title: Paul Keres

text: Keresin muotokuva oli painettu Viron viiden kruunun seteliin, joka julkaistiin 1992.


title: Paul Keres

text: Joose Norri: "90 vuotta Paul Keresin syntymästä" (Suomen Shakki 1/2006)


title: Sirpaleliivi

text: Sirpaleliivi on suojaliivi, joka on tarkoitettu suojaamaan käyttäjänsä ylävartaloa esimerkiksi kranaatin sirpaleilta. Liivin suojaava materiaali voi olla kevlar, keraamiset levyt tms. Sirpaleliivi voi suojata myös pistoolin luodeilta, riippuen luodin nopeudesta. Esimerkiksi asepalvelustaan suorittavat käyttävät sirpaleliivejä ampuessaan kranaatinheittimellä.


title: Sirpaleliivi

text: Sirpaleliivin kehitti ensimmäisenä brittiläinen Wilkinson Sword toisen maailmansodan aikana. Se suunniteltiin suojaamaan Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimien sotilaita saksalaisten ilmatorjunnan kranaattien aiheuttamilta sirpaleilta.


title: Moottoroitu varjoliito

text: Moottoroitu varjoliidin on yksi keveimmistä itsenäinen moottoroiduista lentolaitteista. Siihen kuuluu siipenä toimiva varjo eli varjoliidin, sekä varjoliitimeen kiinnitettävä moottori valjaineen. Lentäjä istuu valjaissa ja moottori potkureineen on lentäjän selän takana.


title: Moottoroitu varjoliito

text: Varjoliidin on aerodynaamisesti jäykistetty kankainen siipiprofiili. Liidin on valmistettu ohuesta ja kestävästä kankaasta. Liitimen etureunassa on tunneliaukot, joista sisään virtaava ilma pullistaa siiven oikeaan muotoon. Liitimen kärkiväli on noin 11–13 metriä ja leveys keskeltä noin 3 metriä. Kankaisen siiven alapintaan kiinnitettyjä punoksia on 30–50 kappaletta, joten lentäjän ja moottorin paino jakautuu useaan kiinnityspisteeseen eikä yksittäiseen punokseen kohdistu suuria voimia.


title: Moottoroitu varjoliito

text: Lentäjällä on valjaat, joihin liidin kiinnitetään pikalukoilla ja kantohihnoilla, moottori sekä pelastusvarjo. Lentäjän varusteisiin kuuluvat myös kypärä, korkeusmittari/variometri, hanskat, nilkkaa tukevat jalkineet sekä säänmukainen lentoasu. Varjoliidin varusteineen mahtuu helposti farmariauton takakonttiin.


title: Moottoroitu varjoliito

text: Moottorina käytetään yleensä kaksitahtista polttomoottoria, nelitahtimoottorit ja sähkömoottorit toimivat periaatteessa myös tässä tarkoituksessa, mutta ovat käytännössä erittäin harvinaisia. Moottoria kutsutaan puhekielessä usein paramoottoriksi.


title: Moottoroitu varjoliito

text: 14–28 hevosvoiman moottori on kiinnitetty valjaisiin lentäjän selkäpuolelle. Moottorin potkuri on valmistettu puusta tai komposiiteista. Potkurin halkaisija on 75–130 senttiä, ja sen ympärillä on suojakehikko, joka estää lentäjän tai liitimen punoksien osumisen potkuriin. Moottorin, valjaiden ja varavarjon paino on yhteensä noin 25–40 kiloa, ja tähän lasketaan vielä lisäksi polttoaineen paino. Tunnissa moottori kuluttaa noin 3,5 litraa polttoainetta. Polttoainetankin tilavuus on yleensä 10–16 litraa.


title: Moottoroitu varjoliito

text: Varjoliitimen hinta on noin 2000–3500 €, valjaiden hinta pelastusvarjon kanssa noin 1000 €, moottori maksaa noin 4500 €. Lentämisen kustannukset aiheutuvat lähinnä polttoaineesta sekä huoltokustannuksista.


title: Moottoroitu varjoliito

text: Lähtö- ja laskeutumispaikkana voi olla melkein mikä tahansa tasainen alue, kuten pelto tai järven jää. Kentällä tulisi olla pituutta vähintään 150 metriä. Lähtöpaikan on oltava niin suuri, että epäonnistunut starttiyritys on mahdollista keskeyttää turvallisesti. Yleensä lennot tapahtuvat tyynellä tai melkein tyynellä säällä. Toisaalta tasainen tuuli helpottaa ilmaan pääsyä, koska silloin ei tarvitse juosta niin nopeasti lähtökiidossa. Yli 4 m/s puhaltava tuuli voi olla usein turbulenttinen. Turbulenttisessa säässä lentäminen voi olla vaarallista.


title: Moottoroitu varjoliito

text: Lähtö tapahtuu aina vastatuuleen. Ennen lentoa liidin levitetään lähtöalueelle siten, että yläpuoli asetetaan maata vasten, kantopunokset selvitetään ja kiinnitetään valjaisiin. Moottori käynnistetään sähköstartilla tai käynnistinnarusta vetäisemällä.


title: Moottoroitu varjoliito

text: Aluksi lentäjä juoksee moottori tyhjäkäynnillä eteenpäin, vetäen samalla kantopunoksista käsillä, jolloin ilma pääsee siiven etureunan tunneleista sisään ja liidin nousee pilotin yläpuolelle. Sen jälkeen lisätään kaasua ja juoksunopeutta, vauhti alkaa kiihtyä ja samalla liidin alkaa kehittää nostovoimaa. Moottorin paino ei tunnu enää hartioilla, sillä liidin kannattaa sitä. 10–30 metrin juoksun jälkeen lentäjä nousee ilmaan.


title: Moottoroitu varjoliito

text: Laitetta ohjataan siiven takareunaan kiinnitetyistä jarrukahvoista vetämällä sekä pilotin painopistettä siirtämällä. Ohjainkahvasta vetämällä siiven takareuna kääntyy alas, jarruttaa sen puoleisen siiven kulkua ja liidin kääntyy. Oikealle käännytään vetämällä oikeanpuoleisesta ohjainkahvasta sekä siirtämällä pilotin painopistettä kaarroksen suuntaan, vastaavasti vasemmalle käännytään vetämällä vasemmasta ohjainkahvasta, sekä siirtämällä pilotin painopistettä vasemmalle.


title: Moottoroitu varjoliito

text: Lentonopeus on noin 35–50 kilometriä tunnissa ympäröivään ilmamassaan verrattuna. Tällöin puhutaan ilmanopeudesta: vastatuuleen lennettäessä maanopeus on vähemmän ja myötätuuleen lennettäessä enemmän. Kun kaasua lisätään, liidin nousee ylöspäin. Vastaavasti kaasua vähentämällä liidin vajoaa alaspäin. Liitosuhde on noin 1:6, eli esimerkiksi 100 metrin korkeudelta laskeuduttaessa liidetään samalla 600 metriä eteenpäin. Lennot tapahtuvat yleensä muutamien satojen metrien korkeudessa. Lentosäännöt määräävät, että asutuksen yllä lennettäessä on korkeutta oltava vähintään 300 metriä, muualla vähintään 150 metriä. Noustessa ja laskeutuessa voi tietenkin lentää matalammalla. Matalalla lentäminen on siinä mielessä vaarallisempaa, että ongelman esiintyessä on vähemmän aikaa reagoida tilanteeseen.


title: Moottoroitu varjoliito

text: Moottorin sammuminen lennon aikana ei ole vaarallista, sillä liidin jatkaa lentämistä normaalisti, kuitenkin vajoten noin 1,2 m/s. Moottoroidulla varjoliitimellä lennetään aina niin, että moottorin häiriötilanteessa on mahdollista liitää lähimmälle laskeutumispaikalle. Yleensä laskeuduttaessa moottori sammutetaan jo ilmassa. Esimerkiksi 300 metrin korkeudesta moottori sammutettuna alas tuleminen kestää yli 4 minuuttia, ja sieltä pääsee noin 1,8 kilometrin päässä olevalle laskeutumisalueelle.


title: Moottoroitu varjoliito

text: Laskeutuminen tapahtuu aina vastatuuleen. Noin 5 metrin korkeudessa aletaan vetää jarrukahvoista, jolloin vauhti eteenpäin hidastuu. Noin (puolen) metrin korkeudessa vedetään jarrut täysille, jolloin siiven vauhti pysähtyy ja laskeudutaan jaloilleen. Yleensä laskun jälkeen joutuu ottamaan vain muutaman askeleen eteenpäin. Aivan tyynellä laskunopeus voi olla melko suuri, ja silloin joutuu juoksemaan kovemmin, jotta ei kaadu tai tule maahan istualleen, jolloin moottori on vaarassa vahingoittua.


title: Moottoroitu varjoliito

text: Lentäminen on melko turvallista, kun toimitaan huolellisesti ja lentosääntöjä noudattaen. Tietenkin mustelmia ja naarmuja tulee joskus jokaiselle. Laskuvarjohyppyihin verrattuna varjoliidossa on se etu, että varjo on aina auki, eli varjon avautumattomuus ei ole ongelma. Yleensä onnettomuudet sattuvat pääasiassa huonossa säässä eli kovassa puuskaisessa tuulessa lennettäessä ja epäonnistuneissa laskuissa huonoon paikkaan, esimerkiksi kivikkoon.


title: Moottoroitu varjoliito

text: Varjon etureuna voi myös ruttaantua puuskaisessa tuulessa tai voimakkaiden ohjausliikkeiden jälkeen. Reagointi epävakaisiin lentotiloihin opetetaan kursseilla. Vaikka varjo ruttaantuukin, niin silti se kannattelee edelleen melko hyvin, ja lentäjällä on aikaa tehdä korjausliikkeitä. Mikäli mikään muu ei onnistu, niin mukana on myös varavarjo. Varavarjon vajoamisnopeus on liidintä suurempi, joten laskeutuminen sillä on jonkin verran kovempaa, eikä varavarjoa voi käytännössä ohjata.


title: Moottoroitu varjoliito

text: Varjoliitimellä lentämiseen ei ole erityisiä terveysvaatimuksia, normaali terveys ja peruskunto riittää. Lääkärintarkastusta ei vaadita. Omasta terveydentilastaan on kuitenkin annettava vakuutus, jossa kerrotaan, ettei tiedä sairastavansa sellaisia sairauksia, jotka voivat aiheuttaa vaaraa itselle tai muille ilmassa. Lentotoiminta varjoliitimellä on ilmailuviranomaisten valvomaa toimintaa. Ennen lentoja täytyy käydä peruskurssi ja oppilaan on suoritettava vaadittavat tentit. Aluksi lennetään ilman moottoria rinteessä tai hinauksissa.


title: Moottoroitu varjoliito

text: Ensimmäinen taso, eli PP1 sisältää teoriakoulutusta ja 5 matalaa lentoa. Tämän tarkoituksena on vain antaa oppilaalle kokemusta ja tuntumaa lennoista. Kurssin jälkeen ei vielä saa lentää yksin. Yleensä nämä lennot tehdään joltain rinteeltä tai hinauksessa esimerkiksi lentokentältä tai järven jäältä.


title: Moottoroitu varjoliito

text: Toinen taso PP2 sisältää lisää teoriaa, sekä 40 korkeaa lentoa, ja vähintään 10 lentopäivää. Tämän kurssin jälkeen oppilaasta tulee itsenäinen lentäjä, ja hän voi lentää myös yksin rinteiltä tai hinauksesta. Yleensä molemmat kurssit suoritetaan peräkkäin, ja niiden hinnaksi tulee Suomessa noin 1200 €.


title: Moottoroitu varjoliito

text: Moottorikoulutus voi olla osana peruskurssia tai se voidaan suorittaa erillisenä jatkokoulutuksena. Moottorikurssi PP2MO maksaa noin 1800 € PP2-kurssin yhteydessä.


title: Moottoroitu varjoliito

text: Moottorikoulutus sisältää teoriakoulutusta ja vähintään 7 onnistunutta lentoa moottorilla. Koska lennot tapahtuvat tyynellä tai melko tyynellä, niin sopivia lentokelejä voi joutua joskus odottelemaankin. Käytännössä peruskurssi kestää vähintään puoli vuotta, vaikka sen periaatteessa voisikin suorittaa parissa viikossa.


title: Moottoroitu varjoliito

text: Teoriatunteihin liittyy tietenkin myös tenttejä, mutta ne ovat helpohkoja, kunhan lukee kurssimateriaalit. Vaikein lienee ns. tornitentti jossa kysytään ilmailusäädöksiä koskevia kysymyksiä, mutta tässä tentattava saa yleensä käyttää apuna AIP-kansioita ja ilmailukarttaa, joista löytyvät melkein kaikkien tehtävien vastaukset. Tehtäviä on 30, joista tunnin aikana täytyy vastata 21:een oikein.


title: Moottoroitu varjoliito

text: Suomessa on nykyisin lähes 200 moottoroidun varjoliidon harrastajaa, maailmalla kymmeniä tuhansia.


title: Venäjän maantiede

text: Venäjän maantiede on maan suuren koon takia monipuolista. Venäjän pinta-ala on noin 17,1 miljoonaa neliökilometriä, ja se onkin pinta-alaltaan maailman suurin valtio. Se käsittää ison osan Itä-Eurooppaa ja Pohjois-Aasiaa. Venäjän voidaan jakaa topografisesti matalaan länsiosaan ja vuoristoiseen itäosaan. Venäjään kuuluu monia laajoja yksittäisiä alueita, kuten maailman suurimpiin kuuluva alankoalue Itä-Euroopan tasanko ja Keski-Siperian ylänkö. Monet Venäjän pisimmistä joista sijaitsevat Siperiassa ja laskevat Pohjoiseen jäämereen, mutta Länsi-Venäjällä on Euroopan pisin joki Volga, joka laskee Kaspianmereen. Venäjän merkittävin järvi on syvä Baikaljärvi, jossa on peräti 20 prosenttia maailman sulasta makeasta vedestä.


title: Venäjän maantiede

text: Suurimassa osassa Venäjää vaikuttaa mannerilmasto ja vuodenaikojen väliset lämpötilanvaihtelut ovat suuria. Talvella sataa lunta käytännössä koko maassa. Koillis-Siperiassa sijaitsee pohjoisen pallonpuoliskon kylmyysnapa, ja esimerkiksi Verhojanskin kaupungissa tammikuun keskilämpötila voi olla −50 °C. Venäjän sademäärät ovat koko maassa joko vähäisiä tai kohtuullisia.


title: Venäjän maantiede

text: Venäjällä on viisi kasvillisuusvyöhykettä, ja niistä laajimmat ovat tundra, maailman suurin yhtenäinen metsä taiga ja seka- ja lehtimetsien vyöhyke. Lisäksi Jäämeren saarilla on kylmyysaavikoita ja Kazakstanin rajalla aroja. Venäjän eläimistö on monimuotoinen, ja monesti sitä kuvataan suurilla nisäkkäillä. Karhu onkin Venäjän symboli.


title: Venäjän maantiede

text: Venäjä voidaan jakaa topografisesti kahteen osaan, joiden rajana on Jeniseijoki. Sen länsipuoli, joka on noin kaksi viidesosaa maan pinta-alasta, on pääasiassa matalaa tasankoa, jota rikkovat matalat kukkulat ja ylätasangot. Sen sijaan joen itäpuolella maa on pääasiallisesti vuoristoista. Venäjältä voidaan erottaa kuusi topografista aluetta, joista kolme on maan länsipuolella.


title: Venäjän maantiede

text: Pienin Venäjän topografisista alueista on Kuolan-Karjalan alue, joka sijaitsee maan luoteisosassa Suomen ja Vienanmeren välissä. Alue on pääasiassa matalaa tasankoa, jossa vuorottelevat kukkulat ja laaksot, joita peittävät järvet ja suoalueet. Karjalan korkein kohta on 578 metriä, Kuolan niemimaalla Hiipinätunturit kohoavat noin 1 200 metriin.


title: Venäjän maantiede

text: Läntinen Venäjä kuuluu pääasiassa Itä-Euroopan tasankoon, joka on maailman suurimpia alankoalueita. Se levittäytyy Venäjän länsirajalta Uralvuorille ja Pohjoiselta jäämereltä Kaukasukselle. Noin puolet alueesta on alankoa, ja korkein kohta sijaitsee Moskovan pohjoispuolella Valdain ylängöllä 343 metrissä. Moskovan eteläpuolella maastossa vuorottelevat jokilaaksot ja niitä erottavat kukkulat, kuten Keski-Venäjän ylänkö, joka erottaa Dneprin laakson Oka- ja Donjokien alueesta. Volgan itäpuolella leviää laaja Kaspian syvänkö, joka on matalimmillaan 25 metriä merenpinnan alapuolella. Itä-Euroopan tasanko ulottuu etelässä Kaukasuksen juurille. Vuorten harja muodostaa Venäjän rajan Georgian ja Azerbaidžanin kanssa. Venäjän puolella on 5 642 metriä korkea Elbrus, joka on Euroopan korkein vuori.


title: Venäjän maantiede

text: Itä-Euroopan tasangon itäisen rajan muodostaa Uralvuoristo, jota pidetään perinteisesti myös Euroopan ja Aasian rajana. Se on noin 2 100 kilometriä pitkä vuoristo, joka yltää Jäämereltä Kazakstanin rajalle. Uralin jatkeena on vielä Jäämerellä Novaja Zemljan saaristo. Ural on muodostunut monista rinnakkaisista vuorijonoista, jotka kohoavat yleensä 900–1 500 metrin korkeuteen. Selänteiden välistä kulkee useita solia. Uralin korkein huippu on 1895 metriä korkea Narodnaja. Uralin itäpuolella alkaa noin 2,6 miljoonaa neliökilometriä laaja Länsi-Siperian alanko. Sen leveys Uralilta Jeniseille 1 900 kilometriä ja pituus Jäämereltä Altaille 2 400 kilometriä. Vain aivan alueen eteläisimmät osat kohoavat yli 200 metriin, kun jopa puolet alueesta on alle 100 metrin korkeudessa olevaa alankoa. Sitä peittävät laajat ruohotasangot ja maailmans uurimpiin kuuluvat suot.


title: Venäjän maantiede

text: Jenisen ja Lenajoen välissä olevaa aluetta peittää laaja Keski-Siperian ylänkö. Se on muodostunut monista ylätasangoista, joita erottaa laaksot. Ylängön korkeus on keskimäärin 300–700 metriä. Sen pohjoisosissa on 1 700 metriin kohoava Putoranan laakio ja vielä sen pohjoispuolellakin hieman matalampi Byrrangavuoret Taimyrin niemimaalla. Etelässä ylänköä rajoittavat Sajan ja Baikalvuoristo.


title: Venäjän maantiede

text: Lisäksi Venäjän Siperian etelä- ja itäosissa on vuoristoalueita voidaan laskea yhtenäiseksi alueeksi, vaikka ne ovatkin erilaisia geologisilta taustoiltaan. Altaivuoret kohoavat Kazakstanin ja Mongolia rajalla. Sen itäpuolella on V:n muotoinen Sajan ja Baikaljärven siirrosalue, jossa on vuoristoja ja syviä rotkoja.


title: Venäjän maantiede

text: Järven itäpuolelta alkaa vuoristoseutu, joka ulottuu Tyynellemerelle saakka. Länsi-itäsuuntainen Stanavoivuoristo jakaa Siperian koillis- ja kaakkoisosat toisistaan. Siitä koilliseen haarautuu Džugdžurvuorina, joka jatkuu kohti Tšuktšien niemimaata Kolyman ylänkönä. Näistä luoteeseen haarautuvat Verhojansk- ja Tšerskivuoristot. Nämä erottavat Kamtšatkan niemimaan ja Kuriilien vuoristoista kapea Ohotanmereltä Beringinmerelle ulottuva alankoalue. Kamtšatkan alue alkaa Korjakkien vuoristolla ja Keskivuoristolla, jotka jatkuvat koillis–lounaissuuntaisilla vuoristoilla, joissa on paljon tulivuoria. Kljutševskaja sopka on 4 750 metriä korkea ja Venäjän kaukoidän korkein vuori. Tyynenmeren tulirenkaaseen kuuluvat vuoret jatkuvat Kuriilien saaristona.


title: Venäjän maantiede

text: Siperian kaakkoisosassa on muutamia vuoristoja, joista merkittävimmät ovat Badžalvuoristo ja Sihote-Alin. Sahalinin saaren erottaa mantereesta kapea Tatariansalmi.


title: Venäjän maantiede

text: Venäjällä on 37 000 kilometriä rantaviivaa etupäässä Pohjoisen jäämeren ja Tyynen valtameren rannikoilla sekä myös Itämerellä, Mustallamerellä ja Kaspianmerellä. Muista meristä Barentsinmeri, Vienanmeri, Karanmeri, Laptevinmeri, Itä-Siperian meri, Beringinmeri, Ohotanmeri ja Japaninmeri ovat yhteydessä Venäjään. Suurimpiin saariin ja rannikkoalueisiin kuuluvat esimerkiksi Novaja Zemlja, Frans Joosefin maa, Uuden-Siperian saaret, Wrangelinsaari, Kuriilit sekä Sahalin. Diomedesaarista yksi on Venäjän puolella, ja siitä on vain kolme kilometriä saariryhmän Yhdysvaltojen omistamille saarille, ja Kunaširin saari on noin 20 kilometrin päässä Hokkaidōsta.


title: Venäjän maantiede

text: Venäjällä on useita maailman pisimmistä joista ja yli kaksi miljoonaa järveä, joiden ansiosta maalla on yhdet maailman suurimmista pintavesivarannoista. Maan joet voidaan jakaa viiteen suureen valuma-alueeseen, jotka laskevat Jäämereen, Tyyneenmereen, Itämereen, Mustaanmereen ja Kaspianmereen. Suurin näistä on Jäämeren valuma-alue, jonka suurimmat joet ovat Ob, sen merkittävin sivujoki Irtyš (yhteensä 5 410 km), Jenisei (4 090) kilometriä ja Lena (4 400). Näiden valuma-alue on kaikkiaan kahdeksan miljoonan neliökilometrin laajuinen, ja ne päästävät Jäämereen sekunnissa 50 000 kuutiometriä vettä. Muita Jäämereen laskevia jokia ovat Vienanjoki ja Petšora Euroopassa sekä Indigirka ja Kolyma Aasiassa. Siperian joet virtaavat hyvin rauhallisesti laajojen tasankojen halki, ja ne meanderoituvatkin hitaasti tulvatasangoilla. Joet myös jäätyvät talvisin, ja koska ne virtaavat pohjoiseen yläjuoksu sulaa ennen alajuoksu. Tämä aiheuttaa tulvia, joiden vaikutuksesta jokien varsille on kehittynyt soita. Obin ja Irtyšin yhtymäkohtaan on kehittynyt laaja 49 000 neliökilometrin Vasjuganin suo. Osa Siperian joista laskee myös Tyynenmereen, mutta pääosa niistä on lyhyitä. Joista merkittävin on 2 842 kilometriä pitkä Amur, joka muodostaa yhdessä sivujokensa Ussurin kanssa osan Kiinan ja Venäjän rajasta.


title: Venäjän maantiede

text: Euroopan puolella on Jäämeren lisäksi kolme muutakin valuma-aluetta. Pääosin Ukrainassa ja Valko-Venäjällä virtaava Dnepr, jonka latva on Venäjän puolella, ja Don virtaavat Mustaanmereen. Itämeren valuma-alue on pieni. Kaspianmereen virtaa puolestaan Euroopan pisin joki Volga, jonka valuma-alue on 1 380 000 neliökilometriä. Venäjän Euroopanpuoleiset joet muodosvat kanavilla yhdistetyn laajan sisäisen vesitien.


title: Venäjän maantiede

text: Venäjän merkittävin järvi on Siperiassa sijaitseva Baikal, jossa on 85 prosenttia Venäjän ja 20 prosenttia koko maailman sulasta makeasta vedestä. Se on noin 630 kilometriä pitkä ja 50 kilometriä leveä. Baikaljärven suurin syvyys on 1 642 metriä, ja järven tilavuus on 23 615,390 kuutiokilometriä. Laatokka on Venäjän toiseksi suurin järvi ja pinta-alaltaan Euroopan suurin järvi. Muita suuria järviä ovat Ääninen ja Viron rajalla oleva Peipsijärvi. Lisäksi erityisesti Euroopan luoteisosassa ja Siperian pohjoisosissa on monia pienempiä järviä, joista suurimmat ovat Valkeajärvi, Tuoppajärvi, Uikujärvi, Taimyrjärvi, Ilmajärvi ja Tšanyjärvi. Moniin jokiin on lisäksi padottu tekojärviä. Niistä suurimpia ovat Volgan Rybinskin tekojärvi ja Angaran Bratskin tekojärvi.


title: Venäjän maantiede

text: Geodeettista viivaa pitkin Venäjän kaksi kauimpana toisistaan olevaa pistettä ovat noin 8 000 kilometrin matkan päässä toisistaan. Näistä läntisin piste sijaitsee Puolan rajalla olevalla niemellä, joka erottaa Gdanskinlahden Veikselinhaffista; itäisin piste sijaitsee Kuriilien saarilla, muutaman kilometrin päässä Japanin Hokkaidōsta. Samalla leveyspiirillä pysyen Venäjän suurin leveys on 6 600 kilometriä. Tällöin läntisin piste on sama niemi Puolan rajalla ja itäisin Diomedesaarilla Alaskan lähellä. Venäjän federaatio levittäytyy yhdeksälle aikavyöhykkeelle.


title: Venäjän maantiede

text: Venäjän pinta-ala on noin 17,1 miljoonaa neliökilometriä. Se käsittääkin noin kahdeksasosan Maan asutuista alueista. Venäjällä on neljätoista rajanaapuria ja maarajaa 57 792 kilometriä. Sen rajanaapureista Viro, Latvia, Liettua, Valko-Venäjä, Ukraina, Georgia, Azerbaidžan ja Kazakstan ovat entisiä Neuvostoliiton tasavaltoja. Venäjän muut rajanaapurit ovat Norja, Suomi, Puola, Mongolia, Kiina ja Pohjois-Korea.


title: Venäjän maantiede

text: Venäjällä on 12 miljoonakaupunkia, ja maan suurin kaupunki on pääkaupunki Moskova, missä asui vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan noin 11,5 miljoonaa ihmistä. Toinen yli kahden miljoonan asukkaan kaupunki oli Pietari, missä asui 4,8 miljoonaa ihmistä. Muut miljoonakaupungit suuruusjärjestyksessä olivat Novosibirsk, Jekaterinburg, Nižni Novgorod, Samara, Omsk, Kazan, Tšeljabinsk, Rostov-na-Donu, Ufa ja Volgograd. Kaikkiaan 91 kaupungissa oli vähintään 100 000 asukasta.


title: Venäjän maantiede

text: Venäjän alueella on 10 prosenttia maailman viljelykelpoisesta maasta.


title: Venäjän maantiede

text: Venäjän ilmaston muotoutumisen taustalla on useampia tekijöitä. Maan valtava koko sekä monien alueiden etäisyys merestä tarkoittavat, että dominoivana ilmastotyyppinä on mannerilmasto, joka vallitsee sekä Euroopan että Aasian puoleisella Venäjällä lukuun ottamatta tundra-alueita ja maan kaakkoisnurkkaa. Etelän vuoret estävät lämpimien ilmamassojen tulon Intian valtamereltä ja lännen sekä pohjoisen arot tekevät maan avoimeksi arktisen alueen ja Atlantin vaikutuksille.


title: Venäjän maantiede

text: Lähes koko Venäjän alueella on erotettavissa vain kaksi vuoden aikaa: talvi ja kesä. Kevät ja syksy ovat yleensä lyhyitä välikausia hyvin matalan ja hyvin korkean lämpötilan kausien välissä. Talvisin Euraasian jäähtynyt maa-alue aiheuttaa laajan korkeapaineen alueen Venäjän sisämaahan. Tämän seurauksena talvisin tuulet puhaltavat Venäjän Euroopanpuoleisessa osassa kaakosta, Siperiassa etelästä ja Tyynenmeren rannikolla luoteesta. Kesällä tilanne kääntyy päälaelleen, kun sama maa-alue puolestaan lämpiää.


title: Venäjän maantiede

text: Kylmin kuu on tammikuu (meren rannoilla helmikuu), lämpimin on yleensä heinäkuu. Talvisin lämpötilaero pohjoisen ja etelän välillä on varsinkin Siperiassa pieni. Sen sijaan saman leveysasteen lämpötilat muuttuvat huomattavasti kuljettaessa kohti Koillis-Siperian kylmyysnapaa. Tammikuun keskilämpötila Pietarissa on −8 °C, Turuhanskissa Länsi-Siperian alangolla −27 °C, Jakutskissa −43 °C ja Verhojanskissa −50 °C. Sen sijaan lämpötilaero Jäämereltä Mongolian rajalle on vain muutama aste. Kesällä lämpötilaerot pohjoisen ja etelän välillä ovat suuremmat. Jäämeren saarilla heinäkuun keskilämpötila on vain pari astetta plussalla, kun maan etelärajalla keskilämpötila on noin 20 °C. Lämpötilaerot vuodenaikojen välillä voi olla huomattavia, sillä Verhojanskissa korkein mitattu lämpötila on 38 asteen paikkeilla ja talvella lämpötila voi laskea jopa −71 asteeseen.


title: Venäjän maantiede

text: Koska merivirrat eivät pääse juurikaan vaikuttamaan Venäjän ilmastoon, maan sadanta on vähäistä tai kohtuullista. Euroopan alangoilla ja Länsi-Siperiassa sademäärät pienenävät mentäessä luoteesta kaakkoon. Sademäärä pysyy koko alueella 600 millimetrin alapuolella ja on pienimmillään noin 200 millimetriä Kazakstanin rajalla. Itä-Siperiassa sadanta on maksimissaan noin 400 millimetriä ja Jäämeren rannikolla vain noin 125 millimetriä. Maan kosteimmat alueet ovat Kaukasuksella ja Tyynenmeren rannikolla. Vladivostokissa sataa noin 600 millimetriä vuodessa, ja kesämonsuunin vaikutus on merkittävä. Lunta sataa koko maassa, ja Siperiassa lumipeite voi olla maassa jopa 250 päivää vuodesta. Euroopanpuoleisilla alueilla lumi on maassa keskimäärin 40–200 päivää.


title: Venäjän maantiede

text: Venäjällä on viisi kasvillisuusvyöhykettä. Jäämeren saarilla on kylmyysaavikoita. Mannerosien pohjoisosissa on tundraa. Se muuttuu etelään mentäessä ensiksi taigaksi sitten seka- ja lehtimetsäksi ja lopulta aroksi.


title: Venäjän maantiede

text:
Tundra peittää Venäjän alasta noin kymmenen prosenttia ja se leviää jatkuvana vyöhykkeenä Suomen rajalta Beringinsalmelle ja sieltä etelään Tyynenmeren rannikolle Kamtšatkan niemimaan pohjoisosiin. Euroopan tasangoilla tundraa on vain ohuena kaistaleena Jäämeren rannikolla, mutta Siperiassa vyöhykkeen leveys on jopa 500 kilometriä. Tundrassa voi erottaa kolme eri vyöhykettä, sammalia ja jäkäliä kasvava arktinen tundra, vaivaiskoivuja ja matalia pajuja kasvava pensastundra ja koivuja, lehtikuusia ja kuusia kasvava puutundra.
Taiga on maailman suurin yhtenäinen metsäalue. Venäjällä on maailman suurimmat metsävarat, joiden ansiosta se tunnetaan ”Euroopan keuhkoina”. Vain Amazonin sademetsät sitovat niitä enemmän hiilidioksidia, joten Venäjän metsistä tulee paljon happea Euroopan lisäksi koko maailmalle. Taiga ulottuu paksuna vyöhykkeenä Suomen rajalta Verhojanskvuoristolle koillisessa ja etelässä jopa Baikaljärven etelärannalle. Lisäksi taiga ulottuu yksittäisinä alueina myös laajemmalla, kuten Uralvuoriston eteläosiin ja Amurin jokilaaksoon Kiinan rajalle. Taiga voidaan jakaa Jenisen erottamaan läntiseen ja itäiseen alueeseen. Läntisessä osassa kasvaa kosteilla alueilla kuusia ja pihtoja kuivimmilla alueilla pensaikkoja, ruohikkoja ja mäntyjä. Itäisessä osassa kasvaa myös samoja lajeja, mutta lehtikuuset ovat kuitenkin hallitsevia. Havumetsä ei kuitenkaan ole aivan yhtäjaksoista, sillä seassa kasvaa myös koivuja, leppiä ja pajuja.


title: Venäjän maantiede

text: Havumetsä muuttuu etelään mentäessä hiljalleen sekametsäksi ja lopulta lehtimetsiksi. Seka- ja lehtimetsien vyöhyke on laajimmillaan Venäjän länsirajalla, ja se kapenee Uralin suuntaan. Uralin itäpuolella Altaille asti kapea lehtimetsävyöhyke erottaa taigan metsäarosta. Tammet ja kuuset ovat päälajeja, mutta vyöhykkeella kasvaa myös saarnia, haapoja, koivuja, jalavia, valkopyökkejä, vaahteria ja mäntyjä.


title: Venäjän maantiede

text: Metsä muuttuu vaihettain aroksi, joka kulkee laajana Euraasian aroalueena Euroopasta Aasiaan. Tästä on Venäjällä lopulta vain hyvin pieni alue Kaukasuksella ja Volgan alajuoksulla. Lisäksi Siperian vuoristojen laaksoissa on erillisiä aroja. Metsä vaihettuu metsäaroksi ja lopulta aroksi, jolla kasvaa enää vain ruohoja.


title: Venäjän maantiede

text: Venäjän eläimistö on monimuotoinen, ja siihen vaikuttaa myös kasvillisuusvyöhykkeiden erilaisuus. Venäjän monimuotoista luontoa kuvaavat sen suuret nisäkkäät, ja karhua pidetäänkin koko kansakunnan symbolina.


title: Venäjän maantiede

text: Tundra on tunnettu laajoista villipeuralaumoistaan. Lisäksi tundran päälajeihin kuuluvat naali, sopulit, tunturipöllö ja riekot. Taigalla elää useita turkiseläimiä, kuten näätäeläimiä, oravia ja kettuja. Lisäksi taigaeläimiin kuuluvat monet hirvieläimet, karhu, piisami ja susi. Seka- ja lehtimetsät ovat melkein kaikki kaadettu, joten alueen eläimistökin on niukkaa. Tällaisten metsien eläimiä ovat kuitenkin metsäkauris, susi, kettu ja oravat. Arojen tyypillisimpiä nisäkkäitä ovat monet jyrsijät, kuten murmelit. Yleisimpiä lintuja ovat trapit, kotkat, tuulihaukka, kiurut ja peltopyy.


title: Venäjän maantiede

text: Suurpetoja uhkaa niiden saaliseläinten ylimetsästys, elinympäristöjen menetys ja salametsästys turkisten tai kiinalaisen lääketieteen takia. Nykyisin erityisen suojelun tarpeessa ovat siperiantiikeri, amurinleopardi, lumileopardi, vihersampi, goraali, kuningasmerikotka, amurinkoskelo ja äyriäishuuhkaja.


title: Venäjän maantiede

text: Venäjällä on 23 Unescon maailmanperintöluettelon kohdetta ja 40 Unescon biosfäärialuetta.


title: Venäjän maantiede

text: Monien vesistöjen laatua heikentää se, että teollisuuslaitokset ja kaupungit päästävät jätevesiään vajavaisesti puhdistettuina vesistöihin. Suomessa kuuluisaksi on tullut Pietarin kaupunki, joka päästää edelleen osan jätevesistään käsittelemättöminä Suomenlahteen, vaikka vedenpuhdistamoja onkin rakennettu kansainvälisenä yhteistyönä 1990- ja 2000-lukujen ajan. Muita ympäristöongelmia ovat muun muassa Kuolan ja Uralin alueen ydinjätteet sekä metallisulattojen päästöt. Paikallisesti ongelmat voivat olla erittäin pahoja, ja monet maailman saastuneimpina pidetyistä paikoista sijaitsevat Venäjällä. Vaikka ympäristönsuojelusäädökset ovat jo 1960-luvulta olleet erittäin tiukkoja, ei niitä noudateta eikä valvota. Ympäristön suojelusta vastaa maan luonnonvaraministeriö, jonka toisena tehtävänä on Venäjän luonnonvarojen mahdollisimman tehokas hyödyntäminen.


title: Seututie 847

text: Seututie 847 eli niin kutsuttu "Vanha Nelostie" on Limingan Haaransillalta Kempeleen, Oulun ja Haukiputaan kautta Iin kunnan Räinänperäälle johtava seututie. Pääosa tiestä on entistä Nelostietä.


title: Seututie 847

text: Tie alkaa Limingan keskustaajaman kaakkoispuolelta Haaransillan kiertoliittymästä, jossa kohtaavat valtatiet 4 ja 8. Tie 847 jatkuu seuraillen Pohjanmaan rataa aina Kempeleen Ristisuon kiertoliittymään, jossa kohtaavat Ylikylään johtava Ketolanperäntie sekä Ristisuon asuinalueelle johtava Kaartotie. Kiertoliittymästä käännytään vasemmalle ja jonkin matkan päässä se ylittää rautatien ja kulkee keskustaajaman lävitse. Tie jatkuu rautatien suuntaisena sen länsipuolella aina Oulun Limingantulliin saakka, jossa se sulautuu katuverkkoon.


title: Seututie 847

text: Oulun pohjoispuolella tie jatkuu erikseen merkittynä Taskilan kaupunginosan pohjoispuolella ja jatkuu Haukiputaan puolelle, läpi Kellon kylän sekä kirkonkylän. Kirkonkylän pohjoispuolella tie ylittää Kiiminkijoen ja kulkee Martinniemen sivuitse aina Iin kunnanrajan yli Räinänperän kylän itäpuolelle, jossa se yhtyy Nelostiehen.


title: Seututie 847

text: Suunnilleen nykyisen seututien 847 paikalla on kulkenut maantie jo hyvin pitkään. Vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä tiestä tuli osa tuolloin Helsingistä Petsamoon kulkenutta valtatie 4:ää. Kaupungin ohittavan "Pohjantien" ensimmäisen, Perävainion ja Taskilan välisen osuuden, valmistuttua 1960-luvulla siirtyi valtatie 4 kulkemaan uutta reittiä. Vanhan nelostien Perävainion ja Limingantullin välinen osuus jäi kuitenkin osaksi valtatietä 8. Muilta osin vanha tie muutettiin kaduksi tai muuksi yleiseksi tieksi.


title: Seututie 847

text: Kun Kempeleen ohittava Pohjantien osuus valmistui vuonna 1990, muutettiin vanha nelostie Kempeleen ja Limingantullin väliseltä osuudelta seututieksi 814. Haukiputaan ohitustien valmistuttua vuonna 1993 vanha nelostie muutettiin seututieksi 847 Oulun ja Haukiputaan väliseltä kunnanrajalta Iin Räinänperän väliseltä osuudelta. 1990-luvun puolivälissä myös maantie 814 muutettiin osaksi seututietä 847, joka jatkettiin Haaransillalle saakka vuonna 2003, kun Pohjantien viimeisin osuus valmistui. Vuonna 2006 myös Linnanmaan ja Haukiputaan kunnanrajan välinen osuus muutettiin seututieksi 847.


title: Seututie 847

text: Seututien 847 tieosuudet Haaransillalta Kempeleen keskustaajamaan, Kempeleen Paiturista Oulun keskustaan, Oulun Taskilasta Haukiputaan keskustaan sekä Haukiputaan Ukkolanperästä Iin Räinänperälle ja valtatielle 4 ovat osa Vehmaan ja Tornion välistä Pohjanlahden rantatie-matkailutietä.


title: Seututie 847

text: Kempeleen keskustassa matkailutie kääntyy Oulunsalon suuntaan johtavan seututien 816 risteyksestä noin parin kilometrin matkan Sarkkirannan kiertoliittymään saakka, jossa se kääntyy Piriläntielle johtaen takaisin seututielle 847 Paituriin. Oulun keskustasta matkailutie jatkuu yhdystiellä 8156 kulkien Tuiran ja Linnanmaan kautta Oulun Taskilaan, jossa tie muuttuu takaisin seututieksi 847. Haukiputaan keskustassa tie kääntyy Martinniemeen johtavalle yhdystielle 8460. Martinniemessä tie kääntyy Putaankyläntielle johtaen takaisin seututielle 847 Ukkolanperälle.


title: Olga Medvedtseva

text: Olga Valerjevna Medvedtseva (, ent. Pyljova (), o.s. Zamorozova (), s. 7. heinäkuuta 1975 Borodino, Krasnojarskin aluepiiri) on aktiiviuransa jo lopettanut venäläinen ampumahiihdon olympiavoittaja ja maailmanmestari.


title: Olga Medvedtseva

text: Medvedtseva, tuolloin vielä Pyljova, nousi Venäjän maajoukkueeseen vuonna 2000 ja samana vuonna hän voitti ensimmäisen kaikkiaan viidestä MM-kisojen viestikullastaan. 2002 Salt Lake Cityn talviolympialaisissa hän voitti takaa-ajossa kultaa ja 2004 MM-kisoissa kultaa 15 kilometrillä.


title: Olga Medvedtseva

text: 2006 Torinon olympialaisissa Pyljova hiihti 15 kilometrillä hopealle, mutta menetti mitalinsa jäätyään kiinni kielletyn karfedoni-piristeen käytöstä. Vancouverin olympialaisissa 2010 Medvedtseva oli mukana Venäjän kultaa voittaneessa viestijoukkueessa.


title: Olga Medvedtseva

text: Maailmancupissa hän on voittanut kymmenen osakilpailua, ollut 16 kertaa toinen ja 11 kertaa kolmas (14.1.2010 mennessä).


title: Olga Medvedtseva

text: Medvedtseva loukkaantui vakavasti Venäjän keskiosissa sattuneessa auto-onnettomuudessa syyskuussa 2017.


title: Tupos

text: Tupos on kylä ja taajama Limingan kunnassa. Se sijaitsee noin seitsemän kilometriä kunnan keskustaajamasta pohjoiseen, Pohjanmaan radan, ja valtatien 4 varrella lähellä Kempeleen kunnanrajaa. Taajaman väkiluku vuoden 2015 lopussa oli 2 868. Aikaisemmin Tupos kuului Kempeleeseen, mutta vuoden 1970 alussa Valtioneuvoston päätöksellä se liitettiin Liminkaan. Taajama sijaitsee jo lakkautetun Tupoksen seisakkeen ympäristössä, rautatien ja seututien 847 länsipuolisella alueella.


title: Tupos

text: Vuosituhannen vaihteessa Tupoksen ohittavaksi laajennettu, Ouluun vievä moottoritie on saanut kylän asukasluvun räjähdysmäiseen kasvuun. Tupoksen asukasluku on muutamassa vuosikymmenessä yli kymmenkertaistunut. Tämä näkyy kenties parhaiten Tupoksen yhtenäiskoulussa. Maaliskuussa 2017 oppilaita koulussa oli yhteensä 916.


title: Tupos

text: Kylässä on peruskoulun lisäksi muun muassa sivukirjasto, nuorisotalo, palvelukoti, autokorjaamo, päivittäistavarakauppa Sale sekä sen yhteydessä asiamiesposti. Tupoksen eritasoliittymässä sijaitsee lokakuussa 2003 avattu ABC-liikennemyymälä sekä kalakauppa ja -ravintola. Eritasoliittymän läheisyyteen suunniteltiin Suomen ensimmäistä outlet-kylää Nordlettia, mutta hanke pysäytettiin kokonaan.


title: Tupos

text: Tupoksen alueeseen katsotaan kuuluvan Vesikarin, Tuomiaron, Saunarannan, Kevätniemen ja Tuposlammen omakotitaloalueet.


title: Tupos

text: Tupoksesta lähtevät tieyhteydet Limingan kirkonkylään, Tyrnävän kirkonkylään, Selkämaan ja Järvenpään haja-asutusalueisiin sekä Oulun kaupungin puolelle Lettoon ja Kylänpuolen kaupunginosaan.


title: Tupos

text: Tupos on noussut merenpohjasta, siitä todistavat vieläkin tienreunamilla kasvavat rytiheinät eli järviruo’ot. Rantaviiva on sijainnut keskiajalla kylän nykyisellä kaava-alueella. Ensimmäiset tuposlaiset olivat kalastajia ja eränkävijöitä.


title: Tupos

text: Eräelinkeinot vähenivät 1600-luvulla, jotka väistyivät karjanhoidon ja viljelyn tieltä. Torpparit viljelijät talollisille ja raivasivat uutta viljelysalaa. Rehevää rantakasvustoa kerättiin eläimille, kuten lehmälle, lampaalle ja hevoselle. Heinänkäytön lisäksi kylvettiin viljaa, naurista ja perunaa.


title: Tupos

text: Suoviljely aloitettiin 1700-luvulla. Yli 200 neliökilometrin kokoinen niittyalue, joka koostui heinästä, sarasta ja pensaista ulottui aina Kempeleen ja Tyrnävän kuntien puolelle.Ensimmäiset asutukset Tupoksessa tapahtuivat 1800-luvulla. Tuolloin talot rakennettiin puusta. Jos puutavara oli loppunut, käytettiin rakentamiseen "mättäistä, turppaista" eli turvetta.


title: Tupos

text: 1990-luvun alussa Limingan kunta aloitti kaavoitustyön Tupoksessa. Ensimmäiset tontit myytiin jo 1970–1980-luvulla. Tontteja myytiin aluksi koulun läheltä, myöhemmin alueita laajentaen.


title: Rubber Soul

text: Rubber Soul on The Beatles -yhtyeen kuudes Britanniassa ilmestynyt albumi, joka julkaistiin joulumarkkinoille 3. joulukuuta 1965. Se oli yhtyeen ensimmäinen albumi, joka oli kokonaisuudeltaan enemmän kuin pelkkä kokoelma yksittäisiä lauluja tai singlejä. Albumi myös merkitsi Beatlesille uuden aikakauden alkamista niin musiikillisesti kuin filosofisestikin. Yhtye esimerkiksi teki uusia studiokokeiluja ottamalla mukaan sitarin, fuzz-basson ja urkuharmonin. Myös sanoituksissa Beatles haki yksinkertaisten rakkauslaulujen sijaan uutta, syvällisempää suuntaa. Kahden albumin tauon jälkeen kaikki kappaleet olivat yhtyeen itse tekemiä, mikä oli standardikäytäntö myös jatkossa.


title: Rubber Soul

text: Yhtyeen kotimaassa Britanniassa levy oli listaykkösenä yhdeksän viikon ajan ja pysyi listalla kaikkiaan 42 viikkoa. Myös kriitikoilta "Rubber Soul" on saavuttanut arvostusta, ja esimerkiksi vuonna 2003 "Rolling Stone" -lehti valitsi sen viidenneksi 500 kautta aikojen parasta albumia -listallaan. Lisäksi monet Beatles-kirjailijat pitävät albumia yhtenä hienoimmista Beatlesin kirjoittamista ja äänittämistä mestariteoksista.


title: Rubber Soul

text: Yhdysvalloissa albumin julkaisi 6. joulukuuta Capitol Records Britannian-painoksesta eroavana versiona. Siltä puuttuivat kappaleet ”Drive My Car”, ”Nowhere Man”, ”What Goes On” ja ”If I Needed Someone”, joiden tilalla olivat Britanniassa jo edellisellä "Help!"-levyllä ilmestyneet ”I’ve Just Seen a Face” ja ”It’s Only Love”. Yhdysvalloissa "Rubber Soul" oli listaykkösenä kuusi viikkoa, ja sitä on myyty siellä yli neljä miljoonaa kappaletta.


title: Rubber Soul

text: Beatlesin edellinen albumi "Help!" oli ilmestynyt elokuussa 1965, mutta siitä huolimatta yhtyeen levy-yhtiö EMI ja tuottaja George Martin halusivat edellisvuosien tapaan uuden albumin joulumarkkinoille.


title: Rubber Soul

text: Kun "Rubber Soulin" sessiot alkoivat 12. lokakuuta, Beatlesilla oli kasassa vain vähän materiaalia, minkä vuoksi yhtyeen oli pakko kirjoittaa ja äänittää tusinan verran uusia kappaleita neljän viikon aikana. "The Beatles – suuri historia" -kirjan kirjoittajan Tenho Immosen mukaan yhtye vastasi haasteeseen luomalla innovatiivisia poplauluja, kuten ”Norwegian Wood (This Bird Has Flown)”, ”Nowhere Man” ja ”In My Life”. Lisäksi Beatles laajensi studiokokeilujaan ottamalla mukaan kappaleisiin sitarin, fuzz-basson ja urkuharmonin. Kappaleissa ”Michelle” ja ”Girl” käytettiin kreikkalaistyylisiä kitaramelodioita. George Martinin pianosoolon kappaleessa ”In My Life” haluttiin kuulostavan cembalolta, joten se äänitettiin puolinopeudella ja oktaavia alempaa, minkä jälkeen nauha muutettiin normaaliin pyörimisnopeuteen.


title: Rubber Soul

text: Albumi äänitettiin Abbey Roadin studioilla loka–marraskuussa 1965. Ensimmäisenä työstettiin kappaletta ”Run for Your Life”. Sessioiden päätyttyä yksi kappale jäi uupumaan, jolloin mukaan otettiin edellisen "Help!"-levyn sessioissa yli jäänyt ”Wait”,Immonen: s. 250. johon tehtiin vielä hieman päällekkäisäänityksiä. Yhdysvaltain-painoksen kappaleet ”I’ve Just Seen a Face” ja ”It’s Only Love” oli äänitetty 14. ja 15. kesäkuuta 1965.


title: Rubber Soul

text: Sessioissa nauhoitettiin myös yksi kappale, joka ei päätynyt albumille. Kyseinen ”12-Bar Original” oli Beatlesin ensimmäinen instrumentaali, ja yhtye yritti tehdä siitä Booker T. & the M.G.’s -tyylistä R&B- ja soul-kappaletta. ”12-Bar Original” julkaistiin lopulta vuoden 1996 "Anthology 2" -kokoelmalla.


title: Rubber Soul

text: "Rubber Soul" merkitsi uusien ideoiden alkamista niin musiikillisesti kuin filosofisestikin. Tenho Immonen on todennut, että levyn myötä yhtyeen jäsenet alkoivat kasvaa aikuisiksi. John Lennonin mukaan albumin mukana päättyi yhtyeen ”lapsenomainen heimovaihe”, ja vastaavasti alkoi uusi, ”itsetajuinen kausi”. Albumi oli Beatlesin ensimmäinen, joka oli kokonaisuutena enemmän kuin pelkkä kokoelma yksittäisiä lauluja tai singlejä.Immonen: s. 249.


title: Rubber Soul

text: Yhtye oli päättänyt ennen albumin levyttämistä, että kaikki kappaleet tulisivat olemaan sen jäsenten itse tekemiä. Kyseistä kaavaa jatkettiin aina yhtyeen hajoamiseen asti, pienenä poikkeuksena "Let It Be" -albumin vajaan 40 sekunnin pituinen lainakappale ”Maggie Mae”.


title: Rubber Soul

text: Albumin neljästätoista kappaleesta seitsemässä John Lennonin osuus kirjoittajana on yli puolet. Kokonaan hänen tekemiään ovat ”Nowhere Man”, ”Girl” ja ”Run for Your Life”, ja lisäksi ”Norwegian Wood (This Bird Has Flown) on lähes täysin hänen käsialaansa. ”The Word” on Lennonin ja Paul McCartneyn yhdessä tekemä, mutta enimmäkseen Lennonin aikaansaama. Myös ”What Goes On” oli alkujaan Lennonin varhainen kappale, joka äänitystilanteessa kirjoitettiin McCartneyn ja rumpali Ringo Starrin kanssa osittain uudelleen. ”In My Life” -kappaleen sävellystä sekä Lennon että McCartney väittivät myöhemmin omakseen, mutta sanoitus on Lennonin. McCartney kirjoitti yksin laulut ”You Won’t See Me” ja ”I’m Looking Through You”. Hän teki myös valtaosan kappaleesta ”Michelle”, jonka väliosan kirjoittamisessa Lennon auttoi häntä. ”Drive My Car” on McCartneyn sävellys, mutta Lennon oli apuna sen sanoittamisessa. George Harrison kirjoitti kappaleet ”Think for Yourself” ja ”If I Needed Someone”.


title: Rubber Soul

text: Harrisonin rooli studiossa oli merkittävä, sillä hän teki lukuisia sovitusehdotuksia, jotka määrittävät levyn äänimaailmaa. Hänen mieltymyksensä amerikkalaiseen soul- ja R&B-musiikkiin vaikuttivat ”Drive My Carin” basso- ja kitaraosuuksien syntyyn. Harrisonin kasvava kiinnostus intialaista musiikkia kohtaan puolestaan kuului ”Norwegian Wood (This Bird Has Flown)” -kappaleessa soivassa sitarissa. Se oli samalla ensimmäinen kerta, kun kyseistä soitinta kuultiin poplevyllä.Immonen: s. 254.


title: Rubber Soul

text: Rumpali Ringo Starr sai ensimmäistä kertaa nimensä lauluntekijätietoihin kappaleessa ”What Goes On”, jonka tekijäksi hänet yhdessä Lennonin ja McCartneyn kanssa merkittiin. Starrin itsensä mukaan hänen panoksensa oli ”noin viisi sanaa”.


title: Rubber Soul

text: Itse musiikin lisäksi myös sanoituksissa yhtye haki uutta suuntaa verrattuna aiempiin yksinkertaisiin tyttö-poika-tarinoihin.Immonen: s. 252. Laajempien teemojen tavoittelu oli pienimuotoisesti aloitettu jo edellislevyn kappaleissa ”Help!” ja ”You’ve Got to Hide Your Love Away”. Beatlesin musiikkikustantaja Dick James oli kritisoinut yhtyettä siitä, ettei suurin osa sen sanoituksista etene mihinkään tai kerro tarinaa. Uuteen sanoitustyyliin vaikuttivat myös Bob Dylanin kappaleet ”Subterranean Homesick Blues” ja ”Like a Rolling Stone”, jotka kuultuaan Beatlesin jäsenet ymmärsivät, kuinka kauas poplaulujen aiheita pystyi siirtämään, ja että heidänkin tulisi ottaa jatkossa asia huomioon. Monet muut brittiläiset yhtyeet olivat jo seuranneet Dylanin viitoittamaa tietä ja julkaisseet singlejä, jotka olivat perinteisiä popkappaleita syvällisempiä. Esimerkiksi The Rolling Stonesin ”(I Can’t Get No) Satisfaction”, The Kinksin ”See My Friends”, The Animalsin ”We Gotta Get out of This Place” ja The Whon ”My Generation” sisälsivät sosiaalisia ja seksuaalisia näkemyksiä, jotka Tenho Immosen mukaan saivat Beatlesin sanoitukset näyttämään hieman kesyiltä.


title: Rubber Soul

text: "Rubber Soulin" järjestyksessään toinen raita ”Norwegian Wood (This Bird Has Flown)” oli yksi ensimmäisistä Beatles-kappaleista, jossa pääosassa oli musiikin sijaan sanoitus. Jo sen ensimmäiset sanat olivat tavallisuudesta poikkeavat: ”Minulla oli kerran tyttö/Vai pitäisikö sanoa/Että hänellä oli kerran minut”. Sanoitus otettiin sittemmin mukaan englantilaista runoutta esittelevään antologiaan.


title: Rubber Soul

text: Brittipainoksen avauskappale ”Drive My Carin” tekstin on tulkittu sisältävän seksuaalisia vihjeitä. Myös sukupuoliroolit ovat kääntyneet päinvastaisiksi, sillä tekstissä nainen kohdistaa sanansa miehelle. Kappaleen viimeisessä säkeistössä Lennonin ja McCartneyn laulamissa sanoissa on pieniä eroja. ”Drive My Caria” seuraava ”Norwegian Wood (This Bird Has Flown)” käsittelee John Lennonin avioliiton ulkopuolista suhdetta. Lennonin ystävän Pete Shottonin mukaan kyse oli Lennonille läheisestä lehtinaisesta. Kolmas kappale ”You Won’t See Me” äänitettiin albumin viimeisessä sessiossa 11. marraskuuta. Laulun teksti käsittelee McCartneyn ja Jane Asherin parisuhdetta, ja kappaleessa kertoja valittaa, kuinka hän kärsii siitä, ettei toinen vastaa puheluihin eikä halua tavata.


title: Rubber Soul

text: ”Nowhere Man” on ensimmäisiä Beatles-kappaleita, joka ei kerro rakkaudesta. Se syntyi, kun Lennon oli eräänä aamuna viiden tunnin ajan yrittänyt tehdä uutta laulua, kunnes lopetti ja meni makaamaan vuoteeseen. Silloin hän oli alkanut ajatella olevansa ”mies ei missään istumassa ei missään”, ja laulu sai alkunsa. ”Nowhere Man” on ”Helpin” ja ”I’m a Loserin” tavoin kappale, joka käsittelee Lennonin omaa riittämättömyyden tunnetta. ”Think for Yourself” on albumin ensimmäinen kahdesta George Harrisonin kirjoittamasta laulusta. Harrison muisteli myöhemmin, että se käsitteli todennäköisesti Britannian hallitusta. Paul McCartney soittaa siinä fuzz-bassoa.


title: Rubber Soul

text: ”The Word” oli McCartneyn yritys tehdä hyvä laulu vain yhtä nuottia käyttämällä. Sanoitus edustaa Beatlesille siirtymävaihetta, sillä siinä sekoittuvat yhtyeen alkuajoille tyypillinen ”tyttö tapaa pojan” -tyylinen tarina ja myöhempien vuosien hippityylinen ”rauhaa ja ymmärrystä” -teema. Vaikka ”The Word” kertoo rakkaudesta, se ei ole rakkauslaulu, vaan siinä käsiteltävä rakkaus tuo ”vapautta ja valoa” ja opastaa ”oikealle tielle”. Myöhemmin John Lennon sanoi laulun kertovan oivaltamisen hetkestä, jonka kannabiksen ja LSD:n käyttäjät väittävät kokevansa. A-puolen päättävä ”Michelle” oli ollut raakileena olemassa jo 1950- ja 60-lukujen vaihteessa. Tuolloin McCartney oli kuullut liverpoolilaisissa taideopiskelijajuhlissa erään opiskelijan soittavan ranskalaiselta kuulostavaa laulua, ja hieman myöhemmin McCartney sävelsi kappaleesta parodiaversion. "Rubber Soulin" äänityksissä hän ja John Lennon viimeistelivät kappaleen. McCartney halusi säilyttää alkuperäisen ranskalaisen tunnelman, joten hän nimesi kappaleen ranskalaisen naisen nimen mukaan, ja lisäsi sanoitukseen joitakin ranskankielisiä sanoja.


title: Rubber Soul

text: Albumin B-puolen aloittaa Ringo Starrin laulama country-tyylinen ”What Goes On”. Beatles oli esittänyt sen tuottaja George Martinille jo maaliskuussa 1963 mahdollisena ehdokkaana ”Please Please Me” -singlen seuraajaksi. ”Girl” valmistui sessioiden viimeisenä kappaleena, ja se oli John Lennonin suurimpia suosikkeja hänen omista Beatles-kappaleistaan. Laulussa esiintyvän tytön esikuvana ei ollut kukaan todellinen ihminen, vaan haavekuva täydellisestä naisesta. Kappaleen teksti käsitteli myös kristinuskoa ja erityisesti katolilaista ajattelua, jonka mukaan onnen saavuttaminen edellyttää kärsimystä.


title: Rubber Soul

text:
”I’m Looking Through You” käsittelee ”You Won’t See Men” tavoin Paul McCartneyn ja Jane Asherin suhteen säröilystä. Kappaleessa syytetään naista siitä, että tämä on muuttunut, ja vihjataan, että rakkaus on loppumassa. Tenho Immosen mukaan sanoitus oli McCartneyn siihen mennessä katkerin. ”In My Life” -kappaleen pohjana toimi John Lennonin kirjoittama runo,
jossa hän muisteli lapsuutensa suosipaikkojaan Liverpoolissa. Runossa oli mainittu monia liverpoolilaisia paikannimiä, mutta laulun tekstistä tuli yleismaailmallisempi kuoleman ja rappeutumisen kohtaamista käsittelevä teos. Laulun kohta, jossa mainitaan kuolleet ja elävät ystävät, viittaa aivokasvaimeen kuolleeseen Stu Sutcliffeen sekä Lennonin pitkäaikaiseen ystävään Pete Shottoniin. Lennon on kertonut, että ”In My Life” oli hänen ensimmäinen kappaleensa, joka todella ja tietoisesti kertoi hänen omasta elämästään.


title: Rubber Soul

text: Kappale ”Wait” äänitettiin jo edellislevy "Helpin" sessioissa, mutta jätettiin kyseiseltä albumilta pois. "Rubber Soulillekin" se otettiin vain siksi, että muuten valmiilta levyltä puuttui yksi laulu. George Harrisonin ”If I Needed Someone” on folkrock-tyylinen kappale, joka säveltäjänsä mukaan sai vaikutteita etenkin The Byrds -yhtyeen levytyksistä ”The Bells of Rhymney” ja ”She Don’t Care About Time”. Albumin pättää ”Run for Your Life”, joka John Lennonin mukaan oli pelkkä kiireessä tehty ”hutaisu”. Idean laulun aiheeseen hän sai Elvis Presleyn laulun ”Baby Let’s Play House” säkeestä "I’d rather see you dead little girl, than see you with another man". () Nämä rivit myös aloittavat ”Run for Your Lifen”.


title: Rubber Soul

text: "Rubber Soulin" Yhdysvaltain-painos eroaa kappalelistan osalta Britannian-versiosta. Beatlesin Yhdysvaltain levy-yhtiö Capitol Records pyrki luomaan siitä The Byrds- ja Bob Dylan -tyylisen folkrock-albumin, jonka se oletti miellyttävän enemmän amerikkalaista yleisöä. Albumille lisättiin Britanniassa edellisellä "Help!"-albumilla ilmestyneet ”I’ve Just Seen a Face” ja ”It’s Only Love”, jotka olivat puuttuneet saman levyn Yhdysvaltain-painoksesta. Vastaavasti albumilta poistettiin laulut ”Drive My Car”, ”Nowhere Man”, ”What Goes On” ja ”If I Needed Someone”, jotka ilmestyivät lopulta kesäkuussa 1966 albumilla "Yesterday and Today". "Rubber Soulin" Yhdysvaltain-painos eroaa äänimaailmaltaan huomattavasti siitä, miltä Beatles oli tavoitellut albumin kuulostavan.


title: Rubber Soul

text: Myös joissakin samoissa kappaleissa on eroja. Esimerkiksi ”I’m Looking Through You” -kappaleen stereoversion alussa on virhe, joka kuitenkin on jätetty levylle. Se on mukana myös kanadalaisessa versiossa. Kappaleessa ”The Word” John Lennonin laulu on tuplattu, ja lopun häivytys kestää pidempään. Tavallisen stereopainoksen lisäksi Yhdysvalloissa julkaistiin myös ”Dexter stereo” -versio, johon oli lisätty kaikuefektiä.


title: Rubber Soul

text: Paul McCartneyn mukaan albumin nimi "Rubber Soul" () oli peräisin mustilta bluesmuusikoilta, jotka käyttivät Mick Jaggerista ja hänen Rolling Stones -yhtyeensä esittämästä musiikista nimitystä ”plastic soul” (). John Lennon on kertonut, että "Rubber Soul" oli McCartneyn keksimä nimi. Lennonin mukaan se oli pelkkä sanaleikki, jolla oletettavasti tarkoitettiin englantilaista soulia.


title: Rubber Soul

text: "Rubber Soulin" kansikuvan otti Robert Freeman, ja siinä on vääristyneen muotoiset kasvokuvat yhtyeen jäsenistä. Lopputulos syntyi vahingossa, kun Freeman ja Beatles olivat kokoontuneet valitsemaan kanteen päätyvän kuvan. Freeman heijasti diat valkoiselle pahville, mutta koska pahvit olivat hieman kallellaan, kuvat näkyivät pitkulaisina. Yhtyeen jäsenet innostuivat lopputuloksesta ja pyysivät Freemania tekemään lopullisista kuvista vastaavanlaisia.


title: Rubber Soul

text: Kannen Rubber Soul -logon suunnitteli ja piirsi Freemanin kutsusta lontoolainen art director Charles Front. Häntä ei koskaan merkitty levyn tietoihin sen tekijäksi, vaikka logoa jäljiteltiin 1960-luvun hippiaikakaudella runsaasti. Vuonna 2007 Bonhams huutokauppasi logon 10 000 punnalla. Sitä ennen logo oli ollut 42 vuotta Frontin ullakolla.


title: Rubber Soul

text: Albumin kannessa oli uutta ja poikkeuksellista se, ettei siinä ollut esittäjän nimeä.


title: Rubber Soul

text: Britannian- ja Yhdysvaltain-versioiden kansikuvat eroavat hieman toisistaan. Britannialaisessa versiossa Rubber Soul -logo on punainen, mutta Yhdysvaltain-versiossa painoksesta riippuen ruskea tai vihreä.


title: Rubber Soul

text:
Parlophone-levymerkki julkaisi "Rubber Soulin" Britanniassa 3. joulukuuta 1965. Albumi nousi "Record Retailer" -lehden listalle 11. joulukuuta ja kärkeen 25. joulukuuta. Ykkösenä se pysyi yhteensä yhdeksän viikon ajan, ja listaviikkoja kertyi yhteensä 42. "Rubber Soul" nousi kärkeen myös "Disc Weekly"-, "Melody Maker"- ja "New Musical Express" -lehtien listoilla. Suomessa albumi oli listaykkönen tammikuussa 1966.
Yhdysvalloissa albumin julkaisi 6. joulukuuta Capitol Records. Joulukuun 25. päivänä "Rubber Soul" nousi ensimmäisen kerran Billboard 200 -listalle, ja ensimmäisen kuudesta listaykkösviikostaan se saavutti 8. tammikuuta 1966. Levy säilyi Billboardin listalla kaikkiaan 59 viikkoa. Lisäksi albumi nousi "Cash Boxin" ja "Record Worldin" listojen kärkeen. "Rubber Soulia" myytiin Yhdysvalloissa ensimmäisen yhdeksän päivän aikana 1,2 miljoonaa kappaletta, ja kokonaismyyntimäärä on sittemmin noussut yli neljän miljoonan.


title: Rubber Soul

text: Suomessa "Helsingin Sanomat" käsitteli albumia sunnuntaina 19. joulukuuta 1965 ilmestyneessä numerossaan. Arvostelija kiinnitti huomiota yhtyeen musiikilliseen muutokseen. Hän vertaa kappaletta ”Michelle” edellislevy "Helpin" lauluun ”Yesterday”, jotka molemmat käyvät hänen mielestään esimerkkinä yhtyeen uudesta tyylistä. Lähimpänä vanhojen menestysten tyyliä on kappale ”Wait”, joka tuo mieleen "A Hard Day’s Night" -albumin tunnelman.


title: Rubber Soul

text: Yhdysvaltalainen "Rolling Stone" -musiikkilehti sijoitti "Rubber Soulin" viidenneksi vuonna 2003 julkaistulla 500 kautta aikojen parasta albumia -listallaan. Lisäksi monet Beatles-kirjailijat pitävät "Rubber Soulia" yhtenä hienoimmista Beatlesin kirjoittamista ja äänittämistä mestariteoksista.


title: Rubber Soul

text: Albumilla ollut ”Michelle” saavutti amerikkalaisen äänilevyteollisuuden myöntämän Grammy-palkinnon ”Vuoden lauluna”. Englantilainen The Overlanders levytti kappaleen ja nousi tulkinnallaan sikäläisillä listoilla kolmeksi viikoksi ykköseksi. ”Michellestä” tehtiin seuraavien kuuden vuoden aikana yli 600 cover-versiota.


title: Rubber Soul

text: Suomalaisen musiikkitoimittaja Jake Nymanin mukaan "Rubber Soul" on teknisestä näkökulmasta edistyksellinen, aikaansa edellä oleva albumi. Nyman toteaa "Onnenpäivät 2" -kirjassaan, että "Rubber Soulin" myötä mahdollisesti ensimmäistä kertaa oivallettiin LP-levyn mahdollisuudet taiteellisen kokonaisuuden luomiseen. Esimerkiksi The Beach Boysin Brian Wilson loi yhtyeen "Pet Sounds" -albumin vuonna 1966 "Rubber Soulin" innoittamana.


title: Rubber Soul

text: Beatles-tutkija Mark Lewisohn on kuvannut "Rubber Soulia" ”kestäväksi ja hyvin tarpeelliseksi sillaksi "Helpin" moitteettoman popmusiikin ja "Revolverin" kokeilevien ideoiden välillä”.


title: Rubber Soul

text: "With the Beatles"- ja "Beatles for Sale" -albumien tavoin "Rubber Soulilta" ei julkaistu Britanniassa yhtäkään singleä. Sen sijaan julkaistiin kahden A-puolen single ”Day Tripper” / ”We Can Work It Out”, joka ilmestyi samanaikaisesti albumin kanssa sekä Britanniassa että Yhdysvalloissa.


title: Rubber Soul

text: Suomessa albumin kappale ”Michelle” nousi singlelistan toiseksi.Nyman: s. 14–15. Yhdysvalloissa julkaistiin helmikuussa 1966 single ”Nowhere Man” / ”What Goes On”, mutta molemmat kappaleet ilmestyivät siellä "Rubber Soulin" sijaan kesäkuussa 1966 albumilla "Yesterday and Today".


title: Rubber Soul

text: Koska albumin kappaleita ei julkaistu läheskään kaikissa maissa singleinä, monet muut esittäjät kiinnostuivat niiden levyttämisestä. Esimerkiksi kappaleesta ”Michelle” tehtiin vuoteen 1972 mennessä 629 cover-versiota. The Overlanders -yhtyeen versio nousi tammikuussa 1966 Britannian listaykköseksi kolmen viikon ajaksi.


title: Rubber Soul

text: Muusikot


title: Hatuntekijä

text: Hatuntekijä () on Lewis Carrollin Liisan seikkailut ihmemaassa -kirjassa ja -elokuvissa esiintyvä kuvitteellinen hahmo. Carrollin kirjassa hahmon nimi on vain "Hatter", ei "Mad Hatter". Kirsi Kunnaksen ja Eeva-Liisa Mannerin suomennoksessa hahmon nimi on Hatuntekijä, Alice Martinin suomennoksessa "Alicen seikkailut ihmemaassa" hän on hattumaakari, ja Tuomas Nevanlinnan suomennoksessa "Liisa Ihmemaassa" hahmon nimi on Hattu Hassinen.


title: Hatuntekijä

text: John Tennielin piirroskuvituksessa Hatuntekijällä on hurmioitunut ilme, iso rusetti kaulassa, iso silinterihattu päässä ja hän ryystää teetä.


title: Hatuntekijä

text: Hatuntekijän esikuvana uskotaan olleen Theophilus Carter. Hän keksi vuoden 1851 Great Exhibition -näyttelyssä esillä olleen herätyskellosängyn, joka heitti nukkujan vuoteesta haluttuun aikaan. Myöhemmin hän omisti huonekalukaupan, ja hänet tunnettiin lempinimellä "Mad Hatter", koska hän seisoskeli puotinsa ovella silinterihattu päässään.


title: Hatuntekijä

text: Sanonta "mad as a hatter" (hullu kuin hattumaakari) voi myös juontaa juurensa aikoihin, jolloin elohopeaa käytettiin huopahattujen muotoilussa höyryttämällä. Elohopeajäämät elimistössä aiheuttivat ajan myötä hermostollista vaurioita ja "hullua" käytöstä.


title: Hatuntekijä

text: Hullu Hatuntekijä on myös Batman-sarjakuvan hahmo ja Batmanin vastustaja. Hahmo on alkuperäisen Hatuntekijän inspiroima. Hahmo esiintyi jo vuonna 1948 ensimmäisen kerran sarjakuvassa sekä 1960-luvun televisiosarjassa, jossa hahmoa esitti David Wayne.


title: Jyrki 69

text: Jyrki 69 (oik. Jyrki Pekka Emil Linnankivi, s. 15. lokakuuta 1968) on suomalainen rockmuusikko. Hänet tunnetaan parhaiten The 69 Eyes -yhtyeen laulusolistina ja keulahahmona. Hän vastaa myös kokonaan yhtyeen kappaleiden sanoituksesta.


title: Jyrki 69

text: Linnankivi on koulutukseltaan filosofian maisteri, pääaineena analyyttinen kemia. Ennen akateemisia opintoja hän kävi Hämeenlinnan lyseon lukiota 1984–87. Hän kertoo kiinnostuneensa kemiasta, koska hänen suosikkisankarinsa Peter Parker eli Hämähäkkimies oli kemian opiskelija.


title: Jyrki 69

text:
Jyrki 69:n ensimmäinen sooloalbumi "Helsinki Vampire" julkaistiin 23. kesäkuuta 2017.
Jyrki Linnankivi nimettiin Suomen Unicefin hyvän tahdon lähettilääksi vuonna 2005.


title: Jyrki 69

text: Vuonna 2006 Suomen Nuorkauppakamarit ry:n järjestämässä valtakunnallisen Nuoret Menestyjät –kilpailussa (TOYP, The Outstanding Young Persons) Jyrki Linnankivi palkittiin kategoriassa "Humanitaarinen ja vapaaehtoistoiminta". Kilpailussa palkitaan alle 40-vuotiaita omalla alallaan ansioituneita henkilöitä. Palkittavien persoonallisuuden tulee hyödyntää yhteiskuntaa, kansakuntaa tai maailmaa. Vuosittain palkitaan kolme henkilöä, joista vuonna 2006 palkinnon Jyrkin lisäksi saivat Päivi Törmä ja Akseli Hemminki.


title: Jyrki 69

text: Samana vuonna Linnankivi palkittiin Soulissa, Etelä-Koreassa kansainvälisellä The Outstanding Young Persons of the World (TOYP) -palkinnolla. Suomesta kyseisen palkinnon ovat saaneet vain Akseli Hemminki (myös vuonna 2006), Esko Aho ja Linus Torvalds. Muita TOYP-voittajia vuosien varrelta ovat mm: John F. Kennedy, Elvis Presley ja Bill Clinton.


title: Jyrki 69

text: Jyrki Linnankiven harrastuksiin kuuluu matkailu, popkulttuuri ja luonnonsuojelu. Hän on myös Helsingin lintutieteellisen yhdistyksen Tringan jäsen.


title: Tellervo Maria Koivisto

text: Tellervo Maria Koivisto (o.s. "Heino", 29. elokuuta 1927 Messukylä – 6. maaliskuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen poliitikko ja ammattikoulunopettaja. Koivisto oli SDP:n kansanedustaja vaaleista 1970 alkaen kuolemaansa asti.


title: Tellervo Maria Koivisto

text: Koivisto valittiin eduskuntaan suurilla äänimäärillä Hämeen läänin pohjoisesta vaalipiiristä. Vaaleissa 1972 hän sai 11 003 ääntä. Hänet luettiin puolueensa vasemmistosiipeen eli niin sanottuun ”punaiseen tusinaan”. Hän oli presidentin valitsijamies vuosina 1978 ja 1982. Koivisto oli myös Suomen Kirjastoseuran, Arabikansojen ystävyysseuran ja Pohjois-Hämeen rauhantyön keskuksen puheenjohtaja sekä Suomen rauhanpuolustajien varapuheenjohtaja.


title: Tellervo Maria Koivisto

text: Koiviston vanhemmat olivat yrittäjä Eino Aleksanteri Heino ja Lyydia Maria (o.s. Ylinen). Vuosina 1949–1970 hän oli naimisissa Reino Nestori Koiviston kanssa. Koivisto oli valtiotieteiden kandidaatti (1962).


title: Tellervo Maria Koivisto

text: Koivisto kuoli 54-vuotiaana maaliskuussa 1982. Hän liukastui 3.3.1982 eduskuntatalon Aurorankadun puoleisilla rappusilla ja oli vuorokauden sairaalassa tarkkailtavana. Perjantaina 5.3.1982 hän hakeutui uudestaan sairaalaan, jossa kuoli seuraavana päivänä. Oikeuslääketieteellisen tutkimuksen mukaan hän kuoli aivoverisuonen pullistuman aiheuttamaan sairauskohtaukseen. Tutkimuksen mukaan kuoleman aiheuttanut sairaus oli kehittynyt pitkän aikaa.


title: Unter den Linden

text: Unter den Linden () on Berliinin vanhaa keskustaa halkova lehmusbulevardi, kaupungin historiallinen pääkatu.


title: Unter den Linden

text: Katu on 1,4 kilometriä pitkä ja 60 metriä leveä.


title: Unter den Linden

text: Unter den Linden alkaa länsipäästään Brandenburgin portin edessä olevalta Pariser Platzilta, jolla sijaitsee muun muassa maailmankuulu hotelli Adlon. Osuus Pariser Platzilta Friedrichstraßelle on suurimmaksi osaksi jälleenrakennettu toisen maailmansodan jälkeen. Sen huomattavin rakennus on Venäjän suurlähetystö (entinen Neuvostoliiton lähetystö), joka on rakennettu Stalinin ajan kermakakkutyyliin. Osuus Friedrichstraßen jälkeen on vanhempaa ja paremmin säilynyttä. Itäpäässä lehmuskuja loppuu ja Fredrik Suuren ratsastajapatsaan jälkeen katu laajenee Bebelplatziksi. Aukion ympärillä on lukuisia huomattavia historiallisia rakennuksia, kuten Humboldt-yliopiston päärakennus, valtionooppera (entinen kuninkaallinen ooppera), yliopistoon kuuluva kirjastorakennus, entinen päävartiorakennus Neue Wache sekä Zeughaus, jossa toimii Saksan historiallinen museo. Katu loppuu idässä Spreejoen ylittävään Schloßbrückeen eli Linnasiltaan, jonka toisella puolella on aikanaan kohonnut Berliinin kuninkaanlinna.


title: Unter den Linden

text: Unter den Linden on osa niin kutsuttua itä-länsi-akselia, Berliinin kaupungin halkaisevaa 12 kilometriä pitkää viivasuoraa katulinjaa. Akselin eri osilla on eri kadunnimet, jotka ovat lännestä itään Heerstraße, Kaiserdamm, Bismarckstraße, Straße des 17. Juni ja Unter den Linden. Unter den Lindenin jälkeen katu jatkuu edelleen itään Karl-Liebknecht-Straßena, mutta suuntautuu samalla koilliseen päin eikä näin enää noudata itä-länsi-akselia.


title: Unter den Linden

text: Unter den Lindenin loi Brandenburgin hallitsija, "Suuri vaaliruhtinas" Fredrik Vilhelm. Hän antoi 16. huhtikuuta 1647 hovipuutarhureille kirjallisen käskyn muuttaa Berliinin linnasta länteen johtaneen ratsastustien alkupää puistokujaksi, jonka varrelle istutettaisiin lehmuksia ja pähkinäpuita. Puut antaisivat ratsastajille ja heidän hevosilleen vilvoittavan varjon. Puutarhanhoidosta kiinnostunut Suuri vaaliruhtinas antoi puutarhureille tarkat istutusohjeet: jokaiselle istutettavalle lehmukselle tuli valmistaa suuri, ravinteikkaalla mullalla täytettävä kuoppa, sillä jalot lehtipuut eivät viihtyisi Brandenburgin karussa hiekkamaassa. Fredrik Vilhelm oli Hollannissa vieraillessaan innostunut alankomaalaisista puistokaduista, ja halusi vastaavan omaan residenssikaupunkiinsa.


title: Unter den Linden

text: Käskyn tuloksena syntyi noin puolentoista kilometrin mittainen puistokujanne, jossa oli tuhat lehmusta ja tuhat pähkinäpuuta kuudessa rivissä. Tämä puistokujanne alkoi Berliinin kaupunginmuurilta idässä ja päättyi vaaliruhtinaan metsästysmaiden (nykyisen Tiergartenin puiston) reunaan lännessä. Lehmuskujan loputtua ratsastustie jatkui metsästysmaiden läpi länteen, kohti Charlottenburgin linnaa ja Potsdamia.


title: Unter den Linden

text: Aluksi Unter den Linden oli kaupungin ulkopuolella ja johti läpi asumattoman havumetsän. Jo 1600-luvun lopulla Berliinin kaupunkiasutus alkoi kuitenkin levitä länteen. Fredrik Vilhelm perusti Berliinin länsipuolelle kaksi tytärkaupunkia: Friedrichstadtin Unter den Lindenin eteläpuolelle ja Dorotheenstadtin sen pohjoispuolelle. Näin Unter den Lindenin varrelle kohosivat ensimmäiset rakennukset. Vuonna 1709 Friedrichstadt ja Dorotheenstadt yhdistettiin virallisesti Berliiniin. Näin Unter den Linden siirtyi kokonaisuudessaan kaupungin sisäpuolelle.


title: Unter den Linden

text: Vuonna 1701 Brandenburgin vaaliruhtinaskunta muuttui Preussin kuningaskunnaksi, ja Berliinistä tuli Preussin kuninkaan residenssikaupunki. Seuraavien vuosisatojen aikana Unter den Lindenin itäpäästä muokattiin Berliinin paraatikatu, jonka varteen nousi palatseja ja julkisia rakennuksia kuvastamaan Preussin mahtia.


title: Unter den Linden

text: Ensimmäinen Preussin kuningas Fredrik I toteutti Unter den Lindenin varhaisimmat monumentaaliset rakennushankkeet: hän muutti keskiaikaisen Berliinin kaupunkilinnan muhkeaksi barokkipalatsiksi sekä rakennutti sen viereen kuninkaallisen asearsenaalin Zeughausin vuonna 1706 arkkitehtinaan saksalaisen barokin mestari Andreas Schlüter. Hänen poikansa ja seuraajansa Fredrik Vilhelm I puratutti Berliinin keskiaikaiset kaupunginmuurit ja rakennutti laajentuneen kaupungin ympärille uuden tullimuurin. Yksi tämän muurin tärkeimmistä tulliporteista, Brandenburgin portti, sijoitettiin Unter den Lindenin länsipäähän.


title: Unter den Linden

text: Fredrik Vilhelm I:n pojalla Fredrik Suurella oli ratkaiseva vaikutus Unter den Lindenin ulkoasuun. Hän rakennutti kivetyt kadut lehmuskujanteen kahden puolen ja muutti siten vanhan ratsastustien kaupunkibulevardiksi. Fredrik ja hänen hoviarkkitehtinsa Georg Wenzeslaus von Knobelsdorff suunnittelivat bulevardin itäpään muuttamista mahtavaksi edustusaukioksi Forum Fridericianumiksi, jota hallitsisi kolme monumentaalirakennusta: uusi kuninkaanlinna, oopperatalo sekä tiede- ja taideakatemia. Tästä alkuperäisestä suunnitelmasta valmistui kuitenkin vain yksi rakennus eli Valtionooppera vuonna 1742. Akatemiatalon tilalle Fredrik rakennutti Kuninkaallisen kirjaston vuonna 1780, ja uuden kuninkaanlinnan tilalle palatsin nuorempaa veljeään, prinssi Heinrichia varten; tästä palatsista tuli myöhemmin Humboldt-yliopiston päärakennus. Uskonnollista suvaitsevaisuuttaan korostaakseen Fredrik rakennutti Unter den Lindenille myös Berliinin roomalaiskatolisen pääkirkon, Pyhän Hedwigin katedraalin vuonna 1773.


title: Unter den Linden

text: 1800-luvulla Unter den Lindenin itäpään monumentaalirakentaminen jatkui. Preussin suurin uusklassinen arkkitehti Karl Friedrich Schinkel piirsi kadulle päävartiorakennuksen, Neue Wachen, joka valmistui vuonna 1818. Schinckel suunnitteli myös patsailla koristetun Schloßbrücken eli Linnansillan, jolla vuonna 1824 korvattiin Spreeinselille ja kuninkaanlinnalle johtanut vanha puusilta. 1800-luvun statuomania kosketti myös Unter den Lindeniä: kadulle pystytettiin sen rakentajan Fredrik Suuren ratsastajapatsas, yliopiston perustajien Alexander ja Wilhelm von Humboldtin sekä viiden preussilaisen sotapäällikön patsaat. Viimeisenä kadun varren monumentaalirakennuksista valmistui uusi Kuninkaallinen kirjasto vuonna 1914.


title: Unter den Linden

text: Samaan aikaan kun Unter den Lindenin itäpäästä rakennettiin mahtipontinen edustuskatu, sen länsipää sai aivan toisenlaisen ulkoasun. Vielä 1700-luvulla katua reunustivat matalat asuintalot ja kaupunkipalatsit, mutta 1800-luvun aikana kadun valtasivat korkeat liiketalot. Friedrichstraßen ja Brandenburgin portin välisestä katuosuudesta tuli kaupungin vilkkain liikekatu, jota reunustivat kauppaliikkeet, kahvilat ja hotellit.


title: Unter den Linden

text: Unter den Linden päättyi länsipäässään Brandenburgin porttiin, jonka edustalla oli nelikulmainen aukio Pariser Platz.


title: Unter den Linden

text: Unter den Lindenin rakennukset vaurioituivat pahoin toisen maailmansodan pommituksissa. Lisäksi katu menetti kaikki lehmuksensa, kun berliiniläiset hakkasivat ne polttopuiksi. Sodan jälkeisessä Berliinin jaossa historiallinen keskusta jäi Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeelle, josta myöhemmin muodostui Itä-Berliini, sosialistisen Saksan demokraattisen tasavallan eli DDR:n pääkaupunki. Itä-Berliinin ja Länsi-Berliinin välinen raja sijaitsi Unter den Lindenin länsipäässä Brandenburgin portin kohdalla. Aluksi portti toimi rajanylityspaikkana, mutta vuonna 1961 rakennetun Berliinin muurin myötä Unter den Lindenistä tuli länsipäästään umpikuja.


title: Unter den Linden

text: DDR pyrki hävittämään Berliinistä "preussilaisen militarismin" muistot. Näkyvin teko oli Unter den Lindenin itäpäässä kohonneen, sodassa vaurioituneen kuninkaanlinnan hävittäminen vuonna 1950. Kadulta myös poistettiin Fredrik Suuren ratsastajapatsas ja viiden sotapäällikön patsaat. Valtaosa Unter den Lindenin itäpään historiallisesta rakennuskannasta kuitenkin säilytettiin ja restauroitiin. Kadun länsipää sai sen sijaan aivan uuden ilmeen: vanha, sodassa vaurioitunut rakennuskanta jyrättiin maan tasalle, ja tilalle rakennettiin moderneja liike- ja toimistorakennuksia. Ainoa poikkeus uuden rakennuskannan karuun ilmeeseen oli Neuvostoliiton suurlähetystö, Stalinin ajan sosialistista "kermakakkuklassismia" edustava rakennus. Pariser Platzin ympäristö kadun länsipäässä jätettiin kokonaan rakentamattomaksi, sillä se jäi Berliinin muurin leveälle suojavyöhykkeelle: vain Brandenburgin portti jäi seisomaan yksinään keskelle vyöhykettä.


title: Falko Zandstra

text: Falko Zandstra (s. 27. joulukuuta 1971 Heerenveen, Alankomaat) on alankomaalainen entinen pikaluistelija.


title: Falko Zandstra

text: Zandstra voitti juniorien maailmanmestaruuden vuosina 1990 ja 1991. Vuonna 1992 hän saavutti Albertvillen olympialaisissa 5 000 metrillä hopeaa ja voitti Euroopan mestaruuden ja yleisluistelijoiden MM-kisoista hopeaa. Vuonna 1993 hän uusi Euroopan mestaruutensa ja voitti lisäksi MM-kultaa. Lillehammerin 1994 olympialaisista hän saavutti 1 500 metrillä pronssia. Vielä 1995 hän saavutti EM-kisoista hopeaa, kun hän oli toiseksi nopein 1 500 metrillä, 5 000 metrillä sekä 10 000 metrillä. EM-kisoissa 1997 hän voitti pronssia.


title: Falko Zandstra

text: Vuonna 1993 aikavälillä 23. tammikuuta ja 13. maaliskuuta Zandstra oli niin sanotun aateliskalenterin ykkössijalla kaikkien aikojen tilastossa. Tuolloin hänen aikansa olivat 37,90, 1.52,17, 6.40,01 ja 13.46,96 sekä yhteispisteet 156,639. Samana vuonna hänelle myönnettiin myös Oscar-patsas.


title: Kansanetymologia

text: Kansanetymologia on etymologia eli sanan alkuperän selitys, joka ei perustu kielihistorialliseen tutkimukseen vaan jossa kahden äänneasultaan samankaltaisen mutta etymologisesti yhteenkuulumattoman sanan ymmärretään olevan samaa alkuperää. Perinteiset kansanetymologiat ovat osa tarustoa, niitä voidaan muiden kertomusten ohella välittää sukupolvelta toiselle. Toisaalta kansanetymologiat voivat myös olla moderneja ilmiöitä, kuten kaupunkitarinoita.


title: Kansanetymologia

text: Monilla paikannimillä on kansanetymologinen selitys. Monissa kertomuksissa paikannimi käsitetään johdokseksi paikan myyttisen perustajan nimestä tai jostain ilmiöstä tai asiasta, joka vaikutti paikan perustamisen aikoihin. Esimerkiksi Norjan kerrotaan saaneen nimensä perustajansa Norr-kuninkaanpojan nimestä, Limingan taas Limmi-jättiläisen nimestä.


title: Kansanetymologia

text: Perinteiset, myyttiset kansanetymologiat eivät ole tieteilijöidenkään näkökannalta arvottomia, vaikka ne voivat selittää sanan alkuperän väärin, sillä ne ovat osa arvokasta tarustoa. Ne eivät välttämättä kerro siitä, miten sana on todellisuudessa saanut alkunsa, mutta ne kertovat pikemminkin ihmisestä, siitä millaisia selityksiä ihmiset ovat taipuvaisia antamaan asioille ja sanoille. Kansanetymologiat auttavat osaltaan ymmärtämään, miten ihmiset ennen uskoivat asutuksen, asioiden ja ilmiöiden saaneen alkunsa. Kansanetymologiset käsitykset ovat toisinaan olleet syynä myös sanojen merkityksen muutoksiin.


title: Dale Begg-Smith

text: Dale Begg-Smith (s. 18. tammikuuta 1985 Vancouver, Kanada) on australialainen freestylehiihtäjä, lajinaan kumparelasku. Hän voitti kumparelaskun olympiakultaa 2006 Torinon olympialaisista.


title: Dale Begg-Smith

text: Dale Begg-Smith johtaa veljensä Jasonin, joka myös on kumparelaskija, kanssa internet-yritystä, minkä myötä he ovat ansainneet miljoonaomaisuuden. Veljekset perustivat yhtiön alkujaan rahoittaakseen urheilu-uransa.


title: Dale Begg-Smith

text: Alkujaan Begg-Smith on kanadalainen, mutta hänellä meni Kanadan valmentajien kanssa sukset ristiin, joten 15-vuotiaana hän siirtyi veljensä kanssa Australiaan, missä hän kykeni toimimaan vapaammin oman mielensä mukaan ja sovittamaan harjoittamansa liiketoiminnan urheilu-uraan. Kolmen vuoden kuluttua hän sai maan kansalaisuuden ja tätä myötä edustusoikeuden.


title: Dale Begg-Smith

text: Begg-Smith sai pronssia Rukan MM-kilpailujen kumparelaskussa 2005. Maailmancupissa hän voitti kaudella 2005–2006 yhteensä kuusi osakilpailua ja lähti olympiakisoihin ennakkosuosikkina voittaen kultamitalin. Madonna di Campiglion MM-kilpailuissa 2007 hän voitti kultaa parikumpareissa ja hopeaa kumparelaskussa. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sai kumparelaskussa hopeaa.


title: Dale Begg-Smith

text: Begg-Smith on voittanut kumparelaskun maailmancupin kausilla 2005–2006, 2006–2007 ja 2007–2008 sekä sijoittunut toiseksi kaudella 2004–2005. Parikumpareiden maailmancupin ja freestylehiihdon maailmancupin kokonaiskilpailun hän voitti kaudella 2006–2007. Osakilpailuvoittoja hänellä on yhteensä 18 (15.2.2010 mennessä).


title: DCPcrypt

text: DCPcrypt on David Bartonin tekemä avoimeen lähdekoodiin pohjautuva mm. Delphissä ja Lazaruksessa toimiva salaus- ja tiivistealgoritmikomponentti.


title: DCPcrypt

text: Komponentissa on tarjolla seuraavat:


title: Carol Heiss

text: Carol Heiss (s. 20. tammikuuta 1940 New York) on entinen amerikkalainen taitoluistelija ja olympiavoittaja.


title: Carol Heiss

text: Heiss sijoittui vuoden 1956 talviolympialaisissa Cortina d'Ampezzoossa naisten yksinluistelussa toiseksi Tenley Albrightin jälkeen. Saman vuoden maailmanmestaruuskisoissa Heiss kukisti Albrightin ja voitti kultaa.


title: Carol Heiss

text: Heiss sai heti olympialaisten jälkeen useita tarjouksia siirtymisestä ammattilaiseksi. Hänen äitinsä sairasti syöpää ja oli todella sairas. Ennen kuolemaansa lokakuussa 1956 Carolin äiti pyysi tältä, ettei ryhtyisi ammattilaiseksi vaan voittaisi vielä olympiakultaa. Heiss dominoi seuraavat vuodet taitoluistelua. Hän voitti seuraavat neljä maailmanmestaruutta. Vuoden 1960 talvikisoissa Squaw Valleyssä Heiss otti kultaa. Kaikki yhdeksän tuomaria arvostelivat hänet ykköseksi.


title: Carol Heiss

text: Heiss lopetti amatööriuransa vuonna 1960 ja luisteli ammattilaisena pari vuotta ennen kuin lopetti urheilemisen vuonna 1962. Hän palasi 1970-luvun lopulla luistelun pariin ja ryhtyi valmentajaksi. Heiss on valmentanut muun muassa olympiamitalisti Timothy Goebelia.


title: Nyköpingin pidot

text: Nyköpingin pidot olivat Ruotsin kuningas Birger Maununpojan joulujuhlat, jotka järjestettiin 11. joulukuuta 1317 Nyköpingin linnassa. Kutsuvieraina olivat muun muassa kuninkaan molemmat veljet herttua Valdemar Maununpoika ja herttua Eerik Maununpoika, jotka myöhemmin samana iltana vangittiin ja vietiin linnan vankitorniin, jossa he myöhemmin kuolivat.


title: Nyköpingin pidot

text: Tarinan mukaan Birger heitti vankitornin lukon avaimen Nyköpinginjokeen.


title: Nyköpingin pidot

text: Herttuaveljekset Valdemar ja Eerik olivat aikaisemmin yrittäneet vallankaappausta. Tanskan ja Norjan kuninkaiden väliintulon ansiosta vuonna 1310 Ruotsi jaettiin veljesten kesken kolmeen osaan. Kuningas Birger oli kutsunut veljensä linnaan viettämään joulua sovinnon merkeissä.


title: Nyköpingin pidot

text: Kuningas Birger oli arvioinut poliittisen tilanteen väärin. Samana vuonna syttyi kapina kuningasta vastaan ja hänen oli pakko paeta Gotlantiin ja sieltä lopulta Tanskaan. Herttua Eerikin kolmevuotias poika Magnus valittiin kuninkaaksi Moran kivillä Uplannissa. Kuningas Birgerin poika Magnus oli kasvanut aikuiseksi ja piti vastarintaa yllä vuoteen 1320 asti, jolloin hänet vangittiin ja mestattiin. Kuningas Birger kuoli maanpaossa Tanskassa vuonna 1321.


title: Dannebrog

text: Dannebrog voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:


title: Knut Johannesen

text: Knut Johannesen (s. 6. marraskuuta 1933 Oslo) on entinen norjalainen pikaluistelija ja kaksinkertainen olympiavoittaja.


title: Knut Johannesen

text: Johannesen otti ensimmäisen arvokisamitalinsa Cortinan olympiakisoissa 1956 sijoittumalla toiseksi 10 000 metrillä. Yleisluistelun MM-kisoissa 1957 hän voitti kultaa. Kolme vuotta myöhemmin Squaw Valleyssä Johannesen nappasi kaksi olympiamitalia. Hän voitti kultaa 10 000 metrillä uudella maailmanennätysajalla 15.46,6. Johannesen rikkoi vanhan ennätyksen peräti 46 sekunnilla ja oli ensimmäinen luistelija, joka alitti 16 minuutin rajan 10 000 metrillä. Hän sai Squaw Valleyssa hopeaa 5 000 metrillä, jolla hän hävisi Neuvostoliiton Viktor Kositškinille 9,5 sekuntia.


title: Knut Johannesen

text: Innsbruckin 1964 olympialaisissa Johannesen lisäsi palkintokaappiinsa kaksi olympiamitalia. Kultaa hän voitti tällä kertaa 5 000 metrillä ja jäi 10 000 metrillä pronssille.


title: Knut Johannesen

text: Johannesen rikkoi uransa aikana useita maailmanennätyksiä. Hän teki 10 000 metrin ennätyksen lisäksi uudet kärkiajat sekä 5 000 että 3 000 metrillä.


title: Revolver (The Beatlesin albumi)

text: Revolver on The Beatlesin seitsemäs albumi, joka julkaistiin 5. elokuuta 1966. Albumi sisältää muun muassa kappaleet "I'm Only Sleeping", Yellow Submarine, Eleanor Rigby ja "Got to Get You Into My Life". Edeltäneen "Rubber Soulin" tapaan Revolveria on pidetty yhtenä populaarimusiikin historian merkittävimmistä albumeista. Vuonna 2002 musiikkilehti "Rolling Stonen" lukijat äänestivät Revolverin kaikkien aikojen parhaaksi musiikkialbumiksi. Tämä on myös Beatlesien ainoa studioalbumi, jonka avausraita (Taxman) on George Harrisonin (tai yleensäkin jonkun muun kuin Lennon-McCartneyn) säveltämä ja jolla George Harrisonilta on mukana kolme kappaletta, kun niitä muutoin oli aina vain yksi tai kaksi (kaksoisalbumilla The Beatles tosin neljä, mutta kuitenkin vain kaksi yhtä levyä kohti).


title: Revolver (The Beatlesin albumi)

text: "Revolverilla" yhtye otti vaikutteita erilaisista musiikkityyleistä, jotka tulivat korostumaan yhtyeen seuraavilla albumeilla. Yhtye kävi saman vuoden aikana vierailulla Intiassa, josta yhtye otti musiikillisia vaikutteita; huomattavimpana asiana kitaristi George Harrison opetteli sitarin soittoa siellä ollessaan. Harrisonin sitarin soittoa voi kuulla albumilla kappaleissa "Love You To" ja "Tomorrow Never Knows".


title: Revolver (The Beatlesin albumi)

text: Yhtye käytti ensimmäistä kertaa hyväkseen myös nauhaefektejä, joita voi kuulla parhaiten albumin lopetusraidassa "Tomorrow Never Knows", jossa yhdessä efektissä on käytetty Paul McCartneyn naurua, jota on nopeutettu niin, että se kuulostaa pikemminkin lokin naurulta. Erilaisten nauhaefektien avulla albumiin saatiin häivähdys psykedeelisyyttä.


title: Revolver (The Beatlesin albumi)

text: Merkittävää albumissa on myös kitararaitojen soittaminen takaperin. Tämän voi kuulla aikaisemmin mainitussa "Tomorrow Never Knows" -kappaleessa sekä "I'm Only Sleeping" -kappaleen kitarasoolossa.


title: Revolver (The Beatlesin albumi)

text: Nauhaefektien ja itämaisten soittimien runsaasta käytöstä huolimatta albumilla on myös paljon virtaviivaisempia popkappaleita, kuten McCartneyn laulama singlehitti "Eleanor Rigby", joka tosin on sovitettu kokeilevasti, ja "Here There And Everywhere". Myös Ringo Starrin esittämä "Yellow Submarine" on hyvin popmainen. "Revolver"illa myös perinteisellä rockmusiikilla oli sijansa, "Doctor Robert" ja George Harrisonin laulama "Taxman" ovat tästä hyviä esimerkkejä.


title: Revolver (The Beatlesin albumi)

text: A-puoli


title: Revolver (The Beatlesin albumi)

text:
B-puoli
Vierailevat muusikotTekniikka


title: Ivan Lendl

text: Ivan Lendl (s. 7. maaliskuuta 1960 Ostrava, Tšekkoslovakia) on entinen tennispelaaja. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 1978 ja lopetti 1994.


title: Ivan Lendl

text: Lendl voitti urallaan kahdeksan tenniksen Grand Slam -turnausta vuosina 1984–1990. Näistä kaksi oli Australian avoimen tennisturnauksen mestaruuksia vuosilta 1989–1990. Ranskan avoimet Lendl voitti urallaan kolmesti, vuosina 1984, 1986 ja 1987. Yhdysvaltain avoimet hän voitti vuosina 1985, 1986 ja 1987. Wimbledonin voittoa Lendl ei koskaan saavuttanut, mutta pelasi finaalissa vuosina 1986–1987. ATP-turnauksia Lendl voitti kaksinpelissä 94 ja nelinpelissä kuusi.


title: Ivan Lendl

text: Lendl oli maailmanlistan ykkösenä 270 viikkoa rikkoen Jimmy Connorsin ennätyksen. Pidempään maailmanlistan ykkösenä ovat olleet vain Pete Sampras ja Roger Federer. Lendl oli myös junioreiden maailmanlistan ykkösenä. Hän on International Tennis Federationin maailmanmestari vuosilta 1985-1987 ja 1990.


title: Ivan Lendl

text: Lendl sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1992.


title: Lyndanisen taistelu

text: Lyndanisen taistelu käytiin 15. kesäkuuta 1219 nykyisen Tallinnan lähellä tanskalaisten ja virolaisten välillä. Tanskalaisia johti kuningas Valdemar II. Legendan mukaan tanskalaiset voittivat taistelun ja valloittivat linnoituksen sen jälkeen, kun Dannebrog, Tanskan lippu, putosi taivaasta taistelun ollessa jo kääntymässä virolaisten voitoksi. Tanskan vallan vakiinnuttua rakennettiin alueelle "Taani linn" () eli Tallinna.


title: Lyndanisen taistelu

text: Kun 1215 alkaneet sotatoimet virolaisia vastaan olivat kääntyneet tappiollisiksi, piispa Albert von Buxhövden ja Teoderik lähtivät vuonna 1218 Slesvigiin tapaamaan Tanskan kuningas Valdemar II Sejriä. Tapaamisen yksityiskohdat eivät ole tiedossa, mutta Henrikin Liivinmaan kronikan mukaan Albert pyysi nöyrästi Valdemaria tulemaan laivastollaan virolaisia ja heidän kanssaan liittoutuneita venäläisiä vastaan. Tanska olikin jo tehnyt alueelle sotaretkiä vuosina 1196, 1197 ja 1206. Lisäksi paavi oli vuodenvaihteessa 1215–1216 määritellyt ristiretket Liivinmaalle saman arvoisiksi kuin varsinaiselle Pyhälle maalle tehdyt. Valdemar suhtautuikin avunpyyntöön suopeasti. Paavi antoi vielä Valdemarille oikeuden liittää kaikki pakanoilta valtaamansa alueet Tanskan kirkon hallintaan.


title: Lyndanisen taistelu

text: Tanskan kuningas ilmestyi Tallinnanlahdelle alkukesällä vuonna 1219. Hänellä oli mukanaan 2 000–4 000 miestä ja ehkä sata laivaa. Vanhemmissa lähteissä esiintyy myös väitteitä 30 000–40 00 sotilaan ja 1 500 laivan sotavoimista, mutta näitä tietoja täytyy pitää liioiteltuina. Tanskalaisten joukot rantautuivat lahden länsireunan vanhalle luonnonsatamalle ja tuhosivat sitten Toompean mäellä Lyndanise-nimisen tukikohdan tai pakolinnan. Sen paikalle tanskalaiset alkoivat rakentaa varuskuntaa, josta Henrikin kronikka käyttää nimeä "Castro Dannorum" eli tanskalaisten linna, viroksi Taani-linn. Tällä välin virolaiset kokosivat voimiaan ja lopulta he hyökkäsivät Rävälästä ja Harjumaasta kootun 4 000–5 000 miehen sotajoukoin tanskalaisten varustuksia vastaan. Tunnetuksi tulleen legendan mukaan taistelun tiimellyksessä tanskalaiset joukot kadottivat lipun, jota heidän piti taistelukentällä seurata. Tällöin taivaasta laskeutui punainen, valkoristinen lippu, jota seuraamalla tanskalaiset joukot saavuttivat voiton virolaisista. Tarina on kuitenkin Arild Huitsfieldin keksintö vuodelta 1600. Hän oli tosin saanut vaikutteita aiemmista legendoista, mutta ne eivät liittyneet Lyndanisen taisteluun.


title: Lyndanisen taistelu

text: Vuotta 1219 on pidetty Tallinnan perustamisvuotena. Todellisuudessa Tallinna ei liene kehittynyt kaupungiksi ennen kuin vasta 1230-luvulla. Taistelun päätyttyä Valdemar palasi Tanskaan ja jätti hänen mukanaan olleen arkkipiispa Anders Sunesenin hallitsemaan valloitettuja alueita. Taistelun jälkeen räväläiset oli voitosta huolimatta kastettava kylä kylältä. Valloituksen jälkeen tanskalaisten ja saksalaisten väliin jääneet Saarenmaan ja Harjumaan kastamattomat alueet joutuivat tanskalaisten ja saksalaisten välisen kilpailun kohteeksi. Tanska käytti hyväksi merimahtiaan ja muun muassa sulki Lyypekin sataman estääkseen uusien ristiretkeläisten tulon alueelle. Tanskalaisten ja saksalaisten kiistat ratkaistiin lopulta alistamalla Viru-, Järva- ja Läänemaa suoraan paaville puskurivyöhykkeeksi osapuolten väliin.


title: John McKenzie

text: John McKenzie (12. joulukuuta 1937 High River, Alberta, Kanada – 8. kesäkuuta 2018 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan McKenzie oli hyökkääjä.


title: John McKenzie

text: McKenzie aloitti uransa syksyllä 1956 OHA-junioriliigassa, jossa pelasi vuoteen 1958 saakka. 1958 McKenzie siirtyi WHL-liigaan, josta pääsi vielä saman kauden aikana NHL:ään Chicago Blackhawksin joukkueeseen. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Detroit Red Wingsiin. Kaudet 1960–1963 McKenzie pelasi suurimmaksi osaksi AHL-farmiliigassa, jossa hänet valittiin tähdistökentälliseen 1963.


title: John McKenzie

text: Syksyllä 1963 McKenzie palasi NHL:ään Chicago Blackhawksiin. Hän pelasi Chicagossa kaksi kautta, kunnes siirtyi New York Rangersiin. Yhden Rangersissa vietetyn vuoden jälkeen McKenzie siirtyi Boston Bruinsiin, jossa pelasi seitsemän kautta vuoteen 1972 saakka. Bostonissa McKenzie nousi tähtipelaajaksi. Hänet valittiin tähdistöotteluun kahdesti, vuosina 1970 ja 1972. Samoina vuosina Boston ylsi Stanley Cupin voittoon. Keväällä 1972 McKenzie siirtyi WHA-liigaan Philadelphia Blazersin pelaajavalmentajaksi. Hän pelasi WHA:ssa eri joukkueissa aina vuoteen 1979 saakka, jolloin lopetti pelaajauransa.


title: John McKenzie

text: Yhteensä McKenzie pelasi urallaan 691 NHL-ottelua, joissa hän saalisti 206 maalia ja 268 syöttöpistettä. WHA:ssa hänen tehonsa olivat 477 ottelussa 163 maalia, 250 syöttöä eli yhteensä 413 tehopistettä. McKenzie oli mukana Neuvostoliittoa vastaan pelatussa Summit Series -ottelusarjassa 1974. Hartford Whalers on jäädyttänyt McKenzien pelaajanumeron (#19).


title: Kirk Maltby

text: Kirk Maltby (s. 22. joulukuuta 1972 Guelph, Ontario) on kanadalainen jääkiekkohyökkääjä. Hän edusti urallaan Edmonton Oilersia ja Detroit Red Wingsiä Detroitissa hänet muistetaan osana "The Grind Line" -hyökkäysketjua Kris Draperin ja Darren McCartyn kanssa.


title: Kirk Maltby

text: Maltby vietti juniorivuotensa OHL-seura Owen Sound Platersissa. NHL-seura Edmonton Oilers varasi hänet vuoden 1992 varaustilaisuuden kolmannella kierroksella numerolla 65. Maltby pelasi koko tulokaskautensa AHL-seura Cape Breton Oilersissa. Hänen ensimmäinen NHL-kautensa oli 1993–1994, jonka aikana hän keräsi 68 ottelussa 11 maalia ja 8 maalisyöttöä sekä 74 jäähyminuuttia. Hän jatkoi Oilersissa vielä kaksi kautta kunnes siirtyi Detroit Red Wingsiin kaudella 1995–1996.


title: Kirk Maltby

text: Maltby ilmoitti lopettavansa uransa lokakuussa 2010 ja jatkavansa jääkiekon parissa Red Wingsin kykyjenetsijänä.


title: Kirk Maltby

text: Maltby on voittanut Stanley Cupin neljästi vuosina 1997, 1998, 2002, ja 2008 sekä jääkiekon maailmanmestaruuden Kanadan maajoukkueessa vuonna 2003.


title: August Langhoff

text: Carl Fredrik August Langhoff (14. helmikuuta 1856 Heinola – 18. marraskuuta 1929 Helsinki) oli suomalainen vapaaherra ja kenraali, joka toimi Suomen suuriruhtinaskunnan ministerivaltiosihteerinä 1906–1913. Hän oli viimeinen Suomessa aateloitu.


title: August Langhoff

text: Langhoff polveutui tanskalaisesta Langgaard-suvusta. Hänen vanhempansa olivat apteekkari Fredrik Langhoff ja Johanna Charlotta Lucander. Langhoff opiskeli ensin 1864–1870 Helsingfors Lyceumissa. Sen jälkeen hän suoritti 1870–1877 kadettikoulun sekä 1881–1884 Nikolajevin yleisesikunta-akatemian erinomaisin arvosanoin, ja palveli sitten upseerina Venäjällä ja Suomessa. Hän osallistui 1877–1878 Henkivartioväen Izmailovon rykmentin aliluutnanttina Turkin sotaan ja kunnostautui Gornyi Dubnjakin taistelussa lokakuussa 1877 sekä Plevnan, Praveckin ja Sandornikin taisteluissa marraskuussa. Vuonna 1892 everstiksi ylennettynä hän oli Suomessa 1. Uudenmaan tarkk’ampujapataljoonan komentajana 1894–1896, Suomen sotaväen esikuntapäällikkönä 1896–1897 ja Suomen kaartin komentajana 1897–1899. Sen jälkeen palasi Venäjälle maineikkaan Semjonovin kaartin päälliköksi viiden vuoden ajaksi. Langhoff ylennettiin vuoden 1901 alusta kenraalimajuriksi, ja vuosina 1904–1906 hän toimi jalkaväkidivisioonan komentajana.


title: August Langhoff

text: Langhoff nimitettiin tammikuussa 1906 erotetun Constantin Linderin tilalle Suomen ministerivaltiosihteeriksi Pietariin ja ylennettiin joulukuussa kenraaliluutnantiksi. Langhoff oli ministerivaltiositeerin virkaan keisari Nikolai II:n ehdokas, ei suomalaisten. Hän kuitenkin omaksui perustuslaillisen linjan, saavutti suomalaisten poliittikkojen luottamuksen ja pyrki kokoamaan valtiosihteerinvirastoon tuekseen suomalaisia siviilivirkamiehiä. Hän yritti huonolla menestyksellä jarruttaa toisen sortokauden kehitystä ja vaati muun muassa Suomen kenraalikuvernööri F. A. Seynin erottamista. Myöhemmin Langhoff pyrki myöntymään vähemmän tärkeissä asioissa voidakseen jarruttaa pahimpia Suomen asemaan kohdistuvia uhkia, kuten suunnitelmaa Uudenkirkon ja Kivennavan pitäjien liittämiseksi suoraan Venäjään. Protestiksi asioiden kehitykselle hän jätti 1911 alkaen useita eroanomuksia, jotka keisari kuitenkin hylkäsi. Langhoff erosi lopulta 12. huhtikuuta 1913, kun joukko yhdenvertaisuuslakia vastustaneita Viipurin hovioikeuden jäseniä oli tuomittu vankeuteen venäläisessä tuomioistuimessa. Hänen seuraajakseen nimitettiin 21. huhtikuuta suomenvenäläinen Vladimir Markov.


title: August Langhoff

text: Langhoff oli samanaikaisesti ministerivaltiosihteeriytensä kanssa 1906–1913 myös Helsingin yliopiston vt. kansleri.


title: August Langhoff

text: Langhoff sai tammikuussa 1912 vapaaherran aatelisarvon ja hänen sukunsa introdusoitiin Suomen Ritarihuoneelle saman vuoden lokakuussa vapaaherrallisena sukuna nro 63. Langhoff on siten Suomessa viimeinen ja ainoa säätyvaltiopäivien lakkauttamisen jälkeen aateloitu sekä ainoa suoraan vapaaherran arvoon korotettu henkilö.


title: August Langhoff

text: Langhoff sai jalkaväenkenraalin arvon Venäjän armeijassa eronsa yhteydessä 21.4.1913 ja uudelleen itsenäisessä Suomessa 13.4.1918, jolloin hänestä tuli itsenäisen Suomen armeijan järjestyksessä toinen kenraali C. G. E. Mannerheimin jälkeen. Hän ei kuitenkaan korkean ikänsä vuoksi toiminut valkoisessa armeijassa rintamakomentajana, vaan sotilassairaaloiden tarkastajana, ja erosi palveluksesta pian sisällissodan päätyttyä. Sisällissodan jälkeen Langhoff oli muun muassa asiantuntijajäsenenä 1919–1920 asevelvollisuuslakia valmistelleessa komiteassa sekä Suomen Kadettiklubissa, jonka puheenjohtajana toimi 1923–1926. Hän julkaisi vuosina 1922–1923 ministerivaltiosihteerikauttaan kuvaavat kolmiosaiset muistelmat "Sju år såsom Finlands representant inför tronen: minnen och anteckningar åren 1906–1913". Viimeiset vuotensa Langhoff vietti lähinnä hiljaiselämää Helsingissä ja maatilallaan Espoossa, mutta toimi myös Helsingin verolautakunnan puheenjohtajana kuolemaansa asti.


title: August Langhoff

text: Langhoff oli vuodesta 1886 naimisissa Maria Maexmontanin kanssa, joka oli jalkaväenkenraali Fridolf Maexmontanin tytär. Heidän ainoa poikansa Fridolf kuoli vuonna 1919 lapsettomana, joten Langhoffin aatelissuku sammui mieslinjalta hänen kuollessaan itse 1929 ja lopullisesti vuonna 1975, kun hänen ainoa tyttärensä, keisarinnan hovineiti Maroussie Langhoff kuoli Tukholmassa 81-vuotiaana.


title: Kaikkeinpyhin

text: Kaikkeinpyhin (kirjaimellinen käännös raamatullisesta hepreasta) oli osa Jerusalemin temppelissä, jonne vain ylimmäisellä papilla oli kerran vuodessa suurena sovituspäivänä pääsy sallittu ja siellä sijaitsi Liitonarkki. Ennen Salomonin temppelin rakentamista kaikkeinpyhimmäksi nimitettiin Ilmestysmajan huonetta, joka oli täysin pimeä ja jossa ei ollut lamppuja, ikkunoita tai rakoja, joista valo olisi päässyt huoneeseen. Erityisesti ortodoksisessa kirkossa Neitsyt Mariaa nimitetään myös kaikkeinpyhimmäksi.


title: Baalak

text: Baalak, Sipporin poika, oli Moabin kuningas noin vuonna 1200 eaa. Hänestä kerrotaan Raamatussa neljännessä Mooseksen kirjassa, ja hänen historiallinen olemassaolonsa on epävarmaa. Mooseksen kirjan mukaan kun israelin kansa saapui Moabiin Kuolleen meren itäpuolelle, Baalak määräsi profeetta Bileamin kiroamaan Israelin. Kiroamisen sijasta Bileam siunasi israelilaisia. Baalak kuoli kun Joosua aloitti Kaanaan maan valloituksen.


title: Erben Wennemars

text: Egbert Rolf "Erben" Wennemars (s. 1. marraskuuta 1975 Dalfsen, Alankomaat) on alankomaalainen pikaluistelija, joka on erikoistunut sprintti- ja keskimatkoille.


title: Erben Wennemars

text: 1998 Wennemars voitti sprintterien MM-kisoista pronssia, mutta kaatui 1998 Naganon olympialaisissa 500 metrillä ja loukkasi olkapäänsä niin pahoin, ettei kyennyt luistelemaan 1 000 ja 1 500 metrin kilpailuja. Matkakohtaisista MM-kisoista hän voitti vuonna 1999 hopeaa 500 metrillä ja 2001 pronssia 1 500 metrillä.


title: Erben Wennemars

text: Vuonna 2003 hän voitti matkakohtaisissa MM-kisoissa 1 000 ja 1 500 metrillä kultaa ja 500 metrillä pronssia ja saavutti lisäksi sprintterien MM-pronssia. 2004 hän uusi 1 000 metrin matkakohtaisen maailmanmestaruutensa, sai 1 500 metrillä pronssia ja kirkasti sprintterien MM-pronssinsa kullaksi, minkä toisti myös vuonna 2005. 2005 Wennemars voitti lisäksi Carl Verheijenin ja Mark Tuitertin kanssa matkakohtaisten MM-kisojen ohjelmassa olleen joukkuetakaa-ajon. 2006 Torinossa hän saavutti 1 000 metrin ja joukkuetakaa-ajon pronssia.


title: Erben Wennemars

text: Wennemars sai matkakohtaisissa MM-kilpailuissa 2007 kultaa joukkuetakaa-ajossa ja hopeaa 1 500 metrillä. Seuraavana vuonna hän kuului kolmannen kerran joukkuetakaa-ajon maailmanmestaruuden voittaneeseen Alankomaiden joukkueeseen.


title: Erben Wennemars

text: Vuonna 2003 Wennemars valittiin Alankomaiden vuoden urheilijaksi.


title: Juja

text: Juja (käytetään joskus myös kirjoitusasua Yua) oli palatsivirkailija muinaisessa Egyptissä faarao Amenofis III:n hallituskaudella. Juja oli alkujaan epäkuninkaallista syntyperää, mutta faarao ylensi hänet 'jumalisäksi' sen jälkeen, kun hänen tyttärensä Teje meni naimisiin Amenofis III:n kanssa. Jumalisän tiedetään olleen eräs merkittävimpiä ylipapin virkoja muinaisessa Egyptissä, mutta paljon muuta virasta ei tiedetäkään. Jujan sekä hänen vaimonsa Tujan hauta (KV46) sijaitsee Kuninkaiden laaksossa.


title: Kristin Størmer Steira

text: Kristin Størmer Steira (s. 30. huhtikuuta 1981 Mo i Rana, Norja) on aktiiviuransa hiihtäjänä lopettanut norjalainen maastohiihtäjä, joka kilpaili kansainvälisellä tasolla kaudesta 2002–2003 kauteen 2014–2015. Hän jatkaa kuitenkin edelleen urheilu-uraansa kestävyysjuoksijana.


title: Kristin Størmer Steira

text: Steira saavutti kolme maailmancupin osakilpailuvoittoa: Pregalaton yhdistelmäkilpailussa kaudella 2004–2005, La Clusaz'n yhteislähdössä kaudella 2008–2009 ja Sotšin yhdistelmäkilpailussa kaudella 2012–2013. Oberstdorfin MM-hiihdoissa 2005 hän saavutti kultaa Norjan viestijoukkueessa ja pronssia takaa-ajokilpailusta ja oli lisäksi yhdeksäs 10 kilometrillä. Torinon olympialaisissa 2006 Steira oli neljäs niin 10 ja 30 kilometrillä kuin takaa-ajossakin. 2007 Sapporon MM-hiihdoissa hän saavutti hopeaa 30 kilometriltä, pronssia viestistä ja takaa-ajosta sekä oli 10 kilometrillä neljäs. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui yhdistelmäkilpailussa hopealle, 30 kilometrillä viidenneksi ja 10 kilometrillä kuudenneksi. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän voitti viestissä kultaa, oli yhdistelmäkilpailussa neljäs ja 10 kilometrillä sekä 30 kilometrillä kahdeksas. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän voitti kultaa Norjan 4×5 km viestijoukkueessa sekä sijoittui 30 kilometrin vapaalla viidenneksi, yhdistelmäkilpailussa yhdeksänneksi ja 10 kilometrin perinteisellä kymmenenneksi. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän oli yhdistelmäkilpailussa neljäs sekä 10 kilometrin vapaalla ja 30 kilometrin perinteisen yhteislähdössä yhdeksäs. Viestistä hän voitti kultaa yhdessä Norjan joukkueen kanssa. Sotšin olympialaisissa 2014 Steira saavutti 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa pronssia ja oli yhdistelmäkilpailussa 23:s.


title: Kristin Størmer Steira

text: Steira on voittanut Norjan mestaruuden 5 000 metrin juoksussa vuonna 2009, 10 000 metrin juoksussa vuonna 2014 ja maastojuoksussa vuonna 2015.


title: Joel Rinne

text: Toivo Joel ”Jopi” Rinne (6. kesäkuuta 1897 Asikkala – 3. joulukuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän oli kiinnitettynä Suomen Kansallisteatteriin 1928–1972. Hänen taiteellinen alansa ulottui antiikin murhenäytelmien sankareista koomisiin tyyppirooleihin. Puhenäyttämön ohella Rinne näytteli elokuvissa ja radiossa. Erityisen hyvin hänet tunnetaan roolistaan komisario Palmuna. Rinne sai akateemikon arvonimen vuonna 1972.


title: Joel Rinne

text: Joel Rinne syntyi savusaunassa suuren sisarusparven jatkeeksi helluntaina aamulla kello 4.00. Hänen vanhempansa Maria Sofia Karlsson ja Johan Oskar Gröndahl omistivat pienehkön Laurilan tilan Kalkkisten kylässä Asikkalassa. Maria Sofia oli kotoisin Sysmästä ja Johan Oskar puolestaan Hartolasta, jonne hänen isänsä oli aikoinaan muuttanut Helsingistä. Pariskunta oli avioitunut 1883. Johan Oskar oli ammatiltaan kauppias, joka kokeili onneaan eri puolilla Päijät-Hämettä. Hän oli myös innokas näyttelijä raittiusseurassa. Perheeseen syntyi peräti neljätoista lasta, joista useat olivat kuolleet jo ennen Joelin syntymää. Einarin, Jalmarin ja Joelin lisäksi sisarusparvesta näyttelijän ammatin valitsi Kalle, joka kuoli hieman yli kaksikymmenvuotiaana. Perheen kuopus Veikko-Mooses teki merkittävän uran voimistelunopettajana. Hän toimi myös urheiluvalmentajana Suomessa ja ulkomailla Pakistania myöten. Veljeksistä vanhin, Ernst, kuoli kahdeksantoistavuotiaana; samana päivänä kuin veljeksistä nuorin, Martti, joka oli vuoden ikäinen.


title: Joel Rinne

text: Gröndahlin perhe muutti Kalkkisten kylästä Lahteen 1910-luvun alussa, minne Johan Oskar Gröndahl perusti kaksi kauppaa. Veljekset Joel ja Jalmari toimivat vuorotellen kaupanmyyjinä. Teini-ikäinen Joel oli myös avustajana kaupungissa vierailleiden kiertueteattereiden esityksissä. Hän oli mukana muun muassa Aino Haverisen johtamassa operetissa "Aavikon lapsia". Erityisen voimakkaan vaikutuksen nuoreen Joeliin teki romanttinen kaunotar Tekla Tummento.


title: Joel Rinne

text: Joel Rinne hakeutui veljensä Jalmari Rinteen esimerkin innoittamana Suomen Kansallisteatterin oppilaskouluun vuonna 1916. Kouluajan debyyttiroolinsa hän teki näytelmässä "Daniel Hjort" ja toimi avustajatehtävissä lukuisissa Kansallisteatterin näytännöissä, kuten Holbergin "Jeppe Niilonpojassa", Molièren "Saiturissa" ja Ibsenin "Peer Gyntissä". Kaksivuotisen koulun jälkeen vuorossa oli asepalvelus, jota hän suoritti Kainuun rajavartiostossa. Saatuaan siirron Helsinkiin ensimmäisen divisioonan esikuntaan, hän siirtyi näyttelijäksi Elli Tompurin vasta perustamaan teatteriin, Vapaalle Näyttämölle. Teatteri kaatui pian taloudellisiin vaikeuksiin. Vuoden aikana Rinne esiintyi muun muassa näytelmissä "Ei sitä voi koskaan tietää", "Nuoruus", "Keinumorsian" ja "Salome".


title: Joel Rinne

text: Syksyllä 1920 Rinne siirtyi Kansan Näyttämölle, jonka pääpaino oli opereteissa, salonkinäytelmissä ja komedioissa. Teatterin näyttelijäkaartiin kuuluivat muun muassa Aku Käyhkö, Annie Mörk, Eino Jurkka, Aku Korhonen, Paavo Raitio, Pirkko Raitio ja Arvi Tuomi. Kansan Näyttämön kaudellaan Rinne näytteli muun muassa musiikkikomediassa "Permantopaikka", joka oli yleisömenestys. Vuonna 1923 Viipurin Näyttämö houkutteli hänet kaksinkertaisella palkalla riveihinsä. Samanaikaisesti teatteriin tuli myös Uuno Laakso, josta tuli Rinteen läheinen ja pitkäaikainen työtoveri vuosiksi Kansallisteatterissakin. Viipurin kautta kesti kolme vuotta, jona aikana Rinne näytteli muun muassa kappaleissa "Fauni", "Synti" ja "Romeo ja Julia".


title: Joel Rinne

text: Syksyllä 1926 Rinne palasi Helsinkiin Kansan Näyttämölle. Siellä hän esiintyi muun muassa näytelmissä "Seitsemän veljestä", "Pohjalla" ja "Edmund Kean", joista jälkimmäinen oli samalla Rinteen kymmenvuotistaiteilijajuhlakappale.