title: Temppeliaukion kirkko

text: Vuoden 1936 toukokuussa julistettiin uusi avoin kilpailu, joka päättyi saman vuoden syyskuussa. Määräaikaan mennessä kilpailuun jätettiin 23 ehdotusta. Tässäkään kilpailussa ei jaettu ensimmäistä palkintoa. Jaetusta toisesta palkinnoista toisen sai arkkitehti Martti Välikangas ja toisen arkkitehdit Aarne Ervi ja Toivo Paatela avustajineen. Kakkossijoille yltäneet samoin kuin kolmanneksi tullut professori J. S. Sirénin ehdotus olivat pitkäkirkkoja, joissa kaikissa on torni. Toisen palkinnon saaneissa torni on irti itse kirkosta, Sirénin ehdotuksessa osa kirkkosalirakennusta. Kolmanneksi sijoittunut Sirénin katedraalityyppinen kirkko vastasi parhaiten seurakunnan edustajien toiveita, joten ehdotus hyväksyttiin Kirkkovaltuustossa työn pohjaksi. Louhinta aloitettiin marraskuussa 1939, mutta talvisota keskeytti työn jo kolmen päivän kuluttua. Sotia seurasi Suomessa pitkä jälleenrakennuskausi, jolloin kirkon rakentamista ei jatkettu. Seurakuntiin kohdistuvat yhteiskunnalliset odotukset ja arkkitehtuurin tavoitteet sekä tyylisuuntaukset muuttuivat, joten kirkkovaltuusto päätti vuonna 1959 lopullisesti luopua Sirénin kalliista ja tilaohjelmaltaan vanhentuneesta kirkkosuunnitelmasta.


title: Temppeliaukion kirkko

text: Kolmas avoin arkkitehtuurikilpailu julistettiin pidettäväksi 8.8.1960–15.1.1961. Kilpailuohjelman mukaan ehdotukseen ”olisi sisällytettävä koko Temppeliaukion järjestyssuunnitelma puistoalueineen ja pysäköimistiloineen huomioon ottaen, että mahdollisimman suuri osa aukion kallioalueesta voitaisiin säilyttää”. Määräaikaan mennessä kilpailuun tuli 67 ehdotusta. Kilpailutulos julkistettiin 19.4.1961. Palkintolautakunta antoi yksimielisesti ensimmäisen palkinnon ehdotukselle "Kivikirkko". Nimimerkin takaa paljastuivat arkkitehtiveljekset Timo Suomalainen ja Tuomo Suomalainen. Heidän ehdotuksessaan aukion kallioluonne on säilytetty tekemällä kirkko itse kalliosta: sali on upotettu kallion keskiosaan ja seurakuntatilat sijoitettu kumpareen reunoille sen muotoa säestämään.


title: Temppeliaukion kirkko

text: Toisen palkinnon saivat arkkitehti Eero Eerikäinen ja arkkitehtiylioppilas Jukka Salokari ehdotuksesta "Sanctitas". Tässä ehdotuksessa aukiota hallitsee korkea kirkkorakennus. Palkintolautakunnan jäsen Heikki Castrén sanoi töiden parhaita puolia esitellessään ehdotuksen nykyarkkitehtuurin jännittävimmin keinoin luoduksi moderniksi katedraaliksi. Kolmannelle sijalle tuli ehdotus "Seinät", jonka tekijä oli arkkitehti Ahti Korhonen avustajineen. Tämä ehdotus oli Castrénin mukaan toisen palkinnon saaneen työn äärimmäinen vastakohta. Sen arkkitehtuuri on luostarimaisen karua, ja siinä kallio jäisi kallioksi.


title: Temppeliaukion kirkko

text: Työn pohjaksi palkintolautakunta ehdotti yksimielisesti voittajaksi valittua Suomalaisen veljesten ehdotusta. Arvostelupöytäkirjaan kirjattu palkintolautakunnan lausunto ehdotuksesta "Kivikirkko" kuuluu kokonaisuudessaan näin:


title: Temppeliaukion kirkko

text: ”Ehdotus seuraa perusotteeltaan linjaa, joka on esiintynyt jo aikaisemminkin tälle paikalle rakennettavasta kirkosta kilpailtaessa, mutta on sommitelmana silti täysin omaperäinen. Suunnittelemalla seurakuntatilat kalliota kaartavaksi matalaksi rakennelmaksi on saatu aikaan vaikutelma, jossa kallioalue koko laajuudessaan muodostaa ehyen sakraalialueen. Kokonaisratkaisu on sopeutettu herkällä tavalla maaston alkuperäiseen muotoon sitä tehostaen. Yleisön kulku on järjestetty suoraan katutasosta; kirkkosali on myös tunneliyhteydessä seurakuntatiloihin. Suomalainen ja ruotsalainen seurakunta muodostavat kumpikin oman kokonaisuutensa. Niiden sisäinen järjestely on periaatteessa oikein ratkaistu, joskin yksityiskohdiltaan luonnosmainen. Ehdotuksen perusote tarjoaa mahdollisuuden sen edelleen kehittämiseen. Esimerkiksi siirtämällä kirkkorakennelmaa jonkun verran lähemmäksi seurakuntatiloja voitaisiin louhintaa vähentää ja maanalaista yhteyttä lyhentää. Kirkon interiööri on sekä muodoiltaan että valaistukseltaan herkkä. Kattorakenne kaipaa kuitenkin tarkempaa teknillistä tutkimista. Ehdotus tarjoaa joka taholta arkkitehtoonisesti kauniin näkymän. Kellotornin muotoilu ei ole muun suunnitelman tasolla.”


title: Temppeliaukion kirkko

text: Lausunnon alussa lautakunta viittaa vuoden 1932–1933 kilpailuun menestyksettä osallistuneen Pauli Blomstedtin ehdotukseen. Molemmissa, sekä P. E. Blomstedtin että Suomalaisen veljesten, suunnitelmissa kalliolle on annettu ehdoton päärooli, kuitenkin toisistaan täysin eroavalla tavalla: Blomstedtilla kallion maksimaalisella säästämisellä ja Suomalaisilla kallion minimaalisella muuttamisella. Tämä tulee selvästi ilmi, kun tutustuu toteutettuun kirkkoon ja Suomen rakennustaiteen museossa säilytettäviin Blomstedtin piirustuksiin (erityisesti piirros kirkon pääjulkisivusta – sisääntulosivusta Oksasenkadun ja Sammonkadun suunnasta sekä piirros kirkon sijainnista kallioalueella). Taiteellinen kokonaisrakenne syntyy Blomstedtilla kallion ja rakennuksen kontrastista, kun taas Suomalaisen veljeksillä se syntyy kallion ja luonnon muodoille sukua olevien rakennusmassojen harmonisesta vuoropuhelusta. Kattokupolin – ikivanhan sakraalitilan rakenteen – valinta salin katoksi molemmissa ehdotuksissa aiheuttaa sen, että kummassakin suunnitelmassa huomion kohteeksi nousee julkisivu- ja leikkauspiirustuksissa ympyrän kaaren osa. Kupolit ovat kuitenkin täysin erilaiset. Blomstedtin kupoli on pelkistetty, kokonaan läpinäkymätöntä lasitiiltä ja korostetusti tekninen, puhdas luonnon vastakohta. Se erottaa salitilassa olijat kalliosta ja muusta ympäristöstä visuaalisesti omaan rauhaansa. Suomalaisten kupoli pyrkii yhdistämään ulko- ja sisätilan ja näin tarjoamaan salitilassa oleville mahdollisuuden kokea vapautta kallion luoman turvallisuuden tunnun lisäksi.


title: Temppeliaukion kirkko

text: Kallion louhinta lähtee näissä ehdotuksissa täysin eri pohjalta. Blomstedt sijoittaa kirkkonsa aukiolla sellaiseen paikkaan, jossa se saadaan mahtumaan mahdollisimman vähäisellä louhinnalla kallion viereen Suomalaisen veljekset sijoittivat kirkon liikenteellisesti edulliseen ja aukion hierarkkisesti arvokkaimpaan paikkaan kallion keskelle. Heidän perusideansahan oli tehdä itse kalliosta kirkko Temppeliaukiolle.


title: Temppeliaukion kirkko

text: Kirkon saaminen Temppeliaukiolle 1960-luvun kulttuuri-ilmastossa tuli kilpailuaika mukaan lukien viemään yhdeksän vuotta. Lehdistö osallistui aktiivisesti hankkeen ympärille nousseeseen kuohuntaan kirjoittamalla "piruntorjuntabunkkerista", "miljoonakirkosta" ja "jätti-investoinnista". Kirkkovaltuustossa oli suurin piirtein saman verran hankkeen vastustajia kuin kannattajiakin. Tilanne johti siihen, että kilpailuohjelman mukaisista seurakuntatiloista päätettiin karsia pois kaksi kolmasosaa. Itse kirkkosalin koko ja muoto säilyivät kutakuinkin ennallaan.


title: Temppeliaukion kirkko

text: Lukuun ottamatta takaiskuna tullutta tilaohjelmasupistusta muutokset olivat arkkitehtien mukaan kuitenkin pääasiassa suunnitelman luonnollista kehitystä. Yksi arkkitehtoniselta kannalta merkittävimmistä muutoksista tuli mahdolliseksi, kun veljekset saivat tilaisuuden esittää jo kilpailutyötä tehtäessä herännyt ajatuksensa saada salin seinät betonin sijaan kalliopinnoiksi. Tästä ajatuksestaan veljekset olivat kuitenkin tuomariston reaktiota peläten kilpailuvaiheessa luopuneet.


title: Temppeliaukion kirkko

text: Kilpailun jälkeen suunnitteluryhmään otettiin mukaan eri alojen asiantuntijat. Akustikko Mauri Parjo vaati kattokupolin alapintaan laatikkomaisia rakennelmia. Esteettisesti kelvollinen ratkaisu löytyi, kun veljekset keksivät suunnitella laatikkorakennelmien alapuolelle kuparinauhaverhouksen. Salin betoniseiniin akustikko halusi erikokoisia taitepintoja. Myös kapellimestari Paavo Berglund oli kertonut veljeksille, että akustisesti hyvissä musiikkisaleissa on aitioita ja muita voimakkaasti pintaa muotoilevia aiheita. Veljekset huomasivat, että heidän itsensä mielessä säilynyt ajatus eläväpintaiseksi louhitusta kallioseinästä olisi ylivoimaisesti luontevin ratkaisu sekä visuaalisessa että akustisessa mielessä. He esittivät ehdotuksensa ensin akustikolle ja sen jälkeen rakennustoimikunnalle, joka pyysi lausunnot kaikilta erikoissuunnittelijoilta. Ne olivat puoltavia ja toimikunta hyväksyi kallioseinäajatuksen.


title: Temppeliaukion kirkko

text: Rakennustyöt aloitettiin helmikuussa 1968.


title: Temppeliaukion kirkko

text: Työ sujui hyvin, vaikka rakennusaikana kirkko yhä herätti ristiriitaisia tunteita. Kymmenen hengen ryhmä Ylioppilaiden Kristillisen Yhdistyksen jäseniä Seppo Kjellbergin johdolla maalasi valkoisella maalilla vuonna 1968 heinäkuun 16. ja 17. välisenä yönä kallioon ja betonivaluihin yhteentoista paikkaan kantaa ottavat ”Biafra”-tekstit muistuttamaan Afrikan nälkäongelmasta. Tapaus herätti suurta huomiota ja pääsi lehtien pääsivuille. Merkille pantiin, että opiskelijaradikalismi oli nyt temmannut mukaansa jo uskovaisetkin. Helsingin raastuvanoikeus tuomitsi tammikuussa 1969 Biafra-maalarit sakkoihin. Niitä määrättiin kaikille, pienin sakko oli 10 markkaa ja suurin 100 markkaa. He joutuivat korvaamaan myös kaupungin ja seurakunnan oikeudenkäyntikulut, 160 markkaa kummallekin. Loppujen lopuksi ”arvovaltainen tukijajoukko piispoja myöten” keräsi näihin maksuihin tarvitut rahat, joten opiskelijat eivät joutuneet maksamaan niitä itse.


title: Temppeliaukion kirkko

text: Yksi Biafra-maalaus on edelleen olemassa kirkon kellaritiloissa.


title: Temppeliaukion kirkko

text: Kalliotemppeli vihittiin käyttöön 28. syyskuuta 1969 nimellä Taivallahden kirkko. Vuonna 1971 nimi muutettiin virallisesti Temppeliaukion kirkoksi. Kirkon hinnaksi sisustuksineen tuli noin neljä miljoonaa markkaa, mikä oli jokseenkin samaa luokkaa kuin tilavuudeltaan samankokoisen kansakoulun hinta Helsingissä.


title: Temppeliaukion kirkko

text: Peruskallioon louhittuun tilaan astutaan portaita nousematta suoraan kadun tasosta. Vapaamuotoinen soikeahko kirkkosali kylpee päivänvalossa kallioseinän ja kattokupolin välissä leveydeltään vaihtelevan kattoikkuna-alueen ansiosta. Ikkuna-alueella on kupolia kannattelemassa 180 eri pituista säteittäispalkkia. Sekä palkit että kupolin kantava rakenne ovat teräsbetonia. Kupoli on salissa ainoa matemaattinen muoto. Valon määrä jakautuu salin eri osille niiden keskinäisen arvojärjestyksen mukaisesti. Siten kattoikkuna antaa arvokkaimmalle tapahtumapaikalle eli alttarialueelle salin muihin osiin verrattuna eniten valoa korostaen taideteosta, jonka luovat kallionhalkeama, risti ja alttarirakennelmat. Kupolin ja lehterin verhouspinnat ovat patinoimatonta kuparia: kupolissa raollista nauhaa ja lehterissä ponttipaneeliksi taivutettua levyä. Lattia on hiottua betonia, saarnatuoli teräsbetonia, samoin kuin lehterin jalustarakennelmat, jotka sisältävät sakastin ja ilmanvaihtokanavia.


title: Temppeliaukion kirkko

text: Suomalaisten suunnitteleman sisustuksen värit pohjautuvat graniitin sävyihin: punaiseen, sinipunaiseen ja harmaaseen. Krusifiksin, kyntteliköt ja kastemaljan on takonut taiteilija Kauko Moisio. Tekstiilit on suunnitellut taiteilija Tellervo Strömmer. Urut on valmistanut Urkurakentamo Veikko Virtanen. Äänikertoja on 43 ja pillejä 3001. Urkujen ulkoasu on kirkon arkkitehtien käsialaa.


title: Temppeliaukion kirkko

text: Kaikkiaan salissa saa samanaikaisesti olla enintään 940 henkeä. Osa istuinpaikoista on sijoitettu lehterille, jolla on lisäksi kolme muuta tärkeätä tehtävää. Lehteri erottaa eteisen salista sekä parantaa akustiikkaa hajottamalla ääntä salissa ja imemällä sitä eteisessä. Lisäksi lehterin kautta puhalletaan raitis ilma sisään. Poistoilma ja kalliosta tuleva vesi ohjataan lattian ja kallion välisestä raosta lattian alla oleviin kanaviin ja putkiin.


title: Temppeliaukion kirkko

text: Reunarakennuksen toiseen kerrokseen sijoitettuun seurakuntasaliin mahtuu 130 henkeä. Kirkkoa käytetään usein konserttisalina sen erinomaisen akustiikan vuoksi. Kuoroa varten on porrastettu koroke, ja orkesterille on varattu lattia-alaa, joka yleensä on siirrettävin tuolein varustettuna istuinalueena. Konserttien lisäksi Temppeliaukion kirkossa on esitetty muun muassa ooppera "Viimeiset kiusaukset" puolinäyttämöllisenä versiona vuonna 2007. Temppeliaukio on suosittu myös vihkikirkkona. Kelloja ei Temppeliaukiolla ole, vaan professori Taneli Kuusiston säveltämät kellojen soitot kajahtavat nauhalta ulkokivimuurissa olevien kovaäänisten kautta.


title: Temppeliaukion kirkko

text: Temppeliaukion kirkko on kävijämääränsä perusteella Suomen suosituin arkkitehtuurinähtävyys. Kävijöitä tulee kaikkialta maailmasta vuosittain yhteensä yli puoli miljoonaa henkeä. Temppeliaukion kirkko on myös kaupungin suosituimpia nähtävyyksiä. Kirkossa vierailee kesäisin päivittäin jopa 10 000 ihmistä. Ainoana kohteena Suomesta Temppeliaukion kirkko (nimellä Taivallahden kirkko) on päässyt mukaan italialaiseen teossarjaan "I Cento Monumenti" (suom. "Maailman nähtävyydet", WSOY 1980). Teoksen mukaan Temppeliaukion kirkossa järki ja rationaalisuus loivat ihanteellisen paikan niille "mystisille ilmiöille, jotka pakenevat rationaalisia selityksiä, jossa kaikkein moderneimmat ja kaikkein primitiivisimmät materiaalit yhdessä muodostivat uuden ympäristön: syntyi rukoilemista varten tarkoitettu paikka, joka on täysin suojainen ––, tulvillaan valoa, kaunis ja läpikotaisin ’rationaalinen’".


title: Temppeliaukion kirkko

text: Temppeliaukion kirkko suojeltiin 2004. Suojeluesityksessä Museovirasto toteaa muun muassa: "Temppeliaukion kirkko on omaleimainen, vahvasti suomalaiseksi hengentuotteeksi assosioitu rakennus, joka asettuu orgaanisesti tiiviiseen punatiilisten töölöläisasuinkortteleiden ympäröimään aukioon. Graniitti kirkon näkyvimpänä materiaalina luo sekä luonnonmukaisen että pysyvän vaikutelman, jota kuparikatto, ylälasinauha ja betoninen sisäänkäynti täydentävät".


title: Temppeliaukion kirkko

text: Kirkko oli peruskorjauksen vuoksi suljettuna loppuvuodesta 2010 kesäkuulle 2011, ja senkin jälkeen remontti jatkui, vaikka matkailijat päästettiin sisään jo kesän aikana. Kirkossa uusittiin ilmastointi, lämmitysjärjestelmä ja äänentoistojärjestelmä. Penkkien puuosat kunnostettiin, ja verhoiluksi tuli sinisen sijasta fuksianpunainen kangas. Entisestä kirkkoherranviraston huoneesta tehtiin morsiushuone, sillä kirkko on suosittu vihkikirkko. Morsiushuoneessa on Wetterhoffin kotiteollisuusopistossa kudottu Tellervo Strömmerin suunnittelema vihkiryijy.


title: Temppeliaukion kirkko

text: Matkailijoiden käyttämät linja-autot ovat joutuneet lokakuusta 2011 lähtien pysäköimään 400 metrin päähän Eteläiselle Rautatiekadulle. Kirkon luokse ei enää vuosia jatkuneiden valitusten vuoksi saa pysäköidä.


title: Temppeliaukion kirkko

text: Keskusrikospoliisi epäili kesäkuussa 2017, että kirkkoon on suunnitteilla terrori-isku. Näkyvät tapahtumat saivat alkunsa, kun kirkon alueella oli sunnuntaina 18. kesäkuuta 2017 poliisioperaatio rikoksesta epäillyn henkilön tavoittamiseksi, mutta tätä ei tavoitettu. Poliisi ei tuolloin paljastanut operaation tarkempaa syytä. Maanantaina paikalle tuotiin betoniesteitä, jotka Töölön kirkkoherran Auvo Naukkarisen mukaan järjestettiin paikalle Töölön seurakunnan, Helsingin kaupungin ja poliisin toimesta. Suojelupoliisi oli nostanut yleistä terrorismin uhka-arviota Suomessa viikko ennen tapahtumia, mutta nostolla ei välttämättä ollut yhteyttä viikonloppuna poliisin saamaan vihjeeseen terrori-iskusta.


title: X-siipinen

text: X-siipinen () on fiktiivinen avaruusalus "Tähtien sodan" kuvitteellisessa universumissa. Se nähtiin ensimmäisen kerran elokuvassa "".


title: X-siipinen

text: X-siipisen kehitti Incom-yhtiö Galaktisen sisällissodan alkupuolella Imperiumille. X-siipisen suunnitelleet insinöörit kuitenkin loikkasivat Kapinaliiton puolelle, tuhosivat kaikki tiedot aluksesta ja toivat kaksi prototyyppiä kapinallisille. X-siipisestä tuli nopeasti kapinallislentäjien suosituin avaruusalus ja Y-siipisen korvaaja.


title: X-siipinen

text: X-siipinen oli Y-siipistä nopeampi ja edeltäjäänsä verrattuna kesti paljon paremmin avaruustaisteluissa Imperiumin TIE-hävittäjiä vastaan. X-siipinen myös kesti iskuja, jotka olisivat voineet tuhota tavallisen ja heikomman avaruusaluksen. Toisin kuin suurimmassa osassa Imperiumin avaruushävittäjistä, X-siipisessä oli hyperajo, suojakilpigeneraattori ja elossapitojärjestelmä. X-siipisen erikoisuus olivat sen siivet, jotka hyökkäysasennossa muistuttivat x-kirjainta, josta se on saanut nimensä. Sen pitkien lasertykkien tarkoitus on kyetä ampumaan kuolettava laukaus kohti vihollisalusta ennen kuin tämä ehtii vastata tuleen.


title: X-siipinen

text:
Kapinaliitto käytti X-siipisiä Yavinin taistelussa hyökkäyksessä Kuolemantähteä vastaan.
Luke Skywalkerin ohjaama X-siipinen onnistui laukaisemaan protonitorpedot Kuolemantähden ilmastointiaukkoon ja tuhoamaan taisteluaseman. Myöhemmin Wedge Antillesin ohjaama X-siipinen auttoi "Millennium Falconia" tuhoamaan toisen Kuolemantähden Endorin taistelussa.


title: Joutsenlaulu

text: Joutsenlaulu tarkoittaa laulua, jonka uskomuksen mukaan joutsen laulaa juuri ennen kuolemaansa kauniimmin kuin koskaan. Tämän on uskottu koskevan varsinkin kyhmyjoutsenta, joka ei yleensä laula. Sanontana joutsenlaulu tarkoittaa viimeistä esiintymistä, suoritusta tai saavutusta – mahdollisesti edeltäviä parempaa – ennen jonkin päättymistä tai ihmisen kuolemaa.


title: Joutsenlaulu

text: Uskomuksella on varsin pitkät juuret; vuonna 77 Plinius vanhempi totesi sen vääräksi teoksessaan "Naturalis historia".


title: Ekologinen lokero

text: Ekologinen lokero, eli ekolokero kuvaa eliölajin tai -populaation paikkaa eliöyhteisössä. Myös ympäristö käsitetään osaksi ekologista lokeroa, koska se vaikuttaa eliölajipopulaatioon. Ekologinen lokero kertoo myös sen, miten populaatio suhtautuu esimerkiksi ravinnon, tilan ja petojen määrän muutokseen.


title: Ekologinen lokero

text: Ekologisen lokeron termin mainitsi ensimmäistä kertaa Roswell H. Johnson vuonna 1910. Ensimmäisenä termiä käytti artikkelissa Joseph Grinnell vuonna 1917. Brittiläinen ekologi Charles Elton määritteli ekologisen lokeron vuonna 1927 ja vaati sitä yleisempään käyttöön lajien kuvailussa. Ekologisen lokeron käsite on muuttunut vuosien mittaan, ja nykyisen kaltainen G. Evelyn Hutchinsonin muotoilema ekologisen lokeron määritelmä on peräisin vuodelta 1957. Esimerkiksi vuonna 1967 kehitellyllä MacArthurin ja Levinsin indeksillä voidaan tutkia matemaattisesti eri lajien ekologisten lokerojen päällekkäisyyttä.


title: Ekologinen lokero

text: Kun lajilla ei ole kilpailua ympäristössään, esiintyy laji peruslokerossa. Mikäli kilpailua kuitenkin on, niin kuin luonnossa yleensä, supistuu peruslokero toteutuneeksi lokeroksi. Ydinlokerosta puhutaan silloin, kun toteutunut lokero on niin pieni, että sitä pienemmässä lokerossa laji ei enää selviytyisi.


title: Ekologinen lokero

text: Lajin ekologinen lokero vaikuttaa myös muihin lajeihin. Lajit kilpailevat sitä rajummin, mitä enemmän niiden ekologiset lokerot menevät päällekkäin. Ekologisen lokeron käsitettä käytetäänkin paljon lajien välisten kilpailutilanteiden tarkasteluun. Kilpailutilanteessa ekologinen lokero yleensä kutistuu toteutuneeksi lokeroksi. Esimerkiksi talvella parveksi lyöttäytyvät tiaiset ruokailevat puun eri osissa, vaikka tiaislajit kesällä käyttäisivätkin samoja puun osia. Yleensä ekologinen lokero palautuu normaalikokoonsa kilpailun vähetessä (kesällä tiaiset ruokailevat suuremmilla alueilla puuta), mutta mikäli kilpailu jatkuu pitkään, voi ekologinen lokero muuttua pysyvästi. Luonnonlakina pidetään sitä, että kaksi lajia, joiden ekologiset lokerot ovat samat, eivät voi asuttaa samaa aluetta pitkään.


title: Ekologinen lokero

text: Esimerkkinä ekologisen lokeron käsitteen avulla tapahtuvasta tutkimuksesta on seuraava myyrähavainto. Pohjois-Euroopan myyriä tutkittaessa on huomattu, että pienempiä myyriä esiintyy useamman kaltaisissa ympäristöissä kuin isompia myyrälajeja. Tämä johtuu siitä, että isommat ja vahvemmat myyrät ovat vallanneet suotuisimman lokeron, ja pienet lajit joutuvat tyytymään erilaisiin vähemmän suotuisiin lokeroihin, joissa isommat lajit eivät menesty.


title: Ekologinen lokero

text: Kun kilpailevien lajien ekologiset lokerot osuvat päällekkäin jonkin tekijän suhteen, mutta ei toisen, puhutaan lokeroiden komplementaarisuudesta. Esimerkiksi talvisessa tiaisparvessa tiaisten ekologiset lokerot saattavat mennä päällekkäin ravinnon suhteen, mutta lokerot eivät käytännössä ole päällekkäin, koska linnut ruokailevat puun eri osissa. Päällekkäisyyttä aiheuttava tekijä on tällöin ravinto, ja toinen, ei-päällekkäinen tekijä on ruokailupaikan sijainti.


title: Ekologinen lokero

text: Koska kaikkia moninaisia ympäristötekijöitä on vaikea määrittää, on ekologisen lokeron täydellinen määrittäminen käytännössä hyvin vaikeaa, ellei mahdotonta.


title: Karike

text: Karike on ekosysteemin kuollutta eloperäistä ainesta. Se muodostuu runkopuusta, oksista, risuista, neulasista, lehdistä, kävyistä ja muista kasvinosista sekä eläimistä ja niiden ulosteista ja muista eritteistä. Karike on tärkeä osa ekosysteemin toimintaa. Se tarjoaa elinympäristön monille sienille, mikrobeille ja maaperäeläimille. Lahottajasienet pilkkovat karikkeen vähitellen humukseksi, joka yhdessä kivennäismaan kanssa pitää yllä ekosysteemin ravinnekiertoa.


title: Karike

text: Lähinnä puunkuoresta valmistettua kariketta voidaan käyttää ulkoistutuksissa maan pinnan katteena, jolloin rikkaruohot eivät pääse levittäytymään kasvin lähettyville. Sitä käytetään myös kuivakäymälöissä kuivikkeena. Tällaista kariketta syntyy puuteollisuuden sivutuotteena.


title: SWOT-analyysi

text: SWOT-analyysi (Strengths, Weaknesses, Opportunities, Threats) on Albert Humphreyn kehittämä nelikenttämenetelmä, jota käytetään strategian laatimisessa, sekä oppimisen tai ongelmien tunnistamisessa, arvioinnissa ja kehittämisessä. Se on hyödyllinen ja yksinkertainen työkalu yrityksen toiminnan, hankkeiden ja projektien suunnittelussa. SWOT-analyysin kohteena voi olla jonkin yrityksen toiminta koko laajuudessaan, jonkin tuotteen tai palvelun asema ja kilpailukyky tai esimerkiksi kilpailijan toiminta ja kilpailukyky.


title: SWOT-analyysi

text: SWOT-analyysissä kirjataan ylös analysoidun asian:


title: SWOT-analyysi

text: SWOT-analyysi on kahden ulottuvuuden kuvaama nelikenttä. Kaavion vasempaan puoliskoon kuvataan myönteiset ja oikeaan puoliskoon negatiiviset asiat. Kaavion alapuoliskoon kuvataan organisaation ulkoiset ja yläpuoliskoon sisäiset asiat.


title: SWOT-analyysi

text: Tämän jälkeen SWOT-analyysin pohjalta voidaan tehdä päätelmiä, miten vahvuuksia voidaan käyttää hyväksi, miten heikkoudet muutetaan vahvuuksiksi, miten tulevaisuuden mahdollisuuksia hyödynnetään ja miten uhat vältetään. Tuloksena saadaan toimintasuunnitelma siitä, mitä millekin asialle pitää tehdä.


title: SWOT-analyysi

text: SWOT-mallia on tarkoitus käyttää ideointiin ja jatkokehittelyyn.


title: Uloste

text: Uloste () on eläimen peräaukosta poistuvaa ruoansulatuksen jätettä. Se on ruumiinlämpöistä ja yleensä kiinteähköä ainetta, joka koostuu ruoan sulamattomista osista, bakteereista, limasta ja ruoansulatuselimistön omista eritteistä. Ulosteen ruskea väri on peräisin pääasiassa sapen tuottamista aineista, mutta myös kuolleista punasoluista, jotka poistuvat elimistöstä ulosteen mukana.


title: Uloste

text: Vetelä ja nestemäinen uloste eli ripuli on kypsytettyjä ruoka-aineita käyttävän ihmisen kohdalla merkkinä ruoansulatusjärjestelmän häiriöstä. Terveen ihmisen uloste on kiinteää ja säännöllisesti muotoutunutta. Ihmisen suolistoloiset, kuten kihomato, voidaan havaita muiden keinojen ohella myös ulosteen pintaan nousevista madoista.


title: Uloste

text: Tietyillä eläinlajeilla esiintyy ulosteen syömistä, joka voi olla joko normaalia tai johonkin sairauteen liittyvää. Ilmiö tunnetaan nimellä koprofagia.


title: Uloste

text: Ihmisellä tavallisimpia ulostamiseen liittyviä ongelmia ovat ripuli, ummetus, peräpukamat ja ulosteenkarkailu.


title: Uloste

text: Etenkin lihansyöjien uloste haisee usein epämiellyttävältä. Ulosteen erikoinen rakenne ja haju voivat johtua epäterveellisestä ruokavaliosta tai suolistosairaudesta – esimerkiksi keliakiasta tai Crohnin taudista.


title: Uloste

text: Lähinnä biologiaan liittyvän, oppitekoisen uloste-sanan puhekielinen vastine on "paska". Nykyisin paskaa pidetään yleensä alatyylisenä nimityksenä, mutta todellisuudessa se on erittäin vanha suomalais-ugrilainen sana. Sanan vastineita on esimerkiksi saamen kielissä "bâi'kâ", joka merkitsee ulostetta ja ripulia, ja unkarissa "fos", joka merkitsee ripulia. Marin kielestä tunnetaan sana "puškedaš", joka on ulostamista merkitsevä verbi. Suomen kirjakielessä "paska" on esiintynyt Agricolasta alkaen (vuodesta 1551). "Paskantaa"-verbi on ensi kerran mainittu Ericus Schroderuksen tulkkisanakirjassa vuodelta 1637. Ulosteesta käytetään myös lapsekasta nimitystä "kakka", joka on vierasperäinen lainasana. Monien kotieläinten ulosteesta käytetään nimitystä "lanta" tai "sonta"; lehmän jättämä vetelä ulostekasa tunnetaan myös leikkisällä nimityksellä "liukumiina". Säännöllisestä, tasapaksusta ja suhteellisen kiinteästä ulosteesta käytetään nimitystä "kakkapökäle" tai "paskaläjä". Pökäleen muotoilevat suoliston ja peräaukon pinnat.


title: Uloste

text: Kakka on varsinkin ihmisen ulosteesta käytetty nimitys. Kakalla viitataan erityisesti lasten ulosteeseen. Lasten sanotaankin käyvän läpi pissa- ja kakkavaiheen kehityksessään. Tässä vaiheessa lapsi on kiinnostunut ruumiineritteistään, mikä saattaa aiheuttaa vanhemmille kiusallisia tuntemuksia. Vaihe ajoittuu suunnilleen samaan ikäkauteen kuin Sigmund Freudin aikanaan kuvailema anaalivaihe eli yhden ja kolmen ikävuoden välille.


title: Uloste

text: Ulostetta, lähinnä nautojen lantaa, käytetään olkiin sekoitettuna joissakin Afrikan maissa eräänä yksinkertaisten asumusten rakennusaineena.


title: Uloste

text: Ulostetta voi käyttää lannoitteena pelto- ja puutarhaviljelyssä. Ennen aikaan karjan ulosteet eli lanta kerättiin erilliseen tilaan lantalaan ja ajettiin sieltä sitten pelloille lannoitteeksi. Hevosen lanta on perunamaalle parempaa kuin lehmänlanta. Kananlanta on sopivaa kukka- ja puutarhakasveille. Kun ei ollut WC:tä vaan ulkokäymälä eli "huussi", ihmisen uloste kerättiin käymälän alle ja vietiin pellolle, mutta ei esimerkiksi juurikasvimaahan.


title: Uloste

text: Useat kärpäslajit munivat ulosteeseen.


title: Uloste

text: Naudan, lampaan ja kamelin lantaa käytetään puuttomilla alueilla polttoaineena. Islannissa käytetään lampaan lantaa lihan savustamiseen.


title: Uloste

text: Lannasta voidaan biokaasugeneraattorissa mädättää biokaasua, jota voidaan käyttää polttoaineena maa- tai nestekaasun tapaan.


title: Uloste

text: Lintujen ulosteet saattavat sotkea esimerkiksi patsaita, joiden puhdistamisen voi olla kallista. Lintujen ulosteet voivat olla vahingollisia maalipinnoille. Jos ulostetta joutuu suuhun tai haavaan, siitä voi saada tauteja tai loisia. Lintujen ja matelijoiden uloste koostuu valkoisesta virtsa-aineesta (ei ole ulostetta sen varsinaisessa merkityksessä) ja ruoansulatuksen jätteestä.


title: Uloste

text: Jotkin eläimet, kuten kettu, merkitsevät reviirinsä ulosteiden avulla. Joillakin nisäkkäillä on peräaukon lähellä hajurauhasia, joiden erittämä neste tarttuu ulosteeseen ja näin sukukypsä eläin lähettää merkkejä itsestään kiima-aikana. Monien jyrsijöiden ja päästäisten on todettu tekevän kahdenlaista ulostetta: toisen ne syövät heti ulostettuaan ja toisen jättävät jätöksenä jälkeensä. Esimerkiksi kanit joutuvat syömään kerran ulostetut ulosteet uudelleen, jotta ruuansulatus saisi lisää aikaa. Ruuan käsittely helpottuu ja ravintoaineiden (lähinnä tärkkelys) pilkkoutuminen suolistossa nopeutuu jo osittain sulanutta ruokaa syödessä.


title: Uloste

text: Jotkin eläimet ulostavat minne tahansa, joillakin lajeilla taas on tietyt ulostuspaikat. Kissa ja mäyrä tekevät kuopan ulostusta varten ja kissa vielä peittää ulosteensa. Linnun ulosteet ovat usein veteliä, koska linnuilla virtsajohdin avautuu peräsuolen kanssa samaan viemärisuoleen eli kloaakkiin, ja useimmiten virtsa ja uloste tulevat ulos yhtä aikaa.


title: Uloste

text: Luonnossa kulkijalle ulosteet ovat tärkeä merkki eläimen läsnäolosta. Hirvet, jänikset, teeret, peltopyyt ja muut riistaeläimet jättävät ulosteita, joista metsästäjä voi havaita niiden olleen paikalla. Jos uloste on lämmintä, tietää että eläin on ollut paikalla vasta äskettäin. Metsän lähellä olevissa rakennuksista saattaa löytää eläinten papanoita. Metsämyyrän papanoista voi tarttua myyräkuume. Mökkiterassin kaiteelle voivat pikkulinnut käydä jättämässä valkeat merkkinsä.


title: Uloste

text: Ulosteesta ja oksennuksista saadaan selville paljon eläimen ruokavaliosta, sillä ruuasta jää aina jotain sulamatta. Esimerkiksi petolintujen oksennuspalloista löytyvät saaliseläimen luut ja muut jäänteet kertovat, mitä eläimiä lintu on syönyt.


title: Uloste

text: Ulosteessa on suoliston pinnasta irronneita soluja, joiden sisältämän DNA:n perusteella voidaan selvittää ulosteen tehnyt yksilö. Tätä tietoa voidaan käyttää hyväksi rikosten tutkinnassa.


title: Uloste

text: Keskimäärin ihminen ulostaa 128 grammaa tuoretta ulostetta päivässä. Ulosteen pH arvo on keskimäärin 6.6. Tuore uloste sisältää keskimäärin 75% vettä. Loppu kiinteä osa muodostuu 84–93 % orgaanisesta aineesta.


title: Uloste

text: Orgaanisesta aineesta 25–54 % on bakteerien biomassaa. Loppu on imeytymättä jääneitä ravintoaineita, joiden suhteet vaihtelevat merkittävästi riippuen useista eri tekijöistä, kuten ruokavaliosta, ripulin esiintymisestä ja kehon painosta.


title: Zero Nine

text: Zero Nine on vuonna 1978 perustettu Oulussa vaikuttava heavy rock-yhtye, joka on lähtöisin Kuusamosta. Yhtye nousi julkisuuteen 1980, jolloin esitti "Levyraadissa" kappaleen "Down the Line" ja voitti kyseisen jakson. Ensialbuminsa "Visions, Scenes and Dreams" Zero Nine julkaisi 1982, ja samana vuonna ilmestyi Englannissa nauhoitettu uusi levy "Blank Verse", jonka toinen tuottaja oli Ian Gillan. Myöhemmin yhtyeen tuottajana on toiminut muun muassa T. T. Oksala. Bändille ovat sanoittaneet useita kappaleita mm. Edu Kettunen, Esa Kaartamo, Ilari Niemelä ja Heikki Wiik.


title: Zero Nine

text: Yhtye on toiminut lämmittelijänä muun muassa Iron Maidenille, Def Leppardille, Ozzy Osbournelle, AC/DC:lle, ZZ Topille ja Scorpionsille. Zero Ninen viimeisimpiä merkittäviä esiintymisiä maailmanluokan yhtyeen lämmittelijänä oli AC/DC:n konsertti Ratinan Stadionilla Tampereella 2010, Whitesnaken konsertissa Oulun jäähallissa 3.11.2004, sekä Legends of Rock -festivaalilla Oulun Teatriassa 12.12.2009 samalla lavalla Alice Cooperin kanssa.


title: Zero Nine

text: Zero Nine julkaisi yhdeksännen albuminsa "IX" 9.9.2009.


title: Zero Nine

text: Yhtyeellä on ollut koko olemassaolonsa aikana pääasiallisesti sama kokoonpano.Ennen levyn "N. E. Files" tekoa kokoonpano oli muuten sama, mutta basistina toimi Esa "Elmo" Harju. Alkuperäiskokoonpanossa Sika Kukkonen oli rumpalina.


title: Eksa

text: Eksa (tunnus E) on SI-järjestelmän kerrannaisyksikön etuliite, joka tarkoittaa triljoonakertaista (10). Esimerkiksi eksametri (Em) on triljoona metriä.


title: Eksa

text: Eksa otettiin käyttöön 1975. Etuliitteen nimi on peräisin kreikankielisestä lukusanasta "heks", 'kuusi': eksan kerroin on yhtä kuin 1000.


title: Tsetta

text: Tsetta (tunnus Z) on SI-järjestelmän kerrannaisyksikön etuliite, joka tarkoittaa tuhattriljoonakertaista (10). Esimerkiksi tsettametri (Zm) on tuhat triljoonaa metriä.


title: Tsetta

text: Tsetta otettiin käyttöön 1991. Sen nimi on peräisin latinan lukusanasta "septem", 'seitsemän': tsetan kerroin on yhtä kuin 1000.


title: Jotta (SI-järjestelmä)

text: Jotta (tunnus Y) on SI-järjestelmän kerrannaisyksikön etuliite, joka tarkoittaa kvadriljoonakertaista (10). Esimerkiksi jottametri (Ym) on kvadriljoona metriä.


title: Jotta (SI-järjestelmä)

text: Jotta otettiin käyttöön vuonna 1991. Sana on peräisin kreikan kielen sanasta ὀκτώ (októ), joka tarkoittaa "kahdeksaa" – jotan kerroin on yhtä suuri kuin 1000.


title: Jotta (SI-järjestelmä)

text: 12 grammaa kohti hiili-12:ta, hiilen isotooppia, on noin 6,022×10 atomia tai 0,6 jotta-atomia.


title: Atto

text: Atto (tunnus A) on SI-järjestelmän kerrannaisyksikön etuliite, joka tarkoittaa triljoonasosaa (10). Esimerkiksi attometri (am) on triljoonasosa metriä.


title: Makkaratalo

text: Makkaratalon nimellä tunnetaan Helsingin keskustassa sijaitseva Viljo Revellin ja Heikki Castrénin suunnittelema 1967 valmistunut liikerakennus, joka on osa City-Centeriä. Talo sijaitsee rautatieasemaa vastapäätä, Kaivokadun ja Keskuskadun kulmassa keskellä liike- ja ravintolakortteleita. Rakennuksen sisäpihalle jäi Eliel Saarisen suunnittelema rakennus vuodelta 1910. Revellin suunnitelman mukaan City-Center-rakennuskompleksia olisi myöhemmin laajennettu ulottumaan Aleksanterinkadulle saakka, mutta suunnitelmasta toteutettiin ainoastaan pohjoisosa, nykyinen Makkaratalo.


title: Makkaratalo

text: Uudistetussa Makkaratalossa toimii Citycenter-niminen kauppakeskus.


title: Makkaratalo

text: Viljo Revell ja Heikki Castrén suunnittelivat 1960-luvun alussa korttelin levyisen City Center -uudisrakennuksen Aleksanterinkadulta Kaivokadulle ulottuvalle tontille. Tontteja yhdistämällä saatiin lopulta muodostettua noin puolet alkuperäisen suunnitelman kokoisesta tontista. Rakennuttajina toimivat Julius Tallberg Oy ja Suomen valtio. Talossa oli tavallista enemmän liiketilaa: kaksi maanpäällistä kerrosta ja yksi maanalainen kerros. Ajorampit johtivat kolmannen kerroksen pysäköintitasolle, jota kiersi ”Makkara”-lempinimen saanut uloke.


title: Makkaratalo

text: Keväällä 2005 Sponda osti Makkarataloon liittyvän Kaivokatu 8:n vähemmistöosuudet (19,3 %) ja omistaa Makkaratalon kokonaan (n. 32 000 m²). Myyjinä olivat Polar Kiinteistöt Oyj, Tasavalta Myymälät Oy ja Osuusmeijerien Eläkekassa.


title: Makkaratalo

text: Makkaratalo nousi vuonna 2004 otsikoihin, kun sen omistaja sijoitusyhtiö Sponda ilmoitti haluavansa uudistaa talon ulkonäköä perusteellisesti. Tässä yhteydessä myös ”makkara” olisi poistettu. Lokakuussa 2005 Helsingin kaupunginvaltuusto päätti, että Keskuskadulta Makkaratalon kolmannen kerroksen pysäköintialueelle johtavat ajorampit saa purkaa, kun Keskuskatu muutetaan kävelykaduksi, mutta muilta osin rakennus ja myös sen ”makkara” suojellaan.


title: Makkaratalo

text: Vuonna 2006 aloitettiin Makkaratalon laajennus- ja uudistustyöt, joiden suunniteltiin valmistuvan vuonna 2012. Kävelykaduksi muuttuvan Keskuskadun autoliikenne siirrettiin maan alle rakennettaviin tunneleihin ja purettavien ajoramppien tilalle tuli lasinen julkisivu. Kauppakeskuksen sisälle rakennettiin kaikki kerrokset läpäisevä suuri aukko, atrium, jonka kautta valo pääsee lasikatolta kellarikerroksiin asti. Uudessa kauppakeskuksessa on tilat noin sadalle liikkeelle.


title: Makkaratalo

text: Taantuman takia töiden aloitus lykkääntyi ja vuonna 2006 alkanut monivaiheinen remontti valmistui vasta keväällä 2013.


title: Makkaratalo

text: Osa aikalaisista piti Makkaratalon autoliikennettä korostavaa luonnetta vanhan eurooppalaisen kaupungin keskustaan sopimattomana, ja rakennuksen sopimattomuus rautatieaseman ympäristön rakennuskantaan herätti voimakkaita mielipiteitä. Rakennus onkin voittanut lukuisia kilpailuja kaupungin rumimmasta rakennuksesta. Nykyisin Makkaratalo on nostettu symboloimaan vanhan kaupunkimiljöön hävitysaaltoa 1960–1970-luvuilla. Sen edustamaa tyylisuuntaa on sanottu betonibrutalismiksi. Julkisuudessa on esitetty myös puheenvuoroja, joissa rakennusta on pidetty rumana ja sanottu, että se voidaan vaikka purkaa. Museoviraston entinen pääjohtaja Henrik Lilius on sitä mieltä, että koko Makkaratalo on mittakaavavirhe.


title: Makkaratalo

text: Helsingin kaupunginmuseon mukaan "Makkaratalo heijastaa 1960-luvun suunnitteluideologiaa, uskoa moderniin ja autoistumiseen varautuvaa ja nykyaikaiseksi pyrkivää Helsinkiä. Rakennuksella on eittämättä historiallista arvoa osana Helsingin rakentamisen ja kaavoituksen historiaa. Viljo Revellin tuotannossa sillä on myös keskeinen asema. Makkaratalo on kaupunkilaisen näkökulmasta arjen elettyä ympäristöä. Siitä on tullut Helsingin kaupunkikuvan olennainen osa ja osa kaupunkilaisten kollektiivista muistia."


title: Makkaratalo

text: Makkaratalo esiintyy Tapio Suomisen elokuvan "Täältä tullaan elämä" loppukohtauksessa. Makkaratalon ja viereisen Asematunnelin rakennusmonttu nähdään Risto Jarvan elokuvassa "Onnenpeli" vuodelta 1965.


title: Tsepto

text: Tsepto (tunnus z) on SI-järjestelmän kerrannaisyksikön etuliite, joka tarkoittaa tuhannestriljoonasosaa (10). Esimerkiksi tseptometri (zm) on tuhannestriljoonasosa metriä.


title: Jokto

text: Jokto (tunnus y) on SI-järjestelmän kerrannaisyksikön etuliite, joka tarkoittaa kvadriljoonasosaa (10). Se otettiin käyttöön 1991. Esimerkiksi joktometri (ym) on kvadriljoonasosa metriä.


title: Salemin noitaoikeudenkäynnit

text: Salemin noitaoikeudenkäynnit tapahtuivat Massachusettsin Salemissa nykyisten Yhdysvaltojen alueella vuonna 1692. Oikeudenkäynneissä tuomittiin yhteensä ainakin 25 ihmistä kuolemaan ja monia muita vankeuteen. Noitavainojen syynä oli joidenkin kyläläisten outo käytös ja puritaanien noitahysteria, joka johti yhteensä 20 ihmisen kuolemaan (14 naista ja kuusi miestä). Kyseessä on yksi tunnetuimmista noitavainoista ja Pohjois-Amerikan englantilaisten siirtokuntien historiaan liittyvistä tapahtumista.


title: Salemin noitaoikeudenkäynnit

text: Vuonna 1692 Salemin kylässä pastori Samuel Parrisin yhdeksänvuotias tytär Betty Parris ja tämän 11-vuotias serkku Abigail Williams kokivat jotain, jonka tehon väitettiin ylittävän epilepsiakohtauksen tai minkään luonnollisen taudin. John Hale kuvaa 1702 ilmestyneessä kirjassaan "A Modest Enquiry into the Nature of Witchcraft", että tytöt huusivat, heittelivät tavaroita, päästivät kummallisia ääniä ja kiemurtelivat huonekalujen alla. He sanoivat, että oli kuin heitä olisi pistelty neuloilla ja leikattu veitsillä. Lääkäri, oletettavasti William Griggs, ei osannut selittää mitä tapahtui, joten hän oletti, että tytöt oli noiduttu. On todennäköistä, että lääkäri on saanut diagnoosinsa Cotton Matherin vuonna 1689 ilmestyneestä kirjasta "Memorable Providences Relating to Witchcrafts and Possessions", jossa kuvataan bostonilaisten lasten kummallista käytöstä ja jossa osoitettiin oireiden syyksi irlantilaisen pesijättären Mary Gloverin noituus. Myös muut Salemin kyläläiset alkoivat saada samoja oireita. Koska paikallisyhteisö oli tuolloin intiaanien uhan alaisena ja ilman muodollista siirtomaahallintoa, noitasyytökset levisivät muutamassa kuukaudessa lähisiirtokuntiin.


title: Salemin noitaoikeudenkäynnit

text: Ensimmäiset ihmiset, joita syytettiin ja pidätettiin Ann Putnamin noitumisesta, olivat kerjäläinen nimeltä Sarah Good, vanha ja sairas nainen Sarah Osborne sekä Parrisien orja, Tituba. Koska Tituba oli orja ja erilaista etnistä alkuperää kuin puritaanit, hän oli ensimmäisiä epäiltyjä ja huhupuheiden mukaan alkuperäinen noita. Sarah Good taas oli tunnettu helposti suuttuvana naisena, jolla oli tapana mutista itsekseen. Sarah Osborne oli epäilyttävä, koska oli nainut entisen palvelijansa. Kaikki naiset sopivat erinomaisesti tuon ajan käsitykseen "geneerisestä noidasta", eikä kukaan mielellään ollut heidän puolellaan. Osborne ja Good eivät myöskään käyneet kirkossa, joka oli erityisen raskauttavaa.


title: Salemin noitaoikeudenkäynnit

text: Muita syytettyjä olivat Martha Corey, joka oli skeptinen tyttöjen luotettavuudesta vetäen tällä huomion itseensä, Rebecca Nurse, Dorothy Good (jonka pidätysmääräyksessä luki virheellisesti Dorcas Good), Rachel Clinton, Sarah Cloyce, Elizabeth (Bassett) Proctor ja hänen miehensä John Proctor, Martha Coreyn aviomies Giles Corey, Abigail Hobbs, Bridget Bishop, Proctorien taloudenhoitaja Mary Warren, joka oli oikeudenkäynneissä myös todistajana, Abignail Hobbsin äitipuoli Deliverance Hobbs, Sarah Wilds, Abigailin isä William Hobbs, Nehemiah Abbott Jr., Cloycen sisar Mary Esty, Edward Bishop Jr. ja hänen vaimonsa Sarah Bishop, Mary English, George Burroughs, Lydia Dustin, Susannah Martin, Dorcas Hoar, Sarah Morey ja Maryn aviomies Philip English.Myöhemmin haasteen saivat myös Lydia Dustinin tytär Sarah Dustin, Bethiah Carter Sr. ja hänen tyttärensä Bethiah Carter Jr., George Jacobs Sr. sekä hänen lapsenlapsensa Margaret Jacobs, John Willard, Alice Parker, Ann Pudeator, Abigail Soames, Daniel Andrew, George Jacobs Juniorin vaimo sekä Daniel Andrew'n sisar Rebecca Jacobs, Sarah Buckley ja hänen tyttärensä Mary Witheridge, Elizabeth Colson, Elizabeth Hart, Thomas Farrar Sr., Roger Toothaker, John ja Elizabeth Proctorin tytär Sarah Proctor, Sarah Bassett, Susannah Roots, Mary DeRich, Sarah Pease, Elizabeth Cary, Martha Carrier, Elizabeth Fosdick, Wilmot Redd, Sarah Rice, Elizabeth How, John Alden, Pricilla Mullins, John ja Elizabeth Proctorin poika William Proctor, John Flood, Roger Toothakerin vaimo ja Martha Carrierin sisar Mary Toothaker ja hänen tyttärensä Margaret Toothaker sekä Arthur Abbott.Kun oikeudenkäynnit vihdoin alkoivat, epäiltyinä oli vangittuna lukuisia ihmisiä, Marilynne K. Roachen 2002 julkistetun kirjan "The Salem Witch Trials: A Day-To-Day Chronicle of a Community Under Siege" mukaan yhteensä 62.


title: Salemin noitaoikeudenkäynnit

text: Päätodiste, jolla syytettiin syytettyjä nimenomaan noituudesta oli ns. "spectral evidence," jolla tarkoitettiin todistetta siitä, että noidutut näkivät hahmon henkilöstä, joka noitui heidät. Teologinen perustelu asialle oli, että noita noituessaan antoi Saatanalle luvan käyttää noidan hahmoa. Puolustus vetosi siihen, että Saatana kykeni ottamaan minkä hahmon tahansa. Lopullinen tulkinta oli, että Saatana tarvitsi hahmon ottamiseen luvan, jolloin noidutun syytös on ratkaiseva.


title: Salemin noitaoikeudenkäynnit

text: Tämän vuoksi oikeudenkäynnissä toimittiin siten, että jos joku väitti, että menetys, sairaus tai kuolema oli noituuden syytä, tuli syyttää sitä, jonka katsoi olevan syyllinen tähän. Jos syyte katsottiin luotettavaksi, katsottiin se syyksi vangita epäilty ja tuoda tämä julkisen tutkimuksen alle kuulusteluihin, joiden tarkoitus oli saada tunnustus. Jos tultiin siihen tulokseen, että syyte oli perusteltu, syytetty otettiin mukaan korkeimpaan oikeudenkäyntiin. Seuraavaksi korkeimpaan oikeuteen kutsuttiin todistajia juryn eteen.


title: Salemin noitaoikeudenkäynnit

text: 21. maaliskuuta 1692 oli ensimmäinen oikeudenkäynti, jossa noituudesta syytettyinä olivat Martha Corey, Bridget Bishop ja kaksi muuta paikallista naista. Syynä oikeudenkäynneille oli 25 kyläläisen kuolema. Bridget Bishop tuomittiin oikeudenkäynneissä ja hänet hirtettiin noitana.


title: Salemin noitaoikeudenkäynnit

text: Yhteensä teloituspäiviä oli neljä.


title: Salemin noitaoikeudenkäynnit

text: Oikeudenkäynnit loppuivat tammikuussa 1693. Kuitenkaan jo noituuden perusteella vangittuja ei vapautettu ennen kevättä. Tapahtumat johtivat puritaanisen uskon vahvistumiseen Uudessa Englannissa ja vaikuttivat välillisesti tulevan Amerikan Yhdysvaltojen oikeuskäytäntöihin.


title: Salemin noitaoikeudenkäynnit

text: 1976 Linda Caporael julkisti artikkelin, jossa esitettiin, että hallusinaatiot ja muut oireet johtuisivat ergotismista eli torajyvien aikaansaamasta myrkytyksestä. Kirjassaan "A Fever in Salem" Laurie Winn Carlson tarjosi toista vaihtoehtoteoriaa, lintujen ja eläinten mukana levinnyttä von Economon tautia eli unitautia "encephalitis lethargica" (eri tauti kuin tsetse-kärpästen levittämä afrikkalainen trypanosomiaasi). On myös esitetty, että oireet voisivat johtua Huntingtonin taudista, joka on alueen ihmisillä melko yleinen.


title: Salemin noitaoikeudenkäynnit

text: Toiset historioitsijat kuten Mary Beth Norton, Bernard Rosenthal ja Marilynne K. Roach eivät anna näille selityksille vakavaa painoarvoa.


title: Salemin noitaoikeudenkäynnit

text: Tapauksesta on kirjoitettu paljon; vuonna 1954 kirjailija Arthur Miller julkaisi Salemin noitaoikeudenkäynneistä niitä oikeilla nimillä ja tapahtumapaikoilla käsittelevän näytelmän "The Crucible", josta sittemmin vuonna 1959 tehtiin Suomessa radiodramatisointi nimellä "Tulikoe". Näytelmä filmattiin yllättäen vasta vuonna 1996; ilmeisesti sitä pidettiin siihen asti liian arkaluontoisena kuvattavaksi.


title: Salemin noitaoikeudenkäynnit

text: Robin Cook käytti Salemin tapausta romaaninsa "Pahuuden paluu" (1994) taustatarinassa.


title: Salemin noitaoikeudenkäynnit

text: BlankMediaGames teki Salemiin tapauksesta pelin "Town of Salem" vuonna 2014


title: Sibelius-monumentti

text: Sibelius-monumentti on Eila Hiltusen tekemä haponkestävästä teräksestä valmistettu veistos Helsingin Töölössä Sibeliuksen puistossa.


title: Sibelius-monumentti

text: Veistos painaa 24 tonnia, ja siinä on yli 600 putkea. Monumentti on 8,5 metriä korkea, 10,5 metriä pitkä ja 6,5 metriä syvä. Se on Helsingin suosituimpia veistoksia ja tunnetuimpia matkailunähtävyyksiä.


title: Sibelius-monumentti

text: Abstrakti teos nähdään usein urkupillistönä. Sen katsotaan kuvaavan hyvin Jean Sibeliuksen suurimuotoista sinfonista musiikkia, mutta silti siitä voi erottaa myös pieniä yksityiskohtia.


title: Sibelius-monumentti

text: Katsoja voi kulkea teoksen sisällä ja synnyttää kaikuja ja ääniä sen onkaloissa. Veistos yhdistyy kauempaa katsottaessa ympäröivien puiden ja kallioiden muotoihin.


title: Sibelius-monumentti

text: Joulukuussa 1957 perustettu Sibelius-seura julkisti vuonna 1961 valtakunnallisen kilpailun Sibelius-monumentin suunnittelemiseksi. Tavoitteena oli etä työ olisi voitu paljastaa Sibeliuksen syntymän satavuotisjuhlavuoden kuluessa vuonna 1965. Patsas valmistui kuitenkin vasta vuonna 1967. Suurin osa hankkeen rahoituksesta saatiin seuran järjestämän laajan kansalaiskeräyksen avulla, mutta myös valtion tuki oli merkittävä.


title: Sibelius-monumentti

text: Toivo Jaatinen voitti "Säveltäjämestari"-luonnoksellaan monumenttikilpailun. Tuota teosta ei kuitenkaan toteutettu, sillä kaksi kuukautta myöhemmin palkintolautakunnan puheenjohtaja professori L. A. Puntila soitti jälleen Jaatiselle ja kertoi, ettei hänen voittajatyötään toteuteta. Kesän 1961 veistoskilpailuun oli osallistunut kaikkiaan 50 kipsiluonnosta. Viiden palkitun teoksen kesken järjestettiin jatkokehittelykierros, jossa päädyttiin Eila Hiltusen "Credo"-ehdotuksen jatkokehitelmään. Kilpailun jatkokierroksen voitti Eila Hiltunen ehdotuksellaan "Passio Musicae".


title: Sibelius-monumentti

text: Kilpailun saama julkisuus oli valtava aikana, jolloin abstraktia ja esittävää taidetta oli tapana asetella vastakkain. Kohun seurauksena Hiltunen lisäsi teokseen Sibeliuksen kasvoreliefin, joka sijaitsee varsinaisen monumentin vieressä kallion päällä. 7. syyskuuta 1967, jolloin monumentti paljastettiin, Ilta-Sanomat kirjoitti otsikolla "Kallis, kiistelty Sibelius-monumentti": "Tänään paljastetaan Sibeliuspuistossa kuvanveistäjä Eila Hiltusen luomus, jota tänään kutsutaan monumentiksi – muutama vuosi sitten sitä pidettiin peltihäkkyränä tai epämuodostuneena urkupillistönä." Lehti tunnusti teoksen upeuden ja ennusti, että monumentista tulisi "ainutlaatuinen matkailunähtävyys, jonka arvon ainakin Helsingin kaupunki voi vielä laskea rahassa".


title: Sibelius-monumentti

text: Eila Hiltunen kertoi itse myöhemmin, että monumentin ympärillä pyörinyt kohu oli hänelle henkisesti erittäin raskas kokemus. Hiltusen luonnos julistettiin monelta taholta huijaukseksi, kansalliseksi skandaaliksi sekä Sibeliuksen ja isänmaan häpäisyksi. Hiltusen kotiin tulvi haukkumakirjeitä ja -kortteja, joita olivat kirjoittaneet monet arvovaltaisetkin henkilöt. Lisäksi teoksen neljä vuotta kestänyt hitsaaminen hatarassa, talvisin pakkaselle menevässä parakissa oli taiteilijalle ankara fyysinen koettelemus. Hitsauskaasujen hengittäminen aiheutti hänelle kroonisen keuhkoputkentulehduksen. Taiteilijalle luvatun palkkion maksamisessakin oli ongelmia. Veistoskilpailun järjestänyt Sibelius-seura sijoitti kansalaiskeräyksen tuoton osakkeisiin, joiden arvo romahti. Hiltusen palkkiota leikattiin sillä tekosyyllä, että teos oli "epäpopulääri". Monumentin paljastustilaisuudessa presidentti Urho Kekkonen ja muut kutsuvieraat sekä sitä television välityksellä seuranneet katsojat näkivät avoimesti itkevän taiteilijan.


title: Sibelius-monumentti

text: Vuonna 1979 Hiltunen kirjoitti: ”Teokseen liittyvät luomisen tuskat, vastustus, vaikeat työolosuhteet ja nuiva vastaanotto ovat jättäneet niin kipeän kohdan mieleeni, että mikään jälkeenpäin tuleva ylistys, ulkomailta tuleva palkinto tai kunnianosoitus tai valtionpäämiesten huomio – – ei ole pystynyt pyyhkimään mielestäni näitä ikäviä kokemuksia.” Kun Hiltunen vuonna 2000 vastaanotti hänelle myönnetyn taiteen Suomi-palkinnon, hän totesi Helsingin Sanomien haastattelussa jääneensä kotimaassa paitsioon, vaikka hän oli saanut runsaasti tunnustusta ulkomailta: ”Suomalaisessa miesvaltaisessa ammattikunnassani oli vaikeata kohdata nuori nainen, josta oli tullut maailmankuulu.”


title: Sibelius-monumentti

text: Sibelius-monumentti on nykyisin yksi Helsingin suosituimmista nähtävyyksistä. Sitä käy katsomassa vuosittain noin puoli miljoonaa kävijää.


title: Sibelius-monumentti

text: Hiltunen teki teoksesta useita tutkielmia ennen lopullisen teoksen valmistumista. Vuonna 1967 valmistuivat miniatyyri Sibelius-monumentista Unescon päämajan luo Pariisin ja yksityiskohta Sibelius-monumentista Montrealin kaupungille. Myöhemmin, vuonna 1983, Sibelius-monumentista pystytettiin luonnos n edustalle New Yorkiin. Vuoden 1967 Montrealin maailmannäyttelyssä esillä ollut Sibelius-monumentin pienoismalli on kadonnut.


title: Sibelius-monumentti

text: Ateneumin taidemuseo hankki vuonna 2004 Hiltusen kilpailuehdotuksen "Passio Musicaen" vuodelta 1961. Hopeoidusta teräksestä tehdyn pienoismallin korkeus on 61,5 cm, ja se on teoksen luonnos suhteessa 1:15.


title: Sibelius-monumentti

text: Monumentti esiintyi Marvelin Ihmeneloset-sarjakuvassa vuonna 1968 Negatiivisella Vyöhykkeellä (Fantastic Four Annual nro 6).


title: Sanomatalo

text: Sanomatalo on liike- ja toimistorakennus Helsingin keskustassa Postitalon ja päärautatieaseman pohjoispuolella ja Musiikkitalon eteläpuolella. Siinä on 12 kerrosta, joista kolme on maan alla. Rakennuksen ovat suunnitelleet professori Jan Söderlund ja arkkitehti Antti-Matti Siikala, ja se valmistui 1999. Se oli ensimmäinen ”lasisen” näköinen rakennus Helsingissä, jota luonnonsuojelijat protestoivat lasiseinien aiheuttamien lintukuolemien takia. Muutenkin taloa on protestoitu, sillä siihen rakennettiin asemakaavasta poiketen kaksi ylimääräistä kerrosta.


title: Sanomatalo

text: Sanoma myi rakennuksen 2014 saksalaiselle kiinteistörahastolle 176 miljoonalla eurolla ja jäi kiinteistöön vuokralaiseksi.


title: Sanomatalo

text: Helsingin Sanomien, Ilta-Sanomien sekä Taloussanomien, Radio Rockin ja Radio Aallon toimitukset sijaitsevat avokonttoreissa talon yläkerroksissa. Kaksi alinta kerrosta ovat liike- ja näyttelytilaa: niissä sijaitsevat muun muassa R-kioski ja DNA:n myymälä. Talossa on myös SPR:n Veripalvelun verenluovutuspiste.


title: Sanomatalo

text: Sanomatalon osoitteet ovat Töölönlahdenkatu 2, Alvar Aallon kuja 2 ja Postikuja 2.


title: Paradisio

text: Paradisio oli belgialaisten muusikkojen Patrick Samoyn, Luc Rigaux'n ja espanjalaisen laulajan Marisa Garcian yhtye, joka teki elektronista musiikkia. Yhtyeen menestynein kappale oli kesällä 1997 espanjankielinen "Bailando". Single nousi listojen kärkeen muun muassa Belgiassa, Italiassa, Tanskassa, Ruotsissa ja Suomessa. Yhtyeen albumi "Bailando" myi yli 1 000 000 kappaletta. Vuonna 2003 Paradision solisti oli vaihtunut ja julkaistiin single "Luz de la luna".


title: Timo Salonen (ralliautoilija)

text: Timo Salonen (s. 8. lokakuuta 1951) on suomalainen ralliautoilija, joka voitti maailmanmestaruuden vuonna 1985.


title: Timo Salonen (ralliautoilija)

text: Salonen ajoi ensimmäisen kilpailunsa Hyvinkään Sveitsi -rallissa keväällä 1970 isältään salaa vakiokuntoisella Datsun 1600SSS:llä ja sijoittui junioreiden yleiskilpailussa toiseksi. Myöhemmin Salosta nähtiin muun muassa Volvon ratissa. Ensiesiintyminen MM-tasolla tapahtui kotimaassa vuonna 1974 1300-kuutioisella Mazdalla - Salonen sijoittui 1-ryhmässä neljänneksi. Ensimmäisen MM-osakilpailuvoitonsa Salonen saavutti 18. syyskuuta 1977 Quebec-rallissa.


title: Timo Salonen (ralliautoilija)

text: Salonen voitti maailmanmestaruuden vuonna 1985 ja oli ensimmäinen Peugeot'lla mestaruuden voittanut kuljettaja. Hän osallistui uransa aikana 95 MM-osakilpailuun, joista voitti 11, muun muassa Jyväskylän suurajot kahdesti vuosina 1985 ja 1986. Parhaina vuosinaan Salosella oli kartanlukijanaan Seppo Harjanne, myöhemmin Voitto Silander. Aktiiviuransa MM-tasolla Salonen lopetti vuonna 1992. Uransa jäähdyttelyvaiheessa hän kilpaili myös aavikkoralleissa ennen lopullista vetäytymistään vuonna 1995. Salonen teki lyhyen paluun vuonna 2002 ajaen Neste-rallin.


title: Timo Salonen (ralliautoilija)

text: Vuonna 1985 Salonen voitti viisi MM-rallia peräkkäin, mikä säilyi ennätyksenä 20 vuotta ennen kuin Sébastien Loeb rikkoi sen Argentiinan rallissa 2005.


title: Timo Salonen (ralliautoilija)

text: Kilpauransa aikana Timo Salonen tunnettiin lempinimellä "Löysä", mikä johtui hänen tavastaan ajaa rallia yhdellä kädellä autoa ohjaten.


title: Timo Salonen (ralliautoilija)

text: Timo Salonen oli omistamansa Autotalo Timo Salosen toimitusjohtaja. Tuuloksessa asuva Salonen on naimisissa ja hänellä on yksi lapsi.


title: Georgi Žukov

text: Georgi Konstantinovitš Žukov (, 1. joulukuuta 1896 Strelkovka –18. kesäkuuta 1974 Moskova) oli Neuvostoliiton marsalkka ja tärkein Neuvostoliiton komentaja toisen maailmansodan aikana.


title: Georgi Žukov

text: Žukov syntyi Strelkovkassa, Kalugan maakunnassa (nyt Kalugan alue). Opiskeli turkkurin ammattiin. Hän liittyi asevelvollisena keisarillisen armeijan rakuunarykmenttiin elokuussa 1915, ensimmäisen maailmansodan aikana. Žukov sai Pyhän Yrjön ristin ja ylennettiin aliupseeriksi urheudestaan. Hän liittyi bolševikkeihin lokakuun vallankumouksen jälkeen, jolloin hänen köyhästä taustastaan tuli etu. Venäjän sisällissodan aikana hän oli ratsuväenkomentaja ja sai punalipun mitalin. Jälkeenpäin hän opiskeli Frunzen sotilasakatemiassa, josta valmistui 1931. Hän nousi tasaisesti hierarkiassa selvittyään vuosien 1937–1939 puhdistuksista.


title: Georgi Žukov

text: Žukov johti menestyksekästä vastahyökkäystä Japanin Kwantungin armeijaa vastaan Mantšurian rajalla 1939. Žukov saarsi moottoroiduilla joukoillaan Japanin 6. armeijan ja löi sen. Luultavasti tämän ja muutaman muun rajaselkkauksen takia Japani teki hyökkäämättömyyssopimuksen Neuvostoliiton kanssa.


title: Georgi Žukov

text: Tästä operaatiosta hän sai Neuvostoliiton sankarin arvonimen. Žukovin saavutukset liikkuvan sodankäynnin alalla jäivät kuitenkin vähän tunnetuiksi Neuvostoliiton ulkopuolella. Hän oli erittäin pätevä organisaattori mutta armoton alaisilleen mikäli nämä eivät vastanneet odotuksia.


title: Georgi Žukov

text: Talvisodan aikana Žukov oli pääesikunnan päällikkönä. Hänet siirrettiin Kiovan sotilaspiiriin. Tammikuussa 1941 hänet nimitettiin puna-armeijan komentajaksi. Erimielisyys Josif Stalinin kanssa johti kuitenkin hänen syrjäyttämiseensä ja hän oli jonkin aikaa pidätettynä. Syytteitä ei kuitenkaan nostettu, hän sai vain varoituksen ”herkkäuskoisuudesta”. Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon kesäkuussa 1941 armeijan komentajaksi tuli Boris Šapošnikov, joka väistyi pian Aleksandr Vasilevskin tieltä.


title: Georgi Žukov

text: Žukov oli järjestämässä Moskovassa reserviarmeijoita, kun hänet komennettiin Leningradin rintaman johtoon. Saksalaiset aloittivat Leningradin piirityksen kuitenkaan onnistumatta valtaamaan sitä, joten Žukov sai maineen kaupungin pelastajana. Lokakuussa 1941 hän korvasi Semjon Timošenkon lännen rintaman komentajana ja sai päävastuun Moskovan puolustamisesta. Saksalaisten hyökkäys pysähtyi mutaan 65 kilometriä länteen Moskovasta kaksi viikkoa Žukovin saapumisen jälkeen. Marraskuussa eteneminen jatkui, mutta pysähtyi jälleen 4. joulukuuta. Kahden viikon kulutta Žukov järjesti menestyksekkään vastahyökkäyksen Kaukoidästä siirretyillä joukoilla. Hyökkäys jatkui maaliskuuhun.


title: Georgi Žukov

text: Vuonna 1942 Žukov nimettiin varapuolustusministeriksi ja Stalin yksityiseen päämajaan (STAVKA). Myöhään syksyllä Žukov lähetettiin lounaisrintamalle vastuualueenaan Stalingradin puolustus. Hän johti operaatiota, joka saarsi ja tuhosi Saksan 6. armeijan Stalingradiin tammikuussa 1943. Pian hän sai Neuvostoliiton marsalkan arvonimen, ensimmäisen sodassa myönnetyn. Stalin moitti kuitenkin Žukovia kunnian viemisestä Stalingradin voitosta, koska joukkojen keruu vastahyökkäystä varten ja sen suunnittelu oli aloitettu jo talvella 1942.


title: Georgi Žukov

text: Keväällä 1943 Žukov ja Vasilevski suunnittelivat ja organisoivat operaatiot Kutuzov ja Rumjantsev Kurskin sektorilla. Žukov koordinoi Kurskin taistelussa heinäkuussa 1943 kuutta rintamaa ja johti sen jälkeen etenemisen Ukrainan läpi talvella ja keväällä 1944. Helmikuussa 1944 Žukovin 1. Ukrainan rintama eteni 400 kilometriä Karpaattien ja Pripetin välillä.


title: Georgi Žukov

text: Žukov ja Vasilevski johtivat 1944 hyökkäystä Valko-Venäjällä (operaatio Bagration), joka tuhosi Saksan keskustan armeijaryhmän. 1. ja 2. Valko-Venäjän rintamat etenivät Varsovan eteläpuolelle elokuussa. Marraskuussa Žukov sai komentoonsa 1. Valko-Venäjän rintaman, mutta hänet erotettiin sotateollisuutta ohjaavasta komiteasta. Žukov johti henkilökohtaisesti viimeistä hyökkäystä Saksaan. 14. tammikuuta alkanut hyökkäys saavutti Oder-joen, 57 kilometriä Berliinistä 14 päivässä, mutta pysähtyi Stalinin käskystä.


title: Georgi Žukov

text: Lopullinen hyökkäys Berliiniin alkoi 16. huhtikuuta, mutta juuttui aluksi Oderin varren soille, sitten kukkuloille joen takana. Vastassa oli vain vastamuodostettu vajaalukuinen armeijaryhmä Veiksel. Kaupunki antautui 2. toukokuuta. Žukov otti vastaan Saksan virallisen antautumisen 8. toukokuuta 1945.


title: Georgi Žukov

text: Žukov sai kunniatehtävän ottaa vastaan suuren voitonpäivän paraatin Moskovassa istuen valkean hevosen selässä. Žukov komensi vielä hyökkäystä Japania vastaan elokuussa 1945 sodan lopussa. Sodan päätyttyä hänestä tuli Saksan Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeen ensimmäinen komentaja 1945–1946.


title: Georgi Žukov

text: Moskovassa järjestettiin 24. heinäkuuta 1945 voitonparaati, johon Georgi Žukov osallistui ratsastaen valkoisella hevosella Moskovassa Stalinin sijaan, koska tämä pelkäsi putoavansa hevosen selästä. Žukovin kansansuosion ja sotasankarin asema muodosti uhan Stalinille, joka siirsi hänet Odessan sotilaspiirin johtoon. Odessa oli tarpeeksi kaukana Moskovasta, strategisesti vähäinen ja siten siellä ei ollut merkittäviä sotilasjoukkoja. Myöhemmin hänet nimitettiin Uralin sotilaspiirin johtoon . Vähän ennen kuolemaansa Stalin asetti Georgi Žukovin kotiarestiin ”maanpetturuudesta” ja muista syistä.


title: Georgi Žukov

text: Stalinin kuoleman jälkeen 1953 Žukov nimitettiin varapuolustusministeriksi. Hän tuki Nikita Hruštšovia ja vastusti ministerineuvostoa ja Georgi Malenkovia, jotka olivat valmiit vähentämään sotilasmenoja. Kun Hruštšov pakotti Malenkovin eroamaan ja korvasi hänet Nikolai Bulganinilla helmikuussa 1955, Žukov nimitettiin puolustusministeriksi ja presidiumin ehdokasjäseneksi. Puolustusministerinä hän vaati Hruštšovia toimimaan Unkarin irtautumisen estämiseksi lokakuussa 1956.


title: Georgi Žukov

text: Kesäkuussa 1957 Žukov tuki Hruštšovia Molotovin johtamien vihamiesten kaappausyritystä vastaan. Kesäkuussa hänestä tuli presidiumin täysjäsen. Žukov aloitti toimet armeijan tehostamiseksi. Kehitys olisi johtanut puolueen poliittisen valvonnan vähentämiseen ja armeijan kehittämiseen itsenäisemmäksi. Tätä Hruštšov ei voinut hyväksyä. Hruštšov halusi vähentää tavanomaisia joukkoja ja laivastoa ja kehittää strategisia ohjusjoukkoja edelleen pääasialliseksi pelotteeksi, vähentääkseen armeijaan käytettyjä resursseja.


title: Georgi Žukov

text: Hruštšov erotti Žukovin ministerinasemastaan 26. lokakuuta 1957 ja pian asemistaan puolueessa. Muistelmissaan Hruštšov ilmoittaa epäilleensä Žukovin johtamaa kaappausta.


title: Georgi Žukov

text: Kun taas Hruštšov syrjäytettiin lokakuussa 1964, Žukov nousi jälleen Leonid Brežnevin ja Aleksei Kosyginin suosioon vapautuen sisäisestä karkotuksesta toukokuussa 1965. Valta-asemaansa hän ei kuitenkaan saanut takaisin. Hänet palkittiin uudelleen sankarin arvonimellä 1966 ja hän sai julkistaa muistelmansa. Žukov säilyi suosittuna hahmona Neuvostoliitossa kuolemaansa saakka. Hänet haudattiin täysien kunnianosoitusten kera Moskovan Kremliin.


title: Georgi Žukov

text: Žukov sai elämänsä aikana neljä kertaa Neuvostoliiton sankarin arvonimen. Samaan pystyi vain Leonid Brežnev. Vuonna 1995 Venäjän federaatio perusti Žukovin kunniaritarikunnan ja mitalin juhlistaakseen Žukovin syntymän 100-vuotisjuhlaa.


title: Georgi Žukov

text: Žukov järjesti ydinpommien koeräjähdykset ja sen jälkeen seurasi, millaisia vaikutuksia ne aiheuttivat varusmiehille, jotka oli pakotettu räjähdysten läheisyyteen. Täten Žukov on vastuussa monen neuvostoliittolaisen ennenaikaisista kuolemista ja selkeästä terveydentilan heikkenemisestä.


title: Euagrios Pontoslainen

text: Euagrios Pontoslainen (joskus myös "Evagrios", "Evagrius", "Euagrius", ) syntyi Pontoksen maakunnassa Kappadokiassa vuonna 345. Siellä Kappadokian Kesarean arkkipiispa Basileios Suuri vihki hänet lukijaksi. Konstantinopolissa piispa Gregorios Teologi (Nazianzilainen) vihki hänet diakoniksi vuonna 379. Konstantinopolista Euagrios muutti Jerusalemiin, missä hän liittyi munkkiyhteisöön, minkä jälkeen hän muutti Egyptin aavikolle vuonna 383. Siellä Euagrios kirjoitti päätuotantonsa, joka käsitteli enimmäkseen sielun täydellistymistä kohti Jumalaa askeesin ja rukouksen avulla. Euagrios eli aavikolla vuoteen 399 asti, jolloin hän kuoli.


title: Euagrios Pontoslainen

text: Eräät Euagrioksen opit aiheuttivat varhaiskirkon piirissä hämmennystä. Teoksessaan "Kefalaia Gnostica" (Gnostilaiset satajakeet) Euagrios kuvaa käsityksiään muun muassa sielun pre-eksistenssistä sekä kaiken ennalleen palauttamisesta ("apokatastasis"). Vuonna 553 Konstantinopolin toisessa kirkolliskokouksessa hänet julistettiin harhaoppiseksi yhdessä Origeneen ja Didymos Sokean kanssa. Tämä koski ainoastaan kirkon yleistä ns. katolista haaraa, sillä orientaalisissa kirkoissa Euagriosta pidetään pyhimyksenä. Ortodoksinen kirkko ja katolinen kirkko pitävät häntä yhä harhaoppisena eivätkä lue häntä pyhien joukkoon. Hänen teoksiaan on suomennettu Filokaliassa.


title: T-34

text: T-34 (lyhennys sanasta танк-34) on neuvostoliittolainen keskiraskas panssarivaunu, jonka valmistus alkoi 1940. T-34 oli neuvostojoukkojen pääkalustoa läpi toisen maailmansodan ja sitä käytettiin laajasti sen jälkeenkin.


title: T-34

text: T-34:ään saatiin vaikutteita 1930-luvun BT-sarjan vaunuista. Nopeat BT-vaunut olivat kevyesti panssaroituja ja aseistettuja, ne perustuivat yhdysvaltalaisen suunnittelijan J. Walter Christien vaunuihin. Kyseiset vaunut myytiin Neuvostoliittoon koska Yhdysvaltain armeija kieltäytyi ostamasta niitä. T-34-vaunussa käytettiin Christie-tyyppistä ratkaisua jousituksessa: jokaisen telapyörän vaappuvivussa oli rungon sisällä oma pystysuunnassa oleva kierrejousensa, paitsi etummaisissa telapyörissä, joissa oli kaksi kierrejousta sisäkkäin. Christien peruja oli myös telapyörästön toteuttaminen suurilla alatelapyörillä ilman ylätelapyöriä, muuten vaunu oli täysin uutta suunnittelua. Uuden muotoilun lisäksi vaunussa oli voimakas V-12 diesel ja maastokelpoiset leveät telaketjut. Kaikki tämä teki T-34-vaunusta menestyksen. Sotamarsalkka Ewald von Kleist kuvaili vaunun ensi kertaa nähtyään T-34:n olleen "maailman hienoin panssarivaunu" ja Heinz Guderian totesi T-34:n panssaroinnin olleen saksalaisten panssareihin verrattuna ylivertainen.


title: T-34

text:
T-34 syntyi Neuvostoliiton Espanjan sisällissodan, Mantšuriassa Japania vastaan käymien taisteluiden sekä talvisodan kokemuksien perusteella. Vuoden 1937 lopussa oli käynnissä kolme projektia T-28:n seuraajaksi. Harkovan veturitehtaalla suunniteltiin A-20-vaunu. Alkuvuodesta Harkovassa oli puhdistusten aalto, jossa BT-sarjan vaunujen kehityspäällikkö A. Firsov pidätettiin ja nuori Mihail Koškin Leningradin OKMO:lta nimitettiin A-20-ohjelman johtoon. A-20 lainasi etenkin BT-sarjaan kehitetyiltä BT-SV/2 ja BT-IS-vaunuilta. BT-SV oli ensimmäinen vaunu, jossa panssari asetettiin kulmaan sen tehollisen vahvuuden parantamiseksi.
A-20:n jatkokehitysversiona syntyi A-32.
Ensimmäiset kaksi T-34:n prototyyppiä valmistuivat 1940 alussa ja niitä testattiin mm. 1200 kilometrin mittaisella koeajolla Harkova-Moskova-Mannerheim-linja-Minsk-Harkova. Saksan panssarien menestys länsirintamalla vaikutti siihen että vaunu määrättiin sarjavalmistukseen keväällä 1941.


title: T-34

text:
T-34 oli tarkoitettu korvaamaan keskiraskas T-28-vaunu. Valmistuessaan siinä yhdistyi paras olemassa ollut panssarointi, liikkuvuus ja tulivoima.
76 mm tykki oli ennennäkemättömän järeä keskiraskaaseen vaunuun. Suomalaiset arvioivat sotasaalikseen saamiaan vaunuja ”riittävä panssarointi, hyvä nopeus, hyvä maastokelpoisuus ja dieselmoottori toimii luotettavasti jopa talvella.”
T-34 oli nopea rakentaa ja suhteellisen helppo huoltaa kentällä. Vaunun taistelukykyä haittasi pieni kahden miehen torni. Johtajan täytyi myös toimia ampujana, tosin miehistöä lisättiin myöhemmin viiteen. Radioita ei ollut paitsi komentovaunuissa. Taistelussa osastoa täytyi johtaa käsimerkeillä. Näkyvyys ulos vaunusta oli huono kuten kaikissa aikaisemmissakin venäläisissä vaunuissa.


title: T-34

text:
Ensimmäinen malli oli aseistettu 76,2 mm L-11 -tykillä. Lisänä oli kaksi 7,62 mm DT-pikakivääriä. Lyhytputkinen L-11-tykki vaihdettiin jo vuonna 1941 valmistuneissa vaunuissa pidempiputkiseen, mutta samankaliiperiseen "F-34"-malliin. Operaatio Barbarossan alkaessa T-34 yllätti saksalaiset, joiden yleisin pst-tykki, 37 mm:n PaK 36, ei kyennyt läpäisemään T-34:n panssarointia. PaK 38 (50 mm) pystyi lyhyiltä etäisyyksiltä läpäisyyn mutta oli aluksi harvinainen.
Sodan alkaessa vain joka kymmenes Neuvostoliiton vaunuista oli T-34-mallia, mutta 1943 puoleenväliin mennessä jo 50–60 %. T-34:n korvattua vanhemmat mallit sen vastineeksi suunniteltu saksalainen Panther ilmestyi taistelukentille kun taas saksalaisten ensisijainen vaunu Panzer IV oli saanut paremman panssaroinnin ja päätykin. Vaikka tämä uusi etupanssarointi olikin paksuudeltaan hieman heikompi kuin T-34:n, Panzer IV:n uusi 7.5cm KwK 40 tykki oli selvästi tehokkaampi kuin F-34 tykki. Uusi KwK 40 tykki kykeni tehokkaasti tuhoamaan T-34:n kun taas F-34:llä oli ongelmia läpäistä Panzer IV:n uutta tehokkaampaa panssarointia.


title: T-34

text:
T-34:een tehtiin 1942 pieniä parannuksia, kuten T-34M-projektista syntynyt uusi kuusikulmainen torni, joka oli tilavampi kuin vanha ja sen panssari oli edessä 70 mm ja sivuilla 52 mm.
Kesäkuussa 1943 panssarijoukkojen päävirasto GABTU määräsi kehittämään uuden panssarivaunun. Kirovin tehtaan suunnittelutoimisto SKB-2 Tšeljabinskissä kehitti KV-13-mallin ja GKB-T-34 Uralvagonin tehtaalla Nižni Tagilissa T-43-vaunun.
T-43 muistutti T-34:a, mutta panssaria oli vahvistettu edessä 75 millimetriin ja tornissa 90 millimetriin. Vaunussa oli uusi viisinopeuksinen vaihteisto ja Christie-tyyppinen ripustus oli korvattu vääntövarsityyppisellä tilan säästämiseksi. Uuteen suurempaan torniin mahtui kolme miehistönjäsentä ja siinä oli komentajan kupoli. Kahta T-43-prototyyppiä testattiin maaliskuusta 1943 lähtien. Panssarointi oli merkittävästi T-34 parempi, vaikka lisääntynyt paino heikensi vaunun maastokelpoisuutta. Uusi jousitus oli miehistölle huomattavasti mukavampi.
T-43 suositeltiin otettavaksi käyttöön, mutta Kurskin taistelun kokemukset muuttivat suunnitelmia. T-34:n ongelmana ei ollut panssarointi, vaan tykin riittämätön tulivoima ja aloitettiin pikaohjelma T-34:n aseistuksen parantamiseksi, joten T-43-projekti jäi kesken.


title: T-34

text: Myöhään vuonna 1943 T-34:stä alettiin valmistaa mallia T-34-85, jossa oli uusi isompi kolmen miehen torni ja ensimmäistä kertaa erillinen vaununjohtaja.


title: T-34

text:
Tykki vaihdettiin tehokkaampaan 85 mm D-5T-malliin, ja hieman myöhemmin uuteen 85 mm ZiS-S-53:een. Parannettu T-34-85 oli käytössä sodan loppuun ja vielä pitkään sen jälkeenkin. Vuosina 1940–1944 rakennettiin lähes 40 000 T-34-76-vaunua. Vuosina 1944–1945 rakennettiin 31 000 lisää T-34-85-mallia.
Kesällä 1944 noin 70 prosenttia Neuvostoliiton panssarikalustosta koostui T-34-vaunuista ja sen muunnoksista.


title: T-34

text:
Valmistus lopetettiin Neuvostoliitossa 1946. Sen seuraajaksi tuli T-54. T-34:n valmistusta jatkettiin Puolassa ja Tšekkoslovakiassa 1950-luvulle saakka.
Pohjois-Korea ilmeisesti käyttää vaunua edelleen. Yksittäisiä vaununa nähtiin myös Jugoslavian hajoamissodissa.Panzerkampfwagen T-34(r) oli saksalaisten nimitys sotasaalisvaunuille.


title: T-34

text: T-34:n runko oli perustana monille rynnäkkötykeille ja PST-vaunuille:


title: T-34

text: V-2 ja V2/34 olivat 12-sylinterisiä V-moottoreita, tyypiltään vapaasti hengittäviä nestejäähdytteisiä suorasuihkutusdieseleitä. Sylinterilohkot olivat 60 asteen kulmassa. Kyseessä on sivukiertokankimoottori, jossa pääkiertokanki oli laakeroitu kampiakselille ja toisen sylinterilohkon mäntien kiertokanget pääkiertokankien alapäähän. Rakenteesta johtuen iskun pituus ja puristussuhde olivat suuremmat oikeassa sylinterilohkossa kuin vasemmassa. Kiertokankien rakenteesta johtuen moottorissa oli noin 1 200–1 300 kierrosluvulla värinäalue, jota ei saanut käyttää pitkäaikaisesti. Sylinterin halkaisija oli 120 mm. Iskunpituus oli vasemmassa lohkossa 180 mm ja oikeassa lohkossa 186,7 mm. Puristussuhde oli vasemmassa lohkossa 15 ja oikeassa 15,08. Iskutilavuus oli 38,88 litraa. V-2 oli keskinopea dieselmoottori, teholtaan 500 hv / 368 kW 1 800 K/min, huippuvääntömomentti 2 200 Nm saatiin n. 1 400–1 550 k/min. Käyttökierroslukualue on 1 600–1 700 ja teho 1 700 kierroksella minuutissa 400 hv / 294 kW. Vain hetkellisesti voitiin käyttää suurinta tehoa 1 800 kierroksella minuutissa. Suurin vääntömomentti saavutettiin kierrosluvulla 1 100–1 200. Moottorin suurin kierrosluku oli 2 050.


title: T-34

text: V-2-moottoria käytettiin T-34:ssä ja KV-sarjan vaunuissa, V-2/34-moottoria puolestaan erikoisajoneuvoissa kuten telavetäjissä. Moottori painoi 750 kg. V-2-moottorin kampikammio, sylinterilohko ja sylinterinkannet olivat alumiinia. Kummassakin kannessa oli 2 nokka-akselia, joiden nokat painoivat suoraan venttiileitä. Joka sylinterissä 2 imu- ja 2 pakoventtiiliä. Moottorin kaikki apulaitteet olivat hammaspyöräkäyttöisiä. Polttoaineen siirtopumppu oli hammaspyöräpumppu ja ruiskutuspumppu 12-mäntäinen rivipumppu, joka sijaitsi sylinterilohkojen välissä. Moottorin käynnistys tapahtui T-34-vaunuissa 15 hevosvoimaisella ST-700-mallisella sähköstartilla ja varajärjestelmänä oli paineilmakäynnistys. Moottorin käyttöikä oli suomalaisten kokemusten perusteella noin 4 000 käyttötuntia.


title: T-34

text: Moottori on yhä käytössä venäläisissä (neuvostoliittolaisissa) panssarivaunuissa, vain apulaitteita on paranneltu ja sijoiteltu eri tavalla. Lisäksi suurimpaan osaan moottoreista on nykyjään laitettu turboahdin. Kyseinen moottori on edelleen myös siviilikäytössä muun muassa laivoissa ja generaattoreiden pyörittäjänä, se on myös saanut suosiota tractor pulling -harrastajien keskuudessa.


title: T-34

text: Varhaisten mallien kytkin on 22-levyinen kuiva monilevykytkin. Tämä kuiva monilevykytkin oli T-34:n harvoja herkkiä kohtia. Jos kytkin pääsi hetkeksikään luistamaan, kytkimen lamellit taipuivat eikä kytkin irrottanut levyjään. Tämä tekee liikkeelle lähtemisen lähes mahdottomaksi. Vaihdelaatikko oli synkronoimaton suorahampainen 4+R-siirtohammaspyörävaihteisto.


title: T-34

text: Vuonna 1943 Kirovin tehdas ja tehdas #174 ottivat tuotantoon uuden suorahampaisen synkronoimattoman 5+R-siirtoholkkivaihdelaatikon, joka oli suurimmassa osassa T-34-85-vaunuja 1943–1945, mutta pieni osa tehtiin myös vanhalla vaihdelaatikolla. Kaikissa sodan jälkeen tehdyissä T-34-vaunuissa oli uudempi vaihteisto.


title: T-34

text: Kytkin-jarru-ohjausjärjestelmän vaihdelaatikosta lähtee kumpaankin telaan oma akseli. Kummallakin telalla on oma kytkin, jolla voimansiirto voidaan katkaista ja näin ohjata vaunua hidastamalla toista telaa. Telan hidastamista tehostetaan tiukassa mutkassa rumpujarruilla.


title: T-34

text: Kummallakin sivulla keskellä on viisi kierrejousitettua alatelapyörää, ei ylätelapyöriä. Telapyörät olivat yleensä kumitettuja, mutta kumipulan vuoksi niitä jouduttiin tekemään ilman kumia. Edessä kaksoiskierrejousitettu johtopyörä ja takana vetopyörä. Telaketjujen leveys on n. 500 mm. Yhdysvaltalaisessa Christie-tyyppisestä vaunusta kopioidusta edistyksellisestä alustasta johtuen telakenkiä on kahdenlaisia: joka toisessa on vetopyörään keskellä oleviin loviin vastaava harja. Nimenomaan tämä alustatyyppi isoine telapyörineen ja leveine ketjuineen teki T-34:stä niin maastokelpoisen kuin se on.


title: T-34

text: 24 voltin tasavirta (= laturi). Sähkökäyttöinen käynnistysmoottori.


title: T-34

text: Marraskuussa 1943 T-34 ja KV-1 lähettiin amerikkalaisten testattavaksi Aberdeenin koealueelle Marylandiin, jossa vaunut tutkittiin tarkasti.


title: T-34

text: Dieselmoottoria pidettiin kevyenä ja erinomaisena. Moottori vaikutti myös vaunun muuten karkeaan rakenteeseen verrattuna kalliilta ja viimeistellyltä ja alumiinia käytettiin runsaasti. Amerikkalaisia ihmetytti ettei mitään erillistä järjestelmää tarvittu kylmäkäynnistyksiä varten. Saksalaisten tiedettiin rakentaneen laitteita kuuman veden johtamiseksi vaunusta toiseen tai ulkoisesta lämmittimestä.


title: T-34

text: Kytkin-jarru-ohjaus-järjestelmä oli erittäin yksinkertainen verrattuna brittiläisiin ja saksalaisiin vastineisiin. Vetopyörät ovat takana ja voimaansiirtoon on erinomainen pääsy saranoitu panssarilevy kääntämällä.


title: T-34

text: Osa osista vaikutti käsin valmistetuilta, kun kehittyneempi teollisuus olisi käyttänyt koneita niiden valmistamiseen ja näin säästänyt työtunteja. Monissa komponenteissa oli merkittävä määrä tarkastusleimoja.


title: T-34

text:
Lähes kaikki panssarilevyt on asetettu siten että osumakulma on loiva. Valssatut panssarilevyt on suunniteltu siten että niitä tarvitaan vain muutamaa peruspaksuutta kuten 15 mm, 20 mm ja 45 mm. Pieniä levyjä on vain muutamia, kuten tornin katossa.
Panssarilevyjen viimeistely oli karkea. Etupanssari on karkaistu 354--400 Brinell-kovuuteen, mikä oli brittiläisten panssaria kovempi.


title: T-34

text:
Ammusten varastointi oli yksinkertainen ja päämääränä oli saada vaunuun mahtumaan mahdollisimman paljon ammuksia. Pikakivääreille on 35 rumpulipasta, joissa kussakin 65 ammusta.
F-34-tykille on normaalisti mukana 19 panssariammusta, 53 sirpaleammusta ja 5 shrapnel-ammusta. Sirpaleammus on sama kuin mallin 1936 kenttätykin ammus.
Tornin kääntömekanismi on sähköinen tai käsikammella toimiva. Torni kääntyy sähkömoottorin avulla 360 astetta 13,8 sekunnissa.


title: T-34

text: Tähtäysteleskoopissa PT 4-7 on 2,5 kertainen suurennus ja 25 asteen näkökenttä. Tähtäimessä on kolme asteikkoa konekiväärin, sirpale- ja panssariammusten käyttöä varten.


title: T-34

text: Vaunussa ei ole tornin mukana pyörivää lattiaa. Komentajan ja lataajan istuimet on kiinnitetty torniin.


title: T-34

text: Toisessa maailmansodassa T-34:ää käytettiin itärintamalla vuodesta 1941 alkaen. Vaunu kesti suomalaisten torjuntatulta hyvin, joten Neuvostoliitto käytti sitä jatkosodan vastahyökkäyksen kärkenä. Pohjois-Korea käytti vaunuja Korean sodassa, ja Pohjois-Vietnam Vietnamin sodassa. Vaunua on käytetty myös Bosnian sodassa. Myös Saksa käytti kaapattuja vaunuja sodan aikana niin kutsuttuina Beutepanzereina. Saksan käytössä vaunun nimenä toimi Panzerkampfwagen "T"-"34" 747(r). Vaunu oli kuitenkin tässä käytössä ongelmallinen sillä vaikka vaunuun laitettiinkin Saksan kansallisuustunnukset niin vaunulla oli helposti erottuva profiili ja saksalaiset usein ampuivat T-34:ia profiilin perusteella, kiinnittämättä huomiota kansallisuustunnuksiin.


title: T-34

text: T-34:n käyttäjämaat Zaloga & Kinnear 1996:34:n mukaan. Valtiot, joissa vaunu oli lähteen mukaan vielä käytössä vuonna 1996 on merkitty tähdellä.


title: T-34

text:
Toisen maailmansodan aikana Suomen armeija sai sotasaaliiksi yhteensä 10 T-34-vaunua, joista kolme oli tyyppiä T-34-76 ja seitsemän tyyppiä T-34-85.
Sotasaaliiksi saatuja vaunuja paranneltiin mm. lisäämällä niihin periskooppiaukkoja. Lisäksi Saksasta ostettiin kolme T-34-76-vaunua kesällä 1944. Suomessa T-34-76-vaunu tunnettiin nimellä Sotka ja T-34-85 nimellä pitkäputkinen Sotka. Suurin osa vaunuista säilyi koulutuskäytössä vuonna 1961 tapahtuneeseen poistoon saakka.


title: T-34

text: Sotka-nimi syntyi, kun Panssaripataljoonassa palvellut panssarimies Suominen kertoi työskennelleensä ennen sotaa Sotka-nimisellä hinaajalla, jossa oli pitkä savupiippu. Kun kersantti, Mannerheim-ristin ritari Lauri Heino ajoi ensimmäisen valtaamansa T-34:n Äänislinnaan, joku totesi vaunun tykinputken nähdessään ”sen Suomisen Sotkan nyt tulevan”. T-34:n on myös väitetty näyttäneen sotkalta.


title: Gregorios Nazianzilainen

text: Gregorios Nazianzilainen (Gregorios Teologi) (noin 330 – 25. tammikuuta 389) oli yksi kappadokialaisista kirkkoisistä. Hän syntyi Arianzissa lähellä Nazianzia Kappadokiassa. Hänen isänsä, myös Gregorios, palveli Nazianzin piispana. Hän oli Basileios Kesarealaisen (Suuren) ja tämän veljen, Gregorios Nyssalaisen läheinen ystävä. Gregorios toimi Nazianzin piispana vuosina 379–383, minkä jälkeen hän vetäytyi perinnetiluksilleen Arianziin, missä hän kuoli vuonna 389.


title: Gregorios Nazianzilainen

text: Gregorios oli kolminaisuusopin merkittävimpiä kehittelijöitä ja loppuunsaattajia. Tämän vuoksi ortodoksinen kirkko on antanut hänelle arvonimen teologi, jonka on saanut ainoastaan kaksi muuta kirkon opettajaa.


title: DAS-näppäimistö

text: DAS-näppäimistö tai DAS-asettelu on Cristian Sereksen kehittämä suomen kieltä varten optimoitu näppäimistöasettelu, jonka suunnittelussa on käytetty apuna suomen kielen kirjainfrekvenssejä. DAS-asettelussa käytetään samaa perusperiaatetta kuin Dvorak-näppäimistössä: konsonantit ja vokaalit on jaettu eri kädelle, jotta kirjoitettaessa kädet työskentelisivät vuorotellen.DAS-asettelu on saatavissa esimerkiksi Windows 2000, Windows XP, Mac OS X ja Linux-käyttöjärjestelmiin.


title: DAS

text: DAS voi tarkoittaa seuraavia:


title: IS-sarja (panssarivaunu)

text: Josif Stalin -panssarivaunusarja, joka nimettiin Neuvostoliiton johtajan Josif Stalinin mukaan, oli joukko Neuvostoliitossa toisen maailmansodan aikana kehitettyjä raskaita panssarivaunuja. Perheeseen kuuluvat sarjatuotantoon päässeet vaunut olivat: IS, IS-2, IS-3, IS-4, IS-10 sekä ISU-122 ja ISU-152 -rynnäkkötykit.


title: IS-sarja (panssarivaunu)

text: Nimi Иосиф Сталин alkaa I-kirjaimella, vaikka henkilönnimi yleensä kirjoitetaankin "Josif". Tämä vuoksi panssarivaunuista käytetään myös joskus lyhennettä "JS".


title: IS-sarja (panssarivaunu)

text: Sarjan ensimmäisen vaunun, IS:n, valmistus alkoi 1943 ja sitä lisättiin myöhemmin raskaiden saksalaisten Tiger I ja Panther-panssarien Kurskissa saavuttaman menestyksen vuoksi. IS-1 oli varustettu 85 mm:n D-5T-tykillä. Lisänä siinä oli 12,7 mm:n DShK -raskas konekivääri ja 7,62 mm:n DT-pikakivääri.


title: IS-sarja (panssarivaunu)

text: Toinen malli oli IS-2, jonka valmistus alkoi vuonna 1943. Vaunu varustettiin uudella 122 mm:n D-25T -tykillä, jossa käytettiin ampumatarvikkeen raskaudesta johtuen irtopanoslaukausta. Myös vanhat IS-1-vaunut päivitettiin uudella aseistuksella. IS-2:n seuraava versio oli vuoden 1944 malli eli IS-2m. Tärkein parannus oli rungon etupanssarin valaminen koko pituudeltaan viistoksi, tarkoituksena lisätä panssarin suojavaikutusta.


title: IS-sarja (panssarivaunu)

text: IS-3-malli ilmestyi myöhään vuonna 1944. Vaunussa oli parannettu panssarointi ja puolipallon muotoinen valettu torni, joka muodostui myöhempien neuvostotankkien tunnuspiirteeksi. IS-3 ei tiettävästi ehtinyt taisteluihin toisen maailmansodan aikana. Sitä kuitenkin käytettiin 1956 Unkarin, ja 1968 Tšekkoslovakian miehityksessä.


title: IS-sarja (panssarivaunu)

text: Egypti osti joitain vaunuja, joita käytettiin kuuden päivän sodassa, mutta raskaiden panssareiden tarkoitus alkoi olla vanhentunut. Niitä käytettiin armeijoiden erillisissä rykmenteissä ja divisioonien erillisissa pataljoonissa läpimurtoon ja jalkaväen tukemiseen, mutta tämän merkitys väheni keskiraskaiden taistelupanssarivaunujen saavuttaessa lähes saman tulivoiman ja suojan ollen kuitenkin liikkuvampia. IS-vaunut siirrettiin Neuvostoliitossa reserviin ja varastoihin. IS-2m jäi edelleen käyttöön Kuuban, Kiinan ja Pohjois-Korean armeijoissa.


title: IS-sarja (panssarivaunu)

text: Vuonna 1952 tuotantoon tuli viimeinen kehitysmalli: IS-10. Järjestyksessä vaunu on kuitenkin kahdeksas IS-sarjan vaunu. Stalinin kuoleman jälkeen se nimettiin uudelleen T-10:ksi.


title: IS-sarja (panssarivaunu)

text: IS-vaunuista tehtiin rynnäkkötykkimuunnoksia, kuten KV-sarjan vaunuistakin. Näitä olivat:


title: KV-sarja

text:
Kliment Vorošilov -panssarivaunusarja (, KV), joka nimettiin Neuvostoliiton marsalkka Kliment Vorošilovin mukaan, oli sarja Neuvostoliitossa toisen maailmansodan edellä ja aikana kehitettyjä raskaita panssarivaunuja. Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon kesällä 1941, KV-vaunut olivat raskaimmin panssaroituja ja aseistettuja vaunuja.
Vaunut suunniteltiin Leningradissa ja niitä valmistettiin pääasiassa Leningradissa Kirovin tehtaalla ja myöhemmin Uralilla Tšeljabinskissä. Suunnittelutoimisto oli SKB-2 jota johti Josef Kotin.


title: KV-sarja

text:
Monitornisen, raskaan T-35-vaunun aiheuttaman pettymyksen jälkeen alettiin Neuvostoliitossa suunnitella sille korvaavaa raskasta panssarivaunua.
Kilpailevia malleja kokeiltiin talvisodassa. Niihin kuuluivat kaksitorniset SMK ja T-100 sekä KV. Ensin mainitut menetettiin Summan alueella, mutta KV:n raskas panssarointi kesti suomalaiset panssarintorjunta-aseet ja sen valmistus aloitettiin pian kahtena mallina. Raskas panssarivaunu KV-1 oli aseistettu 76 mm tykillä ja KV-2 152 mm haupitsilla.


title: KV-sarja

text:
KV:n panssarointi teki siitä lähes pysäyttämättömän, mutta siinä oli muita puutteita. Se oli hidas, kuten tämän kokoluokan vaunut yleensä olivat. Se käytti samaa tykkiä kuin pienemmät keskiraskaat vaunut. Enemmän KV-vaunuja menetettiin mekaanisten ongelmien kuin vihollisen toiminnan vuoksi.
Operaatio Barbarossan alkaessa Neuvostoliitolla oli 639 KV-1-vaunua. Saksalaisten panssarintorjunta-aseet olivat kykenemättömiä tuhoamaan vaunua ja niiden tuhoamiseksi oli odotettava tykistöä tai ilmaiskuja, ellei sitten konevika pysäyttänyt vaunua.


title: KV-sarja

text:
KV-1:n menestyksen vuoksi se valittiin yhdeksi edelleenkehitettävistä vaunuista. Standardoinnin ansiosta se jakoi saman moottorin, tykin ja voimansiirron kuin T-34, jota rakennettiin suuria määriä.
Huomattavaa on kuitenkin että vuoden 1940 mallin KV-1 käytti vanhempaa F-32-versiota T-34:n F-34-tykistä. F-34 saatiin käyttöön vasta myöhemmin.
Sillä välin vaunua varten oli jo alettu kehittää uutta ZiS-5-tykkiä, joka käytti tehokkaampaa mallin 1931 ilmatorjuntatykin ammusta ja perustui viimeistelemättömään F-27-tykkiin.
Sodan jatkuessa KV-1:een lisättiin panssarointia aseiden tehon kasvaessa. KV-1 malli 1942 (KV-1C) oli hyvin panssaroitu, mutta kelvottoman hidas. Vastareaktiona suunniteltiin KV-1s, josta panssarointia vähennettiin nopeuden parantamiseksi. Tämä poisti ainoan edun, joka vaunulla oli halvempaan T-34:aan verrattuna.


title: KV-sarja

text: Viimeinen päivitys oli lyhytikäinen KV-85. Uusien saksalaisten panssarivaunujen ilmestyessä 1943 76 mm tykki ei ollut enää riittävän tehokas. KV-85 käytti samaa 85 mm D-5T -tykkiä kuin T-34/85 ja IS-1-vaunulle suunniteltua tornia, joka oli vielä keskeneräinen. KV-85:n tuotanto oli hidasta tykkien puutteen vuoksi, ja vaunun valmistus lopetettiin 1944 Josif Stalin -vaunun tuotannon alettua.


title: KV-sarja

text:
Saksalaisten sotasaaliksi ottamista KV-1-vaunuista käytettiin nimiä Pz.Kpfw. KV-1A 753(r), Pz.Kpfw. KV-1B 755(r).
Yksi vaunuista varustettiin saksalaisella 7,5 cm KwK 40 -tykillä, jota käytettiin mm. Panzer IV -vaunuissa.


title: KV-sarja

text:
Neuvostoliitossa ei eroteltu KV-1:n eri malleja sodan aikana, vaan eri mallinimet (kuten malli 1939, venäjäksi: Obr. 1939) on keksitty sodan jälkeen eri julkaisuissa. Saksalaiset käyttivät sodan aikana nimityksiä KV-1A jne.KV-1:sta kehittiin myös yksittäisiä prototyyppejä eri aseilla ja jatkokehitysversioita.
122 mm U-11-haupitsilla varustettu protyyppi tunnettiin nimellä Objekt 229 tai KV-9.


title: KV-sarja

text: Objekt 150 tai Т-150 oli 90 mm:iin vahvistetulla panssarilla ja uudella 700 hv moottorilla varustettu malli, joka painoi 50 tonnia. Vaunua rakennettiin yksi kappale jota käytettiin myöhemmin Leningradin puolustuksessa.


title: KV-sarja

text: Vaunusta suunniteltiin pidennetyllä rungolla varustettu mallia, jossa oli 7 alatelapyörää. Tämä malli tunnettiin nimellä KV-220 (objekt 220). Vaunussa oli 100 mm panssari ja uusi 700 hv V-5-moottori. Myöhemmin asennettiin 850 hv turboahdettu moottori. Vaunua varten suunniteltiin uusi torni, johon asennettiin 85 mm F-30 -tykki. Paino nousi 62 tonniin. Lokakuussa 1941 vaunu lähetettiin rintamalle, jolloin siihen oli asennettu KV-1:n vakiotorni.


title: KV-sarja

text:
Pidennettyä mallia kehitettiin eteenpäin nimellä KV-3. Tästä kehitettiin kolme suunnitelmaa. Viimeisen suunnitelman (objekt 223) mukainen runko rakennettiin valmiiksi ja sitä testattiin betonisella "tornilla", jonka oli tarkoitus simuloida uuden vaunuun suunnitellun tornin massaa. Panssarointi oli peräti 120 mm. Vaunu lähetettiin rintamalle lokakuussa 1941, jolloin siihen oli asennettu KV-1:n vakiotorni.
Joko KV-220 tai KV-3 tuhoutui joulukuussa 1941 Ust-Tosnon rautatiesillan lähellä. Loppujen kohtalosta ei ole tietoa.


title: KV-sarja

text: KV-4 oli suunnitelman asteelle jäänyt superraskas vaunu, jonka kehittämisestä päätettiin huhtikuussa 1941. Vaunu suunniteltiin varustettavaksi uudella 107 mm ZiS-6 -tykillä. KV-4-projektista tunnetaan parikymmentä eri suunnittelijoiden piirrustusta, mutta vaunua ei ikinä toteutettu, vaikka tykin valmistus ehdittiinkin aloittaa heinä-elokuussa 1941.


title: KV-sarja

text: KV-5 (objekt 225) oli toinen samaan aikaan kehitetyn superraskaan vaunun suunnitelma, jossa käytettäisiin 107 mm ZiS-6 -tykkiä. Vaunun massa olisi ollut 100 tonnia ja panssarointi paksuimmillaan 180 mm. Vaunuun oli tarkoitus asentaa 1200 hv moottori, joka ei ollut vielä valmis. Vaunua ei ikinä rakennettu.


title: KV-sarja

text: KV-7 oli vuoden 1941 lopulla Uralilla, jonne KV-vaunujen valmistus oli siirretty, suunniteltu raskas torniton läpimurtovaunu. Vaunua rakennettiin kaksi toisistaan eroavaa prototyyppiä. Niissä oli yksi 76 mm tykki ja kaksi 45 mm tykkiä ja 100 mm panssarointi. Vaunut lähetettiin Moskovaan testattavaksi. Tulokset esiteltiin Stalinille, joka sanoi "Mihin tarvitaan kolmea tykkiä? Parempi olisi asentaa yksi kunnollinen." Projekti päättyi.


title: KV-sarja

text: KV-13 oli Tšejabinskissä 1941–1942 KV:n pohjalta kehitetty "universaali"-vaunu, jonka oli tarkoitus korvata sekä raskas KV-1 että keskiraskas T-34. Vaunua valmistettiin kolme prototyyppiä. Sen jatkokehitys johti IS-1-vaunuun.


title: BT-sarja

text: BT-sarjan panssarivaunut (venäjäksi: Быстроходный танк, nopeakulkuinen tankki) olivat sarja Neuvostoliitossa 1930-luvulla suunniteltuja panssarivaunuja, joita valmistettiin vuosina 1932–1941. Tärkeimmät mallit olivat BT-5 ja BT-7. Panssarivaunujen erikoisuutena oli, että miehistö saattoi puolessa tunnissa poistaa kuluvat ja epäluotettavat telaketjut, ja vaunulla saattoi tämän jälkeen ajaa tietä pitkin pelkillä telapyörillä.


title: BT-sarja

text: Vuonna 1931 kaksi tornitonta J. Walter Christien M1930-prototyyppiä ostettiin Yhdysvalloista Neuvostoliittoon ja toimitettiin Harkovan Kominterin veturitehtaalle. Prototyypit saivat nimen BT-1. Kolme aseistamatonta BT-2-prototyyppiä valmistui lokakuussa 1931 ja sarjatuotanto alkoi 1932. Suurin osa BT-2-sarjasta aseistettiin 37 mm tykillä ja konekiväärillä; joissakin aikaisemmissa malleissa oli kolme konekivääriä. BT-3 ja myöhemmät aseistettiin 45 mm tykillä.


title: BT-sarja

text: BT-5 painoi noin 11,5 tonnia ja pystyi 53 km/h nopeuteen ja 375 km toimintasäteeseen.


title: BT-sarja

text: Tuotanto: 1 884 kappaletta mallia BT-5, 5 328 kpl mallia BT-7, 706 kpl mallia BT-8.


title: BT-sarja

text: BT-5:t taistelivat Espanjan sisällissodassa tasavaltalaisten puolella. Ne taistelivat myös japanilaisia vastaan 1939 ja talvisodassa suomalaisia vastaan (lähinnä BT-2 ja BT-5). BT-5- ja BT-7-vaunut taistelivat toisen maailmansodan taisteluissa vuosina 1941-42, jolloin suurin osa tuhottiin tai hylättiin, ja ne korvattiin T-34-vaunuilla.


title: BT-sarja

text: Suomalaiset saivat sotasaaliiksi joukon BT-vaunuja, joista 18 muunnettiin jatkosodan aikana tykistöpanssarivaunuiksi uudella suomalaisella tornilla, johon asennettiin brittiläinen talvisotaan lahjoitettu 114 mm haupitsi vuodelta 1918, jota käytettiin suorasuuntausammuntaan. Nimikkeekseen vaunut saivat mallimerkinnän BT-42, ja niitä on kutsuttu myös rynnäkkötykeiksi. Vaunuja käytettiin Rynnäkkötykkipataljoonassa, Panssaridivisioonan osana. Niiden käyttökelpoisuus oli rajoitettu, mutta niitä käytettiin vielä 1944 Viipurin puolustuksen tukena.


title: Teide

text: Pico del Teide on Kanariansaarten Teneriffalla sijaitseva tulivuori. Se on Espanjan korkein huippu joka nousee 3 718 metriä merenpinnasta ja noin 7 000 metriä ympäröivän meren pohjasta. Se on maailman kolmanneksi suurin tulivuori ja korkein Atlantin saarten vuorista.


title: Teide

text: Nimi Teide on suhteellisen tuore ja espanjalaisten vuorelle antama. Saaren alkuperäisasukkaat guanchit antoivat sille nimen Echeyde. 1700- ja 1800-luvuilla sitä kutsuttiin myös Pico-vuoreksi, mistä juontaa juurensa myös kuun Sateiden meren (Mare Imbrium) laidalla Teneriffa-vuoristossa (Montes Tenerife) sijaitsevan Mons Picon nimi.


title: Teide

text:
Teide on viimeksi purkautunut vuonna 1909. Sitä edeltäneet merkittävät purkaukset sattuivat vuosina 1704–1706 ja 1798. Teideä on pidettävä edelleenkin toiminnassa olevana ja se kuuluu niiden 16 tulivuoren joukkoon, jotka luonnonmullistusten aiheuttamien tuhojen ehkäisemiselle omistautunut kansainvälinen vulkanologien yhdistys IAVCEI on määritellyt tarkimmin maailmassa seurattaviksi.
Vuori ja sitä ympäröivä 48-kilometrinen kaldera "Las Cañadas" kuuluvat Teiden kansallispuistoon. Puisto on perustettu vuonna 1954, ja se on Kanariansaarten suosituimpia matkailukohteita. Se on ollut Unescon maailmanperintökohde vuodesta 2007.


title: Teide

text: Las Cañadasin kalderan synnytti noin 150 000 vuotta sitten sattunut voimakas räjähdyspurkaus. Puistoa halkoo koillisesta lounaaseen tie, jonka varrella 2 356 metrin korkeudessa sijaitsee huipun tuntumaan nousevan köysiradan ala-asema.


title: Teide

text: Köysiradan yläasema on 3 555 metrin korkeudessa. Sieltä on mahdollista sään salliessa nousta itse huipulle kiipeämällä viimeiset 200 metriä jalan. Nousu edellyttää kirjallista lupaa, jonka voi itse tulostaa Teneriffan kansallispuistojen verkkosivuilta http://www.reservasparquesnacionales.es.


title: Teide

text: Reitti huipulle alkaa Montana Blanca -nimisestä paikasta, joka sijaitsee noin seitsemän kilometrin matkan päässä Parador Las Canadas del Teideltä (hotelli). Reitti huipulle on helppokulkuista kivipolkua, ja matka kestää noin 4 tuntia, vauhdista riippuen. Nousuun tulee varata runsaasti vettä mukaan, sillä viimeinen paikka josta vettä saa on Las Canadasin hotelli, tai vaihtoehtoisesti Tienda Casa de Los Balconesin pikku putiikki reitin alkupäässä. Nousua ei kuitenkaan suositella aloittelijoille, sillä 3 700 metrin korkeudessa kokemattomalla on mahdollisuus sairastua korkean ilmanalan aiheuttamaan vuoristotautiin. Vaikka nousua huipulle kertyykin reilusti alle 2 000 m, se on fyysisesti raskas.


title: Teide

text: Teiden rinteillä valunut laava on rapautunut ravinnerikkaaksi, mutta ohueksi maakerrokseksi, jolla elää monenlaisia kasvilajeja. Puistosta on määritetty 168 putkilokasvilajia, joista 33 on endeemisiä Teneriffan lajeja.


title: Teide

text: Teiden keskirinteiden metsien valtalaji on kanarianmänty ("Pinus canariensis"). Kalderan suojaisilla sisärinteillä kasvaa madeirankataja ("Juniperus cedrus"). Kenttäkerroksen kasveista tyypillinen on valkokukkainen varpu "Spartocytisus supranubius". Punakukkainen neidonkielen sukuinen kuningatarneidonkieli ("Echium wildpretii") herättää huomiota lähes kolmemetrisillä kukinnoillaan.


title: Teide

text: Kaikki kasvit ovat sopeutuneet korkean paikan ilmastoon: voimakkaaseen auringonpaahteeseen, kuivuuteen ja suuriin lämpötilanvaihteluihin.


title: Teide

text: Kansallispuistossa elää useita selkärangattomien eläinten lajeja, joista 40 % on endeemisiä Kanarian lajeja, ja 70 lajia tavataan vain tässä kansallispuistossa. Selkärankaislajeja on sen sijaan melko vähän. Puistossa pesii kymmenen lintulajia. Liskoja on kolme endeemistä lajia. Puiston ainoita alkuperäisiä nisäkkäitä ovat lepakot. Muut nisäkäslajit ovat tulokkaita: kotihiiri, rotta, mufloni ja villiintynyt kotikissa sekä pohjoisafrikkalainen välimerensiili ("Atelerix algirus").


title: Krokotiilieläimet

text: Krokotiilieläimet ("Crocodylia") on suurten matelijoiden lahko. Lahkoon kuuluu nykyään 23 lajia; ne kaikki ovat hyvin vesielämään sopeutuneita. Sana ”krokotiili” tulee kreikan kielen sanasta "κροκόδειλος (krokodeilos)", joka viittaa pieneen Kreikassa elävään liskoon. Nimitys annettiin noin 2000 vuotta sitten, kun kreikkalaiset maailmanmatkaajat näkivät krokotiileja Egyptissä. Krokotiilieläinten kaltaisia eläimiä on ollut olemassa jo triaskaudelta lähtien ja ne ovat lintujen ohella dinosaurusten lähimpiä sukulaisia. Lahkon jäsenillä on nelikammioinen sydän.


title: Krokotiilieläimet

text:
Krokotiilieläinten ruumis on selkä- ja vatsapuolelta litteä. Pyrstö taas on pystysuunnassa litteä, paksu ja usein runkoa pitempi. Hännän yläpinnan suuret pystysuuntaiset sarveiskilvet muodostavat leveän harjanteen, joka tehostaa krokotiilin uintia. Häntä on hyvin lihaksikas ja voimakas. Jalat sitä vastoin ovat melko lyhyet ja heikohkot, mutta useimmat krokotiilieläimet pystyvät kannattelemaan niiden varassa ruumistaan ja pystyvät jopa juoksemaan niiden avulla lyhyitä matkoja. Takaraajoissa on varpaiden välissä räpylät, joita eturaajoissa ei ole. Eturaajat ovat takaraajoja lyhyemmät. Eturaajoissa on viisi ja takaraajoissa neljä varvasta. Niistä kolmessa on melko tylpät kynnet. Kaikkien lajien ruumiinmuoto on virtaviivainen.
Krokotiilieläinten iho on paksu ja sarveistunut. Selkäpuolta peittävät neliskulmaiset, kyhmymäiset sarveislevyt. Ne ovat selän kohdalla paksuja, mutta ohenevat ja kapenevat häntää kohti. Myös kaulan, niskan ja kylkien sarveislevyt ovat selän levyjä pienemmät. Sarveislevyjen alla on myös paljon iholuutumina syntyneitä luulevyjä. Alligaattoreilla ja kaimaaneilla luulevyt ovat yleensä vatsapuolella, gaviaalilla selässä ja krokotiileilla vain rinnassa. Sekä luu- että sarveislevyt ovat yleensä irrallaan sekä luustosta että toisistaan. Kyljet ja vatsa ovat useimmilla lajeilla suomujen peitossa, mutta niissäkin voi olla luutumia ja sarveistumia. Suomupeite uusiutuu vähitellen sitä mukaa kuin se kuluu. Koko vaihtelee 1,5-metrisestä kääpiökaimaanista 7-metriseen suistokrokotiiliin.


title: Krokotiilieläimet

text:
Krokotiilieläinten luusto, aivojen ja sydämen rakenne poikkeavat selvästi muista matelijoista ja niissä on monia yhtäläisyyksiä erityisesti lintujen kanssa. Erityisesti krokotiilieläinten lantion rakenne on lähempänä lintuja kuin muita nykyään eläviä matelijoita. Toinen luuston erikoisominaisuus on se, että krokotiilieläimillä on irrallisia tavallisten kylkiluiden ohella vatsakylkiluita, joita on krokotiilieläinten lisäksi vain tuataroilla. Häpyluu on lähes tai täysin lonkkamaljakon ulkopuolella. Telaluu ja kantaluu ovat rinnakkain. Krokotiilieläimillä on todettu olevan veressään luontaista antibioottia tulehduksiin ja haavoihin, minkä ansiosta ne pystyvät toipumaan pahoistakin haavoista tai raajojen ja hännän silpoutumisesta.
Krokotiilieläinten sydän on hyvin erikoislaatuinen. Se on nelilokeroinen lintujen ja nisäkkäiden tapaan ja sen avulla krokotiilieläimet pystyvät muuttamaan kehonsa verenkiertoa, mihin mikään muu eläin ei pysty. Verenkierron ohjauksen avulla krokotiilieläin voi ohjata hapekasta verta aivoihinsa ja keuhkoihinsa, jolloin se voi pysyä pinnan alla useita tunteja. Sydämen kammiot erottaa toisistaan hyvin kehittynyt väliseinä. Väliseinä rajoittaa tehokkaasti tympeän ja hapekkaan veren sekoittumista aorttien yhteisessä tyvessä. Aorttia on krokotiilieläimillä kaksi. Aivot ovat selvästi pienemmät kuin linnuilla ja nisäkkäillä, mutta silti suuremmat kuin millään muilla nykymatelijoilla. Krokotiilieläinten älykkyyteen viittaavat esimerkiksi poikasten hoito ja kyky tehdä yhteistyötä saalistaessaan.
Krokotiilieläinten leuat ovat eläinkunnan vahvimmat ja niiden puristusvoima voi olla lähes tuhat kilogrammaa. Leuat liikkuvat vain pystysuunnassa. Leukojen avaajalihakset sen sijaan ovat heikot ja monessa tapauksessa ihminen voi pitää niiden leukoja kiinni pelkin käsin, vaikka niiden aukaisemiseen tarvittaisiin voiman puolesta trukki. Useimmilla krokotiilieläinlajeilla on kartiomaiset, osalla piikkimäiset hampaat. Kaikista muista matelijoista poiketen ne ovat kiinni oikeissa hammaskuopissa. Hampaat ovat kartiomaisia, juurettomia ja hyvin vahvoja ja soveltuvat hyvin kovaankin käsittelyyn. Ne eivät kuitenkaan sovellu pureskeluun vaan saaliin kiinnipitämiseen. Krokotiilieläinten hampaat kuluvat paljon erityisesti saaliin käsittelyssä ja ne uusiutuvat rajattomasti säännöllisin väliajoin. Hampaat voivat kestää kaksi vuotta, mutta yleensä ne uusiutuvat puolen vuoden välein. Hampaat ovat onttoja ja uusi hammas voi kasvaa jo lähes täyteen mittaansa vanhan hampaan sisällä. Tällöin vanhan hampaan irrotessa uusi on jo käyttövalmis. Krokotiilieläin voi käyttää elinaikanaan jopa 3000 hammasta. Kurkunpään paksu iholäppä sulkee nielun ja estää veden pääsyn keuhkoihin, minkä ansiosta krokotiilieläimet voivat pitää kitaansa ammollaan veden alla. Se auttaa myös saalistuksessa. Eläin voi tarvittaessa avata läpän esimerkiksi syödäkseen. Läpän luona on niin sanotut sisäsieraimet, joiden avulla krokotiilieläimet voivat ottaa tehokkaasti happea. Krokotiilieläimet voivat pidättää hengitystään veden alla jopa 2 tuntia, mutta yleensä sukellus kestää korkeintaan 20 minuuttia.