title: AC Oulu

text: Rauno Ojanen jatkoi AC Oulun päävalmentajana kaudella 2014. Seuran 42 vuotta täyttänyt urheilutoimenjohtaja Mika Nurmela päätti myös jatkaa pelaajauraansa vielä yhden kauden. Joukkueen runko koostui oululaispelaajista ja uusina vahvistuksina joukkueeseen liittyivät Dominic Oppong, Morten Peipinen ja Titi Essomba. Joukkuetta rakennettiin talouden ehdoilla, eikä sille annettu ennakkoarvioissa mahdollisuuksia nousta nousutaisteluun. Kausi alkoikin nihkeästi, ja 12 ottelua toi vain 13 pistettä. ACO:n hävittyä vierasottelunsa kesäkuun lopulla HIFK:lle 0–4, joukkue asetti seuraavalla pelimatkalla tavoitteensa uusiksi ja peli vapautui. AC Oulu pelasi sen jälkeen kauden loput 14 ottelua ilman tappiota ja nousi vain kolmen pisteen päähän sarjan voittaneesta HIFK:sta. Kauden aikana AC Oulun paidassa nähtiin isä ja poika, kun Mika Nurmelan poika Anselmi Nurmela nousi myös ACO:n kokoonpanoon. Nurmela päätti pitkän pelaajauransa kauden jälkeen, ja jäähyväisotteluksi kotiyleisön edessä jäi 28. syyskuuta pelattu ottelu AC Oulu–Ilves. Kauden paras maalintekijä oli Dritan Stafsula, ja ACO:n sarjasijoitus oli lopulta neljäs. AC Oulu Oy onnistui kasvattamaan liikevaihtoaan tilikaudella 2014 ja osakeyhtiö teki historiansa aikana ensimmäistä kertaa positiivisen tuloksen. Seura myös uudisti organisaatiotaan kauden aikana. Uudeksi seurajohtajaksi nimitettiin Juho Meriläinen ja urheilutoimenjohtajan paikalle manageriksi Timo Kalermo.


title: AC Oulu

text: Jo kaksi kautta joukkueen päävalmentajana toiminut Rauno Ojanen jatkoi valmennusvastuussa kolmen vuoden jatkosopimuksella kaudesta 2015 alkaen. Edellisellä kaudella joukkueen rakentaminen venyi myöhään kevääseen ja nyt joukkue pyrittiin kokoamaan aikaisemmin. Seura lähti kauteen 2015 edelliskauden tapaan noin 400 000 euron budjetilla. Joukkueeseen saapuivat mm. liigassa pelanneet Antti Peura, Antti Uimaniemi, Lassi Nurmos ja Alessandro Marzuoli. Ennen Ykkösen alkua pelatut Suomen Cupin ottelut sujuivat hyvin, kun joukkue eteni puolivälieriin. Edelliskauden tappioton putki ja Suomen Cupin ottelut nostivatkin AC Oulun jopa yhdeksi sarjan voittajasuosikiksi. Kausi alkoi kuitenkin edelliskauden tapaan heikosti, kun ACO voitti kuudesta ensimmäisestä ottelusta vain yhden. Joukkue heräsi kuitenkin taistelemaan sarja voitosta ja liigakarsintaan oikeuttavasta kakkossijasta. ACO pelasi taas pitkän 11 ottelun tappiottoman ottelun putken, mutta kun ratkaisevat voitot loppukaudesta jäivät puuttumaan, AC Oulu jäi jälleen sarjan keskikastiin viidenneksi viiden pisteen päähän kakkossijasta. Joukkueen paras maalintekijä oli Kemo Darboe, ja kauden päätteeksi seurassa kautta aikojen eniten otteluita pelannut Janne Hietanen sekä eniten maaleja tehnyt Dritan Stafsula päättivät pelaajauransa ylemmillä sarjatasoilla. Seura ylsi lähelle taloudellista nollatulosta, ja se julkisti syksyn aikana suunnitelmat junioritoiminnan aloittamisesta.


title: AC Oulu

text: Edustusjoukkueen rinnalle perustettu AC Oulun A-junioreiden joukkue aloitti viralliset ottelut A-poikien SM-karsintasarjassa tammikuussa 2016. Karsintasarjan jälkeen A-juniorit pelasivat kauden 2016 A-poikien Ykkösessä. Edustusjoukkue sai kaudelle 2016 merkittävän vahvistuksen, kun 61 A-maaottelua pelannut Markus Heikkinen palasi Ouluun. Muita uusia pelaajia olivat brasilialaiskolmikko Jair Silva, Gabriel Braga ja Gilberto de Souza sekä liigassakin pelanneet David Ramadingaye ja Aristote Mboma. Joukkue vaihtui edelliskaudesta paljon, ja se sijoitettiin ennakkoarvioissa edelliskausien sijoitusten tapaan sarjan keskikastiin. Joukkue haki vielä lopullista muotoaan kauden ensimmäisissä peleissä, mutta keskikesän pisteputki nosti ACO:n taistelemaan sarjan voitosta JJK:n ja TPS:n kanssa. AC Oulu johti sarjaa 20. kierroksen jälkeen, ja joukkue oli kiinni liiganousussa vielä kaksi kierrosta ennen sarjan päätöstä. Tappiot kauden ennätysyleisön (2 821) edessä TPS:lle ja kauden päätöspelissä Jyväskylässä JJK:lle jättivät ACO:n kuitenkin edellisen kauden tapaan sarjassa neljänneksi. Kauden paras maalintekijä oli Aristote Mboma, joka voitti Ykkösen maalipörssin 18 maalilla. Seuralle kausi oli positiivinen, sillä se onnistui kasvattamaan sekä liikevaihtoa että yleisömäärää. AC Oulu Oy:n taloudellinen tulos oli kolmatta kautta lähellä nollatulosta.


title: AC Oulu

text: AC Oulun ensimmäiset peliasut olivat väritykseltään kokosiniset ja ensimmäinen logo viittasi perustajaseurojen väreihin. Näillä tunnuksilla AC Oulu pelasi vuoteen 2006 asti. Peliasun värit ja logo uudistettiin ensimmäiselle liigakaudelle 2007, jolloin pelipaitojen väri vaihdettiin laivastonsiniseksi, shortsien väri valkoiseksi ja käyttöön otettiin uusi laivastonsininen vaakunakilpitaustainen logo.


title: AC Oulu

text: AC Oulu pelaa kotiottelunsa Oulun Koskikeskuksessa Raatinsaarella sijaitsevalla Raatin stadionilla, joka avattiin vuonna 1953. Vanha stadion purettiin vuonna 2009 ja uusi stadion valmistui osana Raatin liikuntakeskuksen perusparannusta vuonna 2011. AC Oulu on pelannut stadionilla kaudesta 2011 alkaen.


title: AC Oulu

text: Raatin stadionin pääkatsomossa on 2 280 kuppi-istuinpaikkaa sekä modernit VIP-tilat aitioineen. Nykyinen pääkatsomo valmistui vuonna 2011 ja se sisältää lämmitetyt yleisö- ja sosiaalitilat sekä oleskelutiloina toimivat käytävätilat. Pääkatsomossa on myös Oulun kaupungin liikuntaviraston tiloja.


title: AC Oulu

text: Aurinkokatsomossa on 2 112 kuppi-istuinpaikkaa. Nykyinen aurinkokatsomo valmistui vuonna 2011 ja kuppi-istuimet asennettiin vuonna 2014. Aurinkokatsomolla on omat sisäänkäynnit ja sosiaalitilat. Kentän päädyissä on optio siirrettäville katsomoille. Raatin kenttäalustana on lämmitettävä kansainväliset mitat (105 x 68 metriä) täyttävä luonnonnurmi. Nurmi on Suomen pohjoisin lämmitettävä siirtonurmi.


title: AC Oulu

text: AC Oulu pelasi kaudet 2003–2010 kotiottelunsa Castrenin kentällä. Talvikaudella kotikenttänä toimii vuonna 2007 valmistunut Heinäpään jalkapallohalli, jonka kapasiteetti on 630 katsojaa.


title: AC Oulu

text: AC Oulun kannattajaryhmä sai alkunsa vuonna 2006, kun joukko oululaisia jalkapalloihmisiä kokoontui miettimään miten AC Oulun otteluiden tunnelmaa voisi parantaa. Ensimmäisten kausien aikana kentän laidalla vaikuttanut AC Oulu Fanatiks oli hajoamassa ympäri Suomea. Saman vuoden keväällä myös laajemman joukon kiinnostus kannattajatoimintaa kohtaan alkoi nousta ja ensimmäisen kerran Sinitähdet-ryhmä kokoontui isommalla joukolla kesäkuussa 2006 AC Oulun vierasotteluun Rovaniemellä. Alkuun toiminta oli vapaamuotoista, mutta myöhemmin taustat on organisoitu yhdistysmuotoon. Alkuvuodesta 2007 myös pääkaupunkiseudulta alkoi löytyä AC Oulusta ja jalkapallosta kiinnostuneita ihmisiä, ja kesän ja syksyn aikana Sinitähdille muodostui Etelä-Suomen alajaosto Etelän Pellet. Vuodesta 2013 alkaen kannattajaryhmä on tunnettu AC Oulun kannattajat -nimellä ja sen toiminnassa on mukana yli neljäkymmentä henkeä ympäri Suomea.


title: AC Oulu

text: AC Oulun toiminnasta kaudet 2003–2008 vastasi "Oulun Edustusjalkapallo AC Oulu ry", jonka puheenjohtajana toimi Matti Heikkinen. AC Oulun managerina 2003–2006 toimi Miika Juntunen ja toiminnanjohtajana 2007–2008 Markus Kalmari. AC Oulu yhtiöitettiin ja toiminta siirrettiin kaudesta 2009 alkaen "AC Oulu Oy:lle".


title: AC Oulu

text: AC Oulun junioritoiminnasta vastaa syksyllä 2015 perustettu "AC Oulu juniorit ry", jonka puheenjohtajana toimii Lauri Kauppinen.


title: AC Oulu

text: Hallitus:


title: AC Oulu

text: Hallituksen puheenjohtajana toimi vuodet 2009–2010 Teijo Hildén, 2011 Sakari Huikuri ja 2012–2017 Arto Oja.


title: AC Oulu

text: Toimitusjohtaja:


title: AC Oulu

text: Toimitusjohtajana toimi vuodet 2009–2010 Harri Kynnös, 2011 Kimmo Piispanen ja 2012 Petteri Haapala. AC Oulu Oy:llä ei ollut päätoimista toimitusjohtajaa vuonna 2013. Seuran operatiivisesta johdosta vastasi vuodet 2014–2018 seurajohtajana toiminut Juho Meriläinen.


title: AC Oulu

text: Urheilutoimenjohtaja:


title: AC Oulu

text: Urheilutoimenjohtajana toimi vuodet 2009–2014 Mika Nurmela ja managerina 2014–2016 Timo Kalermo.


title: AC Oulu

text: "Tilanne 24. tammikuuta 2019."


title: AC Oulu

text: AC Oulua on edustanut sarjaotteluissa yhteensä 197 pelaajaa.


title: AC Oulu

text: Edustusjoukkue:


title: AC Oulu

text: A-juniorit:


title: AC Oulu

text:
AC Oulun kotiotteluiden yhteydessä on julkistettu pelaajia oululaisen jalkapallon Hall of Fameen.
VeikkausliigaYkkönenVeikkausliigaYkkönenEniten otteluita


title: AC Oulu

text: "Tilanne kauden 2018 jälkeen."


title: AC Oulu

text: Eniten maaleja


title: AC Oulu

text: "Tilanne kauden 2018 jälkeen."VeikkausliigaYkkönen Pääsarja


title: AC Oulu

text: Pääsarja


title: Aavikkotylli

text:
Aavikkotylli ("Charadrius leschenaultii") on pieni rantalintu, joka kuuluu tyllien sukuun. Se on nähty Suomessa ensimmäisen kerran 1964, 1970-luvulla kahdesti ja 1990-luvulla kahdesti. Vuosilta 2001 ja 2002 on jo kolme havaintoa. Lajin kuvaili ja nimesi René-Primevère Lesson 1826, ranskalaisen luonnontieteilijän Jean Baptiste Leschenault de la Tourin kunniaksi.
__notoc__
Aavikkotyllillä on pitkät jalat ja ohut nokka. Se muistuttaa suuresti ylänkötylliä mutta on hieman suurempi ja raskastekoisempi ja seisoma-asennossa vartalo on enemmän vaakatasossa. Lajin pituus on noin 13–24 cm, siipien kärkiväli 45–60 cm ja paino 55–120 grammaa.


title: Aavikkotylli

text: Pesii Keski-Aasiassa ja paikoin Turkissa, Jordaniassa ja ehkä muuallakin Lähi-idässä. Maailman populaation koko on 190 000–360 000 yksilöä. Lajin kanta on elinvoimainen. Pääosa kannasta muuttaa Australaasiaan ja Intian valtameren rannikoille. Pieni osa Turkmenian ja ilmeisesti myös Punaisen meren kannasta on paikkalintuja.


title: Aavikkotylli

text: Lisääntymisaikana laji on alavien aavikoiden ja puoliaavikoiden lintu. Muuttomatkoilla ja talvehtimisalueilla se viihtyy lähes pelkästään merenrannikoilla.


title: Aavikkotylli

text: Pesä on maassa, joko avoimesti tai lyhytkortisen ruohikon suojassa. Munia on 2-4, yleensä 3. Haudonta-aika on vähintään 24 päivää, molemmat emot hautovat. Poikaset kuoriutuvat samanaikaisesti ja ovat pesäpakoisia.


title: Aavikkotylli

text: Aavikkotylli syö enimmäkseen hyönteisiä ja etenkin kovakuoriaisia, myös äyriäisiä ja matoja.


title: Operaatio Kesä-95

text: Operaatio Kesä-95 (, ) oli kroaattien hyökkäys Dinaarisilla vuorilla Bosnia-hartsegovinan serbejä vastaan 25. - 30. heinäkuuta 1995 Kroatian sodan loppuvaiheessa.


title: Operaatio Kesä-95

text:
Operaatio tapahtui Dinaaristen vuorten eteläosissa Shatorin seuduilla, Bosnia-Hertsegovinan läntisen serbialueen eteläosissa.
Kroaatit hyökkäsivät Hertsegovinasta pohjoiseen tarkiituksenaan heikentää serbialueen puolustusta.
Kroatian joukot valtasivat operaatiossa 1300 neliökilometriä. Kninin takamaastossa Bosnian puolella olevat kaupungit vapautettiin;
Serbit tekivät kovaa vastarintaa vahvalla tukialueellaan
Bosanska Grahovossa, joka antautui 28. heinäkuuta ankarassa, kroaateille suuria tappioita aiheuttaneissa taistelussa.


title: Operaatio Kesä-95

text:
Serbikaupunki Glamoč kukistui 29. heinäkuuta, ja kroaatit olivat vallanneet myös Livnosta länteen olevia kyliä.
Operaatio "Kesä-95" teki Bosnian puolelle kiilaa Bosnian serbialueiden ja Kninin Krajinan välille. Eräs serbien huoltotie katkesi, ja kroatian serbialueen Krajinan pääkaupunki Knin joutui saarroksiin kolmelta suunnalta. Kroaattien pioneerit rakensivat teitä Dinaarisille vuorille tulevien hyökkäyksien huoltoa varten. Kesä-95 hyökkäys raivasi osaltaan tietä suurelle Operaatio Myrskylle, joka luhisti Krajinan serbialueen.


title: 130 TK

text: 130 TK (myös 130 53 TK, "130 millimetrin 53 kaliiperin tornikanuuna") on suomalainen Tampellan valmistama raskas tornikanuuna, jonka kaliiperi on 130 millimetriä. Ensisijaisesti liikkuvien merimaalien torjuntaan suunnitellun 130 TK:n koeammuntoja tehtiin vuosina 1980–1983, minkä jälkeen ase otettiin palveluskäyttöön vuotta myöhemmin. Rannikkotykistön 1990-luvulla käynnistyneen alasajon seurauksena 130 TK -kalusto jäi suomalaisen rannikkotykistön ainoaksi käytössä olevaksi tykkikalustoksi, kun 100 56 TK -tornikanuunat poistuivat käytöstä 2010-luvun alulla. 130 TK -kalusto oli vuoden 2017 tilanteessa tarkoitus alasajaa 2020-luvulle mennessä.


title: 130 TK

text: 130 TK käyttää irtopanoslaukausta, jonka juontaminen ja lataaminen tapahtuvat osittain konevoimin. Aseen hetkellinen tulinopeus on kolme laukausta 20 sekunnissa ja pidempiaikaisesti kuusi laukausta minuutissa. Tornikanuuna kykenee ampumaan 24–30 kilometrin kantamalle käytetystä kranaattityypistä riippuen. Ase vaatii minimissään nelihenkisen miehityksen, ja sen normaalimiehitys on kolme aliupseeria ja seitsemän tykkimiestä.


title: 130 TK

text: Ensimmäinen parlamentaarinen puolustuskomitea (I PPK) jätti kesäkuussa 1971 mietintönsä, jossa se suositti muun muassa 152/50 T -rannikkotykkikaluston korvaamismahdollisuuksien selvittämistä. Tavoitteeksi asetettiin ikääntyvän tykkikaluston korvaaminen 1970-luvun lopulle mennessä. Pääesikunnan päällikkö asetti alkuvuodesta 1972 ”RPT-72”-nimellä tunnetun työryhmän laatimaan suunnitelmaa rannikkopuolustuksen kehittämisestä vuosina 1973–1987. Uusissa tornitykeissä kaavailtiin alkuun käytettävän Neuvostoliitosta hankittuja 130 millimetrisiä kanuunanputkia, mutta suunnitelmasta luovuttiin, sillä putkissa käytetty teräs ei olisi kestänyt rannikkotykistöammunnan kovia rasituksia. Tampella suunnitteli myös aseeseen alkuun paineilmatoimista ohjaus- ja säätöjärjestelmää, mutta tästä luovuttiin, kun järjestelmästä ei saatu tehtyä turvallisuusvaateita täyttävää. Tilalle kehitettiin sähkö-hydraulinen vastine.


title: 130 TK

text: Tampellan aseosaston johtaja Pentti Silvast ilmaisi yrityksen olevan valmis kehittämään tykkikonstruktionsa 130 millimetrin kaliiperille aiemmin selvitetyn 152–155 mm sijaan loppusyksystä 1973, minkä seurauksena RPT-72:n loppulukemisvaiheessa ollutta suositusta muokattiin vastaavasti. Kaliiperin muutoksen taustalla olivat Suomen kenttätykistön vedettävät kanuunat, jotka käyttivät 130 millimetrin kaliiperia. Tornikanuuna suunniteltiin siten, että se voitaisiin jälkikäteen putkittaa yleisesti käytetylle 155 mm kaliiperille.


title: 130 TK

text: Tykkiprojektin vastuuhenkilöksi määrättiin helmikuussa 1975 pääesikuntaan siirretty kapteeni Risto Sinkkonen. Kesäkuussa pääesikunnan päällikön esittelyssä muodostettiin projektiorganisaatio rannikkotykistön kehittämistä varten. Ensimmäinen kehittämissopimus solmittiin vielä vuoden 1975 aikana Tampellan kanssa. Tykin pääsuunnitelijana toimi insinööri Heikki Collanius, jonka lisäksi projektin aikataulusuunnittelua tekivät muun muassa majuri Niska ja varsinaisesta palveluksesta eronnut (evp) eversiluutnantti Silvast.


title: 130 TK

text: Toinen parlamentaarinen puolustuskomitea (II PPK) suositti vuonna 1976 valmistuneessa mietinnössään rannikkotykistön raskaan pääkaluston korvaamista tärkeimmillä painopistealueilla kotimaisella 130 millimetrin tornikanuunalla. Prototyyppejä kehitettiin vuosina 1975–1980, ja niiden pohjana olivat Tampellan aiemmin suunnittelemat tykit. Aseen suunnitteluun osallistuivat myös pääesikunnan aseteknillinen osasto, taisteluvälineosasto, sähköteknillinen osasto, pioneeriosasto ja rannikkotykistöaselaji. Kehitystyön tuloksena syntyi hajasijoitettuihin pattereihin asennettu, vahvasti panssaroitu tornikanuuna, jonka pieni koko ja vahva panssarointi antavat aseelle varsin hyvän suojan vihollisen vastatoimilta. 130 TK:lle kehitettiin myös passiivisia suojakeinoja, kuten valelaitteet ja lämpökuvut.


title: 130 TK

text: Isosaaren linnakkeelle asennettiin vuonna 1980 riisutulla kehysmäisellä tornirakenteella varustettu prototyyppiase, jolla koeampumalaitos ja Tampella suorittivat aseen kehitysammuntoja vuoteen 1983 saakka. 130 TK -tykkien sarjatuotantosopimus solmittiin syyskuussa 1982. Optisia järjestelmiä lähdettiin etsimään myös heti maailmalta. Varsinainen kehitystyö käynnistyi vuonna 1983 asevarikko 4:n optisella korjaamolla. Panssarivaunutyyppisestä suora-ammuntakiikarista ja tähystysaukoista luovuttiin ja tilalle tulivat periskoopit, jotka toimitti Biopta Oy (myöhempi Fuji Finland). Projektin muita alihankkijoita olivat muun muassa Altim Control ja Raute.


title: 130 TK

text: Tuotantotykkien toimitukset kestivät koko 1980-luvun. Ensimmäinen patteri asennettiin vuonna 1984, ja puolustusvoimat vastaanotti viimeisen patterin vuonna 1990. 130 TK -kalustoa asennettiin Suomen rannikkoalueilla seuraaville saarille: Gyltö, Isosaari, Miessaari, Mäkiluoto, Rankki, Russarö, Rönnskär, Utö ja Örö. Patterien uusimisen yhteydessä päivitettiin myös koko rannikkotykistön ammunnanhallinta-, laskenta- ja suuntausjärjestelmä. Uusien tykkien asennustöitä johti pääesikunnan aseteknillinen osasto, ja niihin osallistuivat puolustusvoimista pääesikunnan sähköteknillinen osasto, asevarikot 4 ja 5, sekä rannikkotykistön joukko-osastot.


title: 130 TK

text: Rannikkotykistön ja linnakesaarten alasajo käynnistyi 1990-luvulla Suomen geopoliittisen tilanteen muutosten ja taistelutavan kehityksen seurauksena. Kiinteistä kantalinnoitteista nähtiin järkevämpänä siirtyä liikkuvampaan puolustuskalustoon. Puolustusvoimat muutti myös vuosituhannen vaihteella organisaatiotaan siten, että aiemmin maavoimien alaisuudessa toimineet rannikkotykistöpatterit siirtyivät merivoimille ja muodostivat laivaston osastojen kanssa uudet meripuolustusalueet. Tykkikaluston alasajo alkoi 152/50 T -tykeistä, joiden viimeiset ammunnat toteutettiin vuonna 2002. Viimeiset 100 56 TK -tornikanuunat poistuivat käytöstä 2010-luvun alussa, ja näin ollen 130 TK jäi rannikkolinnakkeiden ainoaksi käytössä olevaksi tykkikalustoksi. Vuoden 2017 tilanteessa 130 TK -kaluston kaavailtiin poistuvan käytöstä 2020-luvun aikana.


title: 130 TK

text: 130 TK käyttää irtopanoslaukausta, jossa kranaatti ja panospussi ladataan toisistaan erillisinä putkeen. Ammuksen juontaminen ja lataaminen tapahtuvat osittain konevoimin. Ase kykenee hetkellisesti ampumaan kolme laukausta 20 sekunnissa ja pidempiaikaisesti kuusi laukausta minuutissa. 33 kilogrammaisella sirpalekranaatilla aseen kantama on yli 24 kilometriä täyspanosta käytettäessä, ja perävirtausyksiköllisillä merimaalikranaateilla kyetään ampumaan yli 30 kilometriin. Merimaalikranaatit ovat suunniteltu etenkin alusmaaleja vastaan, sillä ne leikkautuvat teräspintoihin pienilläkin iskukulmilla ja räjähtävät hidasteisesti vasta muutamia millisekunteja maaliin osumisen jälkeen. Hidasteisen räjähdyksen seurauksena kranaatin sirpale- ja polttovaikutus kohdistuvat enemmän maalin sisätiloihin. Puolipanoksella ammuttaessa aseen lähtönopeus on 619 metriä sekunnissa ja täyspanoksella 860 m/s.


title: 130 TK

text: 130 TK -tykkiasemat jakautuvat tykki-, laite-, ammustarvike-, majoitus- ja käytävätiloihin. Tykkitila jakautuu edelleen maanalaiseen tykkipihaan ja maanpäälliseen putkikerrokseen, joka sijaitsee tykin panssaroidun torniosan sisällä. Maanpäällinen osa on suojattu erikoisrakenteisella monikerrosteräksisellä tornikilvellä. Tykin pyörivän osan kokonaismassa on noin 16 tonnia.


title: 130 TK

text: Kaliiperiltaan 130 millimetrinen putki on 7 640 millimetriä pitkä suuhidastimesta peräkappaleeseen ja painaa 3 120 kilogrammaa. Putken pituus on 52,6 kaliiperia, ja 40 rihlalla rihlatun osan mitta 44,2 kaliiperia.


title: 130 TK

text: Tykissä on sähkökäyttöinen suuntaus- ja korotusjärjestelmä sekä paineilmakäyttöinen juonto- ja latauslaitteisto. Molempia järjestelmiä ohjaavat sähköiset hallintalaitteet. Tornikanuunan putkea voidaan suunnata sivusuunnassa rajattomasti ja koron suhteen -60 ja +800 piirun välillä, joskin pienin koro on asemakohtainen. Sivusuuntauksen maksiminopeus on 300 piirua sekunnissa ja koron 75 piirua sekunnissa. Sähköjärjestelmä on varmennettu 125 ampeeritunnin lyijyakustolla, jota voidaan käyttää verkkovirran katketessa.


title: 130 TK

text: Juonto- ja latausjärjestelmän tehtävänä on siirtää kranaatti ammusvarastosta putkeen. Laitteisto koostuu ammusradasta (kaaviossa vihreät osat), -karusellista (keltainen), -hissistä (oranssi), lataussillasta (punainen) ja näiden toimintaa ohjaavasta sähköpneumaattisesta järjestelmästä. Ammusten siirto tapahtuu kahdessa päävaiheessa, jotka ovat järjestelmän nimen mukaiset juonto (vaiheet 0–5) ja lataus (vaihe 6). Alla on kuvattu järjestelmän työkierto kaaviota vastaavin vaihenumeroineen:


title: 130 TK

text: Tähtäys- ja tähystyslaitteisiin kuuluvat putkikerrokseen asennetut sirpalesuojatut laseretäisyysmittarilla varustettu Opton RWDL -tähtäysperiskooppi, RSTK 85 -tähystysperiskooppi, sekä erillinen lämpökuvalaite. Laseretäisyysmittari kykenee mittaamaan 0,2–20 kilometrin päässä oleviin maaleihin ±10 metrin tarkkuudella. Lämpökamera mahdollistaa suora-ammunnan yli kymmeneen kilometriin pimeäolosuhteissa.


title: 130 TK

text: Tykin miehitykseen kuuluu kolme aliupseeria (au) ja seitsemän tykkimiestä (3 + 7), joiden tehtävät ovat seuraavat: tykinjohtaja (au), suuntaaja, korottaja, panoslataaja, kaksi ammusmiestä, kaksi panosmiestä, laskinaliupseeri (au) sekä varajohtaja (au). Ampumatoimintaan kyetään minimissään neljän henkilön miehityksellä. Aliupseereista varajohtaja voidaan tarvittaessa irrottaa tulitoimintatehtävistään ja siirtää esimerkiksi tykin suojaustehtävien johtamiseen. Tällöin varajohtajan tehtävät siirtyvät laskinaliupseerin hoidettaviksi.


title: 130 TK

text: Tykin ampumamenetelmät voidaan jakaa kahteen päätyyppiin: päämenetelmään (PM) ja tykkimenetelmään (TM), joilla on lisäksi omia alavariaatioita. Päämenetelmäammunnassa tykkipatterin tulta johtaa erillinen tulenjohtoasema, joka laskee yksittäisten tykkien ampuma-arvot patterilaskimella. Tiedot toimitetaan datamuodossa tykkiasemissa sijaitseville tykkilaskimille.


title: 130 TK

text: Tykkimenetelmässä ampuma-arvojen laskentaan käytetään tykin omia laitteistoja. Tulenjohtaminen ja tykin suuntaus tapahtuu tykkiaseman tähtäysperiskooppeja, laseretäisyysmittaria ja tarvittaessa lämpökuvalaitetta hyödyntäen. Ampuma-arvot lasketaan tykkiasemassa sijaitsevalla tykkilaskimella. Tykkimenetelmään voidaan siirtyä, vaikka patteri olisi päämenetelmäkykyinen. Siihen siirrytään usein, jos maaleja on paljon tykin tähtäyssektorissa, ne ovat pieniä ja väistelykykyisiä tai ovat ehtineet lähietäisyydelle. Tykkimenetelmäammunnat pyritään toteuttamaan täyspanoksella.


title: Vanhan maailman häntäapinat

text: Vanhan maailman häntäapinat ("Cercopithecidae") on apinaheimo. Se muodostaa nykyisen luokituksen mukaan oman Cercopithecoidea-yläheimonsa. Heimoon kuuluvat muun muassa marakatit, makakit ja paviaanit. Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus heimon uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on häntäapinat.


title: Suomalainen vaara

text: Suomalainen vaara () tarkoittaa Norjassa ennen toista maailmansotaa vallinnutta uhkakuvaa, jonka mukaan Suomi voisi muodostua sotilaalliseksi vaaratekijäksi Pohjois-Norjalle.


title: Suomalainen vaara

text: Suomalaisen vaaran pelkoa provosoi Suur-Suomi-ajatuksen leviäminen Suomessa. Suur-Suomea ajavat tahot sisällyttivät joissain tapauksissa kuvittelemansa Suur-Suomen alueeseen myös alueita Pohjois-Norjan Ruijasta. Muun muassa tämän vuoksi Norjan valtio ei ollut varma Pohjois-Norjassa asuvien suomalaistaustaisten ihmisten lojaalisuudesta Norjan valtiolle.


title: Suomalainen vaara

text: Suomalaista vaaraa käytettiin perusteena kveeneihin, Pohjois-Norjan suomenkieliseen vähemmistöön, kohdistuvalle syrjinnälle ja sulauttamispolitiikalle, jolla suomalaisuus pyrittiin kitkemään pois Norjasta. Samanlaista sulauttamispolitiikkaa kohdistettiin saamelaisiin . Mukana oli myös paljon ajan skandinavismille ja germanismille tyypillistä suomalaisiin kohdistuvaa rasismia. Suomalaisia ja saamelaisia pidettiin suomalais-ugrilaisten kieltensä vuoksi mongolidisen, "alemman" rodun edustajina.


title: Suomalainen vaara

text: "Suomalaisella vaaralla" oli myös konkreettisia vaikutuksia. Suomen kielen käyttöä ja opetusta pyrittiin vähentämään. Valtio tilasi Pohjois-Norjassa asuville suomen kieltä puhuville ihmisille norjalaisia aikakauslehtiä. Myös useiden Suomeen johtavien teiden rakentaminen Pohjois-Norjassa keskeytettiin.


title: Mm

text: Mm tai "MM" tarkoittaa seuraavia:


title: Mm

text: Aihepiiriin liittyvät myös seuraavat:


title: Kreetan taistelu

text: Kreetan taistelu (; ) oli liittoutuneiden ja akselivaltojen välillä toisessa maailmansodassa käyty taistelu Kreetan hallinnasta. Varsinaiset taistelutoimet saarella alkoivat aamulla 20. toukokuuta 1941 maahanlaskulla. Operaation koodinimenä oli operaatio Merkurius ("Unternehmen Merkur").


title: Kreetan taistelu

text: Uskalias operaatio oli menestyksellinen, vaikka saksalaiset kärsivätkin odottamattoman raskaita tappioita ensimmäisten maahanlaskupäivien aikana. Tappiot olivat seurausta brittien erinomaisen tiedustelun ansiosta, saksalaisten surkeasta esitiedustelusta ja puolustajien kovasta vastarinnasta. Adolf Hitler kuitenkin näki kokonaisstrategiansa kannalta välttämättömänä Kreetan ja Balkanin valtaamisen ennen Neuvostoliittoon hyökkäämistä.


title: Kreetan taistelu

text: Italian hyökättyä 28. lokakuuta 1940 Kreikkaan liittoutuneet aloittivat myös joukkojensa siirtämisen alueelle. Saksan liityttyä Italian rinnalle oli liittoutuneiden vedettävä 57 000 miehen joukkonsa mantereelta voimakkaan painostuksen alta. Brittiläinen Välimeren laivasto evakuoi Kreikassa taistelleita joukkoja sekä Egyptiin että Kreetalle puolustuksen vahvistukseksi. Useat siirretyistä joukoista olivat melko sekaisin, niiden varustus puutteellinen ja niiden taistelumoraali oli heikko. Kreetalle evakuointi antoi kuitenkin liittoutuneille aikaa järjestää joukkonsa taas toimivaksi sotavoimaksi ja usean yksikön taistelukyky palautuikin levon aikana.


title: Kreetan taistelu

text: Kreetalla oli toukokuussa 1941 noin 9 000 kreikkalaista sotilasta, mutta vielä marraskuussa 1940 saarella oli noin 4 000 sotilasta


title: Kreetan taistelu

text: Saarella oli myös kadetteja santarmiakatemiasta ja täydennysmiehiä koulutuskeskuksista Peloponnesokselta, josta heidät oli siirretty Kreetalle korvaamaan mantereelle taistelemaan lähetetyt koulutettuja joukkoja. Nämä joukot oli organisoitu koulutusrykmentteihin ja näitä käytettiin kreikkalaisten joukkojen runkona täydentämällä ne mantereelta saapuvilla kokeneilla miehillä.


title: Kreetan taistelu

text: Kansainyhteisön osasto käsitti saarelle sijoitetun brittiläisen varuskunnan ja lisäksi 27 000 mantereelta evakuoitua Kansainyhteisön sotilasta. Nämä olivat evakuoiduille joukoille tyypillisesti sekaisin, oli lähes täydessä vahvuudessa olevia yksiköitä omassa komennossaan ja toisaalta oli upseerien kokoamia yksiköitä, harhailijoita ilman komentajia kaikentyyppisistä armeijan yksiköistä sekä rintamakarkureita. Suurimmalta osalta puuttui raskas kalusto.


title: Kreetan taistelu

text: Tärkeimmät kokonaiset yksiköt olivat Uuden-Seelannin 2. divisioona (paitsi 6. prikaati ja divisioonan esikunta, jotka oli lähetetty Egyptiin), Australian 19. prikaati ja brittiläinen 14. prikaati. Liittoutuneiden panssarikalusto koostui 16 kevyestä ja 9 jalkaväkipanssarivaunusta. Joukoilla oli käyttökunnossa 49 kenttätykkiä. Uuden-Seelannin joukkojen komentaja Kenraalimajuri Bernard Freyberg nimitettiin 30. huhtikuuta Kreetalla olevien liittoutuneiden joukkojen komentajaksi.


title: Kreetan taistelu

text: Saaren hallinta takasi Kuninkaalliselle laivastolle erinomaisia satamia itäisellä Välimerellä. Liittoutuneiden merenkulku oli myös riippuvainen ilmatuesta ja Lähi-idän sotajohdolla oli aivan liian vähän Hurricane-hävittäjiä siinä vaiheessa. Lisäksi koneet olivat haavoittuvia huonosti puolustetuilla Kreetan lentokentillä.


title: Kreetan taistelu

text: Adolf Hitlerillä oli lisäksi liioiteltu pelko, että Ploieștin öljykentät Romaniassa olisivat Kreetalle sijoitettujen pommikoneiden kantaman sisällä. Ioannis Metaxasin hallitus ei ollut sallinut liittoutuneiden edes uhata öljykenttiä. Liittoutuneiden hallussa oleva Kreeta uhkaisi akselivaltojen kaakkoisrintama ja siten saaren valtaus oli ratkaiseva edellytys operaatio Barbarossan käynnistämiselle. Saksalaiset aloittivat saaren jatkuvan pommittamisen, mikä oli osasyynä Kuninkaalliset ilmavoimien vetäytymiseen Aleksandriaan. Näin alueen jäi ilmaherruus Luftwaffelle. Tämä lisäsi maahanlaskuoperaation onnistumismahdollisuutta ja toimi osittain sen puolesta, että Göring sai lopulta ”lohdutuspalkintona” hyväksynnän operaatio Merkuriukselle.


title: Kreetan taistelu

text:
Saksan ylimmän johdon peruutettua Englannin maihinnousun se aloitti operaatiosuunnitelmien tekemisen idän sotaretkeä varten. Osana suunnittelua rintaman sivustaan jäävän Balkanin aiheuttama ongelma tuli ratkaista. Syksyllä 1940 painopisteenä oli Kreeta. Britannian laivaston Välimeren herruus esti maihinnoususuunnitelmat ja jätti ainoaksi vaihtoehdoksi maahanlaskun, joten operaation toteuttamiseksi Saksan oli saatava lentokenttiä tarpeeksi lähellä Kreetaa. Kun Italia hyökkäsi Kreikkaan, Hitler oli suositellut Benito Mussolinille, että Saksa varmistuisi Kreetan valtauksesta antamalla
Italian käyttöön ”divisioonan maahanlaskujoukkoja ja divisioonan laskuvarjojääkäreitä”.


title: Kreetan taistelu

text: Joukot koottiin ja kuljetettiin monista eri kohteista (11 eri leiriä Saksassa) ja esimerkiksi kenraali Sussmannin johtama divisioonan esikunta ja 2. laskuvarjorykmentti päätyivät Kreetan operaatioon osallistuttuaan ensin Korintin kannaksen valtaukseen 26. huhtikuuta. Loput laskuvarjojääkärit seurasivat muita yksiköitä 1 600 km pitkän, lähes kaksi viikkoa kestäneen junamatkan jälkeen. Laskuvarjojääkäridivisioona kuului ilmavoimiin ja sen miehistö oli verrattain nuorta. Laskuvarjojääkärit eivät suinkaan olleet pelkästään propagandan maalaamia natsivaliosotilaita. Monet yksikön korkeat upseerit kuuluivat natsivastaiseen liikkeeseen (kuten Sussman, von der Heydte ja Uxkull).


title: Kreetan taistelu

text: Adolf Hitler allekirjoitti 25. huhtikuuta "Johtajan ohjeen numero 28", jossa määrättiin Kreeta vallattavaksi. Kuninkaallisen laivaston yksiköt, jotka operoivat Aleksandriasta, hallitsivat edelleen Kreetan ympäristöä, joten maihinnousun yrittäminen olisi hyvin riskialtista. Saksalaisilla oli selkeä ilmaherruus ja he päättivät yrittää maahanlaskuoperaatiota. Tämä operaatio oli ensimmäinen suuressa mittakaavassa toteutettava maahanlaskuhyökkäys, vaikkakin saksalaiset olivat käyttäneet laskuvarjo- ja liitokonehyökkäyksiä pienemmässä mittakaavassa hyökätessään Norjaan, Alankomaihin, Belgiaan ja Ranskaan. Tarkoituksena oli ottaa saaren tärkeimmät kohteet haltuun laskuvarjojääkäreillä (), kuten lentokentät, joille sitten voitiin lennättää huoltotarvikkeita ja vahvistuksia. XI Ilma-armeijakunta oli johtovastuussa maahanlaskusta, jonka Saksan 7. ilmadivisioona suorittaisi laskuvarjo- ja liitokonejoukoin ja sitä seuraisi Saksan 22. maahanlaskudivisioona, kun lentokentät olisi otettu haltuun. Alun perin hyökkäyksen päivämäärä piti olla 17. toukokuuta, mutta se lykkääntyi 20. toukokuuta koska lisäaikaa tarvittiin säiliölaiva "Rondinen" saapumiselle sota-alueelle. Se toi 5 000 tonnia lentopolttoainetta valtavalle ilma-armeijalle. Samalla Saksan 5. vuoristodivisioona korvasi 22. divisioonan.


title: Kreetan taistelu

text: Operaatioon oli käytettävissä 250 hävittäjää ja tiedustelukonetta, 400 pommikonetta ja 500 Junkers Ju 52 -kuljetuskonetta sekä liitokoneita. Kuljetuskoneiden keskitys oli kaikkien aikojen suurin ja sitä johti Wolfram von Richthofen.


title: Kreetan taistelu

text: Liittoutuneiden komentajat olivat saaneet tietoonsa saksalaisten hyökkäysaikeet Ultran sieppaamista sanomista. Ultra osoittautui erittäin arvokkaaksi ja tarkaksi tietolähteeksi.


title: Kreetan taistelu

text: Kreetan hyökkäyssunnittelma oli erittäin yksityiskohtaisesti kerrottu Englannin poliittiselle johdolle ja Kreetan puolustuksesta vastanneelle komentajalle. Kenraali Freyberg oli täysin tietoinen saksalaisten taistelusuunnitelmasta. Freyberg väitti myöhemmin yrittäneensä toimillaan hälventää mahdollisuutta Ultra-lähteen paljastumiseen, aloittamalla myöhässä toimet puolustuksen keskittämiseksi lentokenttien ympärille. Tosin kenttien ympärillä oli jo merkittävää puolustusta, joten vahvistaminen ei olisi siinä mielessä ollut epätavallista. Lisäksi kenraali Heywood oli antanut Lähi-idän joukkojen komentajalle kenraali Wavellille aivan liian optimistisen kuvan Kreikan armeijan aseistuksesta ja kyvyistä Kreetan puolustuksen osalta..


title: Kreetan taistelu

text: Onkin sanottu, että (lukuun ottamatta 22. divisioonan tiedoissa ollut sekaannusta) harva sotatoimialueen johtaja on koskaan saanut niin tarkkoja tietoja vihollisen aikeista, aikataulusta ja tavoitteista.


title: Kreetan taistelu

text: Lisäksi asioita pahensi se, että saksalaisten tiedustelu oli ollut varsin ylimalkaista ja jopa tiedot kreetalaisten mahdollisesti siviilivastarinnasta oli sivuutettu vähäpätöisenä asiana, minkä saksalaiset myöhemmin joutuivat karvaasti opettelemaan kantapään kautta. Saksalaisten tiedustelu esitti vain epätarkkoja selontekoja ja valtaosa naamioiduista asemista oli jäänyt huomaamatta. Lisäksi lentotiedustelu oli kenraali Studentin mukaan (sodan jälkeinen kommentti) havainnut vain elottoman saaren.


title: Kreetan taistelu

text: Saksalaisilla oli uusi ase Kreetan operaatioon: LG40 "Panzerabwehrwerfer 7,5", joka oli 75 mm sinko. Sen 146 kilon paino oli vain kymmenesosa saksalaisen 75 mm kenttätykin painosta saavuttaen kuitenkin kaksi kolmasosaa kenttätykin kantomatkasta. Uudella aseella voitiin ampua noin kuuden kilon painoisia ammuksia viiden kilometrin päähän. Maahanlaskuyksiköiden aseistukseen kuului MP-40-konepistooli, jollainen oli neljäsosalla saksalaisista laskuvarjosotilaista Mauser K98k -kiväärin sijasta. Lisäksi melkein jokainen saksalainen ryhmä oli varustettu kevyellä MG-34-konekiväärillä. Huomattavaa kuitenkin on, että hypätessään saksalaisilla laskuvarjosotilailla ei ollut mukanaan muuta kuin henkilökohtainen aseensa; kaikki muut asevarusteet pudotettiin erillisissä säiliöissä.


title: Kreetan taistelu

text: Kreikkalaiset joukot olivat aseistettu Mannlicher-Schönauer 6,5 mm vuoristokarbiineilla ja vanhoilla itävaltalaisilla 8 mm Steyr-Mannlicher M1895 -kivääreillä, joista jälkimmäiset olivat ensimmäisen maailmansodan jälkeisiä sotakorvausaseita. Noin tuhatkunta kreikkalaista sotilasta oli aseistettu Gra-kivääreillä. Varuskunnan raskaiden jalkaväkiaseiden parhaimmisto oli lähetetty mantereelle. Kreikkalaisille joukoille oli jäänyt kaksitoista vanhentunutta Saint Etienne kevyttä konekivääriä ja neljäkymmentä muuta eri valmistajien kevyttä konekivääriä. Useimmilla kreikkalaisista sotilaista oli käytössään vähemmän kuin kolmekymmentä patruunaa, eikä lisää voitu saada briteiltä, koska nämä eivät käyttäneet aseissaan samaa kaliiberia. Suurempana ongelmana oli kuitenkin aseiden ja ammusten jakeluongelma. Britit olivat hidastelleet siviililevottomuuksien pelossa aseiden ja ammusten jakoa, ja sotatoimien alkaessa jakelu oli miltei mahdotonta huonojen tieyhteyksin ja saksalaisten tehokkaasti hallitseman ilmatilan vuoksi. Ammuksien vähyydestä kärsineet joukot sijoitettiinkin jo ennen taistelun alkua saaren itäosiin, jonne saksalaisten ei uskottu hyökkäävän voimalla. Kreikkalaiset kuitenkin korvasivat tarvikkeiden puutteen suurella innokkuudella. Useissa tapauksissa kreetalaiset olivat lähes itsemurhatunnelmissa, ja uhrautuvaisuus koitui useasti briteille saksalaisia hidastavaksi pelastavaksi tekijäksi.


title: Kreetan taistelu

text: Brittiläiset ja Kansainyhteisön joukot oli aseistettu .303 Lee-Enfield -kiväärillä ja käyttivät Bren- ja Vickers-konekivääreitä. Liittoutuneilla oli Kreetalla panssarivaunuja (muun muassa kaksi Málemen lentokentän puolustuksessa) ja tykkejä (45 kenttätykkiä lentokentän puolustuksessa) ja niiden käyttö oli osittain menestyksekästä. Toisaalta raskasta kalustoa ei käytetty mobiilisti (Matilda-tankit) ja säästeltiin ”mereltä tulevaa hyökkäystä odotellessa”. Tämä osoittautui suureksi virheeksi hyökkäyksen alkuvaiheessa kun saksalaisilla ei ollut raskasta kalustoa tukemaan hyökkäystään. Taktiikka kärsi myös komentajan haluttomuudesta tehdä nopeita vastahyökkäyksiä varsinkin Málemen lentokentän osalta, saksalaisethan olivat täysin riippuvaisia lentokentän valtauksesta. Ilman sitä akselivalloilla ei olisi mitään mahdollisuuksia saada merkittäviä lisäjoukkoja ja raskasta kalustoa edistämään saaren valtausta.


title: Kreetan taistelu

text: Saksalaisten maahanlaskuhyökkäyksen tarkoituksena oli vallata lentokenttä pienen laskuvarjojoukon avulla, joka tuhottuaan ilmatorjunnan loisi kentän ympärille puolustusrenkaan, joka mahdollistaisi pääjoukon tuomisen paikalle liitokoneilla.


title: Kreetan taistelu

text: Freyberg tiesi taktiikasta tutustuttuaan saksalaisten toimintaan viimeisen vuoden aikana, mutta tästäkään huolimatta hän ei tehnyt lentokentistä laskeutumiseen sopimattomia. Lisäksi saarelle saapuessaan hänellä oli vain hieman aikaa puolustuksen järjestämiseen, eikä sitäkään vähää käytetty hyväksi. Saarelle saapunut SOE-upseeri todisti omin silmin Lontoon päämajaan kuinka ”edes kaikkein alkeellisimpia valmisteluja ei ollut tehty”.


title: Kreetan taistelu

text: Kaikki Málemen lentokentän RAF-koneet oli evakuoitu Egyptiin kaksi päivää ennen saksalaisten ilmahyökkäystä, eikä niiden tuomista takaisin Kreetalle edes suunniteltu; lentomekaanikotkin siirrettiin jalkaväkisotilaiksi.


title: Kreetan taistelu

text: Suuri osa saksalaisten tehokkuudesta maahanlaskuoperaatiossa perustui hämmästyttävään nopeuteen, jolla strateginen potentiaali käytettiin hyväksi. Neljässä viikossa saksalaiset raivasivat, laajensivat ja rakensivat uusia kiitoteitä, joiden avulla ilmaherruus saavutettiin. Brittien strategiaan tämä mahdollisuus ei näyttänyt edes mahtuvan, vaikka Kreeta on iso ja eristäytynyt saari, jonka eri osiin olisi voinut lisätä ilmavoimien läsnäoloa.


title: Kreetan taistelu

text: Varhain aamulla sadat hävittäjät hyökkäsivät saaren puolustuslaitteiden kimppuun. Kello 06:00 alken hyökkäykset alkoivat ensin Sudanlahden rantatasangolla. Niitä seurasivat pommikoneet, jotka kylvivät Málemen ja Iraklionin lentokentät täyteen pommeja. Kyseessä oli kaikkien aikojen suurin ilmateitse tehty operaatio.


title: Kreetan taistelu

text: 20. toukokuuta kello 08:00 saksalaiset laskuvarjosotilaat laskeutuivat lähelle Málemea ja Chaniáa, jotka olivat toissijaisia kenttiä ja jotka oli rakennettu tukemaan saaren päälentotukikohtaa Iraklionissa. Ensimmäisessä aallossa saapuivat läntisen ja keskisen taisteluosaston muodostaneet rynnäkkörykmentti, 3. laskuvarjorykmentti ja pioneeriykmentti. Osa saksalaisista laskeutui Málemen lentokentän länsipuolelle ja "Prison Valleyn" alueelle Chanián lähellä. Nämä osastot sitoivat puolustajia ja vaikeuttivat osaltaan lentokenttien tehokasta puolustamista. Tavronitisin suistoon ja joenuomaan laskeutui kaikkiaan 40 liitokonetta (jokaisessa 10 sotilasta). Niissä oli rykmentin esikunta, saksalaisen laskuvarjojääkärien esikunta matkusti aina iskuosaston mukana. Siitä seurasikin merkittäviä menetyksiä Kreetan operaatiossa.


title: Kreetan taistelu

text: Kun liittoutuneiden komentaja saarella sai ilmoituksen vaarallisesta hyökkäyksestä, hän vain kommentoi: ”He ovat tismalleen ajallaan.” Tämä huolettomuus kostautui brittiläisten osastojen hitaana reaktiona hyökkäykseen vaikka osastojen johtajat näkivätkin tilanteen vaarallisuuden. Tieto hyökkäyksestä saavutti Kreetan pääkaupungin Iraklionin puolustajat vasta klo 14.


title: Kreetan taistelu

text: Iltapäivällä saapui toinen aalto saksalaisia hyökäten Réthymnoon (2. laskuvarjorykmentti) kello 16.15 ja Iraklioniin (1. laskuvarjorykmentti) kello 17.30. Nämä hyökkäykset epäonnistuivat, koska puolustajat osasivat odottaa niitä, kun kuljetuskoneiden lähtö mantereelta myöhästyi, eivätkä ne saapuneet aiotusti kohteisiinsa välittömästi edeltäneiden pommikoneiden jälkeen.


title: Kreetan taistelu

text: Saksalaisten taistelunjohto oli ensimmäisenä päivänä pahasti sekaisin, sillä operaation johtaja kenraali Kurt Student oli mantereella, eikä hänellä ollut yhteyttä saarella oleviin joukkoihin. Lisäksi keskisen taisteluosaston komentaja kenraalimajuri Wilhelm Süssmann (7. lentodivisioonan komentaja) oli kuollut jo aamulla liitokoneen maahansyöksyssä ja läntisen taisteluosaston komentaja kenraalimajuri Eugen Meindl (rynnäkkörykmentin komentaja) oli haavoittunut hyökkäyksen alkuvaiheessa.


title: Kreetan taistelu

text: Lähestyttäessä 20. päivän iltaa Malemessa olevat saksalaiset kuitenkin työnsivät hitaasti uusiseelantilaisia takaisin kukkulalta 107, jolta pystyi hallitsemaan lentokenttää. Liittoutuneiden komentajat Kreetalla päättivät, että seuraavana päivänä kaikki voimat keskitetään Malemen sektorille. Kreikkalaiset sotilaat, poliisijoukot ja kadetit sekä siviilit osallistuivat myös taisteluihin eri tavoin. Saksalaisten tappiot olivat kuitenkin raskaat.


title: Kreetan taistelu

text: On merkittävää, että saksalaiset olivat yön laskeutuessa valmiita luovuttamaan. Hengissä selvinneet muutamat laskuvarjoyksiköiden komentajat näkivät, että he eivät olleet saavuttaneet mitään tavoitteista, ja koska lentokenttiä ei oltu valloitettu, näytti jatko mahdottomalta. Mieshukka oli valtava, ja monen yksiköt olivat lähes tuhoutuneet. Saksalaiset odottivat, että milloin tahansa alkava voimakas vastahyökkäys tuhoaisi rippeetkin saksalaisten asemista.


title: Kreetan taistelu

text: Seuraavana aamuna huomattiin, että kukkulaa 107 puolustanut uusiseelantilainen jalkaväkipataljoona oli vetäytynyt yön aikana. Tämä antoi saksalaisille mahdollisuuden hallita lentokentän aluetta, joten päivän aikana Junkers Ju 52 -kuljetuskoneet alkoivat lennättää 5. vuoristodivisioonan yksiköitä saarelle raskain tappioin. Nämä joukot siirtyivät tukemaan laskuvarjojääkärien rivejä heti laskeuduttuaan, vaikkakin useat koneet saivat osumia ja vaurioituivat laskeutuessa, sillä lentokenttä oli liian lyhyt niille.


title: Kreetan taistelu

text: Kello 16:15 valtava Ju-52 laivue ilmestyi Rethimnonin yläpuolelle ja kaikkiaan 160 koneesta heti rannalle ammuttiin seitsemän ja muutama lisää syttyi tuleen meren yllä. Britit olivat erittäin hyvin naamioiduissa asemissa jyrkässä rinteessä ja koneet lensivät suoraan ohi. Hyökkäys oli täysi fiasko saksalaisille. Kaikista joukoista vain kaksi komppaniaa tiputettiin oikeille alueille. Alueet olivat kuitenkin osasto Campbellin asemia ja vain piiloutuneet ja myöhemmin kiertoteitse kokoontuneet yksittäiset sotilaat selvisivät laskeutumisesta.


title: Kreetan taistelu

text: Málemen lentokenttä oli edelleen saksalaisten hallussa, mutta englantilaisten tykistötulen alla. Kenraali Hans Jeschonnek käski Berliinistä, että mantereella odottava divisioona oli kuljetettava saarelle ampuipa vihollinen tai ei. Niinpä kuljetuskoneet ilmestyivät Málemen ylle ja ryhtyivät laskeutumaan. Varsin pian kenttä oli täynnä vääntyneitä romuja ja roihuavia koneenkappaleita. Lisää koneita tuli kuitenkin koko ajan piittaamatta hirvittävistä tappioista.


title: Kreetan taistelu

text: Kun liittoutuneet huomasivat, että Máleme oli nyt paikka, jossa koko saaren kohtalo ratkaistaan, päättivät he tehdä vastahyökkäyksen kahden uusiseelantilaisen pataljoonan voimin 21-22. päivän välisenä yönä. Koska edelleen pelättiin mereltä tulevaa maihinnousua, niin osa joukoista, joita olisi voitu käyttää vastahyökkäykseen, pidettiin edelleen valvomassa rannikkoa ja varsinkin kun laivaston yksiköt saapuivat myöhässä partioimaan mahdollisia hyökkäysreittejä.


title: Kreetan taistelu

text: Pataljoonat hyökkäsivät yöllä, mutta eivät kyenneet murtautumaan laskuvarjo- ja vuoristosotilaiden muodostaman puolustusketjun lävitse ja valtaamaan lentokenttää. Tästä eteenpäin puolustavat liittoutuneiden joukot joutuivat tekemään useita vetäytymisiä saaren itäpäähän kohti välttääkseen joutumasta saksalaisten piirittämäksi.


title: Kreetan taistelu

text: Kun saaren puolustamisen jatkaminen oli todettu mahdottomaksi, määrättiin joukot vetäytymään Sfakian kautta pois saarelta. Seuraavien neljän yön aikana 16 000 sotilasta evakuoitiin laivoilla Egyptiin. Saaren itäosissa olevat vähäisemmät joukot evakuoitiin erillisellä operaatiolla Iraklionista, mutta nämä laivat joutuivat matkalla Luftwaffen syöksypommittajien hyökkäyksen kohteeksi ja kärsivät vakavia menetyksiä, yksi hävittäjä upposi ja kaksi risteilijää saivat pahoja vaurioita.


title: Kreetan taistelu

text: Kenraali Freyberg luovutti komennon 30. päivän iltana ja poistui saarelta. Aamulla 1. kesäkuuta loput 5 000 puolustajaa antautuivat Sfakiassa, vaikkakin useat pakenivat vuorille jatkaakseen vastarintaa miehitysvuosina.


title: Kreetan taistelu

text: Evakuoinnin aikana amiraali Andrew Cunningham totesi päättäväisesti, että ”laivasto ei saa jättää maavoimia pulaan”. Kun maavoimien kenraalit olivat huolissaan, että hän menettäisi liikaa laivoja, Cunningham vastasi: ”Kestää kolme vuotta rakentaa laiva, mutta perinteen luominen kestää kolmesataa vuotta.”


title: Kreetan taistelu

text: On myös huomioitava että vaikka Kreetalla oli loppuvaiheessa 5 000 miehen armeija puolustamassa saarta yksikään heistä ei ollut everstiluutnanttia korkeampi arvoltaan. Suurempi osuus upseereista kuin miehistöstä pääsi pois. Eräänlaista Titanic-syndroomaa oli siis ilmassa loppuvaiheessa. Miehistö vain jäi useassa tapauksessa oman onnensa nojaan vaikka laivasto evakuoikin paljon sotilaita.


title: Kreetan taistelu

text: Liittoutuneiden komentajat olivat huolissaan, että saksalaiset olisivat voineet käyttää Kreetaa astinlautanaan tulevissa operaatioissa Kyprosta ja Vichyn Ranskan hallitsemaa Syyriaa tai Suezin kanavaa vastaan, joista varsinkin jälkimmäiselle pyrkivät saksalais-italialaiset joukot tuolloin Libyasta käsin. Kenraali Studentin hulppein suunnitelma olikin siirtyä samalla valloitustekniikalla seuraavaksi Kyprokselle ja sieltä Suezin kanavalle, brittien selustaan luoden uuden rintaman liittoutuneiden Lähi-idän armeijaa vastaan.


title: Kreetan taistelu

text: Operaatio Barbarossan alettua nämä uhkakuvat kuitenkin vähenivät, mutta varmuuden vuoksi liittoutuneet miehittivät Syyrian. Churchillille Kreetan menetys oli katkera ja henkilökohtainen takaisku. Monet brittiläiset tahot kyselivät miten saksalaiset pystyvät valloittamaan saaren joka on 300 km:n päässä merellä, miksei sitten Britanniaakin joka on vain muutaman kymmenen mailin päässä. Kreetalla oli murskaava sisäpoliittinen vaikutus Englannissa.


title: Kreetan taistelu

text: Saksalaiset laskuvarjojoukot aselajina oli saavuttanut mainetta Belgian ja Alankomaiden valtaamisessa. Adolf Hitler näki tässä erinomaisen propaganda-aseen salamasotaprinsiipin todistajana. Kenraali Kurt Student oli lyönyt maineensa vetoa että operaatio onnistuisi ja se sisälsi suuria riskejä merkittäväsi isompaa vastaustajaa kohtaan, jossa sodan hyökkäyslait eivät olleet saksalaisten eduksi. Student oli kuitenkin optimisti ja siksi suuret tappiot tyrmistyttivät häntä. Onkin ironista että sotasankari ja esimerkki omille miehilleen sai Hitleriltä rautaristin ritariristin mutta jotui sitten kuuntelmaan Hitlerin summauksen: ”Tiedättekös, kenraali, että emme enää koskaan tee maahanlaskuoperaatioita: Kreeta osoitti että laskuvarjojoukkojen aika on ohi.”


title: Kreetan taistelu

text: Suurin osa kenraali Studentin urheista laskuvarjojääkäreistä lähetettiinkin Neuvostoliittoon. Onkin varsin ironista että samaan aikaan koko Lontoo odotti paniikissa maahanlaskuhyökkäystä ja yhdysvaltalaiset kehittivät omia joukkojaan jotka sitten osallistuivat operaatio Market Gardeniin Arnhemissa.


title: Kreetan taistelu

text: Brittien osalta monen virhekommelluksen lopputulema oli kuitenkin hyvä kompromissi. sillä englantilaiset pystyivät pelastamaan 15 000 sotilasta Pohjois-Afrikkaan taistelemaan sodan merkittäviä taisteluja. Englanti ei vielä silloin voinut tietää että noita miehiä tarvittiin ehkä enemmän kuin Kreetan saarta, joten lopputulos olikin liittoutuneille ”riittävä” ja tulos olisi voinut olla paljon katastrofaalisempikin.


title: Kreetan taistelu

text:
Saksalaisten tappioista osapuolilla on ollut eriäviä käsityksiä. Saksalaisten viralliset tappiot ovat 6 200 miestä: 3 714 kaatunutta tai kadonnutta ja 2 494 haavoittunutta. Brittiläiset sen aikaiset ja sodanjälkeiset lähteet ilmoittavat kuitenkin saksalaisten tappioluvuiksi 15 000–22 000 miestä, mutta näille luvuille ei ole tarkempia perusteluja. Killenin mukaan "yli 3600 maahanlaskusotilasta oli saanut surmansa" ja lisäksi "Luftwaffe menetti 320 miestä ja liki 200 kuljetuskonetta". Saarella 1941–1945 kuolleet saksalaiset sotilaat on koottu kukkulalla 107 sijaitsevalle hautausmaalle, jossa on 4 465 haudattua koko sodan ajalta.
Liittoutuneet menettivät 3 500 sotilasta: 1 751 kaatunutta ja saman verran haavoittuneita sekä sotavangiksi jäi erittäin suuri määrä: 12 254 Kansainyhteisön ja 5 255 kreikkalaista sotilasta. Lisäksi laivastosta kaatui 1 828 ja haavoittui 183. Yhteensä 3 579 kaatunutta ja 1 900 haavoittunutta.


title: Kreetan taistelu

text: Suuri määrä siviilejä kuoli ristitulessa ja myöhemmin taistellessa vastarintaliikkeessä. Lisäksi useita kreetalaisia kuoli saksalaisten kostoteloituksissa sekä taistelun aikana että sitä seuranneessa miehityksessä. Eräs kreetalainen lähde mainitsee saksalaisten takia kuolleiden kreetalaisten määrän sodan aikana olleen 6 593 miestä, 1 113 naista ja 869 lasta.


title: Kreetan taistelu

text: Ensimmäinen ja yksi tunnetuimmista saksalaisten siviiliväestöä vastaan kohdistamista kostoista oli Kontomárin verilöyly. Tapaus tunnetaan hyvin, koska 1980-luvulla Saksan arkistoista löytyivät saksalaisen sotakirjeenvaihtajan teloituksesta ottamat valokuvat.


title: Nelly Furtado

text: Nelly Kim Furtado (s. 2. joulukuuta 1978 Victoria, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen laulaja ja lauluntekijä.


title: Nelly Furtado

text: Furtado syntyi Victorian kaupungissa portugalilaisille siirtolaisvanhemmille. Tällä hetkellä hän asuu Torontossa. Furtadon huhuttiin kesäkuussa 2006 "Genre"-lehdelle antamansa haastattelun perusteella olevan biseksuaali. Furtado kiisti aluksi huhut, mutta myönsi asian "GUS"-lehdelle heinäkuussa 2006.


title: Nelly Furtado

text: Furtadon esikoistytär Nevis syntyi syyskuussa 2003. Lapsen isä on DJ ja musiikkituottaja Jasper Gahunia eli Lil' Jaz. Lil' Jazin ja Nelly Furtadon suhde päättyi kuitenkin vuonna 2005. Nelly Furtado meni kihloihin 2007 Demacio "Demo" Castellonin kanssa, joka työskenteli ääniteknikkona Furtadon "Loose"-albumilla. Furtado ja Castellon menivät salaa naimisiin 19. heinäkuuta 2008, mutta asia tuli julki vasta lokakuussa 2008. Hän erosi miehestään kesällä 2016 ja on nykyisin sinkku.


title: Nelly Furtado

text:
Furtadon musiikki on fadolaulun, R&B:n ja popin sekoitusta, joka käsittelee usein elämän arvojärjestystä. Myös hänen juurensa näkyvät musiikissa, sillä fado on Portugalin kansallismusiikkia. Monissa kappaleissa lauletaankin välillä portugalia englanninkielisen tekstin välissä. Furtadolta on tähän mennessä ilmestynyt vain yksi kokonaan portugaliksi laulettu kappale, ”Onde Estas”, joka suomeksi käännettynä tarkoittaa ”Missä sinä olet?”.
Nelly Furtadon albumit ovat vuonna 2000 ilmestynyt "Whoa, Nelly!" ja "Folklore", joka ilmestyi vuonna 2003. Keväällä 2006 Furtado julkaisi uuden albuminsa "Loose". Furtado tuottaa itse levynsä ja musiikkivideonsa ja hän osaa soittaa ukuleleä ja kitaraa. Ennen kuuluisuuttaan hän työskenteli tarjoilijana motellissa äitinsä kanssa. "Folklore"-levyllä oleva kappale ”Saturdays” kertoo näistä ajoista.


title: Nelly Furtado

text:
Furtadon hittejä ovat mm. ”I'm Like a Bird”, ”Turn Off The Light”, ”Powerless”, ”Maneater”, ”Say It Right”, ”Promiscuous”, ”All Good Things (Come to an End)” ja ”Manos al Aire”.
Furtado julkaisi 21. joulukuuta 2009 Twitter-sivullaan, että touko-kesäkuussa julkaistaan uusi englanninkielinen albumi, joka on tyyliltään samanlainen kuin "Whoa, Nelly!" mutta myös ripaus funk-musiikkia. Hän on äänittänyt remixejä espanjankielisistä lauluistaan. Nelly Furtadon uuden albumi "Mi Planin" avaussingle ”Manos al Aire” julkaistiin maailmanlaajuisesti 29. kesäkuuta 2009, mutta kuitenkin kappale rantautui Suomen radioihin vasta marraskuussa 2009 ja ensisoitto tuli Radio NRJ:llä.


title: Nelly Furtado

text: Albumilta "Whoa, Nelly!":Albumilta "Folklore":Albumilta "Loose":Albumilta "Mi Plan":


title: Nelly Furtado

text: Albumilta "The Best Of Nelly Furtado":


title: Nelly Furtado

text: Albumilta "The Spirit Indestructible":


title: Vanhan maailman apinat

text: Vanhan maailman apinat ("Catarrhini") on Afrikasta ja Aasiasta kotoisin olevien apinoiden ("Simiiformes") yhteisnimitys.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Itävallan historia vuoteen 1815 asti.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Noin 400-luvulla eaa. kelttiläiset kansat Länsi-Euroopasta asettuivat Itä-Alpeille. Kelttien valtakunta muodostui alueen rautakaivosten läheisyyteen. Roomalaiset valloittivat valtakunnan ilman vastarintaa 9 eaa. ja liittivät sen Noricumin maakunnakseen. Tonavasta muodostui Rooman valtakunnan pohjoisraja.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Tonavan pohjoispuolella Germaniassa asui lukuisia germaaniheimoja. 100-luvun jaa jälkipuoliskolla ne tekivät ryöstö- ja hävitysretkiä Rooman alueille. Rooman armeijat ja diplomatia pitävät kuitenkin järjestystä yllä 300-luvun lopulle asti, jolloin mm. ostrogootit, visigootit ja vandaalit perustivat asumuksiaan Rooman alueelle Tonavan eteläpuolelle. Rooman provinssin puolustus kävi lopulta mahdottomaksi, ja suuri osa roomalaistuneesta, kristitystä väestöstä pakeni 488. Vuonna 493 ostrogootit valtasivat Italian ja saivat hallintaansa Länsi-Rooman viimeiset alueet. Rooman vaikutus Alppien alueella päättyi.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Eri germaani- ja slaavilaisheimot kilpailivat Alppien itäosan–Tonavan alueesta Länsi-Rooman romahduksen jälkeen. Germaaneista alemannit (myöhemmin svaabit) ja bajuvaarit olivat huomattavimmat. Alemannit olivat saapuneet jo roomalaisaikana, ja vuoteen 500 mennessä olivat asettuneet nykyisiin Sveitsiin ja Vorarlbergiin. Bajuvaarien alkuperää ei tunneta, mutta 500-luvun puolivälissä he asuivat entisten roomalaistuneiden kansojen kera nykyisen Saksan–Itävallan raja-alueella. Svaabit ja bajuvaarit olivat toisen germaanikansan, frankkien alaisuudessa. Frankkien valta vakiintui lopullisesti Kaarle Suuren aikana 700-luvun lopulla.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Slaavit, mukaan lukien sloveenit, kroaatit, tšekit ja slovakit asettuivat alueelle ja olivat avaarien, paimentolaisheimon alaisuudessa. Karolingiaikana, 700- ja 800-luvuilla, slaavilaisalueet jäivät frankkien valtaan.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Frankkien alaisuudessa irlantilaismunkit, joista merkittävimpiä pyhä Columban ja pyhä Gall, levittivät kristinuskoa alueelle 600- ja 700-luvuilla. Heidän työnsä tuloksena syntyi tärkeitä luostareita, joiden maanviljely karolingivaltakunnan rajoilla avasi alueen aarnimetsät laajemmalle asutukselle. Feodaaliseen valtarakenteeseen liittyneet luostarit ja niiden apotit kilpailivat eri piispojen ja ruhtinaiden kanssa vaikutusvallasta. Piispanistuimia perustettiin Baijerin neljään kaupunkiin 730-luvulla. Salzburg, ainoa näistä, joka on nykyisen Itävallan alueella, korotettiin arkkipiispan istuimeksi 798 ja sai muiden piispojen hallintaoikeuden. Salzburgista tuli tukikohta slaavien käännyttämiselle kristinuskoon, mikä levitti myös karolingivaltakunnan vaikutusvaltaa reuna-alueille.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Karolingien laajenemisen itään pysäytti suomalais-ugrilaisten madjaarien saapuminen Tonavalle 862. Viidessäkymmenessä vuodessa madjaarit olivat valloittaneet Unkarin tasangon, Määrin ja Itä-Tonavan suot karolingeilta ja tekivät sotaretkiä syvälle frankkien alueille. Karolingien valtakunnan saksalaisalueiden järjestyminen 900-luvulla mahdollisti sotajoukon keräämisen, joka löi unkarilaiset Lechfeldin taistelussa 955.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Uusi saksalaisvaltakunta tunnettiin myöhemmin nimellä Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta. Se sai hallintaansa jälleen paljon madjaareille menetettyjä alueita. Madjaarien kääntyminen kristinuskoon kuningas Tapani Pyhän (997–1038) aikana teki Unkarista osan kristikuntaa ja sen sotilaallinen voimistuminen esti saksalaisten laajenemisen itään.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Pyhässä saksalais-roomalaisessa keisarikunnassa nyky-Itävallan alueet olivat osa monimutkaista feodaalista tilkkutäkkiä monien kirkollisten- ja maallisten ruhtinaiden alaisuudessa. Suurin osa alueista jäi lopulta Baijerin ruhtinaan alaisuuteen. Baijerista erotettiin alueita, joista tuli vastaperustettuja Kärntenin (976) ja Steiermarkin (1180) herttuakuntia. Salzburg ja Tiroli taas jäivät piispojensa alaisuuteen. Keisari Otto Suuren (h. 936–973) viimeisinä vuosina Baijerissa muodostettiin pieni, suunnilleen nykyistä Ala-Itävaltaa vastaava, Ostarrichin rajakreivikunta. Tästä tulee nykyinen Itävallan (Österreich) nimi. Rajakreivikunta irrotettiin Baijerista, ja siitä tuli oma herttuakuntansa 1156.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Vuosina 976–1246 Itävalta oli yksi Babenbergin suvun laajoista omistuksista. Sukusuhteiden avulla ja naimalla keisarissukuun, Babenbergit saivat haltuunsa maat, jotka vastaavat suunnilleen nykyisiä Ylä-Itävaltaa, Ala-Itävaltaa, Steiermarkia ja Kärnteniä. Babenbergin suku kuoli 1246, jolloin heidän maansa joutuivat Ottokar II Přemyslille, Böömin kuninkaalle. Böömin hallitsijana Ottokar oli yksi pienestä joukosta vaaliruhtinaita, jotka valitsivat Pyhän Rooman keisarin. Kun Ottokaria ei valittu keisariksi 1273, hän nousi voittanutta Rudolf Habsburgilaista vastaan. Böömin kuningas hävisi taistelussa ja surmattiin 1278, jolloin entiset Babenbergien maat joutuivat Habsburgeille, jotka lisäsivät ne entisten suuren omistustensa joukkoon, joihin kuuluivat jo nykyiset Sveitsi, Etelä-Saksa ja Itä-Ranska.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Vaikka Itävallan herttuakunta oli vain yksi Habsburgien maista, suku tuli tunnetuksi itävaltalaisena, kun sveitsiläiset talonpojat karkottivat suvun entisestä hovistaan Habichtsburgista, Sveitsin Aargaun kantonista 1386. Nimi Itävalta alkoi viitata myös kaikkiin Habsburgien maihin, vaikka se oikeasti oli vain pienen alueen nimi. Habsburgien maihin liitettiin Kärnten ja Krain 1335, Tiroli 1363 ja Trieste 1382.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan vaaliruhtinaat valitsivat mielellään heikon ja vasalleistaan riippuvaisen keisarin, joten voimakas Habsburgien suku sai keisarin paikan vain harvoin Rudolfin kuoleman 1291 jälkeisenä 150 vuotena. Kun Fredrik III valittiin keisariksi 1452 (hallitsi 1452–1493), suku sai kuitenkin niin voimakkaan aseman, että keisarikunnan jäljellä olevina 354 vuotena vain yksi Pyhä saksalais-roomalainen keisari valittiin Habsburgin suvun ulkopuolelta. Samalla Itävalta korotettiin arkkiherttuakunnaksi. Itävallan arkkiherttuana oli tästä lähtien aina vuoteen 1804 saakka lähes poikkeuksetta sama henkilö kuin Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarinakin.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Habsburgien monopoli keisarin asemaan ei kuitenkaan yhdistänyt keisarikuntaa yhden hallitsijan alle. Habsburgien hallitsemilla mailla ei ollut juuri muuta yhteistä kuin samansukuinen hallitsija, ja osa niistä ei edes kuulunut Pyhään saksalais-roomalaiseen keisarikuntaan. Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta taas oli määritelty poliittinen ja alueellinen feodaaliyhteisö, joka koostui sadoista eri hallitsijoiden hallitsemista maista, mutta tuli myöhemmin luonnehdituksi saksalaisena nationalismin myötä. Keisarin vallan vastapainona olivat muut ruhtinaat, hallitsijat ja instituutiot, maalliset ja kirkolliset. Habsburgien suvun keisarin asema antoi heille arvovaltaa Saksassa ja Euroopassa, mutta todellinen valta tuli suvun maista.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Habsburgien valta kasvoi huomattavasti 1453, kun keisari Fredrik III määräsi uusista oikeuksista ja privilegioista, jotka antoivat muillekin hallitsijoille samoja oikeuksia kuin vaaliruhtinaille, joita Habsburgien joukossa ei juuri ollut. Lisäksi 1453 määrättiin, että Habsburgien omistukset periytyisivät myös naisperillisille. Koska feodaalijärjestelmässä suvun jäätyä ilman miesperillistä läänitykset palautuivat yleensä keisarille, perintöoikeuden laajennus varmisti, että maat jäisivät suvun haltuun. Habsburgien hallussa 1453 olleet maat tultiin tuntemaan perintömaina ja ne käsittivät suuren osan nykyistä Itävaltaa, lukuun ottamatta Salzburgin ja Brixenin arkkihiippakuntia, ja osan Saksaa, Ranskaa, Italiaa, Kroatiaa ja Sloveniaa.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Habsburgit lisäsivät vaikutusvaltaansa ja voimaansa myös strategisten liittojen kautta, jotka vahvistettiin avioliitoilla.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Keisari Maksimilian I (h. 1493–1519) nai Burgundin Marian. Hänen poikansa Filip Komea nai Kastilian Johannan. Burgundin ja Espanjan hallitsijasukujen kuolema ja lapsettomuus johtivat siihen että Filipin poika, keisarina Kaarle V (h. 1519–1556) peri perintömaiden lisäksi Ranskan vasallit Franche-Comtén ja Alankomaat, Espanjan ja sen siirtomaat Amerikoissa.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Kaarle joutui kamppailemaan pitääkseen valtakuntansa koossa. Sen länsirajana oli Ranska ja itärajalla turkkilaisten Osmanien valtakunta. Kaarle jakoi valtakuntansa 1522. Hän piti länsiosan itsellään ja luotti perintömaat veljelleen Ferdinandille (h. 1522–1564). Ferdinandista tuli puolestaan keisari 1556, kun Kaarle V luopui vallasta. Tämä jako kuitenkin loi kaksi Habsburgien sukuhaaraa: Espanjan Habsburgit, lähtien Kaarle V:stä (Espanjassa Kaarle I) ja Itävallan Habsburgit lähtien Ferdinandista.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Veljeltään saamiensa maiden lisäksi Ferdinand lisäsi omistuksiaan naimalla Jagellonin sukuun, joka hallitsi Unkaria ja Böömiä. Kun hänen lankonsa, kuningas Ludvig kuoli Mohácsin taistelussa turkkilaisia vastaan 1526, Ferdinand julistautui perijäksi. Vaikka Böömin aatelin kokous ei tunnustanut Ferdinandia perijäksi, se valitsi hänet Böömin ja sen alaisten Määrin ja Sleesian kuninkaaksi. Böömin kuninkaana hänestä tuli yksi keisarin valintaan osallistuvista vaaliruhtinaista. Unkarissa ja sen alaisessa Kroatian–Slavonian–Dalmatian kuningaskunnassa Ferdinand joutui vastaamaan unkarilaisen ylimyksen kilpailevaan vaatimukseen kruunusta. Tosiasiassa maan valtasivatkin turkkilaiset. Ferdinand sai haltuunsa maan pohjoisen ja läntisen reunan, joka sai nimen "kuninkaallinen Unkari". Hän unkarilaisesta kilpailijastaan tuli turkkilaisten vasalli, joka hallitsi Transilvaniaa Itä-Unkarissa. Lopusta Unkaria tuli osa Osmanien valtakuntaa 1603.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Turkkilaiset piirittivät Wieniä 1529. Ferdinand ymmärsi, että Habsburgien maiden puolustus vaati Unkarin muodostamista puskurivaltioksi turkkilaisia vastaan. Vaikka Osmanien valtakunnan perimmäinen tavoite oli Euroopan valloitus, Länsi-Euroopan hallitsijat eivät pitäneet turkkilaisia uhkana, eivätkä halunneet auttaa Ferdinandia itärajan puolustuksessa. Hän joutui solmimaan rauhan Osmanien valtakunnan kanssa 1562, jolloin määriteltiin tasapeliin jäänyt "status quo" Unkarissa.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Vaikka Ferdinand pyrki hallintouudistuksiin keskittääkseen valtaansa ja lisäten voimaansa, perintömaita ja uusia kuningaskuntia ei yhdistetty. Länsi-Euroopassa feodaalirakenteet olivat jo murtumassa, mutta Ferdinandin valta lepäsi edelleen paikallisen aatelin hyväksynnän varassa, jota edustivat heidän kokouksensa, jotka vastustivat hallinnon keskittämistä.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: 1520-luvulta lähtien Habsburgien alamaiset saivat vaikutteita protestanttisesta uskonpuhdistuksesta. 1500-luvun puolessa välissä suurin osa asukkaista oli protestantteja. Luterilaiset hallitsivat saksankielisiä alueita, paitsi Tirolia, jossa anabaptistit olivat enemmistö. Katolinen kirkko oli kuitenkin Habsburgien suosiossa ja aina vahvasti läsnä valtakunnassa.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Uskonnollinen väkivalta ja vaino olivat harvinaisia ja uskontokunnat sietivät toisiaan vielä 1500-luvun. Ferdinand painosti Roomaa hyväksymään maltillisten uudistajien vaatimukset, mutta Trenton konsiili 1545–1563 päätyikin katolisen doktriinin uudelleenvahvistamiseen ja kirkon sisäisiin uudistuksiin. Konsiili pahensi näin katolilaisten ja protestanttien jakoa ja loi perustan vastauskonpuhdistukselle, jota Habsburgit ajoivat voimakkaasti 1600-luvun.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Ferdinand I kuoli 1564 ja Habsburgien maat Keski-Euroopassa jaettiin hänen kolmen poikansa kesken. Vanhin, Maksimilian valittiin keisariksi (h. 1564–1576). Maksimilian II oli myötämielinen protestanteille, mutta hänen veljensä yrittivät palauttaa katolilaisuuden yksinomaiseksi uskonnoksi maillaan. Maiden jako johti uskonsotiin seuraavalla vuosisadalla.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Rudolf II (h. 1576–1612) seurasi isäänsä Unkarin kuninkaana ja Pyhänä Rooman keisarina. Turkkilaiset aloittivat sodan Unkarissa 1593. Rudolfin julma sodanjohto johti protestantin ylimystön kapinaan kuninkaallisessa Unkarissa. Suvun nuorempien jäsenten tuella nuorempi veli Matias takavarikoi Rudolfin maat, palautti järjestyksen ja Rudolfin kuoltua valittiin keisariksi (hallitsi: 1612–1619). Nuorempien veljesten sukuriidassa tekemät myönnytykset muodostivat kuitenkin uusia vaaroja Habsburgeille.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Lapseton Matias valitsi serkkunsa Ferdinandin perijäkseen. Varmistaakseen Ferdinandin valinnan keisariksi, Matias järjesti hänen valintansa Böömin kuninkaaksi 1617. Böömin protestanttinen ylimystö oli kuitenkin vaatinut katolilaisuuden puolestapuhujaa vahvistamaan Rudolf II:n myöntämän uskonvapauden. Kiista uskonvapaudesta johti 1618 kapinaan protestanttisen ylimystön keskuudessa. Toivo neuvotteluratkaisusta hävisi, kun Matias kuoli maaliskuussa 1619, ja muutkin Habsburgien maat nousivat kapinaan.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Habsburgien vastaiset mielialat heijastelivat katolilaisten ja protestanttien välisiä 1600-luvun alun jännitteitä. Vastauskonpuhdistuksen sukupolven mittainen työ tuotti kuitenkin hedelmää: luostarielämä virkistyi, katolilaisten henkinen työ tuotti tuloksia ja monet merkkihenkilöt palasivat kirkon huomaan. Saksan ruhtinaat jakautuivat kahteen sotilaalliseen leiriin: evankeliseen unioniin ja katoliseen liigaan.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Elokuussa 1619 Böömin valtiopäivät valitsi kuninkaaksi protestanttisen Pfalzin vaaliruhtinaan Fredrik V:n ja vaaliruhtinaiden konklaavi keisariksi Ferdinand II:n (h. 1619–1637). 8. marraskuuta 1620 katolisen liigan ja keisarillinen armeija löivät Fredrik V:n palkkasoturiarmeijan Valkeavuoren taistelussa. Läpi 1620-luvun katolilais-keisarilliset joukot jatkoivat hyökkäystään ja varmistivat Ferdinandille perintömaiden, Böömin ja Unkarin hallinnan.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Ferdinand samaisti protestantit luopioiksi ja määräsi tiukat uskonnolliset rajoitukset kautta perintömaiden. Vuonna 1627 hän antoi pitkään suunnitellun määräyksen tehdä Böömistä yhden uskonnon maa, protestantit saivat kuusi kuukautta aikaa kääntyä tai poistua maasta. Unkarissa Ferdinand joutui kuitenkin lupautumaan uskonnonvapauteen Unkarin nationalistisen liikkeen edessä, jota johti kalvinistinen Transilvanian ruhtinas.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Tanskan, Ruotsin ja Ranskan sotilaallinen väliintulo esti kuitenkin Ferdinandia viemästä sotaa päätökseen ja tuhosi myös kompromissiyrityksen 1630-luvulla protestanttien ruhtinaiden kanssa. Kolmikymmenvuotisen sodan sotaretket ulottuivat vain harvoin nykyisen Itävallan muodostaville Habsburgien alueille.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Kolmikymmenvuotinen sota päättyi viimein 1648 Westfalenin rauhaan. Sopimus oli myös Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan uskonasioiden perustuslaki, joka antoi ruhtinaille oikeuden määrätä maidensa uskonnosta. Ranska saavutti myös tavoitteensa estää Habsburgeja luomasta Pyhästä saksalais-roomalaisesta valtakunnasta keskitettyä absoluuttista monarkiaa alaisuudessaan. Omilla maillaan Habsburgit kuitenkin nauttivat suurempia poliittisia ja uskonnollisia vapauksia kuin ennen sotaa. He saivat uusia tukijoita jakamalla uudelleen kapinallisilta takavarikoidut maat ja saivat vapauden asettaa uskonnollinen yhdenmukaisuus, joka tehtiinkin kuten aiemmin Böömissä.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Kolmikymmenvuotisen sodan jälkeinen jälleenrakennus alkoi Ferdinand III:n (h. 1637–1657) ja jatkui hänen poikansa Leopold I:n aikana (h. 1658–1705). Keskeistä Habsburgien poliittisella ja uskonnolliselle yhdentymiselle oli katolisen kirkon aseman palauttaminen. Habsburgit eivät pyrkineet erottamaan kirkkoa omaksi yhteiskunnalliseksi voimakseen. He käyttivät kirkkoa poliittisena välikappaleena ja edistivät omaa valtaansa kirkon yli ja sitä vastaan.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Keinoja palauttaa uskollinen yhtenäisyys oli kokeiltu jo Böömissä. Seuranneet keinot perustuivat näihin kokemuksiin. Protestanttien kirkot suljettiin, kiivaimmat karkotettiin ja katolilaiset asetettiin korkeimpiin asemiin, mikä tuhosi protestanttien valta-asemat. Papiston ja paikallisedustajistojen komissiot lähettivät lähetyssaarnaajia protestanttien valta-alueille. Lähetystyön jälkeen väestö sai valita kääntyäkö vai poistuako maasta. Arvioiden mukaan 40 000 päätti muuttaa 1647–1652.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Katolisen sivistyksen, munkkikuntien ja luostareiden perustaminen oli pääosa Habsburgien vastauskonpuhdistusta. Jesuiitat olivat siinä pääosassa ja heidän vaikutusvaltansa laajeni keskieurooppalaisessa yhteiskunnassa erinomaisten koulujen ansiosta ja heidän tarjotessaan lähes yksinomaan korkeampaa koulutusta. Benediktiinit, sisteriläiset ja augustiinolaiset luostarit edistyivät myös ja heidän koulunsa kilpailivat jesuiittojen kanssa.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Hovin suosiessa taiteita ja sääntökuntia ja uskonnollisten ja maallisten juhlien kautta Itävallan perintömaat saivat yhteenkuuluvuuden tunteen, huolimatta hallinnon hajanaisuudesta ja heikkoudesta.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Vuonna 1663 osmanit ja Habsburgit ajautuivat jälleen sotaan Transilvaniasta. Turkkilaisten uhka, joka huipentui Wienin piiritykseen 1683, sai Puolan, Venetsian ja Venäjän liittymään Habsburgeihin turkkilaisten karkottamiseksi. Vuonna 1686 itävaltalaisten armeija eteni keskiseen Unkariin ja valloitti Budan. Vuoteen 1687 Osmanien valtakunta oli eliminoitu Keski-Unkarista. 1690-luvun lopulla keisarillisen armeijan komento annettiin Savoijin ruhtinas Eugenille. Hänen alaisuudessaan Habsburgien joukot saivat haltuunsa lähes koko Unkarin Karlowitzin rauhassa 1699.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Unkaria ei kuitenkaan liitetty Pyhän Saksalais-roomalaisen keisarikunnan alueisiin, vaikka Itävalta itse oli yksi siihen kuuluvista ruhtinaskunnista ja vaikka sen hallitsijana yleensä oli sama henkilö kuin keisarinakin. Tästä lähtien aina vuoteen 1806 saakka vallitsikin siitä erikoinen tilanne, että osa Itävallan (samoin kuin myöhemmin myös Preussin) alueista kuului samalla mainittuun, käytännössä merkityksensä menettäneeseen keisarikuntaan, osa sitä vastoin ei.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Vuonna 1700 Espanjan Kaarle II:n kuoleman päätti Espanjan Habsburgien suvun. Espanjan mahdin väheneminen koko 1600-luvun oli johtanut jo pienempiin sotiin vallan jakamiseksi uudelleen Euroopassa. Kilpailuasetelma johti Espanjan perimyssotaan 1701–1714. Sekä keisari Leopold I että Ranskan Ludvig XIV, Kaarle II:n lähimmät sukulaiset, päättivät asettaa oman sukunsa nuoremman haaran Espanjan valtaistuimelle. Molempien täytyi ottaa huomioon myös se mahdollisuus, että joku tulevista perillisistä perisi sekä emämaan että Espanjan. Ranskan vahva keskusvalta teki Ranskan ja Espanjan mahdollisesta liitosta paljon merkittävämmän uhan kuin Habsburgien ja Espanjan liitosta. Kun kuoleva Kaarle II nimesi perijäkseen Ludvig XIV:n pojan Filipin, Englanti ja joukko muita Euroopan maita liittyivät Habsburgien puolelle.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Itävallan–Britannian liiton sodan alussa saavuttamista voitoista huolimatta liittolaiset eivät saaneet asetetuksi Itävallan arkkiherttua Kaarlea Espanjan valtaistuimelle. Sodan jatkuessa liittosuhde alkoi rakoilla, kun Leopoldin kuoleman jälkeen keisariksi valittiin vuonna 1711 hänen vanhin poikansa Kaarle VI. Habsburgien sukulinjojen yhdistyminen Kaarle VI:ssa alkoikin näyttää suuremmalta uhalta kuin sodan heikentämän Ranskan ja Espanjan mahdollinen liitto. Itävallan liittolaiset tekivät rauhan Ranskan kanssa 1713 Utrechtissa. Kun Kaarle viimein päätti hylätä sodan 1714, entiset liittolaiset kääntyivät häntä vastaan ja hän sai tyytyä pieneen palkkioon: Espanjan Alankomaihin (nykyinen Belgia) ja Milanoon Italiassa.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Habsburgien Itävalta laajeni itään osmanien kustannuksella. Tästä huolimatta Kaarle VI pyrki laajempaan hallinnolliseen ja taloudelliseen järjestäytyneisyyteen kehittääkseen valtakuntansa taloutta sen pitämiseksi eurooppalaisten kilpailijoidensa tasolla. Ilman miesperillistä Habsburgien maiden yhtenäisyys oli vaarassa. Vuonna 1713 Kaarle antoi pragmaattisen sanktion, jolla hän valmisti perintömaidensa siirtämistä tyttärelleen Maria Teresialle (h. 1740–1780). Hinta, jonka hän joutui perintöoikeuden laajentamisesta maksamaan, oli monien hallitsijan valtaa lisäävien uudistusten hylkääminen.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Kaarlen asetus ei kuitenkaan estänyt perimyssotaa puhkeamasta hänen kuolleessaan 1740. Preussi valloitti Böömin Sleesian ruhtinaskunnat samana vuonna. Myöhemmin 1741 Baijerin vaaliruhtinas Kaarle Albert miehitti Böömin pääkaupungin Prahan Saksin ja Ranskan joukkojen avulla ja kruunautti itsensä Böömin kuninkaaksi. Tämä tasoitti tietä hänen valintaansa Pyhäksi Rooman keisariksi 1742, mikä katkaisi Habsburgien kolmesataavuotisen otteen keisarinkruunusta.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Itävaltalaiset valloittivat Prahan takaisin ja Maria Teresia kruunattiin puolestaan Böömin kuningattareksi keväällä 1743. Itävalta sai diplomaattista tukea Britannialta ja saavutti sotilaallista menestystä Keski-Euroopassa. Kun Kaarle Albert kuoli yllättäen tammikuussa 1745, hänen poikansa teki rauhan Itävallan kanssa ja lupasi tukea Habsburgien ehdokasta keisariksi. Maria Teresian mies Frans (h. 1745–1765) nostettiin keisariksi lokakuussa 1745. Lännessä sota Ranskan ja Espanjan kanssa ajautui tasapeliin ja neuvottelut johtivat Aachenin rauhaan 1748.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Maria Teresia selvisi sodasta pääasiassa menetyksittä, kiitos Unkarin aatelin tuen, mutta menetti valtakuntansa taloudellisesti kehittyneimmän alueen, Sleesian, Preussille. Kallis sota Ranskan kanssa oli hyödyttänyt enemmän brittien etuja Pohjois-Amerikassa kuin Itävalta oli saanut tukea Britannialta Euroopan sotakentille, joten Itävalta hylkäsi liittosuhteensa Britannian kanssa ja lähestyi Ranskaa. Uusi liittosuhde sinetöitiin Maria Teresian nuorimman tyttären Maria Antoinetten naittamisella Ranskan tulevalle kuninkaalle Ludvig XVI:lle.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Vaikka Maria Teresian aviomies oli keisari, Maria hallitsi Habsburgien maita. Kun hänen pojastaan Joosefista tuli keisari Fransin kuoleman jälkeen 1765, hän teki pojastaan kanssahallitsijansa. Maria Teresian kuoltua 1780, Joosef II hallitsi yksin kuolemaansa 1790 asti. Vastauskonpuhdistuksen tavoitteet oli saavutettu jo Maria Teresian tullessa valtaan, mutta Itävallan suurvalta-aseman ylläpito vaati laajoja uudistustoimia keskusvallan vahvistamiseksi ja aatelin aseman heikentämiseksi.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Maria Teresia aloitti hallinnon ja talouden uudistukset 1749 perustuen merkantilismiin Preussin ja Ranskan mallin mukaisesti. Hän aloitti myös sosiaaliset, lain ja uskonnolliset uudistukset. Kanssahallitsijana ja yksinvaltiaana Joosef II jatkoi äitinsä työtä. Äidillä ja pojalla oli kuitenkin erilaiset tavoitteet. Maria Teresia oli hartaan uskonnollinen ja korosti isällistä (tai äidillistä) hallitsijanvaltaa, absolutismia ja hylki valistusaatteita. Joosef taas ryhtyi uudistuksiin valistuksen utilitarististen teorioiden perusteella. Joosefin uudistukset olivat paitsi idealistisina vähemmän joustavia ja pragmaattisia, myös vähemmän onnistuneita ja hajottivat Habsburgien valtakuntaa sisältä.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Hallitsijan suhde uskontoon tuli tunnettuna joosefismina, vaikka Joosefin suhtautuminen oli suurimmaksi osaksi hänen äitinsä suhtautumisen kaltainen. Maria Teresian hartaus ei estänyt uudistuksia, joiden tarkoituksena oli siirtää valtaa kirkolta hallitsijalle. Joosefin utilitarismi erosi Marian suhtautumisessa kahdessa piirteessä. Hän salli laajemmat uskonnonvapauden ja tukahdutti instituutioita ja tapoja, joita piti utilitarismin vastaisina. Vuoden 1781 ediktillä annettiin protestanteille lähes samat oikeudet kuin katolilaisille. Toiset määräykset poistivat juutalaisilta rajoitukset asuinpaikkaan, kauppaan ja koulutukseen. Hyötynäkökohdan vuoksi Joosef lakkautti katoliset luostarit, jotka eivät palvelleet kuin uskonnollisia tarkoituksia ja kielsi perinteiset juutalaiset tavat, joita piti haitallisina yhteiskunnalle ja esteenä juutalaisväestön saksalaistumiselle.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Uudistuksilla luotiin hallinnollinen, taloudellinen ja oikeudellinen byrokratia, joka oli suoraan vastuullinen hallitsijalle. Uusien instituutioiden keskuksena Wien kasvoi pelkästä hallitsijan hovin sijoituspaikasta oikeaksi poliittiseksi ja hallinnolliseksi keskukseksi. Unkari ei kuitenkaan sisällytetty uudistuksiin. Kiitoksena Unkarin aatelin tuesta Itävallan perimyssodan aikana Maria Teresia ei laajentanut uudistuksiaan kuningaskuntaan.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Vaikka vallan keskittäminen paransi Itävallan sotilaallista valmiutta, se jäi vielä tavoitteestaan laajentaa Itävallan etuja Euroopassa. Sleesian valloittaminen takaisin Preussilta ja maan paloitteleminen epäonnistuivat Itävallan saavutettua vain rajoitettua menestystä seitsemän vuoden sodassa 1756–1763. Yritys rajoittaa Venäjän laajenemista tuotti vaihtelevia tuloksia. Itävalta ei saanut estettyä Preussia ja Venäjää jakamasta Puolaa ja liittyi saaliin jaolle ensimmäisessä Puolan jaossa 1772 ja sai Galitsian. Viisi vuotta myöhemmin Itävalta meni väliin Venäjän ja Osmanien valtakunnan sodassa, esti Venäjän laajenemisen Turkin kustannuksella ja sai samalla haltuunsa Bukovinan Galitsian vieressä ja Transilvanian. Uudet alueet olivat köyhiä ja kehittymättömiä ja niiden liittäminen muutti Itävallan kansallista koostumusta tuomalla maahan suuren ruteeneista ja puolalaisista koostuvan slaavilaisen väestön, suuren juutalaisvähemmistön ja pienemmän määrän romanialaisia.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Joosef II:n ideologinen jäykkyys johti levottomuuksiin ja kapinaan Unkarissa ja Belgiassa. Kun Joosef kuoli 1790, hänen valtaistuimelle nousseen veljensä Leopold II:n (h. 1790–1792) piti peruuttaa monia uudistuksia ja tarjota uusia myönnytyksiä rauhoittaakseen kapinat. Saadakseen Preussin sotilaallisen tuen vallan palauttamiseksi Belgiassa, Leopold antoi valan luopua enemmistä alueiden laajennuksista osmanien kustannuksella. Hän vahvisti myös Unkarin oikeuden pysyä erillisenä valtakuntana ja tulla hallituksi omien lakiensa mukaan. Vastineeksi Unkarin aateli lopetti kapinansa.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Itävallan uudistusohjelma keskeytyi, kun Ranskan vallankumouksen aiheuttama kriisi syöksi Euroopan sotaan. Kokouksessa Potsdamissa 1791 Leopold II ja Preussin kuningas tuomitsivat vallankumouksellisen tilanteen Ranskassa ja julistivat sen olevan huolenaihe kaikille hallitsijoille. Julistus ei johtanut muiden väliintuloon, kuten hallitsijat olivat toivoneet, ja Itävalta ja tasavaltalainen Ranskan vallankumous olivat ideologisella törmäyskurssilla. Huhtikuussa 1792 vallankumouksellinen Ranska julisti sodan Itävallalle.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Ensimmäinen vallankumoussota kesti viisi vuotta, ennen kuin liittolaistensa hylkäämä Itävalta joutui solmimaan rauhan epäedullisin ehdoin. Itävalta ryhtyi uudelleen sotaan 1799 ja 1805, mutta lyötiin nopeasti molemmilla kerroilla. Muutoin epäedullisessa rauhassa 1805 Itävalta sai korvauksina menetyksistään Saksassa ja Italiassa Salzburgin, jota oli aikaisemmin hallinnut arkkipiispa.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Ranskan ylivalta Saksassa johti siihen mahdollisuuteen, että Napoleon Bonaparte tai joku hänen kenraaleistaan valittaisiin Pyhäksi Rooman keisariksi. Leopoldin poika, Frans II (h. 1792–1835) ryhtyi toimiin sukunsa keisarinaseman turvaamiseksi. Hän loi uuden, perinnöllisen keisarin aseman ja julisti itsensä 1804 Itävallan keisari Frans I:ksi. Vuonna 1806 hän luopui Pyhän Rooman keisarin arvonimestä ja hajotti Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan estääkseen Napoleonin valinnan sen keisariksi.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Vuosikymmenen loppupuolella saksalaiset Habsburgien alueet kokivat ranskalaisvastaisen nationalismin aallon. Frans luuli, että samanlaiset mielialat muuallakin saksalaisalueilla johtaisivat voittoon ja julisti sodan Ranskalle huhtikuussa 1809. Tirolissa, joka oli tuolloin Baijerin hallinnassa, Andreas Hoferin johtamat talonpojat kapinoivat ja saivat yllättäviä voittoja Napoleonin joukoista ennen kuin heidät lyötiin. Muualla Saksassa nationalistiset tunnot olivat laimeita ja Itävallan tappio pikainen. Seuranneessa rauhassa aluemenetykset olivat tuntuvia.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Tyrmäävän tappion jälkeen Frans nimitti uuden ulkoministerin, Klemens von Metternichin, joka pyrki sovittelemaan välejä Ranskaan. Hän järjesti Fransin tyttären Marie Louisen ja Napoleonin avioliiton. Napoleon oli innokas naimaan merkittävästä eurooppalaisesta kuningassuvusta ja saamaan jälkeläisen. Keväällä 1810 järjestetty avioliitto ei kuitenkaan tuonut Itävallalle välittömiä etuja.


title: Itävallan historia vuoteen 1815

text: Vuonna 1813 Napoleonin asema alkoi heiketä. Hänen Venäjän sotaretkensä epäonnistui ja Britannia saavutti voittoja Iberian niemimaalla. Molemmat sodan osapuolet alkoivat lähestyä Itävaltaa tuen toivossa. Elokuussa Itävalta katkaisi liittosuhteensa Ranskaan ja julisti sodan. Huolimatta Britannian tuesta, vuosien 1814 ja 1815 sota Napoleonia vastaan kulutti Itävallan talous- ja joukkoresurssit. Itävalta jäi lopulta voittajien puolelle, mutta heikentyneessä asemassa.


title: Ericus Svenonius

text: Ericus Svenonius (n. 1480 – viim. 1541) oli 24. Suomen piispa ja Suomen ensimmäinen luterilainen piispa. Ericus toimi piispana vuosina 1523–1527, reformaation aattona. Hän edisti reformaatiota maltillisesti.


title: Ericus Svenonius

text: Paavi ei vahvistanut Ericuksen vaalia, mikä teki hänestä ensimmäisen ei-katolisen suomalaisen piispan. Svevonius oli Erasmus Rotterdamilaisen kannattaja.


title: Ebba Brahe

text: Ebba Magnusdotter Brahe (16. maaliskuuta 1596, Lerjeholm – 5. tammikuuta 1674, Tukholma) oli ruotsalainen hovineiti. Hän oli kuningas Kustaa II Aadolfin rakastettu tämän ollessa prinssi, mutta hänet kuitenkin naitettiin sotamarsalkka Jakob De la Gardielle, sillä kuningatar Kristiina ei pitänyt häntä tarpeeksi hienona puolisona prinssille.


title: Ebba Brahe

text: Jakob De la Gardie ja Ebba saivat 14 lasta, joista 7 kuoli varhain. Kuuluisin lapsista oli Magnus Gabriel De la Gardie. Miehensä kuoleman jälkeen Ebba Brahe jatkoi tämän keskeneräisiä töitä ja muun muassa perusti Pietarsaaren, jolle antoi nimen ("Jakobstad") miehensä mukaan.


title: Magnus Gabriel De la Gardie

text: Magnus Gabriel De la Gardie (15. lokakuuta 1622 – 26. huhtikuuta 1686) oli ruotsalainen kreivi, upseeri ja valtiomies. Hän oli Jakob De la Gardien ja Ebba Brahen poika. Hän oli vuodesta 1647 naimisissa kuningas Kaarle X Kustaan sisaren Maria Eufrosynen kanssa. Hän oli kuninkaan läheinen avustaja.


title: Magnus Gabriel De la Gardie

text: De la Gardie yleni sotilasuralla sotamarsalkaksi vuonna 1649 ja toimi valtamarsalkkana vuodesta 1651. On kuitenkin arvioitu, että hän ei omannut erityisiä sotilaallisia kykyjä. Hän siirtyikin siviiliuralle kamarikollegion presidentiksi ja valtiovarainhoitajaksi vuonna 1652. Hän oli Liivinmaan kenraalikuvernöörinä vuodesta 1655 ja valtiokanslerina vuodesta 1660. Kuningas Kaarle X Kustaan testamentin perusteella hän toimi alaikäisen Kaarle XI:n holhoojahallituksen ajoittain keskeisenäkin jäsenenä. Hän pyrki luomaan Ruotsin ja Ranskan liittosuhteen, jolloin olisi voitu välttää aatelistolle epäedullisen reduktion jatkuminen. Vuonna 1672 tämä liittosopimus saatiinkin aikaan, mutta sen seurauksena oli, että Ruotsin oli osallistuttava Ranskan 1670-luvun sotiin.


title: Magnus Gabriel De la Gardie

text: De la Gardien asema alkoi horjua Kaarle XI:n tultua täysi-ikäiseksi 1672, vaikka hän saikin drotsin viran 1681. Hän menetti valtavan omaisuutensa holhoojahallitusta vastaan nostetuissa tuhlaussyytteissä ja isossa reduktiossa.


title: Magnus Gabriel De la Gardie

text: De la Gardie oli Ruotsin historian merkittävimpiä mesenaatteja. Hän rakennutti Ruotsiin lukuisia palatseja, palkkasi aikansa merkittäviä ulkomaisia taiteilijoita ja arkkitehteja työskentelemään Ruotsissa sekä osti niin sanotun Codex Argenteuksen eli gootinkielisen Raamatun käsikirjoituksen ja lahjoitti sen Upsalan yliopistolle.


title: De la Gardie

text: De la Gardie, joskus de la Gardie, on ruotsalainen ranskalaisperäinen aatelissuku.


title: Opportunity

text: Opportunity eli ""Mahdollisuus"" (virallinen lyhenne on "MER-B") on toinen NASAn kahdesta luotaimesta sen "Mars Exploration Rover Mission"issa. Opportunity laskeutui onnistuneesti Marsin pinnalle 24. tammikuuta 2004 kello 21:05 PST (25. tammikuuta 05:05 UTC). Opportunityn kaksonen "Spirit" laskeutui Marsin pinnalle kolme viikkoa aiemmin 3. tammikuuta.


title: Opportunity

text: Opportunity laskeutui Meridiani Planum -tasangolle 25. tammikuuta 2004. Laskeutuminen onnistui, kuten pari viikkoa aikaisemmin laskeutuneen Spiritin laskeutuminen. Heti ensimmäiset kuvat olivat mullistavia. Aikaisemmin laskeutuneet luotaimet olivat kuvanneet kivistä pintaa, mutta nyt kuvissa näkyi sileä tummahiekkainen maaperä, joista puuttuivat kivet kokonaan. Toinen historiallinen seikka oli se, että kuvissa näkyi marsilaista kallioperää. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun tutkijat pystyivät katsomaan tarkemmin Marsin historiaan, koska peruskallio on hyvin vanhaa ja pysyvää.


title: Opportunity

text: Opportunityn havaittiin laskeutuneen pieneen kraatteriin, joka oli noin 20 metriä halkaisijaltaan. Kraatteri nimettiin myöhemmin Eagle-kraatteriksi.


title: Opportunity

text:
Mönkijän liikkeelle lähtö sujui nopeammin kuin sisarluotaimensa ja mönkijä ajettiin saman tien lähimmälle peruskalliolle. Jonkin aikaa kallioita tutkittaessa saatiin varmimmat merkit siitä, että Meridiani Planum-tasanko on ollut joskus suolaisen meren peittämä.
Opportunity vietti kauan aikaa kraatterissaan, kunnes se ajettiin ympäröivälle tasangolle. Ensimmäinen yritys epäonnistui, kun mönkijän renkaat sutivat hiekkaa. Lopulta onnistuttiin ja paljastui, että tasanko oli ennennäkemättömän tasainen ja kivetön. Lähellä noin 700 metrin päässä sijaitsi suurempi kraatteri Endurance-kraatteri, jonka halkaisija oli noin 130 metriä. Myös laskeutujan yläosa ja laskuvarjo näkyivät kuvissa


title: Opportunity

text: Ennen sitä mönkijä tutki Bounce-kiveä, joka sattumalta alueen suunnilleen ainoana kivenä oli jäänyt Opportunityn alle, kun se pomppi heti laskeutumisen jälkeen kaasutyynyjen varassa.


title: Opportunity

text: Ohitettuaan Fram-kraatterin, mönkijä saapui viimein Endurancelle ja se ajettiin riskeistä huolimatta sisään. Sisällä Opportunity tutki eri ikäisiä kalliokerrostumia, ja käytti myös poraansa. Mönkijä kävi myös kraatterin pohjalla, jossa tuuli oli kasannut hiekkaa dyyneiksi. Sen jälkeen kohteena oli suurehko Wopmay-kallionlohkare, joka oli varsin erikoinen. Opportunity kuvasi myös Marsin pilviä, jotka olivat noin 80 kilometrin korkeudessa. Tämän jälkeen mönkijä ajettiin onnistuneesti ulos kraatterista.


title: Opportunity

text: Opportunity ohjattiin tutkimaan omaa lämpökilpeään, joka oli pudonnut lähelle Endurancea. Kilpi oli hajonnut ja palasia oli ympäri aluetta. Tutkijoitten ihmetykseksi iskeytymiskohta oli varsin matala, joka kertoo maaperän tiivistymisestä kenties muinaisen meren takia.


title: Opportunity

text: Seuraava löytö oli ensimmäinen meteoriitti Marsissa. Kivi paljastui rautapitoiseksi, ja siinä oli erikoisia jälkiä, mutta ei kraatteria


title: Opportunity

text: Tämän jälkeen alkoi pitkä matka etelään kohti suuria kallioalueita ja jättimäistä Victoria-kraatteria. Matkalla ohitettiin monia pieniä kraattereita, kuten Vostok-kraatteri, Viking-kraatteri ja Voyager-kraatteri.


title: Opportunity

text:
Matkalla Opportunity jäi kiinni suureen hiekkadyyniin, mutta pääsi pois kuukauden kuluttua.
Hiekkadyynit suurenivat sitä mukaa mitä etelämmäksi päästiin ja näin myös ajettiin varovaisemmin.


title: Opportunity

text: Pian mönkijä saapui vanhan Erebus-kraatterin lähelle, joka puolestaan oli vielä suuremman ja vanhemman Terra Nova-kraatterin sisällä. muutamia kallioita tutkittiin, mutta matka jatkui nopeasti kohti etelää. Ohitettuaan Beagle-kraatterin, mönkijä vihdoin ja viimein yhdeksän ajetun kilometrin jälkeen pääsi lähes 800 metriä halkaisijaltaan olevan Victoria-kraatterin reunalle. Toistaiseksi mönkijää ei ajeta sisään jyrkkien rinteiden ja pehmeän hiekka-aineksen takia.


title: Opportunity

text: Mönkijä sammui tuntemattomasta syystä Marsin hiekkamyrskyn aikaan kesäkuussa 2018. Mönkijä on vieläkin sammuksissa.


title: Vaasan rata

text: Vaasan rata on Suomen rataverkkoon kuuluva rataosuus, joka kulkee Seinäjoelta Vaasaan ja edelleen Vaskiluotoon. Rata liittyy Seinäjoella Suomen päärataan. Radan pituus on 78 kilometriä.


title: Vaasan rata

text: Rataosa valmistui vuonna 1883 osana vanhaa Vaasan rataa Tampereelta Haapamäen kautta Vaasaan. Vaasan asemalta rataa jatkettiin Vaskiluodon ulkosatamaan vuonna 1900.


title: Vaasan rata

text: Radalla kulkee pääasiassa useita Seinäjoen ja Vaasan välisiä taajamajunia, yksi Jyväskylän ja Vaasan välinen taajamajunapari, yksi InterCity-junapari sekä kolme Pendolino-junaparia. 1990-luvulla radalla kulki Wasalandian kautta laivajunia satamaan, mutta nyttemmin radan loppupää on hiljentynyt. Tavarajunia radalla kulkee muutamia viikossa. VR-Yhtymän mukaan myös radalla liikennöivät taajamajunat ovat itsensä kannattavia, joten VR liikennöi niitä omalla taloudellisella riskillään.


title: Vaasan rata

text: Henkilöliikenteen matkoja vuonna 2002 oli yhteensä 320 000, sittemmin radan matkustajamäärät ovat olleet nousussa. Vuonna 2009 yksin Vaasan rautatieasemalta tehtiin noin 345 000 matkaa. Tähän lisätään vielä väliasemien matkustajamäärät, niin päästään yli 400 000 matkaan vuodessa. Keväällä 2013 Pohjalainen uutisoi radan matkustajamäärien kasvaneen kymmenyksellä sähköistyksen myötä. Vuonna 2013 matkustajamäärä oli 435 000. Vuonna 2009 radalla oli matkustajia vuorokaudessa 1 030, vuonna 2013 1 260 ja vuonna 2035 Liikennevirasto on ennustanut olevan 1 510 vuorokaudessa.


title: Vaasan rata

text:
Rata on yksiraiteinen ja junakohtaamiset ovat mahdollisia Isonkyrön ja Laihian (vain tavaraliikenne) liikennepaikoilla. Radan sähköistystyöt alkoivat toukokuussa 2010. Sähköistys valmistui lokakuussa 2011, ja ajolankoihin kytkettiin jännite saman kuun lopussa. Rata peruskorjattiin 1990-luvulla, joten se on teknisesti soveltuva suurille nopeuksille. Sähköistyksen myötä radalle odotettiin nopeampaa liikennettä, mutta lukuisten tasoristeysten vuoksi radalle on jouduttu asettamaan nopeusrajoitukseksi 120 km/h.
Radalla on 64 tasoristeystä, joista osaa on ehdotettu poistettavaksi.. Vuonna 2002 radalla oli 81 tasoristeystä.


title: Jasmin

text: Jasmin on Suomessakin viime vuosikymmeninä yleistynyt naisen etunimi, joka tarkoittaa jasmiinia. Nimestä on Suomessa käytössä useita muunnelmia, esimerkiksi Jasmine, Jasmi, Jasmina, Jasmiina, Yasmine tai Yasmin.


title: Jasmin

text: Jasmin viettää nimipäivää 9. heinäkuuta. Etunimi lisättiin nimipäiväkalenteriin vuonna 1995.


title: Jasmin

text: Väestörekisterikeskuksen Nimipalvelun tilastojen mukaan Jasmin-nimi tuli Suomessa käyttöön aikaisintaan 1920-luvulla ja oli vielä sen jälkeen pitkään hyvin harvinainen. Kaiken kaikkiaan Suomessa on Jasmin-nimisiä naisia vuoden 2012 loppuun mennessä ollut yhteensä hieman yli 7 500 ja miehiä alle 60. Nimestä tuli suosittu 1980- ja 1990-luvulla, jolloin nimi annettiin 4 458 lapselle. Vuosina 2000–2009 nimi annettiin noin 2 370 lapselle.


title: Kartanonkoski

text: Kartanonkoski () on Vantaan Aviapoliksen suuralueen Pakkalan kaupunginosassa sijaitseva asuinalue, jonne on rakennettu kerros-, pien- ja omakotitaloja sekä muutama julkinen rakennus, kaikki lähinnä 2000-luvulla. Kaupunkirakenteen rungon muodostavat puistoverkko ja kokoojakatu Hagelstamintie. Kartanonkoski on saanut nimensä Backaksen kartanosta ja Tolkinkylässä sijaitsevasta Ruutinkoskesta. Alue sijaitsee Ylästöntien ja Vantaanjoen välissä. Kaupunginosa on herättänyt huomiota, koska se on erinäköinen kuin useimmat muut uudet lähiöt.


title: Kartanonkoski

text: Kartanonkoski on rakennettu Backaksen kartanon Tilkunpellolle. Asuinalueen suunnittelu alkoi 1991, jolloin laadittiin idealuonnos lämpimästä kaupunginosasta (Kallaluoto). Vuonna 1994 jatkosuunnittelun pohjaksi valittiin vaihtoehto vihreästä kaupunginosasta. Asuinkortteleista järjestettiin kaavaluonnoksen pohjalta arkkitehtikilpailu, ja sen voitti tukholmalainen arkkitehtitoimisto Djurgårdsstaden Arkitekter puutarhakaupunkityyliin laaditulla ehdotuksellaan 1998. Tämän jälkeen suunnittelussa oli mukana myös suomalainen konsultti, Eriksson Arkkitehdit. Asemakaava vahvistettiin 1999. Alue on rakennettu pääosin vuosina 2000–2008. Epäsuomalainen alue on ollut menestys, jonka avulla Vantaan kaupunki on kohentanut imagoaan.


title: Kartanonkoski

text: Kartanonkoski on ainoa uustraditionalistisin periaattein toteutettu kaupunginosa Suomessa. Sen asemakaava pohjautuu eurooppalaiseen kaupunkiperinteeseen, ja talojen arkkitehtuuri mukailee 1920-luvun tulkintaa klassisismista. Kartanonkoskella on sekä kerros-, rivi- ja omakotitaloja että julkisia rakennuksia. Arkkitehtuuri on saanut runsaasti vaikutteita Backaksen rakennuksista ja 1920-luvun klassisismista. Koko alueelle yhtenäisiä piirteitä ovat muun muassa kapeat kaarevat kadut, punatiiliset melko jyrkät katot, värikkäät vaihtelevat seinäpinnat ja kapea ikkunajako. Asemakaavassa (1999) annettiin rakentamistavasta yksityiskohtaisia määräyksiä. Lisäksi alueelle laadittiin rakentamisohje. Rakennusoikeus jakaantui useille eri rakentajille ja rakennusten suunnittelijoina on toiminut useita eri arkkitehteja. Näin samasta teemasta on saatu erilaisia tulkintoja ja kaupunkikuvasta on tullut vaihteleva ja yllätyksellinen.


title: Kartanonkoski

text: Kartanonkosken lähellä sijaitsevat seuraavat virkistysalueet ja nähtävyydet:


title: Kartanonkoski

text:
Kartanonkoskella on kaksi päivittäiselintarvikkeiden kauppaa, Alepa ja K-Market, molemmat Hagelstamintien varrella. Alueella on myös Vaasan leipomon tehtaanmyymälä. Kauppakeskus Jumbo ja vapaa-ajankeskus Flamingo sijaitsevat noin kilometrin päässä Kartanonkoskelta. Tammiston elintarvikeliikkeet ja lukuisat erikoistavaraliikkeet ovat noin kahden kilometrin etäisyydellä Valimotiellä. Ylästöntiellä on myös Hotelli Pilotti.
Informaatio- ja oppimiskeskus Pointissa (2003) Hagelstamintiellä on kirjasto, Vantaan kansainvälinen koulu (ISV, International School of Vantaa) sekä englanninkielinen päiväkoti Y.E.S. (Young English Speakers). Kartanonkoskella on myös suomenkielisiä päiväkoteja. Tilkuntiellä toimii Kartanonkosken koulu (2006). Ylästöntiellä (Veromäen puolella) on vielä Veromäen koulu (1926).


title: Kartanonkoski

text: Kartanonkoskella on Tikkurilan seurakunnan kerhotila osoitteessa Hagelstamintie 20. Vantaan Kotikirkolla on toimintaa Informaatio- ja oppimiskeskus Pointissa.


title: Kartanonkoski

text: Kartanonkoskelle ja Pakkalaan on muuttanut paljon lapsiperheitä muun muassa kansainvälisen koulun takia. Kartanonkoski houkuttelee myös ihmisiä, jotka lentävät työkseen paljon. Tästä syystä Kartanonkoskelta löytyy keskimääräistä enemmän liikemiehiä ja lentokenttähenkilökuntaa. Alueen asuntojen hinnat ovat erään kiinteistövälittäjän mukaan Vantaan korkeimpia.


title: Kartanonkoski

text: Alueelta on toimivat linja-autoyhteydet etelästä Helsingistä pohjoiseen Helsinki-Vantaan lentoasemalle sekä lännestä Myyrmäestä itään Tikkurilaan.


title: Kartanonkoski

text: Kartanonkosken aluetta on palkittu omaperäisestä arkkitehtuuristaan. Yhdyskuntasuunnittelun seura ry palkitsi Vantaan kaupungin Vuoden 2003 Ruusut -palkinnolla. Kaupunginosa on saanut myös Kestävä kivitalo -tunnustuksen 2004, Suomen paras asuntoalue tv-äänestyksessä 7. sijan 2006 ja Suomen Asuntoliiton ympäristöpalkinnon 2006.


title: Kartanonkoski

text: Alue on toiminut myös Risto Räppääjä -elokuvasarjan tapahtumapaikkana.


title: Pohjankiisla

text: Pohjankiisla "(Uria lomvia)" on Suomessa erittäin harvinainen lintu.


title: Pohjankiisla

text: Musta pää ja selkä, valkea rinta, maissa pysty istuma-asento. Pohjankiisla on hiukan suurempi kuin etelänkiisla: Pituus on 40–44 cm ja siipien kärkiväli 64–75 cm.


title: Pohjankiisla

text:
Pohjankiisla pesii luodoilla, saarilla ja rannikoilla kaukana pohjoisessa. Se siirtyy talveksi hiukan etelämmäksi jään rajaa seuraten. Suomessa laji on erittäin harvinainen. Ensimmäisen kerran laji tavattiin Korppoosta 1901. Vuonna 1902 Suomessa todettiin poikkeuksellinen pohjankiislojen massaesiintyminen. Jäämerellä riehunut talvimyrsky toi pohjankiisloja erityisesti Itä-Suomeen. Vuonna 1964 Suomesta löytyi kuollut pohjankiisla, 1986 elävä yksilö, joka kuitenkin kuoli seuraavana vuonna Korkeasaaressa. Viimeisin havainto on vuodelta 1988, kun löytyi kalaverkkoon kuollut yksilö.
Pohjankiisla tekee vain yhden munan kerrallaan.


title: Pohjankiisla

text: Pohjankiislat syövät enimmäkseen kalaa, mutta myös meren selkärangattomia.


title: Pikkuruokki

text: Pikkuruokki ("Alle alle") eli vanhalta nimeltään jääkyyhky on ruokkien heimoon kuuluva pohjoisten merialueiden lintu. Se on "Alle"-suvun ainoa laji. Suomessa pikkuruokki havaitaan parikymmentä kertaa vuodessa.


title: Pikkuruokki

text: Pikkuruokki on kooltaan puolet lunnista: 19–21 cm pitkä ja siipien kärkiväli 34–38 cm.


title: Pikkuruokki

text:
Pikkuruokkeja pesii Pohjoisen jäämeren saarilla: Grönlannissa, Islannissa, Novaja Zemljalla, Huippuvuorilla ja Frans Joosefin maalla.
Pikkuruokit elävät laajoissa yhdyskunnissa rannikon vuorenrinteillä, harvoissa tapauksissa myös tuntureilla.


title: Pikkuruokki

text: Pikkuruokki pesii kallion kielekkeillä.


title: Pikkuruokki

text: Pikkuruokit syövät hankajalkaisia ja muita pieniä äyriäisiä. Pohjoisella jäämerellä pikkuruokkien tiedetään syövän lähes pelkästään "Calanus glacialis" -hankajalkaisen IV ja V toukka-asteita.