title: MotoGP

text: 250 cm³-luokassa pyörän vähimmäispaino ilman kuljettajaa on 100 kilogrammaa. Jarrulevyt ovat rautaa, hiilikuitulevyt on kielletty kustannussyistä. Nykyään 250-kuutioiset pyörät kehittävät noin 110 hevosvoimaa ja huippunopeudet ovat n. 280 km/h.


title: MotoGP

text: 250cm³-pyörien tilalle tuli vuonna 2010 uusi Moto2-luokka.


title: MotoGP

text: Vuonna 2010 250-kuutioisten luokka korvattiin uudella Moto2-luokalla, jonka kaikissa pyörissä käytetään sinetöityä Hondan toimittamaa 600-kuutioista nelitahtimoottoria, mutta runkoja (esim. Suter, Kalex, Moriwaki, jne.) on erilaisia. Nämä pyörät ovat MotoGP-luokan tapaan prototyyppejä.


title: MotoGP

text: MM-sarjan kuninkuusluokaksi kutsutussa MotoGP:ssä oli vuosina 2002-2006 mahdollisuus kilpailla vaihtoehtoisesti kaksi- tai nelitahtimoottorilla. Kaksitahtisen kuutiotilavuuden tuli olla välillä 350-500 cm³, kuten aikaisemmassa 500-luokassa, ja sylinterien maksimimäärä oli neljä. Nelitahtisten moottoreiden kuutiotilavuus sai olla 350-990 cm³. Kustannuksiltaan kaksitahtiset olivat nelitahtisia edullisempia. Vuonna 2006 mukana ei enää ollut lainkaan kaksitahtimoottoreita. Nelitahtimoottorien sylinterimäärää ei ole rajoitettu, ja moottoreiden on oltava prototyyppejä. Moottoripyörän vähimmäispaino riippuu sylinterien lukumäärästä. Neljä- ja viisisylinteriset konstruktiot ovat toistaiseksi osoittautuneet parhaiten menestyneiksi. Vuodelle 2007 moottorien tilavuutta laskettiin 800 cm³:een ja kaksitahtiset moottorit kiellettiin. Seuraavat moottoripyörän vähimmäispainot ovat voimassa kaudella 2007: Nykyään MotoGP -pyörät kehittävät yli 210 hevosvoimaa ja huippunopeudet ovat noin 340 km/h.


title: MotoGP

text: Kauden ensimmäisessä kilpailussa kaikki mukana olleet pyörät oli varustettu nelisylinterisillä moottoreilla.


title: MotoGP

text: MotoGP:hen tehtaiden panostus on voimakasta, ja tekniikka kehittyy nopeaa vauhtia joka vuosi.


title: MotoGP

text: Se joka saa eniten pisteitä koko kaudelta voittaa maailmanmestaruuden


MotoGP


title: Eliitti

text: Eliitti tarkoittaa valiojoukkoa, parhaimmistoa, hienostoa tai ylintä valtaa käyttävää joukkoa. Sanan eliitti alkuperä on latinan verbissä "eligere", joka tarkoittaa valitsemista. Sosiologiassa ja yleisessä käytössä eliitillä tarkoitetaan suhteellisen pientä hallitsevaa ryhmää suuremmassa yhteiskunnassa, joka nauttii etuoikeutettua asemaa, jota alemman sosiaalisen aseman yksilöt ylläpitävät ryhmän rakenteessa. Yksilöihin sovellettuna, esimerkiksi sanottaessa “Eliitti käy tässä ravintolassa”, sanan käyttö sekä viittaa tuon luokan yksilöihin että vahvistaa puhujan kuulumattomuutta eliittiin.


title: Eliitti

text: Eliitti on sosiaalisessa rakenteessa olevien taloudellisten ja poliittisten voimien tulos. Yhteiskunnilla on aina ollut muodostuessaan pyrkimys kerrostua sekä politiikan, että kykyjen takia. Eliittiaseman haltijalla on paineita pitää yllä oma asemansa osana eliittiä.


title: Eliitti

text: Eliitiksi nimettyjä ryhmiä on monenlaisia:


title: Eliitti

text: Sosiologit ovat tutkineet jonkin verran eliittien käyttäytymistä. Esimerkiksi on väitetty, että maailman huippuliikemiehet muodostavat kulttuuriltaan varsin yhtenäisen luokan, mikä helpottaa kansallisten ja kansainvälisten liikesiteiden muodostamista, kun ihmiset löytävät helposti yhteistä keskusteltavaa. Tällainen luokka saattaa myös aiheuttaa ilmiöitä, joissa se vallan ja elitistisen ajattelun avulla päättää suurista ihmiskuntaa koskevista päätöksistä, kaiken tuomiovallan ulkopuolella.


title: Eliitti

text: Eliitin käsite eri muodoissaan on ollut tärkeä esimerkiksi marxilaiselle yhteiskuntatutkimukselle, jossa on usein väitetty, että eliitti monistaa vallitsevaa järjestystä käytännöillään ja tekee hankalammaksi järjestyksen muuttumisen. Marxilaisuudessa järjestyksen muuttamisella on tarkoitettu käytännössä niitä toimenpiteitä, joilla eliitin ja tavallisen kansan välistä sivistyksellistä ja taloudellisen vaurauden kuilua saataisiin pienennettyä.


title: Eliitti

text: Elitismi on uskomus tai asenne, jonka mukaan eliitin olemassaolo on yhteiskunnalle edullista ja joka pyrkii säilyttämään eliitin aseman.


title: Eliitti

text: Marxilaisten politiikan tutkijoiden, kuten Michael Parentin kehittämien eliittiteorioiden mukaan kaikkien riittävän suurten sosiaalisten ryhmien sisälle muodostuu jonkinlainen eliittiryhmä, joka osallistuu aktiivisesti ryhmän poliittiseen dynamiikkaan. Kun ryhmä suljetaan mielivaltaisesti pois suuremmasta yhteiskunnasta, kuten Yhdysvalloissa laajalle levinneessä rasismissa ennen Yhdysvaltain kansalaisoikeusliikettä, pois suljetun ryhmän eliitti saattaa muodostaa vastaeliitin taistellakseen ryhmänsä etujen puolesta.


title: Eliitti

text: Elitismi vetää tavallisesti puoleensa kateutta ja tyytymättömyyttä alempien luokkien ja vastaeliitin taholta. Joissakin tapauksissa eliitit saattavat käyttää tätä eliittiin tyytymättömyyttä hyväkseen pitääkseen yllä asemansa. Kirjassaan "The Power Elite" C. Wright Mills käsittelee tarkemmin sitä vaikutusta, jolla Yhdysvaltain eliitti käyttää tällaista valvontamenetelmää populaarikulttuurin ja median vaikutuksen avulla.


title: Kulttuurimaisema

text: Kulttuurimaisema on maisema, jossa tavalla tai toisella ilmenee ihmisen vaikutus tai ihmisen vaikutus on siinä hallitseva. Maisemat, joihin ovat vaikuttaneet enimmin luonnon prosessit, ovat luonnonmaisemia. Kulttuurimaisemia ovat niin maaseudun kultturimaisemat kuin kaupunkimaisemat. Kulttuurimaiseman käsite itsessään ei ole ole luonteeltaan arvottava. Maisemansuojelua, maisemanhoitoa tai maisemasuunnittelua varten kulttuurimaisemia voidaan kuitenkin myös arvottaa.


title: Kulttuurimaisema

text: Suomalaisista maaseudun kulttuurimaisemista ympäristöministeriö määritteli vuonna 1992 yhteensä 156 valtakunnallisesti arvokasta maisema-aluetta kustakin Suomen maisemamaakunnasta. Vuosina 2010–2014 maisema-alueet inventoitiin uudelleen.


title: Van Morrison

text: Sir George Ivan "Van" Morrison (s. 31. elokuuta 1945 Belfast) on pohjoisirlantilainen laulaja-lauluntekijä ja multi-instrumentalisti. Morrison tuli alun perin tunnetuksi brittiläis-irlantilaisen Them-yhtyeen laulusolistina, ja hän kirjoitti yhtyeen vuoden 1966 hitin "Gloria". Themin jälkeen hän lähti menestyksekkäälle soolouralle. Morrisonin vuoden 1968 albumi "Astral Weeks" yhdisti R&B- ja kelttimusiikkia sekä jazzia. Albumia pidetään nykyisin usein yhtenä popmusiikin tärkeimmistä levyistä.


title: Van Morrison

text: Morrison on jatkanut levyttämistä 2010-luvulle saakka. Hänet on nimetty Rock and Roll Hall of Fameen ja Songwriters Hall of Fameen, ja hän on saanut kaksi Grammy-palkintoa musiikistaan.


title: Van Morrison

text: George Ivan Morrison syntyi 31. elokuuta 1945 Belfastissa Pohjois-Irlannissa. Isä George omisti laajan levykokoelman, ja Van sai nuorena kuullakseen monipuolisesti yhdysvaltalaista bluesia, rhythm'n'bluesia, jazzia ja countrya, etenkin Muddy Watersia, Charlie Parkeria, Leadbellya ja Hank Williamsia. Hänen kolmevuotiaana kuulemansa Mahalia Jacksonin gospel-levytys teki häneen lähtemättömän vaikutuksen, ja hän halusi luoda saman kokemuksen omillekin kuulijoilleen.


title: Van Morrison

text: Morrison opetteli ensimmäisenä soittimenaan kitaran, mutta hän opetteli myöhemmin soittamaan myös saksofonia, sillä kitaristeja oli silloisen skiffle-villityksen aikana liikaa. Kuusitoistavuotiaana Morrison teki soittamisesta ammattinsa, ja hän lähti soittamaan Saksaan yökerhoissa. Vuonna 1964 hän perusti Them-yhtyeen, jonka hiteistä tunnetuin on Morrisonin kirjoittama "Gloria".


title: Van Morrison

text: Them hajosi vuonna 1966. Morrison muutti Yhdysvaltoihin ja sai siellä pian top-10-hitin kappaleellaan "Brown Eyed Girl". Vuonna 1968 Morrison sai ensi kertaa vapaat kädet tehdä sellainen levy kuin hän itse halusi. Tuloksena oli "Astral Weeks", vapaamuotoinen ja osin improvisoitu albumi, jonka sanoitukset ovat Morrisonin impressionistista tajunnanvirtaa. Levy ei ilmestymisaikanaan myynyt hyvin, mutta se on noussut yhdeksi kaikkien aikojen arvostetuimmista albumeista. Morrisonin seuraava levy "Moondance" oli helpommin lähestyttävä ja menestyikin paremmin, kuten myös sitä seuranneet "His Band and the Street Choir" ja "Tupelo Honey". Vuonna 1972 Morrison teki mietiskelevän albumin "Saint Dominic's Preview", joka oli jälleen vapaamuotoisempi.


title: Van Morrison

text: Vuosien 1973–1976 välillä Morrison piti taukoa levyttämisestä ja esiintymisestä. Hän teki paluun The Band -yhtyeen The Last Waltz -konsertissa ja alkoi sen jälkeen taas levyttää.


title: Van Morrison

text: Morrisonin 1980-luvun levyt olivat hiotumpia kuin aikaisemmat, ja niiden sanoituksissa kuului uskonnollisia teemoja, vaikka Morrison itse kiistikin seuraavansa mitään järjestäytynyttä uskontoa tai ajatusjärjestelmää.


title: Van Morrison

text: Vuonna 1995 Morrison alkoi julkaista musiikkiaan omalla Exile Productions -levymerkillään, mikä antoi hänelle täyden kontrollin koko levytysprosessiin.


title: Van Morrison

text: Morrisonin tyyli on aina rikkonut popmusiikin rajoja: hänen albuminsa ovat olleet tyyliltään soulia, jazzia, bluesia, r&b:tä, kelttiläistä musiikkia, skifflea ja countrya.


title: Van Morrison

text: Morrison käyttää usein ääntään kuin soitinta, ja hän on kertonut saaneensa vaikutteita lauluunsa omasta saksofonitaustastaan.


title: Van Morrison

text: Morrisonilla on ollut suuri vaikutus moniin laulaja-lauluntekijöihin, kuten Bruce Springsteeniin, Bonoon, John Mellencampiin ja Elvis Costelloon. Morrison on ollut monille esimerkkinä tinkimättömästä taiteilijasta, joka asettaa albumiensa laadun hittisinglejen tuottamisen edelle.


title: Van Morrison

text: Morrison sai Grammy-palkinnon vuonna 1996 yhdessä The Chieftainsin kanssa ja 1998 yhdessä John Lee Hookerin kanssa. Hänet nimettiin Rock and Roll Hall of Fameen 1993, mutta hän ei saapunut tilaisuuteen paikalle. Vuonna 2003 hänet nimettiin Songwriters Hall of Fameen. Vuonna 2015 Britannian kuningatar Elisabet II myönsi Morrisonille ritarin arvonimen.


title: Van Morrison

text: Vuonna 1968 Morrison meni naimisiin Janet Rigsbeen kanssa. He saivat yhden tyttären ja erosivat 1973. Morrison asuu nykyisin Irlannissa pitkäaikaisen naisystävänsä Michelle Roccan ja kahden lapsensa kanssa.


title: Luettelo Duel Masters -korteista

text: Tässä artikkelissa Duel Masters-kortit on lueteltu pakkauksien mukaan, joissa taas kortit on lajiteltu keräilynumeron, sivilisaation ja melkein aakkosjärjestyksen mukaan.


title: Luettelo Duel Masters -korteista

text:
Deathiger Lion of ChaosBolzar dragon
Tämä meinaa, että niitä ei ole vielä Suomessa. Mm. DorBallom, Lord of Demom. DorBallom on harvinainen pimeys Demon Command Olento.


title: August Ahlqvist

text: Karl August Engelbrekt Ahlqvist, kirjailijana A. Oksanen (7. elokuuta 1826 Kuopio – 20. marraskuuta 1889 Helsinki), oli suomalainen runoilija, suomalais-ugrilaisten kielten tutkija ja vuodesta 1863 ystäväänsä Elias Lönnrotia seurannut Keisarillisen Aleksanterin yliopiston suomen kielen professori (myöhemmin myös kansleri). Ahlqvistia pidetään fennougristiikan yhtenä perustajana ja hän oli Helsingin yliopistoon vuonna 1893 perustetun suomalais-ugrilaisten kielten professuurin ensimmäinen haltija. Ahlqvistin suuri innoittaja oli J. L. Runeberg, jolta hän peri kansallisromanttisen näkökulman. Kirjailijanimeä A. Oksanen hän alkoi käyttää Kuopiossa kirjoittaessaan Saima-lehteen, jota toimitti tuolloin J. V. Snellman.


title: August Ahlqvist

text: Ahlqvist oli kotoisin Kuopiosta. Hän syntyi aviottomana lapsena, hänen isänsä oli kenraaliadjutantti, vapaaherra Johan Mauritz Nordenstam (k. 1882). Äiti Maria Augusta Ahlqvist (k. 1886) oli kuopiolainen piika. Hänen kasvatusisänään toimi maanjako-oikeuden puheenjohtaja, varatuomari Karl Stenius.


title: August Ahlqvist

text: Ahlqvist perusti vuonna 1847 D. E. D. Europaeuksen ja Paavo Tikkasen kanssa Suomettaren. Myöhemmin hän perusti myös kielitieteellisen aikakauslehti "Kielettären". Hän teki vuosina 1854–1859 useita tutkimusmatkoja suomen sukulaiskieliä puhuvien kansojen pariin sekä vuosina 1877 ja 1880 hantien ja mansien asuma-alueille. Ahlqvist julkaisi useita tutkimuksia vatjan, vepsän, mordvan, hantin ja mansin kielistä, ollen viimeksi mainitussa pioneeri, Viron kirjallisuudesta sekä suomen ja unkarin kielten sukulaisuudesta. Hän kirjoitti myös teoksen "Muistelmia matkoilta Venäjällä", joka on ensimmäinen suomenkielinen matkakirja, sekä "Savolaisen laulun" sanat.


title: August Ahlqvist

text: Ahlqvist valmistui vuonna 1857 filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta ja vuonna 1860 filosofian tohtoriksi. Ahlqvist palkittiin Venäjän keisarillisen tiedeakatemian puolikkaalla Demidovin palkinnolla, joka oli aikanaan maailman merkittävimpiä tiedepalkintoja. Hän myös osoitti tutkimuksillaan ensimmäisenä, että tšuvassi ei ole suomalais-ugrilainen kieli.


title: August Ahlqvist

text: Ahlqvist toimi myös kirjallisuuskriitikkona. Hänellä oli suomen kielen uudistajana paljon merkitystä kirjallisuuspiireissä, mikä käy ilmi Aleksis Kiven tapauksesta. Ensimmäisestä Aleksis Kiven merkittävästä julkaisusta, "Seitsemästä veljeksestä" lähtien Kivi oli Ahlqvistin ankaran kritiikin kohteena. "Seitsemän veljeksen" arvostelussaan "Finlands Allmänna Tidningenissä" hän teilasi kirjan täysin, pitäen sitä myöhemmin jopa ”häpeäpilkkuna suomalaisessa kirjallisuudessa”. Tämä pelästytti Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran, ja "Seitsemän veljeksen" Novelli-kirjaston vihkosien myynti keskeytettiin ja painatussuunnitelma yhtenä niiteenä julkaistavasta kirjasta jäädytettiin kolmeksi vuodeksi.


title: August Ahlqvist

text: Ahlqvist suhtautui kriittisesti Kiven kansankuvaustapaan, joka esitti kansan paljon raadollisemmassa valossa kuin kansan nöyryyttä ja sävyisyyttä korostava runebergiläinen idealistinen kansankuvaus. Veijo Meri kuvaa Ahlqvistin suhdetta Kiveen "sairaaksi", sillä hän kirjoitti Kivestä tämän jo kuoltua vielä muun muassa pilkkarunon, jossa käytti Kivestä muun muassa ilmaisuja "taitamaton tahruri" ja "hullu viinan juoja". Ankaran kritiikin on myöhemmin arveltu jopa vaikuttaneen Kiven mielenterveyden romahtamiseen ja ennenaikaiseen kuolemaan.Lisäksi muun muassa lehtiartikkeleita ja sävellettyjä runoja


title: Luettelo ratamoottoripyöräilyn maailmanmestareista

text: Tämä on luettelo ratamoottoripyöräilyn (road racing) maailmanmestareista.


title: Suomenkielinen Wikipedia

text: Suomenkielinen Wikipedia on Wikipedian vuonna 2002 avattu suomenkielinen versio, jossa on artikkelia (. ta ). Artikkelimäärältään se on Wikipedian 23. suurin kieliversio. Suomenkielisen Wikipedian artikkelimäärä on melko korkea suhteessa kielen puhujien määrään.


title: Suomenkielinen Wikipedia

text: Suomenkielinen Wikipedia perustettiin muodollisesti 21. helmikuuta 2002, mutta vielä vuoden 2002 lopussa suomenkielisiä artikkeleita oli vain vähän yli kymmenen. Suomenkielisessä Wikipediassa on tiettävästi ollut artikkeleita 26. toukokuuta 2002 lähtien. Vanhin nykyään tietokannassa oleva artikkeli on Kaskinen (9. syyskuuta 2002). Artikkeleiden toimittaminen toden teolla alkoi helmikuussa 2003, jolloin uusia artikkeleita alkoi kertyä noin 50 kuukaudessa. Tuhannen artikkelin raja ylittyi kesä–heinäkuussa 2003. Maaliskuussa 2003 suomenkielinen Wikipedia kohosi artikkelimäärällä mitaten 20 suurimman Wikipedian joukkoon. Parhaimmillaan se on ollut artikkelimäärältään 13. suurin.


title: Suomenkielinen Wikipedia

text: "Helsingin Sanomat" teki vuonna 2013 selvityksen suomenkielisen Wikipedian luotettavuudesta. Selvityksessä eri alojen asiantuntijat arvioivat 134 artikkelia. Selvityksen mukaan suomenkielisessä Wikipediassa artikkelien laatu vaihtelee enemmän kuin perinteisessä tietosanakirjassa.


title: Ippe Kätkä

text: Ismo Paavo Matias ”Ippe” Kätkä (s. 19. maaliskuuta 1948 Seinäjoki) on suomalainen rumpali, miksaaja ja äänilevytuottaja. Hän on vaikuttanut muun muassa yhtyeissä Anssi Tikanmäki Filmorchestra, Royals, Pekka Pohjola Group, Ippe Kätkä Band, Krakatau, Woodoo, Heru, Jazzgansters ja Galaxy.


title: Ippe Kätkä

text: Ippe Kätkä on toiminut myös sessiomuusikkona ja vaikuttanut muun muassa Kirkan, Juice Leskisen, Ismo Alangon, Anneli Saariston, Albert Järvisen, Pave Maijasen ja Veltto Virtasen taustayhtyeissä.


title: Ippe Kätkä

text: Kätkä on tehnyt musiikkia televisio-ohjelmiin, dokumenttielokuviin, kuunnelmiin, näytelmiin ja nykytanssiteoksiin. Hän sai työryhmineen vuoden parhaan radio-ohjelman Koura-palkinnon 1998 kuulokuvasarjasta "Pultava".


title: Harri Kinnunen

text: Harri Kinnunen (s. 1959 Joensuu) on suomalainen rumpali. Hänen yhtyeitään ovat olleet muun muassa Hassisen kone, Sleepy Sleepers, Mato Valtosen Huru-Ukot, Katla, Lapinlahden Linnut ja nykyisin Turo's Hevi Gee, johon hän on kuulunut aiemminkin. Harri Kinnunen aloitti muusikonuransa 1970-luvun lopussa pikkuveljensä Jussi Kinnusen kanssa, joka toimii myös muusikkona.


title: Harri Kinnunen

text: Lisäksi Harri on toiminut säveltäjänä ja sovittajana, esimerkiksi Katla-yhtyeen kappaleista osa on Harrin säveltämiä ja lisäksi Harri on tehnyt Tenho Schwartzille kappaleet Kulkurin kaipuu ja Tyttö naapurin jotka julkaistiin kahden kappaleen singlenä.


title: Hartwall Jaffa

text: Hartwall Jaffa on suomalaisen Hartwallin valmistama virvoitusjuomasarja, johon sisältyy 11 erilaista makua. Tunnetuin maku on appelsiini, joka tuli markkinoille jo vuonna 1949. Jaffa on kuulunut pitkään Suomen suosituimpiin virvoitusjuomiin. Ingman valmistaa Hartwall Jaffa -appelsiinilimonadijäätä ja -appelsiinikermajäätelöä. Hartwall ei omista käyttöoikeutta Jaffa-sanaan, joten jaffa-nimellä myydään myös muiden valmistajien virvoitusjuomia sekä muitakin tuotteita (esim. Jaffa-keksit).


title: Julius Krohn

text: Julius Leopold Fredrik Krohn (19. huhtikuuta 1835 Viipuri – 28. elokuuta 1888 Viipuri) oli suomalainen kansanrunouden tutkija, suomen kielen ja kirjallisuuden professori, runoilija, suomentaja ja lehtimies. Krohn toimi suomen kielen lehtorina Helsingin yliopistossa vuodesta 1875 ja ylimääräisenä professorina vuodesta 1885. Hän oli 1800-luvun merkittävimpiä suomalaisen kansanrunouden tutkijoita. Hän myös kirjoitti ensimmäisen suomenkielisen pro gradu -työn.


title: Julius Krohn

text: Krohnin äiti oli Viipurin lähellä sijainneen Kiiskilän kartanon tytär, baltiansaksalaista sukujuurta oleva Julie Dannenberg. Monipuolisesti lahjakas Julie osasi kahdeksaa kieltä ja soitti loistavasti pianoa.


title: Julius Krohn

text: Juliuksen isä, Saksasta Rügenin saarelta lähtöisin olleen köyhän leipurinkisällin Abraham Krohnin poika, panimonomistaja Leopold Wilhelm Krohn (1806–1890), oli rakastunut Suomeen ja Julieen vieraillessaan Kiiskilässä. Julius Krohnin äidinkieli oli siten saksa, mutta hänen avioiduttuaan perheen kotikieleksi vakiintui alusta lähtien suomi, niin että jo esikoispojan Kaarlen ensimmäinen kieli oli suomi. Tätä pidetään yhtenä syynä siihen, että hän korosti kansanrunojen läntisiä, germaanisia ja skandinaavisia, aineksia.


title: Julius Krohn

text: Krohn tuli ylioppilaaksi vuonna 1853, valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1860 ja väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1862. Tutkijana hän kehitti folkloristiikan alan ensimmäisen tieteellisen metodin. Krohnin menetelmällä pyritään selvittämään runon, myytin, legendan tai sadun varhaisia vaiheita sekä niiden kulkeutumista ja muuntumista. Menetelmä perustuu saman runon tai tarinan eri versioiden systemaattiseen vertailuun. Metodia kutsutaan nykyään maantieteellis-historialliseksi metodiksi tai suomalaiseksi tutkimusmenetelmäksi (The Finnish Research Method). Julius Krohnin poika, professori Kaarle Krohn (1863–1933), seurasi isänsä jälkiä, kehitti metodia edelleen ja teki siitä kansainvälisesti tunnetun.


title: Julius Krohn

text: Krohn kehitti myös suomen kirjakieltä ja loi uutta sanastoa. Tunnetuimpia Krohnin uudissanoista on elohopea, sillä siihen asti oli puhuttu elävästä hopeasta. Hän myös suoritti "Seitsemän veljeksen" käsikirjoituksen korjausluvun eli kielentarkastuksen. 1880-luvulla Krohn oli jäsenenä virsikirjakomiteassa, jonka työn tuloksena valmistuivat vuonna 1886 käyttöön otetut suomen- ja ruotsinkieliset virsikirjat; hän myös kirjoitti usean virren tekstin. Krohn kuoli vuonna 1888, kun hän hukkui purjehdusmatkallaan Viipurinlahdella.


title: Julius Krohn

text: Krohnin ensimmäinen puoliso oli Emilia (Emma) Sofia Nyberg (1838–1875). Heidän lapsiaan olivat kansanrunoudentutkija Kaarle Krohn, säveltäjä, musiikintutkija ja kirkkomuusikko Ilmari Krohn ja kirjailija Helmi Krohn. Jäätyään leskeksi Julius Krohn solmi vuonna 1876 uuden avioliiton Maria Wilhelmiina (Minna) Lindroosin (1841–1917) kanssa. Tästä avioliitosta syntyi mm. kirjailija Aino Kallas.


title: Julius Krohn

text: Krohn toimi useiden Johan Ludvig Runebergin teosten suomentajana, usein salanimellä, osin kollektiivisen fennomaaniryhmän johtavana jäsenenä. Myös "Maamme"-laulun suomenkielisten sanojen väitetään olevan hänen käsialaansa. Kirjailijanimellä Suonio hän julkaisi runoja (muun muassa teos "Mansikoita ja mustikoita" 1856–61) ja teoksen "Kuun tarinoita" sekä toimitti kuvalehtiä, kuten "Suomen Kuvalehteä". Lisäksi Krohn suomensi useita Walter Scottin romaaneja.


title: Julius Krohn

text: Krohnin kuoltua hänen poikansa professori Kaarle Krohn toimitti isänsä jäämistön perustuen seuraavat teokset:


title: Grenoble

text: Grenoble (lausutaan [gʁǝ.’nᴐbl], arpitaaniksi "Grenoblo") on kaupunki Kaakkois-Ranskassa Isère-joen varrella. Se on Isèren departementin pääkaupunki.


title: Grenoble

text: Grenoblessa oli vuonna 2015 yli 160 000 asukasta ja se oli asukasluvultaan Ranskan 16. suurin kaupunki.


title: Grenoble

text: Grenoblen historiaa tunnetaan yli 2000 vuoden ajalta. Kaupungin nimi on ollut ajan saatossa myös "Cularo" ja myöhemmin "Gratianopolis". Grenoblen merkitys kasvoi 1000-luvulla, kun Albonin kreivit valitsivat sen Dauphinén maakunnan pääkaupungiksi. Pääkaupungin asemaa vahvisti maakunnan liittäminen Ranskaan, mistä kaupunki hyötyi taloudellisesti ja hallinnollisesti. Grenoblesta tuli tuolloin parlamentti- ja sotilaskaupunki.


title: Grenoble

text: Grenoblen teollinen kehitys alkoi kunnolla 1700-luvulla hansikasteollisuuden avulla ja voimistui edelleen 1800-luvun toisella puoliskolla vesivoiman keksimisen myötä. Kiivain kasvu nähtiin Grenoblessa kuitenkin vasta toista maailmansotaa seuranneen talouskasvun aikana.


title: Grenoble

text: Grenoblessa ja sen lähialueilla vallitsee sijaintiin nähden epätavallinen ilmasto. Kaakkois-Ranskassa kohtaavat manner-, meri- ja välimerenilmasto, minkä vuoksi alueen kesät ovat kuumia ja melko kuivia. Kuitenkin sijainti vuorten keskellä tekee ilmastosta erityisen, ja vuorilla on suurempi merkitys kuin kaupungin vaatimaton 213 metrin korkeus merenpinnasta antaisi ymmärtää. Grenoblen ainutlaatuista ilmastoa kuvastaa kolme erityispiirrettä: huomattava lämpötilojen vaihtelu, aurinkoisten päivien suuri määrä sekä runsas sademäärä. Näiden lisäksi myös muun muassa Föhntuulella ja paikallisilla mikroilmastoilla on vaikutus seudun ilmastoon.


title: Grenoble

text: Ympäröivät vuoret heikentävät tuulia ja pienentävät niiden ilmastoa tasapainottavaa vaikutusta niin merkittävästi, että lämpötilavaihtelut kesän ja talven välillä ovat Ranskan suurimpia, 19⁰C tammi- ja heinäkuun välillä . Talvella lämpötila voi laskea pakkasen puolelle, mutta alittaa harvoin -5⁰C. Kesäisin kaupunki on yksi Ranskan kuumimmista, ja yli +35⁰C helteitä koetaan vuosittain. Grenoblea ympäröivien huippujen vuoksi myös lämpötilojen vuorokausivaihtelu on muuta maata suurempaa. Lämpötila paitsi kohoaa päivisin nopeasti myös laskee öisin erittäin nopeasti.


title: Grenoble

text: Grenoblen laaksossa on pitkiä aurinkoisia jaksoja, sillä ympäröivät vuoret rajoittavat matalapaineiden ja alapilvien pääsyä alueelle. Aurinkoisten päivien vastapainoksi alueella saadaan runsaita sateita ja vuoden sadekertymä on noin 1000mm. Kaupungin itäpuolella sijaitsevien vuoristojen vuoksi Grenoblen sateet ovat pääasiassa peräisin Atlantilta tai Välimereltä. Suurinta sateen kertymä on syksyllä.


title: Grenoble

text: Grenoblen kaupunginhallituksen mukaan kaupunkia uhkaavia luonnon riskejä ovat tulvat, maanvyörymät, metsäpalot, sään aiheuttamat katastrofit sekä maanjäristykset.


title: Grenoble

text:
Tulvariski on Grenoblen alueella suuri, sillä alue sijaitsee vuoristojokien Isèren ja Dracin yhtymäkohdassa. Jokiin rakennettiin padot vähitellen 1500- ja 1900-lukujen välillä ja niitä huolletaan jatkuvasti. Kaupunki hyväksyi suunnitelman tulvariskin ennaltaehkäisemiseksi (Le Plan de Prévention du Risque Inondation, PPRI) vuonna 2007. Suunnitelmassa Grenoble kuvattiin suojattomaksi mahdollisten suurtulvien sattuessa pohjaveden korkeuden nousun ja viemäriverkoston takaisinvirtauksen vuoksi.
Grenoblen kaupungissa maanvyöryjen ja irtolohkareiden vaara keskittyy Bastillen linnoitukseen, joka sijaitsee kunnan ainoassa vuoristoisessa osassa. Riskialueiden valvonta perustuu useisiin geoteknisiin tutkimuksiin. Grenoblen kaupunkisuunnitelman (Plan Local d’Urbanisme, PLU) osana tehdystä tutkimuksesta käy ilmi, että maanvyöryt, vuorilta putoilevat irtolohkareet, sortumat ja luolien romahdukset ovat alueella tyypillisiä.
Kuten maanvyöryjä, myös metsäpaloja esiintyy ennen kaikkea Mont Rachais -vuoren etelärinteellä sijaitsevalla metsäisellä Bastillen alueella, joka ulottuu kolmen kunnan alueelle Grenobleen, Saint-Martin-le-Vinoux’n sekä la Troncheen. Metsää hoidetaan säännöllisesti metsäpalojen nopean leviämisen ehkäisemiseksi. Myös alueen kulkuväyliä huolletaan, jotta apu pääsisi vaivatta perille.
Grenoblen kaupunki ja sen ympäryskunnat sijaitsevat laaksossa, mikä aiheuttaa paikallisia sääilmiöitä, kuten tuhoisia voimakkaita tuulia, helleaaltoja ja kovia pakkasjaksoja.
Koko Grenoblen alue kuuluu luokkaan 4 seismisellä asteikolla.


title: Grenoble

text: Grenoblen kaupunki ympäröitiin 200-luvulla muureilla yhdeksän hehtaarin suuruiseksi alueeksi. Nykyinen katuverkko on peräisin keskiaikaisesta kaupunkikuvasta, jossa kapeiden teiden muodostamasta epäsäännöllisestä verkostosta on uloskäynti tasangolle ja Isère-joen ylittävälle sillalle. Kaupungissa ei kuitenkaan ole juuri säilynyt keskiaikaisia rakennuksia, lukuun ottamatta katedraalia ja kollegiaattikirkkoa. Muurien laajennukset eivät muuttaneet kaupunkikuvaa, joskin niistä johtuneet arkkitehtoniset uudistukset ovat näkyneet myös rakennuksissa. Muurien suojaama alue laajentui vähitellen linnoitusten kehittymisen myötä, erityisesti 1500–1600 -luvuilla. Kaupungin pinta-ala kasvoi Lesdiguières-herttuoiden aikana (1591–1606) 36 hehtaariin ja heitä seuranneiden Créqui-aatelisten aikana (1640–1675) vuoden 1651 tulvasta huolimatta 45 hehtaariin.


title: Grenoble

text: 1700-luvun lopussa Grenoblen noin 20 000 ihmisen asutuskeskus muodosti pikkukaupungin Chartreusen juurelle. Ympäröivät kylät yhdistyivät kaupunkiin tieverkon avulla, joka pysyi lähes muuttumattomana toisen maailmansodan loppuun asti.


title: Grenoble

text: Grenoble ja sen lähikunnat alkoivat kehittyä merkittävästi 1800-luvulla, kun kenraali Haxo rakennutti vanhan kaupungin eteläpuolelle 50 hehtaarin kokoisen uuden linnoituksen. Place de Verdun -aukiolle (ent. Place d’Armes) vievät keskiaikaiset kadut korvattiin nykyaikaista ruutukaavaa noudattavilla kaduilla. Place de Verdun -aukion ympärille puolestaan rakennettiin Grenoblen kasvavaa mahtia symboloivat rakennukset, kuten sotilasyhdistys (alun perin tykistökoulu, vuodelta 1858), vuoristojoukkojen palatsi (1862), prefektin hallintorakennus (1866), kirjastomuseo (1870) sekä yliopiston päärakennus (1875–1879).


title: Grenoble

text: Kaupungin länsipuolella Isèren sivujoen Dracin yli rakennettiin vuonna 1828 riippusilta, ja rautatie saatiin vuonna 1858. Rautatieasema sijoitettiin ministeriön päätöksellä kaupungin ulkopuolelle. Nämä uudistukset edistivät työpaja- ja työläiskaupunginosan syntymistä kaupungin muurien ulkopuolelle.


title: Grenoble

text: Väestön ja teollisuuden kasvun myötä Grenoble laajentui kaupungin muurien ulkopuolelle ja linnoituksia päätettiin siirtää vuoden 1870 Ranskan ja Preussin välisen sodan jälkeen. Alun perin suunniteltiin muurien rakentamista Drac-joelle asti, mutta lopulta uusi linnoitusvyöhyke päätettiin pystyttää koko Grenoblen ympärille. Tämän vuoksi itäisen tehdasalueen (nyk. Chorier-Berriat) paikalle vanhan kaupungin ja työläiskortteleiden väliin alettiin 1890-luvulla rakentaa uutta keskustaa. Victor Hugo-aukiolta lähtevät uudet kadut suunniteltiin yhdistämään kaupungin eri osat toisiinsa ja niitä reunustamaan rakennettiin uudenaikaisia haussmann-tyylisiä rakennuksia.


title: Grenoble

text: Koska Grenoblen väestö ja teollisuus jatkoivat kasvuaan, uusia kaupunginosia nousi linnoitusten eteläpuolelle (mm. Bajatière, Eaux Claires, Alliés-Alpins) sekä naapurikuntiin. Kaupungin eteläiset muurit purettiin vuoden 1925 maailmannäyttelyn takia ja myöhemmin niiden paikalle rakennettiin Grands Boulevards -kaupunginosa.


title: Grenoble

text: Toisen maailmansodan jälkeen Grenoblen kasvu jatkui edelleen. Grenoble ja sitä ympäröivät kunnat muodostivat nyt yhtenäisen kaupunkialueen. Kasvavaan asunnontarpeeseen vastattiin rakentamalla useisiin kuntiin suuria julkisesti rahoitettuja vuokra-asuntoalueita. Lisäksi yliopiston kehittyminen johti yhtenäisen kampuksen rakentamiseen Isère-joen rantaan.


title: Grenoble

text: Vuonna 1968 järjestettyihin kymmenensiin talviolympialaisiin valmistauduttiin luomalla yhtenäinen tie- ja rautatieinfrastruktuuri, joka myös selkeytti kaupungin rakennetta. Tätä seurasi useiden tuhansien asuntojen ja palveluiden rakentaminen. Uudet rakennukset sopivat hyvin aiempaan kaupunkikuvaan, vaikka ne olivatkin keskenään tyyliltään erilaisia. Grenoblen ja Eschirollen väliselle alueelle rakennettiin toiseksi keskustaksi Villeneuven kaupunginosa, jonka tarkoituksena oli tarjota eteläisten kaupunginosien asukkaille palvelut, joita ei voitu sijoittaa vanhaan keskustaan. Ulkoisesti Villeneuve eroaa selkeästi muista kaupunginosista, sillä se edustaa uutta kaupunkiarkkitehtuuria.


title: Grenoble

text: Grenoblen vanhoja kaupunginosia alettiin kunnostaa talouskasvun aikana 1960- ja 1970-luvuilla. Aluksi vanhaan kaupunkikuvaan kokeiltiin yhdistää uudenlaista arkkitehtuuria (keskusta sekä Rue de la République -kadun ympäristö ja kaupunginosat Mutualité/Bir-Hakeim ja Île Verte), mutta kokeilu ei miellyttänyt grenoblelaisia, joten uudistusta jatkettiin vanhaa arkkitehtuuria kunnioittaen.


title: Grenoble

text: Koska Grenoblen autoliikenne lisääntyi 1970-luvun alussa, julkista liikennettä uudistettiin muun muassa rakentamalla raitiolinja. Samalla uudistettiin vanhojen kaupunginosien ja naapurikuntien rakennetta. Uuden kaupan ja hallinnon keskuksen, Europolen, rakennustöiden yhteydessä 1990-luvulla tehtiin uudistuksia myös naapurikaupunginosissa. Kaupunkikuvaa ei tuolloin kuitenkaan muutettu. Keskeiset hallinnolliset elimet, kuten oikeustalo sekä yliopiston tutkimusyksiköt, sijoitettiin Grenoblen läntiselle alueelle.


title: Grenoble

text: Uusi ekokaupunginosa Bonne edustaa 2000-luvun kaupunkikuvaa, joka yhdistää kestävän kehityksen periaatteet ja uuden kaupunkirakentamisen. Bonne rakennettiin vanhan kasarmin paikalle ja se on Ranskan ensimmäinen ekokaupunginosa. Vuonna 2009 se sai Ranskan ympäristöministeriön myöntämän ekokaupunginosien Grand Prix -palkinnon.


title: Grenoble

text: Grenoble koostuu lukuisista kaupunginosista, joista tärkeimmät ovat Bastille, Saint-Laurent, Esplanade, Île Verte, Chorier-Berriat, Europole, Polygone scientifique, Notre-Damen ja Hyper-centren muodostama historiallinen keskusta, Grands Boulevards, Eaux Claires, Vigny-Musset, Capuche, Exposition-Bajatière, Alliés-Alpins, Teisseire, Village Olympique, Villeneuve, Alpexpo-Grand’place sekä Le Rondeau.


title: Grenoble

text: Grenoblesta ja sen lähiympäristöstä, erityisesti Rabot-vuorelta, on tehty useita esihistoriallisia löytöjä, jotka todistavat Grenoblen toimineen kulkureittinä ja ehkä jopa palvelleen asuinpaikkana neoliittisella ja pronssikaudella. Arkeologisia löytöjä on kuitenkin tehty suhteellisen vähän, sillä muun muassa Chartreuse-vuorilta virtaavat vedet ovat vieneet mukanaan lähes kaikki arkeologiset jäänteet.


title: Grenoble

text: Grenoblen ja Isèren museoiden arkeologisen ja historiallisen keskuksen arkeologin Alan Montjoyen mukaan ensimmäiset asutukset ilmestyivät neoliittisella kaudella lähinnä Vercors-vuorten alimmille rinteille ja myöhemmin kalkoliittisella kaudella myös Chartreuse-vuorten rinteille Grenoblen solaan.


title: Grenoble

text: Tutkijoiden mukaan Grenoblen kautta on käyty vaihtokauppaa pronssikaudelta alkaen. Yksinkertainen vaihtokauppa kehittyi ja kasvoi rautakaudella La Tènen kulttuurin päättymiseen asti. Arkeologisten tutkimusten ansiosta on voitu tunnistaa useita tältä kaudelta peräisin olevia asumuksia kaikkialla Grenoblen ympäristössä ja Grésivaudanin laaksossa. Varsinaisella Grenoblen maaperällä on kuitenkin tehty vain yksittäisiä löytöjä viime vuosisadan lopussa.


title: Grenoble

text: Ensimmäinen maininta Grenoblesta on peräisin vuodelta 43 eKr. Alkujaan se oli vaatimaton Cularo-niminen gallialaiskylä ("vicus"), kyläpahanen väylällä, jota roomalaiset käyttivät kulkiessaan Italian ja Wienin väliä Montgenèvren kautta. Diocletianuksen ja Maximianuksen aikana (284–293) kylä kasvoi ja saavutti hallinnollisen keskuksen aseman keisari Gratianuksen oletetun vierailun seurauksena vuonna 379. Tällöin se sai uuden nimen, Gratianopolis. Roomalaisten joukot viipyivät siellä yhtenään, ja hiippakunta se on todistetusti ollut viimeistään vuodesta 381, jolloin ensimmäisenä piispana toimi Domnin.


title: Grenoble

text: Useat Antiikin historiaan erikoistuneet tutkijat ovat kertoneet karthagolaisen sotapäällikön, Hannibalin, kulkeneen Grenoblen laakson läpi joko seuraten Isère-jokea tai ylittämällä Vercors-vuoret lännestä itään.


title: Grenoble

text: Brittiläisen Newcastlen yliopiston muinaishistorian emeritusprofessori John Francis Lazenby on kirjoittanut teoksen kuuluisan valloittajan Hannibal Barcan sotaretkestä. Kirjassaan hän esittää teorian, jonka mukaan Hannibal ylitti Alpit kelttiläisten Allobrogien vastustuksesta huolimatta.


title: Grenoble

text: Lazenbyn mukaan Hannibalin tarkoitus ei ollut ylittää Isèreä, minkä vuoksi hän kulki joukkoineen joen vasenta rantaa. Hannibal kuitenkin joutui Saint-Nazaire-en-Royansin ohitettuaan kulkemaan La Bournen solan kautta tuon aikaisten vaikeiden kulkuolosuhteiden vuoksi. Hannibalin leiri sijaitsi tiettävästi lähellä nykyistä Choranchen kylää. Sieltä hänen reittinsä kulki Isère-joen suuntaisesti vieden Grenobleen Sassenagen ja Noyareyn välillä sijaitsevan tieosuuden kautta.


title: Grenoble

text: Eräiden muiden historioitsijoiden mukaan tämä mahtava karthagolainen kenraali ja strategi olisi mahdollisesti kulkenut Montaudin kautta ja jatkanut Isère-joen suuntaisesti nykyisten Veurey-Voroizen, Sassenagen ja Grenoblen alueiden kautta ennen kuin hän pääsi ylittämään Grésivaudanin laakson takaiset Alpit. Tätä teoriaa ei ole voitu sen enempää vahvistaa kuin kumotakaan, koska Montaudissa tai sen välittömässä ympäristössä ei ole tehty arkeologisia löydöksiä, kuten aseita tai luita. Niinpä on mahdollista, että Hannibal todella ylitti Alpit.


title: Grenoble

text: Erään uudemman (2009) tutkimuksen mukaan Hannibal ei kulkenutkaan Grenoblen pohjoispuolta vaan Chartreusen länsirinnettä päästäkseen Petit Saint Bernardin solaan. Esihistorioitsija Aimé Bocquet perustaa väitteensä asutustietoihin kolmannelta vuosisadalta eKr.


title: Grenoble

text: Grenoblen merkitys kasvoi vasta 1000-luvulla, kun Albons-kreivit (myöh. Viennen dauphinit) tekivät siitä kreivikuntansa (myöh. Dauphinén kunta) pääkaupungin. Grenoblesta tuli siten Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan osa. Grenoble koki pahimman tulvansa, oikean vedenpaisumuksen, vuonna 1219 erään Romanchen laakson luonnonpadon murruttua.


title: Grenoble

text: Myöhempien sukupolvien dauphinit perustivat kaupunkiin yliopiston vuonna 1338 ja Dauphinien tuomioistuin ("le Conseil delphinal"), joka käsitteli sotilaallisia asioita, siirtyi Grenobleen vuonna 1340. Satavuotisen sodan aikana Dauphin-aatelisto osallistui Englannin ja sen liittolaisten vastaisiin sotatoimiin.


title: Grenoble

text: Dauphinén mukana Grenoble liitettiin osaksi Ranskan kuningaskuntaa vuonna 1349, jolloin siitä tuli maakuntansa pääkaupunki. Kaupunkiin perustettiin parlamentti eli aatelin hallitsema tuomioistuin vuonna 1453, ja parlamenttikaupungin mainetta pönkitti dauphinin, tulevan kuningas Ludvix XI:n, läsnäolo. Kaupunkiin myös perustettiin varuskunnan päämaja Savoijin herttuakunnan rajalle, ja se vahvisti asemaansa maakuntansa pääkaupunkina.


title: Grenoble

text: Dauphin-aatelisto kunnostautui italialaissotien aikana. Erityisesti Bayardina tunnetusta ritarista (oik. Pierre Terrail) kerrotussa legendassa ("Très joyeuse et très plaisante histoire du gentil seigneur de Bayart, le bon chevalier sans peur et sans reproche", vapaasti suom. "‘Erittäin iloinen ja hauska tarina mukavasta herra Bayartista, pelottomasta ja moitteettomasta ritarista’") ruumiillistuivat kaikki ritareiden edustamat arvot.


title: Grenoble

text: Katolisten ja protestanttien välillä käytyjen hugenottisotien joukkomurhat ja hävitys olivat kova koettelemus grenoblelaisille. Hugenottisodat päättyivät Lesdiguièresin herttuan voittoon vuonna 1590, jolloin hän sai hallintaansa sekä Grenoblen kaupungin että Dauphinén hallinnon. Herttua teki Grenoblessa huomattavia muutoksia. Kaupunki kasvoi ja Bastillen linnoituksen ytimeen kuuluvan Tour de l’Isle -tornin ensimmäinen suojamuuri rakennettiin.


title: Grenoble

text: Grenoblessa 7.6.1788 muistetaan Ranskan vallankumousta enteilleestä mellakasta. Mellakka sai alkunsa, kun Grenoblen aatelin hallitsema parlamentti, Dauphinén korkein tuomioistuin, asettui vastustamaan kuninkaallista julistusta, jonka tarkoituksena oli perustaa maakunta- ja kunnallishallitukset ja saada kaikki säädyt maksamaan veroa. Dauphinén tuomioistuin huolestui, koska uudistus uhkasi rajoittaa sen valtaa.


title: Grenoble

text: Tuona lauantaina arviolta 10 000 kapinallista puolusti Dauphinén virkamiehiä kuninkaallisia joukkoja vastaan. Clermont-Tonneren herttua oli määrännyt virkamiehet poistumaan kaupungista, mutta väkijoukon avustuksella he palasivat Dauphinén oikeustaloon. Väkijoukon tarkoituksena oli vallata kanslia ja polttaa kuninkaan määräys, mutta Dauphinén tuomioistuimen puheenjohtaja Albert de Bérulle vastusti näitä toimia. Kiitettyään väkijoukkoa virkamiesten puolustamisesta hän pyysi grenoblelaisia palaamaan koteihinsa.


title: Grenoble

text: Mellakan nimi, "La Journée des Tuiles" eli “kattotiilien päivä”, on peräisin mellakkaan liittyneestä tapauksesta, joka sai alkunsa, kun Grenette-aukiolle kokoontunutta ihmisjoukkoa hillitsemään tullut kuninkaan kaarti haavoitti hyökkäyksessä vanhusta pistimellä. Veren nähdessään hurjistunut kansa alkoi irrottaa katukiviä. Osa grenoblelaisista nousi talojen katoille ja alkoi heitellä kattotiiliä ja katukiviä sotilaiden päälle.


title: Grenoble

text: Tapahtumien seurauksena tehtaanjohtaja Claude Perier kutsui Dauphinén säädyt koolle 21.7.1788 omistamansa Vizillen linnan Jeu de paume -pallohuoneeseen. Ranskan säätyjen vuoden 1789 yleiskokousta edeltänyt Dauphinén maakunnan säätykokous pidettiin useissa vaiheissa, viimeiseksi Romans-sur-Isèressä 1.12.1788–16.1.1789.


title: Grenoble

text: Grenoblelaiset ovat aina olleet poliittisesti ja sosiaalisesti edistyksellisiä. Esimerkiksi La Journée des Tuiles -mellakassa nähtiin ensimmäiset merkit tulevasta vallankumouksesta.


title: Grenoble

text: Grenoblelaiset hansikastehtailijat perustivat työläisilleen 1.5.1803 Ranskan ensimmäisen työntekijöiden etujärjestön. Tätä seurasi samankaltaisten järjestöjen perustaminen esimerkiksi suutareille, kutojille, kangastehtaan työntekijöille ja verhoilijoille. Grenoblessa saivat alkunsa myös ensimmäiset naisten etujärjestöt vuonna 1822. Järjestöillä oli yhteiset tavoitteet ja niiden toimistot sijaitsivat samassa rakennuksessa. Järjestöt suojasivat työläisiä ja heidän perheitään sairauden varalta maksamalla heille avustuksia järjestön jäsenyyttä ja kuukausimaksua vastaan. Jotkut etujärjestöt maksoivat myös työttömyyskorvausta ja jopa eläkettä. Tällainen ennakoiva järjestelmä koski vain osaa työläisistä, ja kaikkein vähäosaisimmat jäivät sen ulkopuolelle.


title: Grenoble

text: Toisen maailmansodan aikana grenoblelaiset kunnostautuivat vastarintaliikkeen toiminnassa. Saksalaiset miehittivät kaupungin vuonna 1943, jonka jälkeen nähtiin väkivaltaisia yhteenottoja, kuten sarja vastarintaliikkeen tärkeimpien johtajien pidätyksiä ja murhia. Vastarinnan uskaliaita toimia olivat esimerkiksi räjäytykset Bonnen kasarmilla ja tykistön ampumaharjoitusalueella. BBC:n radiotaajuudella vastarintaliike Vapaa Ranska ("la France libre") antoi Grenoblelle lisänimen "Capitale des Maquis", vastarinnan pääkaupunki. Kiitoksena osallistumisesta Ranskan vastarintaliikkeen toimintaan, kenraali de Gaulle jakoi kaupungille 4.5.1944 Ordre de la Libération -kunniamerkin.


title: Grenoble

text: Ranskan ensimmäinen perhesuunnittelukeskus avattiin Grenoblessa 10.6.1961. Tämä oli tärkeä vaihe taistelussa vapaaehtoisen ja suunnitellun äitiyden puolesta.


title: Grenoble

text: Vuonna 2002 saatiin osoitus grenoblelaisten aktiivisuudesta, kun kaupunkilaiset lähtivät sankoin joukoin kaduille mielenosoituksiin vastustamaan presidentinvaalien toiselle kierrokselle päässyttä äärioikeiston ehdokasta. Vuosina 2003–2004 kaupunki pääsi otsikoihin Paul Mistral -puistoon suunnitellun Stade des Alpes -stadionin rakentamista vastustaneen ympäristöliikkeen myötä. Monet rakentamista vastustaneet mielenosoittajat kahlitsivat itsensä puiston ikivanhojen puiden latvoihin, eivätkä he suostuneet lähtemään ennen kuin virkavalta vei heidät pois.


title: Grenoble

text: Poliittisesti Grenoble on vasemmistolainen kaupunki. Vasemmistopuolueet ovat hallinneet kaupunkia toisen maailmansodan jälkeen lähes yhtäjaksoisesti, vain kolmea vaalikautta lukuun ottamatta.


title: Grenoble

text: Vaikka vasemmisto on kaupungissa perinteisesti vahvempi, toimi oikeistolaista RPR-puoluetta edustanut Alain Carignanin pormestarina yhtäjaksoisesti poikkeuksellisen pitkään (1983-1995).


title: Grenoble

text: Vuoden 2014 kunnallisvaalit voitti vasemmistolainen "le Rassemblement citoyen" sekä vihreät puolueet (EELV, PG sekä liittolaiset) yhdessä. Éric Piollesta tuli ensimmäinen vihreitä edustanut pormestari yli 100 000 asukkaan kaupungissa Ranskassa.


title: Grenoble

text: Vahva vasemmistokannatus näkyy myös kansallisissa vaaleissa, ja esimerkiksi vuoden 2017 presidentinvaaleissa Jean-Luc Mélenchon sai grenoblelaisilta enemmän ääniä kuin presidentiksi valittu Emmanuel Macron.


title: Grenoble

text: Grenoblen koulutukselliseen hallintoalueeseen kuuluvat Ardèchen, Drômen, Isèren, Savoien sekä Haute-Savoien departementit. Hallintoalueen kanslia sijaitsee Bir Hakeim -aukiolla Grenoblen kaupungintalon läheisyydessä. Grenoblen koulutusalue on ylioppilaskokeen tulosten perusteella yksi Ranskan parhaista.


title: Grenoble

text: Grenoblessa on yhteensä 71 esiopetusta (3-5-v.) ja alakouluopetusta (6-11-v.) tarjoavaa oppilaitosta. Esiopetus ja alakoulu voivat toimia yksin tai molemmat voidaan tarjota samassa oppilaitoksessa. Yläkouluja (12-15-v.) on 15 ja lukioita 28.


title: Grenoble

text: Kaupungissa on sekä julkisia että yksityisiä kouluja.


title: Grenoble

text: Yliopistovertailussa Grenoblen alue sijoittuu kansallisesti kymmenenneksi. Alue on myös yksi Ranskan maineikkaimmista korkeakoulutuksen keskuksista ja se tunnetaan erityisesti luonnontieteiden alalla. Vuonna 2012 Grenoblessa opiskeli 54 395 opiskelijaa, joista 15 prosenttia oli ulkomaalaistaustaisia. Tohtorikoulutettavista jopa 45 prosenttia on ulkomaalaistaustaisia.


title: Grenoble

text: "L’étudiant"-lehti valitsi Grenoblen Ranskan parhaaksi opiskelukaupungiksi lukuvuonna 2016–2017.


title: Grenoble

text: Useat grenoblelaislukiot tarjoavat valmennusta Ranskan arvostetuimpiin yliopistoihin ja grand école -korkeakouluihin pyrkiville. Kaupungissa on mahdollista opiskella esimerkiksi luonnontieteiden, kirjallisuuden ja kauppatieteiden valmentavilla luokilla.


title: Grenoble

text: Vuonna 1339 dauphin Humbert II perusti Grenoblen yliopiston, joka on perustamisestaan lähtien pitänyt esikuvanaan Pariisin yliopistoa. Yliopistossa opetettiin oikeustiedettä, lääketiedettä ja vapaita taiteita. Majoitus ja ylläpito oli opiskelijoille ilmaista, mikä oli tuohon aikaan huomattava etuoikeus. Grenoblen yliopisto joutui 1300–1800 -luvuilla kilpailemaan jatkuvasti parhaista oppilaista Ludvig XI:n vuonna 1452 perustaman Valencen yliopiston sekä valovoimaisen Pariisin yliopiston kanssa.


title: Grenoble

text: Napoleon I perusti keisarillisen yliopiston ("Université impériale") 1800-luvulla. Yksi sen alaisuuteen kuuluneista akatemioista sijaitsi vuodesta 1879 eteenpäin Place de Verdun -aukiolla Grenoblessa. Akatemiaan kuului oikeustieteellinen, humanistinen ja luonnontieteellinen tiedekunta. Kolmannen tasavallan aikana 1870–1940 -luvuilla Grenobleen perustettiin uusi yliopisto, jossa opiskeli 1800-luvun lopulla noin 560 oppilasta.


title: Grenoble

text: Vuonna 1869 ranskalainen insinööri Aristide Bergès onnistui pyörittämään paperitehtaansa koneita vesivoimalla. Uusi energianlähde vauhditti teollisuuden kehittymistä. Teollisuuden toimijat ja yliopisto ovat Grenoblessa tehneet näistä ajoista lähtien yhteistyötä, mikä on myötävaikuttanut teknillisten korkeakoulujen, kuten puunjalostustekniikkaan ja kirjapainotaitoon sekä biomateriaaleihin erikoistuneen teknillisen koulun sekä elektrotekniikan instituutin, perustamiseen (vuodesta 1913 Grenoblen ammattikorkeakoulu).


title: Grenoble

text: Vuonna 1970 Grenoblen yliopisto jakautui ammattikorkeakouluun ja kolmeen yliopistoyksikköön:


title: Grenoble

text: Edellä mainitut yliopistoyksiköt, Savoien yliopisto sekä Grenoblen ammattikorkeakoulu yhdistyivät vuonna 2005 ("Communauté Université Grenoble-Alpes"). Yksi yhteistyön hedelmistä on 2009 perustettu ainutlaatuinen tohtorikoulu, johon kuuluu edellä mainittujen oppilaitosten lisäksi Lyon 3 -yliopiston filosofian tohtorikoulu.


title: Grenoble

text: Grenoblessa aloitti vuonna 2007 toisen asteen oppilaitos Université populaire de Grenoble, eräänlainen avoin yliopisto, joka tarjoaa kaikille avointa ja maksutonta opetusta.Foire des Rameaux on Pariisin Foire du Trône -tivolin jälkeen yksi tärkeimpiä vuosittaisia tapahtumia, joka on vieraillut Grenoblessa toisen maailmansodan jälkeen joka vuosi.


title: Grenoble

text:
Viini- ja musiikkitapahtuma Festival le Millésime on myös tärkeä juhla Grenoblessa. Tapahtumassa musiikkiohjelmisto koostuu erityisesti jazzista ja klassisesta musiikista.
Fête des Tuiles -tapahtumassa on juhlittu Grenoblen kaupunkia ja sen edistyksellisyyttä pormestari Eric Piollen aloitteesta 6.6.2015 alkaen. Ensimmäinen tapahtuma kokosi yhteen lukuisia yhdistys- ja kulttuuritoimijoita ja 80 000 kävijää.
Grenoble Street Art Fest -niminen katutaiteen festivaali juhlistaa kaupunkitaidetta ja levittäytyy alkukesästä Grenoblen keskustaan ja ympäryskuntiin useiksi viikoiksi. Festivaalia mainostetaan ensimmäisenä eurooppalaisena festivaalina, jossa juhlitaan nimenomaan katutaidetta.


title: Grenoble

text: Grenoblessa järjestetään useita elokuvafestivaaleja. Heinäkuussa Festival du Film court en plein air -festivaali esittää yhteistyössä Cinémathèque de Grenoble -elokuvateatterin kanssa lyhytelokuvia ulkoilmassa. Marraskuussa puolestaan Rencontres du cinéma de montagne -elokuvatapahtuma tuo yhteen vuorikiipeilijät, oppaat ja elokuvatuottajat esitelläkseen yleisölle vuorikiipeilyä. Loppuvuotta juhlistavat vielä italialaisen elokuvan päivät, Rencontres du cinéma italien de Grenoble. Grenoblessa järjestetään vuosittain myös yksi Ranskan ensimmäisistä LGBT-elokuvafestivaaleista, Vues d’en face – LGBT.


title: Grenoble

text: Muita merkittäviä tapahtumia ovat Rocktambule-festivaali syksyisin sekä modernin maailmanmusiikin festivaali Détours de Babel. Heinäkuun lopulla Grenoblen kaupunki järjestää myös Cabaret frappé -musiikkifestivaalin kaupunginpuutarhassa.


title: Grenoble

text: Joulukuussa 1999 Space Invaders -videopelin hahmot valtasivat maailman kaupungit, mukaan lukien Grenoblen. Invader eli katu- ja mosaiikkitaiteilija Franck Slama toteutti kuvataideakatemian (École des Beaux-Arts) oppilaiden kanssa 54 mosaiikkiteosta ympäri kaupunkia kaikkien klassikkovideopelin fanien iloksi. Jäljellä olevien teosten sijainnit selviävät Grenoblen Kuvataideakatemian hallussa olevasta kartasta.


title: Grenoble

text: Grenoble lähialueineen sijaitsee entisen Haut Dauphinén, nykyisen Grésivaudanin alueella. Dauphinén murteet kuuluvat arpitaanin eli frankoprovensaalin kieliryhmään. Samaan ryhmään kuuluvat myös Savoijin, Vaudin, Aostan laakson, Forezin ja Saint-Étiennen, sekä Bressen murteet.


title: Grenoble

text: Vuonna 1773 Grenoblen valtasi tuhoisa tulva. Kauppias ja runoilija Blanc La Goutte kirjoitti kaupunkia kohdanneesta luonnonkatastrofista Grenoblen murteella runon "Grenoblo malhérou". Seuraavan runo-otteen pohjalta on ollut todettavissa kielen kuuluvan arpitaanin kieliryhmään:


title: Grenoble

text: Blanc La Goutten vuonna 1773 julkaistu teksti on saatavissa Gallica-sivustolta.


title: Grenoble

text: Nimen frankoprovensaali on luonut italialainen kielitieteilijä ja patriootti Graziadio Isaia Ascoli, joka määritti sen piirteet vuonna 1873. Frankoprovensaali tarkoittaa kieltä, jota puhutaan Keski-Ranskan itäosassa.


title: Grenoble

text: Grenoblen vaakuna on kultainen ja siinä on kolme punaista ruusua. Eri historioitsijat ovat tulkinneet vaakunaa eri tavoin. Vesivoiman uranuurtajan, Auguste Bouhayerin (1874–1943) tulkinnan mukaan ruusut ovat kolmen pyhän marttyyrin, Grenoblen hiippakunnan suojeluspyhimyksen (Pyhä Vincent), Dauphinien suojeluspyhimyksen (Pyhä Andréa) ja grenoblelaisten suojeluspyhimyksen (Pyhä Jean Baptiste) tunnus. Ruusujen voidaan ajatella näin symboloivan myös kolmea keskiaikaista auktoriteettia: piispaa, dauphinia ja konsuleita.


title: Grenoble

text: Nykyisessä Grenoblen logossa vanhaa heraldiikkaperinnettä ei ole noudatettu, vaan ruusut on aseteltu eri tavalla.


title: Grenoble

text: Grenoblessa pidettiin vuonna 1968 talviolympialaiset. Siitä lähtien kaupungissa on järjestetty suuria urheilutapahtumia, kuten yleisurheilun sisäratojen Euroopanmestaruuskilpailut, tenniksen Davis Cup sekä nyrkkeilyn maailmanmestaruuskilpailut.


title: Grenoble

text: Vuosien 1903 ja 2008 välillä Ranskan ympäriajo kulki Grenoblen kautta 34 kertaa. Enää kilpailua ei nähdä Grenoblessa, sillä pormestari Eric Piollen mukaan on kohtuutonta, että kaupungin pitää yksin maksaa tapahtumasta koituvat korkeat kustannukset, vaikka kilpailu ulottuu myös Grenoblen ympäryskuntiin.


title: Grenoble

text: Grenobleen rakennettiin vuonna 2003 tekohiekkaranta ja kaupunki on Ultra Tour des 4 massifs (UT4M) -juoksutapahtuman vetonaula. Kaupungin 350 urheiluseurassa harrastetaan 65 eri lajia ja seuroilla on yhteensä 33 000 lisensoitua urheilijaa ja urheilujohtajaa. Joka kolmas grenoblelainen urheilee joko kilpatasolla tai harrastusmielessä. Espace Vertical -kiipeilyhalli ja Bastillen Via Ferrata -seikkailurata tarjoavat vauhdikasta toimintaa kiipeilystä kiinnostuneille. Lisäksi kaupunkia ympäröivät vuoristot tarjoavat lukuisia kiipeilykohteita eritasoisille kiipeilijöille.


title: Grenoble

text: Grenoble on ollut 1960-luvulta alkaen mukana ystävyyskaupunkitoiminnassa tarkoituksenaan parantaa vuorovaikutusta ulkomaalaistaustaisen väestönsä kanssa sekä edistääkseen kulttuuri-, koulutus- ja urheiluvaihtoa.


title: Grenoble

text: Tilanne lokakuussa 2017:Grenoblessa on Algerian, Kreikan, Italian, San Marinon, Slovakian sekä Tunisian konsulaatit.


title: Suonio

text: Suonio on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:. Suonio on myös kirjailija ja runoilija Julius Krohnin (1835–1888) käyttämä taiteilijanimi.


title: Galați

text: Galați [] on noin 300 000 asukkaan satamakaupunki Itä-Romaniassa Tonavan varrella. Kaupungin lounaispuolella sivujoki Siret liittyy Tonavaan pääuomaan.


title: Galați

text: Se on kauppa- ja teollisuuskeskus (tekstiili-, säilyke-, puu-, rauta- ja metalliteollisuutta). Lisäksi kaupungissa on telakoita.


title: Minea

text: Minea on ortodoksisessa kirkossa jumalanpalvelustekstejä sisältävä kahdentoista kirjan kokonaisuus, josta löytyvät kaikki ortodoksisen kirkkovuoden jokaisen päivän ehtoo- ja aamupalvelusten sekä liikkumattomien juhlien jumalanpalvelustekstit syyskuusta elokuuhun.


title: Regina Linnanheimo

text: Axa Regina Elisabeth Linnanheimo (oik. Regina Mörner, o.s. Linnanheimo, vuoteen 1924 saakka Leino; ) oli suomalainen elokuvanäyttelijä ja -käsikirjoittaja. Elokuvauransa jälkeen hän toimi kääntäjänä.


title: Regina Linnanheimo

text: Regina Linnanheimo oli yksi suomalaisen elokuvan kultakauden tähdistä ja kuului niihin aikansa harvoihin elokuvanäyttelijöihin, joilta puuttui teatteritausta. Linnanheimo erikoistui romanttis-historiallisiin puku- ja melodraamoihin. Hänen tunnettuja elokuviaan ovat muun muassa draamalliset romanssit "Kaivopuiston kaunis Regina", "Kulkurin valssi" ja "Katariina ja Munkkiniemen kreivi". Näyttelijäntyön ohella Linnanheimo käsikirjoitti useita Teuvo Tulion elokuvia.


title: Regina Linnanheimo

text: Linnanheimo sai Jussi-palkinnon vuonna 1946 elokuvista "Levoton veri" ja "Rakkauden risti". Hän lopetti elokuvauransa vuonna 1956 ja työskenteli sen jälkeen muun muassa kielenkääntäjänä Yleisradiossa nimellä Regina Mörner.


title: Regina Linnanheimo

text: Regina Linnanheimo syntyi seitsenlapsisen perheen kuopukseksi 7. syyskuuta 1915 Helsingin Ensi-sairaalassa. Hänen vanhempansa olivat kiinteistövälittäjä ja liikemies Johan Gustaf Leino (alk. Grönroos) ja Aksa Johanna Grönlund. Molemmat olivat alkujaan Turusta, ja he olivat avioituneet juhannuksena 1899. Reginalla oli neljä sisarta: Ragnhild, Ellen, Ester ja Rakel sekä kaksi veljeä, Eino Leinon mukaan nimetty Eino ja Reino. Eino kävi aikoinaan Suomen Näyttämöopiston, muttei omistautunut näyttelemiselle. Regina oli iltatähti: hänen kuusi sisarustaan olivat syntyneet melko lyhyin välein, kun taas Reginan syntyessä hänen vanhempansa olivat jo nelikymmenvuotiaita. Toiseksi nuorin eli Rakel oli Reginan syntyessä seitsemänvuotias.


title: Regina Linnanheimo

text: Leinon perhe oli muuttanut Turusta Helsinkiin vuonna 1911. Mukana seurasi Aksa Grönlundin naimaton sisar Aina, josta tuli lapsille kuin toinen äiti. Perhe asui Helsingin kantakaupungissa, jossa Reginakin omaksui ruotsin toiseksi kielekseen. Jo lapsena ohikulkijat ihastelivat sinisilmäistä ja vaaleahiuksista Reginaa. Hänen äitisuhteensa oli läheinen läpi elämän. Kun häneltä toisen maailmansodan vuosina kysyttiin, ketä hän eniten ihailee, vastaus tuli heti: ”Mammaa.” Lapsuuden kesät kuluivat Uudenmaan maaseudulla. Sisällissotavuonna 1918 Johan Leino oli hankkinut perheelleen kesäpaikan Pornaisten Laukkoskelta. Hän löysi paikan paetessaan takaa-ajajia reellä yli Kotojärven. Korjausten jälkeen Leinojen kesäasunnossa oli . Lisäksi perheellä oli muutaman vuoden ajan Terijoella Meriharju-niminen täysihoitola.


title: Regina Linnanheimo

text: Reginan ensikosketus teatteriin tuli kuusivuotiaana. Hänen näyttelijäsisarensa Ragnhild Peitsalon kesäinen teatterikiertue ulottui Pornaisiin. Kaksikymppinen Ragnhild näytteli äitiä ja Regina oli avustamassa hänen poikansa roolissa. Näyttämöllä Regina kuitenkin jäi katselemaan yleisöä mietteissään ja unohtui näyttämölle yksin, kunnes Ragnhild haki kyyneleisen sisarensa pois. Muutama vuosi myöhemmin Regina toimi kuiskaajana, mutta epäonnistui pahoin. Jo tuolloin hän päätti pysyä erossa teattereista.


title: Regina Linnanheimo

text: Regina Leino aloitti koulutiensä seitsemänvuotiaana Helsingin Saksalaisessa koulussa. Oppilaat tunsivat mannermaisen muodin ja musiikin viimeisimmät virtaukset. Regina kävi kolme vuotta valmistavaa ja viisi vuotta varsinaista koulua. Vuonna 1924 Leinon perheen sukunimi muutettiin Linnanheimoksi. Teini-ikäisenä Regina Linnanheimo kulutti taskurahansa elokuviin: hänen ihanteitaan olivat Greta Garbo ja Colleen Moore.


title: Regina Linnanheimo

text: Talvella 1931 Linnanheimon vanhin sisar Ragnhild menehtyi keuhkokuumeeseen. Häneltä jäi Virosta adoptoitu tytär Liisa, joka siirtyi Linnanheimon perheen hoiviin. Samana talvena alettiin kuvata "Jääkärin morsianta", jossa Regina Linnanheimo oli siskonsa Rakelin sijaisnäyttelijänä lyhyessä hiihtokohtauksessa. Jo aiemmin kuvattu kohtaus jouduttiin uusimaan, mutta Rakel oli Kuopiossa mannekiinin töissä. Aksa Linnanheimo keksi, että Regina voisi tuurata siskoaan. Hänet haettiin koulusta kesken oppitunnin kuvauspaikalle Santahaminaan. Regina puki ylleen siskonsa hankkimat roolivaatteet ja elokuvassa hän vilahtaa nopeasti takaapäin hiihtäessään mäen alas. Myöhemmin Linnanheimo kutsui tuota hetkeä filmiuransa ikimuistoisimmaksi. Hän halusi nimenomaan elokuvanäyttelijäksi eikä ollut kiinnostunut Näyttämöopistosta ja teattereiden lavoista.


title: Regina Linnanheimo

text: Linnanheimon seuraavat elokuvatyöt olivat pikkuosia Theodor Tugain (myöhemmin Teuvo Tulio) ja Valentin Vaalan elokuvissa. Tugai kävi Saksalaista koulua kuten Reginakin, mutta vasta Rakel Linnanheimon kautta he tutustuivat toisiinsa lähemmin. Keväällä 1931 Linnanheimo lopetti koulun ja meni konttoristiksi toimistoon. Hän vietti paljon aikaa Vaalan ja Tugain seurassa. Ystävysten kantapaikka oli Kluuvikadun Fazer. Vuonna 1933 Rakel Linnanheimo ilmoitti sisarensa Miss Suomi-kilpailuihin Munkkiniemen Golf-kasinolla. Regina ei viihtynyt yleisön arvioitavana eikä sijoittunut kolmen kärkeen. Saman vuoden syksynä alettiin kuvata äänielokuvaa "Helsingin kuuluisin liikemies", jonka tuotannossa Linnanheimo hermoili suoriutumistaan Maikin roolissa. Vahva itsekriittisyys oli Linnanheimolle ominaista läpi hänen uransa.


title: Regina Linnanheimo

text: Suurempiin ympyröihin Linnanheimo pääsi, kun Suomi-Filmin johtaja Risto Orko otti hänet jännityselokuvan "VMV 6" naispääosaan vuonna 1935. Hänen suosionsa kasvoi kohisten, ja elokuvalehdet luonnehtivat häntä ”Suomen ensimmäiseksi filmitähdeksi” ja ”Suomen ainoaksi filmitähdeksi”. Samoja luonnehdintoja käytettiin myös muun muassa Hanna Tainista ja Ansa Ikosesta. Linnanheimoa pyydettiin 1930-luvun lopulla teatteriin, jolloin hänestä olisi tullut tuolloisen ajattelun mukaan ”oikea näyttelijä”. Hän kieltäytyi tarjouksesta.


title: Regina Linnanheimo

text: Lehdistö kiinnostui Linnanheimosta "VMV 6:n" myötä, mutta hän suhtautui mediaan penseästi eikä mielellään antanut haastatteluja. Linnanheimo oli pettynyt toimittajiin, jotka kysyivät vain kauneudenhoitovinkkejä ja mahdollisia Hollywood-haaveita. Se saatiin tietää, että hän harrasti uintia, hiihtoa ja kirjallisuutta. Elokuva-Aitta -lehti julkaisi useaan otteeseen Linnanheimon kotiosoitteen, joten ihailijat parveilivat tuolloin vielä vanhempiensa luona asuneen tähden kodin ympärillä. Ajan näyttelijättärille tyypillisesti myös Linnanheimon ikä oli salaisuus. Vuoden 1935 Elokuva-Aitassa hänen arveltiin olleen alle kahdenkymmenen, seitsemän vuotta myöhemmin tähden iäksi arvioitiin noin kaksikymmentä vuotta.


title: Regina Linnanheimo

text: Regina Linnanheimon ensimmäinen merkittävä tehtävä oli Annin rooli elokuvassa "Taistelu Heikkilän talosta". Elokuvan ohjaaja Teuvo Tulio uskoi Linnanheimon kykenevän myös rooleihin, joita ei rakennettu pelkästään hänen ulkonäkönsä varaan. Linnanheimo oli mukana elokuvan kuvauspaikkojen ja näyttelijöiden valinnassa sekä käsikirjoituksen luomisessa. Hän kertoi Naamio-lehden toimittajalle Annin roolista: ”Siinä osassa oli sisältöä. Minulla oli tehtävänä todellisen ihmisen elämä ja kohtalo, eikä pelkkää persoonatonta, kuten muissa esittämissäni osissa.” Ensi-ilta marraskuussa 1936 olikin tärkeä hetki Linnanheimolle, sillä hän halusi todistaa kykynsä näyttelijänä eikä pelkkänä tusinatähtösenä, ja näyttää epäilijöille mihin kykeni. Rooli osoittautui Linnanheimolle läpimurroksi, sillä suurin osa elokuvan arvosteluista oli hänen ylistystään – Heikkilän emännän sanottiin suorituksena kohoavan ”korkealle kansainväliselle tasolle”.


title: Regina Linnanheimo

text: Vaalan ohjaama komediaelokuva "Mieheke" sai ensi-iltansa joulun alla 1936. Linnanheimo tulkitsi sivuosassa diivamaista ja tyhjäpäistä laulajatarta, ja hänen sanottiin olevan komediennena viehättävimmillään. "Miehekkeen" pääosassa oli Tauno Palo, johon Linnanheimo oli tutustunut jo kuvatessaan "Jääkärin morsianta".


title: Regina Linnanheimo

text: 1930-luvun loppupuolella Linnanheimo näytteli pääosan useissa Tulion elokuvissa. Linnanheimo oli aktiivisesti mukana elokuvien käsikirjoitusten työstämisessä. "Nuorena nukkuneeseen" hän kirjoitti seitsemän eri käsikirjoitusversiota ja elokuvassa "Laulu tulipunaisesta kukasta" hän toimi yhtenä kolmesta käsikirjoittajasta. Linnanheimo ei näytellyt jälkimmäisessä lainkaan, naispääosassa oli hänen siskonsa Rakel. Useat Linnanheimon varhaisista elokuvatöistä ovat kuitenkin kadonneet. "Taistelu Heikkilän talosta" -elokuvan luultiin tuhoutuneen Adams-Filmin tulipalossa vuonna 1959, mutta vuonna 2007 Elokuva-arkistosta löytyi filmikela, jossa ovat säilyneinä katkelmat elokuvan alusta ja lopusta.


title: Regina Linnanheimo

text: Jouluna 1937 ensi-iltaan tullut "Nuorena nukkunut" aiheutti aikanaan kiivasta keskustelua, ja sen ”turmiollisesta vaikutuksesta” noussut kohu jatkui lehtien palstoilla viikkoja. Elokuvaa pidettiin moraalittomana ja ”siveelliseltä kannalta tuomittavana”. Närkästystä herättivät erityisesti Siljan ja Armaksen rakkauskohtaus ladossa sekä kohtaus, jossa Nukarin isäntä tirkistelee saunassa peseytyvää Siljaa. Tuohtuneimmat katsojat lähettivät jopa vetoomuksen kohtausten sensuroimisesta filmitarkastamolle. Linnanheimo koki Siljan niin ikään haastavaksi rooliksi, ja piti kohua elokuvan ympärillä käsittämättömänä. "Nuorena nukkunut" loi myytin suomalaisesta heinälatoromantiikasta ja Teuvo Tuliolle maineen provokatiivisten elokuvien tekijänä.


title: Regina Linnanheimo

text: Regina Linnanheimo siirtyi Suomen Filmiteollisuuden palvelukseen kesällä 1938, samaan aikaan kuin Tauno Palo ja Jorma Nortimo. Heillä oli suunnitelmissaan ulkomaanmatka, jonka rahoittajaksi suostui johtaja T.J. Särkkä. Matkustelu ylipäänsä oli tuohon aikaan harvinaista, ja lopulta kuukauden pituiselle matkalle Pariisiin lähti iso ryhmä näyttelijöitä: Palo ja Nortimo puolisoineen, Regina ja Rakel Linnanheimo sekä Eino Salmelainen. Yhdessä seurue tutustui Pariisin yöelämään, nähtävyyksiin ja kauppoihin. Matkan kohokohta oli vierailu paikallisilla elokuvastudioilla. Pariisista siskokset jatkoivat matkaansa Berliiniin, jossa he kävivät tutustumassa Babelsbergin studioihin.


title: Regina Linnanheimo

text: Samana syksynä Linnanheimo jatkoi filmaustöiden parissa. Talvella 1939 ensi-iltansa saivat Hella Wuolijoen tekstiin perustuva "Eteenpäin – elämään" ja historiallinen kuvaelma "Helmikuun manifesti", jotka tekivät Linnanheimosta ja Palosta valkokankaiden valovoimaisen tähtiparin. Wuolijoki-filmatisoinnissa Linnanheimo näytteli päähenkilöä, Justiinaa, joka tarinan kuluessa kasvaa nuoresta tyttölapsesta aikuiseksi naiseksi. "Helmikuun manifestissa" Linnanheimon rooli oli pienehkö, mutta alkuteksteissä hänet mainitaan näyttelijöistä ensimmäisenä. Samana vuonna Linnanheimo näytteli Olavin äitiä nuoren viulumestari Heimo Haiton elämään perustuvassa elokuvassa "Pikku pelimanni", jossa Olavia esitti Haitto itse.


title: Regina Linnanheimo

text: Talvisodan ensimmäisenä päivänä, 30. marraskuuta 1939, Linnanheimon veli Reino sai surmansa Helsingin pommituksessa. Perhe muutti Helsingistä Pornaisiin, sillä heidän asuntonsa sijaitsi keskellä kaupunkia Bulevardilla talossa, joka kansan suussa sai nimen ”Linnanheimon talo”. Pornaisten iso huvila oli myyty, ja perhe asui nyt sen vieressä sijaitsevassa ”Bergin mökiksi” kutsutussa talossa. Ankaran sotatalven aikana Regina Linnanheimo ompeli vaatteita evakkolapsille. Välirauhan aikana oli kysyntää todellisuuspakoisille elokuville. Linnanheimo näytteli kenties uransa parhaat tyttöosat romanttisissa elokuvissa "Suotorpan tyttö" ja "Kaivopuiston kaunis Regina". Molemmissa vastanäyttelijänä oli Tauno Palo. Suurmenestyksen saaneessa "Kulkurin valssissa" vuonna 1941 Linnanheimo näytteli sivuosassa tulista viettelijätärtä Rosinkaa, jota on pidetty kulkurin naispuolisena vastineena. Linnanheimolle temperamenttinen mustalaistyttö oli jälleen uudenlainen tehtävä, mutta roolin ei katsottu sopivan hänen näyttelijänlaatuunsa.


title: Regina Linnanheimo

text: Syksyllä 1940 Linnanheimo osallistui Vanhalla ylioppilastalolla pidettyihin myyjäisiin, jossa kerättiin rahaa sodassa haavoittuneiden hyväksi. Sota-aika edellytti elokuvatähdiltä mallikansalaisuutta. Jatkosodan aikana kesällä 1941 Linnanheimo oli Pornaisissa maatöissä muiden naisten tavoin miesten jouduttua rintamalle. Sen jälkeen hän työskenteli muutaman kuukauden Helsingissä lottana, kunnes vuodenvaihteen jälkeen 1942 alettiin kuvata elokuvaa "Onni pyörii". Linnanheimon ja Palon yleisönsuosiosta haluttiin ottaa kaikki irti ja Mika Waltari käsikirjoitti elokuvan erityisesti heitä varten. Siinä Linnanheimon rooli on vaihteeksi epämääräinen nainen.


title: Regina Linnanheimo

text: Elokuvan "Katariina ja Munkkiniemen kreivi" miespääosassa oli Leif Wager. Jatkosodan takia keskeytyneitä kuvauksia jatkettiin keväällä 1942. Teema oli tuttu: köyhän orpotytön rakkaus yläluokkaiseen mieheen. Elokuva sai aikaan juorun Linnanheimon ja Wagerin salakihloista. Toinen, paljon sitkeämpi juoru lähti liikkeelle samaan aikaan. Linnanheimon väitettiin synnyttäneen pojan vuonna 1943. Syyskesällä 1942 kuvatuissa kohtauksissa hän näyttää hieman pyöristyneen, ja elokuvassa hän synnyttää potran pojan. Linnanheimo oli kuitenkin lapseton. Elokuvan myötä Linnanheimon suosio oli huipussaan. Hän kuitenkin karttoi yhä lehdistöä eikä halunnut puhua toimittajille etenkään yksityisasioistaan. Linnanheimon valokuvia oli lehdissä tuon tuostakin, mutta hän ei suostunut haastatteluihin.


title: Regina Linnanheimo

text: Linnanheimo noudatti näyttelijäntyössään teatterista periytyviä käytäntöjä, kuten hänen aktiiviaikanaan oli tapana suomalaisessa elokuvassa. Ilmeiden ja äänen tuli välittyä viimeistä penkkiriviä myöten. Hänelle leimallisiin maneereihin kuului ”oikean kulmakarvan kohottaminen, pään kallistaminen sivulle ja verkkaan puhkeava hymy”. Linnanheimo itse oli tyytymätön siihen, että huomio kiinnitettiin usein ennen kaikkea hänen ulkonäköönsä.


title: Regina Linnanheimo

text:
Syksyllä 1942 Saksan Filmikamari kutsui joukon elokuvanäyttelijöitä ja ohjaajia kahden viikon pituiselle vierailulle Saksaan. Mukana oli viisi suomalaisen elokuvan tähtinäyttelijää: Regina Linnanheimo,
Lea Joutseno, Helena Kara, Irma Seikkula ja Leif Wager sekä kolme ohjaajaa: Wilho Ilmari, Hannu Leminen ja Ilmari Unho. Matka toteutettiin 10.–24. marraskuuta 1942. Sen kohteina olivat elokuvastudiot Berliinissä, Münchenissä ja Wienissä. Linnanheimo, Kara ja Leminen päättivät matkustaa lentokoneella, kun muu ryhmä lähti matkaan laivalla. Lentomatkan aikana tuli alinomaa ilmahälytyksiä, ja kone joutui lopulta laskeutumaan Danzigiin. Sen jälkeen edessä oli rankka junamatka Berliiniin, jossa seurue vietti viikon erilaisten vierailujen ja juhlien merkeissä. Matkaan kuului muun muassa ministeri Joseph Goebbelsin vastaanotto, ja vierailu sai runsaasti huomiota saksalaisessa lehdistössä. Myös paikallinen radio kiinnostui suomalaisista vieraista. Linnanheimo, jolla oli sujuva saksan kielen taito, joutui odottamattaan suoraan radiohaastatteluun, jota hän vielä vuosien päästä muisteli kauhulla.


title: Regina Linnanheimo

text: Matka jatkui Münchenin kautta valaistuun Wieniin. Tunnelma siellä oli loistelias verrattuna Berliinin ja Münchenin täyden pimennyksen tunnelmiin, joissa kaupunkien valot oli sammutettu (sodan aikaisen järjestelyn tarkoituksena oli suojautua vihollisen pommeilta). Wienissä ryhmä kävi muun muassa teekutsuilla kirjailija Gerhart Hauptmannin kotona sekä Burgtheaterissa. Linnanheimo jäi Saksaan koekuvauksiin muun seurueen palattua Suomeen. Ufan studioilla Berliinissä hän sai yllätyksekseen itse päättää, mitä näyttelisi koekuvauksessa. Hän valitsi kaksi kohtausta parhaillaan kuvattavasta elokuvasta "Nacht ohne Abschied". Saksan tappion sodassa häämöttäessä kaatuivat suunnitelmat ”Regina Heimosta”, millä nimellä Linnanheimon oli määrä esiintyä Saksassa.


title: Regina Linnanheimo

text: Keväällä 1943 Linnanheimo siirtyi Risto Orkon johtamaan Suomi-Filmiin. Merkittävin syy oli Orkon tarjoama kuukausipalkka, joka oli noin kaksinkertainen muiden naistähtien palkkoihin verrattuna. Samana vuonna myös Tauno Palo kiinnitettiin Suomi-Filmiin kuukausipalkalla. Linnanheimo ja Palo jatkoivat yhteistyötään elokuvassa "Herra ja ylhäisyys", jonka meksikolaismaisemat kuvattiin Nummelan hiekkakuopille rakennetussa lavastekaupungissa sekä Yyterin hiekkarannoilla. Meksikolaisen doña Camillan roolia varten Linnanheimo värjäytti hiuksensa mustiksi.


title: Regina Linnanheimo

text: Kaikkiaan Linnanheimo näytteli Tauno Palon kanssa kymmenessä elokuvassa. Yleisö palvoi heitä yhdessä, ja yhteistyö oli mieluisaa näyttelijöillekin. Linnanheimo oli ystävystynyt Palon kanssa, joka kutsui häntä ”oikeaksi ladyksi”. Reginasta ja Taunosta ei kuitenkaan tullut samanlaista käsitettä kuin Ansasta ja Taunosta. Linnanheimoa on luonnehdittu etäisemmäksi kuin naapurintyttömäistä Ansa Ikosta. Linnanheimon roolihahmoihin rakastuneet miehet yleensä ajautuvat jonkinlaiseen kriisiin tai jopa tuhoon, kun taas Ikonen kuten Helena Karakin ovat pääasiassa onnellisten loppujen sankarittaria.


title: Regina Linnanheimo

text: Helsingin suurpommitusten kohtalokkaina päivinä talvella 1944 kuvattiin Vaalan elokuva "Linnaisten vihreä kamari", jossa Linnanheimo näytteli viileää aatelisneito Annaa. ”Kerrankin kunnon rooli. En halua olla mikään pylväspyhimys”, hän totesi kiitollisena. Pommihälytys keskeytti kuvaukset, mutta sirpalesuojaan ei päästy ja Linnanheimo joutui jäämään kanssanäyttelijöineen kylmään käytävään. Hän lähti Munkkisaaren studioilta vähäpukeisena harhailemaan liekehtivään kaupunkiin ja vilustui niin pahoin, että joutui muutamaksi kuukaudeksi sairaalaan. "Linnaisten vihreä kamari" oli Linnanheimon viimeinen elokuvatyö Suomi-Filmille.


title: Regina Linnanheimo

text: 1940-luvun puolivälissä Linnanheimo jätti Suomi-Filmin ja siirtyi Teuvo Tulion palvelukseen. Yhteistyö Tulion kanssa merkitsi luopumista kuukausipalkasta, mutta myös uusia haasteita. Hän sai myös jatkaa työtään käsikirjoittajana ja samalla etsiä rajojaan näyttelijänä. Tulion ja Linnanheimon tiivis yhteistyö kesti aina Linnanheimon filmiuran loppuun asti. Alkuvuodesta 1945 Linnanheimo matkusti Tukholmaan opiskelemaan puheilmaisua riikinruotsiksi, opettajanaan entinen oopperalaulaja Marianne Mörner. Tulion kaksi seuraavaa elokuvaa oli tarkoitus tehdä Ruotsissa, ja Linnanheimo halusi päästä eroon suomenruotsalaisesta korostuksestaan, joka ei ruotsalaisten korviin kuulostanut hienolta. Sikäläisen filmilakon takia suunnitelmat muuttuivat ja molemmat elokuvat ruotsinkielisine versioineen kuvattiin Suomessa.


title: Regina Linnanheimo

text: Tulion uusista elokuvahankkeista tuli ennalta julkisuuteen vain tieto, että Linnanheimo esiintyisi molempien pääosissa. Tulio nosti esille Linnanheimon sensuellin ja viettelevän eroottisen puolen. "Rakkauden risti" valmistui keväällä 1946 ja toi valkokankaille aivan uudenlaisen Regina Linnanheimon. Hän luopui tavaramerkeiksi muotoutuneista maneereistaan ja flegmaattiseksikin sanotusta näyttelemistyylistään. Tilalle tuli turmiollisten ja moniulotteisten naishahmojen tulkitsija. Näissä elokuvissa hän esitti yleensä vieteltyä tai langennutta naista, patriarkaalisen suvaitsemattomuuden viatonta uhria, jolla oli vähän mahdollisuuksia palata kunniallisuuden pariin. Osa elokuvayleisöstä kuvitteli näyttelijät kulloistenkin roolihahmojensa kaltaisiksi. Niinpä Linnanheimon luultiin langenneen hyveellisestä neitsyestä paheelliseksi viettelijättäreksi. Hän sai postia, jossa hänen kuviteltua moraalittomuuttaan paheksuttiin. Niin ikään keväällä 1946 ensi-iltansa sai "Levoton veri", jonka suora eroottisuus kuohutti moraalinvartijoita.


title: Regina Linnanheimo

text: Linnanheimo voitti vuoden 1946 naispääosa-Jussin yhteisesti "Levottomasta verestä" ja "Rakkauden rististä". Samana kesänä kuvattiin uusi elokuva, jolla oli iskevä mainoslause: ”Tulio esittää: Regina Linnanheimon "Intohimon vallassa"”. Se oli kymmenen vuoden takaisen "Heikkilän talon" uusi laitos, ja Linnanheimon vastanäyttelijänä oli Kullervo Kalske sekä suomen- että ruotsinkielisessä versiossa.


title: Regina Linnanheimo

text: 1940-luvun lopussa Linnanheimo teki vielä kaksi elokuvaa muille yhtiöille. Näitä olivat SF:n viulun ihmelapsesta kertovan elokuvan jatko-osa "Pikku pelimannista viulun kuninkaaksi" sekä Fenno-Filmin tuottama "Vain kaksi tuntia". 1950-luvulta alkaen hän näytteli enää ainoastaan Tulion elokuvissa.


title: Regina Linnanheimo

text: ”En ole koskaan, en Lapissakaan, tuntenut itseäni niin perusteellisesti syväjäädytetyksi kuin noiden kuukausien aikana”, Linnanheimo kuvaili Roylle eli lavastaja Tapio Vilpposelle Englannin-matkaansa. Englanti hytisi ennätyskylmän talven kourissa vuonna 1947. Samaan aikaan toteutui Linnanheimon pitkään haaveilema matka Iso-Britannian saarivaltakuntaan. Hän halusi kohentaa englannin kielen taitoaan ja tutustua sikäläiseen elokuvantekoon. Suomi-Filmin "Uutisaitta"-lehden päätoimittaja Roy pyysi Linnanheimoa kirjoittamaan matkakirjeitä Lontoosta. Puolen vuoden oleskelu ulkomailla oli tuohon aikaan jotain erikoista, ja ihmisiä kiinnostivat filmitähden ulkomaankuulumiset. Myös sikäläinen lehdistö huomioi ”Ms. Regina Leenanhaymon” saapuneen Lontooseen. Linnanheimo ihastui suurkaupunkiin ja viehättyi saarelaisten elämänmenosta. Eagle-Lionin studioilla hän näki uusimmat englantilaiset elokuvat. Kylmää talvea seurasi kuuma kesä, jonka aikana Linnanheimo matkusteli ympäri etelä-Englantia.


title: Regina Linnanheimo

text: Vuonna 1948 Linnanheimo poikkesi teatteritaiteen puolelle ja alkoi valmistella näyttämökiertuetta lankonsa Rauli Tuomen kanssa. Näytelmänä oli Jacinto Granin "Kohtalo". Elokuvarintamalla Linnanheimo jatkoi Tulion kanssa tutulla linjalla. Iitin Mankalankoskella alettiin kuvata "Hornankoski" -nimistä kolmiodraamaa. Elokuva syntyi Fenno-Filmin ja Teuvo Tulion yhteistuotantona, ja se kuvattiin myös ruotsiksi nimellä "Forsfararna". Suomenkielisen version ohjaajaksi on alkuteksteissä nimetty Roland af Hällström, mutta käytännössä Tulio ohjasi molemmat. Linnanheimo toisti käsikirjoituksessa mieliteemaansa: nuoren naisen kasvutarinaa. Parikymppinen Åke Lindman teki elokuvassa valkokangasdebyyttinsä. "Hornankoski" sai sekä Suomessa että Ruotsissa vielä nuivemman vastaanoton kuin "Intohimon vallassa".


title: Regina Linnanheimo

text: 1950-luvun alussa Linnanheimo valmisteli samanaikaisesti kahta elokuvakäsikirjoitusta. Toisen työnimi oli "Eeva" tarinan päähenkilön mukaan. Kesällä 1951 tarina toteutettiin elokuvaksi, joka sai nimekseen "Rikollinen nainen". Käsikirjoituksessa Linnanheimo loi synkeän kuvan avioliitosta ja perinteisestä parisuhteesta. Hän kuvasi avioliiton naisen vankilaksi, mutta elokuvan feministinen tematiikka jäi vähälle huomiolle. Olympiakesänä 1952 kuvattiin toisinto "Levottomasta verestä" nimellä "Mustasukkaisuus". Elokuvaa ei pidetty kovin onnistuneena. Linnanheimon toista käsikirjoitusta alettiin työstää elokuvaksi vuonna 1953, mutta rahapula viivytti kuvauksia ja koko teos saatiin valmiiksi vasta vuoden kuluttua. Viimeiseksi jääneessä elokuvassaan "Olet mennyt minun vereeni" Linnanheimo loi vielä synkemmän kuvan parisuhteista. Elokuva saatiin teattereihin vasta 1956 eikä se ollut menestys.


title: Regina Linnanheimo

text: Linnanheimo ja Tulio tekivät sodan jälkeen yhdessä seitsemän elokuvaa. Kaikista kuvattiin myös ruotsinkieliset versiot. Kahdeksaskin elokuva oli työn alla. Linnanheimon kirjoittamaa tarinaa Lapista ehdittiin kuvata kaksi viikkoa Saanatunturilla, mutta työ jäi kesken. 1950-luvulla Linnanheimo kirjoitti Tapio Ilomäen synopsiksen pohjalta käsikirjoituksen "Maija Kahvityttö", josta Roy muokkasi kuvauskäsikirjoituksen elokuvaan "Tähtisilmä" (1955).


title: Regina Linnanheimo

text: Linnanheimon suosio elokuvayleisön parissa kääntyi laskuun hänen siirryttyään Suomi-Filmistä Tulion leipiin. Vuonna 1947 hän oli Elokuva-Aitan yleisöäänestyksessä Ansa Ikosen jälkeen suosituin naisnäyttelijä. Vuonna 1949 Linnanheimo oli vielä kymmenen suosituimman joukossa, mutta seuraavana vuonna putosi listalta. 1950-luvun puolivälissä Linnanheimo lopetti elokuvatyöt ja vetäytyi julkisuudesta.


title: Regina Linnanheimo

text: Vuonna 1948 Linnanheimo avioitui ruotsalaisen sisustusarkkitehdin, kreivi Carl Robert Mörnerin (1896–1952) kanssa, jolloin hänestä tuli kreivitär Mörner af Morlanda. Linnanheimo oli tavannut hänet ruotsinopettajansa Marianne Mörnerin kautta, joka oli kreivi Mörnerin serkku. Tukholmassa solmittu liitto tuli täytenä yllätyksenä kaikille, mutta yksityiselämäänsä tarkoin varjellut Linnanheimo ei halunnut puhua asiasta edes perheelleen. Vastavihitty pari lähti Italiaan häämatkalle. Kreivi Mörner joutui auto-onnettomuuteen palatessaan Kööpenhaminan kautta Ruotsiin, ja joutui pitkäksi aikaa sairaalaan. Linnanheimo puolestaan palasi elokuvatöihin Suomeen.


title: Regina Linnanheimo

text: Vuonna 1949 aviopari Mörner teki kiertomatkan Euroopassa. Linnanheimoon vaikutti syvästi etenkin sisilialaisen Taorminan kauneus. Noihin aikoihin hänen suhteensa lehdistöön oli avoimempi kuin milloinkaan. Hän kirjoitti pakinoita "Uutisaittaan" ja toimi valokuvamallina. Hän jopa esitteli ulkomaisia vaatehankintojaan julkisuudessa. "Uutisaitan" toimittaja Royn muutettua Brasiliaan hän huomasi, ettei muihin toimittajiin kannattanut luottaa ja sulkeutui lehdistöltä.


title: Regina Linnanheimo

text: Avioliitto päättyi Carl Mörnerin kuolemaan kesällä 1952. Linnanheimon äiti Aksa Linnanheimo kuoli seuraavana vuonna. Leskeksi jäänyt Juho Linnanheimo muutti pysyvästi Pornaisiin, ja Regina Linnanheimo löysi uuden kodin Etu-Töölöstä.


title: Regina Linnanheimo

text: Ohjaaja Teuvo Tulio (1912–2000) oli paitsi Linnanheimon pitkäaikainen kollega, myös elämänaikainen kumppani. Heidän epäsovinnainen rakkaussuhteensa alkoi molempien aloitellessa uraansa ja kesti Linnanheimon kuolemaan saakka. Linnanheimo ja Tulio eivät koskaan avioituneet, menneet kihloihin tai edes asuneet yhdessä. Heidän suhteensa ei ollut kovinkaan yleisessä tiedossa, sillä he eivät julkisesti tunnustaneet tai virallistaneet sitä.


title: Regina Linnanheimo

text: Regina Linnanheimo kuului Lea Joutsenon ja Helena Karan ohella niihin suomalaisiin vanhan elokuvan näyttelijöihin, jotka tekivät pitkän elokuvauran ilman yhteyksiä teatteriin. Tuohon aikaan pelkästään elokuvissa esiintyviä ei mielletty ammattinäyttelijöiksi, vaan he olivat leimallisesti filmitähtiä. Esimerkiksi "Naamio"-lehti kirjoitti Linnanheimon olevan ”vain elokuvanäyttelijä, harrastelija, eikä hän ole mitään näyttelijäkoulutusta saanut”.


title: Regina Linnanheimo

text: Linnanheimon suosio ja näkyvyys kasvoivat huimasti "VMV 6:n" (1936) jälkeen. Hän oli aloittanut Vaalan modernien komedioiden hemmoteltuna kaupunkilaisneitona, mutta Tulion eroottisesti latautuneet melodraamat "Taistelu Heikkilän talosta" ja "Nuorena nukkunut" merkitsivät hänen todellista läpimurtoaan. Näissä maaseudulle sijoittuvissa elokuvissa hän tulkitsi moniulotteisempia ja tunnetiloissaan muuttuvia hahmoja, jotka todistivat hänen näyttelijänkykynsä ja toivat hänen tähtikuvaansa synkempiä sävyjä.


title: Regina Linnanheimo

text: Linnanheimo aloitti Suomen Filmiteollisuuden palveluksessa vuonna 1938. Tuolloin elokuvayhtiöt sitoivat näyttelijöitä kuukausipalkalla ja pitkillä sopimuksilla, mutta Linnanheimo ei kuitenkaan ollut SF:n kuukausipalkkainen näyttelijä. Sen sijaan hän sai elokuvakohtaisia palkkioita. SF:n leivissä Linnanheimon tähtikuva muuttui romanttisemmaksi ja hän loisti pukudraamoissa, jotka tarjosivat katsojille pakoa sota-ajan ankeasta todellisuudesta. Nimiosasta "Kaivopuiston kauniissa Reginassa" tuli Linnanheimon hohdokkaan tähtikuvan kiteytymä – viimeistään tämä elokuva vakiinnutti hänen asemansa sotavuosien ikonina ja kiintotähtenä. Suomalaisen elokuvataiteen klassikoiksi nousseet pukudraamat "Kaivopuiston kaunis Regina" ja "Katariina ja Munkkiniemen kreivi" olivat Linnanheimon suurimpia menestyksiä. Rooliensa kautta hän toi toivoa 1930-luvun laman jälkeisiin vuosiin ja sota-aikaan. SF kuitenkin loi kauneudesta Linnanheimon tuotemerkin, eivätkä pelkästään hänen ulkonäkönsä varaan rakennetut roolit tyydyttäneet häntä.


title: Regina Linnanheimo

text: Vuodesta 1943 alkaen Linnanheimo esiintyi menestyksekkäästi Suomi-Filmin jännitys- ja seikkailuelokuvissa. Vampin osissa hänen maskeerauksensa oli tavallista vahvempi; muutoin hänen ehostuksensa oli kaikissa elokuvissa yhtä hillitty – pohjaväri, huulipunaa, ripsiväriä ja hiukan puuteria. Kyllästyttyään esittämään pukudraamojen kiiltokuvatyttöjä, Linnanheimo sai tehdä kiitollisena kokemansa roolin Vaalan elokuvassa "Linnaisten vihreä kamari" (1945), ennen kuin palasi jälleen Tulion yhteistyökumppaniksi.


title: Regina Linnanheimo

text: Tulion palveluksessa Linnanheimo sai kirjoittaa roolit itselleen ja toteutti visiotaan tinkimättömästi aina elokuvauransa loppuun saakka. Hän eläytyi itsenäisiin ja seksuaalisesti vapaisiin hahmoihin elokuvissa "Rikollinen nainen" ja "Olet mennyt minun vereeni". Linnanheimo karisti lopullisesti yltään sota-aikana muotoutuneen tähtikuvansa näyttelemällä muistinsa menettäneen vangin ja alkoholismiin ajautuneen naisen pääroolit. Hänen tähtensä oli kuitenkin jo hiipunut, ja elokuvat menettivät yleisönsä. Kun Linnanheimolta tiedusteltiin hänen mahdollista paluutaan valkokankaalle vuonna 1957, hän tokaisi: ”Vastasin joitakin aikoja sitten Elokuva-Aitan haastattelijalle, hänen heittäessään minulle tuon kysymyksen: ’jo riittää!’ Ja minun oli helppo sanoa näin, koska kukaan ei ole minua parin viime vuoden aikana filmiin pyytänytkään.”


title: Regina Linnanheimo

text: Linnanheimo oli ihmisenä ujo, ”itseensä sulkeutunut tyyppi”, kuten hänen siskonsa Rakel kuvaili. Hän viihtyi hyvin omissa oloissaan. Linnanheimo oli muotitietoinen ja rakasti kauniita vaatteita; hänen elokuviensa rooliasut olivat jo sinänsä nähtävyyksiä ja useasti hänen valitsemiaan. Hän suosi etenkin kukkakuoseja sekä ajattomia malleja, joita saattoi yhdistellä eri asusteita vaihtamalla. Linnanheimo oli elinikäinen tupakoitsija ja saattoi polttaa useita askeja päivässä. Hän ei kyennyt lopettamaan tai vähentämään polttamistaan, ja hiukan ennen kuolemaansa vuonna 1994 hän oli jo vakavasti sairas.


title: Regina Linnanheimo

text: Elokuvauran jälkeen Linnanheimo työskenteli kääntäjänä. Hän viihtyi uudessa ammatissaan – yhdistyiväthän siinä hänen kaksi rakkauttaan: kielet ja elokuvat. Linnanheimo käänsi ulkomaisia elokuvia sekä suomeksi että ruotsiksi. 1960-luvun alussa hän toimi freelancerina ja vuodesta 1963 Yleisradion vakituisena kääntäjänä. Televisioruuduissa näkyi lähes joka ilta nimi Regina Mörner, mutta vain harva tiesi, kuka nimen takana oli. Hän suomensi muun muassa monia jaksoja sarjoista "Ashtonin perhe", "Lucy Show" ja "Wagon Train".


title: Regina Linnanheimo

text: 1960-luvulla Linnanheimo katsoi elämänsä julkisuuden henkilönä päättyneen uuden ammatin myötä. Hän tiedosti merkityksensä suomalaisessa elokuvakulttuurissa, mutta suhtautui siihen vaatimattomasti. Häntä verhosi salaperäisyys, ja 1970-luvulla häntä kutsuttiin ”mystiseksi kuin Greta Garbo”. Joka kerta kun televisiossa esitettiin Linnanheimon kultakauden elokuvia, häneltä tivattiin haastatteluja. Lähes joka kerta hän kieltäytyi haastattelusta. ”En jaksa käsittää miksi minusta ollaan yhä kiinnostuneita”, hän virkkoi vaatimattomasti.


title: Regina Linnanheimo

text: Salaperäisyyden myötä Linnanheimoon alettiin liittää kaikenlaisia huhuja. Hänen väitettiin asuvan Töölössä erakkona suuressa asunnossa, jossa ei ollut lainkaan peilejä. Näin hän välttyisi näkemästä ”vanhenevia kasvojaan”. Todellisuudessa hänellä oli runsaasti peilejä, joista saattoi tarkistaa vaatteiden juuri oikean istuvuuden. Toinen huhu väitti hänen liikkuvan ulkona vain pimeällä kaulahuivi kasvoillaan, jottei häntä olisi tunnistettu. ”Töölön erakon” ystäväpiiri oli sangen laaja – siihen lukeutuivat muun muassa Marjatta ja Mika Waltari –, hänen luokseen päädyttiin usein jatkoille juhlien jälkeen. Erityisen läheinen ystävä Linnanheimolle oli Yleisradioon vuonna 1966 kääntäjäksi tullut nuori Annikki Malinen (myöhemmin Annikki Suni).


title: Regina Linnanheimo

text: Vuonna 1972 Linnanheimo suomensi poliittisesti aran musikaalin "Silkkisukat". Sen pelättiin loukkaavan Neuvostoliittoa, joten Yleisradio ei esittänyt sitä. Mainostelevisio kuitenkin esitti elokuvan. Sen seurauksena järjestettiin eduskuntakysely, Tehtaankadun lähetystössä nähtiin punaista ja ohjelmaneuvostossa käytiin kuumina.


title: Regina Linnanheimo

text: Linnanheimo palasi hetkeksi julkisuuteen Risto Orkon 75-vuotissyntymäpäivillä vuonna 1974, jolloin hän antoi valokuvaajien ottaa itsestään kuvia sekä yksin että muiden vieraiden kanssa. Sen jälkeen hän kieltäytyi vuosien ajan kaikesta julkisuudesta.


title: Regina Linnanheimo

text: Linnanheimo jäi Yleisradion palveluksesta eläkkeelle loppuvuodesta 1980. Hän muutti Etu-Töölössä lyhyen matkan uuteen asuntoon Temppelikadulle. Vuonna 1983 hän oli viimeisen kerran julkisuudessa Suomi-Filmin juhlissa, jonne oli kutsuttu monia suomalaisen elokuvan vaikuttajia. Myös Rakel Linnanheimo oli eläkkeellä ja sisarukset matkustelivat paljon. Molempien suosikkikohde oli Italia. Regina Linnanheimo oli kääntäjänvuosinaan hankkinut hyvän italian kielen taidon. Isänsä kuoleman jälkeen Linnanheimon siskokset viettivät Pornaisten huvilalla kesiä kahdestaan.


title: Regina Linnanheimo

text: Regina Linnanheimo kuoli tiistaina 24. tammikuuta 1995, 79-vuotiaana. Hänet haudattiin Linnanheimojen sukuhautaan Pornaisiin lähelle Kotojärveä ja Linnanheimolle rakasta huvilaa.


title: Arad

text: Arad on 172 824 (vuonna 2002) asukkaan kaupunki Mureșjoen varrella Romaniassa. Kaupunki on samannimisen piirikunnan hallintokeskus. Arad on viininviljelyn keskus ja siellä on monipuolista teollisuutta.


title: Arad

text: Väestösuhteet


title: Akun tehdas (televisiosarja)

text: Akun tehdas (, 1999–2000) oli piirrossarja, jossa esitettiin uusia Disney-piirrettyjä. Akun tehdasta on esittänyt Suomessa televisiossa MTV3 ja Nelonen. Useimmiten vain tutuimmat Disney-hahmot Aku Ankka, Hessu Hopo, Mikki Hiiri, Minni Hiiri, Pluto, Iines Ankka, Tupu, Hupu ja Lupu Ankka ja Taavi Ankka esiintyivät ohjelmassa. Myös Roope Ankka, Musta Pekka, Mustakaapu ja Simo Sisu ovat joskus osallisena tarinan kulkuun.


title: Akun tehdas (televisiosarja)

text: Yleensä sarjassa on toilauksia ja epäonnea. Sarjan piirrettyjä on myöhemmin esitetty Mikin klubi -sarjassa, jota esitetään Disney Channelilla ja Toon Disneyllä.


title: Constanța

text: Constanța ([]; , ) on kaupunki Kaakkois-Romaniassa Mustanmeren rannikolla, Dobrudžan alueella. Noin 304 000 asukkaallaan (2007) Constanța on Romanian viidenneksi suurin kaupunki ja samannimisen piirikunnan pääkaupunki. Kaupungissa on Romanian tärkein satama sekä kanavayhteys Tonavaan.


title: Constanța

text: Antiikin kreikkalaiset perustivat nykyisen Constanțan paikalle "Tomis"-nimisen siirtokunnan 600-luvulla eaa., ja Constanțaa pidetäänkin Romanian alueen vanhimpana kaupunkina. Nykyisen nimensä kaupunki on saanut Konstantinus Suuren mukaan.


title: Solresol

text: Solresol (tai "Langue Musicale Universelle") on keinotekoinen kieli, jonka kehitti ranskalainen Jean François Sudre (1787–1862) vuodesta 1817 alkaen. Kieli perustuu säveltapailuun, ja sitä voidaan siksi ilmaista yhtä hyvin soittamalla tai viheltämällä kuin puhumalla sekä kirjoittaa myös nuottikirjoituksena.


title: Solresol

text: Solresolin sanat koostuvat nuottien merkitsemiseen käytetyistä symboleista: do, re, mi, fa, sol (so), la, ti (si). Erityisten kirjainmerkkien ja nuottikirjoituksen lisäksi solresolin merkit voidaan koodata myös numeroiksi (do = 1, re = 2 ...), väreiksi tai sormiviittomiksi. Näkövammaisille erityisen hyödyllistä on, että kieltä voidaan puhua keskustelukumppanin kättä painelemalla. Merkit voidaan välittää myös kaukotehoisemmin esimerkiksi liputtamalla tai ampumalla. Periaatteessa kieltä voidaan puhua minkä tahansa seitsemän symbolin tai merkin avulla.


title: Solresol

text: Jean Sudre julkaisi kehittelemästään kielestä kirjan "Langue musicale universelle" vuonna 1866. Solresol oli lyhyen aikaa suosiossa, ja Boleslas Gajewski julkaisi vuonna 1902 Solresolin kieliopin, "Grammaire du Solresol".


title: Solresol

text: Muutaman suosion vuoden jälkeen solresol jäi taka-alalle muiden, menestyksekkäämpien keinotekoisten kielten kuten volapükin ja esperanton vallatessa alaa. Luonnollisista kielistä poikkeava sanojen muodostus vaikeuttaa myös sanojen hahmottamista ja sisäistämistä. Tästä huolimatta maailmassa on yhä pieni solresol-aktiivien yhteisö. Solresol oli merkittävä ensimmäisenä keinotekoisena kielenä, jolla oli puhujia ja joka saavutti laajempaa kiinnostusta.


title: Solresol

text: Uudempi säveliin perustuva kieli on eaiea, jonka on luonut Bruce Koestner. Se käyttää koko länsimaista 12-askelista kromaattista asteikkoa.


title: Solresol

text: Usein käytetyt sanat koostuvat yhdestä tai kahdesta merkistä, kun erikoistuneempien käsitteiden ilmaisu vaatii tyypillisesti neljä tai viisi merkkiä. Solresolin sanat voidaan jakaa luokkiin merkityksen ja ensimmäisen tavun (tai sävelen) mukaan. Esimerkiksi sanat, jotka alkavat "do" liittyvät ihmiseen ja ruokaan, sol-alkuiset taiteisiin ja tieteisiin. Sol- tai fa-alkuiset sanat, joissa on kaksi samaa merkkiä peräkkäin, puolestaan liittyvät sairauksiin ja lääketieteeseen (domifado "ihminen", solresol "kieli", solsolredo "migreeni").


title: Solresol

text: Kielessä on kolme sukua: maskuliini, feminiini ja neutri. Puheessa sanojen merkitystä muutetaan painotusten avulla: sama sana hoitaa sekä verbin, substantiivin, adjektiivin että adverbin tehtäviä, ja ero tehdään painotuksella. Verbit eivät taivu, vaan ovat aina preesensissä ja perusmuodossa. Aikamuotoja ilmaistaan sijoittamalla erityinen, kahdesta samasta symbolista koostuva sana verbin eteen: esimerkiksi dore rere tidofa "aloin", dore mimi tidofa "alan" (futuuri). Myös synonyymit on pyritty karsimaan kielestä, jotta sanojen määrä saataisiin pieneksi. Kaikkiaan kielessä on 2 660 sanaa, jotka riittävät perustarpeiksi, ja uusia voi aina kehittää lisää.


title: Solresol

text: Kielen eräs piirre on, että sanan merkitys voidaan vaihtaa päinvastaiseksi kääntämällä merkkien järjestys. Esimerkiksi "fala" tarkoittaa maukasta tai hyvää, "lafa" huonoa tai pahaa. Solresolia puhuttaessa on tärkeää erottaa sanat toisistaan huolellisesti.


title: Solresol

text: Solresol haluttiin kehittää neutraaliksi ja puolueettomaksi kansainväliseksi apukieleksi. Se on yhtä helppo tai vaikea kaikille, koska se ei muistuta mitään luonnollista kieltä. Lisäksi kieli on myös vammaisten ja kuurojen käyttöön sopiva, koska kieltä voidaan ilmaista viittomilla, väreillä ja niin edelleen. Solresol on nopeasti myös luku- ja kirjoitustaidottomien opittavissa, koska se koostuu vain seitsemästä merkistä tai kymmenestä kirjaimesta. Ääntämisvaikeuksia ei ole.


title: Solresol

text: Kun solresolia kirjoitetaan latinalaisilla aakkosilla, tavuista jätetään viimeinen kirjain usein pois so-merkkiä lukuun ottamatta: esimerkiksi "rakastan sinua" kirjoitetaan tällöin dr mlt dm, "kuukausi" taas drso.


title: Ruandan kieli

text: Ruandan kieli on yksi suurimmista Afrikan bantukielistä.


title: Ruandan kieli

text: Ruanda on virallinen kieli Ruandassa, jossa sitä käytetään kaikilla elämänaloilla hallinnosta ja koulutuksesta kaupankäyntiin. Se on lähes kaikkien ruandalaisten, sekä tutsien että hutujen äidinkieli. Lisäksi ruandan puhujia asuu Kongon demokraattisessa tasavallassa erityisesti Pohjois- ja Etelä-Kivun maakunnissa, Ugandan eteläosassa ja Tansaniassa Kigomen seudulla.


title: Ruandan kieli

text: Ruandan puhujat jakaantuvat valtioiden kesken seuraavasti:


title: Ruandan kieli

text: Kaikkiaan ruandan puhujia on yli 20 miljoonaa, mikä tekee siitä suurimman äidinkielenä puhutun bantukielen. Jos mukaan lasketaan myös rundin puhujat, ruandaa ymmärtää yhteensä yli 26 miljoonaa ihmistä.


title: Ruandan kieli

text: Ruandan läheisimpiä sukulaiskieliä ovat Burundissa puhuttu rundi, Tansaniassa puhuttu "iki"ha ja Kongossa Kivun maakunnassa puhuttu "ma"shi. Nämä kielet ovat ainakin jossakin määrin keskenään ymmärrettäviä. Ruandaa ja rundia voidaan jopa pitää saman kielen eri murteina.


title: Ruandan kieli

text: Ruandassa on 16 kieliopillista luokkaa.


title: Ruandan kieli

text: Kieliopilliset luokat ilmenevät substantiivien, adjektiivien ja verbien etuliitteinä. Substantiivi määrää etuliitteen ja adjektiivit sekä verbit taipuvat sen mukaan. Vertaa esimerkiksi seuraavia lauseita keskenään: (1) "Umwana mukisoma igitabo." = Lapsi lukee kirjaa. (2) "Abaana babisoma ibitabo." = Lapset lukevat kirjoja.


title: Ruandan kieli

text: Alla on joitakin ruandan sanoja, jotka ovat yhteisiä rundin kanssa. Substantiiviluokan etuliite on kursivoitu selkeyden vuoksi.


title: Kaarlo Bergbom

text: Kaarlo Juhana (Karl Johan) Bergbom (2. lokakuuta 1843 Viipuri – 17. tammikuuta 1906 Helsinki) oli suomalainen teatterinjohtaja, suomenkielisen teatterin perustaja ja näytelmäkirjailija. Bergbom perusti Suomalaisen teatterin, jonka nimi muuttui myöhemmin Suomen Kansallisteatteriksi, sekä Suomalaisen oopperan, joka toimi vuoteen 1879.


title: Kaarlo Bergbom

text: Kaarlo Bergbom oli sukua kirjailija Fredrika Runebergille, jonka äiti oli omaa sukuaan Bergbom. Bergbomin isä Johan Erik Bergbom oli lakitieteen tohtori ja senaattori ja äiti Fredrika Juliana Roschier. Nuori Bergbom opiskeli pianonsoittoa ja vieraili usein oopperaesityksissä ja konserteissa. Hän tuli ylioppilaaksi 1859, valmistui filosofian kandidaatiksi 19-vuotiaana 1863 ja väitteli filosofian tohtoriksi 1868 aiheenaan "Om det historiska dramat i Tyskland".


title: Kaarlo Bergbom

text: Bergbom, J. W. Calamnius, Jaakko Forsman ja Frithiof Perander perustivat 1865 Kirjallisen Kuukauslehden, jossa Bergbom julkaisi kirjallisuuskritiikkejä sekä novellit "Julian" (1867), "Aarnihauta" (1868) ja "Sydämiä ihmistelmeessä" (1869).


title: Kaarlo Bergbom

text: Helsingissä perustettiin 1869 Suomalainen Seura kehittämään suomenkielistä kulttuuria. Seura jakaantui draamalliseen, kirjalliseen ja soitannolliseen osastoon, ja Bergbomista tuli draamallisen osaston toinen johtaja. Vuosina 1869–1870 hän järjesti suomenkielisiä teatteri- ja oopperanäytäntöjä. Bergbom teki 1871 opintomatkoja Saksaan ja Pietariin. Eräältä matkalta lähettämässään kirjeessä hän kertoo nähneensä 40 oopperaa ja yhtä paljon puhenäytelmiä.


title: Kaarlo Bergbom

text: Suomalaisen teatterin perustamiskokous pidettiin Helsingissä, Nya Teaternin yläkerran ravintolassa 22. toukokuuta 1872. Kieliriitojen sävyttämä ilmapiiri Helsingissä sai Kaarlo Bergbomin tuomaan teatterinsa ”sisäänajettavaksi” rauhallisemmalle maaperälle. Suomalainen Teatteri aloitti toimintansa Porissa syksyllä 1872. Suomalainen Teatteri viipyi Porissa kaikkiaan seitsemän viikkoa, jona aikana se esitti Hotelli Otavan teatterisalissa koko repertuaarinsa. Bergbom toimi teatterin johtajana vuoteen 1905 saakka ja uhrasi sinä aikana kaikki voimansa teatterin hyväksi. Ohjelmiston valitseminen ja ohjaaminen olivat silloin kokonaan Bergbomin harteilla. Hän hankki ohjelmistoon tunnettua ulkomaista draamakirjallisuutta sekä toi näyttämölle sen ajan vähäisen suomenkielisen tuotannon. Bergbomilla oli apunaan sisarensa Emilie Bergbom (1834–1905), jonka huolena oli teatterin raha-asioiden hoitaminen ja puvuston hankkiminen.


title: Kaarlo Bergbom

text: Bergbom suunnitteli alusta asti Suomalaiseen teatteriin myös lauluosastoa. Ensimmäiseksi oopperaksi hän valitsi Gaetano Donizettin "Lucia di Lammermoorin". Syksyllä 1873 julkistettiin tieto ensimmäisistä kiinnityksistä ja lauluosaston nimestä: Suomalainen ooppera. Bergbom ohjasi oopperaesityksiä ja johti taitavana pianistina harjoituksia. Suomalainen ooppera joutui lopettamaan toimintansa rahavaikeuksien takia 1879.


title: Kaarlo Bergbom

text: Bergbom kirjoitti itse suomen- ja ruotsinkielisiä näytelmiä ja novelleja, muun muassa näytelmät "Pombal och jesuiterna" (1863) ja "Paola Moroni" (1870). Neuvoillaan hän auttoi muun muassa Minna Canthia, Gustaf von Numersia ja Elvira Willmania.Edellä mainitut on koottu teokseen "Kaarlo Bergbomin kirjoitukset I-II" (1907-1908). Bergbomin kirjallisessa jäämistössä on myös näytelmä "Liuksialan ruusu", samoin kuin muiden näytelmien ja novellien suunnitelmia, runoja ja niiden harjoitelmia.


title: Taisto Riimukallio

text: Taisto Riimukallio (vuoteen 2000 "Kai Kalervo Aaltonen") (s. 1. huhtikuuta 1952 Helsinki) on suomalainen tietokirjailija metafysiikan alalta; numerologia, muinaisten viikinkien riimut; tarotjärjestelmät ja tarotkortit. Hän on suunnittelut Kalevala Tarot -tarot-kortit ja on European Tarot Certification Boardin perustaja. Board of Directors of The Certification Board in U.S.A. on sertifioinut hänet Tarot Suurmestariksi (Certified Tarot Grandmaster, CTGM).


title: Taisto Riimukallio

text: Riimukallio koki voimakkaan uskonnollisen herätyksen viidennessä herätysliikkeessä 1960-luvun lopulla. Ryttylän lähetyskoulussa hän koki, että uskonnolliset ja raamatulliset opit ovat ristiriidassa arkimaailman kanssa. Hän alkoi pohtia ihmisen kohtaloa. Ihmisen elämään ja kohtaloon liittyvät kysymykset veivät hänet mystiikan ja mysteerioiden lähteille Englantiin, Belgiaan ja Kanarian Saarille. Hän alkoi soveltaa elämässään ja työssään käytännöllistä metafysiikkaa.


title: Taisto Riimukallio

text: Belgiassa ja U.S.A:ssa hän opiskeli sovittelua. Hän sertifioitui Mediation training institutesta työpaikan konfliktien sovittelijaksi.


title: Taisto Riimukallio

text: Hän asuu nykyään Espoossa ja Kokemäellä


title: Antti Törneroos

text: Antti Törneroos, kirjailijanimi Tuokko, (2. maaliskuuta 1835 Iitti – 8. helmikuuta 1896 Helsinki) oli suomalainen runoilija ja suomentaja.


title: Antti Törneroos

text: Törneroos oli kotoisin Iitin Koskenniskan Hautalasta, hänen isänsä oli talollinen Juho Aataminpoika ja äitinsä Liisa Jaakontytär. Törneroos oli suomenkielisen kirjallisuuden ensimmäisen nousukauden runoilija ja teatteri- ja oopperatekstien suomentaja. Kotipaikkakunnan pappi kannusti älykästä Anttia Heinolaan kouluun. Koska hänellä ei vielä ollut ruotsinkielistä sukunimeä, joka silloin vaadittiin kouluun menevältä, koulun rehtori antoi hänelle nimen Törneroos. Heinolasta Törneroos siirtyi Porvoon lukioon ja valmistui sittemmin Helsingin yliopistosta maisteriksi pääaineenaan suomen kieli. Törneroos tuli tunnetuksi taitavana suomen kielen runomuodon kehittäjänä. Hän suomensi näytelmiä ja oopperoita ja mahdollisti näin osaltaan suomalaisen teatterin ja oopperan synnyn. Suomalaisen teatterin ensimmäinen esitys 1872 oli Tuokon laatima kuvaelma. Tuokko on sanoittanut "Työväen marssin".


title: Antti Törneroos

text: Törneroos kirjoitti näytelmärunoelman "Saul" ja useita runoteoksia sekä suomensi muun muassa Franzénia, Tegnériä, Runebergia ("En voi"), Schilleriä ("Maria Stuart", "Wallenstein") ja Topeliusta ("Regina von Emmeritz").


title: Antti Törneroos

text: Törneroos toimi Hämäläis-Osakunnan kuraattorina.


title: Tuokko

text: Tuokko on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: