title: Enid Blyton

text: Blyton syntyi kauppiasperheeseen Lontoon Southwarkissa. Lapsena Blyton haaveili pianistin ammatista, mutta meni 19-vuotiaana opettajakouluun. Hän opetti viisi vuotta ja kirjoitti vapaa-ajallaan. Hänen esikoisteoksensa oli runokokoelma "Child Whispers" (1922). Blyton meni naimisiin majuri Hugh Alexander Pollockin kanssa 1924. He muuttivat Buckinghamshireen ja myöhemmin Beaconsfieldiin ja saivat kaksi tytärtä. Avioliitto ajautui vaikeuksiin ja 1941 Blyton tapasi lontoolaisen kirurgin Kenneth Fraser Darrell Watersin, jonka myöhemmin nai.


title: Enid Blyton

text: Enid Blytonin kirjat onnistuivat kiehtomaan alle murrosikäisten lasten mielikuvitusta. Rakenteena niissä on usein arvoitus ja sen ratkaisu. Hänen kirjoissaan lapset ovat usein lomalla koulusta ja vapaita seikkailemaan ja tutkiskelemaan maailmaa ilman aikuisten sekaantumista. Tarinoiden perheet ovat pääsääntöisesti vajaita, yleensä isät puuttuvat kuten useissa sarjakuvaperheissä. Samat lapsisankarit esiintyvät kymmenissä kirjoissa. Tapahtumapaikkana on Englannin idyllinen maaseutu ja lapset tekevät pyöräretkiä, piknikkejä, syövät jäätelöä ja maukasta kotiruokaa ja seikkailevat meren rannalla ja saarilla. Henkilö- ja luonnonkuvaus on hyvin vähäsanaista, mutta kirjojen viaton ja lämmin ilmapiiri ja jännittävästi kuvatut seikkailut ovat lapsille miellyttävää eskapismia. Viittauksia useiden kirjojen kirjoitusajan toiseen maailmansotaan on vain harvoissa teoksissa.


title: Enid Blyton

text: Nuoremmille lapsille on suunnattu, animaatiosarjanakin esitetty Lelumaan Niksu. Muutamat Blytonin kirjasarjoista ovat yhä suomentamatta. "St. Clare"-sarjan tapahtumapaikkana on sisäoppilaitos. Lisäksi Blyton on kirjoittanut satu- ja fantasiaelementtejä sisältävät sarjat "The Faraway Tree", "Wishing Chair" ja "Enchanted Tales", sekä 14-osaiset sarjat Vanhan ja Uuden testamentin tarinoita vuosina 1949 ja 1953.


title: Enid Blyton

text: 1950-luvulla kirjoitetut kirjat kuvastavat selvästi ajan henkeä, brittiläistä luokkajärjestelmää ja perinteisiä sukupuolirooleja. Kun Englanti muuttui 1960–1970-luvulla yhä monikulttuurillisemmaksi yhteiskunnaksi, useat kirjastot poistivat hyllyistään Blytonin teoksia pitäen niitä sanavarastoltaan heikkoina, rasistisina, seksistisinä ja snobistisina. Blytonin kirjojen "poliittinen epäkorrektisuus" ei kuitenkaan ole vähentänyt niiden valtavaa suosiota koko maailman lapsilukijoiden keskuudessa, vaikka niiden ilmestymisestä on kulunut jo yli viisikymmentä vuotta.


title: Enid Blyton

text: Uudella vuosituhannella kustantaja on muuttanut useita kirjoja uusien painosten myötä. Yksi Viisikko-kirjoissa esiintyvä lapsi, Dick, on saanut uuden nimen Rick, koska sana "dick" tarkoittaa englannin puhekielessä nykyään penistä, ja niissä esiintyvästä Fanny-tädistä on tullut Frannie, koska "fanny" tarkoittaa nykyään brittienglannin puhekielessä vaginaa ja amerikanenglannin puhekielessä naisen takapuolta. Bess on saanut nimen Beth, koska Bess on nykyään harvinainen lempinimi Elizabethille, ja Jo on Joe, koska se on tyypillisempi nimi pojalle. Lisäksi kirjoissa myös pojat tekevät nykyisin keittiötöitä, eikä tuhmia lapsia lyödä. Arvosteluja on kerännyt osakseen päätös muuttaa nimet Mary ja Jill muotoon Zoe ja Pippa ja sana "biscuits" (keksit) amerikkalaiseen muotoon "cookies" pyrkimyksenä vedota yhdysvaltalaiseen kohderyhmään.


title: Enid Blyton

text: Blytonin tytär luovutti syksyllä 2010 huutokaupattavaksi Blytonin käsikirjoituskokoelman, josta on löytynyt "Mr. Trumphy's Caravan" -nimisen julkaisemattoman teoksen käsikirjoitus. Kokoelman osti huutokaupasta newcastlelainen lasten kirjallisuuskeskus Seven Stories. 180-sivuinen teos kertoo taikakaravaanista.


title: Elmer Diktonius

text: Elmer Rafael Diktonius (20. tammikuuta 1896 Helsinki – 23. syyskuuta 1961 Kauniainen) oli suomenruotsalainen kirjailija, runoilija ja säveltäjä.


title: Elmer Diktonius

text: Diktonius edusti suomenruotsalaista modernismia. Hän kuului Tulenkantajiin ja kirjoitti "Ultra"-lehteen.


title: Elmer Diktonius

text: Diktonius oli tuotannossaan modernisti, ja erityisen vahvana hänen teoksissaan näkyvät ekspressionismi ja imagistinen kuvakäsitys. Diktoniuksen on arvioitu vieneen runomuotojen vapautumista eteenpäin ja pidemmälle kuin toinen suomenruotsalainen modernisti Edith Södergran, jonka jalanjäljissä Diktoniuksen on katsottu kulkeneen. Samalla Diktonius mursi viimeisetkin rakenteelliset yhteydet perinteiseen runouteen.


title: Elmer Diktonius

text: Diktonius soitti myös viulua, ja erityisesti Edith Södergranin vieraana tämä hänen taitonsa antoi uutta elinvoimaa jo varsin huonokuntoiselle runoilijattarelle. Diktoniuksen musiikinopettajana toimi Helsingin musiikkiopiston rehtori Erkki Melartin. Säveltäjänä Diktonius ei menestynyt, koska hänen sävelkieltään pidettiin radikaalina; ensikonsertti toukokuussa 1920 oli lähes fiasko.


title: Elmer Diktonius

text: "Min dikt" (1921; suom. "Runoni") oli Diktoniuksen esikoisteos ja samalla hänen ohjelmanjulistuksensa. Nimestään huolimatta teos on enemmän proosaruno- tai aforismikokoelma kuin perinteinen runokokoelma. Teoksessaan Diktonius selvittelee suhdettaan taiteeseen. Hän esittää yleisön ja kriitikot varsin kriittisessä valossa ja korostaa uutta ihmisyyttä; samoja teemoja Diktonius käsittelee lehtikirjoituksissaankin.


title: Elmer Diktonius

text: Diktoniuksen tunnetuimpia teoksia on "Janne Kubik" (1932; tekijän itsensä suomentamana "Janne Kuutio"). Alaotsikon "Ett trädsnitt i ord" (suom. "Puupiirros sanoin") mukaan teos kertoo kuvamaisin katkelmin Jannesta, joka kulkee historian pyörteissä milloin punakaartilaisena, milloin tukkijätkänä, milloin pirtutrokarina. Tässä suhteessa hänessä voi nähdä yhtäläisyyksiä F. E. Sillanpään "Hurskaan kurjuuden" Toivolan Juhaan, joka myös ajautuu olosuhteiden uhrina punakaartiin. "Janne Kubik" nosti esiin Suomen sisällissodan punaisen päähenkilön kautta, joskin Janne hahmona on kaikkea muuta kuin ihanteellinen kuva punakaartilaisesta. Samoin Jannen myöhempi elämä puukkosankarina ("Suomalainen tango"), lapualaiskyyditsijänä ("Monologi muilutusautossa") saati loppu lakonrikkurina satamassa ("Lastiluukku") ovat kaikkea muuta kuin hyvän miehen elämää; tosin Jannen viimeiset ajatukset hänen pudotessaan kuolemaansa kohdistuivat kaipaavina punakaartilaisystävä Järviseen ja ”Suomalaisen tangon” aikakauden rakastettuun Elinaan. Kirjailija itse kutsuu teostaan ”rumimmaksi ja rakkaimmaksi työkseen”.


title: Elmer Diktonius

text: Tärkeä proosateos on myös "Medborgare i republiken Finland", joka ilmestyi kaksiosaisena 1935 ja 1940.


title: Elmer Diktonius

text: Diktonius oli yhteiskunnallisesti aktiivinen, vasemmistolaisesti suuntautunut ja tunsi muun muassa Otto Wille Kuusisen. Diktonius opetti Kuusiselle sävellystä ja Kuusinen Diktoniukselle runoutta. Diktonius oli suomenruotsalaisten modernistien joukossa poikkeus siinä mielessä, että hän kirjoitti myös suomeksi, vaikka suurin osa teoksista ilmestyikin ruotsiksi.


title: Elmer Diktonius

text: "Arbetarbladetissa" vuonna 1936 julkaistu Diktoniuksen pakina johti lehden päätoimittajan Karl-August Fagerholmin saamaan kunnianloukkaussyytteeseen. Fagerholm tuomittiin ”Suomeen ystävällisissä suhteissa olevan valtion päämiehen”, Saksan johtajan Adolf Hitlerin kunnian loukkaamisesta 1050 markan sakkoihin. Syytteen nostamista oli vaatinut Saksan Helsingin-lähettiläs Wipert von Blücher.


title: Elmer Diktonius

text: Diktonius toimitti postuumisti Edith Södergranin kokoelman "Landet som icke är". Hänen myöhäisvuosiaan varjostivat alkoholismi ja Alzheimerin tauti.


title: Lavansaari

text: Lavansaari (myös nimellä Lavassaari, , "Voimakas", , , "Lehtisaari", vuoteen 1951 ) on yksi itäisen Suomenlahden ulkosaarista ja entinen Suomen kunta. Nykyään Lavansaari kuuluu Venäjän Leningradin alueen Kingiseppin piiriin. Kuuluessaan Suomeen se oli Seiskarin jälkeen Suomen tiheimmin asuttu maalaiskunta, mutta nykyisin se on täysin autio.


title: Lavansaari

text: Lavansaari on Suomenlahden ulkosaarista toiseksi suurin, ja suurin saari omassa saariryhmässään, johon kuuluu 22 saarta kokonaisalaltaan 15,9 neliökilometriä. Näistä asuttuja ovat Lavansaari ja Peninsaari (n. 8 km itään Lavansaaresta). Lavansaari muodostuu kahdesta osasta: varsinaisesta pääsaaresta ja kapean vetokannaksen (Taipale) yhdistämästä "Suisaaresta". Kannas saattaa kovalla myrskyllä jäädä veden alle. Se muodosti 2 "Kappalahtea" (Kappellahtea): pohjoisen ja eteläisen. Taipaleen Lavansaaren puoleisessa päässä nousee maasto muodostaen "Kankarmäen" ja "Vanhankirkonmäen" (ent. kirkon tai kappelin paikalla) ja Suisaaren puolella vastaavasti "Tulipuinmäen". Saarten yhteenlaskettu pinta-ala on 15,3 neliökilometriä ja saaren korkein kohta (30 m merenpinnasta, suunnilleen Lounatkylän ja Taipaleen puolivälissä) on "Puokinmäki". Saaressa on 1 järvi (Suurjärvi) ja 2 lampea: "Honträsk" ja "Pienjärvi". Honträsk-lammen lounaispuolella sijaitsevat "Järviniityt" ja koillispuolella "Kivikk'aho". Suurjärvestä laskee puro (Päkinoja) "Päkkiniemen" viereiseen "Päkinlahteen". Kirkonkylä, joka oli muodostunut yhteensulautuneesta Lounat- (viron 'lõuna' = etelä) ja Pohjakylästä, sijaitsi saaren pohjoisrannalla, missä "Lankoorin" saari jakoi luonnonsataman kahteen osaan: läntiseen Piensatamaan ja itäiseen Suursatamaan. "Kierkourin" majakkaniemelle (Puokkiniemi, ruotsin 'båk' = majakka tai maamerkki) johti kapea kannas, "Norvi", jonka halki oli kaivettu kanava, nimeltään Norvinjuoma.


title: Lavansaari

text: Lavansaari sijaitsee Suomenlahden itäosassa, 70 kilometriä Kotkasta ja noin 60 kilometriä Viron rannikolta. Venäjän Inkerin rannikolle on matkaa noin 30 km. Saari on suurimmaksi osaksi hieta- ja hiekkakangasta. Viljeltyä maa-alaa oli aikanaan noin 150 ha. Saaren metsät ovat pääasiassa kuusi- tai mäntymetsää ja kosteikot ovat joko kuusta kasvavaa korpea tai puuttomiksi soistuneita.


title: Lavansaari

text: Alavana saarena Lavansaaressa esiintyy rämesoita, joissa pohjakasvina rahkasammalta ja suovarpuja kuten variksenmarjaa, juolukkaa ja suopursua. Hiekkaisessa maaperästä löytyy hiekka- ja savikiviä. Saaren hiekkaisesta maaperästä hyötyy muurahaisleijona.


title: Lavansaari

text: Ensimmäiset merkit asutuksesta ovat Suursuonmäen kalmistosta ja ne ajoittuvat esiroomalaiselle rautakaudelle (noin 500 eaa. - 0). Vakituisen ruotsinkielisen asutuksen saari sai viimeistään 1300-luvun alkupuolella. Nämä asukkaat karkotti ja tuhosi Ruotsin ja Moskovan Venäjän välisen sodan, pitkän vihan, alkaminen 1570. Uudet, suomenkieliset asukkaat alkoivat muuttaa saareen 1630-luvun lopulla nykyisen Kotkan ja Viipurin väliseltä rannikolta.


title: Lavansaari

text: Lavansaarelaiset olivat alkuun kalastajia ja hylkeenpyytäjiä. Pietarin ja Viipurin kaupunkien voimakas rakentaminen sekä saaren erinomainen, suojainen satama tarjosivat mahdollisuuden 1800-luvun loppupuolelta alkaen myös kukoistavaan kauppamerenkulkuun. Lavansaaren kauppalaivastoon kuului enimmillään 132 purjealusta, etupäässä kaljaaseja ja jahteja.


title: Lavansaari

text: Vähän ennen ensimmäistä maailmansotaa Venäjä aikoi linnoittaa Lavansaaren ja tehdä siitä osan Pietari Suuren merilinnoitusta. Suunniteltiin jopa saaren ottamista kokonaan sotilaskäyttöön, jolloin sen kaikki siviiliasukkaat olisi siirretty muualle, niin kuin muun muassa Viron Naissaaren asukkaille oli jo tehtykin, mutta Lavansaaren osalta tätä ei ehditty toteuttaa ennen Suomen itsenäistymistä. Sota kuitenkin vähensi saarelaisten kauppamerenkulkua.


title: Lavansaari

text: Venäjän bolsevikkivallankaappaus ja Suomen itsenäistyminen 1917 merkitsivät kuitenkin lavansaarelaisille taloudellisesti ankeiden aikojen alkua. Saarelaisten pääelinkeinona oli vanhastaan kalastus, ja suurin osa kalasaalista oli myyty Pietariin, mutta rajan sulkeuduttua tämä ei enää käynyt päinsä. Lisäksi Tarton rauhansopimuksessa aluevesirajat vedettiin saarelaisten kannalta epäedullisella tavalla. Koska Lavansaari oli kaukana Suomen rannikolta mutta melko lähellä Venäjän (Inkerinmaan) rannikkoa, manner-Suomen edustalla olleet yhtenäiset aluevedet eivät ulottuneet sinne saakka, vaan saarta ympäröivät erilliset aluevedet, jotka ulottuivat enimmilläänkin vain kolmen meripeninkulman päähän saaresta, kun taas manteren edustalla ne ulottuivat neljän merinpeninkulman päähän uloimmista saarista. Saaren kaakkoispuolella ne ulottuivat paikoitellen vain noin yhden meripeninkulman päähän, sillä siitä alkoivat jo Venäjän (myöhemmin Neuvostoliiton) aluevedet, joilla lavansaarelaiset eivät saaneet kalastaa. Pietariin (vuodesta 1924 Leningradiin) johtanut laivaväylä, joka oli kansainvälistä vesialuetta, kulki Lavansaaren ja Suomen manteren välistä.


title: Lavansaari

text: Tarton rauhassa sovittiin myös, että Lavansaari ja Peninsaari muiden Suomenlahden ulkosaarten tapaan jätettiin linnoittamatta.


title: Lavansaari

text: 1920-luku oli köyhää sopeutumisen aikaa, jolloin kehitettiin tehokkaampia kalastusmenetelmiä, perattiin uusia nuotanvetopaikkoja ja perustettiin kalanjalostamoja. Lavansaarelaiset eivät yrityksistään huolimatta onnistuneet tekemään saaresta kovinkaan suosittua matkailukohdetta, joka olisi voinut kilpailla naapurisaarten Suursaaren tai Seiskarin kanssa, jotka olivat tulleet tunnetuiksi kuvataiteilijoiden maisemamaalauksista ja lauluista. Kun muita tulonlähteitä ei ollut riittävästi, monet lavansaarelaiset osallistuivat kieltolain aikana viinan salakuljetukseen hengissä pysyäkseen. Enimmillään saaressa oli asukkaita 1 335 vuonna 1925. Asutus keskittyi saaren pohjoisosaan.


title: Lavansaari

text: 1930-luvun lopulla vaurastuminen oli päässyt jälleen hyvään alkuun ja asukasluku oli vakiintunut noin 1 200:een. Kaikki oli kuitenkin jätettävä lokakuussa 1939 kahden tunnin varoitusajalla sodan uhatessa. Kaikki saaren 1 089 henkikirjoilla ollutta ihmistä joutuivat evakkoon. Talvisodan sytyttyä puna-armeija miehitti Lavansaaren ja Peninsaaren, kunnes Suomen oli luovutettava ne Neuvostoliitolle Moskovan rauhassa 1940. Viisi lavansaarelaista kaatui talvisodassa. Jatkosodassa venäläisten uloin tukikohta oli Lavansaaressa ja sinne rakennettiin muun muassa lentokenttä. Saareen pystytetty rannikkotykkipatteri tulitti raskailla aseilla noin 25 km luoteeseen sijainnutta Somerin linnaketta, joka oli suomalaisten hallussa. Toisin kuin muita luovutettuja alueita, Lavansaarta ja Seiskaria suomalaiset eivät jatkosodan aikana missään vaiheessa vallanneet takaisin.


title: Lavansaari

text: Suomen itsenäistyessä Lavansaareen ei ollut vakinaista liikenneyhteyttä. Vuonna 1923 alkoi höyrylaiva S/S Sampo liikennöidä kesäisin, neljä kuukautta vuodessa reitillä Kotka–Haapasaari–Suursaari–Lavansaari–Seiskari–Koivisto. Vuonna 1927 se korvattiin vahvarunkoisella S/S Suursaari -nimisellä aluksella, joka pystyi kulkemaan jäissäkin. Se liikennöi koko avovesikauden, yleensä vuodenvaihteeseen saakka ja joinakin vuosina vielä jonkin aikaa sen jälkeenkin.


title: Lavansaari

text: Nykyään Lavansaareen ei ole julkisia liikenneyhteyksiä. Muiden kuin Neuvostoliiton tai Venäjän kansalaisilla ei ole ollut pääsyä Lavansaareen ja Peninsaareen vuoden 1940 jälkeen, lukuun ottamatta kesää 1992.


title: Lavansaari

text: Lavansaari kuului aiemmin Koiviston maalaiskuntaan, josta se erotettiin vuonna 1904 omaksi kunnakseen.


title: Lavansaari

text: Lavansaaren kylät olivat Klausinkylä, Lounatkylä ja Pohjakylä sekä Peninsaari, jossa oli oma kylänsä. Vuonna 1778 Pohjakylässä oli 15 savua, Lounatkylässä (+Klauksenkylä) 22 savua sekä Peninsaaressa 5 savua.


title: Lavansaari

text: Lavansaaren seurakunta perustettiin 1896 ja se kuului Savonlinnan hiippakunnan Viipurin rovastikuntaan. Oma pappi saarelle tuli 1897. Kirkko Lavansaaressa oli ollut jo 1700-luvulla ja uudempi rakennettiin Pohjankylään 1783, kun vanha oli rapistunut korjauskelvottomaan kuntoon.


title: Lavansaari

text: Merenkulku on ollut Lavansaaressa tärkeä elinkeino. Tätä on edesauttanut saaren suojaisa luonnonsatama joka mahdollisti laivojen talvisäilytyksen. Muita tärkeitä elinkeinoja ovat olleet kalastus ja hylkeenpyynti.


title: Lavansaari

text: Lavansaaressa on ollut mm. Lavansaaren Kalanjalostus Oy.


title: Gabrielin torvi

text: Gabrielin torvi eli Torricellin trumpetti on Evangelista Torricellin keksimä geometrinen kappale tai sen rajapinta, jolla on äärellinen tilavuus mutta ääretön pinta-ala.


title: Gabrielin torvi

text: Nimi Gabrielin torvi viittaa arkkienkeli Gabrieliin, joka Raamatun mukaan käyttää torvea ilmoittaakseen ihmisille toisinaan ilahduttavia, toisinaan kohtalokkaitakin uutisia, esimerkiksi Harmagedonin taistelun yhteydessä, yhdistäen täten jumalallisen äärettömyyden ja inhimillisen äärellisyyden.


title: Gabrielin torvi

text: Gabrielin torvi on pyörähdyspinta, joka muodostuu kun hyperbelin muotoinen käyrä formula_1 "(x ≥ 1)" pyörähtää kolmessa ulottuvuudessa x-akselin ympäri. Mukana on vain se osa käyrästä, jossa formula_2, jotta vältetään asymptootti kohdassa formula_3.


title: Gabrielin torvi

text: Gabrielin torven ominaisuudet keksittiin alkujaan soveltamalla Cavalierin periaatetta ennen kuin integraalilaskenta keksittiin, mutta nykyisin sitä on helpointa käsitellä integraalilaskennan avulla. Soveltamalla pyörähdyskappaleen tilavuuden ja pyörähdyspinnan alan lausekkeita voidaan laskea torven sen osan pinta-ala ja tilavuus, joka jää tasojen formula_4 ja formula_5 väliin, missä formula_6. Tällöin saadaan torven sisään jäävän alueen tilavuudeksi:


title: Gabrielin torvi

text: ja torven pinta-alaksi:


title: Gabrielin torvi

text: Näissä "a" voi olla kuinka suuri luku tahansa, mutta tilavuuden lausekkeesta nähdään, ettei torven tilavuus koskaan ylitä arvoa formula_9. Se voi kyllä olla kuinka lähellä formula_9:tä tahansa, kunhan vain "a" on tarpeeksi suuri. Toisin sanoen tilavuuden raja-arvo "a":n kasvaessa on formula_9 eli


title: Gabrielin torvi

text: Voidaan siis ajatella, että vaikka torvi todella olisi äärettömän pitkä, sillä on äärellinen tilavuus. Sitä vastoin torven pinta-alalle saatu lauseke kasvaa rajattomasti "a":n kasvaessa. Sillä ei ole ylärajaa. Niinpä torven kokonaispinta-ala on ääretön. Toisin sanoen:


title: Gabrielin torvi

text: Kun Gabrielin torven ominaisuudet oli keksitty, sitä seikkaa, että "xy"-tason äärettömän pitkälle ulottuvan alueen pyörähtäessä "x"-akselin ympäri syntyvällä kappaleella on äärellinen tilavuus, pidettiin paradoksina.


title: Gabrielin torvi

text: Vaikka torven ja "xy"-tason leikkauksen pinta-ala on ääretön, sen ja minkä tahansa muun samansuuntaisen tason pinta-ala on äärellinen. Näin ollen tilavuus, joka voidaan laskea myös leikkausten 'painotettuna keskiarvona", on äärellinen.


title: Gabrielin torvi

text: Mahdollisesti vielä vakuuttavampi lähestymistapa on pitää torvea levyjen pinona, joiden säde jatkuvasti pienenee. Koska ne ovat kaikki samanmuotoisia, voisi ensin kuvitella, että torven tilavuutta laskettaessa olisi ensin laskettava levyjen säteet yhteen, mutta ne muodostavat harmonisen sarjan, jonka raja-arvo on ääretön. Tarkemmin ajateltuna on kuitenkin selvää, että onkin laskettava niiden säteiden neliöiden summa. Niistä kunkin säde on formula_14 ja pinta-ala formula_15. Sarja formula_16 hajaantuu, mutta sarja formula_17 suppenee. Yleensäkin jokaiselle reaaliluvulle formula_18 pitee, että formula_19 suppenee.


title: Gabrielin torvi

text: Näennäinen paradoksi muodosti osan äärettömyyden luonteesta käydyssä keskustelussa, johon osallistuivat monet aikakauden huomattavimmat ajattelijat kuten Thomas Hobbes, John Wallis ja Galileo Galilei.


title: Gabrielin torvi

text: Koska torvella on äärellinen tilavuus, mutta ääretön pinta-ala, näyttäisi siltä, että se voitaisiin täyttää äärellisellä määrällä maalia, mutta sama määrä maalia ei riittäisi peittämään sen sisäpintaa, mikä vaikuttaa paradoksilta.


title: Gabrielin torvi

text: Jos maalikerros olisi äärettömän ohut, riittäisi pisarakin maalia maalaamaan koko torven. Todellisuudessa näin ei tietenkään ole, vaan maalikerroksella on aina jokin positiivinen, nollaa suurempi paksuus. Gabrielin torven sisäpinnalle levitetty kerros ei kuitenkaan voisi olla tasapaksu, vaan kohdassa "x = a" sen paksuus voisi olla enintään formula_20, ja "a":n kasvaessa tämä paksuus pienenee rajatta. Tätä paksumpi maalikerros ei torven sisään kyseiseen kohtaan mahtuisikaan. Puhtaan matemaattisessa mielessä äärellinen määrä maalia tosiaan "voi" peittää äärettömän pinta-alan, kunhan vain maalikerroksen paksuus yhä kauemmas mentäessä pienee tarpeeksi nopeasti, jotta sen pieneneminen kompensoi pinta-alan kasvun. Gabrielin torven tapauksessa sen paksuuden pienenemisen tekeekin välttämättömäksi myös torven kapeneminen. Sen sijaan sen ulkopinnan peittäminen tasapaksulla maalikerroksella, olipa se kuinka ohut tahansa, edellyttäisi äärettömän paljon maalia.


title: Gabrielin torvi

text: Näin ollen paradoksi on ratkaistavissa siinäkin tapauksessa, että maali ja torven materiaali oletetaan jatkuvaksi aineeksi. Todellisuudessa aine ei kuitenkaan ole loppumattomiin jaettavissa, ja jossakin kohdassa torvi tulee liian kapeaksi, jotta sisään mahtuisi edes yksi molekyyli maalia. Sitä paitsi torvi itsekin koostuu atomeista tai molekyyleistä, eikä sen pinta tarkkaan katsottuna ole jatkuva sileä käyrä. Täten paradoksin edellyttämä tilanne ei edes ole fysikaalisesti toteutettavissa, ja siihen johtava päättely menettää merkityksensä, sillä jatkuvan aineen sijasta on lopulta käsiteltävä erillisiä hiukkasia ja niiden välisiä etäisyyksiä ja tällöin turvauduttava kvanttifysiikkaan.


title: Gabrielin torvi

text: Gabrielin torvelle käänteistä tilannetta, jossa pyörähdyspinnan ala olisi äärellinen mutta se rajoittaisi äärettömän tilavuuden, ei voi esiintyä. Tämä voidaan todistaa seuraavasti:


title: Gabrielin torvi

text: Olkoon "f": [1,∞) → [0,∞) jatkuvasti differentioituva funktio. Olkoon "S" pyörähdyskappale, joka syntyy käyrän formula_21 pyörähtäessä "x"-akselin ympäri. Jos tämän kappaleen pinnan ala on äärellinen, myös kappaleen tilavuus on äärellinen.


title: Gabrielin torvi

text: Koska torven poikkipinta-ala formula_22 on äärellinen, saadaan yläraja-arvo:


title: Gabrielin torvi

text:
On siis olemassa sellainen formula_24, että pienin yläraja formula_25 on äärellinen. Niinpä myös
on äärellinen, koska "f" on jatkuva funktio, mistä seuraa, että "f" on rajoitettu välillä [1,∞).
Lopuksi todetaan, että tilavuus
Niinpä "jos pinta-ala A on äärellinen, myös tilavuus V on äärellinen". mot.


title: Suursaari

text: Suursaari (; , aiemmin "Högland"; ) on Suomenlahden itäosassa sijaitseva saari ja entinen Suomen kunta. Nykyään saari kuuluu Venäjälle, Leningradin alueen Jaaman piiriin. Suursaari on Suomenlahden ulkosaarista pinta-alaltaan suurin. Se sijaitsee noin 40 kilometriä etelään Manner-Suomesta ja 55 kilometriä pohjoiseen Virosta 27. pituuspiirin ja 60. leveyspiirin leikkauksen vieressä.


title: Suursaari

text: Suursaari, kuten muutkin Suomenlahden ulappasaaret, on jäänne noin 1700–1800 miljoonaa vuotta sitten syntyneestä Alppien kaltaisesta Svekofennidien poimuvuoristosta. Tämän vuoksi niiden kallioperä poikkeaa Viron ja Suomen rannikon kallioperästä.


title: Suursaari

text: Suursaari on noin 11 kilometriä pitkä ja 1,5–3 kilometriä leveä, kapeimmillaan pohjoispäässä, ja koostuu enimmäkseen karusta peruskalliosta. Saaren pinta-ala on noin 21 neliökilometriä, josta noin 14 hehtaaria on järviä. Saaressa on neljä vuorenhuippua, Pohjoiskorkia (113 metriä korkea), Mäkiinpäällys (126 m), Haukkavuori (142 m) ja Lounatkorkia (176 m), jotka näkyvät kauas merelle. Kallioperä idässä ja korkeammilla kukkuloilla on porfyyriä, lännessä gneissiä ja liusketta. Muualla kalliossa on leveitä, vaaleampia graniittivanoja. Kukkuloiden välisissä laaksoissa on moreenia ja useita pirunpeltoja eli suuria alueita pelkkää kiveä. Saaren itäosassa on muutamia hiekkarantoja.


title: Suursaari

text: Suursaaressa on 4 järveä ja 1 lampi. "Liivalahdenjärvi" on noin 400 metriä pitkä ja 75 metriä leveä, ja sen suurin syvyys on vain 1,5 metriä. Sen toinen lasku-uoma suuntautuu Liivalahteen. "Veteljärvi" on kooltaan 250 × 100 metriä ja sen suurin syvyys on 2,3 metriä. Sillä on yhteinen laskujoki Liivalahdenjärven kanssa Selkäapajanlahteen länsirannikolle. Maahellinlahteen laskeva "Lounatjärvi" on kooltaan 500 × 200 metriä, ja sen suurin syvyys on 13 metriä. "Ruokolahdenjärvi" on kooltaan 350 × 200 metriä, ja sen suurin syvyys on 5 metriä. Se laskee mereen Porkanrannassa Kiiskinkylän kohdalla. Lounatjärven koillispuolella on vielä pieni pyöreä "Pahalampi".


title: Suursaari

text: Mäkiinpäällyksellä ja Majakallion itäpuolella on kaksi Struven ketjuun kuuluvaa kolmiomittauspistettä, "Mäkiinpäällys (Мякипяллюс)", ja "Gogland "Z"" ("Гогланд Точка "Z")" eli Suursaari Piste "Z", . Ne ovat saaren pohjoisen ja eteläisen kolmioketjun solmukohtia ja kuuluvat Unescon maailmanperintökohteisiin.


title: Suursaari

text: Suursaari on pääasiassa peruskalliota, jolla kasvaa harvakseltaan mäntyjä. Matalammissa osissa on taigatyyppistä havumetsää. Havumetsän lisäksi on alavammilla alueilla jonkin verran lehtipuita, etupäässä pihlajaa, tervaleppää ja raitaa, mutta saaren eteläpäässä myös koivuja ja yksittäisiä tuomia, haapoja sekä saarnia. Jotkut kasveista, kuten myrkkykatko, kuuluvat toiseen kasvillisuusvyöhykkeeseen, mutta ovat säilyneet ilmaston muututtua.


title: Suursaari

text: Maanisäkkäistä saarella on nykyisin vain pikkujyrsijöitä ja lepakoita. Todennäköisesti saarella on esiintynyt aiemmin myös kettuja ja jäniksiä, jotka pääsivät sinne helposti jäiden yli talvella. Talvimerenkulun lisääntyessä 1900-luvulla niiden vaellukset ovat kuitenkin vaikeutuneet. Merilintuja on saaren ympäristössä runsaasti ja joistakin paikallisista paikannimistä päätellen siellä on esiintynyt aiemmin useita suuria petolintulajeja. Lähistön matalilla saarilla on ollut suuria määriä harmaahylkeitä ja itämerennorppia.


title: Suursaari

text: Suursaaren kalliohuiput ovat niin korkeita, että niiden on täytynyt näkyä Baltian jääjärven pinnan yläpuolella mannerjäätikön vetäytymisen alkaessa noin 10 000 vuotta sitten. Ylimpänä sijaitsevat muinaiset rantatöyräät ovat 86 metrin korkeudella nykyisestä merenpinnasta. Varsinaisia muinaisjäännöksiä tunnetaan hyvin vähän. Kahden tai kolmen kiviröykkiön arvellaan olevan pronssikautisia hautoja, ja Kumpelkalliossa on kalliopiirrokselta vaikuttava piirros. Ympäristön rikkaita kalastusvesiä ja hylkeenhoukuttelumaita ovat varmasti hyödyntäneet satunnaiset kävijät jo muinaisista ajoista, ja he ovat saattaneet yöpyä Haukkavuoren ympärillä olevissa pienehköissä luolissa. Asia jää vielä vahvistettavaksi arkeologisissa tutkimuksissa. Osa rannoilla olevista kivikasoista saattaa olla varhaisia pyyntisuojia.


title: Suursaari

text: Suursaaresta esitti ensimmäisenä vaatimuksia Ruotsin kruunu, ja siitä tuli osa kuningaskuntaa vuoteen 1721 asti. Saari oli aluksi Viipurin linnaläänin alainen ulkosaari, joka kuului Vehkalahden pitäjään. Varhaisimmat kirjalliset lähteet pysyvästä asutuksesta ovat 1400-luvulta, jolloin Suursaaren kalastajat selvittivät verojaan Viipurin seurakunnalle. 1600-luvulta on olemassa muutamia manttaaliluetteloita, joista selviää, että saarella on asunut vakituisesti muutamia satoja ihmisiä ja että he kaikki olivat suomenkielisiä. Kielitieteilijöiden mukaan saarella 1800-luvulla puhuttu murre viittaa siihen, että väestö oli lähtöisin Vehkalahden seudulta ja lähiympäristöstä.


title: Suursaari

text: Saksalainen diplomaatti ja kirjailija Adam Olearius haaksirikkoutui Suursaareen marraskuussa 1635. Hän kirjoitti sen jälkeen runon, joka tihkui hirvitystä tästä kylmästä, pimeästä ja myrskyisestä saaresta sekä sen asukkaista, jotka elivät äärimmäisessä köyhyydessä.


title: Suursaari

text: Venäläisjoukot valloittivat saaren suuren Pohjan sodan aikana, ja se siirtyi Venäjän haltuun virallisesti Uudenkaupungin rauhassa vuonna 1721. Pietari Suuri antoi Suursaaren, Tytärsaaren ja Lavansaaren läänitykseksi hovinarrilleen Johan (Jan) da Costalle jo vuonna 1718. Hän asui Lavansaaressa rakennuttamassaan kartanossa ja oli ankara verottaja. Hänen saamaansa läänitystä on pidetty jonkinlaisena Pietari Suuren pilana narrilleen. Da Costan kuoltua 1740 saaret jäivät vielä muutamaksi vuodeksi hänen vaimolleen.


title: Suursaari

text: Suursaari liitettiin Viipurin seurakunnan alaiseen Kakin kappeliin, joka itsenäistyi myöhemmin Johanneksen pitäjänä. Kirkko rakennettiin vuonna 1768 hirrestä, ja siinä oli erillinen kellotapuli. Se sijaitsi Suurkylän länsipuolella. Tarinan mukaan ja nimestä "Kappelniemi" sekä vanhasta kylän viereisellä niemellä olleesta kivijalasta päätellen saarella oli ollut kirkko jo kauan ennen sitä.


title: Suursaari

text: Voimakas itämyrsky 15. lokakuuta 1758 ajoi kerralla kahdeksan laivaa haaksirikkoon Suursaaren koillisnurkalle. Haverissa oli mukana kaksi venäläistä, kaksi ruotsalaista, kaksi hollantilaista ja brittiläinen ja rostockilainen alus. Pohjoiskorkian loiston hoitaja aliperämies Feodor Proskurakov venekuntineen pyrki estämään paikallisasukkaiden "hylynryöstöä" vaikka nämä omien sanojensa mukaa olivat paikalla pelastustarkoituksessa.. Seuraavina öinä aluksista katosi paljon irtotavaraa mikä johti oikeudenkäyntiin rantarosvoudesta. Kaikkiaan 13 Suursaarelaista talonpoikaa sai vankeustuomion. Tämä oli noin kolmasosa saaren aikuisesta miesväestöstä.


title: Suursaari

text: Saarelaiset ovat eläneet aina jokseenkin eristyksissä, paitsi ajoittain, kun saari on ollut mukana historian tapahtumissa. aikana vuonna 1788 saaren ja mannermaan välisellä alueella käytiin suuri meritaistelu, jota kutsutaan Suursaaren taisteluksi. 15 ruotsalaisen aluksen laivasto oli 17. heinäkuuta 1788 matkalla hyökkäämään Pietariin mutta kohtasi 17 Venäjän laivaston aluksen kaaderin Suursaaren kohdalla. Kun kanuunatulta oli vaihdettu kokonainen päivä, lähteiden mukaan yksikään alus ei ollut uponnut, mutta kumpikin osapuoli oli onnistunut kaappaamaan yhden toisen osapuolen aluksista. Sekä Ruotsi että Venäjä julistautuivat taistelun voittajiksi. Ruotsin yritys hyökätä itään oli kuitenkin tällä kertaa tehty tyhjäksi. Vaikka yksikään alus ei uponnut, hylkytavaroita syntyi kuitenkin melkoisesti. Saarelaiset hyödynsivät niitä ja saivat hylkytavaroita keräämällä täydennystä niukalle toimeentulolleen. Hylkytavarat olivat arvokkaita, vaikka historialliselta ajalta ei ole todisteita siitä, että asukkaat olisivat houkutelleet tarkoituksella aluksia karille.


title: Suursaari

text: Suomen siirryttyä vuonna 1809 Suomen sodassa Ruotsin valtakunnasta Venäjälle Suursaari liitettiin muun Vanhan Suomen kanssa vuonna 1812 muodostettuun Viipurin lääniin Suomen suuriruhtinaskunnassa. Vuonna 1817 Suursaari liitettiin Kymin pitäjään. Kymin kirkon palon jälkeen vuonna 1837 Suursaaren ja Tytärsaaren asukkaat eivät halunneet osallistua uuden kirkon rakentamiseen. Molemmissa saarissa oli jo oma kirkko.


title: Suursaari

text: Britannian kuninkaallinen laivasto hyökkäsi Oolannin sodassa Suursaareen, kun 21. heinäkuuta 1855 "HMS Arrogant", "HMS Cossack", "HMS Magicienne" ja "HMS Ruby" ampuivat Korkeasaaressa ollutta venäläistä tykistöpatteria saadakseen sen toimintakyvyttömäksi. Tämän jälkeen alukset jatkoivat Suomenlinnaan.


title: Suursaari

text: Suursaari itsenäistyi yhdessä Tytärsaaren kanssa omaksi pitäjäkseen vuonna 1838. Siihen kuului silloin yhteensä noin 700 henkeä. Tytärsaari itsenäistyi Suursaaresta 1899. Suursaaren väkiluku oli 1920-luvulla lähes 900 ja talvisodan edellä tehdyn evakuoinnin aikana vajaa 800.


title: Suursaari

text: Kun saareen rakennettiin kansakouluja, luovuttiin koulukinkereistä. Ensin koulun sai Suurkylä 1885 ja sitten Kiiskinkylä 1892. Kummallakin koululla oli 30–50 oppilasta, joskin määrä vaihteli vuosittain.


title: Suursaari

text: Vuonna 1892 Suursaaren kirkon huojuvaksi todettu kellotapuli purettiin, ja tilalle rakennettiin uusi saarella syntyneen arkkitehti Vilho Penttilän piirustusten perusteella.


title: Suursaari

text: Marraskuussa 1899 panssarilaiva General-admiral Apraksin ajoi karille Suursaaren lähistöllä, ja Amiraliteetti palkkasi langattomalla lennättimellä kokeita tehneen venäläisen fyysikon Aleksandr Popovin, joka tammikuussa 1900 muodosti Suursaaren ja Kymin Kuutsalon välille yhden maailman varhaisimmista radioyhteyksistä pelastustöitä varten.


title: Suursaari

text: Suomi julistautui itsenäiseksi vuonna 1917 ja Tarton rauhassa vuonna 1920 vahvistettiin Suomen ja neuvosto-Venäjän välinen raja. Maat pääsivät yksimielisyyteen siitä, että Suursaari kuuluu Suomelle sillä ehdolla, että saari demilitarisoidaan.


title: Suursaari

text: Suursaaren kuntaan kuuluivat siitä länteen sijaitsevat majakkasaari Ruuskeri ja Viirit


title: Suursaari

text: Suursaaressa oli kaksi kylää, Suurkylä ja Kiiskinkylä, jotka sijaitsivat saaren itärannalla. Kylät olivat lähes yhtä isoja: vuonna 1939 merkittiin Suurkylässä muistiin 78 taloa ja Kiiskinkylässä 62. Suurkylällä oli kuitenkin hieman parempi satama, jolla oli myös aallonmurtaja vuodesta 1900. Sillä kylällä oli siksi enemmän yhteyksiä ulkomaailmaan. Suurkylän vuonna 1841 rakennetussa pappilassa asuivat nimismies ja pappi. Taloja oli hyvin tiheään, ja ne olivat vaatimattomia, mikä johtui osaksi vaatimattomista luonnonvaroista, osaksi raakapuun puutteesta. Suurin osa saaren metsästä oli tuhoutunut kovassa myrskyssä 1824, ja saarelaisten oli siksi pakko turvautua joko ajopuuhun tai mantereelta tuotuihin tukkeihin.


title: Suursaari

text:
Suursaaressa ei ollut juuri ollenkaan peltomaata, joten käytännössä vilja ja muut pellon tuotteet piti tuoda mantereelta. Kylien ympärillä oli tarpeeksi niittyä, jotta useimmat talot pystyivät pitämään yhden tai kaksi lehmää. Kanojakin oli jonkin verran. Ammoisista ajoista asti suursaarelaiset olivat elättäneet itsensä kalastuksella ja hylkeenpyynnillä sekä ajoittain hylkytavaroilla.
Kalastusta harjoitettiin vielä 1900-luvun puolella pääasiassa nuotalla, koska veneet olivat pieniä ja meri suuri, mutta vähitellen saarelaiset hankkivat suurempia veneitä, ensin purjejahteja ja myöhemmin moottoriveneitä. Tilastot vuodelta 1934 kertovat, että molemmissa kylissä oli noin 100 venettä, joista 47 oli moottorilla varustettuja. Myöhemmin asukkaat kalastivat uittoverkolla. Ilmenneeseen tarpeeseen saarelle perustettiin Suomen ensimmäinen vapaaehtoinen meripelastusasema vuonna 1857.
Koska saarelaiset olivat hyviä merimiehiä, he pääsivät helposti töihin kauppa-aluksille ja luotseiksi, ja he harjoittivat myös vaatimatonta tavaramerenkulkua Suomen ja Viron välillä. Perinteisesti verot maksettiin pitkään hylkeenrasvalla ja suolasilakalla. Käteisvaroja ylläpidettiin muun muassa myymällä saaren tunnettuja hylkeennahkakintaita. Mukulakivi oli myös hyvä vientiartikkeli. Tämän lisäksi myytiin vähäisiä määriä porfyyriä kuvanveistäjille ja rakennuskiveksi. Yleisesti ottaen yhdyskunta eli enimmäkseen luontaistaloudessa.


title: Suursaari

text: Suursaaressa on merenkulultaan tärkeänä Suomenlahden paikkana ollut kolme majakkaa. Suurkylän puolella aivan Suursaaren pohjoisosassa on ollut Pohjoisrivi-nimisessä paikassa yksi, toinen Pohjoiskorkialla edellisen lounaispuolella ja aivan saaren eteläpuolella Lounatrivissä yksi.


title: Suursaari

text: Maakauppa saarelle avattiin vuonna 1859. Liike lopetti toimintansa 1891, oletettavasti sen omistajan Eerik Tommolan korkean iän vuoksi. Osuuskauppa Suurkylään perustettiin 1906, ja tällä oli myymälöitä molemmissa kylissä siihen asti kunnes Kiiskinkylä sai oman osuuskaupan 1917. Kylien väliset kuljetukset hoidettiin enimmäkseen meritse, ja koko saaressa oli vain 1–2 hevosta ja aina ei niitäkään. Pitkäaikaisten keskustelujen jälkeen rakennettiin lopulta yksinkertainen soratie kylien väliselle 5,8 kilometrin matkalle 1934. Luultavasti saareen ei ollut koskaan rekisteröityneenä autoja, mutta lähteet mainitsevat, että suomalaisajan lopussa siellä olisi ollut joku yksittäinen auto.


title: Suursaari

text: Matkailu alkoi kehittyä, kun hyvin toimeentulevat mannersuomalaiset alkoivat hakeutua Suursaareen vapaa-ajan viettoon. 1800-luvun alussa saareen tuli yksittäisiä perheitä asumaan vuokralle asukkaiden luokse. Toimeliaat saarelaiset avasivat kahviloita, ja vuonna 1925 perustettiin osuuskunta organisoimaan yöpymispaikkoja. Osuuskunnan konttori sijaitsi satamassa. Myös Suomen matkailijayhdistys näki Suursaaren mahdollisuudet ja perusti Suurkylään ravintolan vuonna 1921. Säännölliset laivayhteydet mantereelta käynnistettiin 1914, ja niitä oli kahdesti viikossa. Ensimmäisen maailmansodan ajaksi toiminta keskeytettiin, mutta vuonna 1920 Kotkasta, Viipurista ja Helsingistä kulki saareen säännöllisesti jo useita höyrylaivavuoroja. Vuonna 1927 Merenkulkulaitos asetti monitoimialuksen "S/S Suursaari" paitsi matkustajaliikenteeseen, myös huolehtimaan postin kuljetuksesta ja tavaraliikenteestä. Alus oli jäävahvistettu, ja sillä oli mahdollisuus hinata pulaan joutuneita kalastusveneitä. "S/S Suursaari" jatkoi tehtäväänsä saaren evakuointiin asti.


title: Suursaari

text: Kappelniemessä oli hieno hiekkaranta, johon oli rakennettu uimakoppeja vieraille. Sinne rakennettiin kasinon sisältävä ravintola 1926, mutta se paloi 1930. Vuonna 1937 rakennettiin uusi kaksikerroksinen kasino-tanssiravintola, jossa oli tilaa 350 vieraalle. Siitä tuli hyvin suosittu, ja siellä viihtyivät sekä saareen tulleet huvipurjehtijat että kesävieraat. Vilkkaimpina kesinä kävi Suursaaressa yli 10000 lomailijaa matkailukautena.


title: Suursaari

text: Matkailuelinkeino sai kuitenkin äkillisen lopun, kun sota syttyi vuonna 1939. Kirkko tuhoutui jo sodan aikana, ja sen jälkeen vanhat rakennukset purettiin ja korvattiin uusilla betonitaloilla, joihin saaren uudet asukkaat muuttivat.


title: Suursaari

text: Porvoon suojeluskunta-aktiivi T.J. Ketonen pyrki keväällä 1918 vapauttamaan Suursaaren siellä olevasta venäläisestä varuskunnasta, jossa oli enintään 20 miestä. Ketonen kulki Suomenlahden jään yli saksalaisten esikuntaan Tallinnaan ja sai sieltä valtuudet Suursaaren valtaukseen ja nimityksen saaren komendantiksi. Ketonen ei kuitenkaan saanut komentoonsa yhtään saksalaisia joukkoja, ja hän pyysi 5. maaliskuuta 1918 Säyvössä tapaamiaan hylkeenpyynnissä ollutta paria tusinaa tytärsaarelaista mukaan Suursaaren vapauttamiseen. Kun tytärsaarelaiset havaitsivat, ettei Ketosen "joukossa" ollut enempää kuin neljä suursaarelaistakaan (kaksi opettajaa, luotsi ja laivuri), he eivät lopulta osallistuneet valtaukseen.


title: Suursaari

text: T.J. Ketonen jatkoi ryhmänsä kanssa Suursaareen. Venäläisille he tekeytyivät saksalaisupseereiksi jotka olivat tulleet vaatimaan saaren ja lennätinaseman luovuttamista Saksalle Brest-Litovskin rauhansopimuksen perusteella. Juoni onnistui ja venäläinen varuskunta poistui Suursaaresta. Ketosen yllätykseksi saarelaisia ei kuitenkaan kiinnostanut järjestäytyä suojeluskunnaksi hänen alaisuuteensa saaren puolustamiseksi. Saaren kuitenkin ollessa jo Ketosen hallussa saksalaiset suostuivat lähettämään saareen pari ryhmää joukkoja ja varoja saaren puolustuksen vahvistukseen.


title: Suursaari

text: Saksalaisia saapui Suursaareen lisää pääsiäisenä jäänmurtaja Tarmolla. Tarkoitus oli turvata saksalaisten maihinnousu Kotkaan valtaamalla venäläisten Rankin saarella olevat rannikkopatterit. Ketonen valittiin tehtävän johtoon. Saarelaiset pitivät yritystä mahdottomana jäiden heikentymisen vuoksi, mutta heidän kokemustaan ei otettu huomioon. 20 kilometrin matka Suursaaresta Rankkiin kesti Ketosen ryhmältä pitkään vaikeiden jääolojen ja sumun vuoksi. Yhdeksässä tunnissa ryhmä pääsi vasta Lupin kallioluodolle jolla uupunut ryhmä yöpyi. Kuultuaan Rankin olevan 200 punakaartilaisen miehittämä ryhmä luopui hyökkäysaikeistaan. Punaiset olivat miehittäneet Rankin 22. maaliskuuta 1918 venäläisten tykkimiesten poistuttua saarelta. Koska Rankki oli yhä uhkana saksalaisten maihinnousulle Kotkaan, piti maihinnousu siirtää Loviisaan.


title: Suursaari

text: Sodan jälkeen Suomenlahden saarten venäläiset "kipinälennättimet" haluttiin ottaa suomalaisten haltuun. Toukokuussa 1919 Suursaareen lähetettiin vääpeli Reino Hallamaan johtama ryhmä joka kunnosti radiolaitteet. Kuunnellessaan venäläisten sanomia he onnekkaasti mursivat venäläisten koodin, kun eräs venäläisradisti pyysi salatun viestin lähettämistä uudelleen selväkielisenä. Salakielistä ja salaamatonta viestiä vertaamalla venäläisten salakielikoodi avattiin.


title: Suursaari

text: Vuosina 1938–1939 Neuvostoliitto lähetti Suomelle useita nootteja, joissa vaadittiin Suomelta tukikohtia ja alueluovutuksia. Suursaari, joka hallitsee meriväylää Pietariin, kuului aluevaatimuksiin. Lokakuussa 1939, kun sodan uhka oli jo tuntuva, koko väestö evakuoitiin nopeasti. Kaikki saaren 772 henkikirjoilla ollutta ihmistä joutui evakkoon. Siviilien omaisuudesta saatiin evakuoitua vain osa. Muun muassa hylkeenpyyntiin jalostettuja koiria saatiin mantereelle vain muutamia.


title: Suursaari

text: Talvisodan alettua Neuvostoliiton ilmavoimat hyökkäsivät saarelle 1. joulukuuta 1939. Saaren pieni, muutaman kymmenen hengen vartiosto katsoi parhaaksi seurata asukkaiden esimerkkiä ja lähteä saarelta. Samana iltana neuvostojoukot nousivat saaressa maihin ja valtasivat tyhjän saaren 3.–4. joulukuuta 1939 laivaston ankaran pommituksen ja tykkitulen tukemana. Sodan päättäneessä Moskovan rauhassa 1940 Suursaaresta tuli Neuvostoliiton aluetta. Talvisodassa kolme suursaarelaista kaatui.


title: Suursaari

text: Jatkosodassa neuvostojoukot lähtivät saarelta joulukuussa 1941, minkä jälkeen suomalaisjoukot ottivat sen haltuunsa. Suomalaiset pysyivät saarella muutaman kuukauden ja vetäytyivät tammikuussa 1942, kun parin sadan sotilaan vahvuinen neuvostoliittolaisosasto hyökkäsi saarelle. Valtauksen yhteydessä kuoli kuusi kalastajaa, jotka olivat palanneet koteihinsa Suurkylään. Valtauksen jälkeen operatiivinen tilanne Itä-Suomenlahdella muuttui Neuvostoliiton eduksi. Kun jäät lähtisivät, sen laivastoyksiköt voisivat käyttää Suursaarta tukikohtanaan, mikä aiheuttaisi vaikeuksia Suomen rannikkopuolustukselle sekä uhkaisi Saksan ja Suomen toteuttamaa Suomenlahden sulkua. Helmikuussa 1942 Suomen sodanjohto päätti vallata saaren takaisin ennen kuin neuvostoliittolaiset ehtisivät linnoittaa saaren. Suursaaren valtaus valmisteltiin erittäin huolellisesti etukäteen. 26. maaliskuuta noin prikaatin vahvuiset, ilmavoimien ja tykistön tukemat suomalaisjoukot ryhmittyivät Suomenlahden jäälle ja valtasivat saaren noin pataljoonan vahvuisilta neuvostojoukoilta kahden päivän kiivaiden taistelujen jälkeen. Venäläisten tappiot Suursaaren taistelussa olivat noin 250 sotilasta kaatuneina ja vankeina. Suomalaisten tappiot olivat 170 sotilasta kaatuneina ja haavoittuneina.


title: Suursaari

text: Sodan loppuvuosina Suursaarta linnoitettiin voimakkaasti. Rantakallioille valettiin tykkilavetteja ja luolia räjäytettiin varastoiksi sekä väestönsuojiksi – demilitarisoinnista ei ollut enää puhettakaan. Saari toimi suomalaisten laskeman miinasulun yhtenä tukipisteenä. Nimellä ”Rukajärvi” tunnettu merimiinojen ketju ulottui Haapasaaresta Suursaaren ja Tytärsaaren kautta Kurkolanniemeen (Viron puolella).


title: Suursaari

text: Suomen ja Neuvostoliiton solmiessa aselevon syyskuun alussa 1944 Saksan joukot olivat vetäytyneet Virossa Narvan tasalle. Suomen vetäytyminen sodasta avasi Neuvostoliiton laivastolle vapaan kulkutien Itämerelle. Jotta neuvostolaivaston liikkeitä voitaisiin rajoittaa, saksalaiset päättivät miehittää Suursaaren. Tätä varten oli jo aiemmin laadittu suunnitelma, koodinimeltään oli Tanne Ost. Aamuyöllä 15. syyskuuta 1944 Suurkylän lähelle ilmestyi kymmenkunta saksalaisalusta. Suomalais- ja saksalaiskomentajien välillä lienee käyty keskustelu, jossa Saksa ilmoitti halunsa ottaa saaren haltuun rauhallisin keinoin. Kun suomalaiset eivät suostuneet, syttyi taistelu, joka loppui myöhään samana iltana saksalaisten menetettyä kymmenkunta alusta ja noin 1 400 sotilasta kaatuneina, haavoittuneina ja vankeina. Suomalaisten tappiot olivat noin sata sotilasta. Taistelun aikana suomalaiset saivat voimakasta ilmatukea Neuvostoliiton ilmavoimilta. Taistelussa saadut saksalaiset sotavangit jätettiin rauhansopimuksen mukaisesti Neuvostoliitolle. Moskovan välirauhassa Suomi joutui luovuttamaan Suursaaren, mikä vahvistettiin lopullisesti Pariisin rauhassa vuonna 1947.


title: Suursaari

text: Jatkosodan aikana saaressa toimi internointileiri, johon oli koottu Suomessa asuvat juutalaispakolaiset.


title: Suursaari

text: Toisen maailmansodan jälkeen Suursaari on kuulunut rajavyöhykkeeseen, minkä vuoksi se on ulkomaalaisilta kiellettyä aluetta. Saarella käyneet ovat kertoneet, että suurin osa asutuksesta on ränsistynyt ja että saaressa asuu vain kymmenkunta henkeä: majakanvartijoita, meteorologeja ja rajavartijoita. He asuvat Suursaaren pohjois- ja eteläkärjissä.


title: Suursaari

text: Toisen maailmansodan jälkeen saareen miehitysjoukon jälkeen asettuivat Neuvostoliiton rajavartiojoukot, joiden vahvuus oli noin 200 sotilasta. Suurin osa vahvuudesta väheni lähivuosien kuluessa. Saaren majakoista kaksi on edelleen toiminnassa. Neuvostoliiton aikana alueelle on rakennettu merivalvontatutkia, joista uusimmat 2000-luvulla osana Suomenlahden merivalvonnan tehostamista Venäjän osalta.


title: Suursaari

text: Vanha kasino 1930-luvulta on edelleen pystyssä, mutta ränsistyneenä. Sitä on aiemmin käytetty päiväkotina, mistä päätellen väkiluku on ollut aiemmin suurempi. Vanhoista kalastajakylistä on jäljellä lähinnä raunioita. Valokuvista näkyy, että jokunen yksittäinen, alkuperäinen talo on edelleen jäljellä Kiiskinkylässä, mutta Suurkylään on rakennettu riveittäin keskenään samantapaisia rakennuksia, mahdollisesti sotilasrakennuksia tai jonkinlainen kalastuskolhoosi.


title: Suursaari

text: Kesällä 2004 osa Suursaaresta avattiin risteilyturisteille Viipurista. Samana vuonna saareen avattiin hotelli, joka toimii entisessä neuvostoupseerien asuinrakennuksessa. Varustamot ovat osoittaneet kiinnostusta sille, että Suursaaresta tehtäisiin välisatama Suomen ja Viron välisille risteilyaluksille. Siten laivalla voitaisiin myydä verovapaita tuotteita. Syksyllä 2006 voimaan astuneiden Venäjän turvallisuuspalvelun rajavyöhykemääräysten mukaan Suursaari on edelleen osa Venäjän rajavyöhykettä, ja ulkomaalaisten liikkuminen alueella on ilman erityislupaa kielletty. Retkiä saarelle järjestettiin jälleen vuonna 2008.


title: Suursaari

text: Suursaaren ympäri on purjehdittu kilpaa vuosittain jo vuodesta 1991. Kilpailun virallinen nimi on Suursaari Race, vuosina 2005–2012 pääyhteistyökumppanin mukaan Volvo Suursaari Race. Saaren kiertämiseen haetaan vuosittain Venäjän viranomaisilta lupa.


title: Suursaari

text: Kilpailun järjestää neljä espoolaista seuraa: Espoon Pursiseura, Espoon Merenkävijät, Kivenlahden Venekerho ja Esbo Segelförening. Alkuperäisen nimensä mukaisesti kilpailun startti on ollut Espoon Haukilahden edustalta ja maaliintulo eri espoolaisten veneseurojen satamien edustalla (vuosina 1991–1992 Espoon Kivenlahdessa, vuosina 1993–2004 Espoon Pentalassa ja vuodesta 2005 Espoon Haukilahdessa).


title: Suursaari

text: Kilpailun lähtö on aina kesäkuun ensimmäisen perjantain iltana. Nopeimmat veneet tulevat maaliin jo lauantain ja sunnuntain välisenä yönä. Kilpailusta on tullut jo todellinen massatapahtuma – vuosittain veneitä on yli 150 ja purjehtijoita yli 1000.


title: Suursaari

text: Kilpailun perusajatus on aina sama eli kierretään myötäpäivään Venäjän puolella sijaitseva Suursaari. Saaren kiertäminen on aina taktisessa mielessä erittäin haastava. Korkea saari teettää aina yllätyksiä.


title: Suursaari

text:
Kilpailun nopeimman yksirunkoisen veneen titteliä, nimeltään Volvo Trophy, pitää edelleen hallussaan Ludde Ingvallin Royal Blue vuodelta 2001. Ingvallin venekunta käytti silloin radan kiertämiseen 19 tuntia 21 minuuttia 1 sekuntia. Ingvall on 2000-luvulla voittanut toisilla veneillään kahdesti mm. arvostetun Sydney Hobart kilpailun nopeimman veneen tittelin.
Laiva s/s Suursaari oli Turun kaupungin satamahinaaja, joka luovutettiin Suomen sotakorvausten osasuorituksena Neuvostoliittoon, missä sen nimeksi tuli Адмирал Нахимов, Admiral Nahimov.


title: Seiskari

text: Seiskari (, ) on itäisen Suomenlahden ulkosaari, joka kuuluu nykyisin Venäjän Leningradin alueen Jaaman piiriin. Ennen sotia Seiskari kuului Suomeen, mutta saari luovutettiin Neuvostoliitolle Moskovan rauhassa 1940. Seiskari oli vuodesta 1903 Viipurin lääniin kuulunut Suomen kunta. Sitä ennen Seiskari kuului Koiviston maalaiskuntaan.


title: Seiskari

text: Seiskari oli Suomen tiheimmin asuttuja kuntia: vuonna 1921 Seiskarissa oli kirkonkirjojen mukaan 848 asukasta, 212 ihmistä neliökilometrillä.


title: Seiskari

text:
Seiskarin etäisyys Koivistolta on 35 kilometriä, eteläiseltä Inkerin rannikolta 22 kilometriä ja Lavansaaresta 28 kilometriä. Muihin Suomenlahden ulappasaariin verrattuna Seiskari on matala. Sen saariryhmään kuului 1900-luvun yleiskartan mukaan 33 saarta. Tarkemmassa kartassa saaria, luotoja ja karikkoja on nimetty ainakin 50: Vaskoluoto, Kiusoorit (2 saarta), Herrarivi, Viikarluoto, Kiisrivi, Lipit (3 saarta), Kukkouri (Koukouri), Korvarivi, Vilmarivi, Umpirivi, Lounatrivi, Linturivi, Hailirivi, Keskaarit (2 saarta), Kilkuttajat, Sisarukset, Veljesluodot, Vasikkaluoto, Peijaluoto, Hylkyluoto, Pitkärivi, Kaisarivi, Ruohikkoluoto, Lehmäluoto, Hiekkaluoto, Pienluoto, Laukkaluoto, Pitkäkari, Jäännostama, Hepoluoto, Ankeriasrivi, Tiiraluoto, Leviäluoto, Viroluoto, Pohjaluoto, Ruokorivi, Leppäluoto, Säämeluoto, Sikoluoto, Tynnyriluoto, Häntärivi, Kiirrivi, Saavarivi, Kaasoori, Korkialuoto, Pohjarivi, Laivarivi, Karvoori ja Matorivi.
Koska saarta ympäröivät sorasärkät, siellä ei ole luonnonsatamia. Saaren satama sijaitsi länsirannalla. Saaren korkein paikka on pohjoisrannan "Sysimäki", jonne johti kirkonkylästä Sysimäentie. Saaren ainoa majakka sijaitsi pohjoiskärjessä, Majakkaniemellä, jonne johti kirkonkylästä Majakkatie. Kirkonkylä muodostui länsirannan 3 yhteenkasvaneesta asutuskeskittymästä: Lounat- l. Seiskarinkylä, Väli- l. Kuussalonkylä ja Pohjakylä. Lampia tai järviä on saarella muutama: "Peräjärvi", Hytykkälampi ja Vonkalammet (2 kpl).
Seiskari on hiekkakankainen saari. Ennen sotia saaresta oli noin 60% metsää, lähinnä mäntykangasta ja kuusikkoa. Saaren itärannalla on laaja hiekkadyynialue, pohjoisempana nimeltään "Isohieta" ja etelämpänä "Pienhieta". Seiskarissa kasvavista kasvilajeista erityisiä ovat vanukehirvenjuuri ("Inula britannica") ja rantalitukka, jota tutkijat pitävät saariston jääkaudenjälkeisenä pioneerilajina.


title: Seiskari

text: Seiskari on ensimmäinen Suomenlahden ulkosaarista, joka mainitaan asiakirjoissa. Vuonna 1395 tallinnalaiset kauppiaat ajautuivat vahingossa Seiskariin, josta he jatkoivat matkaa Retusaareen (nykyiseen Kronstadtiin). Koska heillä ei ollut asianmukaista lupaa kaupantekoon, heidät otettiin kiinni luvattomasta idänkaupasta Viipurin linnanisännän Erengisle Niilonpojan vartioalukselle ja heidän lastinsa takavarikoitiin. Tapahtumasta on säilynyt selonteko, jonka Niilonpoika laati Tallinnan raadille.


title: Seiskari

text: Talvella 1556 Ruotsi ja Venäjä kävivät lyhyen sodan. Tällöin Iivana Julman sotajoukot tekivät hävitysretken Seiskariin tehden laajaa tuhoa saarella .


title: Seiskari

text: Vuosina 1570–1595 käyty pitkä viha autioitti Suomenlahden ulkosaaret. Venäjä hyökkäsi sotatalvena 1571 Seiskarin ja Lavansaaren kautta Suomeen, Pernajasta Karjalankannakselle ulottuvalle rannikolle. Kostoretket seurasivat toisiaan ja Seiskari autioitui ilmeisesti jo heti sodan alussa. Tämä katkaisi hetkellisesti saarten 300-vuotisen asutushistorian .


title: Seiskari

text: Suuri pohjan sota ja sitä seurannut isoviha (1700-1721) pakotti seiskarilaiset pakenemaan kotisaarestaan. Levottoman ajan vuoksi ulkosaarien henkikirjoissa on yli parin vuosikymmenen aukko. Osa seiskarilaisista muutti rauhallisempaan Tytärsaareen, osa muualle. Uudenkaupungin rauhassa 1721 Kaakkois-Suomi liitettiin Venäjään. Tilanteen rauhoituttua kesti vuosia, ennen kuin väkiluku palautui ennalleen.


title: Seiskari

text:
Perhekuntien määrä Seiskarissa
Henkikirjoitettujen aikuisten määrä Seiskarissa ennen isovihaa
Henkikirjoitettujen aikuisten määrä Seiskarissa isonvihan jälkeen


title: Seiskari

text: Sekä Krimin sodan ensimmäisenä että toisena vuotena kesä-heinäkuussa englantilais-ranskalainen laivasto piiritti Pietaria Seiskarin lähivesillä uskaltamatta hyökätä kaupunkiin Kronstadtin linnoitussaaren ohi . Kronstadtia vahvistettiin Kannakselta louhituilla kiviaineksella ja englantilaiset tyytyivät häiritsemään louhinta- ja kuljetustyötä. Sodan jälkeen Pietarin kaupunki jatkoi kasvuaan ja loi osaltaan kasvavat markkinat talviselle verkko- ja rysäkalastukselle Seiskarilaisille. Talvinen hylkeenpyynti alkoikin taantua Seiskarissa talvikalastuksen vuoksi .


title: Seiskari

text: Talollinen Vilho Eskola perusti 1914 Seiskariin työväenyhdistyksen jossa oli perustamisvuonna 29 jäsentä.Työväenyhdistyksen toiminta ja jäsenmäärä hiipui kuitenkin jo seuraavana vuonna.


title: Seiskari

text:
Marraskuussa Seiskarin kansakoulunopettaja Juho Leppälä perusti Lavansaaren opettajan Ilo Jalmari Kaupin kehotuksesta Seiskariin suojeluskunnan. Seiskarissa ei ollut venäläisiä sotilaita tai vierastyövoimaa mantereelta, joten sen toiminta ei herättänyt vastaavaa närää kuin Lavansaaren suojeluskunta. Suojeluskuntaan liittyi kuutisenkymmentä miestä, myös työväenyhdistyksen pääosa.
Suomen itsenäisyysjulistus 6. joulukuuta 1917 ei herättänyt Suomenlahden ulkosaaristolaisissa liikehdintää. Yhä useammat venäläiset karkasivat asemapaikoiltaan ennen kelirikkoa. 23. joulukuuta kelirikko alkoi ja Seiskari jäi eristyksiin muusta maailmasta. Työväenyhdistyksen puheenjohtaja, joka oli valittu Seiskarin poliisikonstaapeliksi, toimi maltillisesti eikä halunnut lietsoa eripuraa saarelaisten kesken. Hän ei halunnut muuttaa työväenyhdistystä punakaartiksi ja muutenkin pyrki pitämään saaren olot rauhallisina. Hän ehdotti myös Seiskarin suojeluskunnan nimen muuttamista urheiluseuraksi, mikä tyrmättiin suojeluskunnan taholta.


title: Seiskari

text:
Seiskarilainen kalastaja Juho Herrala (1898–1918) saapui Seiskariin 14. maaliskuuta Koivistolta hevosella ja reellä punaisen lipun kanssa. Hän uhkasi perässään tulevan Koivistolta 200 punakaartilaista, jotka pakottaisivat seiskarilaiset liittymään punakaartiin ja sitten valloittamaan Lavansaaren. Hän lisäsi Venäjän sotalaivaston olevan matkalla Helsingistä Lavansaareen punakaartia tukemaan. Venäjän Helsingissä oleva laivasto olikin liikkeellä, mutta ei Lavansaarta valloittamaan vaan pakenemassa Kronstadtiin. Herralan uhkausten seurauksena Seiskarin miehet lähtivät pakoon Inkerinmaan Soikkolaan. Kun he parissa päivässä näkivät Venäjän sotalaivaston olevan pakosalla, he palasivat Seiskariin. Juho Herrala pakotti pari pakolaista kyyditsemään itsensä takaisin mantereelle. Matkalla nämä surmasivat Herralan ja kätkivät hänet jään alle.
Kuultuaan Seiskarin "kuohunnasta" Lavansaaren suojeluskunta lähetti Seiskariin noin 50-miehisen joukon Väinö Ruokosen johdolla. Kymmenkunta työväenyhdistyksen miestä vangittiin, mutta suurin osa vapautettiin jo seuraavana päivänä. Työväen yhdistyksen puheenjohtaja Eskola pakeni suojeluskuntalaisia Inkerinmaalle..
Seiskarilla määrättiin yleinen liikekannallepano ja miehet velvoitettiin liittymään suojeluskuntaan. Seiskarin suojeluskunnalla oli 21. maaliskuuta 1918 vain 44 toimivaa kivääriä 178 suojeluskuntalaisen käytössä. Lavansaaren suojeluskuntalaiset eivät kuitenkaan liiemmin luottaneet seiskarilaisiin ja epäröivät aseiden jakamista näille. 27. maaliskuuta Lavansaaren ylipäällikkö Hjalmar Lempiäinen kävi viimein Seiskarissa ja salli sikäläisille toimitettavan 125 kivääriä, ampumatarvikkeita sekä muonavaroja. Näillä seiskarilaiset suojeluskuntalaiset suorittivat vartiopalvelusta, kunnes olot rauhoittuivat.


title: Seiskari

text: 14. lokakuuta vuonna 1920 allekirjoitettu Tarton rauhansopimus jätti Suomenlahden ulkosaaret Suomelle, mutta siinä oli määrätty saarten demilitarisoinnista tietyin ehdoin ja takuin. Käytännössä takuita ei koskaan saatu eikä niinollen kyseisiä artikloja ratifioitu.


title: Seiskari

text: Sotien välinen aika koetteli Seiskaria. Varsinkin talvikalastus kärsi merkittävästi, sillä talvinuotta-alueet olivat suurelta osin jääneet Neuvostoliiton rajan puolelle ja talviverkkokalastusalueetkin olivat merkittävästi vähentyneet. Suurin isku talvikalastukselle oli kuitenkin Pietarin seudun markkinoiden sulkeutuminen suomalaisilta kalastajilta. Myös merenkulku kärsi, ja ylimääräistä aluskantaa jouduttiin myymään pois rahtipurjehduksen vähentyessä oleellisesti. Kesämatkailu Suomesta nousi merkittäväksi tulonlähteeksi Seiskarissa 1930-luvun alussa.


title: Seiskari

text: Seiskarin väestö evakuoitiin meriteitse Kotkaan jo lokakuussa 1939, talvisotaa edeltäneiden neuvottelujen alkuvaiheessa. Saareen jäi kuitenkin majakkamestari Toivo Rytkölä yhden majakanvartijan kanssa. Venäläiset ottivat heidät sotavangeiksi ja he pääsivät palaamaan Suomeen vasta välirauhan tultua.. Kaikki saarelaiset joutuivat evakkoon (436 henkikirjoilla ollutta ihmistä) ja heistä suurin osa sijoitettiin lounaissaaristoon, Rymättylään, Merimaskuun ja Kustaviin. Rymättylään muutti kymmeniä perheitä. Yksi seiskarilainen kaatui talvisodassa.


title: Seiskari

text: Seiskari jäi lopullisesti Neuvostoliiton haltuun talvisodan evakuoinnin jälkeen. Jatkosodassa Seiskaria ja Lavansaarta ei yritettykään vallata takaisin, toisin kuin Suursaarta ja Tytärsaarta.


title: Seiskari

text: Keväällä 1943 venäläiset rakensivat Seiskariin lounais-koillissuuntaisen kiitotien. Tämä vaatimaton lentokenttä sijaitsi Sysimäen eteläpuolella, ent. kirkosta itään päin. Saarella oli tuohon aikaan myös IT-tykistöä kentältä operoivien ja sinne sijoitettujen koneiden suojana.


title: Seiskari

text: Saari on pysynyt käytännössä suljettuna toisen maailmansodan jälkeen, ja saarella on asunut vain majakanvartijoita perheineen. Kesäkuussa 1991 suomalaiset saivat luvan vierailla Seiskarissa. Seiskarin kylä kirkkoineen ja muine rakennuksineen oli kadonnut, ja ainoastaan majakka ja majakanvartijoiden rakennukset olivat jäljellä. Majakkamestari Anatoli Piskunov toimi Seiskarin majakan esimiehenä ja työskenteli kuuden muun majakanvartijan kanssa. Majakkaan oli asennettu 2-linssinen sähkökäyttöinen valolaitteisto ja majakkamestarin talo oli muutettu kolmen dieselgeneraattorin sijoituspaikaksi.


title: Seiskari

text: Vuonna 2004 Seiskariin rakennettiin uusi automatisoitu valo- ja radiomajakka.


title: Seiskari

text: Seiskari oli osana kauan vireillä ollutta "Inkerinmaan luonnonpuisto" -hanketta, joka tähtäsi tiukasti rauhoitetun, useita ulkosaaria käsittävän luonnonsuojelualueen perustamiseen. Joulukuussa 2017 perustettiinkin luonnonpuisto nimellä Itäisen Suomenlahden luonnonpuisto ja Seiskarin länsiosa ja ympäröivä saaristo liitettiin osaksi tätä suojelualuetta.


title: Seiskari

text: Seiskarin Sysimäellä oli jo 1700-luvun alussa poltettu merkkitulia. Venäjän amiraliteetin kollegio päätti rakennuttaa avotulella valaistun kruununloiston ja muutamaa vuosikymmentä myöhemmin paikalle oli rakennettu noin 7 metriä (20 jalkaa) korkea majakka . Se oli toiminnassa jo ennen pikkuvihaa (1742–1743) Venäläiset rakensivat viimein Seiskarin pohjoiskärkeen 28 metriä korkean, Venäjän ensimmäisen rautamajakan vuonna 1858. Majakan loiston korkeus merenpinnasta oli 30 metriä.


title: Seiskari

text: Seiskari erotettiin Koiviston maalaiskunnasta omaksi kunnakseen vuonna 1903. Seiskari kuului Lavansaaren-Peninsaaren-Seiskarin nimismiespiiriin, Koiviston-Johanneksen-Seiskarin-Lavansaaren-Peninsaaren käräjäkuntaan sekä Rannan tuomiokuntaan. Seiskarin satama sijaitsi Kukkoorin ja pääsaaren välissä. Se oli suojaton etelä- ja länsituulilla ja niin matala, että kookkaammat alukset joutuivat viettämään talvet vierassatamissa.


title: Seiskari

text: Seiskarissa oli 1800-luvun puolivälissä kolme kylää: Pohjakylä, Välikylä eli Kuussalonkylä ja Lounatkylä eli Seiskarinkylä. Ne kuitenkin kasvoivat yhteen suurkyläksi saaren asujamäärän kasvaessa. Seiskariin perustettiin Osuuskauppa vuonna 1905 .


title: Seiskari

text: Seiskarilaisten tärkein elinkeino oli merenkulku. Vuonna 1923 saarelaiset omistivat 22 jahtia, 6 kaljaasia ja yhden kuunarin. Muita elinkeinoja olivat kalastus ja hylkeenpyynti. Seiskarissa harjoitettiin myös laajasti talvikalastusta, eritoten nuotanvetoa, jonka pääsaalis oli silakka. Vientitavaroita olivat silakka, hylkeenrasva ja hylkeennahat. Karjaa seiskarilaisilla oli runsaasti, jos vertaa Viipurin läänin rannikkopitäjiin.


title: Seiskari

text: Karja Seiskarissa


title: Seiskari

text: Seiskarin seurakunta kuului Viipurin hiippakunnan Viipurin tuomiorovastikuntaan. Seiskarissa oli vanhastaan ollut rukoushuone, mutta kun se oli rapistunut korjauskelvottomaksi, Seiskariin rakennettiin puukirkko noin vuonna 1770. Varat hankittiin kolehdilla, jonka Haminan ja Viipurin konsistorit keräsivät ulappasaarien seurakuntia varten.


title: Seiskari

text: Georg Malmstén sävelsi "Seiskari-valssin" ja sanoittajana oli R. R. Ryynänen 1937. Henry Theel levytti 1950 iskelmän "Seiskarin kaunis Siiri", johon suomenkieliset sanat oli tehnyt kirjailija Hjalmar Nortamo.


title: Tytärsaari

text:
Tytärsaari (; ; ) on itäisen Suomenlahden ulkosaari, joka kuuluu nykyisin Venäjän Leningradin alueen Jaaman piiriin. Tytärsaari kuului aikanaan Suomen suuriruhtinaskuntaan ja sittemmin itsenäiseen Suomeen, mutta luovutettiin Neuvostoliitolle Moskovan rauhassa vuonna 1940. Tytärsaari oli erillinen Viipurin lääniin kuulunut Suomen kunta vuodesta 1899 alkaen, jolloin se erosi Suursaaren kunnasta.
Tytärsaari eli Suur-Tytärsaari on pyöreähkö saari Suomenlahden itäosassa, 75 kilometriä Kotkasta etelään ja noin 18 kilometriä Suursaaresta eteläkaakkoon. Saaren läpimitta on noin kolme kilometriä ja pinta-ala 8,3 neliökilometriä. Saari on suurimmaksi osaksi mäntyä kasvavaa hiekkakangasta. Saaren kosteikot ovat joko kuusta kasvavaa korpea tai puuttomiksi soistuneita. Rannoilla esiintyy leppämetsiköitä. Saaren korkein kohta on "Kaunismäki", jonka huippu kohoaa 50 metriin merenpinnasta. Kymmenen kilometriä tytärsaaresta kaakkoon on Tiukrunnin matalikko. Sen ja Tytärsaaren välitse kulki Pietarin laivaväylä.


title: Tytärsaari

text: Tytärsaari, kuten muutkin Suomenlahden ulappasaaret, on jäänne noin 1 800–1 700 miljoonaa vuotta sitten syntyneestä Alppien kaltaisesta Svekofennidien poimuvuoristosta. Tämän vuoksi saarten kallioperä poikkeaa Viron ja Suomen rannikon kallioperästä.


title: Tytärsaari

text: Saaren itärannikkolla, "Kaunismäen", "Teilonniemen", "Tuomäenniemen" ja "Nuottakarin" välisellä alueella on laaja dyynimuodostuma, joka leviää hitaasti länteen. Hiekkadyyni on ihmisten rantahakkuiden synnyttämä. Lentohiekka etenee noin metrin vuodessa sisämaahan päin. Aallokko kasaa suojaisille rannoille kasvismassaa eli hatrua, joka muodostuu pääasiassa rakkolevästä, mutta myös muista erilaisista levistä ja kasvisaineksesta. Hatru voi kasautua jopa metriseksi kerrostumaksi rannalla ja on hyvin typpipitoista.


title: Tytärsaari

text: Tytärsaaren länsi- ja luoteisosassa on myös paljasta kalliota. Saaren korkein kohta on noin 50 metrin korkeudella merenpinnasta. Saaresta löytyy myös hiidenkirnuja ja pirunpeltoja.


title: Tytärsaari

text: Suomesta oletettavasti hävinneellä tammihiirellä on pieni ja eristynyt, mutta elinvoimainen kanta nykyisin asumattomalla Tytärsaarella. Tytärsaarelaiset kutsuivat jyrsijää "mettärotaksi" ja tiesivät sen taitavaksi kiipeilijäksi. Tammihiiren vahva kanta Tytärsaaressa osaltaan estää muiden pikkujyrsijöiden kotoutumisen saarelle. Myös apolloperhoskanta on saarella säilynyt. Hyönteisistä sinisiipisirkka esiintyi Tytärsaaressa, jossa on runsaasti rantahiekkadyynejä.


title: Tytärsaari

text: Tytärsaaresta 15 kilometriä länsilounaaseen sijaitsee yksinäinen ja asumaton Pien-Tytärsaari eli Säyvö (), moreenisoran muodostama 2,5 km pitkä, kapea ja matala asumaton saari. Saaresta ulkonee noin 1,5 kilometrin mittainen, vain muutaman metrin levyinen hiekkasärkkä. Säyvöstä kerättiin merinätkelmää ja jopa jäkälää rehuksi Tytärsaaren talojen karjalle. Merinätkelmää pidettiin arvossa, koska se kasvoi lähes pelkällä hietikolla ja sitä jopa levitettiin tarkoituksella. Säyvössä kerrottiin kasvavan oma ruusulaji, ″Säyvön ruusu”, saaristossa ja rannikoilla yleisten kurtturuusun ja okaruusun lisäksi, mutta siitä ei löydy mainintaa tieteellisistä kasvioista.


title: Tytärsaari

text: Vuonna 1896 Tytärsaaren itäosan lentohiekka-alueelta Kaunismäeltä löytyi hopeinen kullattu solki (KM 3382:1). Löytäjä oli tytärsaarelainen kalastaja Emil Perheenmies. Solki on pituudeltaan 174 mm, ja sen on arvioitu olevan noin 500-luvulta jaa. Se on esillä Suomen kansallismuseossa. Kansallismuseon tutkijat kävivät löytöpaikalla ensimmäisen kerran vasta 1909. 75 metrin päästä soljen löytöpaikasta löydettiin kiviaineksinen kumpu, poltettuja luita ja hiiltä sekä poltettujen saviastioiden palasia. Tällöin pääteltiin, ettei solki ole irtolöydös vaan lähtöisin todennäköisesti kalmistosta. Paikalle palattiin uudestaan 1910, mutta löydökset olivat tällöin vaatimattomia, hiiltä ja saviastianpaloja. Kesävieras Greda Holmström löysi kuitenkin vuonna 1926 soljen löytöpaikan läheltä heloja, jotka olivat samaa tyyliä Perheenmiehen löytämän soljen kanssa. Vuonna 2000 löytöjä ryhdyttiin tutkimaan uudelleen, jolloin palaneesta luusta tehtiin osteologinen tutkimus Ruotsissa. Noin 75% luusta tunnistettiin hylkeen, vuohen ja sian luiksi. Tutkimuksen perusteella löytöpaikalla ei ollut todennettavissa kalmistoa.


title: Tytärsaari

text: 1970-luvun tutkimuksissa solki todettiin taiten valmistetuksi, mutta käytössä kuluneeksi ja kömpelösti korjatuksi. Soljessa esiintyy paljon kristillistä symboliikkaa muistuttavaa koristelua, ja se on kuluneisuudestaan päätellen kuulunut mahtihenkilön asustukseen pitkähkön ajan. Tytärsaaresta löytyneet viitteet polttokalmistosta taas viittaavat pakanalliseen hautaustapaan. Solki ajoittuu kansanvaellusaikaan 500-luvun alkupuolelle. Sen alkuperän epäillään olevan ruotsalainen ja sen germaaninen eläinornamentiikka on norlantilaista tyyliä. Pohjanmaan Vöyristä löydetyn Vöyrin Gulldyntin soljen arvellaan myös olevan samaa perua. FT Aarni Erä-Esko on kuitenkin osoittanut, että Skandinavian sijaan solki lieneekin peräisin Britanniasta ja sen koristelu on sekä tyylillisesti että tekniikaltaan yhdistettävissä Kentin alueen korkeatasoiseen kelttiläisen taidekäsityön traditioon Rooman vallan aikana.


title: Tytärsaari

text: Keskiajalla saksalainen Kalparitaristo valloitti alaa Baltiassa. Tämä ajoi puolestaan tanskalaisia valloittamaan nykyisen Viron alueen, koska he pelästyivät saksalaisten menestystä ja halusivat siksi tukevoittaa valtaansa alueella. Suomenlahden saaret eivät kuitenkaan kiinnostaneet tanskalaisia eivätkä saksalaisiakaan. Novgorodin voimat olivat tuolloin sidotut itäisen mongoliuhkan vuoksi, ja Ruotsi käytti tilaisuutta hyväkseen kasvattaakseen vaikutustaan Suomenlahdella ja riistääkseen sitä Novgorodilta. Pähkinäsaaren rauha vuonna 1323 tunnustikin Suomenlahden saaret Ruotsin valtapiiriin. Asumattomat ulkosaaret piti kuitenkin asuttaa, jotta Ruotsi saisi niistä pitävän otteen.


title: Tytärsaari

text: Vaasa-aikana, 1500-luvun keskivaiheilla, saaren tilat hävitettiin ja itse saari autioitui. Uskonpuhdistus murensi kalparitariston vallan, ja syntynyttä valtatyhjiötä seurasivat epävakaat ja rauhattomat ajat. Tallinnan porvarien palveluksessa ollut kaappari "Peter Haapanen" pakkoverotti Suomenlahden saarelaisia 1555–1557. Venäläiset taas tekivät vuosina 1570–1590 talvisin neljä hyökkäystä Kymenlaaksoon Suomenlahden yli käyttäen Suomenlahden saaria tukikohtinaan.. Suomenlahden saarten rakennukset venäläiset polttivat joka retken jälkeen Viroon palatessaan. Tiettävästi Tytärsaari mainitaan ensimmäisen kerran merikartoissa hollantilaisen Lucas Janszoon Waghenaer:in vuonna 1592 painetussa "Thresoor der Zeevaret"-meriatlaksessa. Tytärsaari pysyi asumattomana noin puoli vuosisataa, mutta 1600-luvun alussa se oli jo uudestaan asutettu Ruotsin vallan aikana (1638–1710) Ruotsi hallitsi sekä Suomenlahden etelä- ja pohjoispuolta, Baltiaa sekä Suomenlahden pohjukkaa, joten olosuhteet Suomenlahden saarilla rauhoittuivat olennaisesti


title: Tytärsaari

text: Henkikirjoista käy ilmi, että Tytärsaaren asukkaat ryhmittyivät ennen isovihaa 4–9 suurtalouteen. Kun tilastointi 1720-luvulla isovihan jälkeen jatkui, oli saaren asujaimisto jakautunut 26 perhekuntaan. Asutus ei Tytärsaaressa katkennut isonvihankaan aikana eikä saari siis autioitunut. Mahdollisesti saarelle oli tullut pakolaisia muista saarista, sillä vaikka saaren asukasluku oli isonvihan jälkeen suurin Suomenlahden saarista, se väheni 1730-luvulla. Saari oli kuitenkin karu ja kuiva, eivätkä niityt pitäneet yllä kuin kolmisenkymmentä lehmää, mikä on vain kaksi kolmasosaa Seiskarin vastaavasta karjasta 1500-luvulla.


title: Tytärsaari

text:
Perhekuntien määrän muutos Tytärsaaressa
Henkikirjoitettu aikuisten määrän muutos Tytärsaaressa ennen isovihaa
Tytärsaarelta on viranomaisten rippikirjoissa mainittu seitsemän numerotilaa


title: Tytärsaari

text: Lisäksi tilat Kaja ja Mustasilmä mainittu ensimmäisen kerran 1778


title: Tytärsaari

text: Henkikirjoitettu aikuisten määrän muutos Tytärsaaressa isonvihan jälkeen


title: Tytärsaari

text: Tytärsaaren asutus lisääntyi 1700-luvun alussa, jolloin suuri Pohjan sota levitti rauhattomuutta Baltiaan, Viroon ja Suomeen. Silti olot Suomenlahden ulappasaarilla säilyvät tänä aikana rauhallisina. Pietari Suuri antoi Suursaaren, Tytärsaaren ja Lavansaaren läänitykseksi hovinarrilleen Johan (Jan) da Costalle jo vuonna 1718. Da Costa asui Lavansaarella rakennuttamassaan kartanossa ja verotti saarelaisia ankarasti. Läänitys oli ilmeisesti Pietari Suuren pila narrilleen.


title: Tytärsaari

text: Kun Suomi oli siirtynyt vuonna 1809 Suomen sodassa Ruotsin valtakunnasta Venäjän osaksi, Suursaari liitettiin muun Vanhan Suomen kanssa Suomen suuriruhtinaskuntaan ja vuonna 1812 muodostettuun Viipurin lääniin. Vuonna 1817 Tytärsaari liitettiin Kymin pitäjään. Kymin kirkon palon jälkeen vuonna 1837 Suursaaren ja Tytärsaaren asukkaat eivät halunneet osallistua Kymin uuden kirkon rakentamiseen, koska molemmissa saarissa oli jo oma kirkko.


title: Tytärsaari

text: Suursaari itsenäistyi Kymistä vuonna 1838 omaksi pitäjäkseen, johon myös Tytärsaari tuli kuulumaan. Tytärsaari itsenäistyi Suursaaresta 1899. Kunnalle on jälkikäteen (1991) suunniteltu vaakuna, joka esittää Tytärsaaren majakan yläosaa.


title: Tytärsaari

text: Tytärsaarelaiset perustivat vuonna 1908 saarelle osuuskaupan, johon käytännössä kaikki perheet liittyivät. Osuuskaupan tuottoja käytettiin esimerkiksi kalastusverkkojen liinojen, jotka aiemmin oli tehty itse, hankintaan muualta.


title: Tytärsaari

text: Toisin kuin Suursaaressa ja Lavansaaressa, Tytärsaaressa ei ollut merkittävää punaista tai valkoista liikehdintää. Tytärsaaren olosuhteet poikkesivat Suursaaren ja Lavansaaren vastaavista koska Tytärsaarella ei ollut venäläistä varuskuntaa eikä niin ollen venäläisiä sotilaitakaan. Ainoastaan Tytärsaaren majakkamestari oli venäläinen evp. kenraali. Sisällisota näyttäytyi Tytärsaaressa lähinnä saarelle saapuneiden valkoisten pakolaisten muodossa. Nämä kuitenkin jatkoivat poikkeuksetta paon rasituksesta toivuttuaan Viroon. Siellä useat näistä pakolaisista liittyivät suomalaisiin suojeluskuntajoukkoihin. Tytärsaareen perustettiin oma suojeluskuntansa mutta se hiipui nopeasti toiminnan tarpeettomuuden vuoksi. Saksalaisilta valtuudet saanut Toivo Ketonen pyysi 5. maaliskuuta 1918 tytärsaarelaisia osallistumaan Suursaaren vapauttamiseen siellä olevasta venäläisestä varuskunnasta, jossa oli enintään 20 miestä, mutta kukaan ei lopulta lähtenyt mukaan.


title: Tytärsaari

text: Sisällissodan jälkeen Tarton rauhaa neuvoteltaessa entinen Venäjä ja tuleva Neuvostoliitto vaati useaan otteeseen Suomelta Suomenlahden saaria turvatakseen Pietari/Leningradin meriyhteyden. Rauhanneuvotteluissa Suomi kuitenkin torjui saarten luovutuksen joskin lopulta myöntyi niiden demilitarisointiin. Tytärsaarelaiset elivät eristynyttä elämää lähempänä Viron kuin Suomen rannikkoa. Saarelaiset elivät kalastuksesta ja saaliit olivat itsenäisyyden kahtena ensimmäisenä vuosikymmenenä yhä kohtuullisia tai jopa hyviä. Muutamat tytärsaarelaiset rakensivat yhdessä lavansaarelaisten kanssa Tytärsaareen kalansavustamon 1918. Ensimmäiset hailit savustettiin siinä 9. syyskuuta 1918. Lavansaarelaiset kuljettivat savustetut hailit Inkeriinmaalle. ”Suitsutuslaitos” tuhoutui kuitenkin pian 24. marraskuuta 1922 riehuneessa hirmumyrskyssä.


title: Tytärsaari

text: Viron ja Suomen välinen vuonna 1930 solmittu perunan tuontitullisopimus kumottiin Suomenlahden ulkosaarelaisten osalta vuonna 1932. Ulappasaarten asukkaat saivat oikeuden vaihtaa Virossa suolasilakkaa 150 kiloa ruista ja 400 kiloa perunaa tullivapaasti per asukasta. Suomenlahden rannikon seprakaupalle tulli tiesi lopullista kuoliniskua, mutta tytärsaarelaiset harjoittivat kuitenkin vaihtokauppaa vuoden 1939 syksyyn asti. Saatuaan väliaikaisen tullivapauden rukiille ja perunoille tytärsaarelaiset rahtasivat 1930-luvun silakan vaihtokaupassa saamaansa perunaa myyntiin Suomen rannikolle ansaiten siitä lisäelantoa.


title: Tytärsaari

text: Ennen talvisotaa Neuvostoliitto oli vaatinut Suomenlahden ulkosaarten luovuttamista. Saaren asukkaat evakuoitiin ennen sodan alkua 11. lokakuuta 1939. Kaikki saaren 436 henkikirjoilla ollutta ihmistä joutui evakkoon. Kotieläimet haettiin proomulla pari viikkoa myöhemmin.


title: Tytärsaari

text: Neuvostoliitto aloitti hyökkäyksensä aamulla 30. marraskuuta 1939 ja valtasi samana päivänä ulkosaarista Seiskarin, Peninsaaren ja Lavansaaren Seuraavana päivänä neuvostojoukot miehittivät Somerin ja Narvin luodot, nousivat maihin Suursaarelle 3. joulukuuta ja viimeiseksi valtasivat sotilaallisesti vähemmän tärkeän Tytärsaaren 4. joulukuuta. Saari jäi Neuvostoliitolle Moskovan rauhassa 1940. Talvisodassa kaatui yksi tytärsaarelainen.


title: Tytärsaari

text: Jatkosodan aikana suomalaiset pitivät saarta hallussaan lyhyen aikaa joulukuussa 1941, mutta luovuttivat sen hallinnan pian saksalaisille. Saksalaiset pitivät suomalaisten valtaamaa Tytärsaarta hallussaan yli kahden vuoden ajan 9. huhtikuuta 1942 – 18. syyskuuta 1944, kun Suursaari puolestaan oli suomalaisten hallussa. Evakot eivät päässeet tuolloin palaamaan Suomenlahden ulkosaarille.


title: Tytärsaari

text:
Venäläiset polttivat saaren koulut perääntyessään 1942. Saksalaiset linnoittivat saaresta vahvan rannikkotykistötukikohdan, jossa oli noin 70 tykkiä ja yli 3 000 miestä ja runsaasti ammusvaroja. Linnoitusten ulkopuoliset maa-alueet miinoitettiin. Saari toimi myös merimiinojen ketjun tukipisteenä. Nimellä ″Seeigel” (Merisiili) tunnettu sulute lähti saaren lähivesiltä ja ulottui Narvanlahteen Viron rannikolla. Tytärsaaren majakan alle peruskallioon saksalaiset louhivat tunnelitiloja ja bunkkereita.
Vetäytyessään Virosta syksyllä 1944 saksalaiset poistuivat saarelta ilman vastarintaa ja jättivät jälkeensä räjähteet ja miinoitetun saaren. Saari jäi Neuvostoliitolle Pariisin rauhassa 1947.


title: Tytärsaari

text: Räjähde- ja miinavaaran takia koko saari jäi Neuvostoliitossa käytännössä autioksi ja käyttämättömäksi vuosikymmenten ajaksi, lukuun ottamatta saarella elänyttä majakanvartijaa. Räjähteiden raivaukseen ryhdyttiin useaan otteeseen, mutta kuolemantapausten takia kaikki yritykset keskeytettiin; miinoitetut saaret tunnettiin "kuoleman saarina". Vasta toista kymmentä vuotta Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen räjähteitä ryhdyttiin laajassa mitassa raivaamaan vuonna 2005 yhdessä ruotsalaisten asiantuntijoiden kanssa. Räjähteitä arvioitiin olevan yli 30 000.


title: Tytärsaari

text: Suomalaiset saivat luvan Tytärsaaressa vierailuun vuonna 1992. Vaikka sataman päälaituri oli kunnossa, Tytärsaaren kylän sadasta asuintalosta oli jäljellä vain yksi ja sekin kesken jääneen purkutyön jäljiltä. Saaren kouluista löytyivät kivijalat. Venäläiset polttivat molemmat koulut vuonna 1992. Kylän kirkko on nykyään romahtamaisillaan, mutta sen lähellä sijaitseva Saarenpään kaivo oli vielä vuonna 1992 käyttökunnossa ja käytössä. Ainoastaan satamasta majakalle johtava tie on jäljellä, muut ovat kasvaneet umpeen.


title: Tytärsaari

text: Useita Suomenlahden ulkosaaria, mukaan lukien Pieni ja Suuri Tytärsaari, on kaavailtu sisällytettäväksi suunniteltuun "Inkerinmaan luonnonpuisto"on, jota koskeva hanke on ollut vireillä jo vuodesta 1989. Tiukasti suojellun luonnonsuojelualueen on määrä kattaa noin 190 neliökilometriä itäisen Suomenlahden vesialueita ja muun muassa turvata harvinaistuvien norppien ja harmaahylkeiden lisääntymismahdollisuuksia. Tytärsaaren itäosa liitettiin vihdoin joulukuussa 2017 perustettuun, nimen Itäisen Suomenlahden luonnonpuisto saaneeseen, aiemmista suunnitelmista jonkin verran supistuneeseen suojelualueeseen.


title: Tytärsaari

text: Suurtytärsaari ja Pientytärsaari eli Säyvö muodostivat Suomelle kuuluessaan Viipurin läänin eteläisimmän kunnan, erottuaan Suursaaresta 1899. Tytärsaaren kunta kuului Kymin kihlakuntaan ja tuomiokuntaan, Kymin–Haapasaaren–Suursaaren–Tytärsaaren käräjäkuntaan ja Suursaaren–Tytärsaaren nimismiespiiriin. Tytärsaaren asukasluku vuonna 1939 oli 436. Lähimmät naapurikunnat Suomenlahdella olivat Suursaari pohjoispuolella ja Lavansaari itäpuolella. Tytärsaaren luterilainen seurakunta kuului Viipurin hiippakunnan Haminan rovastikuntaan.


title: Tytärsaari

text: Tytärsaaren ainoa kylä sijaitsi Suurtytärsaaren etelärannalla. Kylän itäosassa sijaitsi vuonna 1772 valmistunut Tytärsaaren kirkko. Kirkko oli rakennettu Tytärsaarelle 1700-luvulla ajautuneista tukeista. Tytärsaaren kansakoulu perustettiin vuonna 1900, ja koulurakennukset valmistuivat vuosina 1901 ja 1933. Saaressa oli ilmatieteen laitoksen havaintoasema ja merivartioasema. Tytärsaaressa toimi vuodesta 1895 tulliasema, joka oli alistettu Kotkan tullikamarille. Aseman miehitys oli tullipäällikkö ja kaksi tullimiestä. Vuonna 1919 valmistunut nuorisoseurantalo sijaitsi koulujen vieressä. Tytärsaaren kylässä oli 101 asuintaloa vuonna 1939.


title: Tytärsaari

text:
Kansakoulu aloitti Tytärsaaressa vuonna 1899, mutta jo vuodesta 1872 oli saarella ollut Suursaaren kanssa yhteinen kiertokoulunopettaja.
Tytärsaaren nuorisoseura perustettiin 1. joulukuuta 1907 ja ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin kalastaja Werner Holstein, joka toimi sittemmin kylänvanhimpana ja toisen maailmansodan jälkeisen uudelleenasuttamisen vastuuhenkilönä. Nuorisoseuran jäseniksi liittyivät lähes kaikki saaren nuoret. Vuonna 1915 seuran johtokunta päätti rakentaa talkoilla oman talon, jonka rakennustyöt kestivät yli kymmenen vuotta. Toimintansa aikana nuorisoseura järjesti kaikkiaan noin 1 500 tilaisuutta. Tanssi- ja perhe- tai yleisiltamia järjestettiin läpi vuoden 4–5 kertaa kuukaudessa joko omalla talolla tai Virossa. Lisäksi seuran huvitoimikunta esitti toimintansa aikana ainakin 87 eri näytelmää. Nuorisoseuran ja saaren tanhuryhmän vierailut Viroon alkoivat 1920-luvun lopulla. Vuosina 1935–1939 nuorisoseuran huvitoimikunta alkoi järjestää heimoaatteen sävyttämiä juhlia ja näytelmämatkoja Virumaalle muun muassa Purtsen, Lüganusen, Sämin ja Varudin kyliin, yhteistyössä virolaisten nuoriso- ja palokuntaseurojen kanssa. Esiintymismatkat olivat vaativia, sillä näytelmien lavasteet ja puvusto rahdattiin usean aluksen voimin Viroon ja takaisin. Vastavuoroisesti nuorisoseura kutsui saareen virolaisia nuoriso- ja palokuntaseuroja orkestereineen, jolloin saarelaiset vastasivat laivoillaan vieraiden kuljetuksesta. Tytärsaaren heimojuhlille osallistui satoja vieraita Virosta ja nuorisoa purjehti juhlimaan myös muista Suomenlahden ulkosaarista.


title: Tytärsaari

text: Suomenlahden keskiosassa noin 75 kilometrin päässä Manner-Suomesta sijainnut Tytärsaari oli liikenneyhteyksien kannalta hyvin eristyksissä. Saaren etelärannalla Tytärsaaren kylässä sijaitsi Tytärsaaren satama, jonka alue oli 230 metriä pitkä ja 80 metriä leveä. Satama-altaan erottaa merestä vedenpäällinen kiviriutta, jossa on vain yksi noin kymmenen metriä leveä ja vain puoli metriä syvä aukko, jonka vuoksi sataman liikennöinti on hankalaa. Postilähetykset Tytärsaarelle kulkivat Suursaaren kautta, mistä oli säännöllinen postiyhteys Kotkaan. Kevättalvien kelirikkoaikaan Tytärsaari oli kuitenkin olosuhteiden pakosta lyhemmän tai pidemmän ajan eristettynä..


title: Tytärsaari

text: Etelärannalla sijainnut satama oli avoimena altis tuulille ja alle metrin syvyinen. Usein alukset jouduttiin keventämään esimerkiksi painolastista ja köysillä mastoista kyljelleen, jotta ne saataisiin satamaan. Ennen syysmyrskyä alukset tavallisestikin vietiin Suursaaren Suurkylän satamaan talviteloille. Huonot satamaolot helpottivat vasta vuonna 1928, jolloin uusi satama rakennettiin.


title: Tytärsaari

text: Sisäistä liikennettä varten saarella risteili noin kymmenen kilometrin verran pikkuteitä, jotka eivät tosin kokonaisuudessaan vastanneet nykykäsitystä tiestä. Kyläteiksi näistä luokiteltiin 1920-luvun alkupuolella noin viisi kilometriä. Saaren päätie oli 2,4 kilometrin mittainen satamasta majakalle johtava Majakantie, jota kutsuttiin humoristisesti myös "Valtakaduksi". Majakalta tie jatkui Kuokkamaantienä Kuokkaniemeen saaren pohjoiskärkeen. Tytärsaaren tärkein väylä oli kuitenkin Rantamaantie, joka kulki rannan suuntaisesti Tytärsaaren sataman ja kylän välistä ja kaartoi lenkin nuorisoseuran talolle. Luonnollisesti myös Tytärsaaren poliisi- ja merivartioasema sijaitsi sataman tuntumassa tämän tien varrella. Tytärsaaren kirkko sijaitsi Niitunkujan ja Koppelkujan risteyksessä kylästä itään ja hautausmaa Koppelkujan pohjoispuolella. Koulut ja pappila sijaitsivat kylästä pohjoiseen. Käytännössä kylän asutus mahtui 50 hehtaarin alalle.


title: Tytärsaari

text: Saarella oli myös kapearaiteinen rautatie, joka kulki saaren luoteisrannikolla sijaitsevan Antiniemen eteläpuolelta saaren sisäosaan majakalle. Radan pituus oli noin kilometri. Radalla kulki kesäisin lomajunia.


title: Tytärsaari

text: Venäläiset rakensivat saaren luoteisosaan 24 metriä korkean Suur-Tytärsaaren tiilimajakan vuonna 1904. Majakan loiston korkeus merenpinnasta oli 75 metriä. Majakan miehitys oli majakkamestari ja neljä majakanvartijaa. Tytärsaaren majakan valonlähteenä toimi petrolilamppu, jossa oli kaksi sydäntä. Vilkkulaitteena toimi neljään pääilmansuuntiin erilaista valomerkkiä lähettävä, ruotsalainen "von Otterin" tekniikasta kopioitu monimutkainen laitteisto. Se vaati jatkuvaa valvontaa, ja venäläiset sijoittivatkin majakkamestariksi eläkkeellä olevan kenraalin. Vuonna 1918 majakkamestari korvattiin suomalaisella, ja 1930-luvulta majakkaa hoitivat tytärsaarelaiset eikä ulkopaikkakuntalaisia enää käytetty. Nykyisin venäläisten sähköistämän majakan valotunnus on 360 astetta kattavat, 15 sekunnin välein näkyvät kolme valkoista vilkkua. Näkyvyys on käytännössä 20 meripeninkulmaa.


title: Tytärsaari

text: Tytärsaarelaisten elinkeinoja olivat kalastus ja hylkeenpyynti. Vientitavaroita olivat silakka, hylkeenrasva ja hylkeennahat. Keskiajalta asti harjoitettu tavaranvaihtoon perustuva, Suomenlahden yli käyty seprakauppa oli tytärsaarelaisille tärkeää. Tytärsaarelaiset olivat suursaarelaisten ohella aktiivisimpia suomalaisia seprakaupassa ja kävivät ″Viron seproissa” syksyyn 1939 asti. Vaihtokauppaa käytiin sepramarkkinoilla joille tytärsaarelaiset purjehtivat kolmesta neljään kertaan vuodessa. Vuoden ensimmäinen matka tehtiin yleensä ennen juhannusta, jolloin kauppatavarana oli vähärasvainen kutusilakka. Toinen matka tehtiin lokakuun alussa perunannostoaikaan ja kolmas marraskuussa Martin päivän aikoihin. Vuoden viimeinen sepramatka tehtiin marras-joulukuun vaihteessa Katariinan päivän tienolla.


title: Tytärsaari

text: Seprakaupankäyntiin kuuluivat vakiokauppakumppanit eli seprat ("sõber" ″ystävä”), jotka vaihtoivat keskenään tavaraa kiinteiden vaihtosuhteiden mukaan vuodesta ja jopa sukupolvesta toiseen. Tytärsaarelaisilla oli tavallisia kauppaseproja, jotka saattoivat vaihtua vuosittain, sekä sukupolvesta toiseen samojen perheiden välillä periytyneitä seproja eli niin kutsuttuja ikuisia seproja ("sydänseprat" – "igavesed sõbrad"). Seprojen tavatessa toisensa sepramarkkinoilla suoritettiin julkinen rituaali, kuten kuorenkalan ja maitopullon vaihto, jolla haluttiin osoittaa muulle markkinaväelle, että seprojen ystävyys on rikkumatonta ja vaihtokaupat on vahvistettu. Saarelaisten tärkein vaihtotavara olivat suolasilakat, joita vaihdettiin muun muassa viljaan, lähinnä rukiiseen, mutta myös perunoihin. Saarelaisten taiten parkitsemat hylkeennahat olivat myös arvossaan ja samoin naisväen pitsityöt. Ikuisille seproille tuotiin tuliaisiksi kahvia, kankaita, asusteita, ompelukoneita, työkaluja, puukkoja, polkypyöriä ym..


title: Tytärsaari

text: Omavaraisviljely on Tytärsaaressa mullansekaisessa hiekkamaassa vähäistä. Karjaakin oli vähemmän kuin muissa Suomenlahden ulkosaarissa heinämaan puutteen vuoksi. Tytärsaaren ja Säyvön heinäsato ei riittänyt talviruokintaan, vaan rehua oli hankittava. Tytärsaaren karja oli kahdessa karjassa, "Anttilan karja" saaren itäpuolella ja "Pärttylän karja" saaren länsipuolella. Lehmät lypsettiin aamuin ja illoin, mutta ne olivat laitumella yötkin. Tällöin niitä kutsuttiin "metsureiksi".


title: Tytärsaari

text: Karja Tytärsaaressa


title: Tytärsaari

text: Vuoden 1889 Haapasaaren tullitilaston perusteella tytärsaarelaiset suosivat sepramatkoja Viron pohjoisrannikon vanhimpaan kylään, Mahuun. Tytärsaarelaiset kävivät seprakauppaa säännöllisesti myös Viron Purtseassa ja Ontikkaassa.


title: Tytärsaari

text: Tytärsaari oli tärkein itäisen Suomenlahden hylkeenpyyntisaarista. Suomenlahdella käytettiin ampumispyynnin lisäksi useita hylkeiden avantopyyntitapoja. Yli puolet tytärsaarelaisten hyljesaaliista saatiin vielä 1920–1930-luvuilla harppuunalla avantopyynnistä. Ensimmäiset kiväärit ja hyljepyssyt saatiin Tytärsaareen vasta 1917. Aseiden leviämistä hidasti Venäjän tiukentunut valvonta Suomenlahdella, jonka takana oli muun muassa SS John Grafton -aselaivan yritys vuonna 1905 tuoda aselastia aktivisteille. Tytärsaarelaisten seppien tiedetään kuitenkin valmistaneen pajoissaan suustaladattavia hyljekivääreitä jo vuosisadan alussa. Tytär- ja Lavansaaressa olivat Suomenlahden puhdasrotuisimmat hyljekoirat.


title: Tytärsaari

text: Koska hylkeenpyynti oli rasittavaa ja vaarallista, se vaati pyyntikunnalta huomattavaa yhteishenkeä. Tämä oli omiaan lujittamaan pyyntikuntien sosiaalisia suhteita varsinkin eristyneissä Suomenlahden saarissa kuten Tytärsaaressa. Eritoten jäältäpyynti oli rankkaa ja 40–50-vuotiasta miestä pidettiin yleensä liian vanhana ja kankeana jäältäpyyntiin.


title: Tytärsaari

text: Saarelaisten murre luetaan nykyisin suomen kielen itämurteisiin, vaikka joissakin murrekartoissa Suomenlahden saarelaismurteet on jätetty määrittelemättä länsi- tai itämurteisiin.


title: Osman I

text: Osman I (1258 – 1324) (osmaniksi عُثمَان ʿUthmān) oli Osmanien valtakunnan virallinen perustaja. Hän syntyi vuonna 1258 vähäpätöiseen islaminuskoiseen turkkilaissukuun ja nousi isänsä Ertuğrulin kuoltua heimonsa päälliköksi ("bey") sekä Domaniçin ja Söğütin kylien hallitsijaksi, joista jälkimmäistä Osman piti alueensa pääkaupunkina. Valtakunnan kasvu alkoi turkkilaisen Eskenderumin heimon ja Eskişehirin (turkiksi "Vanha kaupunki") valloituksella 1301–1303, vaikka Osman olikin julistanut itsenäisyyden Seldžukien valtakunnasta ja perusti "Ottomaanien ruhtinaskunnan".


title: Osman I

text: Bysanttilaisen linnoituksen, Yenişehir ("Uusi kaupunki"), kukistumisen jälkeen osmaniturkkilaiset olivat valmiita piirittämään suuria bysanttilaisia kaupunkeja Proussaa (nykyinen Bursa) ja Nikeaa (nykyinen Iznik). Osman kuoli vuonna 1324, kaksi vuotta ennen kuin Bursa kukistui. Kuolemansa jälkeen hänelle annettiin titteli ghāzī ("Uskonsoturi"). Kun uusi sulttaani astui valtaistuimelle, ihmiset sanoivat "Tulkoon hänestä yhtä mahtava kuin Osmanista". Osmanien valtakunta saikin nimensä Osmanin nimestä.


title: Paukkumaissi

text: Paukkumaissi on suomalainen lastenmusiikkiyhtye. Sen debyyttialbumi "Paukkumaissi" voitti Emma-palkinnon vuoden 2006 lastenlevynä, ja myös "Popkornitorni" oli Emma-ehdokkaana samassa kategoriassa kaksi vuotta myöhemmin.Paukkumaissi esiintyy myös "Ipanapan talvilaulut" -albumilla.


title: Julkinen moraali

text: Julkinen moraali on sellainen käyttäytymisnormisto, jonka noudattamista laki valvoo rangaistuksen uhalla. Julkinen moraali on oleellinen osa yhteisöllistä olemassaoloa. Valtion moraaliin kuuluvat sellaiset keskeiset moraalin opinkappaleet, joita kenenkään ei katsota voivan kohtuudella vastustaa. Siihen kuuluvat myös yhteisön implisiittisesti tai eksplisiittisesti omaksumat tai vahvistamat pyrkimykset ja ihanteet. Julkisen moraalin lainsäädännöllisen valvonnan kattavuus ja perusteet ovat aina kiistanalaisia kysymyksiä. "Yksityistä moraalia" laki ei valvo.


title: Turingin kone

text: Turingin kone on teoreettinen malli sille, miten tietokone toimii. Mallin kehitti matemaatikko Alan Turing vuonna 1936 määritelläkseen tarkasti käsitteen algoritmi. Turingin kone muistuttaa varhaista mekaanista tietokonetta, vaikkakaan yhtään ohjelmoitavaa tietokonetta ei vielä ollut sen keksimishetkellä rakennettu. Turingin kone on tarkoitettu algoritmisen ratkaisun mahdollisuuksien rajojen tarkkailuun.


title: Turingin kone

text: Turingin kone, joka pystyy simuloimaan mitä tahansa muuta Turingin konetta siihen ladattavien ohjeiden mukaan, on nimeltään "universaali Turingin kone".


title: Turingin kone

text: Turingin koneen voi käsittää tietokoneohjelmana, joka toimii tietyn syötteen mukaan, ja universaalikoneen ohjelmoitavana tietokoneena.


title: Turingin kone

text: Epäformaalisti Turingin kone voidaan ajatella koostuvan seuraavista osista:


title: Turingin kone

text: Jos siirtymäfunktion voi lukea syötenauhalta ennen siirtymäfunktion perässä tulevaa varsinaista syötettä ja sitten laskea varsinaista syötettä syötteen alusta luetun siirtymäfunktion perusteella, kyseessä on universaali kone.


title: Turingin kone

text: Nauhan pituus on määritelty rajattomaksi, tämä ei kuitenkaan haittaa. Nauhan pituus on aina pienempi tai yhtä suuri kuin ohjelman suoritukseen kuluneen ajan määrä. Tämä tiedetään siitä, että kone suorittaa yhden operaation yhdessä aikayksikössä ja voi siirtyä yhden symbolin eteen- tai taaksepäin nauhalla. Nauhojen määrää ei sinänsä ole rajattu, mutta yksinauhainen Turingin kone pystyy aina jäljittelemään useampinauhaista konetta. Yleensä Turingin koneeseen liittyvien ongelmien ratkaisussa on kuitenkin helpompaa käyttää konetta, joka lukee ohjelmansa yhdeltä nauhalta ja kirjoittaa toiselle.


title: Turingin kone

text: Nauhalla olevien mahdollisten symbolien joukko, "aakkosto", on rajallinen, kuitenkin siten että siinä on vähintään kaksi symbolia, joista toinen on tyhjä merkki. Laskenta koneella tapahtuu syöttämällä siihen nauha, jossa koneen toimintaa ohjaavat ohjeet ovat.


title: Turingin kone

text: Myös koneen tilojen määrä on määrätty. Erikoistiloja ovat "alkutila", jossa kone on laskennan käynnistyessä ja kaksi "lopputilaa", hyväksyvä ja hylkäävä. Erillisiä tiloja ei kuitenkaan tarvitse olla kuin kaksi. Tilan vaihtumista määräävät siirtymäfunktiot, joka riippuvat koneen sen hetkisestä tilasta ja symbolista jonka kone lukee nauhalta lukupään kohdalta. Siirtymässä kone voi siirtyä nauhalla yhden symbolin oikealle tai vasemmalle, tai kirjoittaa nauhalle uuden symbolin. Jos tilasiirtymää ei ole määrätty, koneen laskenta pysähtyy.


title: Turingin kone

text: Kirjallisuudessa on koneesta useita eri muunnelmia, joiden erot eivät ole oleellisen suuria.


title: Turingin kone

text: Kone ratkaisee tehtäviä, joissa nauhalle aluksi kirjoitettuun syötteeseen liitetään koneen suorittaman laskennan kautta enintään yksi tuloste. Jos tietyllä syötteellä alkanut laskenta pysähtyy koneen saavuttaessa jonkin hyväksyvän lopputilan formula_1-joukosta, tuloste on se nauhalla oleva formula_2-syöteaakkosten jono, joka sijaitsee vasemmalle ja oikealle äärettömyyteen jatkuvien formula_3-jaksojen välissä. Tällöin tulosteeksi voi tulla myös tyhjä sana, jos tällöin nauhalla on pelkkiä formula_3-merkkejä. (Tyhjässä sanassa ei ole merkkejä ja sen pituuden voi ajatella olevan 0.) Tietyllä syötteellä tulostetta ei tule, jos tällä syötteellä koneen laskenta ei pysähdy ("Laskenta jatkuu äärettömyyteen."), pysähtyessään koneen tila ei kuulu hyväksyviin lopputiloihin tai tuloste on väärää muotoa eli sellainen, jossa myös syöteaakkosten välissä on tyhjämerkkiä formula_3.


title: Turingin kone

text: Toisinaan käytetään menettelyä, jossa tulostetta varten on varattu aivan oma nauhansa, sillä vain yhdellä nauhalla laskettaessa ennen hyväksymistilaan menemistä koneen on erikseen "siivottava" nauhalta (Peitettävä formula_3-symboleilla.) laskennan välivaiheet, jolloin lopulta nauhalle jää vain tarkoitettu tuloste. Kuten Turingin koneiden kohdalla yleensäkin, kirjallisuudessa on syöte/tuloste-määrittelystä useita muunnelmia, mutta mitään oleellisia eroja niiden välillä ei ole. Tehtävänratkaisun erikoistapauksena ovat "päätöstehtävät", joihin vastaus on kyllä tai ei. Päätöstehtäviä ovat esimerkiksi "onko luku 3 suurempi kuin 10?" tai "onko 745 alkuluku?". Näiden kohdalla voidaan menetellä esimerkiksi niin, että kyllä-syötteet ovat ne, joilla laskenta antaa tulosteeksi formula_7 ja ei-syötteet ovat ne, joilla tulosteeksi tulee formula_8.


title: Turingin kone

text: Toisaalta päätöstehtävien kanssa voidaan toimia myös ilman tulosteiden laskemista niin, että kyllä-syötteet ovat ne, joilla laskenta pysähtyy formula_9-joukon hyväksyvään lopputilaan ja ei-syötteet ovat ne, joilla laskenta pysähtyy johonkin muuhun tilaan. Yleisessä tapauksessa on kuitenkin käytettävä tulosteita. Esimerkki tehtävästä, joka ei ole päätöstehtävä: "Mikä luvuista 1, 3 ja 10 on pienin?". On huomattava, että syötteen ja tulosteen määrän rajaaminen yhteen ei ole rajoitus, sillä vaikka äskeisessä esimerkissä voisi ajatella olevan 3 syötettä (luvut 1,3 ja 10) siinä on todellisuudessa vain yksi syöte, nimittäin 8-pituinen merkkijono "(1,3,10)", jolloin annettuun tehtävään nähden oikea tuloste on 3-pituinen merkkijono "(1)".


title: Turingin kone

text: Koneen toiminnan tarkoituksen esittäminen tehtävän ratkaisuksi on kuitenkin hieman epämääräistä sikäli, että valittaessa mielivaltaisesti jokin Turingin kone sille ei yleensä ole olemassa mitään "luonnollista" tehtävää (Esim. jo mainittu syötteeksi annettujen lukujen minimin löytäminen.), jonka juuri kyseisen koneen syöte/tuloste-parit ratkaisisivat. Aina voidaan kuitenkin ajatella, että valitun koneen tehtävänä on "toimia itsenään" eli liittää kuhunkin syötteeseen sama mahdollinen tuloste minkä kyseinen mielivaltaisesti valittu Turingin kone siihen liittäisi.


title: Turingin kone

text: On huomattava, että on olemassa tehtäviä, joissa kuhunkin syötteeseen liitetään tehtävän ratkaisuksi enintään yksi tuloste, mutta mikään Turingin kone ei kykene tehtävän oikeaa tulosteratkaisua löytämään kaikilla mahdollisilla syötteillä. Tällaisia Turingin koneella ratkeamattomia tehtäviä on jo pelkkien päätöstehtävien joukossa, ja tästä kerrotaan lisää artikkelin Ratkeamattomuus-kappaleessa. Turingin koneilla kyetään siis ratkaisemaan päätöstehtäviä, mutta niillä ei kyetä ratkaisemaan kaikkia mahdollisia päätöstehtäviä. Sama tietysti pätee siis myös yleisempiin syöte/tuloste-tehtäviin.


title: Turingin kone

text:
Turingin koneelle on useita erilaisia formaaleja määritelmiä. Näennäisistä eroistaan huolimatta yhden määritelmän avulla havaitut ominaisuudet ovat voimassa myös muissa Turingin koneen määrittelyissä. Hopcroft ja Ullman
määrittelevät Turingin koneen seitsikkona formula_10, missä
Tämän määritelmän toimintaperiaate on seuraava. Toiminnan alussa kone on alkutilassa. Jokaisessa vaiheessa nauhalta luetaan lukupään kohdalla oleva merkki. Luetun merkin ja sen hetkisen tilan perusteella kone suorittaa siirtymän eli seuraavat asiat tässä järjestyksessä:


title: Turingin kone

text: Koneen suorittama laskenta pysähtyy, jos se tulee tilanteeseen, jossa koneen sen hetkinen tila ja lukupään kohdalla oleva symboli ovat sellaisia, että annetussa siirtymäfunktiossa ei ole määritelty siirtymää tälle tila/symboli-parille. Erityisesti lopputilojen joukon tilat ovat sellaisia, että niiden kohdalla ei ole määritelty siirtymää, oli lukupään kohdalla oleva symboli silloin mikä tahansa.


title: Turingin kone

text: Määritelmä yleistyy helposti myös useampinauhaisiin koneisiin, sillä niilläkin on laskentansa aikana koko ajan vain yksi tila, mutta formula_19-siirtymäfunktion on nyt luettava formula_20-symbolit kullakin nauhalla erikseen nauhalla olevan lukupään kohdalta ja näiden symbolien yhteisjonon sekä koneen vanhan tilan perusteella päätettävä se mitä kullakin nauhalla oleva lukupää nauhalleen kirjoittaa, mihin suuntaan nauhan lukupää kirjoittamisen jälkeen nauhalla siirtyy ja se mihin uuteen tilaan kone päätyy kaikki lukupäät siirrettyään. Useampinauhaisen koneen laskentaa kuvattaessa kaikkien nauhojen lukupäiden kirjoittamisen ja sitä seuraavan siirtymisen ajatellaan tapahtuvan samanaikaisesti. On huomattava, että eri nauhoilla olevat lukupäät saavat menetellä eri tavoin, vaikka formula_19-siirtymäfunktio toimiikin kaikista nauhoista lukupäiden kohdilta kertyneen yhteissymbolijonon perusteella ja siksi eri lukupäiden toiminta ei ole toisten lukupäiden lukemista symboleista riippumatonta. Kyseessä on siis oleellisesti sama menettely kuin yhdellä nauhalla laskettaessa, mutta nyt formula_19-siirtymäfunktio perustaa toimintansa koneen tilan lisäksi useammalta kuin yhdeltä nauhalta lukupäillä luettuun formula_20-symbolien jonoon.


title: Turingin kone

text: Churchin-Turingin teesin mukaan Turingin koneella laskettavissa olevien ongelmien joukko on täsmälleen sama kuin algoritmeilla laskettavien ongelmien joukko. Yleisesti oletetaan teesin olevan totta, mutta oletetaan myös ettei teesiä voi todistaa oikeaksi. Sen sijaan on mahdollista, että se joskus osoitetaan vääräksi. Universaali Turingin kone voi simuloida mitä tahansa olemassa olevaa tietokonetta ja päinvastoin, eikä tähän mennessä ole pystytty kehittämään laskentalaitetta, jota Turingin koneella ei voisi jäljitellä. Vahvin viite Churchin-Turingin teesin oikeellisuuteen onkin erilaisten kehitettyjen universaalien formalismien osoittautuminen yhtä vahvoiksi. Jos ohjelmointikieli on "Turing-vahva" tai "Turing-täydellinen", se voi oletuksen mukaan simuloida minkä tahansa muun tietokoneen tai ohjelman toimintaa.


title: Turingin kone

text: David Hilbert esitti vuonna 1900 23 ongelmaa, joista kymmenennen voi ilmaista: "onko mielivaltaisella polynomilla nollakohtaa jonka juuret ovat kokonaislukuja". Jo tätä ennen oli pyritty etsimään menetelmää ratkaista algoritmisesti, onko matemaattisella väitteellä todistusta vai ei. Tätä haastetta nimitettiin saksankielisellä nimellä: "Entscheidungsproblem" eli päätösongelma.


title: Turingin kone

text: Tähän liittyy Kurt Gödelin vuonna 1931 esittämä epätäydellisyyslause, jonka mukaan matematiikassa on väistämättä paradokseja, jotka johtavat siihen että matematiikan ristiriidattomuutta ei voi todistaa. Tämä johtaa siihen, että on olemassa lauseita, jotka ovat tosia, mutta niitä ei voi todistaa.


title: Turingin kone

text: Turing perusti työnsä Gödelin lauseeseen, ja todisti lopulta 1936, ettei ole olemassa yleistä menetelmää määrittää, mitkä ongelmat ovat ratkaistavissa, ja mitkä ratkaisemattomia. Turing perusti työnsä Gödelin teoreemaan ja kehitti todistuksen pysähtymisongelman ratkeamattomuudelle.