palkkio. Sen suuruus on 1. maaliskuuta 2015 alkaen 11 742 euroa kuukaudessa. Varapuhemiesten palkkio on 9 788 euroa kuukaudessa. Puhemiehen palkkio on veronalaista ansiotuloa.


title: Eduskunnan puhemies

text: Palkkion lisäksi puhemiehelle, kuten muillekin kansanedustajille, maksetaan kerran kuukaudessa kulukorvaus, joka on tarkoitettu kansanedustajan tehtävistä aiheutuneiden kustannusten maksamiseen. Kulukorvaus on verotonta.


title: Eduskunnan puhemies

text: Puhemiehellä, kuten muillakin kansanedustajilla, on oikeus käyttää maksutta edustajan tehtäviin liittyvillä matkoilla junaa, kotimaan reittilentoja ja kaukoliikenteen linja-autoja. Lisäksi hänellä on pääkaupunkiseudulla taksinkäyttöoikeus. Eduskunnan puhemiehellä on lisäksi käytössään virka-auto.


title: Kuudes aisti

text: Kuudes aisti tarkoittaa kykyä aavistaa asioita intuitiivisesti tai vaistonvaraisesti. Muut viisi aistia ovat haju, kuulo, maku, näkö ja tunto.


title: Kuudes aisti

text: Monet laboratoriokokeet, joissa on yritetty todentaa kuudennen aistin, ESP:n tai vastaavien ilmiöiden esiintymistä, on jälkeenpäin osoitettu järjestelyiltään epäluotettaviksi.


title: Otto Wille Kuusinen

text: Otto Wilhelm (Ville t. Wille) Kuusinen (Neuvostoliitossa , 4. lokakuuta 1881 Laukaa – 17. toukokuuta 1964 Moskova) oli suomalainen poliitikko, joka loi suuren osan urastaan Neuvostoliitossa. Kuusinen oli Suomen Sosialidemokraattisen puolueen puheenjohtaja vuosina 1911–1913, Suomen kommunistisen puolueen (SKP) pitkäaikainen johtohenkilö ja Terijoen hallituksen (1939–1940) johtaja. Kuusinen kuului myös Kommunistisen internationaalin ja Neuvostoliiton kommunistisen puolueen korkeimpaan johtoon.


title: Otto Wille Kuusinen

text: Kuusinen syntyi kyläräätäli Wilhelm Juhonpoika Kuusisen perheeseen Laukaassa 1881. Hänen äitinsä Sofia Kuusinen kuoli pojan ollessa yksivuotias ja perhe muutti Jyväskylään. Jyväskylässä Wilhelm Kuusinen alkoi vaurastua 1880-luvun jälkipuoliskolla. Hän myi räätälinliikkeensä vuonna 1891, ja hänestä tehtiin liikkeen toimitusjohtaja, jolla oli enimmillään jopa 11 alaista. 1890-luvun alussa yhtiö ajautui kuitenkin konkurssiin. Epäonni jatkui, sillä Wilhelm menetti terveytensä ja työkykynsä sairastuttuaan keuhkotautiin. Hän kuoli 44-vuotiaana tammikuussa 1896. Perhe jäi käytännössä täysin varattomaksi. 14-vuotias Otto Wille ja hänen kaksi sisarustaan jäivät orvoiksi. Heidän huoltajakseen jäi äitipuoli Maria (o.s. Sillman), Wilhelm Kuusisen toinen vaimo.


title: Otto Wille Kuusinen

text: Kansakoulua Kuusinen kävi Jyväskylän Mallikoulussa, nykyisessä Normaalikoulussa. Hän menestyi hyvin ja päättötodistuksessa keväältä 1892 kaikkien aineiden keskiarvo oli 9,2. Hän oli koulupoikana hartaan uskonnollinen, rukoili paljon, kävi ahkerasti kirkossa ja kirjoitteli romanttisia runoja. Kuusinen valmistui ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 31. toukokuuta 1900 luokkatovereinaan mm. Edvard Gylling, Martti Kovero ja muutaman vuoden myös Sulo Wuolijoki. Ystävystyminen Wuolijoen kansa muodostui Kuusiselle merkitykselliseksi poliittisen heräämisen kannalta. Wuolijoen isä oli valtiopäivämies ja ratsutilallinen. Kaveripiiriin kuului myös Sulon isoveli Tauno.


title: Otto Wille Kuusinen

text:
Lyseossa Kuusisen parhaimpiin ystäviin kuului myös Einar Dahlstöm, joka oli kotoisin varakkaasta talosta Luhangasta. Einarilla oli Ottoa kahdeksan vuotta vanhempi sisar Saima. Saima Dahlströmistä tuli ensimmäinen Otto Wille Kuusisen kolmesta vaimosta.
Kuusisen varhaisia isänmaallisia kirjoituksia ilmestyi "Oras"-koululehdessä. Syksyllä 1900 hän kirjautui Helsingin yliopistoon valiten pääaineikseen filosofian, estetiikan ja taidehistorian. Lainoilla opintojaan rahoittanut Kuusinen toimi aktiivisesti Hämäläis-Osakunnassa, jossa hän politisoitui yhteiskunnallisia keskusteluja käytyään. Kuusinen oli tuolloin viehättynyt vanhasuomalaisuudesta ja alkiolaisuudesta. Hän toimi "Suomalainen"-lehden toimittajana lyhyen aikaa 1901–1902. Kuusinen valmistui filosofian kandidaatiksi lokakuussa 1905.


title: Otto Wille Kuusinen

text: 12. maaliskuuta 1905 perustettiin Ylioppilaiden sosialidemokraattinen yhdistys, jonka perustajajäseniä olivat Kuusisen lisäksi vanhat koulutoverit Jyväskylästä, Gylling, Kovero ja Wuolijoki. Wuolijoen veljeksillä oli opiskeluaikoina mahdollisuus matkustella Saksassa, ja siellä he olivat omaksuneet sosialistisen aatteen. Samaan aikaan oraalla oleva vasemmisto liikehti kaikkialla Suomessa.


title: Otto Wille Kuusinen

text: Toukokuussa 1905 Kuusinen liittyi Suomen Sosialidemokraattiseen Puolueeseen (SDP) ja ryhtyi kesäkuussa Työmies-lehden avustajaksi. Venäjältä tuolloin Suomeenkin levinneet vallankumoukselliset levottomuudet sinetöivät Kuusisen puoluevalinnan. Tuolloin hän myös aloitti syvällisemmän tutustumisensa sosialismin ja marxismin teoriaan, joiden arvostetuksi tuntijaksi hän seuraavina vuosina nousi. Kuusinen oli joulukuussa 1905 perustamassa Sosialistista aikakauslehteä, johon hän kirjoitti aktiivisesti sen kolme ilmestymisvuotta.


title: Otto Wille Kuusinen

text: Oulun edustajakokouksessa 1906 Kuusinen valittiin SDP:n puoluetoimikunnan varajäseneksi vasemmistosiiven (siltasaarelaiset) edustajana ja hän nousi puolueväen tietoisuuteen. Eduskuntavaaleissa 1908 Kuusinen nousi ensimmäistä kertaa eduskuntaan, mutta hän ei kokenut kansanedustajuutta kovin tärkeäksi itselleen. Eduskunnassa Kuusinen muun muassa vastusti venäläistämispyrkimyksiä. Hän ei asettunut ehdokkaaksi vuoden 1910 tai 1913 vaaleissa.


title: Otto Wille Kuusinen

text: Maltillinen, mutta puolueensa vasempaan laitaan kuulunut Kuusinen valittiin SDP:n puheenjohtajaksi vuonna 1911. Puheenjohtajan ominaisuudessa Kuusinen osallistui marraskuussa 1912 Toisen internationaalin Baselin konferenssiin. SDP:n puoluekokouksessa 1913 Kuusinen kieltäytyi jatkamasta puheenjohtajana, vaikka hänen olisi haluttu jatkavan. Hän pysyi poissa puoluetoimikunnasta kesään 1917 asti syyttäen SDP:tä revisionismista.


title: Otto Wille Kuusinen

text: Suomen sisällissodassa 1918 Kuusinen toimi kansanvaltuuskunnan valistusasiain valtuutettuna ja hän oli yksi punaisten keskeisistä johtohenkilöistä. Kuusinen oli kääntynyt kumouksen kannattajaksi loppuvuodesta 1917, mutta hän ei kuulunut sen aktiivisimpiin ajajiin esimerkiksi SDP:n marraskuun edustajakokouksessa. Puoluetoimikunnassa 25. tammikuuta 1918 hän äänesti kumouksen aloittamisen puolesta. Helmikuussa ilmestyi Kuusisen pääosin laatima punaisen Suomen perustuslakiehdotus.


title: Otto Wille Kuusinen

text: Sodan käännyttyä tappiolliseksi Kuusinen pakeni tuhansien muiden mukana neuvosto-Venäjälle. Sisällissodan jälkeen Kuusinen aloitti voimakkaan itsekritiikin ja julkaisi jo kesällä 1918 usealle eri kielelle käännetyn pamfletin "Suomen vallankumous, itsekritiikkiä", jossa vanhaa sosiaalidemokraattista työväenliikettä arvosteltiin ankarasti. Kuusinen kääntyikin nopeasti bolševikiksi ja oli perustamassa Suomalaista kommunistista puoluetta Moskovassa syksyllä 1918. Kuusisen vaikutuksesta SKP suuntautui uuden aseellisen kumouksen valmisteluun Suomessa. Hän kuitenkin tuli toisiin aatoksiin seuraavina vuosina ja kritisoi tätä puolueen alun "äkkijyrkkää" vaihetta.


title: Otto Wille Kuusinen

text: Kun SKP:n toiminnan käynnistäminen Suomessa osoittautui ongelmalliseksi, puolue päätti lähettää johtoaan Suomeen valmistelemaan työväenliikkeen uutta nousua. Kuusinen (salanimellä "Otto Willebrand") ja toverinsa Jukka Lehtosaari (salanimellä "Bruno Saaristo") siirtyivät rajan yli 27. toukokuuta 1919. Kuusinen pyrki Suomessa luomaan yhteyksiä työväestöön ja oli taustalla Suomen sosialistista työväenpuoluetta (SSTP) perustettaessa. Kuusinen esimerkiksi laati puolueen ohjelman. Hän kirjoitti Suomen sosialidemokraattisen nuorisoliiton (SSN) uudelleen perustamaan Sosialistiseen aikakauslehteen nimimerkillä "Usko Sotamies".


title: Otto Wille Kuusinen

text: Helmikuussa 1920 levisi suomalaisiin sanomalehtiin alun perin Ilkassa julkaistu perätön tieto, jonka mukaan Etsivän Keskuspoliisin etsivä Juho Koivukoski olisi ampunut Kuusisen Pohjanlahden jäällä. Tietoon uskottiin ja Kuusisen muistoksi pitivät ylistäviä puheita Suomen työväenliikkeen johtohenkilöt niin Suomessa kuin Venäjällä. Kuusinen kuitenkin oli koko ajan piilopaikassaan Helsingissä lähellä Pohjoisrantaa ja poistui maasta vasta myöhemmin Ruotsin kautta päätyen takaisin Venäjälle alkuvuodesta 1921.


title: Otto Wille Kuusinen

text: Suomen vierailu sai Kuusisen muuttamaan mielipiteitään uuden vallankumouksen potentiaalista ja hän alkoi kritisoida SKP:n alkuaikojen taktiikkaa. Kuusinen oli Tukholmassa oleskellessaan hetken oppositiossa puolueensa keskuskomiteaa vastaan. Osan SKP:n johtajista saatua surmansa niin sanotun revolveriopposition järjestämässä verilöylyssä syytettiin Kuusista näiden tukemisesta, kun hän ei tarpeeksi selväsanaisesti irtisanoutunut teon suorittajista. Kominternin johtaja Zinovjev kutsui Kuusista menševikiksi. Vuoden 1921 edustajakokous päättyi kompromissiin ja Kuusinen valittiin SKP:n johtoelimiin yhdessä vastustajansa Eino Rahjan kanssa. Miesten väliset mielipide-erot heijastelivat sitä jännitettä, joka SKP:tä perustettaessa syntyi ns. vanhojen (Pietarin) ja uusien (Suomesta paenneiden) bolševikkien välille. 1930-luvulla Kuusinen ajautui erimielisyyksiin SKP:n puheenjohtaja (1920–1935) Kullervo Mannerin kanssa. Voittajaksi selviytyi Kuusinen, ja Manner kuoli pakkotyöleirillä, mikä ei ollut harvinainen kohtalo Kuusisen vastustajalle tuona aikana. SKP:n johtoon siirtyi Mannerin jälkeen käytännössä Kuusinen.


title: Otto Wille Kuusinen

text: Kuusinen loi varsinaisen uransa Neuvosto-Venäjällä ja Neuvostoliitossa. Hän osallistui SKP:n edustajana tammikuussa 1919 kommunististen puolueiden neuvottelukokoukseen, jossa päätettiin esittää vetoomus uuden kolmannen eli Kommunistisen internationaalin (Komintern) perustamiseksi. Kominternin perustavassa kokouksessa 2. maaliskuuta 1919 Kuusisella oli näkyvä rooli tämän puolustaessa uuden internationaalin tarpeellisuutta sen perustamisen lykkäämistä esittäneille. Kuusinen valittiin 1921 yhdeksi Kominternin toimeenpanevan komitean sihteereistä, missä toimessa hän jatkoi vuoteen 1939. Esimerkiksi Kominternin 4. kongressissa Kuusinen valittiin lisäksi puhemiehistöön ja toimeenpanevaan komiteaan. 1927 Kuusinen johti Kominternin Lev Trotskin erottanutta kokousta. 1930-luvun loppupuolella Kuusinen puhui yhteisrintamataktiikan puolesta Kominternin jäsenpuolueissa. Kuusiselle oli luonteenomaista hiljainen työskentely kulissien takana.


title: Otto Wille Kuusinen

text: Kuusinen oli yksi harvoista 1930-luvun Stalinin hallinnon vainoista ja puhdistuksista hengissä selvinneistä johtavista suomalaiskommunisteista. Monet hänen entiset toverinsa menettivät henkensä "kansanvihollisina". Ollessaan osallisena tapahtumiin Kuusinen puolusti tehtyjä ratkaisuja, mutta esimerkiksi 1938 hän yritti (turhaan) vedota joidenkin SKP:n jäsenten puolesta. Vuoden 1937 jälkeen SKP oli jonkinlaisessa halvaustilassa eikä Kuusinenkaan pystynyt käytännössä vaikuttamaan tapahtumiin.


title: Otto Wille Kuusinen

text: Talvisodan alkaessa 1939 nimitti Stalin Kuusisen "Suomen kansanhallituksen" eli Terijoen hallituksen pää- ja ulkoministeriksi. Kuusinen oli kutsuttu keskusteluihin Stalinin kanssa ensi kerran saman vuoden syyskuussa ja marraskuusta lähtien hän oli vakijäsen neuvostojohdon neuvotteluissa. Kuudesta suomalaiskommunistista muodostetun "nukkehallituksen" oli määrä ottaa valta Suomessa maan virallisen hallituksen kukistuessa. Kun rauha solmittiinkin virallisen Suomen kanssa, Kuusinen siirrettiin 1940 Karjalais-suomalaisen neuvostotasavallan johtajaksi, jossa tehtävässä hän toimi vuoteen 1956.


title: Otto Wille Kuusinen

text: Vuonna 1941 Kuusisesta tuli Neuvostoliiton kommunistisen puolueen (NKP) keskuskomitean jäsen ja Arvo "Poika" Tuomisen mukaan hän toimi Stalinin haamukirjoittajana ja neuvonantajana. Hänet valittiin ensimmäisen kerran NKP:n sihteeristöön 1946.


title: Otto Wille Kuusinen

text: Tiettävästi Kuusinen olisi mielellään palannut takaisin Suomeen heti toisen maailmansodan jälkeen, kun SKP taas sallittiin Suomessa. Neuvostoliitto ei kuitenkaan sallinut hänen poistua maasta. Neuvostoliitto kohteli Kuusista eri tavalla kuin muita ulkomaisia kommunistijohtajia, jotka se päästi kotimaihinsa 1945 tai pian sen jälkeen. Kuusisen kohdalla hänen toimintansa Neuvosto-Venäjän politiikassa ja sotavuosina jopa propagandistina katsottiin rasittavan uusia, kehittymässä olevia suhteita, joita oli alettu rakentaa. Tiedettiin, että Kuusisen tulo ärsyttäisi osaa suomalaisista niin paljon, että syntyisi hankalia tilanteita. Hän joutui jäämään Neuvostoliittoon ja jatkamaan uraansa neuvostoliittolaisena poliitikkona.


title: Otto Wille Kuusinen

text: Uusien tuulien puhaltaessa 1957 Kuusinen nimitettiin jälleen Nikita Hruštšovin johtaman NKP:n sihteeristöön sekä seuraavana vuonna Neuvostoliiton tiedeakatemiaan. Vuonna 1956 Kuusinen nousi uudestaan NKP:n puhemiehistöön (poliittiseen toimikuntaan), josta hänet oli pudotettu Stalinin kuoltua.


title: Otto Wille Kuusinen

text: Vuonna 1958 Kuusinen oli pääarkkitehti uuden, stalinismista pesäeroa tehneen, "Marxismi-leninismin perusteet" -teoksen ilmestymisessä. Hän oli tosin ollut keskuskomitean ohjelmatoimikunnassa jo Stalininkin aikana (1947–?). Kuusinen kritisoi Stalinin henkilöpalvontaa ja halusi uudistaa kommunismin oppeja. Vanhoillisten kauhuksi, ja lopulta Hruštšovin tukemana, Kuusinen esitti esimerkiksi käsitteestä proletariaatin diktatuuri luopumista, mikä ei kuitenkaan toteutunut. Kuusinen kantoi huolta kansallisuuskysymyksestä. Hänen mielestään kommunistien julistama "kansallisuuksien yhteensulautuminen" tapahtuisi vasta kaukaisessa tulevaisuudessa ja asiasta olisi taktisista syistä ollut viisaampaa vaieta 1950- ja 1960-luvuilla. Kuusisen kädenjälki näkyi myös NKP:n vuoden 1961 puolueohjelmassa. Viimeisinä vuosinaan hän kritisoi etenkin "maolaista harhaoppia" ja häneltä jäi kesken järkälemäinen käsikirjoitus aiheesta. Teoksessa Mao Zedongia syytetään muun muassa opportunismista ja valemarxilaisesta fraseologiasta.


title: Otto Wille Kuusinen

text: Kuusinen pysyi kuolemaansa asti SKP:n tärkeänä taustavaikuttajana, vaikka häntä ei lukuisista yrityksistä ja henkilökohtaisista toiveista huolimatta päästettykään takaisin Suomeen sotien jälkeen. Esimerkiksi 1958 Suomen hallitukselta anottiin viisumia Kuusiselle, koska hän olisi halunnut osallistua SKP:n 40-vuotisjuhliin ja Jyväskylään lyseon satavuotisjuhliin. Presidentti Kekkonen tiettävästi vastusti viisumin myöntämistä, ja hakemus vedettiin takaisin Suomen suurlähettilään keskusteltua Neuvostoliiton ulkoministeriön edustajien kanssa.


title: Otto Wille Kuusinen

text: Kuusinen piti tiiviisti yhteyttä SKP:n johtohenkilöihin, etenkin Ville Pessiin ja tyttäreensä Hertta Kuusiseen, joka sotien jälkeen kohosi yhdeksi maan vaikutusvaltaisimmista poliitikoista.


title: Otto Wille Kuusinen

text: Kuusisen lapsenlapset vierailivat hänen luonaan Moskovassa 1950-luvulla. Heidän mukaansa Kuusisen asema poliitikkona ja elintaso vaikuttivat olleen yltäkylläistä verrattuna tavalliseen neuvostokansalaisen silloisiin oloihin. Hänellä oli kaupunkiasunto valtion virkamiehille tarkoitetussa kerrostalossa ja lisäksi vapaa-ajan talo, datsha. Sen kerrotaan olleen suuri, kaksikerroksinen kivitalo Moskovan lähellä. Kuusisella oli käytössään henkilökuntaa, kuten vartija portilla, taloudenhoitaja-keittäjä ja adjutantteja.


title: Otto Wille Kuusinen

text: Kuusinen kuoli maksasyöpään toukokuussa 1964 Moskovassa. Hänet on haudattu Kremlin muuriin ainoana suomalaisena. Petroskoin yliopisto oli jonkin aikaa nimetty hänen mukaansa. SKP:ssa Kuusista pidettiin suuressa arvossa tämän kuoleman jälkeen ja esimerkiksi vuoden 1981 (19.) edustajakokouksessa Kuusisen syntymästä kulunutta sataa vuotta juhlittiin näyttävästi. 1970-luvun taistolainen opiskelijaliike käytti usein tunnusta "Eteenpäin Otto Wille Kuusisen viitoittamalla tiellä!".


title: Otto Wille Kuusinen

text: Kuusinen oli naimisissa useasti ja sai paljon lapsia. Hän solmi ensimmäisen avioliittonsa 1902 Saima Dahlströmin kanssa, ja suurin osa lapsista on tästä liitosta: Aino Elina [1901–1903], Hertta Elina [s. 1904], Esa Otto Wille [1906–1949], Riikka-Sisko [s. 1908], Heikki [s. 1911] ja Taneli [s. 1913]. 1920-luvun alussa Kuusinen avioitui Aino Sarolan kanssa, kun suhde Suomeen jääneeseen Saimaan oli katkennut hänen Venäjälle siirtymisensä jälkeen. Aino Kuusinen vangittiin Stalinin vainoissa ja vapautui vasta 1955, syvästi katkeroituneena siitä, ettei hänen miehensä ollut tehnyt mitään hänen vapauttamisekseen. Vuonna 1936 Kuusinen rakastui palavasti itseään 31 vuotta nuorempaan armenialaiseen Marina Amiragovaan. Pari pysyi yhdessä Kuusisen kuolemaan saakka. He eivät olleet virallisesti naimisissa mutta vaikenivat asiasta, kuten myös vuonna 1937 syntyneestä Violetta-tyttärestä, joka eli vain 11 kuukautta.


title: Otto Wille Kuusinen

text: Politikoinnin lisäksi Kuusinen harrasti kirjallisuutta ja kirjoitti runoja; nuorena estetiikan opiskelijana hänestä povattiin joko alan professoria, runoilijaa tai kirjailijaa. Hän esimerkiksi tutki Kalevalaa ja kirjoitti vuoden 1956 neuvostoliittolaispainokseen laajahkon esipuheen ("Kalevala ja sen luojat"). Kuusisen tunnetuin runo on vuonna 1920 ensi kerran ilmestynyt "Torpeedo". Hän myös kirjoitti kansainvälisen työväenliikkeen tunnuslaulun "Kansainvälisen" ("Internationale") suomenkieliset sanat yhdessä Yrjö Sirolan, Sulo Wuolijoen ja Pertti Uotilan kanssa vuonna 1905.


title: Otto Wille Kuusinen

text:
Venäläinen kansanhistorioitsija ja näytelmäkirjailija Edvard Radzinski on kirjoittanut Kuusisesta näytelmän nimeltä "Toveri K". Näytelmä kertoo Kuusisen neuvostoajasta Stalinin lähipiirissä ja sitä esitettiin Helsingin kaupunginteatterin suurella näyttämöllä vuonna 2014. Kuusisen roolissa nähtiin Asko Sarkola.
"Suomi ilman naamiota" julkaistiin lokakuussa 1943. Kirja käsittelee "kauhupropagandana" Suomen toimintaa miehittäjänä ja se on noteerattu mahdollisesti rauhanneuvotteluihin vaikuttaneena kannanottona ajasta kertovassa dokumenttimateriaalissa. Teos julkaistiin uudelleen vuonna 2006.


title: Antonio Damasio

text: Antonio Damasio (s. 25. helmikuuta 1944, Lissabon) on portugalilais-amerikkalainen aivotutkija ja neurologi, joka toimi lähes 30 vuotta Iowan yliopiston neurologian laitoksen johtajana ja professorina. Tällä hetkellä hän on David Dornsife neurotieteen professori Etelä-Kalifornian yliopistossa, jossa hän johtaa USC:n Brain and Creativity -Instituuttia. Hän on tutkinut tietoisuutta, tunteita ja aivojen toimintaa. Damasion käsitys aivoista pohjautuu muun muassa hänen aivovauriotutkimuksiinsa.


title: Antonio Damasio

text: Damasio sai Yrjö Reenpää -palkinnon Helsingissä vuonna 2000. Psykologian Grawemeyer-palkinto hänelle myönnettiin vuonna 2014.


title: Väripilvi

text: Väripilvi on monivärinen irisoiva pilvi. Se muodostuu valon sirotessa ilmakehän pienistä hiukkasista, samalla tavoin kuin kehäkin. Useimmiten väripilvet muodostuvat korkealla ilmakehässä oleviin cirrus-pilviin, jolloin hiukkaset ovat joko vesi- tai jäähiukkasia.


title: Väripilvi

text: Pilven värit näkyvät vain kun pilvi on visuaalisesti lähellä Aurinkoa, joten väripilvien havaitseminen voi olla vaikeaa. Periaattessa väripilvet ovat osa laaja-alaista aurinkoa ympäröivää kehää, jonka kehämäisen muodon pilven epäsäännöllinen geometria rikkoo. Kuun ympärillä väripilviä ei tavallisesti ole nähtävillä.


title: Reaktio

text: Reaktio (latinan sanasta "reactio") eli vaste tarkoittaa seuraavia asioita:


title: Reaktio

text: Puhekielessä käytetään yleisesti sanaa vastareaktio, kun halutaan tarkoittaa reaktiota.


title: Aigeiansisilisko

text: Aigeiansisilisko ("Podarcis erhardii") on muurisisilisko, joka elää Balkanilla ja Egeanmeren saaristossa. Mantereella sen levinneisyysalue ulottuu Albaniasta, Makedoniasta ja Etelä-Bulgariasta Kreikkaan Koillis-Peloponnesokselle. Se elää useimmilla Egeanmeren saarilla, mutta puuttuu Míloksen saariryhmästä, jonka ainut sisiliskolaji on meloksensisilisko.


title: Aigeiansisilisko

text: Aigeiansisiliskon ruumiin pituus on noin 7 cm, ja häntä on vielä kaksi kertaa tätä pitempi. Pää on melko leveä, ja ihon suomut muodostavat sileän pinnan. Lajin edustajien väritys ja kuvionti vaihtelevat. Pohjaväri on ruskea tai harmaa, joskus vihreä. Etenkin naaraiden selässä on pitkittäisiä raitoja. Selän reunoja seuraa valkea juovapari, ja niistä seuraavina sisäänpäin tumma juovapari tai täplärivi. Keskellä selkää saattaa vielä olla tumma juova tai täplärivi. Joidenkin koiraiden pitkittäiset täplärivit limittyvät poikittaisten täplärivien kanssa, mikä näkyy verkkokuviointina. Vatsa sekä usein kurkku ovat valkoiset, keltaiset, oranssit tai punaiset, Egeanmeren saarten liskoilla myös vihertävät, sinertävät tai harmaat. Vatsassa ei näy täpliä, mutta takajaloissa saattaa olla sinisiä täpliä.


title: Aigeiansisilisko

text: Aigeiansisilisko elää kuivilla, kivikkoisilla paikoilla kasvavissa matalissa pensaikoissa. Se on taitava kiipeilijä. Saaristopopulaatioiden edustajat viihtyvät myös aukeilla paikoilla, kuten kasvipeitteisillä hiekkadyyneillä.


title: Aigeiansisilisko

text: Aigeiansisilisko syö niveljalkaisia, eritoten hyönteisiä. Se parittelee keväällä ja munii alkukesästä. Poikaset kuoriutuvat syyskuussa ja ovat silloin 3 cm:n mittaisia.


title: Taistelutekniikka

text: Taistelutekniikka tarkoittaa asejärjestelmän tai aseen (ydinsukellusvene, hävittäjä, rynnäkkökivääri, tutka, sinko, miekka, kivinuija, yms.) käyttöön liittyviä periaatteita ja taitoja sodankäynnissä.


title: Taistelutekniikka

text: Taistelutekniikka on sodankäynnin alin taso, käytännössä siis lähinnä yksilöön, ryhmään tai joukkueeseen liittyvää toimintaa.


title: Taistelutekniikka

text: Taistelutekniikasta seuraava taso on taktiikka.


title: Austerlitzin taistelu

text: Austerlitzin taistelu (2. joulukuuta 1805/11 Frimaire An XIV FRC), joka tunnetaan myös nimellä Kolmen keisarin taistelu, oli yksi tärkeimmistä ja ratkaisevimmista Napoleonin sotien taisteluista. Taistelussa, jota pidetään Napoleonin suurimpana voittona, Ranskan "Grande Armée" kukisti vahvuudeltaan suuremman venäläis-itävaltalaisen armeijan, jota johtivat tsaari Aleksanteri I ja Pyhä Rooman keisari Frans II. Taistelu käytiin lähellä Austerlitzin kylää Itävallan keisarikunnassa. Austerlitz toi kolmannen liittokunnan sodan pikaiseen päätökseen itävaltalaisten allekirjoittaessa Pressburgin rauhan samassa kuussa. Taistelua kutsutaan usein taktiseksi mestarityöksi muiden historiallisten taisteluiden, kuten Cannaen ja Gaugamelan, ohella.


title: Austerlitzin taistelu

text: Voitettuaan Itävallan armeijan Ulmin sotaretkellä, Ranskan joukot onnistuivat valtaamaan Wienin marraskuussa 1805. Itävaltalaiset välttivät lisäkonflikteja siihen asti kunnes venäläiset saapuisivat vahvistamaan liittokunnan miesvoimaa. Napoleon lähetti armeijansa pohjoiseen liittokunnan joukkojen perään, mutta käski heidät takaisin teeskennelläkseen suurta heikkoutta joukoissa. Napoleon halusi houkutella liittokunnan taisteluun ja antoi ymmärtää, että Ranskan armeija oli surkeassa kunnossa hyläten jopa strategisesti tärkeän Pratzenin kukkulan lähellä Austerlitzia. Hän sijoitti Ranskan armeijan Pratzenin kukkulan alapuolelle ja heikensi tarkoituksellisesti oikeaa sivustaansa houkutellen liittokuntaa käynnistämään sinne suurhyökkäyksen. Marsalkka Davoutin Wienistä pikamarssittama III armeijakunta täytti Napoleonin jättämän aukon juuri ajoissa. Samaan aikaan liittokunnan runsas sijoittuminen ranskalaisten oikeaa sivustaa vastaan heikensi liittokunnan keskustaa Pratzenin kukkulalla, johon marsalkka Soultin IV armeijakunta hyökkäsi raa’asti. Liittokunnan keskustan murskauduttua ranskalaiset pyyhälsivät vihollisten molempien selustojen läpi passittaen liittolaiset vetäytymään sekasortoisesti tuhansien jäädessä vangiksi.


title: Austerlitzin taistelu

text: Liittokunnan katastrofi järkytti merkittävästi keisari Fransin uskoa brittiläisten johtamaan sotaan. Ranska ja Itävalta solmivat aselevon välittömästi ja Pressburgin rauha allekirjoitettiin hieman myöhemmin 26. joulukuuta. Pressburgin rauha syrjätti Itävallan sodasta ja liittokunnasta ja samalla vahvisti aiempia suurvaltojen kesken solmittuja Campo Formion ja Lunévillen rauhansopimuksia. Rauhansopimus vahvisti Itävallan aluemenetykset Italiassa ja Baijerissa Ranskalle, sekä Saksassa Napoleonin saksalaisille liittolaisille. Se myös määräsi 40 miljoonan frankin korvauksen kukistettujen Habsburgien maksettavaksi ja salli vetäytyvien venäläisjoukkojen marssia vihollisalueiden läpi takaisin kotimaahansa. Olennaisesti voitto Austerlitzissa salli Reinin liiton (joukko saksalaisia valtioita tarkoituksenaan toimia puskurivyöhykkeenä Ranskan ja Keski-Euroopan välillä) muodostamisen. Reinin liitto teki Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan käytännössä hyödyttömäksi johtaen viimeksi mainitun romahtamiseen vuonna 1806, sen jälkeen kun Frans luopui keisarillisesta valtaistuimesta jättäen ainoaksi viralliseksi arvonimekseen Itävallan keisarin. Nämä saavutukset eivät kuitenkaan vakiinnuttaneet kestävää rauhaa Euroopassa. Preussin huolenaiheet Ranskan kasvavasta vaikutusvallasta Keski-Euroopassa sytytti neljännen liittokunnan sodan vuonna 1806.


title: Austerlitzin taistelu

text: Huomattuaan, että oli mahdotonta nousta maihin Englantiin, Napoleon käänsi katseensa itään. Englantiin lähettäväksi tarkoitettu armeija sulautettiin noin 200 000 sotilaan "Grande Arméehen". Napoleon eteni Mannheimista Regensburgiin. Tonava ylitettiin lokakuun 7. päivänä ja Ulm saarrettiin 9. päivänä. 30 000 miehen itävaltalaisarmeija pakotettiin antautumaan.


title: Austerlitzin taistelu

text: Napoleonin tavoitteena oli sotamarsalkka Kutuzovin joukkojen saartaminen, mutta nämä perääntyivät koko ajan ranskalaisten tieltä. Marraskuun puoleenväliin mennessä myös Wien oli miehitetty. Silloin Napoleon sai tiedon, että ranskalais-espanjalaiset alukset olivat kärsineet tappion Trafalgarissa. Hän oli vihamielisen Euroopan sydämessä ja näytti siltä, että hän ei saisi Kutuzovia kiinni ennen kuin tämä saisi avukseen itävaltalaisen ja toisen venäläisen armeijan. Olmützissa olevan venäläis-itävaltalaisen armeijan vahvuus oli jo 90 000 sotilasta. Ne siirtyivät etelään toivoen lyövänsä ranskalaisten oikean sivustan ja katkaisevan heidän yhteytensä Wieniin.


title: Austerlitzin taistelu

text: Napoleonin joukkoihin kuului yhteensä 73 000 sotilasta: 63 000 jalkaväkeä ja 10 000 keisarillisen kaartin ratsuväkimiestä. Kevyitä tykkejä oli 139. Ranskalaisten armeijaa oli uudistettu merkittävästi.


title: Austerlitzin taistelu

text: Liittokunnan joukot käsittivät yhteensä noin 85 000 miestä: 68 000 jalkaväkimiestä ja 17 500 ratsuväkimiestä. Tykkejä oli 278, kaksinkertaisesti ranskalaisten tykkimäärä.


title: Austerlitzin taistelu

text: Napoleon laati Määriin vastaloukun. Aluetta oli helppo puolustaa. Napoleon uskoi, että jos hän valitsemassaan maastossa saisi venäläis-itävaltalaiset joukot hyökkäämään, hän saisi vielä käännettyä tilanteen edukseen ja voittaisi vihollisensa. Napoleon suunnitteli tarkasti, mitä tekisi, ja määräsi armeijansa teeskentelemään väsynyttä ja heikkoa. Hän jopa pyysi silmänlumeeksi aselepoa.


title: Austerlitzin taistelu

text: Austerlitz sijaitsi sadan kilometrin päässä Itävallan pääkaupungista, Wienistä. Napoleon päätti sijoittaa heikommat joukkonsa Goldbach-jokea myötäilevään linjaan Telnitzin ja Sokolnitzin kaupunkeihin ja asettaa pääjoukot Zurlanin kukkulalle. Hän myös antoi lähistöllä sijainneen strategisesti tärkeän Pratzenin kukkulan vihollisen haltuun. Tältä kukkulalta oli hyvät näkymät ranskalaisten asemiin, joten Kutuzov huomasi ranskalaissivustan heikkouden Telnitzissä. Napoleon toivoi vihollisensa nielaisevan syötin ja hyökkäävän ranskalaisten asemiin siellä. Samalla heidän keskustansa heikkenisi, jolloin hän voisi pääjoukollaan hyökätä Pratzenin kukkulalle ja katkaista vihollisen ryhmityksen kahtia.


title: Austerlitzin taistelu

text: Liittoutuneiden leirissä tsaari Aleksanteri I uskoi saaneensa loistavan tilaisuuden murskata Napoleonin armeija ja määräsi armeijansa etenemään ja hyökkäämään ranskalaisten muka heikkoa oikeaa sivustaa vastaan. Näin liittoutuneet nielaisivat syötin, jonka Napoleon oli heille asettanut.


title: Austerlitzin taistelu

text: Joulukuun toisena päivänä liittoutuneet tekivät odotetusti päähyökkäyksen Telnitzissä ranskalaisten oikeaa sivustaa vastaan, joka perääntyi suunnitelman mukaisesti. Huomatessaan tämän liittokunta lähetti lisää sotilaita oikean sivustan kimppuun, mutta samalla heidän keskustansa muuttui heikommaksi. Juuri tätä Napoleon oli toivonut. Marsalkka Soultin komentamat miehet hyökkäsivät voimalla hieman ennen keskipäivää liittoutuneiden kylkeen Pratzenissa ja yllättivät siellä sijainneet vihollisen joukot perusteellisesti, katkaisten venäläis-itävaltalaisen armeijan kahtia. Kutuzovin joukot yrittivät toistuvasti vallata kukkulan takaisin, mutta ranskalaiset torjuivat kaikki vastahyökkäykset.


title: Austerlitzin taistelu

text: Vasemmalla siivellä kaksi ranskalaista osastoa hyökkäsi venäläisten oikealle sivustalle, joka ankaran vastarinnan jälkeen pirstottiin. Soult kääntyi liittoutuneiden vasenta sivustaa vastaan. Yllätetyt venäläiset ja itävaltalaiset pakenivat. Jotkut juoksivat jäätyneen Satchanjärven jäälle, jolloin ranskalaiset ampuivat tykeillään jään rikki. Tuhansia hukkui.


title: Austerlitzin taistelu

text: Liittokunnan tappiot nousivat noin 25 000 mieheen, mutta ranskalaisten tappiot olivat vain 1 500. Rauhanehdossa Itävalta joutui luovuttamaan huomattavia maa-alueita Ranskalle, Baijerille ja Preussille.


title: Taktiikka

text: Taktiikka tarkoittaa sodankäynnissä ja perinteisenä käsityksenä oppia taistelun voittamisesta. Taktiikan alapuolella on taistelutekniikka ja yläpuolella operaatiotaito. Taktiikalla voidaan tarkoittaa myös muissa yhteyksissä ennalta asetetun päämäärän saavuttamiseksi valittavaa menettelytapaa.


title: Taktiikka

text: Taistelukentällä on perinteisesti ollut neljä hyökkäyksellistä tapaa lyödä vihollinen: koukkaus, kiertäminen, murtautuminen ja rintamahyökkäys. 1900-luvulla kehitettiin vielä viides tapa: tunkeutuminen.


title: Taktiikka

text: Koukkaus: tavoitteena on yksinkertaisesti siirtää omien joukkojen asevaikutus vastustajan eturintamaa heikompaan kohtaan, joko sivustaan tai selustaan. "Pihtiliike" on kaksipuolinen koukkaus.


title: Taktiikka

text: Kiertäminen: ei antauduta taisteluun, vaan sen sijaan kierretään vihollisen eturintama, ja katkaistaan vihollisen yhteydet tukialueelle. "Saartaminen" ja "piirittäminen" on kiertämistä. Suositeltavaa jos vihollisella on hyvin valmistellut puolustusasemat.


title: Taktiikka

text: Murtautuminen: tavoitteena jälleen siirtää oma asevaikutus vihollisen selustaan tai sivustaan. Murtautumalla vihollisen taistelulinjan läpi luodaan kaksi ”uutta sivustaa”, joita vastaan sitten hyökätään.


title: Taktiikka

text: Rintamahyökkäys: oma taistelujärjestys hyökkää suoraan vihollisen eturintamaa vastaan. Kolmea edellistä huonompi vaihtoehto, sillä suoralla rintamahyökkäyksellä antaudutaan vihollisen täyden asevaikutuksen alaiseksi. Taitavat komentajat käyttivät ainoastaan, jos oli ajoitus- tai viestintäongelmia. Taitamattomien komentajien suosikki. Kuitenkin tehokasta kun hyökätään muuten heikentynyttä vihollista vastaan, esimerkiksi siirryttäessä puolustuksesta hyökkäykseen, kun vihollinen on ensin torjuttu.


title: Taktiikka

text: Tunkeutuminen: jätetään vihollisen päävoimat lyömättä taistelukentällä, sen sijaan tunkeudutaan niiden läpi ja vallataan tai tuhotaan tavoitteet, joka romahduttaa vihollisen kyvyn taistella. Kehitettiin ensimmäisen maailmansodan aikana, alun perin jalkaväkitaktiikkana, seuraavana sovelluksena salamasota, nykyiset täsmäpommitukset ja informaatiosodankäynti seuraavat samaa periaatetta tunkeutumisesta.


title: Taktiikka

text: Lisäksi on vaihtoehtoina asettua puolustukseen, paeta tai antautua. Kaksi viimeeksi mainittua eivät kuitenkaan palvele taistelun voittamista.


title: Taktiikka

text: Taktiset joukot tai yksiköt tarkoittavat asevoimien tai puolustusvoimien pienimpiä yksiköitä, Suomessa yleensä maavoimissa prikaatin osia, siis pataljoonia ja siitä alempia yksiköitä. Vastaavasti prikaati kokonaisuutena on Suomessa operatiivinen yksikkö ja sen käyttötaito operaatiotaitoa. Prikaati ei ole Suomessa enää välttämättä ennakkoon määritelty sotatoimiyhtymä, johon vain lisätään vahvistuksia, esimerkiksi neljäs taisteleva jääkäripataljoona, raskas tykkipatteristo tai mekanisoitu taisteluosasto, vaan valmiusprikaatissa on jo ennakkoon määrittelyissä otettu johdon, viestiyhteyksien ja huollon kannalta se, että lisäosia on voitava alistaa 1-2 joukkoyksikköä.


title: Taktiikka

text: Sotataidosta sana "taktiikka" on laajentunut tarkoittamaan menettelytapaa liikkeenjohdossa ja joukkuepeleissä, esimerkiksi jalkapallossa ja jääkiekossa. Selvimmin liiketaloustieteen ja sotatieteiden käsitteet yhtenevät operaatioanalyysissä, jossa alun perin Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimien suorittamia Saksan alueelle ja muualle Saksan hallussa pitämälle alueelle suunnattuja strategisia pommituksia ryhdyttiin suunnittelemaan matemaattisesti maan talouteen, muun muassa puolustusvälineteollisuuteen optimaalisesti vaikuttavalla tavalla matemaattisesti mallintaen. Toisen maailmansodan jälkeen operaatioanalyysi levisi markkinointiin jakelun optimoimiseksi myyntiverkostossa. Liiketaloustieteessä taktiikka tarkoittaa toimeenpano-ohjeita, jotka ovat seurauksia yrityksen strategiasta. Myöhemmin liiketaloustieteen strategia-käsitystä on selvennetty jakamalla yrityksen olemassaolon tarkoitus toiminta-ajatukseen ja sitä toteuttavaan liikeideaan. Liikkeenjohdossa toimeenpanon menetelmiä tarkoittava taktiikka ja tavoitteita kuvastava strategia sekoittuvat usein käsitteinä, koska liikkeenjohtoteorioiden käsitteistö ei ole kurinalaista, vaan ilmentää kulloinkin vallitsevaa johtamisteoriaa.


title: Operaatiotaito

text: Operaatiotaito on sodankäynnissä perinteisesti oppi taistelujen yhdistämisestä sotatoimen voittamiseksi. Operaatiotaito sisältää myös operaation valmistelun, joukkojen siirrot sekä operaation suorituksen. Operaatiotaito ei ole ensisijaisesti sodankäynnin taso, vaan operaation suunnittelusta vastuussa olevien tahojen älyllistä ajattelua, jossa yhdistetään taktisen tason toiminnallisuus strategisen tason visioihin. Sodankäynnin tasona operatiivinen sijoittuu taktisen ja strategisen tason väliin.


title: Operaatiotaito

text: Operaatiotaito on perinteisesti liitetty neuvostoliittolaiseen sotaoppiin. Käsitteen määritteli ensimmäisen kerran 1927 neuvostoliittolaisen Frunzen sotilasakatemian yleisesikuntaupseerikoulun opettaja A.A. Svechin kirjassaan "Strategia". Svechinin määritelmän mukaan operaatiotaito on ”"kokonaisuus, joka on suunnattu yhteisen päämäärän saavuttamiseksi etukäteen määrätyssä aikataulussa"”.


title: Operaatiotaito

text: Neuvostoliittolaisen näkemyksen operaatiotaidon eriyttämistä taktiikasta ja strategiasta edellytti ensimmäisen maailmansodan jälkeinen sodan kuvan kehittyminen. Sotaa ei tultaisi ratkaisemaan suurissa ratkaisutaisteluissa vaan laajalla alueella kiinteästi toisiinsa liittyvissä pienemmissä taisteluissa. Tämä taktisen tason toiminta olisi kyettävä johtamaan siten, että se palvelisi sodan strategisia päämääriä. Näin esimerkiksi operaatio Barbarossa oli Saksan hyökkäys Neuvostoliittoon vuonna 1941 ja osa Saksan strategiaa toisen maailmansodan voittamiseksi.


title: Operaatiotaito

text: Sodankäynnin historiasta voidaan nähdä, että operaatiotaito tuli ajankohtaiseksi vasta Napoleonin suurten joukkojen mukana ja etenkin Yhdysvaltain sisällissodassa. Näitä ennen joukkojen taistelut tapahtuivat suppealla alueella ja olivat lähinnä taktiikkaa.


title: Operaatiotaito

text: Poikkeuksen muodostavat 1200-luvun mongolit, jotka toimivat hevosjoukoillaan operaatiotaidon määritelmän mukaisesti. Hyvinkin laajalla alueella olevat suuret sotajoukot saattoivat hyökätä vajaan viikon aikana 300 kilometriä yhteisen suunnitelman ja johdon alla, saman verran kuin amerikkalaiset Irakissa 1991.


title: Operaatiotaito

text: Siviilipuolella operatiivinen tarkoittaa eri asiaa, eli toiminnallista. Operatiivinen johto = toimiva johto, toimitusjohtaja jne. Vertaa strateginen johto = pitkän aikavälin toiminnasta vastaava johto, hallintoneuvosto jne.


title: Latinalaisen Amerikan musiikki

text: Latinalaisen Amerikan musiikkityylejä ovat muun muassa samba, bossa nova (Brasilia), merengue, bachata (Dominikaaninen tasavalta), rumba, cha cha cha, mambo (Kuuba), beguine, salsa (New York), cumbia, son, tango (Argentiina) ja paso doble.


title: Latinalaisen Amerikan musiikki

text: Latinalaisen Amerikan musiikkia leimaavat monitahoiset vaikutteet. Eurooppalaiset toivat omat vaikutteensa mukanaan ja esimerkiksi brasilialainen musiikki on saanut runsaasti vaikutteita afrikkalaisesta musiikista. Sen sijaan esimerkiksi perulainen ja ecuadorilainen musiikki on saanut huomattavia vaikutteita alkuperäiskansojen musiikista.


title: Goottirock

text: Goottirock on rockmusiikin tyyli, jossa korostuu "goottilainen" kauhu- ja rappioromantiikka. Tyylin syntyvuodet sijoittuvat 1970-luvun loppuun. Alun perin termiä käytettiin yhteisenä nimityksenä joukolle synkkätunnelmaisia punk- ja post-punk-yhtyeitä. 1980-luvun alkuvuosina goottirock eriytyi selkeästi omaksi musiikkityylikseen. Aggressiivisiin punkyhtyeisiin verrattuna goottirockyhtyeiden musiikki oli sisäänpäinkääntynyttä ja esteettistä.


title: Goottirock

text: Alkuperäisten goottirockyhtyeiden sanoitusten synkkyys ja introspektiivisyys johti nopeasti siihen, että erilaiset kirjalliset ja filosofiset liikkeet muovautuivat osaksi goottirockin vaikutekirjoa. Myös nykypäivän goottirockyhtyeet ammentavat ajoittain vaikutteita kauhuromantiikasta, eksistentialistisesta filosofiasta ja nihilismistä. Goottirockin ympärille syntynyt goottialakulttuuri kasvoi jo 1980-luvun alussa omanlaiseksi ilmiökseen, joka on yhä voimissaan.


title: Goottirock

text: Eräänlaisina goottirockin esimuotoina on pidetty 1960-luvun synkeimpiä rockyhtyeitä, kuten The Doorsia ja The Velvet Undergroundia, joiden vaikutus erottuu ensimmäisen sukupolven goottirockyhtyeiden musiikissa. Ensimmäisiä goottikäsitteellä ainakin jälkikäteen yleisesti kuvailtuja yhtyeitä olivat Siouxsie and the Banshees, The Cure, UK Decay ja Joy Division, jotka aloittivat punkyhtyeinä, mutta kehittyivät 1970-luvun lopulla hyvin synkkätunnelmaisiksi post-punk-tyylisiksi yhtyeiksi. Myös Public Image Ltd:n ja Killing Joken tapaiset synkät post-punk-yhtyeet toimivat vaikuttajina goottirockin kehityksessä. 1979 perustetun Bauhaus-yhtyeen singleä "Bela Lugosi's Dead" pidetään yleisesti ensimmäisenä varsinaisena goottirockäänitteenä, ja Bauhausin vaikutus koko musiikkityylin kehitykseen onkin ollut huomattava.


title: Goottirock

text: 1980-luvun ensimmäisinä vuosina perustettiin useita brittiläisen goottirockin pioneereina pidettyjä yhtyeitä, muun muassa Danse Society, Theatre of Hate, The Southern Death Cult ja The Sisters of Mercy. Näinä vuosina alettiin myös käyttää termejä "gothic" ja "goth", joiden pohjalta goottialakulttuurin voidaan sanoa kehittyneen noin vuoteen 1982 mennessä. Samana vuonna aloitti toimitansa kuuluisa lontoolainen goottiklubi Batcave, jonka vakioesiintyjiin kuului suuri määrä myöhemmin klassikoiksi luokiteltuja yhtyeitä (muun muassa Alien Sex Fiend, Sex Gang Children ja Specimen). Samoihin aikoihin Yhdysvalloissa musiikkia luoneilla goottirockhenkisillä yhtyeillä (esim. Christian Death, 45 Grave ja Voodoo Church) ja Batcaven vakioesiintyjillä oli paljon samankaltaisia piirteitä musiikissaan. Tämän tyylistä punkin ja goottirockin välimaastossa liikkuvaa musiikkia kutsutaan usein termillä deathrock (tai death rock).


title: Goottirock

text: 1980-luvun puolessa välissä goottirockiin sekoittui runsaasti vaikutteita uuden aallon musiikista. Aiemmat post-punk-vaikutteet alkoivat hitaasti vähentyä. Samoihin aikoihin tapahtunut yleinen vaihtoehtomusiikin suosion nousu nosti julkisuuteen myös monia uusia goottirockyhtyeitä. Brittiläiset Fields of the Nephilim, The Sisters of Mercy ja The Mission menestyivät hyvin ja nousivat goottirockin kärkinimiksi saavuttaen jopa listamenestystä. Myös media kiinnostui tästä goottirockin ns. toisesta aallosta, jonka suosio nosti goottialakulttuurin ja goottirockin erityisesti brittiläisessä musiikkilehdistössä hetkellisesti esille.


title: Goottirock

text: Jo 1980-luvulla alkanut goottirockin sekoittuminen industrial-, synthpop- ja muihin elektronisen musiikin tyyleihin vahvistui huomattavasti 1990-luvulla. Esimerkiksi Clan of Xymox ja Depeche Mode olivat 1980-luvulla yhdistelleet konemusiikkia goottivaikutteisiin ollen mukana synnyttämässä darkwave-nimikkeellä kutsuttua elektronisen goottimusiikin tyyliä. 1990-luvulla runsaassa kanssakäymisessä elektronisemman goottimusiikin kanssa olivat myös EBM-musiikkityyliä edustavat yhtyeet, joiden kohdalla onkin usein vaikea erottaa selkeitä genrerajoja. Myös metallimusiikki sai 1990-luvulla vaikutteita goottirockista, mutta goottimetalli on pysynyt musiikillisesti melko erillään goottirockista.


title: Goottirock

text: Osa klassisista goottirockyhtyeistä esiintyy ja säveltää musiikkia edelleen. 1990-luvulta lähtien on myös ilmaantunut uusia yhtyeitä, jotka ovat olleet suosittuja musiikkityylin ystävien keskuudessa. Esimerkiksi yhdysvaltalaiset London After Midnight, Faith and the Muse ja The Last Dance aloittivat uransa 1990-luvulla ja ovat yhä suosittuja, kuten myös saksalainen Love Like Blood sekä britannialaiset Rosetta Stone ja Inkubus Sukkubus. Uusia goottirock-yhtyeitä perustetaan jatkuvasti maailmanlaajuisesti, huolimatta genren heikosta kaupallisesta menestyksestä 1980-luvun jälkeen.


title: Goottirock

text: 1990-luvun lopussa ja 2000-luvun ensimmäisinä vuosina erityisesti yhdysvaltalaiset levy-yhtiöt ja osittain myös musiikkilehdistö kutsuivat goottinimikkeellä entistä suurempaa joukkoa tummasävyistä pukeutumistyyliä vaalivia rockyhtyeitä. Marilyn Manson tai vaikkapa suomalainen HIM ja The 69 Eyes toimivat malliesimerkkeinä yhtyeistä, jotka usein liitetään goottirocktermiin ja yleisesti goottialakulttuuriin, vaikka ne eivät kaikkien mielestä niitä edusta.


title: Goottirock

text: Goottirock- ja metalli ovat termeinä muuttuneet hyvin vaikeaksi määrittää, koska myös goottikulttuurin edustajat itsessään ovat toisinaan ristiriitaisia siitä mitä gootti-etuliitteen tulisi ja ei tulisi edustaa. Myös monet itsensä goottimusiikiksi mieltävät yhtyeet ovat toisinaan ajautuneet melko kauas tyylisuunnan alkuperäisestä post punk-johdanneisesta soundimaailmasta, ammentaen usein soundinsa yhdistämällä piirteitä radioystävällisemmästä valtavirran rockista ja raskaasta metallista. Näiden orkesterejen musiikin raskaus vaihtelee myös yksilökohtaisesti hyvin radikaalisti, mutta dekadenttisromanttiset sanoitukselliset teemat ovat yleisesti ottaen pysyneet melko samantapaisina 1980-luvulta lähtien. Hyvänä esimerkkinä nimityksen epäeksaktista luonteesta voidaankin pitää kolmen edellä mainitun yhtyeen yhtymäkohtien vähäisyydestä. Marilyn Manson on ammentanut musiikillisen antinsa Industrial Metallista ja jopa Synthpopista asti taas kun HIMille on tyypillistä nojautua Doom Metal-vaikutteiden, suomalaisen iskelmän ja peräti Glam Rockin yhdistelemiseen. The 69 Eyes on näistä lähimpänä perinteistä Rock-ilmaisua, mutta kaikissa kolmessa yhdistyy tummanpuhuva imago, synkkien lyriikallisten teemojen romantisointi ja tietynlainen shokkiarvo, vaikkakin jälkimmäisenä mainittu esiintyy vaihtelevassa mittakaavassa.


title: Goottirock

text: Suosituin suomalainen goottirockyhtye on 1980-luvun alkuvuosina vaikuttanut Musta Paraati, jonka merkitys suomalaiselle goottirockille on ollut huomattava. Yhtyeen tunnetuin albumi, "Peilitalossa", ilmestyi vuonna 1983. Liikkuvat lapset julkaisi omakustanteena ensimmäisen albuminsa 1983 laulusolistin ollessa Tuula Amberla. Seuraavat 2 albumia Viettelyksen vaunu (1985) ja Kakarakosto (1986) julkaisi EMI. Yhtye palasi yhteen ja aloitti keikkailun 2010 ja samalla EMI julkaisi Liikkuvien lasten koko tuotannon, Palavat sillat-soinen maa. Stupido records julkaisi 2011 Liikkuvien lasten Murhe ja melankolian. Alkuvuodesta 2014 Stupido julkaisi Liikkuvien lasten EP:n Kuvia sinusta. Liikkuvat lapset tulevat vuoden 2014 aikana julkaisemaan seuraavan albuminsa. Yhtye toimii edelleen aktiivisena. Suomen ensimmäisen englanninkielisen goottirockalbumin puolestaan julkaisi pohjoissuomalainen Russian Love, jonka esikoisalbumi "Nergal" ilmestyi 1988. Muita 1980-luvun suomalaisia goottirockyhtyeitä olivat muun muassa Psyyke, Silmät, Dorian Gray, Syyskuu, Hexenhaus, Kuudes tunti ja myös kansainvälistä menestystä saavuttanut Two Witches. 1990- ja 2000-luvulla suomalaisia goottirockyhtyeitä olivat muun muassa The 69 Eyes This Empty Flow, The Shadow Dance, Sad Parade, The Candles Burning Blue, Varjo ja Suruaika. Vielä 2010-luvulla Suomessa vaikuttaa muutamia aktiivisia goottirock-yhtyeitä, esimerkkeinä Silent Scream, Murnau's Playhouse, Loistava Polku, Wreckdance, Hexdrive ja UltraNoir


title: Orson Welles

text: George Orson Welles (6. toukokuuta 1915 Kenosha, Wisconsin – 10. lokakuuta 1985 Hollywood, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, näyttelijä ja käsikirjoittaja.


title: Orson Welles

text: Welles esitti itse pääosaa useissa elokuvissaan, samaten kirjoitti käsikirjoituksen. Uransa aikana hän sai elokuvistaan yhden Oscar-palkinnon ("Citizen Kane") ja oli ehdolla neljä kertaa. Vuonna 1971 hän sai kunnia-Oscarin elämäntyöstään ja vuonna 1975 hänelle myönnettiin Yhdysvaltain elokuvainstituutin elämäntyöpalkinto.


title: Orson Welles

text: Welles kuoli sydänkohtaukseen Hollywoodissa vuonna 1985.


title: Orson Welles

text: Wellesin äiti oli konserttipianisti ja isä keksijä. Orsonia pidettiin ihmelapsena, joka soitti pianoa ja viulua, piirsi, maalasi, kirjoitti runoja ja teki taikatemppuja. Vanhemmat erosivat Orsonin ollessa neljävuotias, ja äiti kuoli pojan ollessa yhdeksänvuotias. Isä kuoli vuonna 1930. Saatuaan koulun loppuun Orson ei jatkanut yliopistoon vaan opiskeli jonkun aikaa Chicagon taideinstituutissa ennen kuin lähti vuodeksi Irlantiin.


title: Orson Welles

text: Welles debytoi näyttämöllä Dublinissa Irlannissa vuonna 1931, ja vuonna 1934 hän oli edennyt radiotuottajaksi Yhdysvaltoihin. Welles herätti huomiota 1937 Shakespearen "Julius Caesar" -tuotannolla, joka esitettiin sijoitettuna fasistiseen Italiaan. Pian tämän jälkeen hän perusti yhdessä John Housemanin kanssa Mercury Theatre -yhtiön.


title: Orson Welles

text: Heinäkuussa 1938 Welles ja Mercury Theatre aloittivat viikoittaiset radionäytelmät, jotka perustuivat klassisiin tai suosittuihin kirjoihin. Heidän 30. lokakuuta lähettämänsä kuunnelma "Maailmojen sota", joka perustui H. G. Wellsin samannimiseen tieteisromaaniin, teki Orson Wellesista kuuluisan. Kuunnelma alkoi tavallisen tanssimusiikkiohjelman tapaan, mutta sen keskeytti uutislähetys, jossa kerrottiin marsilaisten laskeutuneen Grover's Milliin New Jerseyyn. Tällainen leikittely oli täysin uutta, ja uutisoitiin että maassa oli syntynyt pakokauhu, kun tuhannet kuulijat pitivät uutislähetystä totena ja uskoivat marsilaisten todella hyökänneen Yhdysvaltoihin. Myöhemmin on selvinnyt että pakokauhu-uutiset olivat liioiteltuja. Ohjelman jälkeen elokuvayhtiö RKO tarjosi Wellesille sopimusta kolmen elokuvan ohjaamisesta, ja aiheet Welles saisi valita itse.


title: Orson Welles

text: Wellesin esikoisohjaus "Citizen Kane" (1941) kuuluu elokuvahistorian tunnetuimpiin ja arvostetuimpiin. Welles näytteli itse pääosan elokuvassa, joka kertoo sanomalehtikeisari Charles Foster Kanen noususta ja tuhosta. Roolissaan Welles vanhenee 20-vuotiaasta pojasta kuolinvuoteellaan makaavaksi vanhukseksi. Elokuvan muissa rooleissa on Mercury Theatren näyttelijäkuntaa. "Citizen Kane" merkitsi visuaalista vallankumousta elokuvanteossa. Aikaisemmissa elokuvissa näyttelijät olivat yleensä lausuneet repliikkejään teatterimaisesti paikallaan seisovan kameran edessä. Welles käytti ensimmäistä kertaa täysimittaisesti monia keinoja, jotka nykyään ovat vakiintuneet osaksi normaalia elokuvakieltä: syvätarkkoja kuvia, suuria lähikuvia, poikkeuksellisia kuvakulmia ja pitkiä kamera-ajoja. Näyttelijät lörpöttelivät ja puhuivat toistensa päälle – tyyliin vaikutti Wellesin kokemus radiokuunnelmien ohjaajana.


title: Orson Welles

text: "Citizen Kanen" myötä Welles joutui jälleen julkisuuden pyöritykseen. Juorutoimittaja Louella Parsons vakuutti lehtikeisari William Randolph Hearstille, että Kanen hahmo perustui Hearstiin, kuten aivan ilmeisesti olikin tarkoitus. Niinpä Hearstin mediaimperiumi boikotoi elokuvaa, ja taloudelliset vaikutukset olivat elokuvayhtiölle tuhoisat. Wellesin kerrotaan sanoneen ironisesti, että todellisuus on tarua ihmeellisempi.


title: Orson Welles

text: "Citizen Kane" sai hyvät arvostelut mutta taloudellisesti se ei menestynyt. Elokuvayhtiön mielestä sitä oli hankala markkinoida, koska siitä puuttui miellyttävä päähenkilö. Se oli kuitenkin yhdeksän Oscarin ehdokkaana, ja sai niistä yhden, käsikirjoituksesta.


title: Orson Welles

text: Wellsin seuraava filmi RKO:lle oli "Mahtavat Ambersonit" ("The Magnificent Ambersons", 1942), edeltäjäänsä perinteisempi elokuva mahtisuvun hiipumisesta, joka perustui Booth Tarkingtonin Pulitzer-palkittuun romaaniin. Filmiyhtiö toivoi saavansa siitä takaisin "Citizen Kanen" tappioissa menettämiään rahoja. Saatuaan valmiiksi raakakopion "Mahtavista Ambersoneista" Welles lähti Etelä-Amerikkaan tekemään dokumenttielokuvaa. RKO otti elokuvan lopputuotannon haltuunsa, leikkasi siitä pois yli 50 minuuttia ja lisäsi onnellisen lopun. Yhtiö pelkäsi elokuvalle käyvän kuten edelliselle ja pelasi varman päälle tekemällä siitä lyhyemmän ja sovinnaisemman. Leikatut kohtaukset, mukaan lukien Wellesin loppukohtaus, ovat kadonneet. Katkera Welles kommentoi, että RKO leikkasi pois "elokuvan ytimen" ja että uuden loppukohtauksen kuvasi jäljestä päätellen "studion vahtimestari".


title: Orson Welles

text: Welles ohjasi vielä joitakin elokuvia ennen kuin lähti Hollywoodista 1948. Seuraavana vuonna hän teki merkittävän sivuosaroolin Carol Reedin "Kolmannessa miehessä" ("The Third Man"), jossa hän Harry Limen roolissa piti kuuluisan "käkikellopuheen", kohtauksen, jonka hän itse kirjoitti. Wellesin roolia elokuvassa pidetään yhtenä elokuvanhistorian hienoimmista sivuosarooleista.


title: Orson Welles

text: "Pahan kosketusta" ("Touch of Evil", 1958) lukuun ottamatta Welles ohjasi loput elokuvansa Euroopassa. "The Other Side of the Wind", jota Welles teki 1970-luvun alussa, jäi kesken. Sen esityskuntoon saattamiseksi käynnistettiin vuonna 2015 joukkorahoituskampanja.


title: Orson Welles

text: Wellesin keskeneräiset muistelmat löytyivät Michiganin yliopistosta laatikoista, jotka sisältävät Wellesin materiaalia. Laatikot on aikoinaan toimittanut yliopistolle Wellesin elämänkumppani Oja Kodar. Muistelmat eivät ole siinä kunnossa, että niitä voisi julkaista mutta tutkijoiden aineistona ne ovat hyödyllisiä.


title: Orson Welles

text: Charlie Chaplin sai Orson Wellesiltä idean elokuvaansa "Ritari Siniparta" (1947). Muistelmissaan "Oma elämäkertani" Chaplin kertoo, kuinka Welles vaati nimensä lisäämistä elokuvan käsikirjoittajaksi, vaikka Wellesin osuus jäi vihjeen antamiseen.


title: Ilma

text: Ilma on useiden eri kaasujen seos, joka muodostaa Maan ilmakehän.


title: Ilma

text: Ilmaa pidettiin kauan yhtenä neljästä alkuaineista. Vasta 1700-luvun lopulla osoitettiin, että se sisältää useita eri aineita, joista eniten on typpeä ja happea.


title: Ilma

text: Maan pinnan läheisyydessä kuiva ilma sisältää eri kaasuja seuraavina pitoisuuksina (tilavuudesta):Ilma sisältää myös vesihöyryä vaihtelevia määriä, yleensä noin 1 %.


title: Ilma

text: Ilman ominaisuuksia:


title: Progressiivinen rock

text: Progressiivinen rock, puhekielessä proge, on 1960- ja 1970-luvun taitteessa syntynyt rockin suuntaus. Käsite ”taiderock” on varsinkin aiemmin mielletty progressiivisen rockin synonyymiksi. Progressiiviselle rockille on luonteenomaista musiikillinen kokeellisuus, joka ilmenee esimerkiksi epätavallisten instrumenttien, totutusta poikkeavien äänimaailmojen ja monimutkaisten kappalerakenteiden käytössä. Usein innoitusta on haettu klassisesta musiikista, jazzista tai eri maiden kansanmusiikista. Progressiiviselle rockille on myös leimallisesti tunnusomaista pitkät, hitaasti aukeavat kappaleet. Useimmat genren edustajat esittävät kuitenkin myös populaarimusiikille tyypillisempiä muutaman minuutin kappaleita.


title: Progressiivinen rock

text: Muusikko Bill Brufordin mukaan progressiivisen rockin syntyyn vaikuttivat sekä yhteiskunnallinen että tekninen kehitys. Brufordin mukaan progemuusikoiden tausta oli brittiläisessä keskiluokassa ja että kirkolla oli asema nuorten kiinnostumiseen ja koulutukseen musiikissa. Hän mainitsee esimerkkeinä muun muassa John Wettonin, Chris Squiren ja Peter Gabrielin. Musiikin tekniikkaan tulivat moniraitaäänitys ja kodin stereolaitteet. Lisäksi yhtyeiden lavatekniikan kehitys oli nopeaa.


title: Progressiivinen rock

text: 1960-luvun jälkipuoliskolla psykedeelisen rockin edustajien kokeellisimmat levyt raivasivat tietä progressiiviselle rockille. Myös useiden tyylin keskeisten muusikoiden varsinainen ura alkoi psykedeelisissä kokoonpanoissa.


title: Progressiivinen rock

text: 1960-luvun puolivälistä alkaen voidaan löytää monia esimerkkejä rockin muuttumisesta ”taiteellisempaan” suuntaan. Popyhtyeet alkoivat pyrkiä pois parin hitin ympärille vaihtelevan tasoisesta materiaalista kootuista albumeista tai hittikokoelmista, joille oli koottu yhtyeen julkaisemia singlejä. Albumeista pyrittiin tekemään tasapainoisia ja tunnelmaltaan yhtenäisiä kokonaisuuksia, joihin yksittäiset laulut sijoittuisivat luontevasti. Tällaisia levyjä olivat esimerkiksi 1966 ilmestyneet The Beach Boysin "Pet Sounds" ja The Rolling Stonesin "Aftermath". Näillä levyillä myös käytettiin popmusiikissa epätavallisia soittimia.


title: Progressiivinen rock

text: Frank Zappan tuotannossa oli kuultu rohkeasti kokeellisia sävellyksiä jo vuonna 1966 ilmestyneestä esikoislevystä "Freak Out!" alkaen. The Beatlesin albumeista vuonna 1967 ilmestynyt "Sgt. Pepper’s Lonely Hearts Club Band" on usein nähty levynä, joka lopullisesti avasi portit kokeelliselle populaarimusiikille. Vuonna 1968 levytetty Jimi Hendrixin 13 minuuttia pitkä kappale ”1983” voitaisiin jo tyylinsä puolesta laskea progressiivisen rockin lajiin. Myös The Moody Bluesin tuotannosta voidaan löytää selvästi progressiivisia piirteitä. Yhtye oli ensimmäisiä, jotka yhdistivät musiikkiinsa klassisen orkesterin albumilla "Days of Future Passed" (1967). Procol Harum otti musiikkiinsa selviä klassisia vaikutteita. Albumit olivat taiteellisia kokonaisuuksia, vaikka ne eivät olleet teemallisia kokonaisuuksia kuten The Moody Bluesilla.


title: Progressiivinen rock

text: Ensimmäisenä lp-levynä, joka kokonaisuudessaan edustaa progressiivista rockia, on pidetty ainakin King Crimsonin ensialbumia "In the Court of the Crimson King" vuodelta 1969. King Crimsonin jälkeen saman aikakauden progressiivisia rockyhtyeitä olivat esimerkiksi Emerson, Lake & Palmer, Gentle Giant, Yes, Jethro Tull, Genesis ja Van Der Graaf Generator. Näiden brittiläisten yhtyeiden lisäksi merkittäviä olivat muiden muassa hollantilainen Focus, yhdysvaltalainen Kansas sekä ranskalainen Magma. Myös eräät länsisaksalaiset progressiivisen rockin yhtyeet saivat kansainvälistä mainetta ja tunnustusta (niin sanottu krautrock-suuntaus). Näitä olivat muun muassa Amon Düül II ja Can. Lisäksi Italiaan muodostui oma progressiivisen rockin aaltonsa, joka kattoi lukuisia yhtyeitä 1970-luvulla, kansainvälisesti tunnetuimpana edustajanaan Premiata Forneria Marconi.


title: Progressiivinen rock

text: Vaikka progressiivinen rock nähdään nykyisin melko epäkaupallisena musiikillisena erityisalueena, jolla on oma pieni kuuntelijakuntansa, nousivat edellä lueteltujen yhtyeiden levyt usein albumilistojen kärkipäähän. Varsinkin Pink Floyd ja Genesis nousivat lopulta rockhistorian suosituimpien yhtyeiden joukkoon.


title: Progressiivinen rock

text: Myös Suomessa vaikutti 1970-luvulla monipuolinen progressiivisen rockin suuntaus. Ensimmäiset ja tunnetuimmat kotimaiset progeyhtyeet olivat Love Recordsille vuonna 1969 ensilevynsä levyttäneet helsinkiläiset Wigwam ja Tasavallan Presidentti. Ne herättivät jonkin verran huomiota Suomen ulkopuolellakin. Muita tunnettuja suomalaisen progressiivisen rockmusiikin edustajia olivat muun muassa vuonna 1972 ensilevynsä levyttäneet helsinkiläinen Kalevala, lahtelainen Haikara ja porilainen Elonkorjuu. Tamperelainen Tabula Rasa ja pietarsaarelainen Fantasia julkaisivat ensilevynsä 1975 ja turkulainen Kaamos vuonna 1977. Myös esimerkiksi Hectorin vuoden 1973 "Herra Mirandos"- albumilla on progressiivisia elementtejä.


title: Progressiivinen rock

text: Progressiiviselle rockille tyypillisiä ovat pitkät, rakenteeltaan monimutkaiset kappaleet. Koko vinyylilevyn puoliskon täyttävät, yli 20 minuuttia kestävät kappaleet, eivät 1970-luvun alkupuolella olleet lainkaan harvinaisia. Progeyhtyeiden keskuudessa yleisiä ovat olleet myös niin sanotut konseptialbumit, joissa yksittäiset kappaleet muodostavat harkitun kokonaisuuden, useimmiten tarinan. Tarina saattoi olla kokoonpanon luoma tai pohjautua aiempaan teokseen.


title: Progressiivinen rock

text: Tunnettuja yhtyeiden itsensä kokonaan kehittämiä konsepti-albumeita ovat esimerkiksi Jethro Tullin "Aqualung" (1971) sekä Pink Floydin "Animals" (1977) sekä Wigwamin albumi "Being" (1974).


title: Progressiivinen rock

text: Tunnettuja kirjallisuuteen pohjautuvia progressiivisia konseptialbumeja ovat muun muassa Aphrodite’s Childin "666" (1972), Camel-yhtyeen "The Snow Goose" (1975), Yesin "Tales From Topographic Oceans" (1974) ja Bo Hanssonin "Sagan om Ringen" (1970).


title: Progressiivinen rock

text: Mallia sävellyksille haettiin usein klassisen musiikin puolelta. Monimutkaisuus ei ole kuitenkaan edellytys progesävellykselle, vaan musiikin ”edistyksellisyys” voi perustua muihinkin seikkoihin. Sanoitusten tematiikka haetaan usein esimerkiksi mytologiasta, filosofiasta tai yhteiskunnallisista aiheista.


title: Progressiivinen rock

text: Progressiivisen rockin kokeellisuus ilmenee usein myös rockille epätavallisten soittimien käyttönä. Huilu oli varsin tavanomainen soitin progessa. 1970-luvun alussa vasta myyntiin tulleita syntetisaattoreita käytettiin ensimmäisten joukossa juuri progeyhtyeissä.


title: Progressiivinen rock

text: Musiikillisena ilmiönä progressiiviselle rockille läheistä sukua olivat monet 1970-luvun fuusiojazz-yhtyeet sekä käsitteenä hieman epämääräisen ”new age” -musiikin syntyyn vaikuttaneet artistit, kuten Vangelis ja Mike Oldfield. Myös heavy metalissa esiintyi toisinaan progressiivisen rockin piirteitä (ja päinvastoin), mistä kanadalainen Rush ja brittiläinen Uriah Heep ovat esimerkkejä. Disko ja punk sen sijaan kuuluivat progressiivista rockia seuranneeseen musiikin yksinkertaistumiseen, joka oli progressiiviselle rockille vastakkainen suuntaus. 1970-luvun lopulla progressiivisesta rockista olikin tullut jo varsin epäsuosittua. Musiikkityyliä alettiin moittia tekotaiteelliseksi, mahtipontiseksi ja itsekeskeiseksi.


title: Progressiivinen rock

text: 1990-luvulta lähtien ”progen” arvostus on taas noussut. Nykyään progressiivisen rockin kaupallisesti menestyneimmät albumit luetaan useinkin koko populaarimusiikin historian keskeisimpien levyjen joukkoon. 1990-luvulla progressiivinen rock sai uutta suosiota Suomessakin muun muassa Kingston Wall -yhtyeen myötä. Uuteen virtaukseen kuuluvat myös Liekki, Uzva ja Ultramariini.


title: Progressiivinen rock

text: Bill Bruford toteaa teoksessaan "Autobiography" kiinnostuksesta progressiiviseen rockiin:


title: Progressiivinen rock

text: 2000-luvulla progressiivista rockia ovat Suomessa edustaneet muun muassa Von Hertzen Brothers, Jeavestone ja Nurkostam. Yhdysvaltalainen Dream Theater on 1990-luvulta lähtien ollut merkittävä metallimusiikin ja progressiivisen rockin yhdistäjä. Progressiivinen metalli on nykyisin oma lajityyppinsä metallimusiikissa.


title: Treema

text: Treema on diakriittinen merkki eli tarke, kaksi kirjaimen yläpuolelle merkittyä pistettä. Useimmiten treemaa käytetään vokaalin päällä. Treeman merkitys riippuu kielestä. Sillä voidaan merkitä "diereesi" (hiatus), umlaut tai sillä voi olla muukin merkitys. Suomen kielessä treemaa käytetään Ä- ja Ö-kirjaimissa.


title: Treema

text: Kun treeman alla oleva kirjain on pieni "i" tai "j", treema korvaa näiden kirjainten päällä muutoin esiintyvän pisteen.


title: Treema

text: Treemaa käytetään useissa eri merkityksissä. Historiallisesti diereesi ja umlaut ovat aivan eri alkuperää. Diereesi on näistä selvästi vanhempi. Kun ne kuitenkin ovat aivan saman näköisiä, nykyaikaisessa tietotekniikassa niitä pidetään yleensä samana merkkinä, ja niinpä esimerkiksi Unicode-merkki U+00E4 tarkoittaa sekä umlautilla että diereesillä varustettua A-kirjainta (eli Ä).


title: Treema

text: Joissakin kielissä kuten suomessa ja ruotsissa Ä ja Ö on lisätty aakkosten loppuun ja käsitetään eri kirjaimiksi. Sen sijaan muun muassa saksassa umlautilla varustetut kirjaimet Ä, Ö ja Ü käsitetään aakkosjärjestyksen kannalta samanarvoisiksi kuin A, O ja U.


title: Treema

text: Nimitys "treema" () on vanhastaan käytössä varsinkin ranskan kieliopissa sekä klassisten kielten tutkimuksessa. Se johtuu kreikan kielen sanasta τρῆμα ("trema"), joka merkitsee "reikää" tai "pistettä" sekä myös "silmää" esimerkiksi arpakuutiossa. Täten se viittaa vain merkin muotoon, ei sen merkitykseen. Tavallisimmin nimitystä kuitenkin käytetään tapauksissa, jolloin se toimii diereesimerkkinä.


title: Treema

text: Nimitys "diereesi" () johtuu kreikan sanasta διαίρεσις ("diaíresis"), joka merkitsee "jakoa", "erotusta" tai "eroa".


title: Treema

text: Nimitys "umlaut" on saksalainen kielitieteellinen nimi sille ilmiölle, että saksan kielessä takavokaali usein korvautuu sanan monikkoa muodostettaessa vastaavalla etuvokaalilla. Kun nämä etuvokaalit merkitään kirjoituksessa kahdella pisteellä vokaalimerkin päällä, on sama termi tullut tarkoittamaan myös tätä tarkemerkkiä.


title: Treema

text: Kahta pistettä, joita sanottiin treemaksi, käytettiin hellenistisellä kaudella kehitetyssä polytonisessa ortografiassa vain iootan ja ypsilonin päällä. Treemalla merkittiin diereesi eli se, ettei kirjain näissä tapauksissa kuulunut samaan tavuun edeltävän vokaalin kanssa, eli muodostanut diftongia, vaan muodosti yksin oman tavunsa, kuten esimerkiksi sanoissa ja . Treemaa käytettiin myös sanan alussa, esimerkiksi sanoissa , ja , näiden erottamiseksi edellisen sanan loppuvokaalista. Tätä pidettiin tarpeellisena, koska siihen aikaan kirjoitus oli vielä "scriptio continua" -tyyppistä, toisin sanoen sanoja ei erotettu toisistaan jättämällä niiden väliin tyhjä väli.


title: Treema

text: Diereesi on omaksuttu kreikan kielestä moniin latinalaisilla aakkosilla kirjoitettaviin länsi- ja eurooppalaisiin kieliin. Sitä käytetään oksitaanissa, katalaanisa, ranskassa, hollannissa ja kymrissä sekä jonkin verran englannissakin.


title: Treema

text: Kreikassa painollinen vokaali ei assimiloidu edeltävän vokaalin kanssa vaan muodostaa oman tavunsa. Sellaiset vokaalit merkittiin aksenttimerkeillä kuten akuutilla, mikä käytäntö on myös omaksuttu muun muassa espanjaan ja portugaliin. Esimerkiksi portugalin sana "saia" (, "pusero") eroaa verbimuodosta "saía" (, "lähdin") siinä, että edellisessä edellisessä esiintyy diftongi , jälkimmäisessä sen sijaan hiatus (diereesi) eli kaksi eri tavuihin kuuluvaa vokaalia.


title: Treema

text:
Nykykreikassa käytetyssä monotonisessa ortografiassa treema on akuutin ohella ainoa tarke.
Sitä käytetään ilmaisemaan, että diftongin vokaalit lausutaan erillisinä. Tämä on tarpeen siksi, että nykykreikassa useat diftongit lausutaan yhtenä vokaaliäänteenä (itasismi). Esimerkiksi sana παϊδάκια ("païdákia", "lampaankyljykset") lausutaan , kun taas sana παιδάκια ("paidákia", "pikkulapset") lausutaan . Kuten muinaiskreikassa, treema esiintyy vain iootan ja ypsilonin kanssa. Treema voi joko olla ainoa vokaaliin liittyvä tarke, esimerkiksi sanassa ακαδημαϊκός ("akadimaïkós", "akateeminen"), tai se voi esiintyä yhdessä akuutin kanssa kuten sanassa πρωτεΐνη ("proteḯni", "proteiini").


title: Treema

text: Katalaanissa kirjainyhdistelmät "ai", "ei", "oi", "au", "eu" ja "iu" luetaan yleensä diftongeina. Toisinaan samat vokaalit voivat kuitenkin esiintyä peräkkäin myös eri tavuihin kuuluvina eli niiden välissä on hiatus. Tällöin jälkimmäisen vokaalin päälle merkitään treema eli diereesi, joka osoittaa, että esimerkiksi sanat "raïm" ("viinirypäle") ja "diürn" ("päivän kestävä") on luettava ja (eikä * ja *). Oksitaanissa diereesiä käytetään kutakuinkin samoin kuin katalaanissakin: "ai, ei, oi, au, eu" ja "ou" ovat yhteen tavuun kuuluvia diftongeja, kun taas "aï, eï, oï, aü, eü" ja "oü" jakautuvat kahteen tavuun.


title: Treema

text: Kymrissä diereesiä käytetään etupäässä painollisen vokaalin päällä, ja se on useimmiten ensimmäinen kahdesta peräkkäisestä vokaalista. Tyypillinen esimerkki on sana "copïo" (, "kopioida", "jäljentää"), jossa vokaalit kuuluvat eri tavuihin, toisin kuin sanassa "mopio" (, "pyyhkiä"). Se esiintyy toisinaan myös kolmesta peräkkäisestä vokaalista ensimmäisen päällä, jonka se tällöin erottaa kahden jälkimmäisen muodostamasta diftongista, esimerkiksi sanassa crëwud, joka lausutaan (w käsitetään kymrissä vokaaliksi).


title: Treema

text: Hollannissa treema on välttämätön sellaisissa sanoissa kuin esimerkiksi "coëfficiënt", koska digrafit "oe" ja "ie" sellaisinaan luetaan yleensä yksinkertaisina vokaaleina (edellinen , jälkimmäinen . Yhdyssanoissa treeman sijasta käytetään nykyisin kuitenkin mieluummin yhdysmerkkiä, ja niinpä kirjoitetaan esimerkiksi "zee-eend" ("merisorsa") eikä enää "zeeëend".


title: Treema

text: Saksassa diereesi esiintyy muutamissa erisnimissä kuten Ferdinand Piëch ja Bernhard Hoëcker.


title: Treema

text: Treeman käyttö laajeni muutamissa kielissä niin, että sitä alettiin käyttää yleensäkin sen osoittamiseen, että vokaali on lausuttava erikseen. Tämä koski myös vokaaleja, jotka muutoin muodostaisivat digrafeja konsonanttien kanssa tai joita ei muussa tapauksissa äännettäisi lainkaan.


title: Treema

text: Espanjan, katalaanin, ranskan, galician ja oksitaanin kielissä kirjainyhdistelmät "gu" ja "qu" lausutaan "e":n ja "i":n edellä vain yhtenä konsonanttina, ja , ja samoin on "qu":n laita ranskassa muidenkin vokaalien edellä. Poikkeustapauksissa, jolloin "u" kuitenkin lausutaan, sen tai (ranskassa) sitä seuraavan vokaalin yläpuolelle merkitään treema. Ennen kuin portugalin oikeinkirjoitusta vuonna 1990 uudistettiin, treemaa käytettiin varsinkin Brasiliassa samaan tapaan sen tapaisissa sanoissa kuten "sangüíneo" ( ("sangviininen"), mutta vuoden 1990 uudistuksessa se poistettiin portugalin kielestä kokonaan.


title: Treema

text: Esimerkkejä:Käytäntö on omaksuttu myös gandan kieleen, jossa "ny" on yhden äänteen merkki (, sama kuin espanjan Ñ), mutta yhdistelmä "nÿ" luetaan . Tämä erottaa toisistaan sanat "anya" ja "anÿa" (.


title: Treema

text: Ranskassa eräät diftongit, jotka vanhastaan on kirjoitettu kahdella vokaalikirjaimella ja aikoinaan äännettiinkin niin, äännetään nykyisin yksinkertaisina vokaaleina. Esimerkiksi digrafi "ai" äännetään nykyisin . Ranskassa kuitenkin on myös sanoja, joissa vokaaliäänteet "a" ja "i" esiintyvät välittömästi peräkkäin mutta kuuluvat eri tavuihin. Sellaisia ovat esimerkiksi sanat "maïs" , "maissi") ja "naïf" (, "naiivi"). Tällaisissa tapauksissa jälkimmäisen vokaalin päälle merkitään treema osoittamaan, ettei kirjainyhdistelmää "aï" ole luettava digrafin "ai" tavoin. Samaan tapaan treema esiintyy myös "e":n päällä esimerkiksi sanassa "Noël" (, "joulu"), jotta yhdistelmä "oe" mahdollisimman selvästi erottuisi ligatuurista œ, joka äännetään tai . Joskus treema esiintyy myös "u":n tai "y":n päällä, esimerkiksi raamatullisessa miehen nimessä "Ésaü" (, Eesau) sekä Pariisin esikaupungin nimessä L'Haÿ-les-Roses .


title: Treema

text: Treemaa käytetään myös ääntymättömän "e":n päällä yhtymän "gu" jäljessä osoittamaan, että tämä äännetään eikä pelkkänä :nä kuten muutoin yhtymissä "gue" ja "gui". Esimerkiksi adjektiivi "aigu" (, "terävä") on feminiinimuodossaan "aiguë" (; tämä sana siis lausutaan samoin sekä maskuliini- että feminiinimuodossaan.) Vastaavasti sana "ciguë" , "myrkkykatko") lausutaan . Vuodesta 1990 lähtien on ollut vireillä oikeinkirjoitusuudistus, jossa treema tällaisissa tapauksissa aiotaan siirtää "u":n päälle ("aigüe, cigüe"), mutta vanha kirjoitusasu on yhä yleisesti käytössä. Uudistus ei kutenkaan vaikuttaisi esimerkiksi sanaan "canoë" , "kanootti"), koska siinä "e" lausutaan.


title: Treema

text: Muutamissa nimissä treema osoittaa, missä kohdissa hiatus kahden vokaalin välillä on aikoinaan ollut, joskaan nykyisin jälkimmäistä vokaalia ei enää äännetä. Sellaisia nimiä ovat esimerkiksi Saint-Saëns ja de Staël .


title: Treema

text: Treema eli diereesi on graviksen ohella ainoa tarke, joka englannissa esiintyy toisinaan omakielisissäkin sanoissa; lainoissa esiintyvät joksus myös akuutti, sedilji ja tilde. Sekä treemaa että gravista pidetään nykyisin usein kuitenkin vanhahtavina, ja ne ovat jäämässä pois käytöstä.


title: Treema

text: Treema esiintyy englannissa joissakin etu- ja sukunimissä sen merkkinä, että kaksi peräkkäistä vokaalia on äännettävä toisistaan erillisinä, ei diftongina, ja että molemmat äännetään. Sellaisia ovat esimerkiksi nimet "Chloë" ja "Zoë", joissa "e" ilman treemaa voitaisiin jättää kokonaan ääntämättä. Myös sukunimessä "Brontë" () treema osoittaa, että loppu-"e" on äännettävä. Jotkut sanat saatetaan vaihtoehtoisesti kirjoittaa joko treemalla tai ilman sitä, esimerkiksi "naïve" (naiivi") sekä nimet "Boötes" tai "Bootes" sekä "Noël" ja "Noel". Sanoissa, joissa "oo" lausutaan kahtena erillisenä vokaalina, treemaa saatetaan myös käyttää jälkimmäisen "o":n päällä, esimerkiksi sanassa "coöperate" ("toimia yhdessä", "myötävaikuttaa"), jossa muun muassa "The New Yorker" sitä yhä käyttää.


title: Treema

text: Kirjainta "Ÿ" käytetään englanninkielisessä tekstissä joskus kreikan ypsilonin vastineena kreikkalaisissa nimissä, kun se muodosta hiatuksen a:n (alfan) kanssa. Esimerkiksi Herodotoksen mainitsema persialainen nimi Artayktes ( kirjoitetaan englanniksi usein "Artaÿctes", ja Peloponnesoksen Taygetos-vuoren nimi () samaan tapaan "Mount Taÿgetus".


title: Treema

text: Umlaut on saksan kielelle tyypillinen ilmiö, jossa takavokaalit vaihtuvat sanojen tietyissä taivutusmuodoissa vastaaviksi etuvokaaleiksi. Se esiintyy eräissä verbimuodoissa ja johdoksissa sekä varsinkin substantiivien monikkomuodoissa. Tällöin vokaalit /a/, /o/ ja /u/ korvautuvat vokaaleilla /e/, /ø/ ja /y/, jotka saksassa nykyisin merkitään kirjaimilla "ä", "ö" ja "ü". Näissä siis kirjaimiin "a", "o" ja "u" lisätään aivan diereesimerkin kaltainen tarke. Saksassa ja sen vaikutuksesta eräissä muissakin kielissä myös tästä tarkkeesta käytetään nimitystä "umlaut".


title: Treema

text: Saksan ääntämyksessä umlaut esiintyi jo muinaisyläsaksassa ja kehittyi edelleen keskiyläsaksalaisena aikana. Kirjoituksessa "ä"- ja "ö" -äänteiden merkkinä käytettiin alu perin yhdistelmiä "ae" ja "oe" jotka esiintyivät latinassakin. Myöhemmin tuli tavaksi kirjoittaa nämä kirjaimet yhteen: Æ ja Œ, joista edellinen on yhä käytössä tanskassa ja norjassa, tai "e" saatettiin kirjoittaa pienoiskoossa "a":n yläpuolelle. Vähitellen tämä "e" yksinkertaistui muodoltaan jonkinlaiseksi tilden tapaiseksi viivaksi (~) viivaksi, jollaista suomalaisessa kaunokirjoituksessa edelleen käytetään pisteiden sijasta, tai lopulta kahdeksi pisteeksi. Alkuperäinen kirjoitustapa on kuitenkin yhä säilynyt joissakin nimissä kuten Goethe, Goebbels ja Staedtler.


title: Treema

text: Kun goottilaisia kirjaintyyppejä käytettiin myöhäiskeskiaikaisissa saksalaisissa käsikirjoituksissa ja myöhemmin painettuinakin, kirjaimen yläpuolelle merkitty  oli yhä selvästi tunnistettavissa e-kirjaimeksi, mutta toisinaan se korvattiin käsikirjoituksissa jo keskiajan lopulla kahdella pisteellä.


title: Treema

text: Uuden ajan alussa Saksassa kehittyi kaunokirjoitustyylejä, joista Sütterlin on myöhäisin ja tunnetuin. Niissä -kirjaimen muodosti kaksi lähellä toisiaan olevaa pystysuoraa viivaa, ja toisen kirjaimen yläpuolelle tarkkeena merkitty  näytti kahdelta pieneltä viivalta. Tämän käsin kirjoitetussa tekstissä noudatetun käytännön mukaisesti tuli jo 1500-luvun lopulla painetussakin tekstissä tavaksi merkitä umlaut kahdella pisteellä sen vokaalin yläpuolella, jota se koskee.


title: Treema

text: Nykyisin käsin kirjoitetuissa teksteissä umlautin merkki vaihtelee muodoltaan ja saattaa muistuttaa esimerkiksi tildeä, lainausmerkkiä, viivamerkkiä tai pienoiskokoista u-kirjainta. Epätavallisia muotoiluja käytetään joskus myös graafisessa muotoilussa merkin mahduttamiseksi suppeaan tilaan tai muista tyylillisistä syistä. Merkki saatetaan kääntää pystysuoraan asentoon tai sijoittaa kirjaimen sisään.


title: Treema

text: Mikäli umlaut-kirjaimet eivät ole käytettävissä, saksankielisessä tekstissä on nykyisinkin tavallista korvata umlaut-merkki vokaalin jälkeen merkityllä "e"-kirjaimella. Täten esimerkiksi "Schröder" kirjoitetaan "Schroeder". Koska "ö" lausutaan aivan toisin kuin "o", umlaut-merkin jättäminen yksinkertaisesti kokonaan pois ei ole hyväksyttävää. Joskus vain umlaut erottaa toisistaan eri sanoja kuten "schon" ("jo") ja "schön" ("kaunis") tai taivutusmuotoja kuten "Mutter" ("äiti") ja "Mütter" ("äidit").


title: Treema

text: Toisin kuin esimerkiksi suomessa ja ruotsissa, umlautilla varustettuja kirjaimia ei saksassa kuitenkaan katsota aakkosjärjestyksen kannalta eri kirjaimiksi. Aakkostettaessa saksalaisia sanoja, jotka vain umlaut erottaa toisistaan, umlautilla varustettu sijoitetaan yleensä jälkimmäiseksi seuraavaan tapaan:


title: Treema

text: Toisinaan varsinkin nimiä aakkostettaessa noudatetaan kuitenkin tapaa, jonka mukaan "ä", "ö" ja "ü" katsotaan samanarvoiseksi yhdistelmien "ae", "ie" ja "oe" kanssa:


title: Treema

text: Itävallassa puhelinluetteloissa "ö" tulee yhdistelmän "oz" jälkeen:


title: Treema

text: Sveitsissä umlaut-kirjaimet Ä, Ö ja Ü suuraakkosina esiintyessään korvataan yhä toisinaan digrafeilla "Ae", "Oe" ja "Ue". Tapa on tullut käyttöön, koska sveitsiläisissä kirjoituskoneissa ranskalaiset aksenttimerkit kirjoitetaan samalla näppäimellä kuin umlaut, jolloin vain sen lisäksi on käytettävä vaihtonäppäintä. Suuraakkosina käytetyt umlaut-kirjaimet voidaan kuitenkin saada aikaan painamalla ensin lainausmerkin näppäintä ("), sen jälkeen palautusnäppäintä ja näppäilemällä sen jälkeen se kirjain, jonka päälle umlaut-merkki halutaan.


title: Treema

text: Saksasta kirjaimet Ä, Ö ja Ü tai ainakin osa niistä ovat lainautuneet useihin muihinkin kieliin, muun muassa azeriin, karjalaan, ruotsiin, saamelaiskieliin, slovakiaan, suomeen, turkkiin, unkariin ja viroon. Näistä virossa esiintyvät kaikki kolme: Ä, Ö ja Ü, suomessa ja ruotsissa sen sijaan vain Ä ja Ö, unkarissa vain Ü ja Ö, slovakiassa sekä inarin- ja koltansaamessa vain Ä. Koska unkarissa pitkät vokaalit merkitään akuutilla, kieleen on syntynyt myös tarke, joka näyttää kahdelta akuutilta ja joka merkitsee pitkää etuvokaalia vastaten siten merkitykseltään sekä akuuttia että umlautia. Täten ö merkitsee lyhyttä ja ő pitkää vokaalia.


title: Treema

text: Kielissä, joissa näitä tarkkeellisia kirjaimia käytetään, ne tarkoittavat samantapaisia äänteitä kuin saksassakin. skandinaavisissa kielissä lisäksi esiintyy monien sanojen monikkomuodoissa täysin saksan umlaut-ilmiön kaltainen äänteenmukaus, "omljud". Suomessa tämänkaltaista vartalon vokaalin vaihtelua ei ole, mutta samassa taivutuspäätteessä esiintyy vokaalisoinnun sääntöjen mukaisesti joko "a" tai "ä" tai vastaavasti "o" tai "ö".


title: Treema

text: Virossa ja saamelaiskielissä "ä" ja "ö" merkitsevät samoja äänteitä kuin suomessakin ( and . Ruotsissa "ä" voi olla myös pitkän "e"-äänteen merkki. Slovakiassa se äännetään nykyisin tavallisesti , joskus yhä vanhahtavasti ; sen päällä olevasta merkistä käytetään nimitystä "dve bodky" ("kaksi pistettä") ja "ä"-kirjaimsesta sen mukaisesti nimitystä "a s dvomi bodkami" ("kaksipisteinen a").


title: Treema

text: Kuten saksassa, myös unkarissa "ü" ja "ö" korvataan toisinaan, varsinkin sähkösanomissa ja telexissä yhdistelmillä "ue" ja "oe". Samoilla yhdistelmillä voidaan korvata myös niitä muistuttavat "ő" ja "ű" -kirjaimet.


title: Treema

text: Luxemburgin kielessä ("Lëtzebuergesch") treemalla varustetut kirjaimet "ä" ja "ë" tarkoittavat painollista švaan kaltaista vokaalia. Koska merkki näin ollen osoittaa myös painon, sitä ei voida käyttää "u":n pällä, vaan "ü":n sijasta kielessä käytetään yhdistelmää "ue".


title: Treema

text: Kun turkin kielessä vuonna 1928 siirryttiin arabialaisista kirjaimista latinalaisiin, käyttöön otettiin myös monia eri kielissä esiintyneitä tarkkeellisia kirjaimia, niiden joukossa "ü" ja "ö". Turkissa nämä lausutaan samoin kuin saksassakin.