title: Grafologia

text: Grafologisia käsitteitä on myös helppo arvostella epämääräisiksi, subjektiivisiksi ja monitulkintaisiksi. Esimerkiksi Klagesin kuvaama piirre "rytmi" ja siihen olennaisesti liittyvä "muototaso" on eri asia kuin "säännöllisyys", joka puolestaan on eri piirre kuin "huolellisuus". Lisäksi Klages esittää erilaisille käsialassa havaittaville ominaisuuksille sekä positiivisen että negatiivisen tulkintamerkityksen, mikä on suoraviivaiseen ajatteluun tottuneille omiaan hämärtämään asiaa lisää.


title: Grafologia

text: Laissa yksityisyyden suojasta työelämässä todetaan (13 §), että "Työntekijää voidaan hänen suostumuksellaan testata henkilö- ja soveltuvuusarvioinnein työtehtävien hoidon edellytysten tai koulutus- ja muun ammatillisen kehittämisen tarpeen selvittämiseksi. Työnantajan on varmistettava, että testejä tehtäessä käytetään luotettavia testausmenetelmiä, niiden suorittajat ovat asiantuntevia ja testauksella saatavat tiedot ovat virheettömiä. Tietojen virheettömyyttä varmistettaessa on otettava huomioon testausmenetelmä ja sen luonne.


title: Grafologia

text: Työnantajan tai tämän osoittaman testaajan on työntekijän pyynnöstä annettava työntekijälle maksutta henkilö- tai soveltuvuusarvioinnissa annettu kirjallinen lausunto. Jos lausunto on annettu työnantajalle suullisena, työntekijän tulee saada selvitys lausunnon sisällöstä."


title: Grafologia

text: Lain perusteluissa mainitaan tähän pykälään liittyen, että "Kansainvälisen työjärjestön ILO:n ohjeissa todetaan, että grafologiset, astrologiset ja muut näihin verrattavat testit tulisi olla poissuljettuja työnantajan taholta esimerkiksi työhönottotilanteessa". Lisäksi todetaan muun muassa, että "testien tuloksista saatavan tiedon tulisi olla välittömästi työsuhteen kannalta tarpeellista. Tämä vaatimus jo osaltaan vaikuttaa sekä testien sisältöön että niiden laajuuteen. Kun työnantajan olisi päätyessään testauksen tarpeellisuuteen käytettävä vain luotettavia testausmenetelmiä, tulisi hänen selvittää tarjolla olevista vaihtoehdoista tarkoitukseen sopiva testimenetelmä ja testin suorittaja".


title: Grafologia

text: Lisäksi perustelussa todetaan, että työnantaja tai hänen edustajansa ei yleensä ole testimenetelmien asiantuntija, eikä käyttäytymistieteisiin liittyviltä testeiltä ei voida käytännössä vaatia täydellistä virheettömyyttä.


title: Willard Van Orman Quine

text: Willard Van Orman Quine (25. kesäkuuta 1908 Akron, Ohio, Yhdysvallat – 25. joulukuuta 2000 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen filosofi. Hän oli 1900-luvun tärkeimpiä filosofeja ja loogikkoja.


title: Willard Van Orman Quine

text: W. V. Quinen suurin elämäntyö oli filosofisen naturalismin ja sen mukaisen ontologian ja tietoteorian kehittäminen. Hänen mukaansa tällaisiin kysymyksiin voitiin vastata vain luonnontieteellisen menetelmän antamin vastauksin. Quine oli Wienin piirin vaikutuspiirissä, mutta kuului loogisen empirismin arvostelijoihin. Quinen tunnetuin teksti on artikkeli ”Empirismin kaksi dogmia” (1951), jossa hän arvostelee loogisten empiristien käsitystä verifikaatioperiaatteesta sekä analyyttisuuden ja synteettisuuden erottelua.


title: Willard Van Orman Quine

text: Quinen kirjoitusten ansiosta instrumentalismi hyväksyttiin laajasti tieteenfilosofiassa. Myös hänen loogisen empirismin edustaman kokemusperäisen todentamisen arvostelunsa oli tunnettua. Analyyttisuus–synteettisyys-käsittelyn arvostelu ei saanut yksimielisesti hyväksyvää vastaanottoa.


title: Willard Van Orman Quine

text: Keskustellessaan 1930- ja 1940-luvulla Rudolf Carnapin, Nelson Goodmanin ja Alfred Tarskin sekä muiden filosofien kanssa Quine alkoi epäillä analyyttisten ja synteettisten väittämien erottelun pätevyyttä. Analyyttiset väittämät ovat tosia vain sanojensa merkityksen nojalla (esimerkiksi ”kaikki poikamiehet ovat naimattomia”), ja synteettiset väittämät ovat tosia todellisuuden tosiseikkojen nojalla (esimerkiksi ”strutsi ei osaa lentää”). Tämä erottelu oli keskeinen loogiselle empirismille (juuri tällaisesta ”empirismistä” hän kirjoittaa artikkelissaan ”Empirismin kaksi dogmia”). Quinen arvostelu vaikutti loogisen empirismin kannatuksen hupenemiseen, vaikka Quine pysyikin verifikationistina — jopa siinä määrin, että käytti verifikationismia analyyttisuus–synteettisyys-erottelun arvosteluun (verifikationismin mukaan väittämät ovat sananmukaisesti merkityksellisiä, jos ja vain jos ne ovat joko analyyttisesti tai empiirisesti eli kokemusperäisesti verifioitavissa eli todennettavissa).


title: Willard Van Orman Quine

text: Kuten muutkin analyyttiset filosofit ennen häntä, Quine hyväksyi sen, että analyyttiset väitteet ovat tosia jo pelkästään merkitystensä nojalla. Toisin kuin muut, Quine kuitenkin piti määritelmää epäkoherenttina. Arkikielen käsittein Quine hyväksyi analyyttisten väitteiden olevan niitä, jotka ovat tosia merkitystensä nojalla, mutta väitti, että tässä yhteydessä käytetty totuuden käsite oli määritelmältään epäkoherentti.


title: Willard Van Orman Quine

text: Quinen ajattelu esitetään usein virheellisesti ja hänen väitetään olleen sitä mieltä, että kaikki väittämät ovat kontingentteja (eli sellaisia, jotka voivat olla empiirisesti joko tosia tai epätosia). Esimerkiksi on väitetty, että Quinen mukaan väitteen ”kaikki poikamiehet ovat naimattomia” totuus riippuu kontingentista tosiasiasta, kun Quine todellisuudessa epäili myös välttämättömien ja kontingenttien tosiasioiden erottelua.


title: Willard Van Orman Quine

text: Quinen keskeinen vastalause analyyttisuutta vastaan sisältyi hänen arvosteluunsa, joka kohdistui synonyymiuden (merkityksen samuuteen) käsitykseen eli siihen, että väite on analyyttinen vain jos se vastaa merkitykseltään väittämää ”kaikki mustat asiat ovat mustia” tai muuta loogista totuutta. Synonyymiuden torjuminen liittyy käsitteisiin liittyvän empiirisen tiedon eli kollateraalisen tiedon ongelmaan. Intuitiivisesti ajattelemme, että on olemassa eroa väittämien ”kaikki naimattomat miehet ovat poikamiehiä” ja ”on ollut olemassa mustia koiria” välillä, mutta kuka tahansa suomen kielen puhuja hyväksyy molemmat väitteet kaikissa olosuhteissa (paitsi tapaukset, joissa häntä uhataan tai lahjotaan). Tämä johtuu siitä, että suomen kielen puhujat pääsevät käsiksi myös ”kollateraaliseen tietoon” mustien koirien olemassaolosta (menneinä ajanhetkinä).


title: Willard Van Orman Quine

text: Quinen mukaan ei ole mahdollista erottaa yleisesti tiedettyä kollateraalista tietoa ja käsitteellistä (analyyttista) totuutta. Analyyttiset väitteet voidaan synonyymeja vaihtamalla muuntaa muodollisiksi totuuksiksi. Quine pitää ongelmallisena sitä, millä perustein voimme tietää jotkin ilmaukset synonyymeiksi. Sanakirjaan vetoaminen ei auta, koska voidaan kysyä, mistä sanakirjan tekijä on tiennyt asian. Emme voi myöskään vedota synonyymiutta selittäessämme siihen, että synonyymit ovat analyyttisia totuuksia, koska tavoitteena on juuri analyyttisen totuuden määrittely, joten tällöin kierrettäisiin kehää. Ei voida myöskään vedota yleiseen kielenkäyttöön, koska tällöin analyyttiset totuudet olisivatkin empiirisiä, synteettisiä totuuksia. Quinen oman filosofian ongelmana on kuitenkin pidetty sitä, että se ei anna mitään vaihtoehtoista vakuuttavaa selitystä sille, miksi jotkin lauseet tuntuvat intuitiivisesti analyyttisilta ja toiset eivät.


title: Willard Van Orman Quine

text: Analyyttisuuden ja synonyymiuden arvostelua voidaan lähestyä myös mahdollisuuden käsitteen kautta. Perinteinen wittgensteinilainen merkitys-näkemys väittää, että merkityksellinen lause liittyy mahdollisten maailmojen tilan alueeseen. Quinen mukaan tällainen ajatus mahdollisten maailmojen alueesta on ongelmallinen, koska hänen mukaansa yleisesti ja varmasti uskottujen totuuksien sekä välttämättömien totuuksien välillä ei ole eroa.


title: Willard Van Orman Quine

text: Keskeiset periaatteet käännöksen epätäsmällisyyden ja muiden Quinen väitteiden taustalla ovat ontologinen suhteellisuus ja konfirmaatioholismi. Alkuehtona Quinen holismille on, että kaikki teoriat (ja niistä johdetut väitelauseet) ovat empiirisen datan (aistidata, evidenssi) alimääräämiä – eli vaikka monet teoriat eivät ole oikeutettuja, koska ne eivät sovi yhteen tietojemme kanssa tai ovat liian monimutkaisia, on olemassa monia vaihtoehtoisia teorioita jotka ovat yhtä oikeutettuja. Esimerkiksi sen sijaan, että muinaisten kreikkalaisten oletus, että havaitsemattomat Olymposvuoren jumalat ovat olemassa, olisi epätosi, ja meidän sivilisaatiomme oletus niin ikään havaitsemattomista elektromagneettisista aalloista olisi puolestaan tosi, ovat molemmat oikeutettuja vain siksi, että ne selittävät havaintomme.


title: Willard Van Orman Quine

text: Quine lopettaa artikkelinsa ”Empirismin kaksi dogmia” seuraavasti:


title: Willard Van Orman Quine

text: Quinen ontologinen relativismi sai hänet yhtymään Pierre Duhemiin siinä, että mille tahansa empiiristen havaintojen joukolle on aina olemassa useampia teorioita, jotka voivat selittää sen. Duhemin holismi oli kuitenkin paljon rajoitetumpaa kuin Quinen. Duhemille alimääräytyneisyys pätee vain fysiikkaan tai ehkä luonnontieteisiin, kun taas Quinelle se päti kaikkeen ihmisen tietoon kokonaisuutena. Näin ollen, vaikka on mahdollista verifioida tai falsifioida kokonaisia teorioita, on silti mahdotonta verifioida tai falsifioida yksittäisiä väittämiä. Melkein mikä tahansa yksittäinen väittämä voidaan Quinen mukaan ”pelastaa”, jos olemme valmiit tekemään (mahdollisesti hyvin suuria) muutoksia käsillä olevan teorian muissa kohdissa. Quinelle tieteellinen ajattelu muodostaa yhtenäisen verkon, jonka mitä tahansa osaa voidaan muuttaa empiirisen evidenssin valossa, ja jonka mitä tahansa yksittäistä kohtia voidaan puolustaa mitä tahansa empiiristä evidenssiä vastaan.


title: Willard Van Orman Quine

text: Loogisten empiristien verifikaatioperiaatteen ongelmana Quine piti sitä, että siinä ulkoista todellisuutta koskevat väitteet pitäisi palauttaa välittömiksi elämyksiä koskeviksi väitteiksi. Kukaan ei ole kuitenkaan pystynyt tällaiseen, ja Quine oli sitä mieltä, että siihen ei pystytä jatkossakaan. Sen takia Quine hylkääkin ajatuksen yksittäisten kokemuksesta irrotettujen väitteiden verifikaation (ja falsifikaation) ja ehdottaa, että totuus kokonaisuudessaan arvioitaisiin aina koko tietomäärää koskevana yksittäisten lauseiden sijaan.


title: Luettelo uskonnoista

text:
Tämä on luettelo uskonnoista.
Vuoden 1850 jälkeen perustettuja uususkontoja.


title: Mannermainen filosofia

text: Mannermainen filosofia on yleinen nimitys useille nykyfilosofian perinteille, jotka ovat alun perin saaneet alkunsa mannermaisesta Euroopasta, vastakohtana englanninkieliseen analyyttiseen filosofiaan. Mannermaiseen filosofiaan kuuluvat fenomenologia, hermeneutiikka, eksistentialismi, strukturalismi, jälkistrukturalismi ja postmodernismi, dekonstruktio, ranskalainen feminismi, kriittinen teoria kuten Frankfurtin koulukunta sen esittää, psykoanalyysi, Friedrich Nietzschen työt ja joskus myös suuri osa marxismista ja marxilaisesta filosofiasta (vaikka marxilaisuus usein luetaankin omaksi, kolmanneksi osa-alueekseen nykyfilosofiassa).


title: Mannermainen filosofia

text: Mannermainen filosofia on ollut nykyfilosofian valtavirtaus erityisesti Ranskassa ja Saksassa. Jaottelua analyyttiseen ja mannermaiseen filosofiaan on myös arvosteltu, koska merkittävä osa analyyttisestä filosofiasta on alun perin lähtöisin manner-Euroopasta.


title: Mannermainen filosofia

text: Jaottelu mannermaiseen ja analyyttiseen filosofiaan syntyi 1900-luvun alkupuolella. Kahden perinteen erkaantumisen voidaan nähdä alkaneen Immanuel Kantin seuraajista — Kant voidaan nähdä viimeisenä suurena filosofina, jota kummankin suuntauksen edustajat ovat lukeneet laajalti. Kantin seuraajista etenkin Hegel, Schopenhauer ja Nietzsche kehittivät filosofiaansa positivismista ja sen seuraajista paljolti eroavaan suuntaan. Analyyttinen filosofia on ollut vähemmän kiinnostunut Kantia seuranneista 1800-luvun saksalaista filosofeista.


title: Mannermainen filosofia

text: 1900-luvun ensimmäisen puoliskon filosofia keskittyi pitkälti Saksaan, joka kehittyi eurooppalaisen filosofian keskukseksi. Vasta Adolf Hitlerin ja kansallissosialismin valtaannousu karkotti pitkälti vasemmistolaisen ja juutalaisen filosofien keskittymän. Jotkut, kuten Frankfurtin koulukunta, hakivat turvaa ulkomailta, etenkin Yhdysvalloista. Pienempi osa filosofeista, kuten Martin Heidegger, jäivät Saksaan, lähinnä natsiyhteyksiensä takia. Sodan jälkeen heidät ja heidän ajatuksensa usein tuomittiin kansallissosialistien tavoin, ja esimerkiksi Heideggeria kiellettiin joksikin aikaa opettamasta.


title: Mannermainen filosofia

text: Toisen maailmansodan jälkeen Ranskassa nousi valtava kiinnostus aikaisempaan saksalaiseen filosofiaan. Ranskan kommunistisen puolueen valtaannousu nosti vasemmistolaisuuden vallitsevaksi kehityssuunnaksi maan politiikassa ja julkisessa keskustelussa, mikä puolestaan johti Hegelin ja Marxin ajatusten tutkimukseen jopa konservatiivisissa Ranskan yliopistoissa, joissa heitä ei aikaisemmin ollut otettu huomioon. Toisaalta fenomenologi Edmund Husserlin ja hänen aiemman oppilaansa Martin Heidegger työt tulivat myös muotiin. Fenomenologian kansantajuistamisessa vaikutti erityisesti Jean-Paul Sartre, joka kutsui ajatteluaan eksistentialismiksi.


title: Mannermainen filosofia

text: Fenomenologia on tutkimussuuntaus, joka pyrkii tutkimaan tietoisuuden rakenteita havaintokokemuksessa. Sen kehittäjä on Edmund Husserl. Tunnetuimpia fenomenologeja hänen lisäkseen ovat Maurice Merleau-Ponty sekä Husserlin oppilas Martin Heidegger.


title: Mannermainen filosofia

text: Hermeneutiikka on tutkimussuuntaus, joka painottaa inhimillistä ymmärrystä (ennen kaikkea kirjoitettujen) tekstien mutta myös musiikin tai kuvataiteen tulkinnassa. Nykyaikaisen hermeneutiikan perustajana pidetään Wilhelm Diltheytä. Hänen lisäkseen hermeneutiikkaa ovat kehittäneet muun muassa Martin Heidegger ja Hans-Georg Gadamer, Paul Ricoeur ja Gianni Vattimo.


title: Mannermainen filosofia

text: Eksistentialismi on suuntaus, joka korostaa yksilön kokemuksen ainutlaatuisuutta. Sitä on kehittänyt ennen kaikkea Jean-Paul Sartre. Muita eksistentialisteja ovat muun muassa Karl Jaspers, Simone de Beauvoir, Gabriel Marcel ja Albert Camus. Liike lukee myös Søren Kierkegaardin ja Friedrich Nietzschen merkittäviksi edeltäjikseen.


title: Mannermainen filosofia

text: Psykoanalyysi ja strukturalismi saivat mannermaiseen filosofiaan liittyvässä lingvistiikassa ja antropologiassa merkittävän roolin, jota niillä ei ollut analyyttisessä filosofiassa. Sigmund Freud, Carl Jung, Alfred Adler ja erityisesti Jacques Lacan liitetään tähän alueeseen.


title: Mannermainen filosofia

text: Strukturalismi on rakenteellisuutta korostava lähestymistapa useilla tutkimusaloilla. Strukturalismi juontaa paljolti kielitieteilijä Ferdinand de Saussuren lingvistiikasta. Jälkistrukturalismi on mannermaisen filosofian suuntaus, joka sai alkunsa Ranskassa 1960-luvulla. Siihen luetut filosofit, kuten Jacques Derrida, Michel Foucault ja Julia Kristeva, suhtautuivat strukturalismiin hyvin kriittisesti. Siinä missä strukturalismi oli esittänyt, että merkitykset voivat olla kulttuurista riippumattomia, jälkistrukturalistit näkevät yleensä kulttuurin oleellisena merkitykselle.


title: Mannermainen filosofia

text: Postmoderni filosofia on eklektinen ja vaikeasti tavoitettava suuntaus, jota luonnehtii länsimaisen filosofian kritiikki. Se alkoi mannermaisen filosofian kritiikkinä ja se on saanut vaikutteita fenomenologiasta, strukturalismista ja eksistentialismista, mukaan lukien Kierkegaard ja Heidegger. Siihen on vaikuttanut myös Ludwig Wittgensteinin myöhempi analyyttisen filosofian kritiikki.


title: Mannermainen filosofia

text: Dekonstruktio on keskeinen käsite mannermaisessa filosofiassa ja kirjallisuuskritiikissä. Sen kehitti jälkistrukturalistinen filosofi Jacques Derrida.


title: Mannermainen filosofia

text: Käsite ranskalainen feminismi viittaa joukkoon ranskalaisia feministejä, jotka vaikuttivat erityisesti 1970–1990-luvuilla. Siihen luetaan muun muassa Hélène Cixous, Luce Irigaray ja Julia Kristeva.


title: Mannermainen filosofia

text: Frankfurtin kriittinen koulukunta on filosofinen ja yhteiskuntateoreettinen koulukunta, joka on kehittänyt ennen kaikkea uusmarxilaista ajattelua. Sen alullepanijana on ollut Max Horkheimer. Hänen lisäkseen koulukuntaan kuuluvat muun muassa Theodor Adorno, Herbert Marcuse ja Jürgen Habermas.


title: Mannermainen filosofia

text: Marxismin filosofia on mannermaisen filosofian eri suuntauksista selkeimmin omaksi koulukunnakseen eroteltava ideologia. Se kumpuaa suurimmaksi osaksi Karl Marxin sekä Friedrich Engelsin kirjoituksista. Marxilaista filosofiaa jatkoivat omalta osaltaan Neuvostoliiton ja muiden sosialististen maiden akateeminen maailma. Frankfurtin kriittinen koulukunta voidaan nähdä sen osana.


title: Mannermainen filosofia

text: Mannermaiseen filosofiaan kuuluu niin erilaisia suuntauksia, ettei itse luokittelu vielä kuvaa filosofian sisältöä paljoakaan. Mannermaisiin perinteisiin liittyy kuitenkin tiettyjä yleisiä eroja suhteessa analyyttiseen filosofiaan. Erot ovat lähinnä painotuksissa ja tyylissä.


title: Mannermainen filosofia

text: Eräs keskeisimpiä yhteisiä teemoja mannermaisessa filosofiassa on tietynlainen skeptisismi koskien sitä, voiko ajattelua abstrahoida sen välttämättömistä luonnollisista ja materiaalisista esiehdoista. Tästä skeptisismistä seuraa, että filosofin tulee taistella sen kanssa, ettei hän voi käsitellä ajatuksia riippumattomina näistä esiehdoista.


title: Mannermainen filosofia

text: Esimerkiksi Hegelin mukaan ajattelua ei voi abstrahoida erillisiksi historiasta. Ajatukset eivät ole ikuisia vaan riippuvia siitä ajasta, jolloin ne on esitetty. Marxin mukaan ajatuksia ei voida puolestaan abstrahoida erillisiksi yhteiskunnan taloudellisesta perustasta: ne riippuvat aina yhteiskuntaluokasta. Nietzschelle ajatukset eivät ole riippumattomia filosofin omista vioista ja tahdosta valtaan. Kierkegaardille niitä ei voi erottaa uskosta, Heideggerille ja Sartrelle puolestaan olemassaolon kysymyksestä. Derridalle mahdollisia historioita ja sanojen itsensä välisiä riippuvuuksia ei voi pitää transsendentteina.


title: Mannermainen filosofia

text: Analyyttiset filosofit voivat pitää kaikkia näitä asioita tärkeinä, mutta olettaa silti metodologisesti, että he voivat ongelmitta käyttää abstrakteja ajatuksia ja niiden välisiä suhteita loogisissa argumenteissa. Joskus, kuten Wittgensteinilla, analyyttisen perinteen filosofit päätyvät samanlaiseen skeptisismiin päättelyn "tuloksena", mutta se ei ole metodologinen ennakko-oletus samalla tavalla kuin mannermaisessa perinteessä.


title: Mannermainen filosofia

text: Mannermainen filosofia ja analyyttinen filosofia eroavat toisistaan myös suhtautumisessa tieteeseen. Erityisesti fenomenologiassa ja eksistentialismissa korostetaan, etteivät tieteellinen tutkimus tai tieteen tulokset voi olla filosofian lähtökohtana, koska filosofian on lähdettävä liikkeelle jostakin perustavammasta ja analysoida tieteen menetelmiä ja tiedettä tiedon tuottajana kriittisesti.


title: Mannermainen filosofia

text: Mannermaisen ja analyyttisen perinteen välillä on ollut myös paljon vuorovaikutusta. Muun muassa 1800-luvun mannermainen filosofia on vaikuttanut joihinkin "analyyttisiksi" nimitettyihin moraalifilosofeihin. Esimerkiksi Bernard Williams sai vaikutteita Nietzscheltä, ja John Rawls tutki Hegelin moraalifilosofiaa. Vastaavasti useat mannermaiset nimet, kuten Jacques Derrida ja Jürgen Habermas, kytkeytyvät analyyttiseen kielifilosofiaan, kuten John Searlen ja J. L. Austinin töihin.


title: Heaven’s Gate (kultti)

text: Heaven’s Gate (suom. Taivaan Portti) oli Marshall Applewhiten johtama yhdysvaltalainen ufokultti, joka uskoi muukalaisten tuovan lahkon jäsenille rauhaa ja uuden kotipaikan vieraalta planeetalta. Applewhite ja 38 Heaven’s Gaten jäsentä teki itsemurhan kolmessa erässä todennäköisesti 24. - 26. maaliskuuta aikana vuonna 1997. Kultin oppien mukaan heidän sielunsa voisivat näin matkata avaruusalukselle, joka piileksi Halen–Boppin komeetan takana. Kultin mukaan vuosikymmen aikaisemmin kuollut toinen perustajajäsen Bonnie Nettles oli avaruusaluksen kyydissä, ja komeetta oli merkki Maapallon tuhoavien muukalaisten saapumisesta.


title: Heaven’s Gate (kultti)

text: Juuri ennen joukkoitsemurhaa ryhmän nettisivustolle ilmestyi viesti: “Hale-Bopp tuo päätöksen Heaven’s Gatelle... Meidän 22 vuoden oppituntimme Maa-planeetalla on tulossa päätökseen - “valmistuminen” Ihmisten Kehitystasolta. Olemme onnellisia ja valmistautuneita jättämään “tämän maailman” ja liittymään Ti:n joukkoon."


title: Heaven’s Gate (kultti)

text: Presbyteerisen papin poika Marshall Applewhite alkoi tutkimaan kristittyjä profetioita 1970-luvulla alkupuolella. Saatuaan potkut St.Thomasin yliopistosta Houstonista,Applewhite tapasi Bonnie Nettlesin, joka jakoi hänen kiinnostuksensa kristinuskon profetioihin. Nettles ja Applewhite ystävystyivät nopeasti, ja Applewhite jopa uskoi että he olivat tavanneet jo aiemmin edellisessä elämässä, ja että heidän tapaamisensa oli määrätty ennalta avaruusolentojen toimesta. Heidän oppinsa yhdisteli kristinuskoa ja ufouskomuksia. Applewhiten väitettiin olevan sukua Jeesus Nasaretilaiselle. Kultin jäsenet nimittivät toisiaan veljiksi ja sisariksi, ja katsoivat olevansa munkkeja ja nunnia "luostarissaan", isossa kalifornialaisessa vuokra-asunnossa. Lahko oli kohtalaisen varakas ja kykeni siten viettämään eristäytynyttä elämää. Kultin jäseniltä oli kielletty työskentely muiden kuin kultin hyväksi, rahan omistaminen ja seksuaalielämä. Yleensä jäsenillä ei ollut juurikaan ulkopuolisia yhteyksiä, sillä Applewhite käski heidän katkaista yhteytensä kaikkiin tuntemiinsa ulkopuolisiin.


title: Heaven’s Gate (kultti)

text: Nettlesin kuoltua maksasyöpään 1985 Applewhite johti kulttia. 1990-luvulla Heaven’s Gate levitti sanomaansa Internetin kautta, ja hankki lisäksi tuloja verkkosivujen suunnittelulla. Applewhite kastroitutti itsensä Meksikossa, ja viisi tai kuusi muuta kultin miespuolista jäsentä noudatti hänen esimerkkiään.


title: Heaven’s Gate (kultti)

text: 26. maaliskuuta 1997 Applewhite ja 38 Heaven’s Gaten jäsentä löydettiin kuolleina kultin kartanosta Santa Festä. He olivat pukeutuneet mustiin vaatteisiin ja upouusiin Niken kenkiin, ottaneet yliannoksen fenobarbitaalia ja joidenkin lähteiden mukaan panneet päähänsä muovipussin. Yksi jäsenistä ilmeisesti johdatti viranomaiset paikalle ja teki itsemurhan vasta myöhemmin. Kaksi kultin aiemmin jo jättänyttä jäsentä yritti samanlaista itsemurhaa myöhemmin, saman vuoden toukokuussa. Toinen heistä jäi henkiin, mutta hän teki itsemurhan helmikuussa 1998.


title: Heaven’s Gate (kultti)

text: Kultin toiminta herätti huomattavaa kuohua ympäri maailmaa, ja ihmiset kiinnostuivat Heaven's Gaten motiiveista ja toiminnasta etenkin massaitsemurhan tultua julki. Vuonna 1994 LA Weekly julkaisi kultista artikkelin, jonka kautta Rio DiAngelo tutustui kultin toimintaan ja lopulta jopa liittyi siihen.


title: Meemi

text: Meemi ( < , mimesis) on idea, käyttäytymismalli, tyyli tai käyttötapa, joka leviää kulttuurissa henkilöltä toiselle. Se on kulttuurinen ja viestinnällinen kopioituja eli replikaattori. Käsitettä "meemi" käytti ensimmäisenä Richard Dawkins vuonna 1976 kirjassaan "Geenin itsekkyys". Esimerkkeinä meemeistä Dawkins luettelee ”sävelmät, ajatukset, hokemat, vaatemuodit, saviruukkujen ja rakennusten kaarten muodot”. Antaessaan keksinnölleen nimeä hän halusi ”substantiivin, johon sisältyy kulttuurin välittymisen yksikön eli "matkimisen" yksikön idea”.


title: Meemi

text: Dawkinsin mukaan sekä geenit että meemit leviävät riippumatta siitä, ovatko ne hyödyllisiä ihmisen kannalta. Molemmat kopioitujat ovat itsekkäitä olioita. Geenit rakentavat eliöitä elatusalustoikseen, ja näiden biologisten rakenteiden menestyksekäs kopioituminen takaa sekoittumattomien geenien siirtymisen sukupolvilta toisille. Myös meemit ovat itsekkäitä olioita, jotka käyttävät ihmisiä oman leviämisensä kulkuneuvoina. Meemit ovat myös sokeita sille, mitä niiden kulkuneuvoille tapahtuu. Susan Blackmoren mukaan meemit ja geenit ovat vain analogisia toisilleen eikä niiden tarvitse toimia toistensa kaltaisesti. Blackmore on myös ehdottanut, että teknologisia meemejä kutsuttaisiin englannin kielen termillä ”temes”.


title: Meemi

text:
"Geenin itsekkyys" -teoksensa jälkeen Dawkins on ottanut etäisyyttä luomaansa käsitteeseen. Teoksessaan "The Extended Phenotype" (1982) Dawkins myöntää, että meemien kopioitumisprosessi on ilmeisestikin paljon epätarkempi kuin geenien: päinvastoin kuin geenit, meemit saattavat osittain sekoittua toisiinsa. Tämä tekee ajatuksen geenien ja meemien vertailun hankalammaksi.
Filosofi Daniel C. Dennettin mukaan biologinen luonnonvalinta on evoluution prototyyppi. Lähtökohtana on väite, että luonnonvalinta on alustariippumaton algoritminen tapahtumasarja. Juuri alustariippumattomuuden on määrä mahdollistaa luonnonvalintanäkemyksen siirtäminen biologian ulkopuolelle. Dennettin mukaan evolutionaarinen prosessi noudattaa seuraavia perussääntöjä:Matti Kamppisen mukaan voitaisiin myös sanoa, että evoluution kolme perusehtoa ovat muuntelu, periytyminen ja valinta. Meemien suhteen muuntelua aiheuttavat uudet keksinnöt ja yhdistelmät. Koska kopioista on ylitarjontaa, luonnonvalinta seuloo esiin kelpoisimmat. Kulttuurissa meemit kilpailevat Dennettin mukaan pääsystä ihmismieleen.
Susan Blackmore julkaisi vuonna 1999 kirjan "Meemit – kulttuurigeenit". Teoksen esipuheen kirjoitti Dawkins.


title: Meemi

text: Omana lisäyksenään teoriaan Blackmore esittää, että ihmisaivojen suuri koko on meemien tuottama. Arvostelijoiden mukaan tällainen lamarckilainen väite on ongelmallinen ja nurinkurinenkin, sillä yleisen näkemyksen mukaan biologinen muuntelu tuottaa rakenteita, jotka tietyissä olosuhteissa saattavat osoittautua kulttuurisesti tai memeettisesti käyttökelpoisiksi. Lisäksi aivojen nykyinen koko oli saavutettu jo paljon ennen meemien runsastumista.


title: Meemi

text: Blackmore kuvaa meemiä käyttäytymisohjeena jossa ”meemit varastoituvat aivoihin (tai muihin kohteisiin) ja siirtyvät eteenpäin jäljittelyn kautta”. Dennett kuitenkin korostaa, että on tärkeää olla samastamatta meemiä mihinkään tiettyyn aivorakenteeseen,


title: Meemi

text: Blackmoren mielestä meemin käsitteeseen liittyvät seuraavat ongelmat: meemiä ei voi ilmaista täsmällisenä yksikkönä, meemien kopioitumisen ja tallentamisen mekanismi on tuntematon ja memeettinen evoluutio on lamarckilaista.


title: Meemi

text: Dawkins ja Dennett luettelevat esimerkkejä meemeistä:


title: Meemi

text: Esimerkkeinä luetteloidut meemit eivät kaikki ole mitään yksinkertaisia ideoita vaan kompleksisia tietorakenteita, joita yhdistää vain se, että ne ”kopioituvat luotettavasti ja hedelmällisesti”. Tämä luonnehdinta on ongelmallinen, sillä esimerkiksi "Odysseia" ei suullisessa kulttuurissa suinkaan kopioitunut luotettavasti. Sitä paitsi "Odysseia" on liian laaja jäljittelyn kohteeksi tai yksiköksi. Vastaavasti voitaisiin kysyä, kumpi on varsinainen meemi, Beethovenin 5. sinfonia kokonaisuudessaan vai sen monenlaisessa käytössä oleva .


title: Meemi

text: Voidaan myös kysyä, miksi toiset tietorakenteet ovat tarttuvia, toiset taas eivät: ”Miksi on helpompi hyräillä laulelmaa "On neidolla punapaula" yhden ainoan kuulemiskerran jälkeen kuin melodiaa Arnold Schönbergin teoksesta "Pierrot Lunaire"?” Voidaan myös kysyä, miksi monet meemit tuottavat lukuisia ”lapsia” mutta eivät ”lastenlapsia”, kun taas toiset meemit kopioituvat sukupolvelta toiselle.


title: Meemi

text: Geenit on koodattu DNA:han ja ne monistuvat tarkasti pitkin iturataa sukupolvesta toiseen. Memetiikka on alusta pitäen rakentunut geeni–meemi-analogialle. Näin ollen on oikeutettua kysyä: Mikä on ”X” analogiassa ”geeni : DNA = meemi : X” ? On esitetty, että ”X” = kompleksinen aivorakenne tai aivoihin tallentunut ohjesarja, ohjelma tai resepti, meemin genotyyppi, joka tuottaa meemin ilmiasun eli sen, miten meemi maailmassa ilmenee ja ympäristöönsä vaikuttaa. Dennett varoittaa samastamasta meemejä aivorakenteisiin – eihän geeniäkään samaisteta DNA:han.


title: Meemi

text: Blackmore on tässä asiassa sallivampi: ”Käytän jatkossa termiä 'meemi' viittaamaan erotuksetta kaikentyyppiseen memeettiseen informaatioon, mukaan luettuna ajatukset, aivorakenteet joihin ajatukset paikallistuvat, käyttäytymistavat joita nämä aivorakenteet tuottavat ja niiden toisinnot kirjoissa, resepteissä, kartoissa ja nuoteiksi kirjoitetussa musiikissa.” Tämä tarkoittaa samalla geeni–meemi-analogiasta luopumista, mikä onkin viisasta mutta samalla on omiaan vähentämään memetiikan omaleimaisuutta kulttuurisen muutoksen selittimenä. Meemeiltä puuttuu DNA:han vertautuva digitaalinen koodi, ja sikäli kuin meemeillä on genotyyppi, se ei ole lainkaan yhtä kiintoisa tai merkityksellinen kuin ilmiasu eli ne ominaisuudet jotka edesauttavat meemin kopioitumista, tarttuvuutta ja menestystä.


title: Meemi

text: Meemien siirtymistä yksilöstä toiseen on verrattu biologisessa analogiassa virusten leviämiseen. Viruksethan levittävät geneettistä informaatiota. Ihmisen käyttäytymisen muuttuminen on kuitenkin monimutkainen asia eivätkä kaikki ”meemiviruksen” saaneet muuta käyttäytymistään samalla tavalla. Memeettinen evoluutio on lamarckilaista. Meemi monistuu yksilöiden kesken verkostomaisesti. Meemit siirtyvät suurelta osin ihmislasten oppimisprosessin tärkeän elementin eli matkimisen kautta, mutta ne voivat siirtyä myös oivaltamisen avulla. Uskontotieteilijä Pascal Boyerin mukaan kulttuurin siirtyminen ei muistuta meemien monistumista geenien tavoin identtisinä, vaan siirtymäprosessi näyttää kuin itsestään synnyttävän poikkeuksellisen runsaasti outoja muunnelmia.


title: Meemi

text: Biologinen evoluutio on hidasta, mutta kulttuurin kehittyminen on nopeaa ja kiihtyvää, tiedonvarastoinnin ansioista kjasautuvaa. Ohjaamattoman ja suuntaamattoman memeettisen evoluution nopeus tekee siitä samalla sekaista ja jopa kaoottista. Miten sellaisesta voisi syntyä toimivia rakenteita? Biologinen evoluutio on säilyttävää ja vailla päämäärää. Kulttuurievoluutio voi olla hyvinkin nopeasti ja jyrkästi muuttuvaa, ja periaatteessa sillä voi olla ihmisten tahtoon perustuva päämäärä.


title: Meemi

text: Meemiä on usein pidetty turhana käsitteenä. On huomautettu, että darwinilainen evoluutio ei ole ainoa vaihtoehto. Virolainen biosemiootikko Kalevi Kull (2000) pitää meemiä rappeutuneena merkkinä ja tarjoaa Darwinia edeltävää baerilaista kehitysoppia semioottiseksi eli merkkiopilliseksi viitekehykseksi. Tunnetumpi on Charles S. Peircen pragmatismin evolutionaarinen luonne. Niinpä esimerkiksi Deacon (1998) ja Kilpinen (2008) pitävät peirceläistä merkkiä täydellisempänä kuin meemiä.


title: Meemi

text: Yhteinen etu kerää tietyt meemit yhdeksi joukoksi. Tällainen yhdessä kopioituva meemiryhmä, "meemipleksi" (tai meemikompleksi), muodostaa itsejärjestyvän ja itsesuojelevan rakenteen. Meemipleksi ottaa vastaan yhteensopivia uusia meemejä ja vieroksuu yhteensopimattomia. Meemipleksia ei voi suoraan rinnastaa geenejä sisältävään kromosomiin, koska meemien ei tarvitse olla niin riippuvaisia kuulumisesta yhdessä kopioituvaan ryhmään kuten taas biologisesta materiasta koostuvilla geeneillä on useimmiten laita.


title: Meemi

text: Kulttuurissa meemit kilpailevat pääsystä ihmismieleen, sillä Dennettin mukaan ihmismielen kapasiteetti on rajallinen. Tässä siis tuskin on kysymys aivojen muistikapasiteetista vaan pikemminkin ihmismielen rajallisesta vastaanottavuudesta. Dennettin mielestä ”riippumaton mieli” on myytti. Arvostelijat ovat kysyneet: jos ihmismieli on vain meemirakennelma vailla omia ominaisuuksia, kuinka selittää subjektiiviset tuntemukset? Dennett on todennutkin, että ihmismieli on ”hyvin suuressa määrin” (ei siis kokonaan) meemien luomusta.


title: Meemi

text: Internet-ilmiöitä nimitetään usein meemeiksi tai tarkemmin sanottuna ”internet-meemeiksi”. Kulttuuristen meemien tapaan myös nettimeemit muuttuvat siirtyessään ihmiseltä toiselle.


title: Positivismi

text: Positivismi on varsinaisesti 1800-luvulla syntynyt filosofinen suuntaus, jonka mukaan todellista tietoa on vain tieteellinen tieto, jollaista voidaan synnyttää ainoastaan päätymällä positiiviseen lopputulokseen tieteellisten teorioiden pätevyydestä tiukkaa tieteellistä menetelmää hyödyntämällä. Tämän vuoksi positivismi pyrki rajoittumaan välittömiin havaintoihin, tehden mahdollisimman vähän käsitteellisiä oletuksia.


title: Positivismi

text: Positivismin perustajana pidetään Auguste Comtea, joka katsoi tieteellisen menetelmän korvaavan metafysiikan ajattelun historiassa, ja näki teorian ja havainnon välillä molemminpuolisen riippuvuuden. Sana positivismi tulee sanasta positiivinen, jota käytettiin luonnehtimaan selvästi havaittavaa tosiasiaa. Myöhemmin positivismin perinnettä on jatkanut ennen kaikkea looginen empirismi, josta sen kannattajat käyttivät alkuvaiheessa nimitystä "looginen positivismi".


title: Positivismi

text: Positivismin perustaja oli Auguste Comte, jonka ajattelun taustalla voidaan nähdä monien valistusajattelijoiden, kuten Pierre-Simon Laplacen ja Henri de Saint-Simonin, näkemyksiä. Comten mukaan yhteiskunta ja inhimillinen ajattelu käy kolmen vaiheen läpi: teologisen, metafyysisen ja positiivisen. Teologisessa vaiheessa kaikki asiat selitettiin uskontojen avulla, suhteessa Jumalaan. Comten mukaan Jumala oli ollut kaiken ihmiselämän yllä valistukseen saakka. Ihmisen paikka yhteiskunnassa määräytyi sen mukaan, millainen suhde hänellä oli jumaluuden läsnäoloon maailmassa ja kaikkea hallitsevaan kirkkoon. Teologiseen vaiheeseen kuuluu kirkon oppien hyväksyminen kyseenalaistamatta ja se, ettei myöskään maailmaa koskevia kysymyksiä esitetty.


title: Positivismi

text: Metafyysisessä vaiheessa, joka alkoi 1300-luvulta ja loppui Ranskan suureen vallankumoukseen, sai alkunsa looginen rationalismi. Metafyysisessä vaiheessa pohdittiin, mikä oli ilmiöiden takana oleva todellisuus (metafysiikka tarkoittaa fysiikan tuolle puolelle menevää). Metafyysisinä käsityksinä positivismi piti muun muassa käsitystä, että aine tai henki on ilmiöiden taustalla oleva todellisuus. Tästä syystä positivismi joutui riitoihin uskontojen kanssa, mutta myös marxilaiset filosofit vastustivat sitä. Marxilaisuus näkee positivismin subjektiivisena idealismina, koska se rajoittaa itsensä faktoihin eikä tutki asioiden taustalla olevia syitä.


title: Positivismi

text: Metafyysinen vaihe julisti myös, että kaikkein tärkeimpiä olivat yleismaailmalliset ihmisoikeudet. Ajatuksena oli, että ihmiset olivat syntyneet tietyillä oikeuksilla, jota ei voinut ottaa pois ja joita tuli kunnioittaa. Tämä johti kuitenkin yksinvaltiaiden nousuun ja tuhoon.


title: Positivismi

text: Viimeisenä vaiheena oli tieteellinen eli positiivinen vaihe. Tämän vaiheen keskeisenä ajatuksena oli, että yksilön oikeudet ovat tärkeämpiä kuin kenenkään yhden ihmisen valta. Comten mukaan tämän vaiheen erotti muista ennen kaikkea sen, että ihmiset olivat kykeneviä hallitsemaan itseään. Ei ollut korkeampaa voimaa, joka hallitsi massoja, vaan ihmiset voivat saavuttaa mitä tahansa vapaalla tahdollaan.


title: Positivismi

text: Nämä kolme vaihetta olivat Comten mukaan yleismaailmallinen sääntö suhteessa yhteiskuntaan ja sen kehitykseen, eikä siitä ollut poikkeuksia. Sen enempää toista kuin kolmattakaan vaihetta ei voida saavuttaa ilman edellisen vaiheen päättymistä ja ymmärtämistä.


title: Positivismi

text: Comte käytti uudesta tieteestään nimitystä "physique sociale", "sosiaalifysiikka". Tällä hän halusi korostaa, että hänen esikuvanaan uutta luonnontiedettä luodessaan oli erityisesti fysiikka, joka tunnettiin oli jo tuolloin edistyneimpiä tieteitä. Myöhemmin hän vaihtoi sen nimen sosiologiaksi. Comte uskoi, että menneisyyden arvostaminen ja kyky rakentaa sen päälle ovat avaimia teologisesta ja metafyysisestä vaiheesta etenemiseen. Ajatus kehityksestä olikin keskeistä Comten sosiologialle. Hän katsoi, että sosiologia johtaisi kaikkien tieteiden historian arviointiin, koska yhtenäistieteen historiassa ei olisi mieltä, ellei sitä kytkettäisi koko ihmiskunnan yleiseen kehitykseen. Kuten Comte sanoi, "tieteestä seuraa ennuste; ennusteesta seuraa toiminta".


title: Positivismi

text: Comten näkemyksissä piilee ironia, koska positiivinen vaihe näyttää kaikkea muuta kuin saavutettavissa olevalta. Tähän on kaksi syytä. Positivistinen vaihe vaatii täydellisen ymmärryksen kaikkeudesta ja ympärillämme olevasta maailmasta, eikä yhteiskunta voisi koskaan tietää olevansa positivistisessa vaiheessa. Voitaisiin väittää, ettei positivistista vaihetta voi saavuttaa olematta Jumala, mutta tämä johtaa takaisin ensimmäiseen, teologiseen vaiheeseen; tai että tiede tutkii ja löytää koko ajan uusia asioita aiemmin tiedetyn tuolta puolen, mikä johtaa takaisin toiseen, metafyysiseen vaiheeseen. Siksi Comten positivismi on joidenkin mielestä kehämäistä.


title: Positivismi

text: Comten ajatukset ovat kiinnostaneet monia. Muutama vuosi hänen teoksensa "Discours sur l'Ensemble du positivisme" ("Yleiskuva positivismista", 1856) ilmestyttyä muut tieteilijät ja filosofit alkoivat luoda omia määritelmiään positivismille. Heihin lukeutuivat muiden muassa Emile Hennequin, Wilhelm Scherer ja Dmitrii Pisarev.


title: Positivismi

text: Emile Hennequin oli pariisilainen kustantaja ja kirjailija, joka kirjoitti sekä teoreettista että kriittistä kirjallisuutta. Hän ei katsonut, että subjektiivisuus olisi mitätöinyt havainnot, arvostelmat ja ennusteet, ja ettei subjektiivisuudella olisi mitään roolia tieteessä tai muissa yhteiskunnan muodoissa.


title: Positivismi

text: Wilhelm Scherer oli saksalainen filologi, yliopistonopettaja ja kirjallisuushistorioitsija. Hänet tunnettiin positivistina, koska hän pyrki kaikissa teoksissaan objektiivisiin historiallisiin ja filologisiin totuuksiin ja yksityiskohtaiseen tutkimukseen. Hänen positivisminsa oli kuitenkin erilaista, koska siihen liittyi nationalistisia tarkoitusperiä. Hän esitti, että kulttuurit muodostavat kuudensadan vuoden mittaisia syklejä.


title: Positivismi

text: Dimitri Pisarev oli venäläinen nihilisti, jonka filosofiaa on kuvattu äärimmäisen anti-esteettiseksi tieteelliseksi asenteeksi.


title: Positivismi

text: Positivistista perinnettä jatkoi looginen empirismi. Loogisen empirismin mukaan filosofisen ajattelun tulee perustua selkeille argumenteille, joiden käsitteellis-looginen rakenne on mahdollisimman selvästi esillä. Tällaisen ajattelun esikuva voidaan nähdä toisaalta matemaattisissa todistuksissa, jotka aukottomasti osoittavat johtopäätöksen oikeellisuuden, toisaalta luonnontieteissä, joissa pyritään kokeellisesti varmistamaan ideoiden todenperäisyys.


title: Positivismi

text: Loogisen positivismin alkuvaiheilla katsottiin, että jokainen järjellinen — toisin sanoen ei-mieletön — väite on joko empiirinen tai analyyttinen. Ensin mainitut väitteet ovat kelvollisia luonnontieteellisin menetelmin koeteltaviksi ja mahdollisesti epätosiksi osoitettavissa. Jälkimmäiset taas ovat puhtaasti käsitteellisiä, ja siten niiden totuus on käsiteanalyysin keinoin selvitettävissä.


title: Positivismi

text: 1950-luvun jälkeisen positivismin perusperiaatteita ovat:Nykyaikainen positivismi liittyy läheisesti reduktionismiin, koska kummatkin katsovat, että "yhden lajin oliot [..] ovat redusoitavissa [palautettavissa] toisen lajin olioiksi" — prosessit voidaan palauttaa fysiologisiksi, fysikaalisiksi tai kemiallisiksi tapahtumiksi; yhteiskunnalliset prosessit voidaan palauttaa ihmisten välisiksi suhteiksi ja toiminnaksi; ja biologiset organismit voidaan palauttaa fysikaalisiksi järjestelmiksi. Tällaisen näkemyksen mukaan siis esimerkiksi yhteiskunnalliset asiat voidaan palauttaa lopulta luvuiksi tai mielen tapahtumat kemiallisiksi tapahtumiksi.


title: Positivismi

text: Varhaisen positivismin mukaan oivalletaan vähitellen, että metafyysiset kysymykset ovat ratkaisemattomia ja jäävät sellaisiksi. Me voimme saada tietoa vain asioista, joita havaintomme pystyy tavoittamaan. Tieteen tehtäväksi tulee selvittää näiden tosiasioiden kesken vallitseva lainalainen yhteenkuuluvuus ja siten ennustaa tulevia tapahtumia.


title: Positivismi

text: Esimerkiksi tähtitieteilijä voi ennustaa, milloin on seuraava auringonpimennys. Insinööri voi laskea sillan kantavuuden. Tiede voi ennustuksillaan antaa meille ohjeita siitä, miten on parasta toimia tietyissä tilanteissa.


title: Positivismi

text: Kaikki kysymykset, joihin ei voida vastata tosiseikkoja havainnoimalla, katsotaan periaatteellisesti merkityksettömiksi. Sellaisia ongelmia pohtiva ajattelu kuuluu esitieteelliseen vaiheeseen.


title: Positivismi

text: Positivistisen näkökannan hyväksymisestä seuraa tiettyjä filosofisia ongelmia:


title: Muisti

text: Muisti on kyky tallentaa ja palauttaa mieleen menneitä kokemuksia. Ihmisen muisti jaetaan sensoriseen muistiin, lyhytkestoiseen työmuistiin ja pitkäaikaiseen säilömuistiin. Muistin häiriöt tunnetaan yhteisnimellä amnesia. Muistia ihmisen mielen ominaisuutena tutkivat kognitiivinen psykologia, rememologia ja kognitiotiede.


title: Muisti

text: Muisti kehittyi parantamaan eliöiden sopeutumista ympäristöön. Jos eliö havaitsi esimerkiksi jonkin toiminnan tai paikan vaaralliseksi, se oppi muistin avulla välttämään sitä. Selkärankaisten eräs piirre on muisti; jopa kalat oppivat jotakin. Alkeellisemmillakin eläimillä, kuten muurahaisilla, on todettu jonkinlaista hermostollista muistia, tosin valtaosa muurahaisen "muistista" on ulkomaailmassa, jonne se merkitsee kulkemansa reitit ja tärkeät paikat erilaisin hajujäljin.


title: Muisti

text: Muistin toiminnassa on neljä vaihetta: tallentaminen, säilyttäminen, palauttaminen ja tunnistaminen. Osa tiedoista on muistissa vain muutaman sekunnin ajan. Tätä kutsutaan sensoriseksi muistiksi. Työmuistiksi kutsutaan sitten hieman pidempikestoista muistia, johon kuuluu tarkkaavuusjärjestelmä ja tietynlaisia väliaikaisia tietovarastoja. Selviytymisen kannalta suotuisat tai haitalliset asiat (esim. opiskelun tulokset, palaminen tai kipu) jättävät aivoihin tyypillisesti pysyvämpiä "muistijälkiä".


title: Muisti

text: Lyhytaikaisen muistin ohella ihmisellä on pitkäkestoisempi muisti eli "kestomuisti", jossa aivoihin jää "muistijälkiä". Kun tietyt impulssit kulkevat toistuvasti tiettyjä hermoratoja pitkin, saavat ne synapsissa aikaan rakenteellisia ja toiminnallisia muutoksia, jolloin ne käytön myötä laajenevat ja vapauttavat suurempia määriä välittäjäainetta. Tämän myötä vastaanottajasolussa välittäjäaineen reseptorikohdat lisääntyvät tai herkistyvät. Näin ollen ei enää tarvita yhtä suurta impulssimäärää jotta vastaanottajasolu reagoisi (so. ottaisi informaatiota vastaan). Näin syntyy impulssin kulkua helpottava hermosolujen muodostama reitti. Tämä on assosiatiivisen muistitoiminnan ydin.


title: Muisti

text: Jotta synapsien toiminta tehostuisi, on vastaanottajasolun kyettävä jollakin tavalla viestittämään lähettäjäsolulle, että impulssit ovat ylittäneet synapsin. Kun solut eivät tällaista viestiä saa, ne kuolevat. Varsinkin lapsen aivoissa syntyy helposti uusia solujen välisiä yhteyksiä samalla kun käyttämättömiä häviää. Kun muistirataa harjoittaa, siirtyvät sitä auttamaan myös sellaiset solut, jotka muuten saattaisivat keskittyä muihin tehtäviin.


title: Muisti

text: Isoaivokuoren pohjaosassa sijaitseva hippokampus kerää ja työstää kaiken aistitiedon sekä lähettää työstetyn tiedon säilömuistiin aivokuorelle. Aivot siirtävät niin sanotun syvän unen aikana valveillaoloaikana opittuja asioita ja lyhytkestoisen muistin sisältöä hippokampuksesta otsalohkon alueelle, jolloin syntyy pitkäkestoisia muistoja. Tämä tapahtuu syvään uneen liittyvien hitaiden aivoaaltojen ja niihin liittyvien aktiivisuuspiikkien aikana. . Syvän unen laadullinen heikentyminen on yhteydessä muistin heikkenemiseen.


title: Muisti

text: Ilman hippokampusta ihminen menettää kyvyn tallentaa asioita muistiinsa (vrt. esim. Milnerin tutkima potilas H.M.). Hippokampuksen poistamisen jälkeen myös kyky muistaa lähimenneisyyden tapahtumia heikkenee. Ilmeisenä pidetään hippokampuksen osallistumista muistiaineksen tallentamiseen. Aivokuorella sijaitsevasta "asiamuistin" (ks. jäljempänä) eri palasista on yhteys hippokampukseen, joka taas yhdistelee niitä toisiinsa eri aistinalueilta ja siirtää muihin aivokuoressa oleviin muistin osiin. Se jäsentelee irrallaan pitkin aivokuorta olevat muistijäljet kokonaisuudeksi, jonka lopullinen talletuspaikka on kuitenkin aivokuorella.


title: Muisti

text: Ihminen tekee päivittäin monia asioita, joita hänen ei tarvitse erikseen ajatella tai niihin keskittyä. Tällaisia arkipäivän tilanteita ovat esimerkiksi käveleminen, syöminen sekä polkupyörällä tai autolla ajo. Nämä tiedostamattomista yksityiskohdista koostuvat ehdollisiin reflekseihin kuuluvat toiminnot perustuvat "tapahtumamuistiin". Tavallisessa puheessa sanotaan usein, että jokin asia "on selkäytimessä", mutta kaniineilla tehdyissä kokeissa on havaittu tapahtumamuistin lopullisen sijaintipaikan olevan pikkuaivoissa. Useat tällaiset perustoimintojen muistijälkien radat ovat muodostuneet jo pienenä lapsena, ja esimerkiksi ihminen, joka on jo lapsena oppinut ajamaan pyörällä osaa yhä kymmenien vuosien tauon jälkeen ajaa polkupyörää.


title: Muisti

text: Asiamuistilla tarkoitetaan muistia, jonka avulla ihminen esimerkiksi muistaa asioiden ulkonäön tai hajun. Aivoissa asiamuistiaineen sijainti on aivokuoressa monissa eri kohdissa, jotka yhdistyvät aivojen eri aistinalueisiin ja toisiin muistiaineksen sijaintikohtiin muodostaen näin monimutkaisen kehikon. Yksittäinen muisto ei sijaitse vain yhdessä kohtaa, vaan laajemmalla alueella hermosolujen verkossa. Yksinkertainen esimerkki tällaisen muistiuomien ja -ojien verkoston toiminnasta on tilanne, jossa ihminen näkee tutun henkilön kasvot, mutta ei muista tämän nimeä. Hän yrittää muistella tapaamaansa henkilöön liittyviä asioita, ja lopulta tämän muistelun myötä myös nimi palautuu mieleen, kun henkilöön liittyvät muistit ovat kulkeneet ja aktivoineet vanhoja, aivoissa yhteenpunoutuneita reittejä asiaan liittyen.


title: Muisti

text: Erityisen hyvin ihminen muistaa asioiden tapahtumajärjestyksen sekä syy-yhteydet, kun taas erilaiset värit ja muodot eivät tahdo kunnolla palautua mieleen. Kaksi peräkkäin sattunutta asiaa palautuvat mieleen samalla tavoin kytkeytyneenä toisiinsa. Tämä saattaa sekoittaa muistia siten, että ihminen muistaa kahdella peräkkäin tapahtuneella asialla olevan syy-yhteyden toisiinsa, vaikka todellisuudessa näin ei olisikaan.


title: Muisti

text: Ihmiselle ainutlaatuinen muisti mahdollistaa ajattelun. Ihmisen muisti on vapaa, eli ajatellessaan ihminen kykenee mielensä mukaisesti yhdistelemään asioita toisiinsa rajoituksetta. Ajatusten perustana ovat muistiin jääneet asiat ja mallit ympäristön tapahtumista, joita on mahdollista "pyöritellä päässään" ja niiden avulla täydennellä tapahtumia, minkä johdosta myös tulevaisuuden ennakointi aivoissa on mahdollista. Ilman kykyä tällaiseen ennakoivaan toimintaan ihminen ei menestyisi muuttuvassa ympäristössä.


title: Muisti

text: Ihmislapsi oppii aikuista helpommin uusia asioita ulkoa ja kykenee myös palauttamaan ne nopeammin mieleensä. Lapsella uusien haarakkeiden syntyminen on nopeampaa, mutta niin on myös niiden häviäminen. Tämän johdosta erilaisilla lapsuuden kokemuksilla ja virikkeillä on merkittävä vaikutus aivojen kehittymiselle. Aikuinen ei enää muista yksityiskohtia yhtä helposti, mutta monimutkaisten asioiden oppiminen ja hahmottaminen onnistuu lasta paremmin. Tämä perustuu juuri edellä mainittuun muistikehikkoon, muistissa jo valmiina olevaan suureen määrään aiemmin hankittua ja ajan mittaan kokonaisuuksiksi hahmottunutta tietoa, johon aikuisen on helpompi verrata uutta muistiainesta. Tästä syystä aikuisiällä ei tarvitse painella mieleen irrallisia yksityiskohtia, vaan tiedot liittyvät mielekkäinä kokonaisuuksia valmiina olevaan kehikkoon.


title: Muisti

text:
Muistitoiminnot voidaan jäsentää esimerkiksi muistin laajuuden ja muistiaineksen säilyvyyden mukaan tai informaation käsittelyn prosessien mukaan.
Säilömuisti voidaan jakaa myös deklaratiiviseen muistiin: tapahtuma- ja asiatiedot sekä proseduraaliseen muistiin: opitut taidot.
Deklaratiivinen muisti on ihmisen säilömuistin osa, johon tallennetaan erilaiset tiedot ja tapahtumat; asiat, jotka voidaan tietoisuudella tavoittaa.
Endel Tulvingin mallin mukaan semanttinen muisti ja episodinen muisti ovat deklaratiivinen muistin osia. Semanttiseen muistiin tallennetaan asiat, joiden merkitys ymmärretään, episodimuistiin puolestaan salamavalomuistojen kaltaiset muistot tapahtumista. Tieto tallentuu deklaratiiviseen muistiin eri tavoin, esimerkiksi visuaalisina tai akustisina symboleina. Visuaalisia symboleita voivat olla muun muassa numerot ja kirjaimet.
Proseduraalinen muisti on ihmisen säilömuistin osa, joka huolehtii fyysisten ja motoristen taitojen muistamisesta. Monet proseduraalisen muistin tiedoista ovat tietoisuudesta riippumattomia, kuten esimerkiksi käveleminen. Proseduraalisen muistin tieto ilmeneekin usein juuri suorituksissa. Proseduraalinen muisti sai paikan deklaratiivisen muistin rinnalla säilömuistin osa-alueena, kun tutkittiin muistinmenetyksestä kärsiviä potilaita. Deklaratiivisen muisti eroaa jossain määrin proseduraalisesta, sillä tutkitut potilaat saattoivat kyetä oppimaan uusia pelejä, mutta eivät muistaneet pelaamisestaan mitään.Jotkin eliöt, kuten monet selkärankaiset, opettavat poikasilleen asioita, jotka sitten tallentuvat näiden muistiin. Ihminen pystyi kielensä kautta viestittämään huomattavan tehokkaasti muistamiaan asioita muille, jolloin syntyi kulttuuri. Kielen avulla asioiden opettaminen jälkeläisille helpottui huomattavasti. Opettaminen työnä keksittiin jo ennen kirjoitustaitoa: jo varhaisissa ihmisyhteisöissä on ollut käytäntöjä, joissa tietävämpi tai taitavampi henkilö, opettaja, siirtää suullisesti tai esimerkin avulla tietojaan ja taitojaan niitä kartuttaville oppilaille. Ihmisen muistin määrä on enemmän kuin 500 000 paksun tietosanakirjan sisältämä tieto.


title: Muisti

text: Ihmiskunnan muistia paransi ja tarkensi huomattavasti kirjoitustaidon keksiminen, sillä muistinvaraisena säilyneet kertomukset joka tapauksessa muokkautuivat sukupolvien kuluessa, ja varsinaista kirjoitusta edeltäneiden kuvien ja symboleiden tulkintataidot helposti unohtuivat. Pidetään kuitenkin mahdollisena, että nykymaailmassa ihmisyksilöiden (hermostollista) muistia kirjoitustaito voi jopa heikentää. Kirjoittaessaan asioita "muistiin" ihminen ikään kuin siirtää muistiaan ulkomaailmaan muurahaisen tavoin. Tämä voi pienentää tarvetta hermostollisen muistin käytölle. Myös tiedon helppo saatavuus voi vähentää muistin tarvetta. Tiedon saatavuuden helpottuminen näkyy myös siinä, miten koulutus on viimeisen sadan vuoden aikana Euroopassa kehittynyt. Aikaisemmin keskityttiin pitkälti laajaan, ulkoa opittuun, tietomäärään, nyt yhä enemmän kykyyn hankkia tietoa tarvittaessa.


title: Muisti

text: Muistiaan parantamaan ihmiset keksivät monenlaisia keinoja. Jo ennen kirjoitustaidon keksimistä tekemiään kuvia ja merkkejä uudelleen tarkastelemalla ihmiset saattoivat palauttaa mieleensä niihin sisällytettyjä viestejä. Esimerkiksi jotkin intiaaniheimot ovat käyttäneet solmuja tai rummun kalvolla merkintöjä, jotka auttoivat muistamaan kertomuksia heimon menneistä vaiheista. Suullisia kertomuksia muokattiin erilaisiin runomittoihin, jolloin niitä saatettiin muistaa huomattavasti paremmin kuin suorasanaisina. Runomitan avulla on sen käyttöön harjaantuneen mahdollista muistaa yksityiskohtaisesti kirjankin mittaisia kertomuksia. Esimerkiksi somalit ovat muistaneet näin kymmeniä sukupolvia omaa sukupuutaan ja koko Koraanin kannesta kanteen.


title: Muisti

text: Muistin parantamiseksi on kehitetty monenlaisia menetelmiä joita käytetään muun muassa muistiurheilukilpailuissa. Monet tekniikoista perustuvat aistien, varsinkin näköaistin hyödyntämiseen. Esimerkkinä käytännöllisestä tavasta muistaa kymmenen asiaa on assosioda asiat esimerkiksi omaan kehoon tai omaan taloon. Esimerkki:


title: Muisti

text: Kehon osa / Talon osa


title: Muisti

text: Esimerkin mukaisesti kymmenen asiaa assosioidaan vahvalla mielikuvalla listan paikkoihin. Esim. toinen asia, vaikkapa appelsiini, voidaan assosioida polven päällä pompoteltavaksi temppupalloksi tai keittiön lattialla vieriväksi jättiläisappelsiiniksi. Muistin helpottamismenetelmiä on useita muitakin, muun muassa nimien ja kasvojen muistamiseksi tai kielten opettelemiseksi.


title: Muisti

text: Nuori ihminen muistaa parhaiten, mitä juuri äsken on tehnyt. Lyhytkestoinen muisti ei rapistu iän myötä, mutta pahimmillaan se voi joissakin, yleensä vanhoille puhkeavissa sairauksissa kadota lähes täysin. Lyhytkestoisen muistin uskotaan olevan aivojen neuronien viestinnän muutoksissa, kun taas pitkäkestoinen muisti muodostuu neuronien rakenteen muutoksista, jotka perustuvat proteiinisynteesiin. Iän myötä voimistuva mielipiteiden jäykkyys ja heikentyvä kyky nähdä asioita monelta kannalta voi olla jopa aivorakenteessa, sillä myös mielipiteet varastoituvat pitkäkestoiseen muistiin. Mitä huonompi lyhytkestoinen muisti on, sitä huonommin uusi kokemus onnistuu muodostamaan uusia rakenteita pitkäkestoiseen muistiin jo muodostuneiden rakenteiden tilalle. Ikä vaikuttaa meihin kaikkiin yksilöllisesti, niin myös muistin osalta. Ikääntymiseen ja muistamiseen liittyviä yleispiirteitä on tietynlainen muistitoimintojen hidastuminen, lisäksi häiriötekijät vaikuttavat herkemmin muistamiseen ja oppimiseen. Verrattaessa ikääntymiseen liittyviä muistipulmia muistisairauksiin kaikkein tärkein ero on siinä, etteivät ikääntymiseen liittyvät muistipulmat vaikuta toimintakykyymme heikentävästi, vaan saamme arjen sujumaan. Ihmiset eivät yleensä voi muistaa ajasta alle kolmevuotiaana mitään (varhaislapsuuden amnesia).


title: Muisti

text: Univaje ja dementia heikentävät muistia. On todettu, että vanhuksen aktiivinen toiminta ja liikunta hidastaa dementian tuloa. Joillakin lääkkeillä, kuten nootropiineilla voidaan muistia parantaa. Ikä on dementoivien sairauksien tärkein riskitekijä. Yleisin dementiaoireita aiheuttavista sairauksista on Alzheimerin tauti, muita eteneviä dementiasairauksia ovat mm. aivoverenkiertoperäinen eli vaskulaarinen dementia, Lewyn kappale -dementia tai otsalohko- eli frontaalidementia. Kaikilla näillä sairauksilla on omat ominaispiirteensä, joiden perusteella hoitoa ja kuntoutusta suunnitellaan.


title: Harry Houdini

text: Harry Houdini (alkuaan Erik Weisz, myöhemmin Ehrich Weiss, 24. maaliskuuta 1874 Budapest, Itävalta-Unkari – 31. lokakuuta 1926, Detroit, Yhdysvallat) on kaikkien aikojen kuuluisimpia taikureita ja kahlekuninkaita.


title: Harry Houdini

text: Erik Weisz syntyi Budapestissa 1874. Hänen isänsä oli juutalainen rabbi. Perhe muutti Wisconsiniin Yhdysvaltoihin, kun Erik oli nelivuotias. He muuttivat nimensä kirjoitusasuksi Weiss ja Erikin etunimeksi Ehrich.


title: Harry Houdini

text: Weiss ryhtyi 1891 ammattimaiseksi taikuriksi ja alkoi kutsua itseään Harry Houdiniksi kuuluisan ranskalaisen taikurin Jean Eugène Robert-Houdinin mukaan. Hän muutti nimensä virallisesti 1913.


title: Harry Houdini

text: Houdini aloitti uransa korttitempuilla ja muilla perinteisillä taikatempuilla, mutta alkoi pian kokeilla kahleista vapautumista. Vuonna 1899 hän tapasi showmies Martin Beckin, joka ihastui hänen käsirautatemppuihinsa. Beck pyysi Houdinia keskittymään kahlekuningastemppuihin ja kiinnitti tämän "Orpheum vaudeville" -kiertueelleen, joka kiersi ympäri Yhdysvaltoja ja seuraavana vuonna Euroopassa. Palattuaan kiertueelta 1904 Houdini oli jo sensaatio.


title: Harry Houdini

text: 1900- ja 1910-luvuilla Houdini esitti temppujaan menestyksekkäästi ympäri Yhdysvaltoja. Beck ja Houdini selittivät monet tempuista 1920-luvulla kirjoittamissaan kirjoissa. Monet lukoista ja käsiraudoista avautuivat oikein kohdistetulla voimankäytöllä. Hänellä saattoi myös olla mukanaan sopivia tiirikoita tai avaimia. Pakkopaidasta poistuminen onnistui esimerkiksi, kun kykeni vääntämään olkapäänsä pois sijoiltaan.


title: Harry Houdini

text: Vaikka temput olivat vaikeita, myös Houdinin veli Theo Weiss esitti niitä omalla kiertueellaan nimellä "Hardeen". Suurin ero veljeksillä oli pakkopaidasta pakenemisessa: Houdini pystyi saamaan molemmat olkapäänsä pois sijoiltaan vapautuakseen, Theo vain toisen.


title: Harry Houdini

text: Taikuuden lisäksi Houdini oli kiinnostunut 1920-luvulta lähtien spiritismistä, ja hän yritti ottaa yhteyttä edesmenneeseen äitiinsä. Houdinista tuli kuitenkin skeptikko, ja hän paljasti taikuritaitojensa avulla huijareita, jotka olivat hämänneet tiedemiehiä ja tutkijoita. Hänestä tuli Scientific Americanin jäsen. Järjestö lupasi rahapalkkion sille meediolle, joka voisi todistettavasti esittää yliluonnollisia kykyjä. Houdini esitteli paljastamiensa huijarimeedioiden temppuja esiintymiskiertueillaan sekä kirjoissaan "The Right Way to Do Wrong" (1906), "Miracle-Mongers and their Methods" (1920), "A Magician Among the Spirits" (1924) ja "Houdini Exposes the Tricks Used by Boston Medium ’Margery’" (1924).


title: Harry Houdini

text: Tämän harrastuksensa ansiosta Houdini ystävystyi Arthur Conan Doylen kanssa, joka uskoi lujasti yliluonnolliseen. Conan Doylen vaimo jopa uskoi saaneensa yhteyden Houdinin kuolleeseen äitiin, mikä ei vakuuttanut Houdinia.


title: Harry Houdini

text: Houdini kuoli vatsakalvontulehdukseen 52-vuotiaana halloweenina 1926. Hän oli saanut iskun vatsaansa pari viikkoa aiemmin Montrealissa, kun hän oli yllyttänyt erästä nuorukaista lyömään häntä vatsaan niin lujaa kuin vain kykenee. Houdini ei kuitenkaan ehtinyt jännittää vatsalihaksiaan ennen iskua. Houdinin hautajaiset pidettiin 4. marraskuuta New Yorkissa, ja yleisöä oli paikalla yli 2 000 henkeä.


title: Harry Houdini

text: Useimpien haamukirjoittaja oli Walter Gibson.


title: Jääkiekon maailmancup

text: Jääkiekon maailmancup () on ammattilaisliiga NHL:n, pelaajayhdistys NHLPA:n ja kansainvälisen jääkiekkoliitto IIHF:n järjestämä jääkiekkoturnaus. Ensimmäinen maailmancup pelattiin vuonna 1996, toinen 2004 ja kolmas 2016. Aikaisemmin turnaus tunnettiin nimellä Kanada-cup () ja se pelattiin vuosina 1976, 1981, 1984, 1987 ja 1991.


title: Jääkiekon maailmancup

text: Maailmancup on kahdeksan joukkueen kilpailu kun taas Kanada-cup vietiin läpi kuuden maan voimin. Uusi turnaus oli osaltaan reaktio Slovakian itsenäistymiseen ja liittymiseen jääkiekkoperheeseen. Turnaus pelataan syksyisin ennen NHL:n ja Euroopan kansallisten sarjojen alkua, joten siihen voivat osallistua kaikki parhaat pelaajat. Erona Kanada-cupiin on sekin, että osa alkupeleistä pelataan Euroopassa. Maailmancup pelataan NHL-säännöillä, esimerkiksi pelikenttänä on kapea kaukalo.


title: Jääkiekon maailmancup

text: Maailmancupiin osallistuivat MM-kilpailuiden kahdeksan parasta maata, jotka oli jaettu Euroopan ja Pohjois-Amerikan lohkoon. Lohkossa oli ensin yksinkertainen alkusarja, jonka jälkeen lohkonsisäiset pudotuspelit; lohkovoittaja vastaan neljänneksi sijoittunut ja toinen vastaan kolmas. Tämän vaiheen jälkeen otteluiden voittajat pelasivat Pohjois-Amerikassa yhden pudotuspeliottelun, joista voittajat etenevät loppuotteluun. Slovakia ja Venäjä pelasivat Pohjois-Amerikan lohkossa, jotta lohkot olisivat tasakokoiset.


title: Jääkiekon maailmancup

text: 24. tammikuuta 2015 vahvistettiin turnauksen pelattavan syksyllä 2016 Torontossa. Turnaukseen osallistuvat Yhdysvallat, Kanada, Suomi, Ruotsi, Tšekki, Venäjä ja uusina joukkueina alle 23-vuotiaiden Pohjois-Amerikkalaisten yhdistelmäjoukkue sekä tähdistöjoukkue, joka koostuu muiden Euroopan maiden pelaajista. Vuonna 2020 turnausta ei järjestetä.


title: Jääkiekon maailmancup

text: Neuvostoliiton ollessa yhä voimissaan Kanada-cupeihin sisältyi aina myös poliittisia jännitteitä. Kyseessä oli myös kahden ideologian voimien mittelö.


title: Jääkiekon maailmancup

text: Vuoden 1981 cup oli tarkoitus järjestää jo vuonna 1980, mutta Neuvostoliiton hyökkäys Afganistaniin sekä sitä seurannut kahnaus Yhdysvaltain kanssa (Yhdysvallat mm. päätti boikotoida Moskovan Olympialaisia) siirsi turnausta vuodella. Kanadan finaalissa kärsimä 1–8-tappio Neuvostoliitolle (jota on myös kutsuttu Montréalin verilöylyksi) on edelleen suurin Kanadan maajoukkueen kärsimä tappio niissä otteluissa, joissa se on pelannut parhaalla mahdollisella joukkueella.


title: Jääkiekon maailmancup

text: Vuoden 1987 finaaleja monet pitävät edelleen parhaana koskaan pelattuna jääkiekkona. Finaalit pelattiin paras kolmesta -systeemillä; kaikki kolme finaalia päättyivät lukemiin 6-5 ja kaksi ensimmäistä vasta jatkoajalla. Kolmaskin finaali oli jo vahvasti menossa jatkoajalle; voittomaali syntyi reilu minuutti ennen loppua. Finaalit herättävät edelleen suuria intohimoja keskustelupalstoilla ja eri yhteyksissä, etenkin niiden tuomaritoiminta.


title: Helluntaiherätys

text: Helluntaiherätys eli helluntailaisuus on yksi suurimmista kristinuskon protestanttisista suunnista maailmassa, mutta sen jäsenmäärä on vaikeasti arvioitavissa, sillä liike toimii pääosin itsenäisinä paikallisseurakuntina ja -ryhmittyminä. Liike sai alkunsa 1900-luvun alkuvuosina Yhdysvalloissa Kansasissa ja Los Angelesissa. Helluntaiherätyksen syntymiseen ja sen omaksumiin opillisiin näkemyksiin vaikuttivat merkittävästi metodistit ja pyhitysliike.


title: Helluntaiherätys

text: Helluntaiherätys korostaa Pyhän Hengen kastetta ja sen merkkinä näkyvää kielilläpuhumista sekä upotuskastetta ja vain elävässä kristillisessä uskossa olevista koostuvaa seurakuntaa.


title: Helluntaiherätys

text: Perinteiseen helluntailaisuuteen arvioidaan kuuluvan 115 miljoonaa jäsentä koko maailmassa. Jos lukuun lasketaan myös helluntailaisuuteen pohjautuvat karismaattiset ja uuskarismaattiset liikkeet, oli helluntalais-karismaattisen liikkeen kokonaismäärä vuonna 2001 noin 345 miljoonaa. Liikkeen leviäminen on kuitenkin ollut huomattavaa. Nykyisin helluntailais-karismaattiseen liikkeeseen lasketaan kuuluvan jopa neljännes maailman noin kahdesta miljardista kristitystä, eli noin 500 miljoonaa ihmistä (2006). Lukumäärät ovat arvioita ja ne tosin vaihtelevat laskutavasta riippuen merkittävästikin, sillä jo vuonna 2000 toisaalla määriteltiin liikkeen kannattajia olevan suunnilleen 550 miljoonaa. Karismaattinen liike vaikuttaa myös vanhoissa kirkkokunnissa, kuten katolisessa ja luterilaisessa kirkkokunnassa. Uuskarismaatikot ovat jääneet pääasiassa itsenäisiksi liikkeiksi eivätkä ole liittyneet helluntailaisuuteen tai mihinkään olemassa olevaan kirkkokuntaan. Kaikkia protestantteja on yhteensä noin 376 miljoonaa jäsentä.


title: Helluntaiherätys

text: Vuonna 1914 perustettu Assemblies of God on kansainvälisesti merkittävin helluntaikirkko.


title: Helluntaiherätys

text: Helluntaiherätys korostaa opeissaan Pyhää Henkeä ja Pyhän Hengen armolahjoja. Helluntailaisuus on karismaattinen liike siinä mielessä, että liikkeen keskuudessa harrastetaan yhä edelleen Pyhän Hengen inspiroimana kielillä puhumista, profetoimista ja sairaiden parantamista, vaikkakaan ei enää samassa mitassa kuin liikkeen syntyhistorian alkuaikoina. Helluntailaiset korostavat Raamattua oppinsa perustana, ja kannattajat ovat tavallisesti kreationisteja. Lapsia ei automaattisesti liitetä helluntaiseurakuntien jäseneksi, vaan liittyminen tapahtuu henkilökohtaisen uskoontulemisen jälkeen ottamalla vapaaehtoinen kaste, niin sanottu uskovien kaste, minkä jälkeen kastettu henkilö voi halutessaan liittyä helluntaiseurakuntaan. Suomessa poikkeuksen tästä tekee vähemmistönä oleva Suomen Helluntaikirkko, joka liittää seurakuntien jäseneksi myös alle 18-vuotiaita kastamattomia lapsia.


title: Helluntaiherätys

text: Vaikka ihmiskunta on Aadamin lankeemuksen kautta turmeltunut, niin yksittäinen ihminen ei mene vain syntymänsä perusteella kadotukseen. Tarvitaan tietoinen, mutta Jumalalähtöinen ratkaisu (kyse ei ole ihmisen lihasta ja ihmisen omasta teosta syntyisin olevasta ratkaisusta). Kasteen puute ei siis kadota, vaan syntien katumattomuus ja kääntymättömyys.


title: Helluntaiherätys

text: Helluntailiike tunnustaa niin sanotut yleiskatoliset (apostoliset) uskontunnustukset ja hengelliset yhteenvedot.


title: Helluntaiherätys

text: 1910-luvulla helluntaiherätys tuli Suomeen lähinnä norjalaisen metodistipappi Thomas Ball Barrattin vierailujen vaikutuksesta. Hän tuli Suomeen narvalaisten, erään lestadiolaisuuden suunnan kannattajien, kutsumana.


title: Helluntaiherätys

text: Liikkeellä on Suomessa noin 46 400 jäsentä (lähde: Seurakuntaopas 2013). Helluntaiherätyksen alkaessa vaikuttaa Suomessa tavoitteena oli tuoda (tai palauttaa) liikkeelle ominainen näkemys alkukristillisyydestä kaikkiin kristillisiin kirkkokuntiin, mutta usein tällainen ajatus kohtasi vastustusta. Siksi helluntaiherätys päätyi perustamaan (paikallis-) seurakuntia, jotka toimivat yhdistyspohjalta. Seurakuntien taustalla toimii rukoushuoneyhdistyksiä, jotka vastaavat seurakuntien taloudellisista asioista. Vuonna 2002 Suomen uskonnonvapauslain uudistuksen ohella perustettiin Suomen Helluntaikirkko, joka ei ole yhdistys vaan uskonnollinen yhdyskunta Suomen lain edessä. Yhdyskuntamalli toimii yhdistysten rinnalla, joten osa helluntailaisista kuuluu helluntaikirkkoon (jäseniä vuoden 2014 syyskuussa 8011), osa luterilaiseen kirkkoon ja osa ei kuulu kumpaankaan. Suomessa on noin 250 helluntaiseurakuntaa. Lisäksi suomenkielisiä helluntaiseurakuntia löytyy muun muassa Yhdysvalloista, Australiasta, Espanjasta, Kanadasta ja Ruotsista.


title: Helluntaiherätys

text: Helluntaikirkon muodostuminen on aiheuttanut helluntaiherätyksen sisällä kiistaa. Uuden uskonnollisen yhdyskunnan syntymisen johdosta helluntailiike muodostuu tätä nykyä kolmesta eri ”ajatussuuntauksesta”, joiden raja ei kulje välttämättä edes seurakuntatasolla (suuntaukset ovat ”helluntaikirkkolaisuus”, ”helluntaikansalaisuus” ja ”muut sitoutumattomat”). Kovimmat ristiriidat ovat muodostuneet kirkollisesti järjestäytyneen Helluntaikirkon ja vanhoillisempaa helluntailaisuutta edustavan Helluntaikansan välillä. Ristiriidat eivät kuitenkaan ole juuri näkyneet käytännön seurakuntatasolla, vaan ovat olleet lähinnä pienen piirin harrastusta.


title: Helluntaiherätys

text: Opillisesti Suomen helluntaiherätys on lähinnä yksi haara maailmalla vallitsevista suuntauksista. Pohjois-Amerikassa vaikuttava Assemblies of God on neljän suurimman haaran joukkoon kuuluva ja on opillisesti lähinnä Suomen helluntaiherätystä. Suomessa helluntaiherätyksen opin on usein kuvailtu sisältävän uskosta vanhurskauttamisen luterilaisilta, pyhityksen metodisteilta, kastekäsityksen baptisteilta ja omanaan opin Pyhästä Hengestä. Jos kuitenkin luterilainen uskosta vanhurskauttaminen määritellään ev.lut. Tunnustuskirjojen ja Martti Lutherin mukaan, helluntailainen uskosta vanhurskauttamisen oppi eroaa monella tavalla luterilaisesta, koska usko käsitetään näissä opinsuunnissa eri tavalla.


title: Helluntaiherätys

text: Helluntailiikkeen teologian mukaan jokaisella ihmisellä voi ja tulee olla henkilökohtainen suhde Jumalaan. Se syntyy, kun uskoo Jeesukseen ja hänen sovituskuolemaansa, mitä helluntaiseurakunnissa kutsutaan uskoontuloksi. Uskoontulo voi olla tiettynä hetkenä tapahtunut kokemus tai pitkäaikainen prosessi. Uskoontullut ihminen kastetaan seurakunnassa upottamalla, ja hän liittyy samalla paikallisen seurakunnan jäseneksi. Helluntaiherätyksessä nähdään tärkeäksi, että jokainen uskova saa kokea myös Pyhän Hengen kasteen henkilökohtaisesti. Se on yleensä tunnepitoinen kokemus, johon liittyy usein kielilläpuhumisen armolahjan saaminen.


title: Helluntaiherätys

text: Helluntaiherätyksellä on Juhannuskonferenssi-nimiset kesäjuhlat juhannuksena Keuruun Ison Kirjan alueella. Iso Kirja on Suomen helluntaiherätyksen raamattukoulu ja kristillinen kansanopisto. Opistolla voi suorittaa sekä lyhyitä kursseja että pitempiä useamman vuoden opintokokonaisuuksia.


title: Helluntaiherätys

text: Koska helluntaiherätys on Suomessa melko suuri liike, on sen jäsenten joukosta noussut myös eräitä julkisuuden henkilöitä, kuten Mika Poutala, Toimi Kankaanniemi, Sari Essayah, Keijo Leppänen, Mika Niikko sekä McLaren-formulatallin lääkärinä toiminut Aki Hintsa ja hänen tyttärensä, vuoden 2013 Miss Suomi Lotta Näkyvä. Julkisuuteen on liikkeen saarnaajista ja julistajista noussut varsinkin Niilo Yli-Vainio (1920–1981).


title: Uustomismi

text: Uustomismi on filosofis-teologinen suuntaus, joka syntyi jatkona klassiselle tomismille modernismiliikkeen yleistymisen myötä. Alkuperäinen tomismi oli jäänyt 1800-luvun lopussa pahasti silloisen fysiikan ja luonnontieteiden jalkoihin aristoteelisen fysiikkakuvansa takia, ja katolisen kirkon sisällä alkoi syntyä liikehdintää tomististen opetusten päivittämisestä vastaamaan moderneja arvoja. Se pyrki myös hylkäämään vanhan skolastiikan, ja synnyttämään Immanuel Kantin ja myöhemmin Henri Bergsonin kaltaisten filosofien työn pohjalta synteesin siitä, uusskolastiikan. Ironista kyllä, katolinen kirkko hyökkäsi modernismia vastoin muutoin kaikilla muilla yhteiskunnan osa-alueilla, ja uustomismi pitäisikin nähdä valtavirtamodernismin ulkopuolella vaikuttavalta vaihtoehtotulkinnalta modernismin arvoista.


title: Nazcan linjat

text: Nazcan linjat (lisäksi muun muassa "Nazcan viivat" "ja" "Nascan viivat") ovat muinaisten Nazca-kulttuurin intiaanien Nazcan autiomaahan tekemiä erilaisia suuria kuvioita. Nazcan ja Palpan kaupunkien seuduille on aavikkoon piirretty lähinnä eläinten kuvia ja valtavia geometrisia kuvioita. Eläinten kuvat esittävät muun muassa apinaa, lintua ja hämähäkkiä, kun taas geometriset kuviot ovat esimerkiksi viivoja, kolmioita ja suorakaiteita.


title: Nazcan linjat

text: Kuviot on tehty tummia pintakiviä siirtelemällä, jolloin niiden alla oleva vaalea maa on paljastunut. Arvion mukaan ne on tehty noin vuosien 200 eaa. ja 600 jaa. välillä. Kuvioiden arvellaan kehittyneen kalliokaiverruksista. Kuvioita tehtiin mitä luultavimmin uskonnollisten menojen paikoiksi. Näihin sateenjumalan palvontamenoihin liittyi ihmisuhrejakin, sillä sen lepyttäminen ei onnistunut kultilla. Nazcan kulttuurin arvellaan tuhoutuneen kuivuuteen.


title: Nazcan linjat

text: Nazcan linjat ovat pitkiä viivoja, suuria geometrisia kuvioita ja melko pieniä eläinhahmoja. Erillisiä kuvioita on yhteensä satoja.


title: Nazcan linjat

text: Piirrettyjä eläimiä on lukuisia, kuten kolibri, valas, kondori, papukaija, fregattilintu, hämähäkki, kettu, apina, lisko ja koira; lisäksi eräs hahmo muistuttaa ihmismäistä "astronauttia". Kuviot ovat melko isoja, sillä esimerkiksi kondori on 148 metriä pitkä ja kolibri nokasta pyrstöön 80-metrinen.


title: Nazcan linjat

text: Suurimmat kuviot ovat geometrisia: epäsuunnikkaita, kolmioita, suorakaiteita, spiraaleja ja murtoviivoja. Suoria linjoja on noin tuhat, monet lähtevät säteittäin jostain keskipisteestä. Jotkut linjat ovat jopa 13 kilometriä pitkiä. Nazcan linjat muuttuivat ajan kuluessa, ja uusia viivoja piirreltiin vanhojen päälle. Suuret geometriset kuviot ja linjat lienee tehty nazcojen eli vuoden 700 jaa. jälkeen.


title: Nazcan linjat

text: "Nazca" (tai "Nasca") on Perun etelärannikon läheisyydessä sijaitsevien jokilaaksojen muodostama kokonaisuus ja samalla alueen suurimman kaupungin nimi. Nascan ihmiset elivät aikoinaan Chinchan, Piscon, Ican ja Rio Granden laaksoissa.


title: Nazcan linjat

text: Nazcan kuviot ovat pääosin noin 220 neliökilometrin kokoisella viuhkamaisella pampalla, tulvatasangolla kahden suuren joen välissä. Alue sijaitsee Nazcan ja Palpan puolivälistä lounaaseen Andien suuren valtatien eteläpuolella. Viivat keskittyvät 22 kilometriä Nazcasta pohjoiseen Ingenion laakson ylle Pampa de San Josen ylle sekä Palpaa ympäröivälle tasangolle. Pienemmät eläin- ja ihmishahmot ovat geometrisiä kuvioita huomattavasti pienemmällä, vain kymmenen neliökilometrin laajuisella alalla. Linjoja on paljon Nazcasta länteen Pampe Coloradassa ja Pampe de Jumanassa Nazcan ja Changuillon välissä alueella, missä ovat apinaa ja hämähäkkiä esittävät kuviot.


title: Nazcan linjat

text: Alue on Pampa de san Josen eli Pampa de Ingenion laitaa. Myös muualla Keski-Andien kulttuurialueella on "maaglyfejä". Perusta on löydetty muitakin kuvioita, esimerkiksi rinteeseen tehty Piscon lahden kynttelikköä muistuttava kuvio, joka on aiempien Paracas-intiaanien tekemä. Nazcan linjojen lähellä on myös 25 metriä korkea kivestä työstetty patsas.


title: Nazcan linjat

text: Nazcan kalliopiirrokset liitettiin yhdessä Pampas de Jumanan kalliopiirrosten kanssa Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1994. Intiaanien rakentamat maanalaiset vesijohdot ovat edelleen käytössä.


title: Nazcan linjat

text: Alueelle ei saa mennä ilman erikoislupaa ja erikoisjalkineita. Ympäristöjärjestö Greenpeacen aktivistit turmelivat aluetta vuonna 2014 mielenosoituksensa yhteydessä. Perun ympäristöjärjestön mukaan pelkät jalanjäljet jäävät Nazcan maaperään näkyviin sadoiksituhansiksi vuosiksi ja että aktivistit olivat vaurioittaneet kulttuurihistoriallisesti mittaamattoman arvokasta monumenttia.


title: Nazcan linjat

text: Saksalainen arkeologi Uhle löysi ensi kertaa Nazcan esineistöä 1900-luvun alussa. Nazcan linjat havaittiin ensi kertaa 1920-luvulla, kun säännöllinen kaupallinen lentoliikenne alkoi autiomaan yli. Vuonna 1926 perulainen arkeologi Julio Tello ja amerikkalainen arkeologi Alfred Kroeber löysivät Nazcan viivat. Kroeber näki viivat lentokoneesta. Toribio Mejoa Xesspe tutki viivoja ensimmäisenä.


title: Nazcan linjat

text: Arkeologi Paul Kosok vaimoineen kävi Perussa vuonna 1941 ja teki kuviot uudestaan tunnetuiksi. Tunnetuin linjoja tutkinut akateemikko oli Saksassa syntynyt matemaatikko Maria Reiche, joka tutki linjoja vuoteen 1963 lähes yksin.


title: Nazcan linjat

text: Linjojen tarkkaa käyttötarkoitusta ei varmasti tiedetä. Niillä on saattanut olla eri aikoina monia käyttötarkoituksia. Kuviot olivat luultavasti uskonnollisten kokoontumisten paikkoja. Paikallisten kyläläisten mukaan muinaiset intiaanit suorittivat näiden kuvioiden luona rituaaleja, joilla kiittivät jumalia ja varmistivat veden tulon jatkumisen Andeilta. Vesi oli välttämätöntä maanviljelylle ja juomavedeksi. Näin sitä tuonutta sadetta palvottiin. Vesi valui idän vuorilta lähteisiin. Nascan kuviot liittyisivät tällöin hedelmällisyyskulttiin.


title: Nazcan linjat

text: He olisivat tällöin palvoneet sadetta tuovaa vuori-vesijumalaa ihmisuhrein ja rukouksin. Tällöin kuviot olisivat liittyneet veden odotukseen ja etsintään. Jumalia olivat keramiikasta ja muusta esineistöstä päätellen muun muassa maanviljelyyn ja hedelmällisyyteen liittyvä pilkukas Kissajumala, kamala Lintujumala ja kalojen herra Miekkavalas. Lintujumalan ja Miekkavalaan palvontaan lienee liittynyt vangittujen vihollispäälliköiden uhrausta. Vedenjumalan palvontaan viittaa muun muassa viivoista koostuvien "sädekimppujen sijainti", sillä ne ovat lähteiden lähellä, tarkemmin niiden yläpuolella. Näin ollen suorat linjat yhdistivät pyhiä paikkoja. Hämähäkkiä, apinaa ja spiraalia pidetään hedelmällisyyssymboleina. Linjojen suunnat saattavat olla tiettyjen rituaaliajankohtien auringon ja tähtien aseman mukaan, mutta varmaa tämä ei ole.


title: Nazcan linjat

text: Ihmiset käyttivät viivoja kokoontumispaikkoina ja kulkureitteinä rituaaleihin. Intiaanit, joiden uskonnossa sateen jumala oli keskeinen, yrittivät yhä suuremmilla palvontamenoilla − eli suuremmilla linjoilla − lepyttää vihastuneen sateen jumalan. Luultavasti myöhimpään tehdyt suorat linjat saattavat olla seremoniateitä suurelle ihmisjoukolle. Puolisuunnikkaan muotoisten "viivojen" tai pikemminkin pitkien kenttien päissä on korokkeita, jotka lienevät alttareita. Linjojen läheltä on löydetty myös kiviröykkiöitä, ruukunsirpaleita ja rakennusten jäänteitä. Suorat linjat näyttävät kulkevan maanalaisten vettä johtavien murtumalinjojen yllä. Monet linjat osoittavat kohti sadekauden alun ajan auringonnousua.


title: Nazcan linjat

text: Linjoja on väitetty seremoniakeskusten lisäksi muun muassa tähtikartoiksi tai kalentereiksi. Vuonna 1968 sveitsiläinen Erich von Däniken ehdotti kirjassaan "Vieraita avaruudesta", että kuviot olivat itse asiassa muinaisten astronauttien lentokentän laskeutumisopasteita. Hänen mukaansa geometriset kuviothan tuovat ylhäältä katsoen mieleen lentokentän. Joe Nickell on myöhemmin tehnyt yhden kuvioista käyttäen Nazca-intiaanien aikaisia menetelmiä, ilman apua yläilmoista.


title: Nazcan linjat

text: Nazcan kuviot näkyvät hyvin lentokoneesta. Uusien kolmiulotteisella tietokonemallilla tehtyjen tutkimusten mukaan monet kuviot näkyvät kuitenkin myös maastosta monesta suunnasta. Nazcojen on väitetty lentäneen tekemillään kuumailmapalloilla.


title: Modernismi

text: Modernismi on sarja eri taiteenalojen uudistamiseen pyrkineitä kulttuuriliikkeitä, johon kuuluu monia 1900-luvun alkupuolella alkaneita suuntauksia kuvataiteessa, arkkitehtuurissa, muotoilussa, musiikissa, kirjallisuudessa, tanssissa ja teatterissa. Modernistiset suuntaukset kapinoivat 1800-luvun lopun akateemisia, historistisia ja konservatiivisia traditioita vastaan.


title: Modernismi

text: Vaikka sana on yksiköllinen, modernismi ei ole yhtenäinen tyyli. Se ei ole taiteen yksittäinen "ismi", vaan se sisältää useita eri taiteen suuntauksia, tyylisuuntia ja taiteenaloja, jotka syntyivät modernisoitumisen saatossa eri aikoina, joskus samanaikaisesti, joskus toisiaan seuraten. Jotkut modernismin tyylit, kuten ekspressionismi ja minimalismi ovat toistensa vastakohtia ja ristiriitaisessa asemassa keskenään. Jotkut modernismin suuntaukset syntyivät ja kehittyivät keskinäisen vastakkainasettelun lähtökohdista, mutta toiset kasvoivat myös yhteistyön ja keskinäisen lujittamisen merkeissä.


title: Modernismi

text: Toiset tutkijat jakavat 1900-luvun moderniin ja postmoderniin aikakausiin, kun jotkut taas katsovat sen kuuluvan samaan suurempaan jaksoon. Modernismi-sanaa alettiin käyttää 1970-luvulta alkaen erityisesti vastakohtana postmodernismille, joka nousi vastustamaan modernismia.


title: Modernismi

text: Modernismi on modernin maailman ja elämän taidetta ja kulttuuria. Toimintastrategiana on usein ajatus taiteen etujoukosta, avantgardesta. Vallankumouksellinen modernismi, niin yhteiskunnallisissa kuin taiteellisissakin liikkeissä ilmaisi usein kannattamiaan periaatteita ja ajatuksia "manifesteina", jotka ovat tavallisesti kirjoitettuja julkilausumia. Tyypillistä modernismille oli perinteen hylkääminen. Manifesteissa ja asenteissa aikaisempi, ”vanha” maailma tai kilpailevat taideryhmät tuomittiin, sekä usein pyrittiin täysin ”puhtaaseen”, ”uuteen” ja omintakeiseen muoto- ja merkitysmaailmaan. Vanhaksi katsotut asenteet, muodot ja rakenteet pyrittiin hajottamaan tai purkamaan. Modernismin tavoitteena oli taiteen vallankumous.


title: Modernismi

text: Modernistien mukaan perinteinen taide, kirjallisuus, yhteiskunta ja elämäntapa olivat niin vanhentuneita, että ne piti sysätä sivuun ja keksiä kulttuuri uudelleen. Modernismi arvosti uutta ja piti sitä hyvänä ja kauniina. Tämä modernismin kampanjanomainen toteutus taiteissa kulki käsi kädessä modernisaation kanssa ja se näkyi toisen maailmansodan jälkeen varsinkin kehitysmaissa, esimerkiksi Etelä-Amerikassa tai Aasiassa.


title: Modernismi

text: Modernismin aatteen voimalla valettiin uskoa tekniikan edistykseen. Modernismi herätti joskus myös utopistisia haaveita. Erään latinalaisamerikkalaista abstraktia taidetta käsittelevän näyttelyn otsikko oli "Toivon geometria".


title: Modernismi

text: Vaikka modernismilla ja modernisuudella oli paljon annettavaa taiteilijoille, myös modernismin arvostelu alkoi toisen maailmansodan jälkeen. Useat taiteen suuntaukset varsinkin 1960-luvulta alkaen olivat usein modernismia vastustavia eli antimodernistisia. Niissä arvostellaan jollakin tapaa formalistista estetiikkaa ja modernisuutta.


title: Modernismi

text: Modernismin tunnistaa ehkä selkeimmin arkkitehtuurissa. Arkkitehtuurin modernismi on laaja termi, jolla tarkoitetaan useita toisiaan muistuttavia rakennustyylejä, pääasiassa muodon yksinkertaistamista ja koristeen hylkäämistä, joka tapahtui aluksi noin vuonna 1900. Vuoteen 1940 mennessä nämä tyylit olivat vakiintuneet ja ne tunnistettiin "kansainvälisenä tyylinä" (engl. "International Style"), josta tuli hallitseva rakennustapa 1900–luvun useiden vuosikymmenien ajaksi. Joskus toisen maailmansodan jälkeistä modernismia kutsutaan englanniksi sanalla "High Modern" (korkea moderni), jolla tarkoitetaan aikakauden modernismin huipentumaa.


title: Modernismi

text: Modernia arkkitehtuuria luonnehtii tavallisesti:


title: Modernismi

text: Modernin arkkitehtuurin alkuperä ja ominaisuudet ovat vielä tulkinnan ja keskustelun alaisia, mutta yleensä ollaan samaa mieltä siitä, että arkkitehtuurin modernismia seurasi jonkinlainen vastareaktio sitä kohtaan. Modernia arkkitehtuuria kohtaan kriittisiä arkkitehteja ja arkkitehtuurisuuntauksia on esiintynyt useita eri puolilla maailmaa. Suomessa Reima Pietilän vaikuttama niin sanottu Oulun koulukunta (tai Oulun koulu) oli vuosina 1975–1985 kotimainen antimodernistinen suuntaus.


title: Modernismi

text: Modernismia pidetään usein kattokäsitteenä kaikille 1900-luvun alun taidemaailman ilmiöille. Sanalla "esimodernismi" tarkoitetaan modernistisia pyrkimyksiä ennen 1900-lukua. Kuvataiteessa käsite "moderni taide" tarkoittaa joko nykyajan tai uutta taidetta tai ajanjaksoa noin 1850–1970. Kaunokirjallisuudessa modernismi rajataan tavallisesti kattamaan vain vuosisadan kolme ensimmäistä vuosikymmentä. Esimerkiksi englantilainen kirjallisuuskriitikko Frank Kermode rajaa sen kattamaan lähinnä vuodet 1907–1925. Modernismin vilkkaimman kehityksen kautena pidetään usein vuosisadan toista vuosikymmentä ennen ensimmäistä maailmansotaa. Virginia Woolf kirjoitti vuonna 1924:


title: Modernismi

text: Toiset tutkijat ajoittavat modernismin kiivaimmaksi kehityskaudeksi ensimmäistä maailmansotaa seuranneet vuodet. Ilmestyiväthän tuolloin lukuisat modernismin klassikoiksi kohonneet teokset. "Harry Levin" esimerkiksi pitää merkittävänä vuotta 1922, jolloin ilmestyivät muiden muassa James Joycen "Odysseus", T. S. Eliotin "Autio maa", Virginia Woolfin "Jaakobin huone", Eugene O´Neillin "Anna Christie" ja Rilken "Duinon elegiat". Joukko tutkijoita taas väittää modernismin olevan yhä länsimaisen ihmisen ajattelun moottori, ja he pitävät maailmansotien välisiä vuosia modernismin kehityksen pääkautena.


title: Modernismi

text: Postmodernismin kauden katsotaan alkaneen kirjallisuudessa 1960-luvun kuluessa, joten jotkut haluavat kutsua varsinaisen modernismin ja postmodernismin välisiä vuosikymmeniä (1930-luvun alusta 1960-luvulle) myöhäis- tai jälkimodernismin ajaksi.


title: Modernismi

text: Esimodernismilla tarkoitetaan taiteen historiassa aikaa ennen modernismia. Esimodernin käsitteellä verrataan modernia ja sitä edeltävää yhteiskuntaa. Oleellinen ero on yhteiskunnan muuttuminen teollistumisen vaikutuksesta, joka Keski-Euroopassa seurasi 1700-luvun maanviljelyksen kumousta, sekä siirtomaiden ja mannermaan demokraattista kehitystä.


title: Modernismi

text:
Esseessään "Modernin elämän maalari" (1859–1860) Charles Baudelaire vaati taidetta huomioimaan aikansa yhteiskunnan muutokset. Baudelaire valitsi kirjoituksensa kohteeksi "M.G.:n", joka oli ranskalainen kuvittaja Constantin Guys (1802–1892). Hänestä puolestaan tuli myöhemmin monen modernistisen taiteilijan, esimerkiksi Claude Monetin ja Helene Schjerfbeckin ihailun kohde. Baudelaire kirjoitti Guys´stä:
1800-luvun lopussa tuotantonsa luoneen Friedrich Nietzschen merkittävä anti modernistiselle kirjallisuudelle oli yritys murtautua järkiperäisen ja järjestelmällisen ajattelun taakse, elämän liikkeellepaneviin voimiin: irrationaaliseen elämäntuntoon. Nietzsche myös tuomitsi kristinuskon siitä, että se kieltää tämän puoleisen elämän merkityksellisyyden.


title: Modernismi

text: Modernismin syntyyn vaikuttivat useat 1900-luvun alkuun ajoittuneet yhteiskunnan ja kulttuurin tapahtumat: uudet, vallankumoukselliset käsitykset niin luonnon- kuin ihmistieteissäkin, teollistuminen ja kaupungistuminen, sekä ensimmäinen maailmansota 1914–1918. Esimerkiksi elokuva ja valokuvataide toivat uuden tavan hahmottaa todellisuutta ja myös vaikuttivat sekä kaunokirjalliseen, että kuvataiteelliseen ilmaisutapaan.


title: Modernismi

text: Sigmund Freud ja Carl Jung toivat keskustelun kohteiksi jo Friedrich Nietzschen ja Henri Bergsonin ennakoimat näkemykset vaistotoiminnan ja alitajunnan merkityksestä ihmisen järkiperäiseksi oletetun toiminnan vaikuttimina. Heidän katsottiin osoittaneen harhaksi käsityksen, että yksilö kykenisi hallitsemaan täydellisesti järjellään minäänsä ja toimintaansa. Freudin kehittämä psykoanalyysi jakoi sielunelämän kolmeen kerrokseen — (1) vaistojen ja viettien muodostamaan, elämänvoimaa tuottavaan "siihen" ("Id"), (2) toimivaan ja tietoiseen "minään" ("Ego") ja (3) idin elinvoimaa tuottavia vietti-impulsseja kontrolloivaan (ja tukahduttavaan) "yliminään" ("Superego"). Psykoanalyysi antoi moderneille kirjailijoille välineen hahmottaa inhimillistä kokemusta.


title: Modernismi

text: Keskustelu modernismista osoittaa, kuinka vaikeaa on määritellä tarkasti aate- ja kulttuurihistoriallisia kausia. Amerikkalainen taidekriitikko Robert Hughes toteaa kirjassaan "The Shock of the New", että tällaiset määritelmät eivät ole kuin lasinen tikku, joka katkeaa puhtaasti raksahtaen. Hän toteaa esimerkiksi, että ei voi mainita erityistä vuotta jolloin renessanssi loppui. Se loppui kyllä, mutta yhtä kaikki nykyään kulttuurimme on renessanssin rippeiden läpitunkemaa.


title: Modernismi

text: Hughes kirjoittaa, että asia on vielä enemmän näin modernismin ollessa kyseessä, koska olemme vielä niin lähellä sitä. Kirjoittajan käsityksen mukaan modernistiset aikaansaannokset jatkavat vaikutustaan kulttuurissamme vielä vuosikymmenien ajan, koska ne olivat niin suuria, muhkeita ja niin kiistattoman vakuuttavia. Hughes kommentoi, että ainakin suhteemme modernismin herättämiin toiveisiin on tullut nostalgiseksi.


title: Dekonstruktio

text: Dekonstruktio on jälkistrukturalistisen ranskalaisfilosofi Jacques Derridan kehittämä kriittinen lukutapa. Sen tavoitteena on tuoda esiin käsityksissä ja käsitteissä piileviä ristiriitaisuuksia ja osoittaa kielen ja yleisesti merkityksen häilyvyys . Dekonstruktiosta on tullut merkittävä teoreettinen käsite mannermaisessa filosofiassa ja kirjallisuuskritiikissä sekä kirjallisuudentutkimuksessa.


title: Dekonstruktio

text: Dekonstruktiivisen lukutavan mukaan esimerkiksi mikään kirja ei ole yksiselitteisesti yhden tekijän kirjoittama ja selkeää viestiä kommunikoiva teksti, vaan pikemminkin joukko konflikteja tietyssä kulttuurissa tai maailmankuvassa. Tekstin dekonstruoinnin uskotaan paljastavan useita erilaisia yhtäaikaisia näkökulmia, jotka saattavat olla myös ristiriidassa keskenään. Näin dekonstruoiva luenta tuottaa useita mahdollisia näkökulmia, jotka useimmiten on peitetty tai jätetty huomiotta perinteisemmässä luennassa.


title: Dekonstruktio

text: Useimmiten dekonstruktio keskittyy mm. vastapareihin tekstissä, esimerkiksi maskuliinisuuteen ja feminiinisyyteen tai homouteen ja heterouteen, ja pyrkii esittämään ne yhteen kietoutuneina ja mahdottomina erottaa. Dekonstruktionistien mukaan jonkin seikan merkitys syntyy aina suhteessa siihen mitä se ei ole. Tästä he johtavat ajatuksen, ettei merkitystä ole olemassa minkäänlaisena selkeänä absoluuttisena kategoriana.


title: Dekonstruktio

text: Derridan itsensä käyttämä esimerkki on kirjan painaminen. Sen yhteydessä kirjan sivuille syntyy marginaali. Marginaalista ei pääse eroon. Tekstiä lukiessa syntyy välttämättä merkityksiä, joita alkuperäisestä tekstistä ei löydy. Jos ne kirjoittaa auki tekstin sekaan ja latoo uuden kirjan, syntyy jälleen uusi marginaali.


title: Dekonstruktio

text: Intertekstuaalisuus on nykyaikaisen kirjallisen analyysin vakiotyökaluja, ja sen katsotaan juontuneen pitkälti dekonstruktiosta.


title: Eksistentialismi

text: Eksistentialismi on mannermaisen filosofian ja kirjallisuuden suuntaus, joka korostaa yksilön kokemuksen ainutlaatuisuutta. Eksistentialismi vaikutti vahvasti toisen maailmansodan jälkeiseen taiteeseen ja kirjallisuuteen.


title: Eksistentialismi

text: Eksistentialismin mukaan ihmisyyttä ei ole ennalta määrätty, vaan jokainen on vapaa valitsemaan olemisen tapansa itse ja on toisaalta siihen myös pakotettu. Nimensä mukaisesti eksistentialismi pitää ihmisen olemassaoloa ("existentia") ensisijaisena verrattuna hänen olemukseensa ("essentia"): ihmisen olemus on hänen olemassaolonsa tapa, eksistenssin attribuutti, jolla ei ole pysyvää luonnetta. Eksistentialismin mukaan ihmisen olemassaolossa on ensisijaista kokemus yksilöllisestä, ainutlaatuisesta olemassaolosta (eksistenssistä), joka edeltää olemassaoloa esimerkiksi ryhmän jäsenenä tai biologisena olentona. Ei esimerkiksi ole olemassa yhtä "ihmisyyttä", mikä määrittäisi ihmisen eksistenssin luonnetta vaan ihmisyys olemistapana seuraa eksistenssiä. Olemassaolossaan ihminen on "heitetty maailmaan". Hän on täysin vapaa valitsemaan olemuksensa ja arvonsa sekä on tähän pakotettu. Tästä ristiriidasta seuraavaa elämän peruskokemusta kutsutaan ahdistukseksi (saks. "Angst").


title: Eksistentialismi

text: Eksistentialismissa yksilöllä on näin täysi vastuu luoda merkitys omalle elämälleen. Eksistentialismi on reaktio perinteisempiä filosofisia näkemyksiä, kuten rationalismia ja empirismiä, vastaan, niiden pyrkiessä löytämään perimmäisen todellisuuden metafyysisten periaatteiden tai maailman havaitun rakenteen avulla. Liike sai alkunsa 1800-luvulla Søren Kierkegaardin ja Friedrich Nietzschen ajattelussa, ja se on ollut oleellinen osa 1900-luvun mannermaista filosofiaa, jossa sitä on tehnyt tunnetuksi ennen kaikkea Jean-Paul Sartre.


title: Eksistentialismi

text: Vaikka eksistentialististen ajattelijoiden välillä on tiettyjä yhtäläisyyksiä, heidän joukossaan on myös suuria erimielisyyksiä, eivätkä kaikki edes hyväksy termiä "eksistentialismi". Saksassa eksistentialismista käytetään myös nimitystä "Existenzphilosophie" ("olemassaolon filosofia").


title: Eksistentialismi

text: Eksistentialismin varhaisina edustajina voidaan pitää 1800-luvun filosofeja Søren Kierkegaardia, Arthur Schopenhaueria ja Friedrich Nietzscheä, jotka kukin kehittelivät yksilön näkökulman huomioivaa filosofiaa kritiikkinä G. W. F. Hegelin abstraktille filosofialle. Kirjailijoista erityisesti venäläisen Fjodor Dostojevskin kuvaukset uskonnollisen ja maallisen elämän merkitystä etsivistä yksilöistä ovat eksistentialismin taustalla.


title: Eksistentialismi

text: 1900-luvun alkupuolella ekstentialistisia teemoja kehittivät eteenpäin saksalaiset filosofit kuten Martin Heidegger ja Karl Jaspers. Heideggerin fenomenologis-hermeneuttisessa filosofiassa ajatukset ihmisen erityisestä maailmassa olemisen tavasta, ahdistuksesta ja valinnanvapaudesta olivat keskeisiä ja Heideggerin koko metafysiikan perustana. Vaikka Heidegger usein luetaan eksistentialismin merkkihahmoihin, hän itse erotti ajattelunsa Sartren eksistentialismista teoksessaan "Brief über den Humanismus" (1946), suom. "Kirje humanismista" (2000). Jaspersin näkemyksissä korostuu eksistentialismin läheisyys psykologisiin ja psykiatrisiin ongelmiin, joiden parissa hän myös työskenteli. Vapauden teema on tärkeä Jaspersille, ja hän pohti esimerkiksi modernin tieteen, teknologian ja elämäntavan vaikutuksia yksilönvapaudelle, ja kritisoi vahvasti oman aikansa totalitaristisia järjestelmiä, myös Saksassa.


title: Eksistentialismi

text: Eksistentialismia liikkeenä tekivät 1930-1960-luvuilla tunnetuiksi ranskalaiset kirjailija-filosofit Jean-Paul Sartre ja Simone de Beauvoir. Sartren mukaan "olemassaolo edeltää olemusta", millä hän tarkoitti sitä, että ihmisellä ei ole ennaltamäärättyä olemusta, joka määrittäisi hänen moraalinsa, tapansa tai ajattelunsa. Kukin on vapaa itse valitsemaan arvonsa ja on samalla siihen myös pakotettu. Sartren mukaan koska mitään olemusta ei ole, ihmiset määrittyvät tekojensa ja valintojensa perusteella ja sillä perusteella heitä myös on arvioitava. Sartre otti käyttöön Martin Heideggerin tekemän erottelun autenttiseen ja epäautenttiseen olemiseen. Sartrelle ihmisen oleminen on autenttista kun hän määrittelee itse itsensä ja tavoitteensa ja epäautenttista kun hän antaa muiden määritellä ne. Simone de Beauvoir tarkasteli eksistentialistisessa filosofiassaan olemassaoloaan naisena ja kritisoi tapaa nähdä nainen "toisena sukupuolena".


title: Eksistentialismi

text: Sartre oli ateisti eikä ajatus jumalasta sopinut hänen eksistentialismiinsa, mutta filosofit kuten Karl Jaspers ja Gabriel Marcel kehittelivät Søren Kierkegaardia seuraten eksistentialismin kristillisiä muunnelmia, joissa autenttinen oleminen nähdään kristillisen elämäntavan seuraamisena.


title: Eksistentialismi

text: Eksistentialismi levisi filosofiasta myös kirjallisuuteen. Kirjallisuudessa eksistentialistisia teemoja käsittelivät muun muassa Albert Camus ("Sivullinen", 1941), beatnikit, Hermann Hesse ("Arosusi", 1928; "Demian"; "Katoava kesä") sekä Sartre itse ("Inho", 1938). Eksistentialisminsa pääpiirteet Sartre hahmotteli esseessään "L'Existentialisme est un humanisme" (1946), joka on suomennettu nimellä "Eksistentialismikin on humanismia" (suom. 1965).


title: Eksistentialismi

text: Yksilön olemassaoloa koskevat teemat ovat olleet keskeisiä kautta filosofian historian. Esimerkkeinä voidaan nähdä Sokrates ja hänen elämänsä, Gautama Buddhan opetukset, Raamatun Saarnaajan ja Jobin kirjat, kirkkoisä Augustinus ja hänen "Tunnustuksensa", Mulla Sadran kirjoitukset, sekä René Descartesin "Mietiskelyt". Yksilön vapautta korostaneet ajattelijat, kuten John Lockea seuranneet poliitikot, ovat korostaneet yksilön autonomiaa ja itsemääräämisoikeutta ohi yksilön elämää määräävän valtion. Vaikka tämän kaltainen poliittinen filosofia ei olekaan ollut luonteeltaan eksistentialistista, se tarjosi pohjan eksistentialismille.


title: Eksistentialismi

text: Blaise Pascalin kesken jääneet muistiinpanot julkaistiin 1670-luvulla nimellä "Mietteitä". Teoksessa hän kuvasi useita eksistentialismin keskeisistä teemoista. Hän katsoi, että ilman Jumalaa elämä olisi mieletöntä ja surkeaa. Ihmiset saattoivat luoda esteitä ja voittaa niitä vain paetakseen tylsyyttä. Tästä kaikesta tulisi lopulta mieletöntä, koska kaikki kuolisivat lopulta joskus. Pascalille tämä oli tarpeeksi hyvä syy torjua ateismi.


title: Eksistentialismi

text: Nykyisessä 1900-luvulla määrittyneessä muodossaan eksistentialismi syntyi Søren Kierkegaardin, Fjodor Dostojevskin ja saksalaisten filosofien Friedrich Nietzschen, Edmund Husserlin ja Martin Heideggerin innoittamana. Se tuli suosituksi 1900-luvun puolessa välissä ranskalaisten kirjailija-filosofien Jean-Paul Sartren ja Simone de Beauvoirin myötä.


title: Eksistentialismi

text: Gabriel Marcel tavoitteli eksistentialismin teologista muotoa, mikä synnytti ennen kaikkea kristillisen eksistentialismin. Muihin teologisiin eksistentialisteihin kuuluvat Paul Tillich, Rudolf Bultmann, Miguel de Unamuno, Thomas Hora ja Martin Buber. Kristillistä eksistentialismia kehitti myös Nikolai Berdjajev.


title: Eksistentialismi

text: Georg Wilhelm Friedrich Hegel ja Arthur Schopenhauer ovat myös merkittäviä eksistentialismin taustavaikuttajia, joskaan eivät edeltäjiä, koska Kierkegaardin ja Nietzschen filosofiat syntyivät vastustamaan Hegelin ja Schopenhauerin ajatuksia.


title: Eksistentialismi

text: Ensimmäiset eksistentialismin kannalta keskeisinä pidetyt filosofit ovat Søren Kierkegaard ja Friedrich Nietzsche, vaikka kumpikaan ei käyttänyt termiä "eksistentialismi". He olivat Pascalin tavoin kiinnostuneita siitä, kuinka ihmiset piilottivat elämän merkityksettömyyden ja käänsivät huomion pois tylsyydestä. He kuitenkin kirjoittivat, päinvastoin kuin Pascal, että ihmiset voivat luoda ja muuttaa elämänsa perusarvoja ja -uskomuksia. Kierkegaard ja Nietzsche kirjoittivat, että ihmisluonto ja -identiteetti vaihtelevat sen mukaan, millaisia arvoja ja uskomuksia ihmisillä on. Objektiiviset totuudet (kuten matemaattiset totuudet) ovat tärkeitä, mutta ihmiskokemusta kukaan ulkopuolinen ei voi koskaan todella ymmärtää. Suuret yksilöt keksivät omat arvonsa ja luovat ehdot omalle toiminnalleen. Kierkegaardin uskon ritari ja Nietzschen Übermensch ovat esimerkkejä henkilöistä, jotka määrittelevät oman olemassaolonsa luonteen. Pascal sen sijaan ei ajatellut, että ihmisluonto ja -identiteetti määrittyisivät ihmisten vapaiden valintojen kautta.


title: Eksistentialismi

text: Kierkegaard ja Nietzsche kuolivat liian varhain, jotta olisivat ehtineet osallistua 1900-luvun eksistentialistiseen liikkeeseen. Filosofeina he olivat ainutkertaisia, eivätkä heidän teoksensa ja vaikutuksensa rajoitu eksistentialismiin. Heidät on nähty myös monien muiden älyllisten liikkeiden, kuten postmodernismin, nihilismin ja monien psykologian suuntausten taustalla. Tämän vuoksi on epävarmaa, olisivatko he tukeneet eksistentialismia sen 1900-luvun muodossa tai hyväksyneet Sartren version siitä. Kaikesta huolimatta heidän teoksensa ovat myöhemmän eksistentialistisen kehityksen taustalla.


title: Eksistentialismi

text: Yksi ensimmäisiä saksalaisia eksistentialisteja oli Karl Jaspers. Jaspers tunnisti Kierkegaardin ja Nietzschen merkityksen ja pyrki rakentamaan "Existenz"-filosofian näiden kahden ympärille. Martin Heidegger, joka sai vaikutteita Jaspersilta ja fenomenologi Edmund Husserlilta, kirjoitti merkittävimmän teoksensa "Oleminen ja aika", joka postuloi "Daseinin", yksilön joka muodostuu ajallisuudestaan ja tulkitsee olemassaoloa ajassa. "Dasein" on usein käsitetty ihmisen subjektiksi, mutta Heidegger kielsi kartesiolaisen subjekti-objekti/mieli-ruumis -dualismin.


title: Eksistentialismi

text: Vaikka eksistentialistit näkevät Heideggerin merkittävänä liikkeen osana, hän kiisti kiivaasti olevansa eksistentialisti sartrelaisessa merkityksessä ja vastasi Sartrelle teoksessaan "Kirje humanismista", kieltäen oman filosofiansa olevan eksistentialismia.


title: Eksistentialismi

text:
Jean-Paul Sartre on kenties kaikkein tunnetuin eksistentialisti, ja yksi harvoja, joka on hyväksynyt leiman eksistentialistina. Sartre kehitti oman versionsa eksistentialistisesta filosofiasta Husserlin ja Heideggerin vaikutuksen alaisena. "L'être et le néant" ("Oleminen ja ei-oleminen") on kenties hänen merkittävin eksistentialismia käsittelevä teoksensa. Sartre oli kyvykäs ilmaisemaan ajatuksiaan monin eri tavoin, mukaan lukien filosofiset esseet, luennot, romaanit ja näytelmät. "Suljetut ovet" ("Huis-clos", 1944) ja "Inho" ("La Nausée", 1938) ovat muita hänen arvostettuja teoksiaan. 1960-luvulla Sartre pyrki yhdistämään eksistentialismin ja marxismin teoksessaan "Critique de la raison dialectique" ("Dialektisen järjen kritiikki", 1960).
Albert Camus oli Sartren ystävä ennen heidän välirikkoaan. Hän kirjoitti useita eksistentialistisia teemoja käsitelleitä teoksia, mukaan lukien "Sivullinen" ("L'Étranger", 1942), "Sisyfoksen myytti" ("Le Mythe de Sisyphe", 1942) ja "Kapinoiva ihminen" ("L'Homme Révolté", 1951). Hän torjui monien muiden tavoin eksistentialistin leiman ja katsoi teoksiensa olevan absurdeja. "Sisyfoksen myytissä" hän käyttää analogiaa kreikkalaiseen myyttiin osoittaakseen olemassaolon turhuuden. Myytissä Sisyfos tuomitaan vierittämään kiveä ylämäkeen ikuisuudeksi — kun hän pääsee vuorenhuipulle, kivi vierii takaisin alas. Camus katsoo tällaisen olemassaolon olevan mieletöntä, mutta hän uskoo Sisyfoksen löytävän lopulta merkityksen ja tarkoituksen tehtävälleen yksinkertaisesti osallistumalla siihen jatkuvasti.