title: Lepikon torppa

text: 1950-luvulla kotiseutuyhdistys yritti hankkia torpan itselleen. Vuonna 1966 Lepikko-säätiö sai rakennuksen omistukseensa. Museoviraston johdolla se entisöitiin kesällä 1966 siihen asuun, joka sillä oli vuonna 1905, kun Kekkoset asuivat siinä. Töitä valvoi Alfred Kolehmainen Suomen kansallismuseon kansatieteelliseltä osastolta, entisöimissuunnitelman teki arkkitehti Heikki Havas Kansallismuseosta. Entisöinnin yhteydessä laudoitus purettiin ja rakennusta madallettiin poistamalla vinttikerros. Museoon koottiin 1900-luvun alun pielavetisiä esineistöä, joita saatiin lahjoituksina ja ostettiin. Alkuperäistä esineistöä on muun muassa pilkkumi, jota käytettiin Urho Kekkosen kastemaljana. Torpassa on myös Kekkosen äidin kutoma seinävaate ja kahvikalusto, jonka hänen isänsä sai 50-vuotislahjaksi. Lepikon torppa vihittiin museoksi Kekkosen syntymäpäivänä vuonna 1966. Juhlatilaisuudessa olivat paikalla tasavallan presidentti, hänen vaimonsa Sylvi Kekkonen, siskonsa Siiri Kekkonen ja poikansa, kansanedustaja Matti Kekkonen sekä ulkoministeri Ahti Karjalainen. Museon ylläpitäjäksi tuli Lepikko-säätiö, jonka puheenjohtaja oli akateemikko Kustaa Vilkuna. Suosituimmillaan museossa oli 1970- ja 1980-luvuilla vuosittain 25 000–30 000 kävijää.


title: Ari Suhonen

text: Ari Suhonen (s. 19. joulukuuta 1965 Porvoo) on entinen suomalainen keskimatkojen juoksija. Hänen päämatkansa olivat 800 ja 1 500 metriä.


title: Ari Suhonen

text: Suhonen oli 1980-luvun loppupuolella ja 1990-luvun alkupuolella Suomen paras keskimatkojen juoksija. hänen nimissään on edelleen 800 metrin Suomen ennätys 1.44,10, jonka hän juoksi Zürichissa 16. elokuuta 1989. Suomen mestaruuden Suhonen voitti 800 metrillä yhdeksän kertaa peräkkäin vuosina 1985-1993 ja 1 500 metrillä viisi kertaa vuosina 1986-1989 ja 1993. 1 500 metrillä Suhonen voitti halli-EM-kilpailujen kultaa vuonna 1988.


title: Ari Suhonen

text: Suhonen voitti universiadeissa kultaa 800 metrillä ajalla 1.47,13 Duisburgissa 1989.


title: Jussi Järventaus

text: Jussi Arvi Järventaus (s. 7. kesäkuuta 1951 Helsinki) on koulutukseltaan oikeustieteen lisensiaatti ja varatuomari. Puoluetaustaltaan hän on kokoomuslainen. Järventaus toimi Paavo Lipposen I hallituksessa oikeusministerinä 13. maaliskuuta 1998 – 15. huhtikuuta 1999. Hän on ollut vuodesta 1996 lähtien Suomen Yrittäjien toimitusjohtajana.


title: Eero Milonoff

text: Eero Milonoff (s. 1. toukokuuta 1980 Helsinki) on suomalainen näyttelijä.


title: Eero Milonoff

text: Milonoff valmistui Teatterikorkeakoulusta vuonna 2005 ja toimii freelance-näyttelijänä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa "Tyttö sinä olet tähti" ja "Hymyilevä mies" sekä televisiosarjassa "Koukussa". Vuonna 2007 ensi-iltansa saaneessa "Ganes"-elokuvassa Milonoff näytteli Remu Aaltosta.


title: Eero Milonoff

text: Milonoff sai tammikuussa 2019 parhaasta miessivuosasta ruotsalaisen Guldbagge-palkinnon. Hän näytteli fantasiaelokuvassa "Raja" ("Gräns") yhteiskunnan ulkopuolelle vetäytynyttä erakkoa Vorea.


title: Eero Milonoff

text: Milonoffin veljiä ovat Aleksi Milonoff, Juho Milonoff sekä Tuomas Milonoff. Heidän isänsä on ohjaaja ja näyttelijä Pekka Milonoff.


title: Tuula Linnainmaa

text: Tuula Maj-Lis Linnainmaa (o.s. "Forss", s. 8. tammikuuta 1942 Hämeenlinna) on suomalainen poliitikko. Hän oli Etelä-Suomen läänin maaherra 1997–2003, kokoomuksen kansanedustaja 1987–1997 ja liikenneministeri Lipposen I hallituksessa 1995–1997. Linnainmaa oli Espoon kaupunginvaltuuston jäsen 1985–1992 ja kaupunginhallituksen jäsen 1985–1990.


title: Tuula Linnainmaa

text: Linnainmaa valmistui ylioppilaaksi vuonna 1961 Hämeenlinnan tyttölyseosta, ylioppilasmerkonomiksi vuonna 1962 Hämeenlinnan kauppaoppilaitoksesta ja valtiotieteiden kandidaatiksi vuonna 1973 Helsingin yliopistosta. Ennen eduskuntaa hän työskenteli konttoripäällikkönä ja perheyrittäjänä 1972–1987.


title: Tuula Linnainmaa

text: Eläkkeelle jäätyään Linnainmaa on opiskellut maalaamista.


title: Terttu Huttu-Juntunen

text: Terttu Aulikki Huttu-Juntunen (o.s. "Huttu", s. 15. huhtikuuta 1951 Suomussalmi) on suomalainen vasemmistoliiton entinen kansanedustaja ja ministeri.


title: Terttu Huttu-Juntunen

text: Huttu-Juntunen oli kansanedustajana Oulun vaalipiiristä vuosina 1995–1999. Hän putosi eduskunnasta vuoden 1999 eduskuntavaaleissa, vaikka hänen henkilökohtainen äänimääränsä kasvoi. Hän toimi toisena sosiaali- ja terveysministerinä Lipposen I hallituksessa 13. huhtikuuta 1995 – 15. huhtikuuta 1999.


title: Terttu Huttu-Juntunen

text: Koulutukseltaan Huttu-Juntunen on sosionomi. Hän jäi vuonna 2015 eläkkeelle Kainuun sosiaali- ja terveydenhuollon kuntayhtymän lapsiperheiden sosiaalipalveluiden vastuualuepäällikön toimesta. Hän on Kunnallisalan kehittämissäätiön varapuheenjohtaja.


title: Terttu Huttu-Juntunen

text: Tasavallan presidentti myönsi Huttu-Juntusella toukokuussa 2015 sosiaalineuvoksen arvonimen.


title: Vanginvartija

text: Vanginvartija on henkilö, joka työskentelee vankilassa. Vanginvartijat pitävät huolen siitä, että jokainen vanki menee selliinsä tiettyyn aikaan eikä yritä karata vankilasta. Suomessa vanginvartijat ovat valtion palveluksessa olevia virkamiehiä.


title: Vanginvartija

text: Vanginvartijalta odotetaan hyvää fyysistä ja henkistä kuntoa. Vanginvartijan on näytettävä hyvää esimerkkiä vangeille. Suomessa vankeinhoidon perustutkinto on ammatillinen koulutus vankiloiden valvonta- ja ohjaustehtäviin. Tutkinnon laajuus on 53 opintoviikkoa ja siihen kuuluu opintoja Rikosseuraamusalan koulutuskeskuksessa (RSKK) (entinen Vankeinhoidon koulutuskeskus) sekä käytännön opintoja ja työharjoittelua vankiloissa.


title: Vanginvartija

text: Vartijan työtä ohjaavat vankeinhoidon lainsäädäntö, määräykset ja ohjeet. Valtion virkamiehenä hän noudattaa työssään yleisiä hallinto-oikeudellisia periaatteita ja virkamiehiä koskevia erityissäännöksiä. Yksityiskohtainen vartijan toimenkuva kerrotaan laitoksen työjärjestyksessä.


title: Vanginvartija

text: Suuri osa vartijan tehtävistä on laitoksen päivittäisestä toiminnasta huolehtimista, valvontaa ja vangin selviytymisen tukemista. Vartija ohjaa laitostoimintojen sujumista, kuten aamutoimia, ruokailua, työntekoa, opiskelua, siivousta ja kuljetuksia. Vartijan tehtävät liittyvät erityisesti täytäntöönpanon turvaamiseen ja järjestyksen ylläpitämiseen. Vartija tarkastaa vangit, heidän käytössään olevat tilat sekä asunto-osastot ja työpisteet. Vartioinnin ja valvonnan luonne ja määrä vaihtelevat laitoksittain. Monissa laitoksissa vartija osallistuu myös toiminnan ohjaamiseen työverstailla, kuntoutuksessa ja vankien vapaa-aikana. Vartijoita työskentelee myös terveydenhuollon ja koulutuksen alueilla, esimerkiksi vankilan poliklinikalla, kirjastossa tai koulussa. Vartijat tekevät useimmiten vuorotyötä.


title: Vanginvartija

text: Vartija vastaanottaa vangit laitokseen ja perehdyttää heidät. Hän neuvoo, valvoo ja ohjaa asunto-osastolla olevia vankeja. Vankilan työntekijöistä vartija on eniten vuorovaikutuksessa vangin kanssa. Vartija kuljettaa vangit laitoksen ulkopuolelle, muun muassa oikeusistuimiin, sairaalaan ja tarvittaessa toimii saattajana poistumisluvalla. Vartija valvoo vangin ja hänen omaistensa tapaamisia. Hän ohjaa ja opastaa vankilaan tulevia viranomaisia, vapaaehtoistyöntekijöitä ja muita yksityisiä henkilöitä sekä huolehtii osaltaan siitä, että vierailun tarkoitus toteutuu.


title: Vanginvartija

text: Vartijan tehtävät voidaan jaotella seuraaviin osa-alueisiin:


title: Vanginvartija

text: Vankeinhoitolaitoksen vartijan tehtäväkuva on muuttunut entistä monipuolisemmaksi ja vartijalla on yhä tärkeämpi rooli rangaistusajan suunnitelman toteuttamisessa ja kaikissa vangin päivittäiseen elämään liittyvissä kysymyksissä. Vartijan henkilökohtainen panos ja vastuu vankia koskevissa ratkaisuissa korostuu, minkä lisäksi vartija osallistuu moniammatillisiin tiimeihin.


title: Ilkka Viljanen

text: Ilkka Antero Viljanen (s. 12. joulukuuta 1960 Lahti) on suomalainen kokoomuspoliitikko, toimittaja ja yrittäjä. Hän toimi vuosina 2007–2011 kansanedustajana Hämeen vaalipiiristä ja on toiminut lisäksi muun muassa Lahden kaupunginvaltuuston ja -hallituksen puheenjohtajana. Viljanen luopui politiikasta kesäkuussa 2015.


title: Ilkka Viljanen

text: Viljanen toimi Radio 99 toimittajana, päätoimittajana ja radioyrittäjänä 13 vuoden ajan vuodesta 1993 vuoteen 2006. Nykyisin Viljanen toimii Asikkalan Salonsaaressa pienviljelijänä ja Vääksyssä kuntosaliyrittäjänä.


title: Ilkka Viljanen

text: Viljanen sai vuoden 2003 eduskuntavaaleissa 4 421 ääntä ja jäi Kokoomuksen vaalilistalla Hämeen vaalipiirissä varaedustajaksi. Hänet valittiin kansanedustajaksi vuoden 2007 vaaleissa. Hän sai 6 303 ääntä Hämeen vaalipiirissä. Viljanen putosi vuoden 2011 vaaleissa eduskunnasta ja jäi varasijalle, ääniä hän sai 4 821. Ollessaan kansanedustaja hän oli perustuslakivaliokunnan ja liikenne- ja viestintävaliokunnan jäsen.


title: Ilkka Viljanen

text: Viljanen oli Lahden kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1993 alkaen ja toimi tammikuusta 2013 toukokuuhun 2015 Lahden kaupunginhallituksen ensimmäisenä päätoimisena puheenjohtajana. Ennen siirtymistään kaupunginhallituksen johtoon hän toimi kahdeksan vuotta Lahden kaupunginvaltuuston puheenjohtajana, vuosina 2005–2012. Hän oli Lahden seudun seutuvaltuuston puheenjohtajana sen lakkauttamiseen 2008 saakka. Viljanen toimi myös Päijät-Hämeessä elokuussa 2009 käynnistyneen, tuloksettomana syyskuussa 2010 päättyneen kymmenen kunnan kuntaliitosselvityksen johtoryhmän puheenjohtajana. Viljanen ilmoitti jättävänsä politiikan vuoden 2015 keväällä.


title: Sormikoukku

text:
Sormikoukku on kilpailu, jossa kaksi henkilöä seisoo vastakkain kädet sormiotteessa. Tarkoituksena on vetää sormea kovempaa kuin toinen henkilö. Voittaja on se, joka saa vedettyä toisen henkilön liikkeelle tai saa toisen otteen lipeämään.
Virallisessa kilpailussa sormiote otetaan keskisormella. Hämeenkoskelainen keksijä Jari Palviainen keksi sormikoukunvetolaitteen. Nykyisellä laitteella voidaan kilpailla yksinvetona vaakaa vastaan tai perinteisenä kaksinkamppailuna.
Keksijä haki laitteelleen patentin, ja vuodesta 1999 alkaen sormikoukunvetolaitteella on kilpailtu MM-kisa-arvoisesti miesten ja naisten sarjoissa Hämeenkoskella Kosken VPK:n kesäjuhlien yhteydessä.


title: Sormikoukku

text: Mieleni minun tekevi, Yrjö Karilas, s.471 (aiheesta lyhyesti mainittu erilaisten notkeustemppujen yhteydessä)


title: Leo Meller

text: Leo Martin Torsten Meller (s. 12. heinäkuuta 1942 Helsinki) on suomalainen luterilainen saarnaaja. Hän toimi Patmos Lähetyssäätiön toiminnanjohtajana 1971–2010. Tunnetuin ohjelma on Patmos Lähetyssäätiön tuottama "Taivaan ja maan väliltä" Radio Deissä ja Radio Patmoksessa. Leo Mellerin tuotanto on pääosin Kuva ja Sana -kustannusyhtiön julkaisemaa.


title: Leo Meller

text: Meller tuli mukaan Kuvan ja Sanan toimintaan 14-vuotiaana ja hän kirjoitti ensimmäisen juttunsa "Kipinä"-lehteen vuonna 1960.


title: Leo Meller

text: Vuosina 1965–1967 Meller kävi helluntaiherätyksen raamattukoulussa Yhdysvalloissa. Leo Meller on naimisissa viulutaiteilija Päivyt Mellerin (o.s. Rajamäki) kanssa, ja heillä on yhteinen lapsi. Meller on ollut aikaisemmin naimisissa, ja tuosta avioliitosta hänellä on kaksi lasta. Meller tunnetaan karismaattisena puhujana. Hän on sanonut olevansa ensimmäisiä, jotka toivat Suomeen amerikkalaismallisen hengellisyyden myyntikeinot.


title: Leo Meller

text: Meller tuli Patmos ry:n johtoon vuonna 1971 nostaen yhdistyksen vararikon partaalta jaloilleen ja menestykseen. Vuonna 1999 Patmos lähetyssäätiöllä oli 18 000 rekisteröityä tukijaa ja se keräsi lahjoituksina noin 28 miljoonaa markkaa, joista 25 miljoonaa jaettiin erilaisiin avustuskohteisiin.


title: Leo Meller

text: Huhtikuussa 1986 Meller tuomittiin Helsingin raastuvanoikeudessa yhden vuoden, 10 kuukauden ja 20 päivän vankeuteen sekä 8 510 markan sakkoihin muun muassa vero-, kirjanpito- ja rahankeräysrikoksista. Samalla Patmos ry tuomittiin menettämään valtiolle vastoin rahankeräyslakia kerätyt 100 000 markkaa. Helsingin Sanomien artikkelin mukaan tuomion peruste oli Patmos ry:n rahojen kavaltaminen ja veropetos. Meller itse väitti tuomion olleen osa ajojahtia, joka häneen kohdistettiin Raamattujen salakuljetuksesta entiseen Neuvostoliittoon. Päiväkirjaa patmoslaisuudestaan pitäneen naisen mukaan Meller kirjoitti lahjoittajille vääriä laskuja sanoen, että Saatanalta saa kerätä kaiken rahan kaikin keinoin.


title: Leo Meller

text: Vuonna 1961 Meller kirjoitti laajan artikkelin "Kipinään" otsikolla ”Lentävät lautaset ovat sittenkin todellisuutta!” Vuonna 1962 Meller kirjoitti ensimmäisen profeetallisen kirjansa "Avattu tulevaisuus". Meller pyysi juuri perustetun kustannusosakeyhtiö Vimanan toimitusjohtaja Rehnströmiltä apua tutustuakseen ulkomaiseen alan kirjallisuuteen. Vuonna 1964 Meller jätti niin "Kipinän" kuin "Lasten Kuvalehdenkin" joksikin aikaa. Opiskeltuaan Yhdysvalloissa ja palattuaan Suomeen hän käytti nimimerkkiä ”Spectator”. Palattuaan Suomeen Yhdysvalloista Meller ennusti lisääntyvää ufoaktiivisuutta ja kirjassaan "Ufot ja maailmanloppu" (1973) Meller kertoi ufojen takana olevan ystävällisten humanoidien sijaan demoniset henkiolennot. Hänen mukaansa henkiolennoilla oli saatanallinen maan valloitussuunnitelma.


title: Leo Meller

text: Leo Meller oli mukana rovasti Arvi Merikallion perustaman ”kristillissiveellisen” Suomen Planetistien Seura ry:n toiminnassa ja muun muassa tulkkina ufotutkija Frank Strangesin Suomen-vierailulla vuonna 1967. Vuonna 1973 ilmestyi Mellerin "Ufot ja maailmanloppu", joka käsitteli ja tuomitsi ufologian yleisemmin. Vuonna 1983 Meller kertoi opetuskaseteillaan ja "Kipinä"-lehdessä "E.T. – The Extra Terrestrial" -elokuvan olevan paholaisen väline.


title: Leo Meller

text: Mellerin tuotantoa sävyttää voimakas profeetallinen sanoma. Hänen teologiansa korostaa Jeesuksen sovitustyön merkitystä, mutta myös pyhityksen tarpeellisuutta kristityn valmistautuessa viimeisiin aikoihin. Messiaaniselle kristillisyydelle ominaiseen tapaan Meller on korostanut Israelin erityisasemaa ja nähnyt monet sodat, väkivallanteot ja poliittiset mullistukset Lähi- ja Keski-idässä lopunajallisiksi merkeiksi. Meller muun muassa ennusti Neuvostoliiton olevan vanhatestamentillinen Googin valtakunta, joka aikojen lopulla on hyökkäävä Israeliin. EEC puolestaan oli Ilmestyskirjan peto, joka pelastaisi Israelin Googin hyökkäykseltä, solmisi Israelin kanssa seitsemänvuotisen liiton ja rakentaisi Jerusalemiin temppelin Antikristukselle. Vuonna 1981 patmoslainen nainen merkitsi muistiin Mellerin ennustaneen syksyksi 1982 Suomeen valtavaa nälänhätää, jota ei kuitenkaan tullut.


title: Leo Meller

text: Leo Meller on puhunut tilaisuuksissaan muun muassa amerikkalaisten saarnaajien Benny Hinnin ja David Wilkersonin profetioista.


title: Leo Meller

text: Leo Meller kannatti yhdessä lähetyslääkäri Marja Rantasen kanssa lääkäri Pekka Reinikaisen eurovaalikampanjaa vuonna 2004. Hän järjesti kirjekampanjan Reinikaisen puolesta ja toisia ehdokkaita vastaan. "Helsingin Sanomien" mukaan kirjekampanja oli ongelmallinen kristillisdemokraateille, sillä Mellerin kerrottiin parjanneen laajalle tukijoukolleen puolueen muita ehdokkaita (muun muassa Bjarne Kallista, Eija-Riitta Korholaa, Lyly Rajalaa) ja hän oli kehunut Reinikaista ilmoittaen tietävänsä Pyhän Hengen tahdon vaaleissa.


title: Leo Meller

text: Meller on myös vastustanut mikrosirun tulemista EU:n yhdentyvien rahamarkkinoiden myötä.


title: Leo Meller

text: Mellerin toiminta on herättänyt ajoittain myös julkista arvostelua. "Helsingin Sanomien" toimittaja Harri Nykäsen artikkelin mukaan Melleriä on arvosteltu erityisesti rahankeräysmenetelmistä, vallantavoittelusta, naissuhteista ja maineenkipeydestä.


title: Leo Meller

text: Pastori Seppo Juntunen on arvostellut Mellerin toimintaa kertoen hänen painostavan arvostelijoitaan vaikenemaan. Kiista johti vuonna 2006 lehtikirjoitteluun "Kirkko ja kaupunki" -lehdessä, joka keräsi myös Mellerin uhrien haastatteluja anonyymisti.


title: Leo Meller

text: Europarlamentaarikko Eija-Riitta Korhola kertoi blogissaan Mellerin sekaantumisen kristillisdemokraattien vaalikampanjoihin johtaneen hänen siirtymiseensä pois kristillisdemokraateista Kokoomuksen riveihin.


title: Leo Meller

text: "Kirkko ja kaupunki" -lehti kertoi 3. joulukuuta 2006 Mellerin tehneen poliisille tutkintapyynnön lehden kirjoituksista. "Ristin Voitto" -lehden (9.5.2007) mukaan Leo Meller ei saapunut sovittuun aikaan mennessä poliisiasemalle kertomaan näkemystään kunnianloukkauksesta. Näin ollen poliisi tulkitsi asian rauenneeksi. Meller sanoi luopuneensa oikeusjutusta antaakseen sovulle mahdollisuuden.


title: Leo Meller

text: Vuoden 2012 verotustietojen mukaan eläkkeellä oleva Leo Meller tienasi yhteensä 151 858 euroa eli enemmän kuin kirkon piispat. Meller perusteli blogissaan tekevänsä työtä aamusta iltaan ja tuovansa Patmokselle enemmän tuloja kuin hänen palkkansa.


title: Leo Meller

text: Vuoden 2014 verotustiedoissa tulot olivat yhteensä 155 938 euroa, josta ansiotuloa 151 932 euroa ja pääomatuloa 4 006 euroa.


title: Leo Meller

text: Vuonna 2015 tulot olivat yhteensä 155 937 euroa, josta ansiotuloa 151 932 euroa ja pääomatuloa 4 005 euroa.


title: Leo Meller

text: Vuonna 2016 tulot olivat yhteensä 146 231 euroa, joka oli kokonaan ansiotuloa.


title: Leo Meller

text:
Vuonna 2017 tulot olivat yhteensä 150 648 euroa, josta ansiotuloa 146 642 euroa ja pääomatuloa 4 006 euroa.
Lisäksi Kuva ja Sana on julkaissut Mellerin puhetilaisuuksia, opetuksia CD-levyinä, kasetteina ja MP3-tiedostoina yli sata nimekettä.


title: Jeronimas Kačinskas

text: Jeronimas Kačinskas (17. huhtikuuta 1907 Viduklė – 15. syyskuuta 2005 Boston) oli liettualainen säveltäjä, kapellimestari ja musiikinopettaja. Kačinskas aloitti musiikinopintonsa urkuri-isänsä johdolla vuonna 1913. Ensimmäisen maailmansodan alettua Kačinskas muutti perheineen Neuvostoliittoon. Kun perhe palasi Liettuaan vuonna 1919, Kačinskas alkoi opiskella musiikkia Klaipėdassa ja myöhemmin yhden vuoden ajan Kaunasissa. Vuosina 1929–1931 Kačinskas opiskeli sävellystä Prahan konservatoriossa. Vuonna 1949 Kačinskas muutti vaimonsa Elena Kačinskasin kanssa Bostoniin, jossa hän työskenteli vuoteen 1995 saakka. Kačinskas vieraili Bostoniin muuttonsa jälkeen Liettuassa vain kerran vuonna 1991. Hän kuoli syöpään Bostonissa vuonna 2005. Hän oli 98-vuotias.


title: Muutosvoimat Suomi

text: Muutosvoimat Suomi (MVS) oli suomalainen yhteistyöpuolue. Keväällä 2002 perustettu järjestö rekisteröitiin puolueeksi 24. lokakuuta 2002. MVS osallistui ainoastaan vuoden 2003 eduskuntavaaleihin. Puolue poistettiin rekisteristä 4. toukokuuta 2007 sen jäätyä ilman paikkoja kaksissa peräkkäisissä eduskuntavaaleissa.


title: Muutosvoimat Suomi

text: MVS:n perustivat 7. huhtikuuta 2002 Tampereella viisi, varsinkin Euroopan unioniin, NATO-jäsenyyteen sekä maassa harjoitettuun talouspolitiikkaan kriittisesti suhtautunutta, poliittista järjestöä. Perustajat olivat Vaihtoehtoväki (rp), Vapaan Suomen liitto (VSL) (rp), EU:n vastainen kansanrintama (EUVKr) (ry), (ry) ja Kommunistisen työväenpuolueen (KTP) Helsingin piirijärjestö (ks. Kommunistien liitto).


title: Muutosvoimat Suomi

text: Muutosvoimat Suomen perustava kokous valitsi puheenjohtajaksi Vapaan Suomen Liiton Ilkka Hakalehdon. Kesällä 2002 muutosvoimiin liittyi myös Ihmisen perusturva (ry). Neuvotteluja uudesta yhteistyöjärjestöstä oli käyty jo joulukuusta 2000 alkaen. Alkuvaiheessa mukana hankkeessa olivat myös sittemmin vetäytyneet Perussuomalaiset ja KTP. KTP päätti alkuvuonna 2002 jäädä MVS:n ulkopuolelle, mutta puolueen Helsingin piirijärjestö ei noudattanut päätöstä, jonka jälkeen se erotettiin KTP:sta.


title: Muutosvoimat Suomi

text: MVS osallistui vuoden 2003 eduskuntavaaleihin kaikissa manner-Suomen vaalipiireissä saaden 11 485 ääntä (0,41%). Kehnon vaalimenestyksen jälkeen MVS on viettänyt hiljaiseloa ja esimerkiksi internet-sivut on poistettu käytöstä.


title: Muutosvoimat Suomi

text: MVS piti liittokokouksen 30. kesäkuuta 2006 Helsingissä. Kokouksessa päätettiin, ettei puolue osallistu vuoden 2007 eduskuntavaaleihin, vaan sen jäsenjärjestöt lähtevät mukaan omilla listoillaan. Hyväksytyssä toimintasuunnitelmassa MVS ilmoitti toimivansa "uusliberalismin hegemonian murtamiseksi [ja] demokraattisen yhteisvastuullisen hyvinvointiyhteiskunnan rakentamiseksi". Uudeksi puheenjohtajaksi kokous valitsi Kommunistien liiton Reijo Katajarannan.


title: YK:n vuosituhattavoitteet

text: YK:n vuosituhattavoitteet (Millennium Development Goals, MDGs) ovat YK:n jäsenmaiden, YK-järjestöjen ja kansainvälisten rahoituslaitosten sopimus kansainvälisen yhteistyön pelisäännöistä. Vuonna 2000 maailman johtajat sopivat, kuinka maailmasta tehtäisiin parempi paikka. Asetettiin kahdeksan tavoitetta, jotka päätettiin saavuttaa vuoteen 2015 mennessä. Vuosituhattavoitteet syntyivät vuosituhatjulistuksesta (Millennium Declaration), jonka kaikki Yhdistyneiden kansakuntien (YK) jäsenmaat allekirjoittivat YK:n vuosituhathuippukokouksessa (Millennium Summit) syyskuussa 2000.


title: YK:n vuosituhattavoitteet

text: Vuosituhattavoitteet ovat historian menestyksekkäin köyhyyden vastainen kampanja. Ne ovat osoittaneet, että yksinkertaisilla ja selkeillä globaaleilla kehitystavoitteilla voi olla suuri vaikutus. Vuosituhattavoitteet asettavat kansainväliselle yhteistyölle selkeät, kaikkien maiden hyväksymät päämäärät. Tavoitteet ovat kunnianhimoisia, mutta eivät mahdottomia. Ne ovat konkreettisia, ajallisesti määriteltyjä ja mitattavia kehitystavoitteita.


title: YK:n vuosituhattavoitteet

text: Vuosituhattavoitteiden hyväksymisen seurauksena miljoonien ihmisten elämä on parantunut: tavoitteet köyhyyden puolittamisesta, puhtaan veden saatavuuden parantamisesta ja slummeissa asuvien elinolosuhteiden parantamisesta on jo saavutettu. Nykyään myös yhtä monet tytöt kuin pojat aloittavat peruskoulun. Lisäksi suuret saavutukset muilla osa-alueilla tarkoittavat, että yhä useammat tavoitteet voidaan täyttää ajoissa, eli vuoteen 2015 mennessä. Tavoitteiden edistymistä mitataan indikaattoreiden avulla. Vertailukohtana on vuosi 1990.


title: YK:n vuosituhattavoitteet

text:
Kahdeksaan tavoitteeseen on tiivistetty tärkeimmät sopimukset 1990-luvun konferensseista. Seitsemän ensimmäistä vuosituhattavoitetta koskevat ensisijaisesti köyhiä maita, mutta kahdeksas tavoite, tavoite globaalista kumppanuudesta, on suora vaatimus avunantajamaille. Kyseessä on historiallinen sopimus, joka edellyttää avun saajilta hyvää hallintoa ja avunantajilta lisää kehitysapua ja kehitysmaiden reilumpaa kohtelua kaupankäyntimielessä. Tavoitteet ovat myös antaneet vauhtia keskustelulle kehitysavusta, velkahelpotuksista, reilusta kaupasta ja globalisaation hallinnasta. Kehitysmaat muun muassa laativat vuoden 2006 aikana konkreettisen suunnitelman siitä, kuinka ne aikovat päästä tavoitteisiin.
Vuosituhattavoite 1: Äärimmäisen köyhyyden ja nälän puolittaminen


title: YK:n vuosituhattavoitteet

text: Ensimmäinen vuosituhattavoite saavutettiin maailmanlaajuisesti vuonna 2010. 1,25 dollarilla päivässä elävien määrä laski vuosien 1990–2010 välillä 47 prosentista 22 prosenttiin. Määrällisesti vuonna 2010 maailmassa oli äärimmäisessä köyhyydessä eläviä 700 miljoonaa ihmistä vähemmän kuin vuonna 1990. Silti 1,2 miljardia maailman ihmistä elää edelleen äärimmäisessä köyhyydessä. Lisäksi vuosina 2011–2013 lähes joka kahdeksas eli noin 842 miljoonaa ihmistä maailmassa oli aliravittuja ja tavoitteet nälkäisten määrän vähentämisestä vuoteen 2015 mennessä ovat vaarassa jäädä toteutumatta. Maailmanlaajuisesti lähes joka kuudes alle viisivuotias lapsi on alipainoinen.


title: YK:n vuosituhattavoitteet

text: Vuosituhattavoite 2: Peruskoulumahdollisuuksien takaaminen kaikille


title: YK:n vuosituhattavoitteet

text: Kansallisten ja kansainvälisten ponnistelujen tuloksena yhdeksän kymmenestä lapsesta käy peruskoulua. Suuntaus on voimistunut erityisesti vuodesta 2000 lähtien ja tytöt ovat hyötyneet eniten investoinneista koulutukseen. Vuosien 2000 ja 2011 välillä koulua käymättömien lasten osuus lähes puolittui – 102 miljoonasta 57 miljoonaan. Peruskoulussa kirjoilla olevien lasten lasten osuus kehittyvillä alueille on noussut 83 prosentista 90 prosenttiin vuosien 2000 ja 2011 välillä. Tarkempi tutkiminen paljastaa kuitenkin, että suurin osa tästä kasvusta tapahtui vuosien 1999 ja 2004 välillä. Tämän jälkeen koulua käymättömien lasten osuuden vähentäminen on ollut hitaampaa. Maailmassa on 123 miljoonaa kirjoitus- ja lukutaidotonta nuorta (15-24-vuotiasta). 61 prosenttia heistä on nuoria naisia.


title: YK:n vuosituhattavoitteet

text: Vuosituhattavoite 3: Tasa-arvon edistäminen ja naisten aseman parantaminen


title: YK:n vuosituhattavoitteet

text: Kansallisten ja kansainvälisten ponnistelujen tuloksena yhdeksän kymmenestä lapsesta käy peruskoulua. Suuntaus on voimistunut erityisesti vuodesta 2000 lähtien ja tytöt ovat hyötyneet eniten investoinneista koulutukseen. Vuonna 2010 97 tyttöä 100 poikaa kohden aloitti peruskoulun, verrattuna vuoteen 1999 kun 91 tyttöä sataa poikaa kohden ilmoittautui kouluun. Tavoite sukupuolten välisestä tasa-arvosta kouluissa on siis toteutunut – nykyään lähes yhtä monet tytöt kuin pojat aloittavat peruskoulun. Kuitenkin vain kaksi 130 maasta on saavuttanut tavoitteen kaikilla koulutusasteilla. Tasa-arvon edistämisen ja naisten aseman parantamisen tavoitteesta ollaan vielä kaukana, vaikka vuosituhattavoitteiden saavuttaminen riippuu suuresti naisten aseman parantamisesta sekä parempien ja yhtäläisten mahdollisuuksien tarjoamisesta kaikille — naisille ja miehille, tytöille ja pojille. Maailmanlaajuisesti vain 40 prosenttia naisista on palkkatyössä, maataloussektoria lukuun ottamatta. Naiset kärsivät syrjinnästä esimerkiksi suhteessa omaisuuteen ja poliittiseen osallistumiseen sekä koulutukseen ja työhön pääsyyn. Esimerkiksi naisten osuus kansanedustajista on kasvanut, mutta silti noin 80 prosenttia maailman kansanedustajista on miehiä. Tammikuussa 2013 vain hieman yli 20 prosenttia maailman kansanedustajista oli naisia.


title: YK:n vuosituhattavoitteet

text: Vuosituhattavoite 4: Lapsikuolleisuuden vähentäminen


title: YK:n vuosituhattavoitteet

text: Alle viisivuotiaina kuolleiden lasten määrä on laskenut 41 prosenttia vuosien 1990 ja 2011 välillä – eli lähes puolittunut. Tämä tarkoittaa yli 14 000 lapsikuolemaa vähemmän päivittäin. Lapsikuolleisuus keskittyy kuitenkin yhä enemmän maailman köyhimmille alueille ja suurin osa lapsista kuolee ensimmäisen elinkuukautensa aikana. Edistysaskelista huolimatta tavoite lapsikuolleisuuden vähentämisestä kahdella kolmanneksella on vielä kaukana. 6,9 miljoonaa lasta – eli 19 000 lasta päivässä – kuoli ennen viidettä ikävuottaan vuonna 2011. Monet heistä menehtyivät ehkäistävissä oleviin tauteihin. Korkeimmat lapsikuolleisuusluvut ovat edelleen Saharan eteläpuolisessa Afrikassa, jossa yksi yhdeksästä lapsesta kuolee ennen viidettä ikävuottaan – tämä on kuusitoistakertaisesti yli kehittyvien maiden keskiarvon.


title: YK:n vuosituhattavoitteet

text: Vuosituhattavoite 5: Odottavien äitien terveyden parantaminen


title: YK:n vuosituhattavoitteet

text: Äitiyskuolleisuus on pienentynyt 47 prosenttia maailmanlaajuisesti, eli lähes puolittunut vuodesta 1990, mutta se on silti kaukana tavoitteesta. Lisäksi tavoitetta on vaikea mitata. Äitiyskuolleisuuden vähentäminen kolmella neljäsosalla sekä yleinen lisääntymisterveyspalveluiden saatavuus edellyttävät voimakkaampia investointeja sekä vahvempaa poliittista tukea. Edistysaskelista huolimatta lähes 1000 naista kuolee yhä päivittäin raskauden aikana tai synnytyksessä – ja suurin osa heistä kehittyvissä maissa. Köyhyys ja koulutuksen puute kasvattavat nuorten synnyttäjien määrää. Perhesuunnitteluun suunnatun rahoituksen riittämättömyys merkitsee, että sitoumuksessa parantaa naisten lisääntymisterveyttä on epäonnistuttu pahasti.


title: YK:n vuosituhattavoitteet

text: Äitiyskuolleisuus on vähentynyt noin kahdella kolmasosalla Itä-Aasiassa, Pohjois-Afrikassa ja Etelä-Aasiassa. Koulutettujen hoitajien avustamien synnytysten osuus on noussut 55 prosentista (vuonna 1990) 66 prosenttiin (vuonna 2011). Silti 46 miljoonaa yhteensä 135 miljoonasta elävänä synnytetystä lapsesta synnytettiin kokonaan ilman apua tai ilman riittävää hoitoa vuonna 2011. Vuonna 2011 koulutettu terveydenhuollon työntekijä oli paikalla vain 53 prosentissa synnytyksistä maaseudulla. Vastaava luku on 84 prosenttia kaupunkialueilla. Vain puolet raskaana olevista naisista kehittyvillä alueilla saa suositellut vähintään neljä äitiysneuvolakäyntiä. Noin 140 miljoonaa naimisissa tai vakituisessa suhteessa elävää naista haluaisi viivyttää tai estää raskauden, mutta he eivät käytä ehkäisyä.


title: YK:n vuosituhattavoitteet

text: Vuosituhattavoite 6: HIV/aidsin, malarian sekä muiden tautien vastainen taistelu


title: YK:n vuosituhattavoitteet

text: Terveysalalla on edistytty paljon. Malariaan liittyvät kuolemat ovat vähentyneet 25 prosenttia kansainvälisesti vuosien 2000 ja 2010 välillä, mikä tarkoittaa että arviolta 1,1 miljoonaa ihmishenkeä on säästetty. Tuberkuloosiin liittyvien kuolemien määrä näyttää puolittuvan vuoteen 2015 mennessä (verrattuna vuoden 1990 tasoon). Vuosien 1995 ja 2011 välillä yhteensä 51 miljoonaa tuberkuloosipotilasta sai hoitoa. Nämä hoidot säästivät 20 miljoonaa ihmishenkeä.


title: YK:n vuosituhattavoitteet

text: Jopa uusien HIV-tartuntojen määrä vähenee, mutta 2,5 miljoonaa ihmistä saa uuden tartunnan joka vuosi. HIV-tartunnan kanssa elävien määrä ei ole ollut koskaan suurempi, mikä vaatii antiretroviraalilääkityksen saatavuuden parantamista. Vuonna 2011 34 miljoonaa ihmistä eli HIV-viruksen kanssa ja vuoden loppuun mennessä 8 miljoonaa kehittyvillä alueilla elävää henkilöä sai antiretroviraalilääkitystä HIV- tai AIDS -tartuntaansa. Antiretroviraalilääkitystä HIV tai AIDS tartuntoihin saaneiden määrä kasvoi 13-kertaiseksi vuosien 2004 ja 2009 välillä lisärahoituksen ja laajennettujen ohjelmien ansiosta. Mikäli nykyinen suuntaus jatkuu, osatavoite yhtäläisestä mahdollisuudesta hoitoon pääsyyn voidaan kuitenkin saavuttaa vuoteen 2015 mennessä.


title: YK:n vuosituhattavoitteet

text: Vuosituhattavoite 7: Ympäristön kestävän kehityksen turvaaminen


title: YK:n vuosituhattavoitteet

text: Hiilidioksidipäästöt jatkavat kasvamistaan ja ovat nykyään yli 46 prosenttia korkeammat kuin vuonna 1990. Maapallon resurssit vähenevät voimakkaasti. Metsät, kasvi- ja eläinlajit sekä kalakannat häviävät maailmassa, jossa koetaan jo ilmastonmuutoksen vaikutukset. Monet lajit ovat vaarassa kuolla sukupuuttoon, suojelualueiden määrän lisäämisestä huolimatta.


title: YK:n vuosituhattavoitteet

text: Puhtaan juomaveden puutteesta kärsivien osuus on puolittunut. Vuosien 1990 ja 2011 välillä puhtaan juomaveden saannin mahdollistavista riittävistä vesilähteistä on päässyt nauttimaan yli 2,1 miljardia ihmistä (engl. impoved watersources, esimerkiksi vesijohtovesi ja suojellut lähteet). Vesihuoltoa ja puhtaan veden saatavuutta koskeva osatavoite on siis saavutettu.


title: YK:n vuosituhattavoitteet

text: 2,5 miljardilla ihmisellä ei ole kuitenkaan edelleenkään kunnollista vessaa. Vuosien 1990 ja 2011 välillä 1,9 miljardia ihmistä sai käymälän, vesivessan tai muunlaiset paremmat sanitaatiotilat. Parannukset sanitaatiossa eivät kosketa usein köyhiä ja maaseudulla asuvia. Sanitaation parantaminen on ollut hidasta esimerkiksi Etelä-Aasiassa, jossa köyhimmässä 40 prosentissa kotitalouksia ei tapahtunut juurikaan parannuksia vuosien 1995 ja 2008 välillä.


title: YK:n vuosituhattavoitteet

text: Slummeissa asuvien prosenttiosuus kaupunkiväestöstä on vähentynyt 39 prosentista 33 prosenttiin vuosien 2000 ja 2012 välisenä aikana. Parempaan juomaveteen, sanitaatiomahdollisuuksiin ja/tai asumismahdollisuuksiin on päässyt käsiksi yli 200 miljoonaa slummiasukasta. Tämä osatavoite on siis saavutettu reilusti ennen vuoden 2020 määräaikaa, mutta samalla on huomattava että kaupungistumisen seurauksena slummeissa asuvien määrä on noussut – 650 miljoonasta (vuonna 1990) nykyiseen noin 863 miljoonaan (2012).


title: YK:n vuosituhattavoitteet

text: Vuosituhattavoite 8: Globaalin kumppanuuden luominen kehitykselle


title: YK:n vuosituhattavoitteet

text: Virallinen kehitysapu (ODA) laski toista vuotta peräkkäin ja väheni neljä prosenttia vuonna 2012 – 134 miljardista dollarista (vuonna 2011) 125,9 miljardiin dollariin (noin 97 miljardia euroa vuonna 2012). Pääsyynä kehitysavun vähenemiseen ovat talouskriisistä johtuvat säästötoimet monissa Euroopan Unionin jäsenmaissa. Vain viisi maata on yltänyt tavoitteeseen käyttää vähintään 0,7 prosenttia bruttokansantulosta kehitysapuun: Tanska, Luxemburg, Alankomaat, Norja ja Ruotsi. Lisäksi Australia, Itävalta, Islanti, Iso-Britannia Uusi-Seelanti, Etelä-Korea ja Sveitsi lisäsivät kehitysapunsa määrää. Suomen kehitysavun taso oli 0,53 prosenttia bruttokansantulosta vuonna 2012 ja avun määrä väheni 0,4 prosenttia vuodesta 2011 vuoteen 2012.


title: YK:n vuosituhattavoitteet

text: Avun väheneminen vaikutti vähiten kehittyneisiin maihin kaikkein eniten. Vuonna 2011 vähiten kehittyneille maille (LDCs) annettu apu jäi keskimäärin 0,10 prosenttiin avunantajamaan bruttokansantulosta, vaikka asetettu tavoite on 0,15 - 0,20 prosenttia bruttokansantulosta vuoteen 2015 mennessä. Kahdenvälinen kehitysapu (eli eri maiden hallitusten välinen kehitysapu) maailman 49 vähiten kehittyneelle maalle väheni 12,8 prosenttia, eli noin 26 miljardiin dollariin vuonna 2012. Saharan eteläpuolisen Afrikan osuus kahdenvälisestä kehitysavusta laski ensi kertaa sitten vuoden 2007–7,9 prosentilla 26,2 miljardiin dollariin vuonna 2012.


title: YK:n vuosituhattavoitteet

text: Kehittyvien maiden velkataakka on sitä vastoin pienentynyt ja niiden osuus maailmankaupasta on kasvanut. Myös teknologian ja välttämättömien lääkkeiden saatavuus on parantunut. YK:n uuden raportin mukaan avunantajamaiden on kuitenkin täytettävä lupauksensa kehitysavun lisäämisestä sekä markkinoiden avaamisesta vuosituhattavoitteiden saavuttamiseksi määräaikaan, eli vuoteen 2015 mennessä.


title: YK:n vuosituhattavoitteet

text: Vahvistaakseen globaalia kumppanuutta – joka koskee YK:n jäsenvaltioita, kansainvälisiä järjestöjä, kansalaisyhteiskuntaa, yksityissektoria sekä muita sidosryhmiä – raportti suosittelee muun muassa veronkierron lopettamista, teollisuusturvallisuuden parantamista, velkakäsittelyn parantamista sekä rahoitusalan säätelyn ja maailmankaupan kehittämistä. Raportin mukaan kaikkien osapuolten on myös samaan aikaan elettävä jo tehtyjen lupaustensa mukaan – ja täytettävä vuosituhattavoitteista tehdyt sitoumukset. Toisin sanoen, kahdeksannen tavoitteen toteuttaminen on edellytyksenä kaikkien vuosituhattavoitteiden saavuttamiselle määräaikaan, eli vuoteen 2015 mennessä.


title: Antanas Rekašius

text: Antanas Rekašius (1928–2003) oli liettualainen säveltäjä. Hän opiskeli Liettuan musiikkiakatemiassa sävellystä Julius Juzeliunasin johdolla. Vuosina 1959–1969 Rekašius opetti musiikkia Kaunasissa. Hän teki itsemurhan vuonna 2003.


title: Antanas Rekašius

text: Rekašius sävelsi muun muassa kaksitoista balettia ja yhdeksän sinfoniaa.


title: Kristina Vasiliauskaitė

text: Kristina Vasiliauskaitė (s. 1956) on liettualainen säveltäjä. Hän opiskeli 1970-luvulla sävellystä ja musiikin historiaa Liettuan musiikkiakatemiassa. Vasiliauskaitė on säveltänyt enimmäkseen vokaalimusiikkia, mutta hänen tuotantoonsa kuuluu myös muun muassa neljä preludia uruille (1974) sekä sinfonietta (1979-1980).


title: Kristinuskon historia

text: Kristinuskon historia alkukristillisyydestä nykyaikaan.


title: Kristinuskon historia

text: Kristinusko on syntynyt ensimmäisellä vuosisadalla silloisessa Rooman valtakunnassa. Jeesus ei perustanut uskontoa, sillä kristinuskoa ei ollut vielä Jeesuksen eläessä, vaan se syntyi vasta Jeesuksen kuoltua. Ensimmäiset kristityt olivat juutalaisia, joita sanottiin nasaretilaisen lahkoksi, koska he tunnustivat Jeesuksen Messiaaksi. Kaikki juutalaiset eivät uskoneet Jeesuksen olevan messias ja he odottavat messiaan tulemista edelleen. Myöhemmin tästä lahkosta tuli kristinusko, ja se eriytyi juutalaisuudesta omaksi uskonnokseen. Raamatussa Apostolien tekojen mukaan opetuslapsia ruvettiin nimittämään kristityiksi ensimmäisenä Antiokiassa.


title: Kristinuskon historia

text: Kristinuskon keskeinen hahmo on Jeesus Kristus, joka evankeliumien ja eräiden historiallisten dokumenttien mukaan eli Israelin alueella ensimmäisen vuosisadan alussa. Jeesus saarnasi ihmisille taivasten valtakunnan tuloa ja tarvetta tehdä parannus. Kristinuskon leviäminen käynnistyi pian Jeesuksen ristiinnaulitsemisen jälkeen noin vuonna 30.


title: Kristinuskon historia

text: Kristillisen uskon mukaan lihaksi tullut Kristus oli ollut mukana jo maailman luomisessa. Kansat, joiden usko oli suuntautunut tämän Messiaan odotuksen, saivat alkunsa Aadamista ja Eevasta (1 Moos. 3:15) ja jatkoivat olemassaoloaan juutalaisena kansakuntana.


title: Kristinuskon historia

text: Jeesus ja hänen ensimmäiset seuraajansa olivat juutalaisia tai juutalaisia proselyyttejä. Hänen opetuksensa perustuivat heprealaiseen raamattuun Tanakhiin, ja joskus hän viittasi myös muihin juutalaisuuden vanhoihin kirjoituksiin. Kristinusko jatkoi juutalaisten pyhien kirjoitusten käyttöä – Tanakhista tuli Raamatun Vanha testamentti – ja hyväksyi sellaisia perustavanlaatuisia juutalaisia opetuksia kuin monoteismi, oppi yhdestä jumalasta ("YHWH", Jahve) ja tulevan messiaan ("moshiach", kreikan "khristos", Kristus) odotus. Uuden testamentin mukaan juutalaisuuden johtohahmot näkivät kuitenkin Jeesuksen opetukset epäyhteensopivina juutalaisuuden kanssa, vaikka Rooman valtakunnan aikainen juutalaisuus itsekin oli hyvin hajanaista.


title: Kristinuskon historia

text: Uuden testamentin selonteon mukaan Jerusalemin temppelin papisto ja Sanhedrin, tuon ajan Jerusalemin ylin uskonnollisen ja siviilioikeuden tuomioistuin, tekivät salaliiton Jeesusta vastaan saadakseen Rooman valtakunnan edustajat tuomitsemaan hänet kuolemaan. Jeesus oli opettanut henkilöllisyydestään ja vallastaan asioita, joiden he katsoivat olevan ristiriidassa Mooseksen lain ja juutalaisten Jumalan persoonaa ja palvelemista koskevien perinteiden kanssa. Jeesushan opetti olevansa paitsi "Jumalan poika" myös käytännössä Jumala itsekin: "Hänhän ei ainoastaan rikkonut sapattikäskyä, vaan vieläpä sanoi Jumalaa omaksi isäkseen ja teki siten itsestään Jumalan vertaisen". Jotkut katsoivat, että hän halusi tuhota Herodeksen temppelin. "Ylipapit ja koko neuvosto etsivät Jeesusta vastaan väärää todistusta, jonka perusteella saisivat hänet surmatuksi".


title: Kristinuskon historia

text: Jeesuksen ristiinnaulitsemisen jälkeen juutalaisten johtohahmojen on sanottu pyrkineen vaientamaan ne, jotka seurasivat hänen opetuksiaan. Apostolien tekojen mukaan Jeesuksen opetuslapset eli apostolit muodostivat kuitenkin yhteisön, juutalaisuudesta erillisen seurakunnan, johon liityttiin kasteen kautta ja Jeesuksen messiaaksi tunnustamisen kautta, ja johon saivat liittyä yhtä hyvin myös ympärileikkaamattomat pakanat. Tätä ryhmää alettiin kutsua nasaretilaisiksi tai kristityiksi. Mitä enemmän ihmisiä, joilla ei ollut mitään siteitä juutalaisuuteen, kääntyi kristityksi, sitä selvemmin kristinusko eriytyi juutalaisuudesta.


title: Kristinuskon historia

text: Kristinusko jatkoi monia juutalaisuuden tapoja, kuten omaksumalla juutalaisen mallin liturgisesta jumalanpalveluksesta, joka siirtyi synagogasta kirkoissa kokoontuneisiin seurakuntiin, sekä rukouksen, pyhien kirjoitusten käytön, pappeuden, uskonnollisen kalenterin, jossa tiettyjä tapahtumia muistetaan tiettyinä päivinä joka vuosi, musiikin käytön hymneissä ja rukouksissa, kymmenysten maksamisen kirkolle, paastoamisen sekä almujen antamisen. Kristityt ottivat juutalaiset kirjoitukset käyttöön aluksi kreikankielisenä käännöksenä, Septuagintana, omaksi Raamatukseen, ja lisäsivät kirjojen kaanoniin myöhemmin myös Uuden testamentin kirjat.


title: Kristinuskon historia

text: Kristinuskon leviäminen käynnistyi pian Jeesuksen ristiinnaulitsemisen jälkeen noin vuonna 30. Kristinusko alkoi muotoutua heti Jeesuksen kuoleman ja ylösnousemuksen jälkeen, kun hänen seuralaisensa noudattivat hänen opetustaan ja julistivat hänen ylösnousemustaan. Julistaminen alkoi Apostolien tekojen mukaan ensimmäisenä helluntaina, jolloin he saivat Pyhän Hengen kasteen, joka antoi heille kyvyn ja rohkeuden julistaa evankeliumia, puhua kielillä ja parantaa sairaita.


title: Kristinuskon historia

text: Ajanlaskun alun ensimmäisellä vuosisadalla kristinuskoa levittivät erityisesti korkeasti koulutettu juutalainen Paavali – aiemmin Saul Tarsolainen – ja muut apostolit. Raamatun mukaan Jeesuksen seuraajia kutsuttiin ensimmäisen kerran kristityiksi Antiokian kaupungissa, johon he olivat paenneet ja asettuneet asumaan varhaisten Palestiinassa tapahtuneiden vainojen jälkeen.


title: Kristinuskon historia

text: Ensimmäisiä kristinuskon sisäisiä konflikteja oli pakanakysymys; tulisiko pakanoiden noudattaa juutalaisten lakia? Paavali ei Jerusalemin seurakunnan tapaan vaatinut kristinuskoon kääntyneiden pakanoiden ympärileikkausta ja juutalaisten puhtaussääntöjen noudattamista. Tästä asiasta hän väitteli kiivaasti Pietarin ja Jaakobin kanssa. Sopuun päästiin 40-luvun loppupuolella pidetyssä "Jerusalemin apostolikokouksessa", jonka tulos oli, ettei pakanoiden tarvitsisi noudattaa kuin muutamaa juutalaisten säädöstä.. Kokouksessa sovittiin myös apostolien työnjaosta. Pietari toimi diasporassa asuvien juutalaisten, Jaakob Jerusalemin juutalaiskristittyjen ja Paavali pakanoiden keskuudessa.


title: Kristinuskon historia

text: Rooman valtakunnassa vallinnut suhteellinen rauha, hyvät meri- ja maatiet mahdollistivat kristinuskon nopean leviämisen valtakunnan alueella seuraavan kolmen vuosisadan aikana. Mutta miksi kristinusko sivuutti kaikki muut itämaiset uskonnot, joita myöhäinen Rooma oli täynnä? Historian valossa kolme ilmeisintä kristinuskon menestystekijää olivat seuraavat:


title: Kristinuskon historia

text: Varhaisesta kristillisyydestä käytetään usein nimitystä "varhaiset juutalaiskristityt". Jeesus, hänen kaksitoista opetuslastaan, myöhemmin valitut seurakunnanvanhimmat sekä periaatteessa kaikki Jeesuksen varhaiset seuraajat olivat juutalaisia tai juutalaisia proselyyttejä. Kaikki 3 000 Apostolien tekojen mainitsemaa helluntaita seurannutta käännynnäistä olivat myös juutalaisia kuten kaikki kristinuskoon kääntyneet aina siihen saakka, kun Pietari kastoi roomalaisen upseerin, Corneliuksen, jota pidetään perinteisesti ensimmäisenä pakanakäännynnäisenä.


title: Kristinuskon historia

text: Tuohon aikaan kristinusko oli jakaantunut hellenistisiin ja ei-hellenistisiin juutalaiskristittyihin, eli koinee-kreikkaa (Ap.t. 6) ja arameaa (Ap.t. 1:19) puhuviin kristittyihin. Corneliuksen kääntymisestä ja mukaan hyväksymisestä lähtien mukaan tuli kolmas ryhmä, pakanakristityt. Pakanat hyväksyttiin mukaan, koska Jesajan ennustuksen mukaan kaikki kansat tulisivat kääntymään Herran puoleen.


title: Kristinuskon historia

text: Uusi testamentti ei itse puhu "pakanakristityistä" tai "juutalaiskristityistä". Sen sijaan esimerkiksi apostoli Paavali kirjoitti niistä, jotka olivat ympärileikattuja ja halusivat erottua ympärileikkaamattomista: "Silloin ei ole enää kreikkalaista eikä juutalaista, ei ympärileikattua eikä ympärileikkaamatonta, ei barbaaria, skyyttalaista, orjaa eikä vapaata, vaan Kristus on kaikki, hän on kaikissa".


title: Kristinuskon historia

text: Yleensä ajatellaan, että "ympärileikattu" ja "ympärileikkaamaton" viittaavat juutalaisiin ja kreikkalaisiin, jotka olivat yleisimmät ryhmät, mutta tämä on liian yksinkertaistettua, sillä ensimmäisen vuosisadan Juudean provinssissa oli myös juutalaisia, jotka eivät enää ympärileikkauttaneet itseään, sekä kreikkalaisia (proselyytit) ja muita kuten egyptiläisiä, etiopialaisia ja arabeja, jotka ympärileikkauttivat itsensä.


title: Kristinuskon historia

text: Koskien kristinuskon historian ensimmäistä kolmea vuosisataa, historiankirjoitus on riippuvainen uskonnollisista ja apologeettisista kirjoituksista. Ajalta ei ole olemassa varsinaisia aikakirjoja. 300-luvulla alkuseurakunta voidaan katsoa jollakin tavalla järjestäytyneeksi kirkoksi. Tutkijoiden arvioiden mukaan kristittyjä oli 300-luvun alussa runsaat kuusi miljoonaa Rooman 60 miljoonasta asukkaasta. Sen aikaisen kirkon kuva on melko selkeä: kirkolliset virat, kirkon hallinto, jumalanpalvelus ja kristillinen juhlakalenteri vakiintuivat. Historioitsijat ovat eri mieltä siitä, missä määrin tämä kuva voidaan sijoittaa varhaisempiin vuosisatoihin, erityisesti koskien kirkon organisaatiota kuten piispojen virkoja, hierarkiassa jossa kukin piispa oli kaupunkinsa seurakunnan yksinvaltias, Rooman piispan vaatiessa erityisasemaa paavina, kaikkien kirkkojen johtajana, sekä liturgiaan liittyviä sakramentteja. Todisteiden mukaan viitteitä tällaiseen on ollut toisella vuosisadalla.


title: Kristinuskon historia

text: Ensimmäisinä vuosisatoina kristinuskossa oli valtavasti julistajia, joilla oli erilaisia näkemyksiä Jeesuksen opetuksista ja uskon sisällöstä. Tästä seurasi kilpailutilanne, jonka tärkeimmät osanottajat olivat juutalais-, gnostilais- ja hellenistikristityt.


title: Kristinuskon historia

text: "Juutalaiskristittyjä" oli sekä Palestiinan alueella että diasporassa. He jatkoivat Jerusalemin seurakunnan perinnettä ja noudattivat juutalaisten säädöksiä. Tämä suuntaus oli aluksi vahva, mutta kaatui lopulta siihen, että sen oli yhtä vaikeaa saada kannattajia pakanoista kuin saada juutalaisten hyväksyntä.


title: Kristinuskon historia

text: Omaperäistä ja nykyisin epäkristillisenä pidettyä uskontulkintaa edusti "gnostilaiskristillisyys". Gnostilaisessa teologiassa ihmisen päämäärä on vapautua ruumiin ja aineellisen maailman kahleista pyhän tiedon, eli "gnosiksen" avulla. Jeesus ei ollut heille syntien sovittaja, vaan jumalallisen tiedon tuoja. He uskoivat, että Jeesuksen on Jumala luonut ensitöikseen ja siksi häntä kutsuttiin" luomakunnan esikoiseksi", ei siis syntynyt Jumalasta. Gnostilaiskristityt jatkoivat Jeesuksen tuoman opetuksen noudattamista mutta joutuivat vainon kohteiksi ja tuhoutuivat.


title: Kristinuskon historia

text: Menestyksekkäin kristinuskon pääsuuntaus oli "hellenistikristillisyys"( Helleenit eli kreikkalainen pakanauskonto), josta voidaan katsoa nykyisen kristikunnan periytyneen. Menestyksen avain oli matala kynnys kääntymiseen, sillä se ei juurikaan edellyttänyt juutalaisten säädösten noudattamista vaan kaikki aikaisemmat palvontamuodot saivat vain " kristillisen nimityksen".


title: Kristinuskon historia

text:
Paavalin Kirje galatalaisille on tarmokas kirjoitus niitä vastaan, jotka halusivat pakottaa pakanoita elämään juutalaisten tapojen mukaan.
Paavali kirjoitti, että jos pakanat vaaditaan omaksumaan nämä tavat ja heidät ympärileikataan, silloin Kristuksesta ei ole kenellekään enää mitään hyötyä sillä hän oli kuollut turhan takia, jos vanhurskaus voidaan saavuttaa yhtä hyvin tekojen kautta.


title: Kristinuskon historia

text: Paavali esittää tässä ja muissakin kirjeissään, että tämä opetus ei ole ristiriidassa kahdentoista apostolin opetusten kanssa. Sen sijaan opetus oli uskottu hänelle tarkoitettuna niille, joita ei ollut ympärileikattu, aivan niin kuin Pietari oli lähetetty niiden pariin, jotka oli ympärileikattu.


title: Kristinuskon historia

text:
Tukena sille, että Paavali ei toiminut yksin, Jerusalemin kokous päätti, ettei uusilta käännynnäisiltä vaadita ympärileikkausta, mutta heitä neuvottiin "karttamaan sellaista, minkä epäjumalanpalvelus on saastuttanut, sekä haureutta, verta ja lihaa, josta verta ei ole laskettu" . Nämäkin käskyt perustuivat kuitenkin yhtä lailla Mooseksen lakiin. Jotkut ovat tulkinneet, että pakanoita ei käsketty noudattamaan näidä säädöksiä siksi, että laki olisi sitonut heitä, vaan siksi, etteivät he herättäisi pahennusta niiden lakia noudattavien juutalaisten keskuudessa, joiden kanssa he elivät.
Paavali oli kuitenkin vähän väliä ristiriidoissa juutalaiskristittyjen kanssa. Toisessa korinttilaiskirjeessä (2 Kor. 11:5, 12:11) hän kutsui vastustajiaan "mainioiksi apostoleiksi" (υπερ λιαν αποστολων, "hyper lian apostolôn"). Hän kertoo Galatalaiskirjeessä, kuinka hän nuhteli Pietaria siitä, että tämä vaati Kristuksen seuraajien noudattavan juutalaisuuden ruokasäädöksiä. Paavali katsoi kuitenkin eettisten säädösten olevan velvoittavia, vaikka kulttuuriset säädökset eivät olleetkaan sitä. Hän katsoi lain suodattuvan Kristuksen läpi sen sijaan että se toteutuisi tiukoissa säädöksissä, jotka Jumala antoi silloin kun juutalaiset erotettiin muista kansoista.


title: Kristinuskon historia

text: Monet tutkijat ovat ihmetelleet, mitä tapahtui niille kristityille, jotka vaativat pakanakäännynnäisten ympärileikkauttamista. Itsestään selvänä vastauksena voidaan pitää Etiopian ortodoksikirkkoa ja koptilaista ortodoksikirkkoa, jotka harjoittavat edelleen ympärileikkausta. Ei-paavalilaisia kahdestatoista apostolista olivat Jaakob vanhurskas, Pietari ja Johannes. Näiden "nasaretilaisten" apostolien perintö eli jonkin aikaa Juudeassa ja ympäröivillä alueilla. Tutkijat ovat pyrkineet jäljittämään heidän perintöään myöhempien ryhmien, kuten ebioniittien ja elkasiittien parista. Nämä ryhmät hylkäsivät kristillisyyden sen paavalilaisessa muodossa. Ryhmät ovat olleet sitä mieltä, että päinvastoin kuin mitä Paavali antaa ymmärtää Galatalaiskirjeessä, juopa Paavalin ja muiden apostolien välillä olisi ollut syvä ja pysyvä.


title: Kristinuskon historia

text: Nykyään tutkijat ovat valmiita korjaamaan katolisen kirkon näkemystä omasta historiastaan näistä tutkimuksista käsin. Myös jotkut kristilliset suuntaukset ovat sitä mieltä, että lännen ja idän kirkot (katolinen ja ortodoksinen kirkko) luopuivat oikeasta Jeesuksen saarnaamasta opista. Apostolista aikaa seuranneiden apostolisten isien ja muiden kirkkoisien kirjoitusten joukossa onkin lähinnä kirjoituksia, jotka tukevat pakanallisuudesta kääntyneiden kristittyjen paavalilaista eli apostoli Paavalin mukaista näkemystä kristinuskosta. Sen sijaan Jerusalemin juutalaiskristittyjen, esimerkiksi Jeesuksen veljen Jaakobin, edustamat näkemykset ovat käytännössä katsoen hävinneet ensimmäisten kahden vuosisadan aikana. Paavalin kirjeiden kirjoittamisen aikaan heitä oli kuitenkin vielä pidetty "seurakunnan tukipylväinä".


title: Kristinuskon historia

text: Juutalaiskristittyjen Paavalille vastakkainen näkemys juutalaisen lain noudattamisesta ja esimerkiksi ympärileikkauttamisesta hävisi näin oikeaoppisesta kirkosta. Samoin hävisivät monet muut alkukristityille ominaiset asiat, kuten erilaiset "salaiset kirjoitukset", initiaatioriitit ja naisten julkinen asema. Varhaisen kirkon osittain kadonneista käytännöistä voidaan saada kuva joistakin apostolisten isien kirjoituksista, kuten "Didakheesta", sekä eräistä muista apokryfikirjoista.


title: Kristinuskon historia

text: Kahdensadanviidenkymmenen vuoden ajan kirkko oli marttyyrien kirkko. Kristittyjä vainottiin, koska he kieltäytyivät palvomasta Rooman keisaria ja valtakunnan jumalia jumalina. Epäluuloa lisäsi se, ettei ehtoollinen ollut ulkopuolisille avoin, mikä herätti huhuja ihmisuhreista ja irstaista menoista sekä pelkoa ja halveksuntaa kristinuskoa kohtaan.


title: Kristinuskon historia

text: Vainoja oli erityisesti Neron, Domitianuksen, Maximinus Thraxin, Deciuksen, Valerianuksen, Diocletianuksen ja Galeriuksen aikana. Keisari Nero julisti valheellisesti kristityt vuonna 64 syyllisiksi Rooman paloon, jonka takia hän poltatti valtavat määrät kristittyjä. Decius määräsi ensimmäiset viralliset vainot vuonna 250.


title: Kristinuskon historia

text: Vuonna 313 Konstantinus I ja Licinius julistivat Milanon ediktissä kristinuskon hyväksytyksi uskonnoksi, ja kristinuskon asema muuttui merkittävästi. Theodosius Suuren aikana (378–395) kristinuskosta tuli Rooman valtakunnan ainoa sallittu uskonto. Idässä kirkko siirtyi vainoista suoraan keisarillisen vallan alle (ns. "caesaropapismi"), jo Konstantinuksen mutta erityisesti Justinianuksen säädösten seurauksena. Tämä muodostui ortodoksiselle kirkolle ongelmaksi. Lännessä kirkko pysyi itsenäisenä, koska keisari oli heikko ja paavin valta puolestaan hyvin vakiintunut.


title: Kristinuskon historia

text: Katso myös: Kristittyjen vainot


title: Kristinuskon historia

text: Useat varhaiskristillisyyden johtohahmot kuolivat marttyyreinä uskonsa puolesta. Tältä ajalta on sanonta "marttyyrien veri on kirkon siemen". Tunnetuimpia marttyyreitä olivat muun muassa:Ensimmäiset kristityt eivät yleisesti ottaen olleet erityisen korkeasti koulutettuja oppineita, vaan tavallisia ihmisiä – Jeesuskin oli koulutukseltaan puuseppä. Vähitellen kristinuskoon kääntyi myös oppineita keski- ja yläluokan edustajia ja filosofeja, joista tuli kristinuskon apologeettoja.


title: Kristinuskon historia

text: Apologeetat aloittivat kristinuskon teologisen puolustamisen pakanoiden ja ei-kristittyjen filosofien syytöksiä vastaan. Usein väittelyt käytiin kirjoitusten muodossa ja kiistakirjoittelu oppineiden kesken pakotti apologeetat muotoilemaan kristilliset opit eksaktiin muotoon. Silloin huomattiin, että apologeetoillakin oli ristiriitaisia käsityksiä kristillisestä opista. Myöhemmin oppia määriteltiin konsiileissa, joissa kristillisen opin sisältö määriteltiin. Oppia muotoiltaessa eivät aina sanat riittäneet, vaan joskus erilaisia oppikäsityksiä vaihdettiin nyrkeinkin ja keisarin sotilaat joutuivat keihäineen puuttumaan pelin kulkuun. Hävinneet osapuolet yleensä tuomittiin harhaoppisiksi.


title: Kristinuskon historia

text: Varhaisia apologeettoja olivat muun muassa:


title: Kristinuskon historia

text: Ensimmäisiä ongelmia alkukirkolle oli se, kuinka voidaan välttää kiusaus tulkita uskoa pakanallisilla termeillä. Riidat oikeasta kristillisestä opista alkoivat varhain. Kristittyjen keskinäinen yhteys oli ensimmäisinä vuosisatoina löyhää, ja erilaisten opillisten riitojen seurauksena kirkon reunat hajoilivat ensimmäisellä vuosituhannella. Osa skismoista saatiin parannettua, osa on olemassa tänäkin päivänä. Kristinuskon laillistamisen jälkeen kirkko organisoitui ja järjesti kirkolliskokouksia asioiden selvittämiseksi. Koko kirkkoa edustaneita kokouksia kutsuttiin ekumeenisiksi kirkolliskokouksiksi. Kirkolliskokoukset tuomitsivat joitakin varhaiskristillisiä ryhmiä harhaoppisina.


title: Kristinuskon historia

text: Yksi haarauma kristinuskosta oli gnostilaisuus. Muita olivat juutalaiskristilliset ebioniitit ja natsareenit. Lisäksi oli erilaisia kirkon sisäisiä lahkoja, kuten markionilaisuus, monarkismi, montanolaisuus ja alogit. Myöhemmin kirkosta erosi tai erotettiin erilaisia ryhmiä ja paikalliskirkkoja, esimerkiksi areiolaiset, apollinarialaiset, nestoriolaiset, monofysiitit ja monoteliitit.


title: Kristinuskon historia

text: Gnostilaisuutena tunnettu uskonnollis-filosofinen liike kehittyi suunnilleen samaan aikaan kuin kristinusko. Monet gnostilaiset olivat samalla myös kristittyjä ja opettivat kristinuskon ja gnostilaisten ajatusten synteesiä. Tämän vuoksi on hankala sanoa, syntyikö gnostilaisuus alun perin erillisenä uskontona, joka omaksui myöhemmin kristinuskon aineksia, vai syntyikö se haarautumana kristinuskosta. Gnostilaisuuden merkittävimpiä suuntauksia olivat setiläinen gnostilaisuus ja valentinolainen kristillisyys.


title: Kristinuskon historia

text: Gnostilaisuus erosi kristinuskosta muun muassa siinä, että kun valtavirran kristillisyydessä evankeliumi tulkittiin kirjaimellisesti, gnostilaiset tulkitsivat sen vertauskuvallisesti. Gnostilaisuuden kristinuskosta poikkeavia oppeja olivat ajatus salatusta, pelastavasta tiedosta eli "gnosiksesta", tietämättömästä luojajumalasta eli demiurgista, sekä ihmisen jumalallisesta alkuperästä, joka on kahlittu ihmisruumiiseen.


title: Kristinuskon historia

text: Areiolaisuus oli kristinuskon munkki Areioksen 300-luvulla perustama oppisuuntaus antiikin aikana. Areiolaiset eivät uskoneet Jumalan kolminaisuuteen siten, kuin katolinen kirkko. Areiolaisten mukaan Kristus on Jumalan ensimmäinen luomus, eikä "Isästä iankaikkisuudessa syntynyt". Nikean ensimmäisessä kirkolliskokouksessa vuonna 325 Areioksen oppi hylättiin ja selitettiin Kristuksen olevan syntyneen, ei luodun, ja Isän kanssa samaa olemusta.


title: Kristinuskon historia

text: Nestoriolaisuus oli 400-luvulla Konstantinopolin arkkipiispa Nestorioksen mukaan nimetty oppi, jonka mukaan Kristus oli oikea ihminen, muttei tosi Jumala – hän oli syntyään ihminen, mutta Jumala oli asettunut asumaan häneen. Opin mukaan myöskään Neitsyt Maria ei ollut jumalansynnyttäjä vaan vain Jeesuksen inhimillisen persoonan äiti. Oppi tuomittiin harhaopiksi Efeson konsiilissa vuonna 431, ja oikeaksi vahvistettiin käsitys, jonka mukaan Jeesus oli samanaikaisesti kokonaan Jumala ja kokonaan ihminen.


title: Kristinuskon historia

text: Kristinusko ei ollut ensimmäisten vuosisatojen ainoa uskonto – vaikka olikin 200-luvulta eteenpäin selkeästi Rooman suosituin – joka etsi ja löysi käännynnäisiä. Nykyään tutkijat ovat kiinnittäneet entistä enemmän huomiota erilaisiin mysteeriuskontoihin tai mysteerikultteihin, joita syntyi erityisesti Rooman tasavallan viimeisenä vuosisatana ja jotka kasvoivat voimakkaasti Rooman keisarivallan aikana. Rooman elämänmenon ollessa levotonta ja sisällissotien riehuessa rauhattomat ihmiset etsivät turvaa erilaisista mysteeriuskonnoista. Roomalaiset kirjoittajat, kuten Livius, kirjoittavat, että Roomaan tuotiin "ulkomaisia jumalia" Rooman valtakunnan vaikeina aikoina. Roomalaisia kääntyi myös juutalaisuuteen, joka harrasti joissain tapauksissa myös lähetystyötä. Uusi testamentti puhuu uskovista, jotka olivat todennäköisesti kääntyneet pakanuudesta ensin juutalaisuuteen, eivätkä todennäköisesti olleet ympärileikkauttaneet itseään. Filon Aleksandrialainen kirjoitti, että juutalaisten tehtävä on ottaa käännynnäiset hyvin vastaan.


title: Kristinuskon historia

text: Mithralaisuudeksi kutsuttu Mithran palvonta kehittyi Rooman armeijassa ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Uskonnon tarkat syntyvaiheet ovat nykyään tuntemattomia, koska sillä on vain vähän tekemistä zarathustralaisen Mithran kanssa. Varhainen zarathustralaisuus oli kuitenkin dualistinen, ja nykyinen zarathustralaisuus monoteistinen, eikä kumpikaan muoto sisällä Mithraa.


title: Kristinuskon historia

text: Koska uskonto kehittyi hyvin liikkuvien ihmisten, ammattisotilaiden, parissa, se levisi nopeasti valtakunnan joka puolille. Uskonnosta tuli pian kaikkein suosituin mysteeriuskonto. 200-luvun Roomassa keisarit suosivat uskontoa, koska se suosi heidän valtaansa. 200-luvun lopulla Mithran ja Apollonin suositut kultit alkoivat sulautua yhteen synkretismiksi, joka tunnettiin nimellä Sol Invictus ("voittamaton aurinko", termi jota myös muut kultit ovat käyttäneet). Vuonna 274 keisari Aurelianus teki uskonnon tästä muodosta virallisen uskonnon.


title: Kristinuskon historia

text: Theodosiuksen vuonna 391 antaman määräyksen ja sitä seuranneiden toimien seurauksena useita mithralaisia kääntyi kristinuskoon ja mithralaiset temppelit muutettiin kirkoiksi. Nämä kirkot omistettiin usein arkkienkeli Mikaelille.


title: Kristinuskon historia

text: Mandealaisuus oli gnostilainen uskonto, jossa kunnioitettiin Johannes Kastajaa Jeesuksen sijasta. Legendan mukaan profeetta Mani oli mandealainen. Uskonto on edelleen olemassa.


title: Kristinuskon historia

text: Manikealaisuus oli yksi suuria muinaisia uskontoja. Sen perusti profeetta Mani, jonka sanotaan syntyneen Persiassa ja eläneen noin vuosina 210-275. Nimi Mani on enemmänkin kunnioitusta osoittava titteli kuin oikea nimi, ja se syrjäytti hänen varsinaisen nimensä niin ettei sitä enää edes tunneta. Suurin osa Manin kirjoituksista on kadonnut. Hän sai todennäköisesti vaikutteita mandealaisuudesta ja aloitti saarnaamisen varhaisella iällä. Hän väitti olevansa Uudessa testamentissa luvattu "Parakletos", Puolustaja: viimeinen profeetta, profeettojen sinetti, joka päättäisi sen Jumalan ohjaamien miesten sarjan, joihin kuuluivat sellaiset henkilöt kuin Zarathustra, Hermes, Platon, Buddha ja Jeesus.


title: Kristinuskon historia

text: Vaikka uskonto onkin lähes kuollut nykyään, sitä on pyritty herättämään henkiin uusmanikealaisuutena. Monet oppineet ja katolisuutta vastustavat poleemikot väittävät, että uskonnon vaikutus jatkuu kristinuskossa manikealaisuudesta kääntyneen kirkkoisä Augustinuksen ansiosta.


title: Kristinuskon historia

text: Manikealaiset näkivät suuren vaivan yhdistääkseen uskontoonsa kaikki tunnetut uskonnolliset perinteet. Tämän seurauksena he ottivat käyttöön useita kristillisiä apokryfikirjoja, kuten "Tuomaan teot", jotka olisivat muuten saattaneet kadota. Mani halusi esittää olevansa "Jeesuksen Kristuksen oppilas", mutta oikeaoppinen kirkko hylkäsi hänet harhaoppisena.


title: Kristinuskon historia

text: Myöhemmin kristinuskon asemaa edesauttoi keisari Konstantinuksen kristittyjä suosiva politiikka. Konstantinuksen antaman Milanon ediktin seurauksena kristittyihin kohdistuneet ajoittaiset vainot loppuivat. Konstantinus myös kutsui koolle ensimmäisen ekumeenisen kirkolliskokouksen, jonka tarkoitus oli ratkoa opillisia riitoja. Konstantinuksen elinaikana kristityt olivat vielä vähemmistönä eikä keisari itse uskaltanut ottaa kastetta ennen kuin kuolinvuoteellaan. Kristittyjen lukumäärä kuitenkin kasvoi nyt nopeasti.


title: Kristinuskon historia

text: Pakanallinen keisari Julianus Apostata yritti 300-luvun puolivälissä palauttaa pakanallisen kulttuurin. Kristityt historioitsijat kutsuivat häntä "luopioksi", sillä hän hylkäsi kristinuskon ja omaksui mithralaisuuden ja uusplatonismin. Hän tuki pakanakultteja ja juutalaisuutta, mukaan lukien pieleen mennyt yritys uudelleenrakentaa Jerusalemin temppeli, sekä lakkautti edeltävien keisareiden papeille antamat etuoikeudet, kuten vapautuksen veroista. Hän myös kielsi kristittyjä vainoamasta harhaoppisia joukostaan ja palautti piispanvirkoja areiolaisuuden vuoksi viroistaan pidätetyille. Hän ei kuitenkaan saanut pakanallista sivilisaatiota nousemaan enää jaloilleen.


title: Kristinuskon historia

text: Vainojen seurauksena muun muassa Aleksandrian piispa Athanasios Aleksandrialainen ajettiin maanpakoon kaupungistaan ainakin viisi kertaa, koska hän vastusti areiolaisuutta. Konstantinopolin patriarkka Johannes Khrysostomos kuoli maanpaossa, koska oli arvostellut keisarillista hovia saarnoissaan.


title: Kristinuskon historia

text: Julianuksen vastaisku oli lyhytikäinen, sillä häntä seuranneet keisarit, kuten Konstantinus II, peruivat hänen toimensa ja rohkaisivat kristinuskon kasvua. Kristinuskon asema vahvistettiin lopulta nikealaisen uskontunnustuksen omaksuneen keisari Theodosius I:n 300-luvun lopulla antamilla säädöksillä. Kristinuskosta tuli valtionuskonto vuonna 390 ja kaikki pakanalliset kultit kiellettiin vuonna 392. Pakanauskontojen temppelit hävitettiin, ja vuonna 416 keisari Theodosius kielsi pakanoilta julkiset virat. Pakanakulttien ja -sivilisaation hävittämisessä käytettiin myös väkivaltaa, tunnetuimpana tapauksena munkkien vuonna 415 surmaama matemaatikko Theonin tytär Hypatia Aleksandrialainen.


title: Kristinuskon historia

text: Rooman valtakunta ei ollut varhaisin kristillinen valtio, sillä Armenian apostolinen kirkko oli saanut valtionkirkon aseman jo vuonna 301.


title: Kristinuskon historia

text: Kirkko kasvoi Konstantinus Suuren valtakauden jälkeen voimakkaasti ja lähetystyötä tehtiin myös Rooman valtakunnan ulkopuolella. Kristinusko keskittyi alkuvaiheessaan valtakunnan itäosiin kuten Vähään-Aasiaan, Syyriaan, Palestiinaan ja Egyptiin, jotka olivat voimakkaita alueita niin poliittisesti kuin taloudellisestikin. Kristinusko ei pystynyt syrjäyttämään muita uskontoja, vaan ne elivät usein rinnakkain, mutta muut uskonnot joutuivat usein taipumaan organisoituneen kristinuskon rinnalla.


title: Kristinuskon historia

text: Nykyisistä kirkoista tutut papin, diakonin ja piispan virat olivat käytössä jo 100-luvun lopulle tultaessa.


title: Kristinuskon historia

text: Avainhenkilöitä olivat piispat, joiden tehtäviin kuului opin säilyttäminen ja kristittyjen sisäisten riitojen sovittelu. Heidän uskottiin olevan apostolien seuraajia. Piispoja avusti diakonit, jotka toimivat vähempiosaisten parissa ja auttoivat ehtoollisen jaossa. Piispat olivat kaupunkiseurakuntien johtajia ja heidän valtapiirejänsä alettiin kutsua hiippakunniksi, joista arvostetuimmat sijaitsivat Roomassa, Konstantinopolissa, Antiokiassa, Jerusalemissa ja Aleksandriassa. Näiden hiippakuntien piispoja alettiin kutsua patriarkoiksi.


title: Kristinuskon historia

text: Hiippakunnat jaettiin pienempiin alueisiin, seurakuntiin, joita johti piispan vihkimät presbyteerit eli vanhimmat. Presbyteerin virasta kehittyi papin virka. Orjakin saattoi päästä papiksi, jos isäntä ensin vapautti hänet.


title: Kristinuskon historia

text: Papeilta alettiin vaatia naimattomuutta eli selibaattia askeettisen ihanteen saadessa suosiota kirkossa. Lännessä selibaattivaatimus koski pappeja ja piispoja, kun idässä se koski vain piispoja – papit saivat olla naimisissa, jos avioliitto oli solmittu ennen pappisvihkimystä.


title: Kristinuskon historia

text: Kristityille erityisen tärkeä tapahtuma, jumalanpalvelus, sai vaikutteita juutalaisten synagogajumalanpalveluksesta. Aluksi ihmiset kokoontuivat kodeissa, mutta kirkkoja alettiin rakentaa jo 200-luvulla. 300-luvulla alkoi käyttöön vakiintua erilaisia jumalanpalvelusjärjestyksiä, joissa määriteltiin, mitä jumalanpalveluksen kussakin vaiheessa tulee tehdä tai sanoa. Jumalanpalveluksen keskeisiä osia olivat ehtoollinen, raamatunluku ja rukous. Kristityt halusivat luoda kristilliset vastineet pakanallisille riiteille erottuakseen pakanoista. Kristillisiä vastineita pakanallisille riiteille ovat muun muassa vihkiveden pirskotus ja kynttilöiden polttaminen.


title: Kristinuskon historia

text: Kirkollinen juhlakalenteri, kirkkovuosi syntyi 300-luvulla. Ennen Konstantinusta pääsiäinen oli ainoa kirkollinen juhla, mutta 300-luvulla siihen liitettiin 40 päivää kestävä paasto. Myös joulua alettiin viettää 300-luvulla. Joulu kehitettiin kristikunnan läntisissä osissa korvaamaan tavan juhlia hallitsijoiden ja sankareiden syntymäpäiviä. Koska Jeesuksen tarkkaa syntymäpäivää ei tiedetty, valittiin päiväksi pakanallisen aurinkojumaluuden syntymäpäivä, 25. joulukuuta.


title: Kristinuskon historia

text: 300-luvun kristillistä kirkkoa jakoivat syvästi kiistat Pyhän Kolminaisuuden luonteesta ja erityisesti Jeesuksen luonteesta kolminaisuuden osana. Nämä kristologiset kiistat käsittelivät muun muassa kysymyksiä oliko Kristus jumala, ihminen, enkelimäinen olento vai kaikenlaisen luokittelun ulkopuolella oleva, muuttivatko Kristuksen tekemät ihmeet fyysistä todellisuutta vai olivatko ne vain symbolisia, ja nousiko Kristuksen ruumis todella fyysisesti kuolleista vai oliko ylösnoussut Kristus yliluonnollinen olento.


title: Kristinuskon historia

text: Vuonna 325 Nikean kirkolliskokous oli tuominnut Areioksen opetukset, joiden mukaan Poika, tai Sana, joka kristillisen uskon mukaan oli lihaksi tullut Jeesus Kristus, oli luotu olento ja Isä Jumalaa alempi, ja että Isä ja Poika olivat samanlaista substanssia (kreikaksi "homoiousion") mutta eivät identtisiä. Kirkolliskokous muotoili Nikean uskontunnustuksen, joka julisti, että Poika ja Isä olivat samaa substanssia (kreikaksi "homoousion").


title: Kristinuskon historia

text: Kirkolliskokous ei kuitenkaan saanut kiistoja päättymään, ja vielä keisari Theodosioksen astuessa valtaan valtakunnassa oli useita lahkoja, jotka pyrkivät saattamaan oppinsa kristikunnan yleiseksi näkemykseksi. Vaikka kukaan merkittävä valtavirran kirkonmies valtakunnassa ei varsinaisesti seurannut Areioksen oppia, osa papeista kuitenkin käytti "homoiousion"-muotoa, ja osa taas pyrki välttämään koko kiistan sanomalla vain, että Jeesus oli samanlainen (kreikaksi "homoi") kuin Isä. Heidän vastustajansa leimasivat yleensä kaikki tällaiset henkilöt areiolaisiksi, vaikka he eivät ehkä itse katsoneet olevansa sellaisia.


title: Kristinuskon historia

text: Efesoksen kirkolliskokous vuonna 431 erotti puolestaan nestoriolaiset, joiden mielestä Kristus oli täysi ihminen mutta ei täysi Jumala, ja Khalkedonin kirkolliskokous vuonna 451 monofysiitit, joiden mielestä Kristus oli täysi Jumala mutta ei täysi ihminen. Kokousten päätös oli, että Kristuksessa ihmisyys ja jumaluus olivat molemmat täysin läsnä yhtä aikaa.


title: Kristinuskon historia

text:
Raamatun pohjana kristityt käyttivät Jeesuksen aikana käytössä olleen juutalaisen raamatun, Tanakhin, kirjojen kokoelmaa. Sen lisäksi mukaan otettiin niitä kristillisiä kirjoituksia, joiden katsottiin olevan apostolista alkuperää. Kaanonin eli kirjojen kokoelman muodostuminen tapahtui niin, että eri tahot kokosivat yhteen kirjoja, joita varhaiset kristityt pitivät uskon ja opin lähteinä, jotka olivat merkittäviä siinä historiallisessa tilanteessa, jossa he elivät, ja jotka sopivat yhteen Vanhan testamentin opetusten kanssa. Näin niitä kirjoja, joiden katsottiin omaavan auktoriteettia, ei nuijittu läpi missään byrokraattisissa kirkolliskokouksissa, vaan kaanon syntyi kirjoitusten seurakuntalaisten parissa nauttiman arvostuksen perusteella. Myöhemmin kirkolliskokoukset vahvistivat jo syntyneen kirjojen kaanonin. Lopullisesti kaanon hyväksyttiin Karthagon kolmannessa kirkolliskokouksessa vuonna 397.
Rooman valtakunta oli 200-luvulta lähtien jakautunut kielellisesti ja kulttuurillisesti latinankieliseen länteen ja kreikankieliseen itään. Myös tavoissa oli eroja. Lännessä papit ja piispat elivät selibaatissa, kun taas idässä vain piispat elivät selibaatissa. Pääsiäistä vietettiin eri aikaan. Lännessä käytettiin happamatonta ehtoollisleipää, kun ehtoollisleipä oli idässä hapanta. Tärkeä opillinen ero oli, että lännessä oli päätetty Pyhän Hengen lähtevän Isästä ja Pojasta, kun taas idässä Pyhä Henki lähtee vain Isästä.


title: Kristinuskon historia

text: Vuonna 395 Rooma jakautui kahtia ja syntyi Länsi-Rooma sekä Itä-Rooma, eli Bysantti. Bysantista kehittyi mahtava valtakunta, jossa oli keisarin johtama valtionkirkko. Kuitenkin Bysantti kukistui turkkilaisten valloitettua Konstantinopolin vuonna 1453.


title: Kristinuskon historia

text: Länsi-Rooma puolestaan kukistui germaanien hyökkäyksiin jo vuonna 476, mutta germaanit omaksuivat kristinuskon Roomaan työntyessään ja näin kristinusko levisi muuallekin Länsi-Eurooppaan. Paavin katolisesta kirkosta kasvoi voimakas mahti. Läntinen kristikunta pirstoutui kuitenkin lopulta eri kirkkoihin reformaation seurauksena.


title: Kristinuskon historia

text: Kristinusko levisi Rooman valtakunnan ulkopuolelle germaaniheimojen pariin munkkien välityksellä. Ensin kääntyivät heimopäälliköt ja päälliköiden määräyksestä koko heimo vaihtoi uskontoa. Germaanit omaksuivat kristinuskon areiolaisessa muodossa, josta he luopuivat vasta kun Klodovig kukisti germaaniheimot ja yhdisti ne Frankkien kuningaskunnaksi. Kuningas Klodovig kutsui piispat vuonna 511 kokoukseen, jossa päätettiin, että frankkilaisvaltakunnan tulee noudattaa katolista oppia.


title: Kristinuskon historia

text: Vuoteen 600 mennessä kristinusko oli jo tullut valtauskonnoksi kaikkialla Välimeren alueella. Ensimmäisen vuosituhannen loppupuolella arabien valtakunnan levittämä islam syrjäytti kristinuskon valtauskontona lähes kaikkialta Lähi-idästä ja Pohjois-Afrikasta, joskin muun muassa Egyptissä ja Syyriassa vanhat kristilliset yhteisöt ovat säilyneet vähemmistöinä nykyaikaan saakka ja Etiopiassa pitkään valtaväestönäkin. Muslimit hallitsivat vuosisatojen ajan myös Espanjaa, mutta kristityt valloittivat sen takaisin vuoteen 1492 mennessä. Tällöin kristinusko oli valtauskontona koko Euroopassa, jonka keski- ja pohjoisosiinkin se oli jo levinnyt, mutta vähäisiä alueita lukuun ottamatta ei muissa maanosissa. Mutta pian sen jälkeen sitä alettiin nopeasti levittää varsinkin Amerikan manterelle.


title: Kristinuskon historia

text: 700-luvulla Bysantin kirkkoa repivät kuvariidat. Ensimmäinen ikonoklastinen kausi eli kuvariita alkoi keisari Leo III:n aikana kun hän kielsi Jeesusta ja pyhimyksiä esittävien ikonien käytön. Kuvariita päättyi Nikean toisen kirkolliskokouksen jälkeen vuonna 787. Kirkolliskokous päätti, että kuvia sai kumartaa ja suudella, mutta ei osoittaa niille jumalallista kunnioitusta. Keisari Leo V aloitti toisen kuvaridan vuonna 813. Se loppui Theofiloksen kuoleman jälkeen vuonna 843, jolloin aiempi päätös kuvien kunnioittamisesta tuli lopullisesti hyväksytyksi.


title: Kristinuskon historia

text: Idän ja lännen kirkot olivat 1000-luvun alussa selvästi erillään toisistaan ja vuonna 1054 Konstantinopolissa pidetyssä neuvottelussa sovittelu epäonnistui ja ortodoksinen sekä katolinen kirkko julistivat toisensa kirkonkiroukseen eli pannaan, joka purettiin vasta vuonna 1965.


title: Kristinuskon historia

text: Suuri skisma vuonna 1054 erotti toisistaan Länsi- ja Itä-Rooman alueiden paikalliskirkot kahdeksi erilliseksi yhteisöksi. Tämän riitaisan eron perillisiä olivat katolinen kirkko, jonka päämaja oli Rooma, ja ortodoksinen kirkko, jonka arvostetuimpana piispana toimi Konstantinopolin Ekumeeninen patriarkka. Ortodoksinen kirkko poikkeaa eron jälkeen paavin johtamasta kirkosta myös siten, että se koostuu itsenäisistä eli autokefaalisista tai itsehallinnollisista autonomisista paikalliskirkoista.


title: Kristinuskon historia

text: Katolinen ja ortodoksinen kirkko sopivat Firenzen kirkolliskokouksessa (1438–1445) niin sanotun Firenzen unionin, mikä Itä-Roomassa kuitenkin melko pian peruttiin teologisten syiden ja kansan vastustuksen takia. Myös ortodoksinen Venäjä kieltäytyi paavin alaisuudesta. Kun ottomaanit valloittivat Konstantinopolin vuonna 1453, he määräsivät kaikki suhteet Vatikaaniin katkaistaviksi. Idän katolisista kirkoista 1500-1900-luvuilla katolisen kirkon yhteyteen liittyneitä tai liitettyjä ortodoksisia kirkkoja kutsutaan uniaattikirkoiksi.


title: Kristinuskon historia

text: Rooman valtakunnan länsiosan kukistuttua itäinen osa, Bysantti, jatkoi Rooman perinteitä. Bysantista kehittyi mahtava valtio, jonka keisarit yrittivät kukin vuorollaan valloittaa muinaisen Rooman alueet takaisin. Parhaiten siinä onnistui keisari Justinianus (483–565), joka piti itseään Jumalan käskynhaltijana ja ylipappina, jolla oli vastuu alamaisten käännyttämisestä kristinuskoon. Hän tahtoi rakentaa valtakuntansa kristilliselle pohjalle Konstantinus Suuren tapaan.


title: Kristinuskon historia

text: Justinianus aloitti yhteistyön vaikutusvaltaisen Konstantinopolin patriarkan kanssa. He laittoivat oppikysymyksistä riitelevät kristilliset kuppikunnat kuriin ankarin rangaistuksin. Kirkko sai vastuulleen sairaiden, köyhien sekä vankien hoidon ja näin kirkon ja valtion välille syntyi läheinen suhde – syntyi valtionkirkko. Lopulta keisarin ja kirkon välillä ei enää ollut selkeää eroa, vaan keisari käytti kirkonkin ylintä valtaa. Keisaria alettiin pitää Jumalan maanpäällisenä edustajana.


title: Kristinuskon historia

text: Paavi (Rooman piispa) oli pyrkinyt keskittämään koko kristillisen kirkon vallan itselleen jo 100-luvulta alkaen. Paaville alkoi kasautua valtaa Bysantin ollessa sekasortoisessa tilanteessa. Aluksi paavin valtikka ylsi vain Rooman kaupungin lähistölle, mutta paavin valta alkoi kasvaa paavien ryhtyessä yhteistyöhön frankkihallitsijoiden kanssa. Paavi ja Pipin Pieni solmivat 700-luvulla sopimuksen, jossa kuningas lupasi olla uskollinen paaville sekä suojella tätä ja paavi asetti Rooman kirkon kuninkaan suojelukseen. Paavi sai samalla myös maa-alueita Italiasta. Tästä sai alkunsa Kirkkovaltio.


title: Kristinuskon historia

text: Seuraavaksi frankkien valtaistuimelle nousi Kaarle Suuri, joka käännytti valloittamansa alueet kristinuskoon. Kääntymispäätöstä helpotettiin asein. Lopulta Kaarle omistikin lähes kaikki Rooman imperiumiin kuuluneet läntiset alueet.


title: Kristinuskon historia

text: Ristiretket olivat 1000–1200-luvuilla suoritettuja uskonnollisesti motivoituja ja teologisesti perusteltuja sotaretkiä, jotka paavi hyväksyi. Aluksi tarkoitus oli vallata takaisin Jerusalem, jonka varhaiset muslimit olivat vallanneet itselleen. Myöhemmin ristiretkiä tehtiin myös muita Euroopassa olevia pakanallisia maita ja kansoja kohtaan, muun muassa Suomeen ja Baltiaan. Ristiretkinä voidaan myös pitää Etelä-Euroopan kataareja vastaan suunnattuja sotaretkiä.


title: Kristinuskon historia

text: Ristiretket eivät kuitenkaan tuottaneet kristikunnan kannalta tulosta. Ristiretkeläiset hävisivät Pyhän Maan muslimeille ja lopulta turkkilaiset valtasivat Konstantinopolin vuonna 1453, mikä merkitsi samalla Bysantin valtakunnan loppua.


title: Kristinuskon historia

text: Uskonpuhdistuksessa eli reformaatiossa 1520-luvulla protestanteiksi kutsutut uudistajat nousivat useissa maissa katolisen kirkon korruptoituneita rakenteita vastaan. Reformaattorit, joista keskeisimpiä olivat Jan Hus ja Martti Luther, olivat myös sitä mieltä, että kirkossa vallitsi useissa kohdin harhaoppisuus. Luonnollisesti katolisen kirkon puolella protestantteja pidettiin yhtä lailla kerettiläisinä. Seurauksena oli, että useat hallitsijat perustivat maihinsa katolisuuden tilalle omat valtionkirkkonsa, ja katolinen kirkko toteutti suuria sisäisiä uudistuksia.


title: Kristinuskon historia

text: Kuningas Kustaa Vaasan toteuttamana Suomi koki reformaation osana Ruotsin valtakuntaa; vasta myöhemmin, 1500-luvun lopulla, Ruotsin protestanttisen kirkon oppi määriteltiin täsmällisemmin evankelis-luterilaiseksi. Reformaation synnyttämä uskonnollinen rajalinja on edelleen olemassa Euroopassa ja se noudattaa suurin piirtein jakoa, jossa pohjoinen on protestanttista aluetta ja etelä katolista. Poikkeuksia toki esiintyy, esimerkiksi katoliset Irlanti ja Puola.


title: Kristinuskon historia

text: Katso myös:


title: Kristinuskon historia

text: Protestanttisuus levisi myös Pohjois-Amerikkaan ja myöhemmin Australasiaan eurooppalaisten kolonisoijien myötä, mutta koska uskontoa ei kontrolloinut paavi eivätkä kansalliset hallitukset, uuden mantereen protestanttisuus pirstoutui satoihin ja myöhemmin tuhansiin eri suuntauksiin. Etelä-Amerikassa, jonne uskonto oli tullut espanjalaisten ja portugalilaisten mukana, säilyi katolisen kirkon voimakas vaikutus.


title: Kristinuskon historia

text: Liberaaliprotestantismin mukaan kristillinen teologia on rakennettava uudelleen moderniin tieteeseen sopivaksi. Tämän vuoksi siinä vanhat kristilliset näkemykset jouduttiin joko hylkäämään tai tulkitsemaan uudella tavalla. Kristinusko pyrittiin perustelemaan liittämällä se osaksi yleistä inhimillistä uskonnollista kokemusta. Vetoaminen suoraan raamattuun nähtiin ongelmallisena. Tämän suuntauksen merkittävä edustaja on A. Benjamin Ritschl.


title: Kristinuskon historia

text: Liberaaliprotestanttisuuden rinnalla Luterilaisessa kirkossa säilyi yhä vanha ns. välitysteologia, joka pyrki kompromissiin Valistuksen neologian ja perinteisen kristinuskon välillä. Toinen suuntaus oli pietismi, joka sai voimansa Napoleonin sotien jälkeisistä kansanherätyksistä. 1800-luvulla syntyi vielä uusluterilaisuus, jota anglikaanisessa kirkossa vastasi Oxfordin liike. Suomessa vaikutti lisäksi voimakkaasti beckiläisyys eli biblisismi vielä 1900-luvun puolelle.


title: Kristinuskon historia

text: 1900- ja 2000-lukujen kristinuskoa kuvaa yhä lisääntynyt jakautuminen. Vuosisatojen aikana on nähty irtautumista valtavirrasta sekä liberaalimpaan että konservatiivisempaan suuntaan. Toinen ajalle tyypillinen ilmiö on ollut länsimaisen yhteiskunnan maallistuminen. Monet kirkot, kuten katolinen kirkko, ovat tehneet monia uudistuksia muuttuakseen ajan mukana. Kristittyjen vainot kommunistisessa Itä-Euroopassa johtivat idän ja lännen kirkkojen lisääntyneisiin yhteyksiin, koska ortodokseja muutti länteen. Ekumeeninen toiminta on laajentunut, alkaen erityisesti Edinburghin lähetyskokouksesta vuonna 1910. Lähetystyö on levinnyt uusille alueille Lähi-idässä ja Aasiassa, jolloin kristinusko on saanut itselleen uuden kasvusuunnan, ja suurin osa uusista kristityistä tulee nykyään niin sanotusta kolmannesta maailmasta.


title: Kristinuskon historia

text: Valistusajan seurauksena syntyi tieteellisiä ja kulttuurisia virtauksia, jota voidaan kutsua modernismiksi. Kun se alkoi vaikuttaa protestanttisissa kirkoissa 1800-luvulla, syntyi niin sanottu liberaalikristillisyys ja siihen liittyvä liberaaliteologia, jotka pyrkivät saattamaan kirkon opetukset yhteneväisiksi uusien ajatusten kanssa. Samalla uskonnon rooliin yhteiskunnassa alettiin suhtautua kriittisesti. Samalla syntyivät myös kriittinen raamatuntutkimus, ja uusi avoimuus kristinuskon perinteisten oppien kyseenalaistamisessa ja tulkinnassa.


title: Kristinuskon historia

text: Vastareaktiona tälle kehitykselle syntyi kristillinen fundamentalismi, joka on hylännyt filosofisen humanismin radikaalin vaikutuksen kristinuskolle. Se on hyökännyt erityisesti raamatuntulkinnan liberaaleja lähestymistapoja ja ateistisia teorioita vastaan, jotka ovat tunkeutuneet kirkkoihin. Fundamentalistista liikettä on syntynyt eri suuntauksien sisälle vastustamaan historiallisesta kristinuskosta luopumista. Ajan kuluessa fundamentalistinen evankelioiva herätyskristillinen liike on jakaantunut kahteen päähaaraan, josta toista kutsutaan nykyään fundamentalistiseksi ja toista, maltillisempaa haaraa evankelikaaliseksi. Kummatkin suuntaukset ovat saaneet alkunsa angloamerikkalaisessa maailmassa, mutta suurin osa evankelikaalisista on nykyään sen ulkopuolella.


title: Kristinuskon historia

text: 1800- ja 1900-luvuilla monet kristinuskon poliittisesti dominoivat valtiot etenkin Euroopassa kehittyivät yhä maallisempaan, "sekulaariin" suuntaan. Lisäksi kommunistisiksi julistettuja valtioita hallittiin ateismin hengessä, vaikka virallisesti ateistinen oli ainoastaan Albania.


title: Kristinuskon historia

text: Yhteiskunnan maallistuminen alkoi vähitellen jo n ajasta alkaen, ja voimistui jälkeen. Esimerkiksi Norrisin ja Inglehartin (2004) tutkimuksen mukaan 28 % suomalaisista ei usko persoonallisen jumalan olemassaoloon, kun taas Ruotsissa saman tutkimuksen mukaan 64 % ei usko persoonallisen jumalan olemassaoloon. Kuitenkin suurin osa koki, että he "kuuluvat" johonkin uskonnolliseen suuntaukseen. Suomi on seurannut tässä suhteessa muita eurooppalaisia valtioita. Vaikka maassa vallitsee edelleen kansalliskirkko, on uskonto käytännössä erotettu poliittisesta hallinnosta. Lukujen valossa Euroopan maallistuminen on saattanut kuitenkin kääntyä viime aikoina jossain määrin toiseen suuntaan kirkkojen muuttaessa toimintaansa hitaasti.


title: Kristinuskon historia

text: Maallistumisen taustalla voidaan nähdä myös muita ilmiöitä. Yhteiskunnan perinteisten rakenteiden kadottaessa merkitystään myös uskonnosta on tullut henkilökohtaisempaa ja se liittyy erityisesti elämän käännekohtiin.


title: Kristinuskon historia

text: Pohjois- ja Etelä-Amerikassa ja Australiassa osallistuminen uskonnollisiin menoihin on yleisempää kuin Euroopassa. Samaan aikaan muut kansakunnat näkevät nämä alueet sosiaalisilta arvoiltaan konservatiivisimpina. Erityisesti Yhdysvallat on uskonnollisuudessa muita kansoja konservatiivisempi johtuen kristinuskon lujasta jalansijasta sen eteläisissä ja keskilännen osavaltioissa. Etenkin Yhdysvalloissa kristinusko on alkanut vaikuttaa uudelleen yhteiskunnan päätöksenteossa (lähinnä herätyskristillisessä muodossaan).


title: Kristinuskon historia

text: Etelä-Amerikka, joka on ollut historiallisesti katolista aluetta, on kokenut viimeisen 80 vuoden aikana laajan evankelikaalisen ja helluntailaisen herätyksen ulkomaisten lähetystyöntekijöiden ansiosta. Esimerkiksi Etelä-Amerikan suurin maa Brasilia on väkiluvulla mitattuna maailman suurin katolinen maa, mutta samalla myös maailman suurin evankelioivan herätyskristillisyyden maa. Brasiliasta voidaan löytää eräät maailman suurimmat seurakunnat.


title: Kristinuskon historia

text:
Yksi merkittävimpiä 1900-luvun kristillisyyden kehityssuuntia on ollut helluntaiherätyksen nousu. Vaikka sen juuret ovatkin syntyneet jo ennen vuotta 1900, sen katsotaan varsinaisesti syntyneen 1900-luvun alussa. Liikkeen leviämiseen liittyi niin sanottuja ensimmäisen kristillisen helluntain tyyppisiä ihmeitä. Myöhemmin helluntailaisuus synnytti karismaattisen liikkeen olemassa olevien kirkollisten instituutioiden sisälle, ja se jatkaa merkittävänä voimana länsimaisessa kristillisyydessä. Karismaattisuutta on esiintynyt niin katolisessa kuin esimerkiksi luterilaisessa kirkossakin.
Yksi 1900-luvulla noussut liike on ollut kristillinen anarkismi, joka hylkää kirkot ja kaikki muut uskonnolliset auktoriteetit paitsi Jumalan. Kristillinen anarkismi uskoo myös täydelliseen väkivallattomuuteen. Liikkeen syntyyn vaikutti Leo Tolstoin vuonna 1894 julkaistu kirja "Jumalan valtakunta on keskellänne".


title: Julius Juzeliūnas

text: Julius Juzeliūnas (20. helmikuuta 1916 Šiauliai – 15. kesäkuuta 2001 Vilna) oli liettualainen säveltäjä ja musiikinopettaja. Hän opiskeli vuosina 1944–1948 sävellystä Kaunasin konservatoriossa. Vuosina 1949–1952 hän jatkoi opintojaan Pietarissa. Juzeliūnas sävelsi muun muassa oopperan "Game" (1968) ja sinfonioita.


title: Imeväiskuolleisuus

text: Imeväiskuolleisuus tarkoittaa ensimmäisen elinvuotensa aikana kuolleiden lasten osuutta kaikista syntyneistä. Yleensä luku ilmoitetaan tuhatta elävänä syntynyttä lasta kohden. Imeväiskuolleisuus on osa "lapsikuolleisuutta", joka tarkoittaa alle viisivuotiaana kuolleiden lasten osuutta. Lapsikuolleisuuden vähentäminen on yksi Yhdistyneiden kansakuntien määrittelemistä vuosituhattavoitteista.


title: Imeväiskuolleisuus

text: Imeväiskuolleisuus on yleistä etenkin kehitysmaissa, joissa ei välttämättä ole saatavilla puhdasta vettä, riittävää ravintoa tai kehittynyttä terveydenhoitoa. Esimerkiksi joissain Afrikan maissa imeväisiä kuolee yli sata tuhatta lasta kohden, kun taas Euroopan unionin keskiarvo on 4,22 lasta tuhatta lasta kohden. Imeväiskuolleisuus on kuitenkin laskenut maailmanlaajuisesti selvästi 1800- ja 1900-lukujen aikana.


title: Imeväiskuolleisuus

text: Imeväiskuolleisuuden syyt jaetaan endogeenisiin eli sisäsyntyisiin ja eksogeenisiin eli ulkosyntyisiin. Endogeenisia syitä ovat äitiin ja lapseen sisäisesti liittyvät syyt ja eksogeenisia syitä esimerkiksi mikrobeista ja ympäristöstä johtuvat. Merkittävin endogeeninen syy on ennenaikainen syntymä, josta aiheutuu useita terveysriskejä. Synnytyskomplikaatiot ovat toinen merkittävä syy, ja kolmantena ovat synnynnäiset viat, kuten sydänviat.


title: Imeväiskuolleisuus

text: Jos vauva selviää kuukauden ikäiseksi, endogeeniset riskit vähenevät ja eksogeeniset riskit kasvavat kolminkertaisiksi niihin nähden. Taudit ovat yleisimpiä eksogeenisia kuolemansyitä, etenkin keuhkokuume ja ripuli. Myös aliravitsemus, ilmansaasteet, likainen vesi tai saastunut ruoka aiheuttavat imeväiskuolleisuutta. Sota voi lisätä imeväiskuolleisuutta jopa 60 prosenttia, kun ravinnon ja terveydenhuollon saatavuus heikkenee.


title: Imeväiskuolleisuus

text: Unicef ja Maailman terveysjärjestö pyrkivät vähentämään imeväiskuolleisuutta ennen kaikkea näillä neljällä keinolla:


title: Imeväiskuolleisuus

text:
Imeväisten kuolleisuus on yleistä etenkin kehitysmaissa, joissa ei ole puhdasta vettä tai kehittynyttä terveydenhoitoa ja ravinto on alhaisen elintason vuoksi puutteellista. Suomessa imeväiskuolleisuus on hyvin vähäistä. Vuonna 2003 Suomen imeväiskuolleisuus oli Eurostatin mukaan 3,0 tuhatta lasta kohden, mikä oli Euroopan unionin toiseksi alhaisin luku Ruotsin jälkeen.
Imeväiskuolleisuus alueittain vuonna 2010 Maailmanpankin mukaan:
Seuraavassa taulukossa on maita, joissa imeväiskuolleisuus on suurimpia maailmassa. Luvut perustuvat YK:n väestöarvioon vuosille 2005–2010, ja ne on ilmoitettu tuhatta elävänä syntynyttä lasta kohden.


title: Imeväiskuolleisuus

text: Maiden väliseen vertailuun vaikuttaa se, että eri maissa imeväiskuolemat voidaan tilastoida eri perustein. Esimerkiksi Japanissa (imeväiskuolleisuus 3,14) vastasyntyneen täytyy vetää edes yksi henkäys ennen kuolemaansa tullakseen lasketuksi imeväisenä kuolleeksi. Yhdysvalloissa (7,07) sen sijaan vastasyntynyt voidaan laskea imeväiskuolleeksi herkemmin, kunhan hän vain ehtii osoittaa jonkinlaista elonmerkkejä ennen kuolemaansa.


title: Imeväiskuolleisuus

text: Imeväiskuolleisuus on ollut maailmanhistorian aikana 200–400 jokaista tuhatta syntynyttä kohti, ajoittain tautiepidemioiden aikana jopa yli 500 jokaista tuhatta syntynyttä kohti. Vauvojen kuolemat ovat olleet niin yleisiä, että lapsia ei monissa kulttuureissa kirjattu ylös tai edes nimetty ennen heidän ensimmäistä syntymäpäiväänsä. Missään maassa ei imeväiskuolleisuutta tilastoitu ennen 1800-luvun alkua. 1700-luvulla länsimaissa alettiin täyttää soita, mikä vähensi sääskien levittämien tautien määrää, ja samaan aikaan ravinnon saatavuus, hygienia ja asumisen laatu paranivat. Samalla teollistumisen seurauksena kuitenkin syntyi ahtaita, likaisia asuinolosuhteita, mikä lisäsi tautiepidemioita ja imeväiskuolleisuutta.


title: Imeväiskuolleisuus

text: Vielä vuonna 1900 vasta kolmessa maassa, Ruotsissa, Norjassa ja Uudessa-Seelannissa, imeväiskuolleisuus oli alle 10 prosenttia, kun muualla maailmassa se oli yleensä 15–30 prosenttia. 1900-luvun alussa imeväiskuolleisuus alkoi vähetä voimakkaasti, ensin kehittyneissä maissa ja sitten myös kehitysmaissa. Vielä vuosisadan puolivälissä Latinalaisessa Amerikassa imeväisyyskuolleisuus oli 12 prosenttia, Aasiassa 18 prosenttia ja Afrikassa yli 20 prosenttia. Nykyaikaisen terveydenhoidon levittyä kehitysmaihin toisen maailmansodan jälkeen niidenkin imeväiskuolleisuus on laskenut, ensimmäiseksi Itä-Aasiassa ja viimeiseksi Afrikassa.


title: Lūcija Garūta

text: Lūcija Garūta (14. toukokuuta 1902 – 15. helmikuuta 1977) oli latvialainen säveltäjä ja pianisti. Hän valmistui vuonna 1924 Latvian konservatoriosta ja jatkoi vuosina 1926–1928 musiikinopintojaan Pariisissa. Vuodesta 1940 lähtien Garūta toimi opettajana Latvian konservatoriossa. Hän sävelsi muun muassa oopperan, pianokonserton ja lauluja.


title: Ulla Juurola

text: Ulla-Maija (Ulla) Juurola (o.s. Harkki, s. 15. kesäkuuta 1942 Kuorevesi) on valtiotieteiden kandidaatti ja Lahden kaupunginhallituksen puheenjohtaja 2005–2006. Hän toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1995–2003.


title: Ulla Juurola

text: Hän on työskennellyt ulkoasiainministeriössä, Helsingin kaupungilla, Lohjan kaupungilla ja Lahden kaupungilla, missä myös koulutuspalvelukeskuksen talousjohtajana.


title: Ulla Juurola

text: Ulla Juurola on ollut Lahden kaupunginvaltuutettuna 1981–1991, 1997–2000 ja 2005–2008. Kunnallisissa luottamustehtävissä Juurola on ollut muun muassa koululautakunnan jäsenenä 1981–1984, tullut valituksen sen varapuheenjohtajaksi kaudeksi 1985–1988 ja puheenjohtajaksi 1989. Päijät-Hämeen liitossa Juurola on ollut yhteistyöryhmän puheenjohtajana 2001–2005 sekä Päijät-Hämeen maakuntahallituksen puheenjohtajana 2001–2005.


title: Ulla Juurola

text: Lahden kaupunginhallitus myönsi 1.11.2005 Juurolalle Lahti-mitalin numero 46.


title: Jānis Kalniņš

text: Jānis Kalniņš (3. marraskuuta 1904 Pärnu – 2000) oli säveltäjä. Hän syntyi Virossa latvialaiseen perheeseen ja opiskeli Riiassa musiikkia vuosina 1920–1924. Vuonna 1948 Kalniņš siirtyi Kanadaan, jossa hän toimi urkurina ja kuoromestarina. Kalniņš sävelsi muun muassa viisi sinfoniaa ja kuoromusiikkia.


title: Mika Polku

text: Mika Petteri Polku (s. 19. heinäkuuta 1975 Virrat) on suomalainen korkeushyppääjä. Seuratasolla hän edustaa Virtain Urheilijoita. Hän pitää hallussaan korkeushypyn ulkoratojen Suomen ennätystä 231 yhdessä Toni Huikurin kanssa. Polkua valmensi Pauli Ruohonen vuoteen 1996 asti, Seppo Haavisto vuodet 1997-99, ja vuodesta 2000 alkaen hänen valmentajana on toiminut Juha Isolehto.


title: Kehitysapu

text: Kehitysapu eli kehitysyhteistyö on julkisista varoista annettavaa tukea tai lainaa, jonka tarkoituksena on edistää taloudellista kehitystä ja hyvinvointia kehitysmaissa. Erona kriisiapuun tai humanitaariseen apuun on se, että kehitysavulla pyritään parantamaan avunsaajamaan olosuhteita pitkällä aikavälillä, kun taas kriisiapu lievittää hetkellistä hätää. Avun muotoja ovat esimerkiksi infrastruktuurin (tiet, rakennukset, vedenjakelujärjestelmä, sähkö, viestintäyhteydet), peruspalveluiden (koulutus ja terveydenhuolto) sekä paikallishallinnon tukeminen ohjelmilla tai projekteilla. Myös humanitaarinen apu esimerkiksi konfliktin, epidemian tai luonnonkatastrofin aiheuttamassa hätätilanteessa on yksi kehitysavun muoto.


title: Kehitysapu

text: Kehitystä on määritelty ainakin talouskasvun, hyvinvoinnin, toimintamahdollisuuksien ja köyhyyden vähenemisen käsitteillä. Kehitysyhteistyön päätavoite on äärimmäisen köyhyyden kitkeminen. Samalla ajetaan useita muita päämääriä: vahvistetaan tasa-arvoa, ehkäistään konflikteja ja suojellaan ympäristöä. Parhaimmillaan kehitysyhteistyöllä voidaan luoda tehokkaita käytäntöjä ja toimintatapoja, joiden hyödyt moninkertaistuvat hallitusten jatkaessa niiden noudattamista. Kehitysyhteistyö ei rajoitu pelkkään rahoittamiseen: se on aina myös osaamisen jakamista ja poliittista dialogia. Silloinkin kun rahaa kanavoidaan kehitysmaan oman budjetin kautta, avunantajatahon asiantuntijat tukevat budjetin laatimista ja seuraavat sen toteutumista paikan päällä.


title: Kehitysapu

text: Kehitysyhteistyötä tekevät monet erilaiset toimijat aina valtioista kansainvälisiin kehityspankkeihin, YK-järjestöihin ja kansalaisjärjestöihin. Monien kansalaisjärjestöjen arvopohja on kristillinen. Myös osan Suomen ulkoministeriön tukea saavien kumppanuusjärjestöjen tausta on kristillinen (esimerkiksi Kirkon Ulkomaanapu ja Suomen Lähetysseura), mutta ulkoministeriö ei myönnä tukea uskonnolliseen toimintaan tai lähetystyöhön. Kehitysyhteistyö on muuttunut sen alkuajoista huomattavasti, ja se on paljon muutakin kuin kaivojen ja koulujen rakentamista. Yhteistyöllä tuetaan esimerkiksi paikallista yrittäjyyttä, uusiutuvaa energiatuotantoa, korruption vastaisia toimia ja tietoyhteiskunnan rakentamista.


title: Kehitysapu

text: Kansainvälistä kehitysyhteistyötä koordinoi OECD:n kehitysapukomitea DAC (Development Assistance Committee). Se myös päättää, mitä menoja maat saavat raportoida kehitysavuksi. Komiteassa on 30 jäsenmaata, ja lisäksi sillä on tarkkaiilijajäseniä: Aasian kehityspankki, Afrikan kehityspankki, Interamerikkalinen kehityspankki, Kansainvälinen valuuttarahasto, Maailmanpankki ja YK:n kehitysohjelma UNDP.


title: Kehitysapu

text: Jokainen jäsenmaa raportoi kehitysavusta DACille vuosittain, ja komitea ylläpitää kehitysavusta vertailukelpoista tietoa.


title: Kehitysapu

text: DACin jäsenmaat suorittavat toistensa kehitysyhteistyön laadusta vertaisarvioita. Suomen kehitysyhteistyö arvoitiin vuonna 2017. Suomea kiiteltiin siinä esimerkiksi avun keskittämisestä pitkäaikaisiin yhteistyömaihin ja siitä, että Suomi on teettänyt tutkimuksia verotuksesta, ruokaturvasta ja kehityksestä. Moitteita Suomi sai vuonna 2016 toteutetuista leikkauksista kehitysapuun.


title: Kehitysapu

text: Euroopan unionin ja sen jäsenmaiden osuus maailman kehitysavusta on yli puolet, vuonna 2016 ne antoivat apua yhteensä 47,2 miljardia euroa.


title: Kehitysapu

text: On myös joukko maita, tyypillisesti vauraita keskituloisia maita, jotka antavat kehitysapua, vaikka ne eivät olekaan DACin jäseniä.


title: Kehitysapu

text: Brasilia, Intia, Kiina, Venäjä ja Etelä-Afrikka eli niin sanonut BRICS-maat perustivat oman kehityspankkinsa vuonna 2015. Se pitää päämajaansa Shanghaissa Kiinassa. Pankin antama, samoin kuin pitkälti näiden maiden muu kehitysapu, on lainamuotoista ja keskittyy infrastruktuurihankkeisiin ja esimerkiksi uusiutuvaan energiaan.


title: Kehitysapu

text: Koska BRICS-maat eivät kuulu teollisuusmaiden yhteistyöjärjestö OECD:hen eivätkä sen kehitysapukomiteaan, ne eivät teknisesti ottaen anna virallista kehitysapua. Tiedot niiden antamasta avusta eivät ole julkisia, eikä kaikkia niiden avuksi kutsumia muotoja saisi DACin alaisuudessa kutsua avuksi. Usein juuri lainamuotoisuus erottaa näiden "avun" perinteisestä kehitysyhteistyöstä.


title: Kehitysapu

text: BRICS-maat ovat itse puhuneet tasa-arvoisemmasta etelä–etelä-yhteistyöstä ja halunneet haastaa perinteiset valta-asetelmat, joissa "länsimaat" auttavat "kehitysmaita". Ne korostavat, etteivät ne halua vaikuttaa toisten maiden politiikkaan. Toisaalta niiden avusta poikkeuksellisen suuri osa on sidottu hankintoihin avunantajamaasta.


title: Kehitysapu

text: Koska nämä maat eivät ole DACin jäseniä, niiden antamaa apua ei myöskään valvota samalla tapaa kuin muiden maiden apua. Tiedot näiden maiden avusta eivät ole vertailukelpoisia muiden kanssa.


title: Kehitysapu

text: Siirtolaisten lähettämät rahat lähtömaahan ylittävät kehitysavun merkittävästi. Maailman talousfoorumi arvioi, että vuonna 2017 siirtolaiset lähettivät 466 miljardia dollaria kehitysmaihin. Tämä raha tukee noin 800 miljoonaa ihmistä ja on yli kolminkertainen kehitysapuun nähden.


title: Kehitysapu

text: Kestävän kehityksen rahoitusta on haettu entistä enemmän myös yksityiseltä sektorilta. Kehitysapua käytetään vivuttamaan sijoituksia Afrikkaan, Aasiaan ja Latinalaiseen Amerikkaan esimerkiksi turvaamalla investointien riskejä. Samalla kehitysavun suhteellinen merkitys kehityksen rahoittajana pienenee. Uutta kestävää kehitystä edistävää rahoitusta etsitään yksityisistä rahastoista ja uusista rahoitusinstrumenteista. Erityisesti kestävää kehitystä rahoittavia joukkovelkakirjoja, tai bondeja, on tullut rahoitusmarkkinoille paljon.


title: Kehitysapu

text: DAC ylläpitää myös listaa maista, joille annettavan avun saa raportoida kehitysavuksi. Lista päivitetään kolmeksi vuodeksi kerrallaan, ja vuoden 2018 alussa siltä putosivat Chile, Seychellit ja Uruguay, sillä ne olivat vaurastuneet ja nousseet korkeatuloisiksi maiksi.


title: Kehitysapu

text: Avun vastaanottajat on jaettu neljään maaryhmään: YK:n määritelmän mukaisiin vähiten kehittyneisiin LDC-maihin (least developed countries), muihin matalan tulotason maihin, alemman keskitulon maihin ja ylemmän keskitulon maihin. Poikkeuksen muodostavat G8-ryhmän maat, EU:n jäsenmaat ja pian EU:hun liittymässä olevat maat, joille annettavaa tukea ei saa laskea kehitysavuksi, vaikka maa kuuluisikin kansantulonsa perusteella keskituloisten joukkoon.


title: Kehitysapu

text: Kehitysyhteistyörahoitus jaetaan Suomessa varsinaiseen kehitysyhteistyöhön ja muuhun kehitysyhteistyöhön. Varsinaista kehitysyhteistyötä hallinnoi ulkoministeriö.


title: Kehitysapu

text: Ulkoministeriö tekee monien maiden ja alueiden kanssa yhteistyötä suoraan. Sitä kutsutaan kahdenväliseksi kehitysyhteistyöksi, ja se perustuu kumppanimaiden omiin kehityssuunnitelmiin ja maiden kanssa käytävään vuoropuheluun. Kahdenvälisen kehitysyhteistyön pitkäaikaiset kumppanimaat ja alueet ovat Afganistan, Etiopia, Kenia, Keski-Aasia, Mosambik, Myanmar, Nepal, Palestiinalaisalue, Sambia, Somalia, Tansania ja Vietnam.


title: Kehitysapu

text: Toinen pääväylä ulkoministeriölle on monenkeskinen kehitysyhteistyö, jota tehdään esimerkiksi YK-järjestöjen ja kehitysrahoituslaitosten kuten Maailmanpankin kanssa. Suurimmat vastaanottajat Suomen monenkeskisessä kehitysyhteistyössä ovat YK:n tasa-arvojärjestö UN Women, YK:n väestörahasto Unfpa ja YK:n lastenrahasto Unicef.