title: Sotkamo

text: Sotkamo on Suomen luonnonkauneimpia kuntia. Kunnan keskiosien korkokuva on erittäin vaihteleva, Sotkamon reitin vesien rikkoma. Kallioperän kovuuden vaihteluilla on ratkaiseva vaikutus korkokuvaan. Kovasta kvartsiitista oleva Vuokatin alue käsittää lähes 20 vaarasta muodostuvan vaarajonon. Tämän Itä-Suomen vaara-alueen korkeimman selänteen molemmin puolin on suuria harjujen reunustamia järviä: Nuasjärvi eli Nuanen ja Jormasjärvi eli Jormanen lännessä ja luoteessa sekä Iso-Sapso ja Kiantajärvi idässä.


title: Sotkamo

text: 1900-luvun alkupuolella maantieteilijä J. E. Rosberg kertoi Sotkamosta seuraavaa: ”Suurenpuoleisilla järvillä liikkuu myös höyryveneitä. Ihanoitten vesien rantamilla kohoaa korkeita vaaroja, joista erityisesti Vuokatti pistää silmään jylhän majesteetillisena ja vastapäätä sitä on Naapurinvaara, joka umpeilee kukkaisloistossaan vaaleitten lehtimetsien verhoamine rinteineen”. Ja myös Seitsemän veljeksen Taula-Matti tiesi Vuokatin, puski peukalonsa koillisen suuntaan ja tokaisi: ”Tuolla, katso pitkin peukaloani, tuolla vaikka ampuisit”.


title: Sotkamo

text: Sotkamon tunnetuin näköalapaikka on Vuokatin vaarajonon pohjoisin vaara Iso-Pölly, jolle avautuu näköala Sotkamon kauneimpien järvien yli alueen muille vaaroille. Metsäinen Naapurinvaara on Iso-Pöllyn pohjoispuolella, kaakkoispuolella taas Pikku-Pölly, jonka läntiselle kupeelle on istutettu lehtikuusimetsikkö. Pöllyjen välissä on kansan tarinoista tunnettu jylhä Pöllylampi. Etelään päin vaarajonossa kohoavat Keima, Matovaara, Lehtovaara ja Porttivaara. Naulavaara (368 m) on Suomen eteläosan korkein kohouma.


title: Sotkamo

text: Laaja osa kunnasta on tasaista metsä- ja suomaata, Kainuun korpimaata, jonka korkeus vaihtelee 100 ja 200 metrin välillä. Erilliset vaarat, muun muassa Rupukkavaara ja Losonvaara ja siellä täällä tavattavat rotkot, muun muassa Vuokatin Hiidenkattila, Hiidenportti Tipasojan salomailla sekä Maanselän vedenjakajan lävistävä Kalliojärvi, elävöittävät maisemaa. Keskiosan järvialueella harjut muodostavat suuria selkiä rikkovia niemiä, kannaksia ja saaria. Huomattavin harjujakso vie Tenetinvirran eteläpuolelta ja Sapsojärven pohjoispuolelta Tipasjärvelle. Sotkamon nähtävyyksiin kuuluvat Iso-Sapson pohjoisrannalla oleva aallokon harjuun kovertama paikoin yli 20 metriä korkea Hiukan rantatörmä ja Hiukan kilometrien pituinen hiekkaranta.


title: Sotkamo

text: Sotkamon keski- ja eteläosa on varsin soista. Itä- ja kaakkoisosissa on rämeitä, lännessä myös korpia. Metsistä yli puolet on kuusivaltaista. Lehtoja ja lehtomaisia metsiä on varsin vähän.


title: Sotkamo

text: Vaikka kunnan pinta-alasta vain vajaa kymmenesosa on vettä, kirkonkylän ympäristö on hyvin järvistä. Sotkamon reitti saa vetensä Kuhmon ja Suomussalmen itärajalta Ontojoen kautta. Monipolviseen reittiin kuuluvat Sotkamon alueella mm. Nuas- ja Jormasjärvi, Iso-Sapso, Kiantajärvi, Kiimasjärvi, Pirttijärvi, Pieni-Sapso ja Sumsa. Nuasjärvi on keskusjärvi, johon kirkonkylää ympyröivät järvet laskevat Tenetinvirtaa ja Mujethoulunjokea pitkin. Muita tärkeitä jokia ovat Kiimasjärven luoteispäähän laskeva Kusianjoki, Sumsanjoki ja Isosta Tipasjärvestä vesiä Pieneen-Sapsoon tuova Tipasjoki. Sotkamon vedet laskevat Oulujärveen.


title: Sotkamo

text: Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.


title: Sotkamo

text: Alasotkamo, Heinämäki, Halmetvaara, Jormaskylä, Juholankylä, Juurikkalahti, Kaitainsalmi, Korholanmäki, Kontinjoki, Laakajärvi, Losovaara, Naapurinvaara, Nuasjärvi, Ontojoki, Paakinmäki, Parkua, Pohjavaara, Riekinranta, Sapsoperä, Saukko, Sipinen, Sipola, Soidinvaara, Sumsa, Suovaara, Tipasoja, Torinkylä, Tuhkakylä, Vuokatti, Ylisotkamo, Ärväänkylä, Maanselkä.


title: Sotkamo

text: Vuoden 2017 lopussa Sotkamossa oli 10 423 asukasta, joista 6 207 asui taajamissa, 4 094 haja-asutusalueilla ja 122 asukkaan asuinpaikan koordinaatit eivät olleet tiedossa. Taajama-aste lasketaan niistä asukkaista, joiden asuinpaikan koordinaatit ovat tiedossa; Sotkamon taajama-aste on 60,3 %. Sotkamon taajamaväestö kuuluu vain yhteen taajamaan. Sotkamon keskuspaikka, Sotkamon kirkonkylä ei muodosta omaa taajamaansa, vaan se on kasvanut yhteen Vuokatin taajaman kanssa. Vuokatin taajamassa oli vuoden 2017 lopussa 6 207 asukasta.


title: Sotkamo

text: Valtatie 6 tulee Kajaanista Sotkamoon ja jatkuu Valtimolle. Seututie 899 haarautuu Sotkamossa lähellä Juurikkavaaraa valtatieltä 6 pohjoiseen Nurmestienä ja kulkee Sotkamon Vuokattiin, jossa se risteää kantatien 76 kanssa. Vuokatista tie jatkuu Pohjavaarantienä Kuluntalahteen. Pohjavaarasta tie 899 jatkuu edelleen Jormuantienä Jormualle ja liittyy valtatiehen 5. Seututie 888 haarautuu kantatieltä 76 Sotkamon keskustasta ja kulkee Kantolan kylään, jossa se liittyy kantatiehen 78. Kantatie 76 johtaa Sotkamosta valtatien 6 liittymästä Kuhmon keskustaan. Seututie 870 kulkee Pohjois-Savosta Tuhkakylän ja Parkuan kautta Kontinjoelle Sotkamon ja Kajaanin rajalle.


title: Sotkamo

text: Joensuu–Kontiomäki-rata kulkee Vuokatin kautta; henkilöliikenne Vuokatin rautatieasemalla lakkautettiin kuitenkin vuonna 1993. Vuokatista Sotkamon kirkonkylään johtanut Sotkamon rata on purettu.


title: Sotkamo

text: Sotkamon Talvivaaran esiintymät ovat yksi Euroopan suurimmista tiedossa olevista sulfidisen nikkelin esiintymistä. Maaliskuussa 2007 nikkelikaivoshanke sai toiminnan aloittamisen kannalta välttämättömän ympäristö- ja vesitalousluvan. Kaivos aloitti toimintansa 1. lokakuuta 2008.


title: Sotkamo

text: Sotkamon Lahnaslammella toimii Mondo Minerals Oy:n talkkikaivos. Kaivos avattiin vuonna 1967. Se tuottaa vuolukivestä talkkia muun muassa paperi-, muovi- ja maaliteollisuuden raaka-aineeksi. Nykytuotannollaan kaivos on maailman suurin yksittäinen talkintuotantoyksikkö.


title: Sotkamo

text: Sotkamossa on toiminut kaksi meijeriä. Sotkamon vanha meijeri lopetti toimintansa 1980-luvun alussa, mutta jo 1960-luvulta sen toiminta oli hyvin pienimuotoista, sillä Kainuun osuusmeijerin Sotkamon meijeri aloitti toimintansa tuolloin. Sotkamon meijeri oli Kainuun Osuusmeijerin päämeijeri. Kainuun Osuusmeijeri myytiin Valiolle 2001, ja meijerin toimintaa alettiin karsia. Lopullisesti meijerin toiminta lakkautettiin vuonna 2003. Toiminimi jäi kuitenkin Kainuusta tulevan maidon käyttöön vuoteen 2009 asti, jolloin toiminta Kainuun osuusmeijerin nimellä päättyi. Vuodesta 2010 lähtien Kainuusta tuleva maito kuuluu osuuskunta ItäMaitoon.


title: Sotkamo

text: Sotkamon saha oli Yhtyneet Sahat-yhtiöön kuulunut saha, joka lopetti toimintansa vuonna 1997.


title: Sotkamo

text: Vuoden 2018 aluejaon mukaan Sotkamossa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:


title: Sotkamo

text: Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Sotkamon alueella toimii Kajaanin ortodoksinen seurakunta. Vuokatissa sijaitsee myös kristillinen kurssi- ja lomakeskus Vuokatinranta. Kirkon sisäisistä herätysliikkeistä paikkakunnalla esiintyy herännäisyyttä. Muita kirkkokuntia edustavat helluntaiherätykseen kuuluva Sotkamon helluntaiseurakunta sekä Raamattu Puhuu -liikkeeseen kuuluva Raamattu Puhuu seurakunta.


title: Sotkamo

text:
Kansanedustajia
Urheilijoita


title: Sulla

text: Lucius Cornelius Sulla lisänimeltään Felix (Onnekas) (noin 138–78 eaa.), usein pelkkä "Sulla", oli roomalainen sotapäällikkö ja diktaattori.


title: Sulla

text: Sulla kuului köyhään, mutta ylhäiseen Corneliusten patriisisukuun. Perheen taloudellisista vaikeuksista johtuen Sulla vietti nuoruutensa antiikin Rooman alamaailmassa näyttelijöiden, tanssijoiden ja prostituoitujen seurassa. Nuoruudessa syntynyt läheisyys tähän yhteisöön ja etenkin näyttelijänä mainetta saavuttaneeseen Metrobiukseen säilyivät aina Sullan vanhuuteen saakka. Tästä huolimatta Sullalla vaikuttaisi kuitenkin olleen ylhäisölle tyypillinen sivistys, mitä osoittaa sujuva kreikan kielen taito. Ei ole täysin selvää, mistä Sulla sai poliittisella uralla etenemiseen vaadittavan pääomansa, antiikin lähteistä Plutarkhos mainitsee äitipuolelta ja hieman skandaalinomaisesti rikkaalta naimattomalta naiselta saadut perinnöt.


title: Sulla

text: Vuonna 107 eaa. Sulla nimitettiin Mariuksen alaiseksi kvestoriksi Pohjois-Afrikaan. Sulla otti osaa Jugurthan sotaan, kun Marius korvasi Metelluksen Roomalaisten Numidiaan sijoitettujen joukkojen komentajana. Sulla onnistui vangitsemaan Numidian kuninkaan Jugurthan, suostuteltuaan läheisen Mauretanian kuningaskunnan kuninkaan Bocchuksen johdattamaan Jugurtha ansaan petoksen avulla. Onnistunut operaatio toi ennestään melko tuntemattomalle Sullalle mainetta Roomassa ja Sullan poliittinen ura lähti nousuun.


title: Sulla

text: Vuonna 104 eaa. kaksi germaaniheimoa, kimbrit ja teutonit kulkivat vaeltaessaan Rooman näköpiiriin ja näyttivät uhkaavan itse pääkaupunkia. Barbaarien uhan edessä roomalaiset valitsivat luotetuimman kenraalinsa Mariuksen konsuliksi viisi kertaa peräkkäin. Sulla osallistui sotaan Mariuksen komennossa. Vuonna 101 eaa. Sulla oli mukana ratkaisevassa taistelussa Vercellaessa Mariuksen komentajakollegan Catuluksen alaisena. Roomalaisten voittoa pidettiin pitkälle Sullan ansiona, sillä Catulus ei tiettävästi ollut lahjakas sotilas.


title: Sulla

text: Palattuaan Roomaan Sulla valittiin preettoriksi vuonna 97 eaa. Huhujen mukaan vaalitulokseen vaikutti massiivinen lahjontakampanja. Kuten tapana, preettorin aseman jälkeen hänelle annettiin yksi Rooman itäisistä provinsseista, Kilikia, hallinnoitavaksi. Ollessaan idässä Sulla kohtasi ensimmäisenä roomalaisena Parthian edustajan ja kuuli eräältä ennustajalta ennustuksen, jonka mukaan Sulla kuolisi maineensa ja valtansa huipulla. Vuonna 92 eaa. Sulla voitti Armenian kuninkaan Tigraneen ja palasi loppuvuodesta Roomaan. Palattuaan idästä hän asettui poliittisesti vastustamaan Mariusta.


title: Sulla

text: Liittolaissodassa 91–87 eaa. Rooman italialaiset liittolaiset kapinoivat saatuaan tarpeekseen verojen maksusta ja sotimisesta ilman täysiä kansalaisoikeuksia. Liittolaissodan alkaessa roomalaiset alkoivat suhtautua Mariukseen epäluuloisesti, sillä häntä pidettiin liian kunnianhimoisena, osin viiden perättäisen konsulikauden seurauksena. Tämän vuoksi Mariukselle ei annettu yksin komentoa sodasta ja Sulla pääsi näyttämään taitonsa itsenäisenä komentajana. Sullalle myönnettiin liittolaissodassa myös harvinainen kunnianosoitus, "corona graminea", jolla palkittiin roomalaisen armeijan tuhosta taistelussa pelastanut komentaja. Liittolaissodan loputtua Sulla valittiin konsuliksi vuonna 88 eaa.


title: Sulla

text: Sullan konsuliaikana ja liittolaissodan aiheuttamaa sekaannusta hyödyntäen Rooman itäisissä provinsseissa syntyi jälleen levottomuutta, kun Pontuksen kuningas Mithridates VI yritti laajentaa valtakuntaansa Rooman kustannuksella. Sulla lähti siis sotaan Mithridatesta vastaan. Sullan jo ollessa matkalla Etelä-Italiassa hän sai kuulla, että Marius oli saanut senaatin määräämään, että hän itse saisi johtaa sotajoukkoja. Sulla valitsi nyt lojaaleimmat legioonansa ja marssi ensimmäisenä roomalaisena komentajana armeijansa kanssa Roomaan asettaen samalla esimerkin myöhäisemmillä vallanhaluisille roomalaisille kuten Caesarille. Marius ja hänen kannattajansa pakenivat Roomasta. Sulla sai senaatin kannatuksen ja jatkoi sotaretkeään Pontusta vastaan määräten Mariukselle ja hänen kannattajilleen kuolemantuomion. Sota Mithridatesta sujui hyvin ja Sulla löi Mithridateksen vuonna 86 eaa. ja valtasi Ateenan.


title: Sulla

text: Sullan poissa ollessa Marius oli kannattajiensa kanssa kuitenkin ottanut kaupungin valtaansa. Sullan säätämät lait kumottiin ja hänet määrättiin karkotettavaksi. Marius ja Lucius Cornelius Cinna (Caesarin appi) valittiin konsuleiksi vuonna 86 eaa. Marius kuoli vain muutama päivä valintansa jälkeen. Hänen sijalleen valittiin konsuliksi Lucius Valerius Flaccus, mutta todellisuudessa Cinna oli Rooman yksinhaltija. Kuultuaan Cinnan kuolemasta 84 eaa. Sulla marssi toistamiseen armeijan kanssa Roomaan ja löi häntä vastaan lähetetyt joukot apunaan nuori Pompeius Magnus.


title: Sulla

text: Vuonna 81 eaa. senaatti valitsi Sullan elinikäiseksi diktaattoriksi. Hän aloitti hirmuvallan ja proskriptiot, sekä karkotti kaikki vastustajansa. Nuori Julius Caesar oli yksi näistä ja hän pakeni kaupungista. Sulla teki paljon uudistuksia Rooman poliittiseen järjestelmään ja lisäsi senaattorien määrän kolmestasadasta kuuteensataan. Sullan uudistuksien tarkoituksena oli tukea senaatin ja patriisisukujen asemaa plebeijien kustannuksella. Hän poisti kansantribuunien veto-oikeuden ja sääti, etteivät tässä virassa olleet voineet koskaan edetä korkeimpiin poliittisiin virkoihin. Sulla myös laajensi Rooman kaupungin pyhinä pidettyjä rajoja.


title: Sulla

text: Sulla valittiin toiseen kertaan konsuliksi vuonna 80 eaa., mutta seuraavana vuonna hän luopui kaikista poliittisista tehtävistä ja vetäytyi maatilalleen kirjoittamaan muistelmiaan, jotka tosin ovat sittemmin kadonneet. Sullan luopuminen vallasta yllätti monet aikalaiset ja Sullaa maatilalla ympäröivä joukko näyttelijöitä ja tanssijoita – joukossa myös nuoruudenystävä Metrobius – herättivät paheksuntaa monissa. Sulla oli myös alkoholiin menevä. Hän sai punaisia läiskiä kasvoihinsa liiasta juomisesta. Häntä pilkattiin niistä kirjavaksi mulperipensaaksi. Sullan maksansa petti ja hän kuoli vuonna 78 eaa. ja Sullan hautajaismenoja vastaavaa loistoa ei nähty ennen Augustuksen kuolemaa vuonna 14.


title: Sulla

text: Osa Sullan lakiuudistuksista pysyi voimassa huomattavan kauan, kun taas osa, kuten tribuunien veto-oikeus, palautettiin varsin nopeasti Sullan kuoleman jälkeen. Suurin vaikutus lienee kuitenkin ollut Sullan marssilla Roomaan, joka asetti tasavallan kannalta vaarallisen esimerkin sotilaallisen voiman käytöstä henkilökohtaisen vallan kasvattamiseen. Kuuluisin Sullan seuraajista tässä suhteessa on Caesar, joka kuitenkaan ei Sullan tapaan luopunut vallasta vaan tuli murhatuksi, mikä johti tasavallan tuhoon.


title: Antisemitismi

text: Antisemitismi eli juutalaisvastaisuus tarkoittaa vihamielistä suhtautumista juutalaisiin joko heidän juutalaisen uskonsa tai kansallisuutensa vuoksi. Antisemitismi voi kohdistua juutalaisiin yksilöinä tai ryhmänä, ja se voi ilmetä esimerkiksi vihana, syrjintänä tai väkivaltana. Antisemitismin voi jakaa eri luokkiin, kuten poliittiseen, taloudelliseen, uskonnolliseen, nationalistiseen ja rodulliseen antisemitismiin. Nykyisin jotkut puhuvat myös uusantisemitismistä, jolla tarkoitetaan tietynlaista Israelin ja sionismin vastustuksena ilmenevää juutalaisvastaisuutta.


title: Antisemitismi

text: Juutalaiset ovat kolmituhatvuotisen historiansa aikana joutuneet lukuisien antisemitististen rajoitusten, karkotusten ja joukkomurhien uhreiksi. Jo varhaiskristillisyydessä syntyi voimakasta juutalaisvastaisuutta. Uskonnollisia juutalaisvainoja esiintyi Euroopassa etenkin ristiretkien ja inkvisition aikaan ja Arabiassa Muhammedin toimesta 600-luvulta lähtien. 1800-luvulla Euroopassa nosti päätään rodullinen antisemitismi.


title: Antisemitismi

text: Antisemitismi kärjistyi kansallissosialistisen puolueen johtamassa natsi-Saksassa: juutalaisvainoista tunnetuin on 1930–1940-luvuilla tapahtunut holokausti, jossa kuoli noin kuusi miljoonaa juutalaista. Israelin itsenäistymisen jälkeen juutalaisviha kiihtyi myös arabimaissa, ja Israel on joutunut useiden vihamielisten hyökkäysten ja terrorismin kohteeksi.


title: Antisemitismi

text: Juutalaisia ahdistellaan nykyisinkin edelleen joissain Euroopan maissa. Muslimimaissa juutalaisvihaan sekoittuu niin Israelin-vastaisia mielialoja kuin uskonnollistakin vihaa.


title: Antisemitismi

text: Juutalaiset ovat halki vuosisatojen olleet vainojen ja syrjinnän kohteena, mikä on johtanut asumiseen ghettoissa ja juutalaiseen pakolaisuuteen eli exodukseen, karkotusten, vihanpidon ja vainojen vuoksi. Israelin valtion perustaminen YK:n mandaatilla vuonna 1948 Britannian hallinnoimaan Palestiinaan kuitenkin loi juutalaiselle kansalle oman kodin ja turvapaikan. Useat muut valtiot ovat myös tarjonneet turvaa juutalaisille, esimerkiksi Yhdysvallat, jonne monet juutalaiset ovat historian saatossa paenneet, ja jossa 1700-luvun valistuksen ajalta periytyvät vapauden ja ihmisoikeuksien periaatteet ovat turvanneet elämää. Juutalaisia elääkin nykyään eniten Yhdysvalloissa ja toiseksi eniten Israelissa.


title: Antisemitismi

text: Sana "antisemitismi" ("anti-" ’vastaan’) tuli yleiseen käyttöön saksalaisen toimittajan Wilhelm Marrin vuonna 1879 kirjoittaman juutalaisvastaisen pamfletin vaikutuksesta, vaikka sanaa oli käytetty aikaisemminkin. Termi viittaa ”semitismin” vastustamiseen. Semitismi-käsite otettiin kielitieteestä, mutta sillä viitataan ainoastaan juutalaisiin, vaikka myös esimerkiksi arabit ovat seemiläinen kansa. Tämän vuoksi myöhemmät kansallissosialistit välttivätkin nimityksen käyttöä, sillä he eivät halunneet suututtaa arabiliittolaisiaan. Wilhelm Marrin mukaan juutalaisten vastustaminen Kristuksen-tappajina oli väärin, ja keskiaikaiset syytökset esimerkiksi rituaalimurhista olivat typeriä. Sen sijaan Marr vastusti ”juutalaista henkeä”, joka vaikutti haitallisesti saksalaiseen kulttuuriin ja elämään. Marrin ja hänen hengenheimolaistensa antisemitismi oli käsitteenä keskiaikaisen uskonnollisen juutalaisvastaisuuden ja nykyaikaisen rodullisen antisemitismin välimuoto.


title: Antisemitismi

text: Yhdysvaltain ulkoministeriö määritteli antisemitismin vuoden 2005 raportissaan ”juutalaisia kohtaan niin yksilöinä kuin ryhmänäkin koetuksi vihaksi, joka perustuu juutalaiseen uskontoon ja/tai kansallisuuteen”.


title: Antisemitismi

text: Euroopan unionin virasto European Parliament Working Group on Antisemitism määrittelee antisemitismin: ”Antisemitismi on tietynlainen käsitys juutalaisista, joka voidaan ilmaista heihin kohdistuvana vihana. Antisemitismin kielelliset ja fyysiset ilmenemismuodot kohdistetaan juutalaisiin tai ei-juutalaisiin yksilöihin ja/tai heidän omaisuuteensa, juutalaisen yhteisön instituutioihin tai uskonnollisiin tiloihin.”


title: Antisemitismi

text: Suomen juutalaisvihaa tutkinut Jari Hanski jakaa antisemitistiset syytökset neljään luokkaan:


title: Antisemitismi

text: Historioitsija Edward Flannery löytää antisemitismille neljä muotoa:


title: Antisemitismi

text: Toimittaja ja kirjailija Louis Harap jakaa antisemitismin kuuteen luokkaan:


title: Antisemitismi

text: Juutalaisvihalle on löydetty selitysmalleja niin juutalaisuuden ominaisuuksista vihamielisyyden aiheuttajina kuin vihaajasta itsestään. Karl-Johan Illman selittää antisemitismin osittain yleisillä sosiaalipsykologisilla syillä:


title: Antisemitismi

text: Lisäksi hän löytää antisemitismistä erityisiä osia:


title: Antisemitismi

text: Filosofi Jean-Paul Sartre esittää ("Anti-Semite", s. 54.) juutalaisvihan syyksi ennakkoluuloja, tarvetta syntipukille, kapitalismista johtuvia taloudellisia syitä ja antisemiittien psykologisia ongelmia.


title: Antisemitismi

text: Historioitsija Bernard Lewisin mukaan antisemitismi on erilaisuuteen kohdistuvaa ennakkoluuloa, vihaa tai vainoa, jota määrittää tässä kaksi erityispiirrettä: juutalaisiin kohdistetaan kaksoisstandardeja ja heitä syytetään ”yleismaailmallisesta pahasta”.


title: Antisemitismi

text: Dennis Prager ja Joseph Telushkin pitävät antisemitismiä kokonaan omana ilmiönään. He arvostelevat antisemitismin ”dejudaisointia” kuten syntipukkiteorioita. Heidän mielestään juutalaisvihaa ei voi selittää samoilla yleisillä syillä, joilla muukalaisvihaa selitetään, vaan juutalaisia on vihattu juuri heidän juutalaisuutensa vuoksi. Juutalaisvainoissa ei siis ole ollut kyse ennakkoluuloista, vaan juutalaisten vastustamisesta. He antavat nämä syyt:


title: Antisemitismi

text: Historioitsija Walter Laqueurin mukaan juutalaisvastaisuus on historian aikana ollut vuoroin järjellistä ja vuoroin järjetöntä. Yhtenä aikana yhdessä maassa harjoitetut vainot eivät selitä muina aikoina toisissa maissa harjoitettuja vainoja, tai sitä miksi niitä ei esiintynytkään.


title: Antisemitismi

text: Antisemitismin yhtenä syynä on usein arveltu olleen juutalaisten yhteiskunnallinen asema. Juutalaiset ovat kuitenkin olleet Euroopassa historiansa aikana vihattuja niin rikkaina koronkiskojina ja hovijuutalaisina kuin köyhinä kerjäläisinäkin.


title: Antisemitismi

text: Juutalaisvihamielisyyttä esiintyi jo antiikin Egyptissä ja Kreikassa: epäilyjä juutalaisten suosimisesta, heidän jumalattomuudestaan ja lasten rituaalimurhista. Tunnetut roomalaiset kirjailijat kuten Cicero ja Tacitus arvostelivat kirjoituksissaan juutalaisten uskonnollisia tapoja, eristyneisyyttä ja juutalaisten siihen aikaan vielä harjoittamaa käännytystyötä. Roomassa juutalaisia kuitenkin kohdeltiin ennen kristinuskon tuloa valtakunnanuskonnoksi yleisesti ottaen samoin kuin muitakin vähemmistökansallisuuksia. Juutalaisuudestaan luopuneet hyväksyttiin osaksi muuta yhteiskuntaa.


title: Antisemitismi

text: Uudessa testamentissa on voimakasta juutalaisten arvostelua. Se voidaan nähdä vielä juutalaisuuden sisäisenä keskusteluna, sillä kristinusko oli syntyessään juutalaisuuden sisäinen liike. Kun kristinuskon painopiste siirtyi pois juutalaisuudesta sekä Uuden testamentin tekstit kanonisoitiin ja niitä alettiin pitää erehtymättömänä Jumalan sanana, juutalaista kansaa vastaan tunnetut ennakkoluulot vahvistuivat. Opillinen antijudaismi muuttui vähitellen antisemitismiksi, ja moni varhainen kirkkoisä julisti vihaavansa juutalaisia. Varhaisiin kristillisiin kirjoituksiin sisältyi juutalaispolemiikkia, syytös Jeesuksen (ja Jumalan) surmaamisesta ja juutalaisten nimitys ”Paholaisen jälkeläisinä”. Tämä tarjosi pohjan ja oikeutuksen tulevalle kristilliselle antisemitismille.


title: Antisemitismi

text: Juutalaisten laillinen asema heikkeni Euroopassa keskiajalle siirryttäessä. Ristiretkien (1096–) myötä alkoivat juutalaisten joukkomurhat Ranskassa ja Keski-Euroopassa heidän kieltäydyttyään kääntymästä kristityiksi. Juutalaiset kokivat nöyryytyksiä ja syytöksiä rikoksista kristittyjä kohtaan, kuten rituaalimurhista. Heidät rajoitettiin ammatteihin, joissa he joutuivat syytetyiksi koronkiskonnasta. Mustan surman aikana juutalaisia syytettiin kaivojen myrkyttämisestä, koska omien puhtaussääntöjensä ansiosta he selvisivät kulkutaudista vähällä. Myös juutalaisten sinnikäs käännytysvastarinta ajoi monet totalitaristiset hallinnot juutalaisten karkotuksiin ja joukkomurhiin muiden keinojen puutteessa.


title: Antisemitismi

text: Juutalaiset karkotettiin sadoiksi vuosiksi useista maista, kuten Englannista 1290 ja Espanjasta 1492. Espanjan inkvisitio kohdistui maan juutalaisiin erityisen ankarasti.


title: Antisemitismi

text: Kulttuurisen sionismin perustaja Ahad Ha’am (1856–1927) on esittänyt, että rituaalimurhasyytöksillä on ollut myös juutalaisia yhteisöjä lujittava vaikutus. Kaikki juutalaiset tiesivät järjettömiksi syytökset kristittyjen veren juonnista uskonnollisista syistä, ja tämä todisti heille muidenkin antisemitististen syytösten valheellisuuden.


title: Antisemitismi

text: Venetsiassa ryhdyttiin rajoittamaan juutalaisten liikkumista sulkemalla heidät gettoon vuonna 1516. Saksassa Martti Luther epäonnistuttuaan juutalaisten käännyttämisessä julkaisi juutalaisvastaisen kirjan "Juutalaisista ja heidän valheistaan", jossa hän suositteli toimenpiteitä juutalaisia vastaan. Omana aikanaan kirja ei johtanut kuitenkaan lisääntyneeseen antisemitismiin. Valistuksen ajan Ranskassa Voltaire arvosteli juutalaisten tapoja, joita hän piti valistuksen vastaisina, ja vallankumouksen jälkeisessä Ranskassa kyti vielä epäluuloa juutalaisia kohtaan. Karl Marx, joka halveksi omia juutalaisia juuriaan, kirjoitti nuorena tutkielman nimeltä ”Juutalaiskysymyksestä” ja viittasi myöhemmällä iälläänkin juutalaisiin lähes aina kielteisessä sävyssä. Varhaiset sosialistipuolueet kuitenkin torjuivat antisemitismin.


title: Antisemitismi

text:
Vuonna 1894 keskieurooppalainen Theodor Herzl havahtui juutalaisten ahdinkoon ranskalaisen kapteenin Alfred Dreyfusin oikeudenkäynnin myötä, jolloin vapaamielisinä luultujen ranskalaisten antisemitismi oli nostanut päätään. Herzl päätteli, että juutalaiset vapautuisivat vainoista ja syytöksistä vain omassa maassaan, ja aloitti sionistisen liikkeen.
Puolassa Bohdan H’melnytskyin johtamat kasakat surmasivat raa’asti yli 100 000 juutalaista vuosien 1648–1661 välillä. Itä-Euroopan juutalaisten elämää rajoitettiin laein ja heitä painostettiin kääntymään kristinuskoon muun muassa 25 vuoden asepalveluksella. Vuoden 1881 jälkeen alkoi Venäjällä pogromien aalto. Pietarissa julkaistiin 1903 Siionin viisaiden pöytäkirjat, väärennetty ”juutalaisten maailmanvalloitussuunnitelma”, josta tuli yksi antisemitismin kulmakivistä. Ukrainan itsenäisyystaistelun yhteydessä juutalaisia syytettiin bolševismista ja 100 000 juutalaista surmattiin.


title: Antisemitismi

text: Yhdysvalloissa autotehtailija Henry Ford julkaisi lehdessään 1920-luvulla antisemitistisiä kirjoituksia, ja 1900-luvun alussa vahvimmillaan ollut Ku Klux Klan otti juutalaiset yhdeksi kohteekseen.


title: Antisemitismi

text: Euroopassa syntyi 1700-luvun lopulla arjalainen myytti, jonka mukaan juutalaiset ovat alempirotuisia kuin saksalaiset. 1800-luvulla Saksassa ja Itävallassa antisemitismi tuli mukaan politiikkaan, ja laajalle Euroopassa levinnyt juutalaisvastaisuus edesauttoi Adolf Hitlerin ja kansallissosialistien valtaannousua 1930-luvulla. Natsit alkoivat välittömästi panna toimeen juutalaisia rajoittavia sääntöjä ja vainoja. Vuonna 1942 natsit aloittivat liittolaistensa kanssa Euroopan juutalaisten järjestelmällisen murhaamisen, holokaustin, jonka seurauksena noin kuusi miljoonaa juutalaista menetti henkensä.


title: Antisemitismi

text: 1800-luvulla alkaneet vainot johtivat laajaan juutalaiseen pakolaisuuteen, etenkin natsien noustua valtaan Saksassa 1930-luvulla, Yhdysvaltoihin ja esimerkiksi Etelä-Amerikkaan ja Israeliin. Israelin itsenäistyttyä 1948 muuttoliike ja sionismi voimistuivat entisestään. Juutalainen kansa oli viimein saanut oman valtion.


title: Antisemitismi

text: Suomessa eivät juutalaiset ole joutuneet samanlaisten vainojen uhriksi kuin useimmissa muissa Euroopan maissa. Ruotsin laki rajoitti juutalaisten asumisoikeutta ja ammatteja Suomessa 1700- ja 1800-luvuilla. 1890-luvulla juutalaisia karkotettiin maasta eikä Venäjältä tulijoita hyväksytty. Ennen vuotta 1917 Suomen juutalaisilla ei ollut kansalaisoikeuksia.


title: Antisemitismi

text: Juutalaisiin liitetyt paheet olivat Suomessa luonteeltaan yleisiä, eikä niitä edes yritetty liittää keneenkään nimettyyn suomalaiseen juutalaiseen. Juutalaisia tunnettiin huonosti käytännön elämästä. Juutalaisvastaisissa kirjoituksissa näkyi ulkomaalaisvaikutus erityisesti Saksasta. Suomalaisessa lehdistössä ei yleisesti ottaen lukijoita yllytetty väkivaltaisuuksiin. Äärikansallisissa, äärioikeistolaisissa ja uskonnollisissa liikkeissä oli kansallissosialistien valtaannousun jälkeen vuonna 1933 sekä juutalaisten vastustajia että puolustajia. Suomi luovutti erikseen kahdeksan juutalaista siviilipakolaista Saksaan.


title: Antisemitismi

text: Islamilaisen juutalaisvastaisuuden juuret ovat profeetta Muhammadin ajoissa 600-luvulla. Muhammad pyrki aluksi käännyttämään Medinan seudun juutalaisheimoja islamiin, mutta huonolla menestyksellä. Hän kääntyi sen jälkeen juutalaisia vastaan ja surmasi heitä taisteluissa. Koraanissa on useita kohtia, joissa kehotetaan muslimeja surmaamaan juutalaiset, ”apinan jälkeläiset”, missä heitä näkyykin. Eräs tällainen surmakehotus on nykyisen palestiinalaisen islamistijärjestön Hamasin perustuskirjassa. Toisaalta Koraanissa kerrotaan Muhammadilla myös olleen juutalaisia ystäviä, ja yhden Koraanikohdan voi tulkita tarkoittavan Jumalan luvanneen Jerusalemin juutalaisille. Koraanista löytyy toisaalta vihamielisyyttä myös kristittyjä ja muita ei-muslimeja, erityisesti pakanoita, kohtaan.


title: Antisemitismi

text:
Yleisesti ottaen juutalaiset saivat elää islamilaisessa maailmassa paremmassa turvassa kuin kristityn Euroopan juutalaiset. Heidän kohtelunsa vaihteli eri maissa, mutta etenkin maurien Espanja tunnetaan juutalaisen kulttuurin kukoistuskautena. Juutalaiset olivat kuitenkin muslimimaissa aina toisen luokan kansalaisia, dhimmejä (”alistettu kansa”). He saivat harjoittaa uskontoaan omissa oloissaan, mutta he joutuivat maksamaan lisäveroa ja kärsivät monenlaisista rajoituksista, nöyryytyksistä ja epätasa-arvosta lain edessä. Juutalaisia ei vihattu, vaan heitä halveksuttiin Muhammadin torjumisesta. Suoranaiset vainot ja joukkomurhat olivat melko harvinaisia, ja ne johtuivat usein paikallisista poliittisista syistä. Uuden ajan alun Ottomaanien valtakunnassa juutalaisten asema alkoi kohentua aikaisempaan nähden.
Nykymuotoinen antisemitismi tuli islamilaiseen maailmaan 1800-luvulla kristittyjen arabien mukana. Muslimit oppivat syytökset juutalaisten tekemistä rituaalimurhista, minkä seurauksena Damaskuksessa surmattiin juutalaisia 1840-luvulla. Sitä seurasi useita samankaltaisia tapauksia Pohjois-Afrikassa aina 1900-luvun vaihteeseen asti.


title: Antisemitismi

text: Ranskan valloitettua Pohjois-Afrikan 1800-luvulla juutalaiset saivat näissä maissa yhteiskunnallisen tasa-arvon ja Algeriassa Ranskan kansalaisuuden. Tämä kuitenkin vieraannutti heidät arabiväestöstä ja vaikutti 1900-luvun loppupuolella antisemitismin nousuun. Juutalaisten muutto Palestiinaan nostatti arabien keskuudessa vastarintaa ensimmäisen maailmansodan jälkeen, ja sionismin vastustus laajeni yleiseksi juutalaisvastaisuudeksi.


title: Antisemitismi

text: Toisen maailmansodan aikana Palestiinan suurmufti Amin al-Husseini liittoutui Adolf Hitlerin kanssa juutalaisia vastaan. Israelin perustamisen jälkeen vuonna 1948 arabimaissa puhkesi viha maiden suuria juutalaisväestöjä kohtaan, ja juutalaiset pakenivat Irania lukuun ottamatta kaikista alueen muslimimaista kahden vuosikymmenen aikana Israeliin ja jättivät suurimman osan omaisuudestaan taakseen.


title: Antisemitismi

text: Antisemitismin keskus siirtyi 1900-luvun loppupuolella pois Euroopasta. Juutalaisia asuu nykyisin Euroopassa vähemmän kuin ennen, ja antisemitismin perinteiset kulmakivet kuten kirkko, äärioikeisto ja natsismi ovat heikentyneet. Kirkot ovat myös tuominneet antisemitismin, vaikka yksittäiset kirkkojen edustajat voivatkin yhä levittää antisemitististä propagandaa etenkin Italiassa, Kreikassa ja Venäjällä.


title: Antisemitismi

text: Suomalaisten asiantuntijoiden mukaan antisemitismi on jälleen yleistynyt Euroopassa 2010-luvulla.


title: Antisemitismi

text: Toisen maailmansodan jälkeen juutalaisten asema Neuvostoliitossa heikkeni jälleen, ja Lähi-idän tilanne ruokki Neuvostoliiton virallisia juutalaisvastaisia kampanjoita. Euroopan perinteinen antisemitismi on painottunut toisen maailmansodan jälkeen itään, etenkin Puolaan. Myös Unkarissa, Romaniassa, Slovakiassa ja Venäjällä esitettiin syytöksiä juutalaisia kohtaan muun muassa stalinististen hallitusten tukemisesta.


title: Antisemitismi

text: Useissa Länsi-Euroopan maissa tapahtuu yhä ajoittain juutalaisten hautausmaiden ja synagogien häpäisyjä, etenkin Ranskassa ja Saksassa. Juutalaisten ahdistelusta Euroopassa ovat vastuussa usein uusnatsit ja muslimimaahanmuuttajat. Myös väkivaltaisia hyökkäyksiä juutalaiskohteisiin tapahtuu. Ranskassa on viime vuosien aikana murhattu 11 juutalaista heidän juutalaisuutensa vuoksi. Helmikuussa 2015 asemies hyökkäsi kulttuuritaloon ja synagogaan Kööpenhaminassa surmaten kaksi ihmistä.


title: Antisemitismi

text: Ruotsin Malmössä juutalaiset ovat kokeneet ahdistelua ja holokaustin kouluopetuksen häirintää, joka on kummunnut Israelin ja Palestiinan välisestä konfliktista. Simon Wiesenthal -keskus on suositellut juutalaisia siksi välttämään Ruotsin eteläosia.


title: Antisemitismi

text: Ranskassa maan juutalaisten ahdistelu on johtanut monien juutalaisten eristäytymiseen muusta yhteiskunnasta. Presidentti Jacques Chirac kiisti antisemitismin olemassaolon Ranskassa vuoteen 2003 asti, kunnes hän alkoi sanoa, että Ranskan antisemitismille täytyy tehdä jotain. Ranskalainen kansanedustaja Pierre Lelouche huomautti vuonna 2004, että vaikka maan lehdistö oli 1930-luvulla kiihkeän juutalaisvastainen, juutalaisia koululaisia ei Ranskassa silloin kuitenkaan pahoinpidelty eikä synagogia poltettu kuten nykyisin palestiinalaisten puolustamisen nimissä. Vuonna 2018 Ranskassa julkaistiin manifesto, jossa yli 300 merkittävää ranskalaista tuomitsee hiljaiseksi etniseksi puhdistukseksi kuvaamansa uuden antisemitismin, jota harjoittavat maahanmuuttajayhteisöjen islamistiset radikaalit. Allekirjoittajien mukaan media vaikenee asiasta.


title: Antisemitismi

text: Saksanjuutalaisten mukaan vuonna 2017 heihin kohdistuneista solvauksista 62 prosenttia ja ruumiillisista hyökkäyksistä 81 prosenttia oli muslimien tekemiä. Berliiniläisten opettajien mukaan juutalainen-sanasta on tullut yleinen haukkumasana leikkipuistoissa. Juutalaisvastaisuuden lisääntymistä Saksassa on selitetty muslimien määrän kasvamisella. Antisemitismiä valvovan järjestön johtaja Marina Chernivskyn mukaan sitä ei voi pitää ainoana syynä, mutta hänen mielestään on tunnustettava, että ”monet näistä ihmisistä tulevat maista, joissa juutalais- ja israelilaisvastaiset asenteet ovat vallalla”. Vuonna 2018 Saksassa aiheutti kohua tapaus, jossa islaminuskoiset oppilaat kiusasivat juutalaistyttöä berliiniläisessä esikoulussa ja uhkailivat kuolemalla, koska tämä ei uskonut Allahiin.


title: Antisemitismi

text: Suomessa antisemitismi ei ole saanut Helsingin juutalaisen seurakunnan mukaan merkittävää jalansijaa. Vuonna 2013 "Magneettimedia"-lehti tuomittiin antisemitismiä sisältävistä kirjoituksista sakkoihin. Turun juutalaisen seurakunnan puheenjohtajan Tomer Huhtamäen mukaan perinteinen äärioikeistolainen antisemitismi on Pohjoismaissa vähemmistössä, kun taas ”äärivasemmisto” sekä ”vasemmisto/kulttuuriaktivistit” ovat olleet asiassa aktiivisia. Huhtamäen mukaan Turun seurakunnan juutalaisiin kohdistuva, ilkivaltana ja vihaviesteinä ilmenevä antisemitismi on useimmiten lähtöisin äärivasemmistosta. Takana lienee Israelin liittolaisuus Yhdysvaltojen kanssa sekä Lähi-idän tilanne. Seurakunta joutuu käyttämään vartijoita tilaisuuksissaan. Vielä 1990-luvulla äärioikeistolaiset skinheadit olivat pääosassa.


title: Antisemitismi

text: Yhdysvaltain juutalaiset eivät juurikaan kärsi antisemitismistä, ja juutalaisten yhteiskunnallinen asema maassa on hyvä. Toisaalta vuonna 2012 kirjatuista 1166:sta uskontoon liittyneestä selkkauksesta kuten vandalismista ja pahoinpitelyistä 60 prosenttia kohdistui juutalaisia vastaan. Occupy Wall Street -liikettä ja sen tukijoita ja perustajaa, Adbustersin päätoimittaja Kalle Lasnia, on arvosteltu antisemitismistä.


title: Antisemitismi

text: Islamilaisen antisemitismin aateperusta on nykyisin arabien Israelin-vastaisuudessa, ei teologisissa tai rodullisissa syissä kuten Euroopassa. Siinä kun kristityt ovat nähneet juutalaiset ”loisina”, arabit näkevät heidät hyökkääjinä. Arabimaissa vastustetaan yleisesti juutalaisten oikeutta kansana omaan valtioon, ja Israelin–Palestiinan konflikti ruokkii juutalaisvihaa. Mitättömän Israelin onnistunut vastarinta ennen niin menestyksellisiä muslimiarmeijoita vastaan on aiheuttanut katkeruutta etenkin uskonnollisissa muslimeissa. Juutalaisvastaisuus on viime aikoina saanut islamilaisissa maissa myös jälleen uskonnollisia piirteitä, ja moni huomattava muslimisaarnaaja saarnaa julkisesti vihaa juutalaisia kohtaan Koraanin pohjalta.


title: Antisemitismi

text: Myös perinteinen eurooppalaisvaikutteinen antisemitismi on yhä näkyvää arabimaissa ja Turkissa. Alueella luetaan yleisesti eurooppalaisia antisemitistisiä kirjoituksia kuten "Siionin viisaitten pöytäkirjoja" ja "Taisteluani", ja koulujen oppikirjat sisältävät antisemitististä materiaalia.


title: Antisemitismi

text: Holokaustin kiistäminen levisi moniin Euroopan maihin toisen maailmansodan jälkeen. Suurin osa holokaustidenialismista on peräisin äärioikeistosta, mutta sitä on esiintynyt myös muun muassa Ranskan äärivasemmistossa. Osa revisionisteista kiistää holokaustin osin tai kokonaan; osa myöntää sen tapahtuneeksi, mutta syyttää siitä juutalaisia, jotka olivat julistaneet sodan Saksalle. Holokaustin kiistäminen tai holokaustin julistaminen oikeutetuksi levisi arabimaiden tiedotusvälineisiin 1970-luvulla ja kiihdytti julkista juutalaisvihaa. Holokaustin kieltäminen on ollut osa virallista arabimaiden politiikkaa 1950-luvulta saakka.


title: Antisemitismi

text: Toisen maailmansodan loppuun asti antisemitismi oli lähinnä natsistinen, fasistinen ja äärioikeistolainen ilmiö. Poliittisessa vasemmistossa ei esiintynyt avointa antisemitismiä, ja muslimimaailman antisemitismi oli paikallista ja perinteistä. Toisen maailmansodan seurauksena natsistiset ja fasistiset liikkeet heikkenivät, ja myös juutalaisten määrä Euroopassa oli vähentynyt. Uusfasistit eivät myöskään ryhtyneet puolustelemaan holokaustia, vaan usein pyrkivät kiistämään sen koskaan tapahtuneenkaan. Sodan jälkeen Eurooppaan tuli lisäksi hyvin runsaasti maahanmuuttajia Lähi-idästä, Aasiasta ja Afrikasta. Moni heistä ei pyrkinyt mukautumaan ympäröivään yhteiskuntaan samalla tavoin kuin Euroopan juutalaiset olivat mukautuneet, ja osa torjui eurooppalaisen elämäntavan kokonaan. Nämä uudet runsaslukuiset tulokkaat ottivat juutalaisten paikan muukalaisvastaisen ajattelun ja politiikan kohteina.


title: Antisemitismi

text: Euroopan nykyiset laitaoikeistolaiset puolueet tuomitsevat antisemitismin, ovat Israel-myönteisiä ja esittävät itsensä juutalaisten suojelijoina muslimien suorittamalta vainolta. Esimerkiksi Ranskan kansallista rintamaa syytettiin vielä perustajansa Jean-Marie Le Penin puheenjohtaja-aikana antisemitismistä, mutta puolueen nykyinen puheenjohtaja Marine Le Pen on etääntynyt julkisesta antisemitismistä ja saanut kannatusta myös Ranskan juutalaisilta. Juutalaisjärjestöt ja Israel suhtautuvat Euroopan laitaoikeistoon kuitenkin usein varauksellisesti tai torjuvasti, epäillen näiden motiiveja juutalaisten puolustuksessaan ja muistuttaen eurooppalaisen nationalismin antisemitistisestä historiasta.


title: Antisemitismi

text: Alkuaikoina Neuvostoliiton bolševikkeihin kuului paljon juutalaisia, noin 16 %. Juutalaisten osuus oli huomattavasti suurempi Venäjän tukemissa naapurivaltioiden kommunistisissa liikkeissä. Kommunismin vastustajat saattoivat suhtautua tämän vuoksi kielteisesti juutalaisiin. Venäjällä Neuvostoliiton hajoamisen seurauksena kansallismieliset venäläiset syyttivät juutalaisia bolševismista ja kommunistit Neuvostoliiton hajottamisesta. Myös ortodoksinen kirkko ruokki venäläistä antisemitismiä. Itäeurooppalaisessa politiikassa antisemitismi on nykyisin melko vähäistä juutalaisten määrän pienuuden vuoksi.


title: Antisemitismi

text: Uusantisemitismillä tarkoitetaan Israelin ja sionismin vastustuksena ilmenevää juutalaisvastaisuutta, joka on perinteisen juutalaisten demonisoinnin uusi muoto. Uusantisemitismistä on syytetty niin äärivasemmistoa, radikaalia islamia kuin äärioikeistoakin. Käsitteen käyttäjien mukaan ilmiöstä tekee juutalaisvastaisuutta se, että siihen usein liittyy juutalaisten yksilöiden tai juutalaisten symbolien kimppuun hyökkäämistä sekä vanhojen juutalaisvastaisten uskomusten esittämistä. Bernard Lewisin mukaan uusantisemitismi on antisemitismin kolmas muoto uskonnollisen ja rodullisen antisemitismin jälkeen.


title: Antisemitismi

text: Kanadan oikeusministeri Irwin Cotler kuvaili vanhan ja uuden antisemitismin yhteyttä:


title: Antisemitismi

text: Cotlerin mukaan Israel-kritiikki muuttuu antisemitismiksi, kun:Esimerkkinä uusantisemitismistä ruotsalainen iltapäivälehti "Aftonbladet" julkaisi 17. elokuuta 2009 jutun, jossa kerrottiin israelilaisten sotilaiden ottavan elimiä kuolleilta ja haavoittuneilta palestiinalaisilta. Kirjoituksessa ei esitetty todisteita vaan palautettiin mieleen erilaisia huhuja kansainvälisestä elinkaupasta ja israelilaisten osuudesta tässä kaupassa. Israel nosti Aftonbladetin kirjoituksesta kovan metelin. Pääministeri Benjamin Netanjahu vaati selväsanaisesti Ruotsin hallitusta tuomitsemaan Aftonbladetin kirjoituksen. Pääministeri Fredrik Reinfeldt ja ulkoministeri Carl Bildt torjuivat vaatimukset viittaamalla Ruotsin perustuslakiin.


title: Antisemitismi

text: Israelin-vastaisessa propagandassa on 2000-luvulla käytetty usein pilapiirroksia. Italialainen "La Stampa" julkaisi piirroksen, jossa hyödynnettiin vanhaa ”juutalaiset Kristuksen-tappajina” -kuvastoa palestiinalaistaistelijoiden piiritystilanteen yhteydessä. Belgialainen "Nieuwsblad" käytti samaa rinnastusta sheikki Ahmed Yassinin murhan uutisoinnin yhteydessä. Englantilainen "The Independent" hyödynsi vuonna 2003 vanhaa englantilaisperäistä ”juutalaiset kristittyjen lasten veren juojina” -syytöstä pääministeri Ariel Sharonin kuvaamiseen. Kreikkalainen "Ethos"-lehti julkaisi vuonna 2002 piirroksen, jossa keskitysleirit kuvattiin paikoiksi, joissa juutalaiset olivat oppiakseen tappamista.


title: Antisemitismi

text: Yhdistyneitä kansakuntia on usein syytetty siitä, että se käsittelee toistuvasti pelkästään Israelin väitettyjä ihmisoikeusrikkomuksia, mutta ei lainkaan suurempia ihmisoikeusrikkomuksia esimerkiksi Kiinassa ja Iranissa.


title: Antisemitismi

text: Vasemmistolaisen uusantisemitismin argumentaatio syntyi pitkälti Neuvostoliitossa vuoden 1967 Kuuden päivän sodan jälkeen. Ranskalaisen kielentutkija Georges-Elia Sarfatin mukaan Israeliin yhdistettiin neuvostopropagandassa neljä länsimaisen historian kielteistä osaa: natsismi, rasismi, kolonialismi ja imperialismi.


title: Antisemitismi

text: Tutkija Walter Laqueur katsoo vasemmistolaisen antisemitismin pyrkivän juutalaisten katoamiseen kansana, ei yksilöinä. Äärivasemmistolaiset eivät myöskään yleensä hyväksy juutalaisvaltion ajatusta, ja he vastustavat Israelia myös osin sen liittolaisuudesta Yhdysvaltojen kanssa. Juutalaiset nähdään myös kapitalismin tukijoina ja feministisestä näkökulmasta myös patriarkaatin alullepanijoina. Tunnetuimpia vasemmistolaisia nykyajan antisemitistejä on kreikkalainen säveltäjä Mikis Theodorakis, joka on lausunut Israel-kritiikkinsä ohella että juutalaiset ovat kaiken pahan alku ja juuri ja että juutalaiset hallitsevat maailmantaloutta. Venäjällä kommunistit vaativat vuonna 2005 kaikkien juutalaisjärjestöjen kieltämistä.


title: Antisemitismi

text: Israelin laitaoikeistoa edustavan ministeri Avigdor Liebermanin mukaan ”palestiinalaismyönteinen yllytys boikotoimaan Israelia ja sen tuotteita on antisemitismiä, ei muuta”.


title: Antisemitismi

text: Uusantisemitismin käsite on kiistanalainen, ja käsitteen arvostelijoiden mukaan termi muun muassa vähättelee todellista antisemitismiä ja sillä yritetään vaikeuttaa Israelin ja sionismin arvostelua.


title: Antisemitismi

text: Muiden muassa amerikanjuutalaiset professorit Noam Chomsky ja Norman G. Finkelstein ovat väittäneet, että Israelin toiminnan arvostelu leimataan herkästi antisemitismiksi, vaikka arvostelulle olisi tosiasiapohjaa. Myös Yhdysvaltain entinen presidentti Jimmy Carter joutui antisemitismisyytösten kohteeksi julkaistuaan kirjan "Palestine – Peace, Not Apartheid", jossa hän arvosteli Israelin toimintaa palestiinalaisia kohtaan.


title: Antisemitismi

text: Palestiina-aktivisti Syksy Räsäsen mukaan ”Israelin etnisten puhdistusten, laittomien siirtokuntien ja apartheidin rinnastaminen juutalaisuuteen on antisemitismiä.” Räsäsen mukaan Israelin valtio esittää edustavansa juutalaisia, mutta ”Israelin ihmisoikeusloukkausten tai niiden taustalla olevan apartheid-järjestelmän esittäminen juutalaisuuden ilmentymänä on väärin sekä tosiasiallisesti että moraalisesti. – – Monet Israelin apartheidin tunnetuimmista kriitikoista ovat juutalaisia, on juutalaisia järjestöjä, jotka toimivat sitä vastaan ja useat rabbit arvostelevat sitä.”


title: Antisemitismi

text: Toimittaja Hannu Reimen mukaan nykyinen juutalaisvastaisuus näyttää liittyvän ennen kaikkea Israelin ja palestiinalaisten väliseen konfliktiin. Juutalaisyhteisöt ja synagogat joutuvat uhkauksien kohteeksi, kun selkkaus nousee esille tiedotusvälineissä.


title: Antisemitismi

text: Yhdysvalloissa perustettiin 1913 Anti-Defamation League -järjestö, joka pyrkii vastustamaan antisemitismiä Yhdysvalloissa ja muualla maailmassa. Simon Wiesenthal -keskus on juutalainen kansainvälinen ihmisoikeusjärjestö, joka kamppailee antisemitismiä vastaan. Muita antisemitismiä vastustavia järjestöjä ovat muun muassa ruotsalainen Svenska kommittén mot antisemitism (SKMA), kansainvälinen parlamentaarikkojen Inter-parliamentary Coalition for Combating Antisemitism (ICCA), kanadalainen Fighting Antisemitism Together (FAST), ranskalainen LICRA – Ligue Internationale Contre le Racisme et l'Antisémitisme ja alankomaalainen Anne Frank House.


title: Antisemitismi

text: Euroopan unionin teettämässä kyselyssä vuonna 2018 kahdentoista EU-maan yli 16 tuhannesta juutalaisesta vastaajaasta 90 prosenttia ilmoitti juutalaisvastaisuuden mielestään lisääntyneen kotimaassaan edellisen viiden vuoden aikana. Vastaajista 85 prosenttia piti antisemitismiä vakavana ongelmana. Vastaajista 28 prosenttia kertoi joutuneensa juutalaisvastaisen häirinnän kohteeksi edellisen vuoden aikana. Ulkoista juutalaisuuden merkkiä kantaneista häirintää oli kokenut 37 prosenttia. Vakavimmissa häirintätapauksissa uhri tunnisti tekijäksi äärimuslimin 30 prosentissa tapauksista, vasemmistolaisen 21 prosentissa tapauksissa ja oikeistolaisen 13 prosentissa tapauksista; lopuissa tapauksissa tekijä jäi tuntemattomaksi. Pahinta antisemitismi kyselyn perusteella on Ranskassa. Ranskan juutalaisista 73 prosenttia kertoi vuonna 2012, että he kokevat turvattomuuden tunnetta suurelta osin Lähi-idän konfliktin seurauksena.


title: Antisemitismi

text: Turvattomuuden seurauksena moni Euroopan juutalainen piilottaa juutalaisuutensa julkisesti.


title: Antisemitismi

text: Saksassa vuonna 2004 tehdyn mielipidetiedustelun mukaan yksi kolmasosa saksalaisista vastustaa antisemitismiä, 7 prosenttia kannattaa sitä, ja loput sijoittuvat näiden välille. Venäjällä 42 prosenttia ajatteli että juutalaisilla on liikaa vaikutusvaltaa, ja 28 prosenttia kaipaa keisarikunnan aikaista juutalaisten rajoitettua asuinaluetta takaisin. Juutalaisvastaisten asenteiden yleisyys ei Euroopassa riipu juutalaisten määrästä, sillä asenteet ovat usein yhtä kielteisiä sellaisissa maissa joissa juutalaisia on vähän, kuten Espanjassa, Kreikassa ja Romaniassa, verrattuina esimerkiksi Unkariin, Britanniaan ja Ranskaan, joissa juutalaisia on paljon.


title: Antisemitismi

text: Vuonna 2002 eri maissa tehdyssä mielipidetutkimuksessa länsieurooppalaisista 21–63 prosenttia uskoi juutalaisilla olevan liikaa valtaa liikemaailmassa. Noin puolet vastaajista oli sitä mieltä, että juutalaiset puhuivat liikaa holokaustista.


title: Antisemitismi

text: Yhdysvaltalaisista noin 15 % ilmaisi antisemitistisiä näkemyksiä vuoden 2007 kyselyssä. Juutalaisvastaisuus on yleisintä afroamerikkalaisten ja latinoväestön keskuudessa, noin 30 prosentissa.


title: Antisemitismi

text: Vuonna 2011 julkaistun kyselytutkimuksen mukaan vain alle viisi prosenttia useimpien islamilaisten maiden väestöstä suhtautuu juutalaisiin myönteisesti, Israelin muslimeista kuitenkin peräti puolet.


title: Uusklassismi

text: Uusklassismi on jonkin klassisen tyylin uudistunutta tai nykyaikaista muotoa. Uusklassismin eri osa-alueita ovat:


title: DDR (täsmennyssivu)

text: DDR voi viitata:


title: Albus Dumbledore

text: Albus Dumbledore on kuvitteellinen hahmo J. K. Rowlingin "Harry Potter" -kirjasarjassa. Hän on Tylypahkan velhokoulun rehtori ja päähenkilö Harry Potterin mentori.


title: Albus Dumbledore

text: Dumbledorea pidetään aikansa mahtavimpana velhona ja lisäksi ainoana, jota lordi Voldemort on koskaan pelännyt. Dumbledore voitti velhoyhteiskuntaa uhanneen pimeyden velhon Grindelwaldin kaksintaistelussa vuonna 1945. Voldemortin noustua valtaan ensimmäisen kerran, Dumbledore perusti häntä vastaan taistelevan salajärjestön Feeniksin killan. Velhoyhteisössä kunnioitettavassa asemassa olevaa Dumbledorea ehdotettiin usein taikaministeriksi, mutta hän kieltäytyi virasta joka kerta, muistaen kuinka hänen pyrkimyksensä valtaan oli ollut hänen heikkoutensa.


title: Albus Dumbledore

text: Dumbledorea esittää kirjasarjasta tehdyssä elokuvasarjassa Richard Harris kahdessa ensimmäisessä elokuvassa. Harrisin kuoltua Michael Gambon esitti hahmoa sarjan lopuissa elokuvissa.


title: Albus Dumbledore

text: Albus Dumbledore syntyi vuonna 1881 Percival ja Kendra Dumbledorelle. Hänen jälkeensä syntyivät veli Aberforth ja sisko Ariana. Kun Ariana oli kuusivuotias, joukko jästipoikia kävivät hänen kimppuunsa nähtyään hänen tekevän taikoja. Tapaus vaikutti Arianan mielenterveyteen haitallisesti eikä hän kyennyt enää taikomaan muuta kuin satunnaisilla hetkillä ja usein tuhoisin seurauksin. Albusin isä Percival etsi jästipojat käsiinsä ja kävi heidän kimppuunsa samalla tavoin. Percival tuomittiin Azkabanin velhovankilaan, jossa hän myöhemmin kuoli. Hän otti tuomionsa vastaan sen sijaan, että olisi kertonut miksi hyökkäsi jästien kimppuun, jotta Arianaa ei vietäisi pois. Kendra Dumbledore muutti hänen nuoren perheensä Godrickin notkoon, missä he kääntyivät omiin oloihinsa piilotellen Arianaa.


title: Albus Dumbledore

text: Eräänä päivänä Albus aikoi lähteä ystävänsä Grindelwaldin kanssa pois, mutta Aberforth vaati hänen jäämistään. Syntyi taistelu, kun Grindelwald hyökkäsi Aberforthin kimppuun ja Albuksen, Grindelwaldin ja Aberforthin taistelessa Ariana joutui taistelun keskelle ja kuoli. Grindelwald pakeni eikä palannut.


title: Albus Dumbledore

text: Dumbledorella on lemmikkinä feenikslintu Fawkes, joka luovutti taikaa täynnä olevan sulkansa kahteen taikasauvaan. Toinen näistä päätyi Lordi Voldemortille, toinen Harry Potterille.


title: Albus Dumbledore

text: Nuoruudessaan Dumbledore oli Grindelwaldin ystävä. Dumbledore ja Grindelwald olivat molemmat lahjakkaita nuoria ja heidän tavoitteensa oli jästien hallitseminen ja kuoleman varjelusten hankkiminen. Dumbledore keksi myös iskulauseen "Yhteiseksi hyväksi", josta tuli myöhemmin Grindlewaldin vankilan Nurmengårdenin tunnus. Myöhemmin Dumbledore on tullut tunnetuksi jästien oikeuksien puolustajana ja Grindelwaldin ajatuksien tukeminen oli Dumbledorelle vain nuoruuden hairahdus. Heidän ystävyytensä loppui Dumbledoren sisaren Arianan kuolemaan. Monien vuosien jälkeen, kun Grindelwald kokosi armeijaansa, Dumbledore päätti kohdata tämän ja lopettaa tämän ilkityöt (Grindewaldin kukistamisesta mainitaan jo ensimmäisessä kirjassa, suklaasammakkokorteissa).


title: Albus Dumbledore

text:
Dumbledore oli lämpimissä väleissä Tylypahkan opettajakunnan kanssa. Esimerkkinä ystävien lojaalisuudesta Dumbledorea kohtaan mainittakoon Minerva McGarmiwa, joka oli valmis taistelemaan taikaministeriä, kahta auroria ja ministeriön virkailijaa vastaan auttaakseen Dumbledorea. Poikkeuksen tekee Dolores Pimento, joka yritti kaikkensa Dumbledoren
potkujen eteen.


title: Albus Dumbledore

text: Toinen Dumbledoren hyvä ystävä Tylypahkassa oli riistanvartija Rubeus Hagrid, jonka käsiin Dumbledore olisi sanojensa mukaan ollut valmis luovuttamaan henkensä. Lisäksi Harry Potter ja Dumbledore olivat lämpimämmissä väleissä kuin opettaja ja oppilas yleensä.


title: Albus Dumbledore

text: Yksi Dumbledoren hyvistä nuoruuden ystävistä oli Elfias "Koiranhenki" Doze. Doze oli Dumbledoren koulutoveri, kun opiskeli Tylypahkassa. Rita Luodiko kuvailee Dozea kirjassaan, "Dumbledoren elämä ja valheet" näin: "Vähä-älyinen, mutta uskollinen apuri ja kaveri, jonka hän oli pyydystänyt koulusta"


title: Albus Dumbledore

text: Dumbledoren koko nimi on "Albus Percival Wulfric Brian Dumbledore". Dumbledoren jokaisella nimellä on oma merkityksensä:


title: Albus Dumbledore

text: Albus on latinaa (mask. albus, fem. alba,n.album) ja tarkoittaa valkoista, mikä viittaa Dumbledoren harjoittamaan valkeaan (eli hyvään) magiaan.


title: Albus Dumbledore

text: Percival viittaa todennäköisesti kuningas Arthurin pyöreän pöydän ritari Percivaliin. Alkuperäisen tarinan mukaan Percival-ritari löysi Graalin maljan, tappoi mustan ja punaisen ritarin, joita pidetään kuolemansyntinä ja kuolemana. Albus Dumbledoren isän nimi oli Percival.


title: Albus Dumbledore

text: Wulfric. Dumbledoren hahmon keksineellä kirjailijalla, J. K. Rowlingilla, on tapana ottaa nimiä myös kirkkohistoriasta. Pyhä Wulfrik oli vuonna 1154 syntynyt katolinen pyhimys, joka tunnettiin ihmeidentekijänä ja ennustajana.


title: Albus Dumbledore

text: Brian on keltin kieltä ja tarkoittaa "voimakasta".


title: Albus Dumbledore

text: Dumbledore taas on muinaisenglantia ja tarkoittaa mehiläistä. Sana voidaan kirjoittaa myös muodossa "dumbledorr", jolloin se merkitsee kimalaista.


title: Albus Dumbledore

text: Dumbledore on pitkä ja laiha. Hänellä on pitkät hopeanväriset hiukset ja parta, jotka ovat niin pitkät, että hän voisi tunkea ne vyönsä alle. Hänellä on vaaleansiniset läpitunkevat silmät ja pitkä, kuhmurainen nenä, joka näyttää murtuneen ainakin kahdesti (Albuksen veli mursi sen Arianan hautajaisissa).


title: Albus Dumbledore

text: Dumbledore pukeutuu lähes poikkeuksetta kaapuun ja viittaan, joiden väri vaihtelee. Hän käyttää puolikuun muotoisia silmälaseja. Teoksessa "Harry Potter ja viisasten kivi" hän käyttää korkeakorkoisia solkisaappaita.


title: Albus Dumbledore

text: Kirjassa "Harry Potter ja puoliverinen prinssi" Dumbledoren sauvakäsi näyttää palaneelta ja pahoin vaurioituneelta, koska Dumbledore on ollut tuhoamassa hirnyrkkiä. Dumbledorella on omien sanojensa mukaan vasemman polvensa alapuolella arpi, joka on täydellinen Lontoon maanalaisen kartta.


title: Albus Dumbledore

text: Ensimmäisen kerran Harry kiinnittää paljon huomiota Dumbledoren vanhuuteen neljäntenä kouluvuonnaan (luvussa Ajatuseula): Dumbledore kuvataan "vanhemmaksi kuin koskaan" kolmasti. Dumbledore näyttää vanhalta - tosin onhan hän kuollessaan jo noin 115-vuotias.


title: Albus Dumbledore

text: Nuorena Dumbledore pukeutui usein luumunväriseen kaapuun. Silloin hänen hiuksensa ja partansa olivat vielä väritykseltään kastanjanruskeat.


title: Albus Dumbledore

text: Dumbledore on ystävällinen ja kohtelias tapaamiaan ihmisiä kohtaan. Hän tuntee hyvin käytöstavat ja käyttää niitä vaikka olisi joutunut kuolonsyöjien ansaan ja olisi vähällä menettää henkensä, kuten kirjassa Harry Potter ja puoliverinen prinssi käykin. Dumbledorella on hieman omituinen huumorintaju ja Fred Weasley mainitseekin kirjassa "Harry Potter ja liekehtivä pikari": "ei Dumbledorekaan ole niitä ihan tavallisimpia tapauksia", johon hän lisää vielä "Tai siis, tiedän kyllä, että hän on nero ja vaikka mitä..."


title: Albus Dumbledore

text: Dumbledore on psykologi Carl Jungin teorian mukaisesti tyypillinen "vanhan viisaan miehen" arkkityyppi. Rauhallisuudestaan huolimatta Dumbledore saattaa muuttua todella pelottavaksi suuttuessaan. Silloin hänen silmissään säkenöi raivo ja hänen vihansa kohde kauhistuu häntä.


title: Albus Dumbledore

text: Dumbledore on hyvin ennakkoluuloton useita asioita kohtaan. Monet Tylypahkan oppilaiden vanhemmat kauhistuvat kuultuaan hänen palkanneen ihmissuden opettamaan pimeyden voimilta suojautumista kirjassa "Harry Potter ja Azkabanin vanki". Dumbledore ei myöskään suhtaudu kotitonttuihin tai puolijättiläisiin varautuneesti kuten taikaministeriö ja suurin osa velhoista. Hän myös luottaa toisten mielestä pahaan Severus Kalkarokseen kuolemaansa asti. Eikä syyttä, sillä Kalkaros tappaa Dumbledoren, koska Dumbledore ja Kalkaros ovat punoneet juonen, jonka avulla Kalkaros voittaa Voldemortin luottamuksen. Dumbledore sanoo viimeisinä sanoinaan: "Severus... minä pyydän." Kuolonsyöjät luulevat sitä armon aneluksi, mutta niin ei todellisuudessa ollut: tarkoitus oli murskata seljasauvan taikuus, mutta tämä suunnitelma ei toiminutkaan aivan niin kuin velhot suunnittelivat.


title: Albus Dumbledore

text: Dumbledore on vahva rakkauden puolestapuhuja, ja hän pitää rakkautta suurimpana mahdollisena voimana. J.K. Rowling on paljastanut Dumbledoren olleen homo ja kertonut tämän olleen syvästi rakastunut lahjakkaaseen ystäväänsä Grindelwaldiin. Myöhemmin Dumbledore sanoutui irti Grindelwaldin arvomaailmasta ja voitti tämän lopulta kaksintaistelussa. Rowlingin mukaan Dumbledore ei enää tämän epäonnistuneen ensirakkautensa jälkeen luottanut arvostelukykyynsä vaan päätti valita elämän ilman parisuhdetta.


title: Albus Dumbledore

text: Dumbledorea pidetään velhoyhteisössä ehkäpä maailman mahtavimpana velhona ja hän on ainoa jota Lordi Voldemort pelkää. Dumbledore osoitti poikkeuksellisuutta lahjakkuutta jo kouluaikoina, jolloin hän hämmästytti V.I.P. (Velhomaailman Ihmeisiin Perehdyttävä) -tutkintoaan valvovat tarkkailijat.


title: Albus Dumbledore

text: Dumbledore pystyy muun muassa luomaan aineellisen suojelius-loitsun, jota hän pystyy vieläpä muuttamaan viestinvälitykseen sopivaksi. Hän on myös esittänyt huikaisevia taitojaan ainakin yhdessä kaksintaistelussa Lordi Voldemortin kanssa. Dumbledore voittaa taistelun ja Lordi Voldemort pakenee paikalta.


title: Albus Dumbledore

text: Dumbledore on erityisen kuuluisa velhomaailmassa varsinkin pimeyden velho Grindelwaldin kukistamisesta, lohikäärmeenveren 12 käyttötarkoituksen keksimisestä sekä Nicolas Flamelin avustamisesta alkemiaan liittyvissä kokeiluissa. Dumbledore osallistuu myös Viisasten kiven suojaamiseen kirjassa "Harry Potter ja viisasten kivi".


title: Albus Dumbledore

text: Dumbledore on hyvin suosittu henkilö velhoyhteisössä ja häntä on pyydetty ainakin neljä kertaa taikaministeriksi, mutta Dumbledore ei ole halunnut jättää Tylypahkan noitien ja velhojen koulua, joten hän on kieltäytynyt kunniasta. Dumbledore sanoo kirjassa Harry Potter ja Kuoleman Varjelukset, että hänelle ei pitäisi myöntää valtaa. Harry Potter -kirjoissa Dumbledoren arvonimiksi velhoyhteisössä mainitaan Suurtaikuri, Ylihörhö ja Päänoita sekä Noitien neuvoston puheenjohtaja. Lisäksi Dumbledorella on Merlinin ritarikunnan ensimmäisen luokan arvomerkki. Dumbledore on kuitenkin sanonut, että hän ei välitä näistä arvonimistä, kunhan häntä ei vain poistettaisi suklaasammakkokortteista.


title: Albus Dumbledore

text: Dumbledore opetti ennen rehtoriksi tuloaan Tylypahkassa muodonmuutoksia. J. K. Rowlingin mukaan hän aloitti opettamisen noin 40 vuoden iässä. Hänestä tuli rehtori hieman yli 70 vuoden ikäisenä entisen rehtori Dippetin jälkeen (syytä rehtorin vaihtumiseen ei ole Harry Potter -kirjoissa kerrottu). Muiden suurten eurooppalaisten taikakoulujen rehtorit ovat kateellisia Dumbledorelle, joka on nostettu lähes yli-inhimilliseksi velhoksi.


title: Albus Dumbledore

text: Dumbledoren ja taikaministeriön suhteet takkuilevat Cornelius Toffeen ja Rufus Rymistyirin ollessa taikaministereinä. Suurimmat kiistat koskevat Lordi Voldemortin paluuta ja ministeriön toimia asian estämiseksi. Cornelius Toffee kieltäytyy uskomasta Dumbledorea, vaikka myöhemmin osoittautuukin Dumbledoren olleen oikeassa. Toffee menettää taikaministerin virkansa ja saa seuraajakseen Rufus Rymistyirin. Huhut Rymistyirin ja Dumbledoren välirikosta leviävät velhomailmaan jo muutaman tunnin kuluttua uuden taikaministerin nimityksen jälkeen.


title: Albus Dumbledore

text: Teoksessa Harry Potter ja Feeniksin kilta Dumbledore julistetaan lainsuojattomaksi, koska tämä ottaa niskoilleen syyn Albuksen Kaartin perustamisesta ilman lupaa. Häneltä riistetään kaikki hänen arvonimensä ja hänen paikalleen Tylypahkan rehtoriksi nimitetään ministeriön virkailija Dolores Pimento. Dumbledoren todistaessa Lordi Voldemortin paluun, Dumbledore saa asemansa koulun rehtorina takaisin.


title: Albus Dumbledore

text: Tylypahkan noitien ja velhojen koulu on Dumbledoren elämäntyö. Dumbledoresta tuleekin ainoa koulun rehtori, joka on haudattu koulun maille.


title: Albus Dumbledore

text: Dumbledore johtaa kuolemaansa asti Feeniksin kilta -nimistä vastarintaliikettä. Feeniksin kilta on ainoa Lordi Voldemortia vastustava taho tämän alkaessa nousta uudelleen kirjojen Harry Potter ja liekehtivä pikari sekä Harry Potter ja Feeniksin kilta aikana.


title: Albus Dumbledore

text:
Dumbledore ja Harry lähtevät muutamaa tuntia ennen Dumbledoren kuolemaa etsimään yhtä Lordi Voldemortin hirnyrkeistä. He ilmiintyvät erään luolan luokse, missä Dumbledore epäilee hirnyrkin olevan. Dumbledore luovuttaa omaa vertaan avaimeksi luolalle, jonka jälkeen Dumbledore ja Harryn pääsevät sisään. Dumbledore käyttää suuria velhonkykyjään etsiessään veneen, jolla pääsee Lordi Voldemortin kiroaman järven yli hirnyrkin luo. Hän ja Harry purjehtivat pienelle saarelle, jonka keskellä on pieni kiviallas täynnä vihreää nestettä ja pohjalla hirnyrkki.
Dumbledore yrittää taikoa nesteen pois, mutta ainoa keino nesteen hävittämiseksi on juoda se. Neste on kuitenkin kirottua ja Dumbledore joutuu kärsimään valtavaa tuskaa juodessaan sitä. Harryn on kaadettava viimeiset pikarilliset rehtorin suuhun, jonka jälkeen Dumbledore alkaa huutaa tarvitsevansa vettä. Harry ottaa pikarillisen vettä Lordi Voldemortin kiroamasta järvestä vapauttaen samalla tämän kuolleet palvelijat, manaliukset. Saatuaan vettä Dumbledore tokenee ja ajaa manaliukset tiehensä loitsimalla niiden inhoamaa kirkasta tulta. Haavoittunut Dumbledore ja Harry ilmiintyvät takaisin Tylyahon kylään, josta he aloittivat matkansa.


title: Albus Dumbledore

text: Dumbledore ja Harry lainaavat kylästä luudat ja lentävät Tylypahkaan, koska Gibbon-niminen kuolonsyöjä on loihtinut Pimeän piirron linnan korkeimman tornin ylle. Komennuskirouksen alainen Matami Rosmerta ilmoittaa asiasta kuolonsyöjä Draco Malfoylle. Dumbledore ja Harry suuntaavat torniin luullen jonkun oppilaan kuolleen, mutta heitä odottaa siellä väijytys. Dumbledore uhraa itsensä pelastaakseen Harryn. Dumbledore tietää, että hänen on aika kuolla. Severus Kalkaros tappaa Dumbledoren kuolettavalla Avada Kedavra -kirouksella.


title: Albus Dumbledore

text: Teoksessa Harry Potter ja kuoleman varjelukset selviää, että Dumbledore on sopinut kuolemansa Kalkaroksen kanssa etukäteen. Dumbledore uhrasi itsensä, koska hän ei halunnut turmella Dracon sielua. Dumbledoren elinaika oli vähissä Kolkon sormuksen aiheuttamasta kirouksesta.


title: Albus Dumbledore

text: Dumbledore haudataan juhlavin menoin Tylypahkan maille. Ketään muuta rehtoria ei ole koskaan haudattu koulun alueelle, joten kunnianosoitus on suuri. Paikalle on saapunut taikaministeriön edustajia, koulun oppilaita, muuta henkilökuntaa ja monia muita. Kentaurit kunnioittavat Dumbledoren muistoa ampumalla ilmaan nuoliryppään. Myös vedenväki ilmaisee osanottonsa rehtorin kuoleman johdosta laulamalla. Dumbledoren ruumis lasketaan valkoiselle paadelle, joka leimahtaa tuleen. Tulen hävittyä paikalla on valkoinen sarkofagi, jonka sisällä Dumbledoren ruumis lepää. Dumbledore on kuollessaan noin 115 vuoden ikäinen.


title: Albus Dumbledore

text: Dumbledorea pidetään velhoyhteisössä ainoana velhona, jota lordi Voldemort pelkäsi. Dumbledore käyttääkin viimeiset elinvuotensa Voldemortin salaisuuksien paljastamiseen.


title: Albus Dumbledore

text: Dumbledore oli ensimmäinen velho, joka tapasi Lordi Voldemortin (silloisen Tom Lomen Valedron). Silloinen muodonmuutoksien opettaja Dumbledore kertoi Voldemortille Tylypahkasta ja tarjoutui opastamaan tätä koulutarvikkeiden hankkimisessa.


title: Albus Dumbledore

text: Tylypahkassa Dumbledore oli ainoita opettajia, jotka epäilivät nuorta Voldemortia. Dumbledore pitikin tätä tiukasti silmällä. Dumbledore alkoi jo aavistella Voldemortin pyrkimyksiä tämän tultua pyytämään opettajan paikkaa rehtoriksi kohonneelta Dumbledorelta. Dumbledore teki selväksi, ettei Voldemort ole enää tervetullut Tylypahkaan. Sen jälkeen Voldemort katosi pitkäksi aikaa ja palasi vasta kaikkien pelkäämänä pimeyden velhona.


title: Albus Dumbledore

text: Dumbledoren työhuone sijaitsee Tylypahkassa erään kivisen hirviöpatsaan luona. Mikäli patsaalle lausuu salasanan, se siirtyy sivuun ja sen takaa paljastuvat Dumbledoren toimistoon vievät portaat. Salasana on yleensä jokin makeinen, kuten teoksissa Harry Potter ja salaisuuksien kammio sitruunamehujauhe ja Harry Potter ja liekehtivä pikari torakkaterttu ja Harry Potter ja puoliverinen prinssi hapanpastilli.


title: Albus Dumbledore

text: Dumbledoren työhuone on pyöreä ja täynnä entisten rehtorien tauluja ja erikoisia hopeisia vekottimia, joista Harry Potter rikkoo suuren osan teoksessa Harry Potter ja Feeniksin kilta. Dumbledorella on myös ajatuseula kaapissaan.


title: Albus Dumbledore

text: Dumbledoren kuoltua tämän työhuone siirtyy Minerva McGarmiwan käyttöön.


title: Albus Dumbledore

text: Teoksessa Harry Potter ja kuoleman varjelukset työhuone siirtyy Kalkaroksen käyttöön, kun hänestä tulee rehtori. Tällöin salasana, jolla hirviöpatsas siirtyi sivuun oli Dumbledore. Myöhemmin patsas siirtyi sivuun ilman salasanaa Harryn, Ronin ja Hermionen kysyttyä patsaalta saavatko he mennä katsomaan Dumbledoren muotokuvaa.


title: Albus Dumbledore

text: Harry Potter ja viisasten kivi. Dumbledoren ensiesiintyminen tapahtuu tässä kirjassa. Hän on itse toimittamassa Harry Potteria Dursleyille. Dumbledore osallistuu Viisasten kiven suojaamiseen, muuten hänellä on lähes tavallinen lukuvuosi koulun rehtorina. Lukuvuoden lopussa Dumbledore saa kuulla Lordi Voldemortin paluusta palatessaan taikaministeriöstä, minne hänet on huijattu Viisasten kiven ryöstöyrityksen ajaksi. Dumbledore palaa Tylypahkaan juuri ajoissa nähdäkseen pimeään taikaan sortuneen professori Oraven kuoleman ja Lordi Voldemortin paon. Dumbledore vie loukkaantuneen Harry Potterin sairaalasiipeen. Kirjan lopussa Dumbledore ratkaisee tupamestaruuden Rohkelikon hyväksi antamalla tuvalle 170 pistettä.


title: Albus Dumbledore

text: Harry Potter ja salaisuuksien kammio -kirjassa yhden Tylypahkan neljästä perustajasta - eli Salazar Luihuisen - rakentama salainen kammio avataan ja siellä asuva basiliski vapautetaan tappamaan koulun oppilaita. Harry Potteria syytettään kammion avaamisesta, mutta Dumbledore luottaa Harryyn, eikä erota häntä koulusta. Myöhemmin samassa kirjassa koulun johtokunta - jota kuolonsyöjä Lucius Malfoy on kiristänyt - päättää määräaikaisesti erottaa Dumbledoren virastaan. Dumbledore lähtee koulusta, mutta hänen feenikslintunsa Fawkes toimittaa Harry Potterille aseet taistella basiliskia vastaan. Kirjan lopussa Dumbledore pääsee palaamaan kouluun kun selviää, että Lucius Malfoy on kiristänyt johtokuntaa.


title: Albus Dumbledore

text: Harry Potter ja Azkabanin vanki- kirjassa vankikarkuri Sirius Mustan uskotaan haluavan tappaa Harry, vaikka lopussa Harrylle, Hermionelle, Ronille ja Dumbledorelle selviää, että Sirius on todellisuudessa syytön ja Lordi Voldemortin vastustaja. Kirjan ajan Dumbledore ponnistelee suojatakseen koulun tappajaksi epäilemältään vankikarkurilta. Lisäksi Dumbledore vastustaa koulun alueelle sijoitettuja ankeuttajia. Kirjan lopussa hän antaa Harrylle ja Hermionelle vinkin käyttää ajankääntäjää Sirius Mustan pelastamiseksi.


title: Albus Dumbledore

text: Harry Potter ja liekehtivä pikari -kirjan aikana Dumbledore ahertaa Kolmivelhoturnajaisten eteen. Kirjan lopussa Dumbledore saa kuulla Lordi Voldemortin paluusta. Lisäksi Dumbledore pelastaa Harry Potterin kuolonsyöjältä yhdessä Minerva McGarmiwan ja Severus Kalkaroksen kanssa. Dumbledore lähettää Sirius Mustan kokoamaan Feeniksin killan takaisin. Lopussa Dumbledoren ja taikaministeri Toffeen välit katkeavat lopullisesti.


title: Albus Dumbledore

text: Harry Potter ja Feeniksin kilta. Dumbledore "hoitaa Killan asioita", eli yrittää muun muassa löytää Lordi Voldemortin, saada taikaministeriön puolelleen ja kerätä liittolaisia Lordi Voldemortia vastaan. Taikaministeriö mustamaalaa Dumbledorea propagandallaan ja puuttuu tämän toimintaan koulun rehtorina tämän tästä. Lopulta Dumbledore joutuu ottamaan vastuun Albuksen Kaartista ja pakenemaan lainsuojattomana. Kirjan lopussa Dumbledore saapuu taikaministeriöön ja vangitsee siellä olleet kuolonsyöjät sekä kaksintaistelee Lordi Voldemortin kanssa pakottaen tämän pakenemaan taikaministerin silmien edessä. Dumbledoren todistettua Lordi Voldemortin paluusta, hänen sallittaan palata rehtoriksi. Dumbledore myös kertoo Harrylle ennustuksesta, joka koskee Lordi Voldemortia ja Harrya.


title: Albus Dumbledore

text:
Harry Potter ja puoliverinen prinssi -kirjassa Dumbledore alkaa antaa Harrylle "yksityistunteja", joiden aikana hän ja Harry tutkivat Lordi Voldemortin menneisyyttä ja pääsevät perille hirnyrkeistä. Dumbledore tietää koko kirjan ajan Draco Malfoyn liittyneen kuolonsyöjiin, mutta ei ilmaise sitä, koska muuten Lordi Voldemort tappaisi Malfoyn ja mahdollisesti tämän perheenkin. Kirjan lopussa Dumbledore ja Harry löytävät yhden hirnyrkin, joka osoittautuu väärennökseksi. Dumbledore pelastaa Harryn manaliuksilta, vaikka hän on heikentynyt huomattavasti. Dumbledoren ja Harryn palattua Tylypahkaan Severus Kalkaros tappaa Dumbledoren Avada Kedavra -tappokirouksella.
Lisäksi teoksessa Harry Potter ja puoliverinen prinssi selviää, että Dumbledore on Harry Potter ja Feeniksin kilta -kirjan ajan käyttänyt aikaansa myös hirnyrkkien etsintään, ja että Dumbledore kärsi eutanasiakuoleman omasta tahdostaan vammauduttuaan hirnyrkkejä etsiessään.


title: Albus Dumbledore

text: Harry Potter ja kuoleman varjelukset. Vaikka Dumbledore on kuollut, hänet nähdään, kun Voldemort on yrittänyt surmata Harryn ja Harry on menettänyt tajuntansa. Dumbledore ja Harry tapaavat Harryn pään sisällä ja puhuvat Kuoleman varjeluksista, Dumbledoren sisaren kohtalosta ja siitä, miten Harryn pitäisi jatkaa eteenpäin. Lopulta Harry palaa taas tajuihinsa ja kuollut Dumbledore katoaa. Myös Dumbedoren puhuva taulu esiintyy kirjassa muutaman kerran, ja hänet nähdään myös Harryn tutkiessa Kalkaroksen muistoja, joista osassa Dumbledore esiintyy.


title: Albus Dumbledore

text: Kahdessa ensimmäisessä elokuvassa, "Harry Potter ja viisasten kivi" (2001) ja "Harry Potter ja salaisuuksien kammio" (2002) Dumbledorea näytteli Richard Harris, joka kuoli vuonna 2002. Tämän jälkeen Michael Gambon esitti roolia elokuvissa "Azkabanin vanki" (2004), "Liekehtivä pikari" (2005), "Feeniksin kilta" (2007), "Puoliverinen prinssi" (2009), "Kuoleman varjelukset, osa 1" (2010) ja "Kuoleman varjelukset, osa 2" (2011). Jude Law tulee näyttelemään nuorempaa Dumbledorea vuosikymmeniä ennen "Harry Potter" -elokuvien aikaa sijoittuvan "Ihmeotukset"-elokuvasarjan toisessa elokuvassa "" (2018).


title: Albus Dumbledore

text: Harry Potter ja kirottu lapsi -näytelmässä Harry Potter keskustelee kahdesti Dumbledoren muotokuvan kanssa. Ensimmäisen kerran rehtorin kansliassa, jossa Dumbledore ohjeistaa Harrya hyväksymään poikansa sellaisena kuin hän on ja että Harry laittoi pojalleen kovat paineet nimeämällä poikansa hänen mukaan. Toisella kerralla Dumbledore ilmestyy Harryn työhuoneeseen taikaministeriöön ja pyytää Harrylta anteeksi sen että hän aikanaan ohjasi Harryn mukaan seikkailuihin, joita hän ei halunnut kokea ja jotka tulivat hänelle pakosta.


title: Kainuun maakunta

text: Kainuu () on Suomen maakunta, joka sijaitsee Pohjois-Suomessa. Maakuntakeskus on Kajaani. Maakunnan suurin järvi on Oulujärvi (pinta-ala 893 km²) ja korkein kohta Hyrynsalmen Iso Tuomivaara, joka yltää 387 metrin korkeuteen merenpinnasta.


title: Kainuun maakunta

text: Kainuuta ympäröivät seuraavat maakunnat: Pohjois-Pohjanmaa lännessä ja pohjoisessa ja Pohjois-Savo ja Pohjois-Karjala etelässä. Idässä maakunta rajoittuu Venäjän Vienan Karjalaan.


title: Kainuun maakunta

text: Kainuun maakunnan pinta-ala oli  km², josta maa-alueita on  km² ja sisävesiä  km². Maakunnan väkiluku oli henkeä. Kainuun luonto on tyypillisimmillään vaaroja, järviä ja laajoja asumattomia metsäalueita. Kainuun maapinta-alasta 80 prosenttia on metsää. Ilmasto on mantereinen. Kainuu on väkiluvultaan Manner-Suomen toiseksi pienin maakunta.


title: Kainuun maakunta

text: Kainuun kulttuuri kuuluu laajempaan itäsuomalaiseen kulttuuriperintöön ja Kainuun murre pohjautuu Savon ja Karjalan murteisiin. Kainuuta on pidetty toisinaan kurjuuden tyyssijana, ”nälkämaana” – onhan Kainuun maakuntalaulukin Nälkämaan laulu. Tätä on arvosteltu ja on huomautettu, ettei köyhä Kainuu ollut suinkaan poikkeus Suomen syrjäseutujen joukossa. On esitetty, että Kainuuseen liittyvät stereotypiat johtuvat lähinnä kirjallisesta traditiosta.


title: Kainuun maakunta

text: Nyky-Kainuuna tunnettu alue on kuulunut osana historialliseen Pohjanmaan maakuntaan. Sen kiinteän asutuksen synty juontaa juurensa 1500-luvun puoliväliin. Hallintohistoriallisista syistä alueesta alkoi jo varhain muodostua omaleimainen kokonaisuus, mikä 1800-luvun loppuun mennessä johti kainuulaisen maakuntatietoisuuden syntymiseen.


title: Kainuun maakunta

text: Arkeologisten löytöjen perusteella Kainuun vanhimmat asuinpaikat on ajoitettu jo kivikaudelle. Vanhimmat löydöt Suomussalmella ovat ajalta 8000–7800 eaa. ja Hyrynsalmella, Paltamossa sekä Kajaanissa 6500–6000 eaa. Myös pronssikauden löydöt ovat runsaita. Löytöjen perusteella on voitu päätellä, että jo näinä varhaisina vuosituhansina yhteyksiä oli solmiutunut Itämerelle, Pohjois-Skandinaviaan sekä ennen muuta itään Ääniselle ja Vienanmeren suuntaan.


title: Kainuun maakunta

text: Myöhäisrautakautisella viikinkiajalla 800-luvulta lähtien löytöjen määrä alkaa kasvaa olennaisesti. Hautapaikoilta löydettyjen esineiden on katsottu olevan merkkejä myös pitempiaikaisesta oleskelusta, ehkä erämieskauppiaiden tukikohdista. Etelästä, etenkin Vakka-Suomesta ja Satakunnasta käsin tapahtunut riistamaiden ja kalavesien hyödyntäminen oli tärkeä esivaihe Oulujärven seutujen asutushistoriassa. Eteläsuomalaisten eränkävijöiden ohella alueella liikkui pohjoisesta päin Vienanmerelle pyrkiviä norjalaisia sekä 1100-luvulta lähtien vienan- ja laatokankarjalaisia, jotka alkoivat kilpailla pohjoisten erämaiden tuotteista. Muodollisesti alue olikin joutunut Novgorodin valtapiiriin Pähkinäsaaren rauhassa 1323.


title: Kainuun maakunta

text: Kuten muualla Sisä-Suomessa Kainuussakin liikkui lisäksi lappalaisperhekuntia kalastus- ja peuranpyyntipaikkojensa välillä. Lappalaiset, joita on perinteisesti pidetty Kainuun ensimmäisinä asukkaina, joutuivat siirtymään kuitenkin yhä pohjoisempaan 1500-luvun alkupuolella. Tähän vaikutti ilmeisesti Pohjanmaan rannikkoseutujen talonpoikien voimistunut eräkalastus Oulujärven seuduilla.


title: Kainuun maakunta

text: Vakituisen maanviljelijäväestön Kainuu sai savolaisten asutusliikkeen myötä. Ensimmäiset kaskiviljelyä harjoittaneet savolaiset talonpojat olivat siirtyneet Oulujärven erämaihin jo 1530-luvulla. Mutta vasta Ruotsin kruunun ryhtyessä ohjailemaan ja kannustamaan asutusta hallinnollisin toimin, se muuttui joukkomittaiseksi. Taustalla oli Kustaa Vaasan halu saada kiistanalaiset erämaat liitetyksi Ruotsin valtapiiriin ja estää ortodoksisen karjalaisasutuksen juurtuminen alueelle. Keväällä 1552 tapahtunut suurin uudisasutusaalto toi 140 perhekuntaa Savosta Kainuuseen. Muuttajia houkuteltiin lupauksin verohelpotuksista. 1500-luvun loppuun mennessä asutus oli kasvanut 300 talon suuruiseksi.


title: Kainuun maakunta

text: Ruotsin ja Venäjän väliset valtapoliittiset erimielisyydet kärjistyivät 1550-luvulla ja uudelleen vuosisadan lopussa väkivaltaisuuksiksi, joista varsinkin Kainuun uudisasutus joutui kärsimään (ks. artik. Suuri Venäjän sota ja Pohjoismainen viisikolmattavuotinen sota). Molemminpuoliset hävitysretket autioittivat väliaikaisesti koko Kainuun ja asutustoiminta jouduttiin osittain aloittamaan alusta. Savolaisten lisäksi väkeä saapui nyt myös Pohjois-Karjalasta. Vuoden 1595 Täyssinän rauhassa Venäjä joutui tunnustamaan alueen kuulumisen Ruotsi-Suomeen.


title: Kainuun maakunta

text: Asutuksen vakiintumista seurasi vähitellen myös alueen hallinnollinen ja seurakunnallinen järjestäminen. Oulujärven seudut kuuluivat aluksi Savonlinnan linnalääniin, mistä asutuskin oli lähtöisin, mutta vuonna 1559 ne liitettiin Pohjanmaahan ja vuonna 1569 osaksi sen pohjoista vouti- eli kihlakuntaa.


title: Kainuun maakunta

text: 1550-luvulla alueesta muodostettiin oma hallinto- ja kirkkopitäjänsä. Tili- ym. virallisissa asiakirjoissa käytettiin nimityksiä ”Ulo eremarken” (Oulun erämaa) tai ”Uleträsk socknar” (Oulujärven pitäjät). Seurakuntaa, joka 1550- ja 1560-lukujen vaihteessa erotettiin Limingasta, nimitettiin ”Oulujärven erämaan seurakunnaksi”. Sen ensimmäinen kirkko rakennettiin Manamansaloon, mutta venäläiset hävittivät sen pitkän vihan aikana 1581. Oltuaan sodan tuhojen seurauksena vuosina 1585–1598 väliaikaisesti osana Liminkaa, Oulujärven erämaa erotettiin jälleen omaksi pitäjäkseen vuonna 1599. Elpyneen pitäjän hallinnon ja seurakunnan keskuspaikaksi tuli nyt Paltamon kylä (nyk. Paltaniemi) Oulujärven Paltaselän etelärannalla. Aluksi sitä kutsuttiin vanhalla nimellään Oulujärven pitäjäksi, mutta Kajaanin linnan perustamisen jälkeen 1600-luvun alussa ”Kajaanin pitäjäksi” (ruots. Cajanaborgs socken). Pitäjän alue, joka idässä ulottui uuteen valtakunnan rajaan, vastasi osapuilleen nyky-Kainuun aluetta.


title: Kainuun maakunta

text: Sotilaalliseksi tukikohdaksi uudisasutusta ja hallintoa turvaamaan rakennettiin vuosina 1604–1619 Kaarle IX:n määräyksestä Kajaanin linna. Sen sijainti Kajaaninjoessa kymmenisen kilometrin päässä Paltamo/Paltaniemestä oli omiaan estämään idästä päin tulevan hyökkääjän pääsyä Pohjanmaan rannikkoseuduille sekä samalla tukemaan Ruotsin laajentumispolitiikkaa kohti Jäämerta. ”Kainuun asutusta se tuki lähinnä moraalisesti, sillä suurin osa Kainuusta jäi linnan ja vihollisen väliin”, kuten Kainuun historiaa tutkinut Jorma Keränen kirjoittaa.


title: Kainuun maakunta

text: 1600-luvun puolivälissä Kajaanin pitäjä liitettiin osaksi laajaa Kajaanin vapaaherrakuntaa (ruots. Kajana friherreskap), jonka kuningatar Kristiina luovutti läänityksenä Pietari Brahelle. Kainuun lisäksi vapaaherrakuntaan kuuluivat Pohjois-Savo, osa Pohjois-Karjalaa sekä Salon pitäjä Pohjanmaan rannikolla. Läänityksen saajalla oli oikeus kantaa alueelta kruunun verot ja tullitulot, mutta ei rajoittaa omistus- eikä perintöoikeutta. Kajaanin linnan viereen Pietari Brahe perusti vuonna 1651 Kajaanin kaupungin (ruots. Kajana Stad), mistä tuli vapaaherrakunnan hallinnollinen keskus linnanpäälliköineen ja veronkannosta vastaavine vouteineen. Samalla aloitettiin linnan varustusten ja sisätilojen uudistaminen. Kainuulaiset oli vapautettu kruunun yleisestä väenotosta mutta joutuivat ottamaan osaa Kajaanin linnan varustelukustannuksiin, ylläpitämään rajan vartioinnista vastannutta rakuunaosastoa sekä sitoutumaan nostoväen voimin sodanaikaiseen puolustukseen. Tämä sopimus jäi voimaan myös sen jälkeen, kun läänitys vuonna 1681 peruutettiin takaisin kruunulle.


title: Kainuun maakunta

text: 1600-luku oli Kainuussa kuitenkin suhteellisen rauhallista aikaa. Tähän myötävaikuttivat niin sanotut rajarauha-sopimukset, joita paikallisväestön edustajat molemmin puolin rajaa solmivat. Ruotsin kruunun hyväksymillä rajarauhoilla haluttiin pitää alue konfliktien ulkopuolella, turvata alueelle elintärkeä rajakauppa (mm. suolan tuonti Vienan mereltä) sekä torjua yhteistyöllä raja-alueilla tapahtuvaa ryöstelyä.


title: Kainuun maakunta

text: Vapaaherrakauden on katsottu merkinneen Kainuulle edistyksen aikaa. Pitkän rauhan kauden aikana alueen väkiluku oli kasvanut lähes seitsemään tuhanteen asukkaaseen vuosisadan jälkipuolella. Talojen lukumäärä kaikki tilatyypit mukaan lukien oli noin 900. Mutta Suuret katovuodet 1690-luvulla koettelivat Kainuuta erityisen ankarasti. Kolmen tuhannen ihmisen eli noin 43 % alueen väestöstä on arvioitu menehtyneen tällöin nälkään ja kulkutauteihin.


title: Kainuun maakunta

text: Vapaaherrakaudella Kajaanin pitäjää oli nimitetty myös ”Kajaanin lääniksi” (ruots. Kajana län tai Cajanaborgs län). Nimitys jäi käyttöön pitkälle 1700-lukua, vaikka tosiasiassa kyseessä ei ollut varsinainen lääni. Kainuu liitettiin jälleen Pohjanmaan lääniin sen kolmanneksi, ”Kajaanin kihlakunnaksi” (ruots. Kajana härad). Pitäjän sisäinen jakautuminen pienempiin kokonaisuuksiin oli alkanut 1600-luvun keskipaikkeilla: Sotkamosta ja Kajaanin kaupungista tuli tällöin omat kirkkoherrakuntansa ja vanhasta Kajaanin pitäjän emäseurakunnasta Paltamon seurakunta. Pian vapaaherrakauden jälkeen Sotkamo sai myös itsenäisen hallintopitäjän aseman.


title: Kainuun maakunta

text: Katovuosista toipunut ”Kajaanin lääni” joutui uudelleen suuren Pohjan sodan loppuvaiheessa ja sitä seuranneen Isovihan aikana kokemaan kovia. Venäjän vastaisella rajalla vallinnut rajarauha rikkoontui, kun tullierimielisyyksistä alkunsa saanut kiista johti väkivaltaisuuksiin. Paikallisen venäläisen kostoretkikunnan onnistui vuonna 1712 yllättäen tunkeutua Kajaaniin asti (ks. Sarkasota). Ryöstelyä ja väkivaltaisuuksia tapahtui myös Paltamon kirkolla ja Sotkamossa. Samoihin aikoihin venäläisarmeija oli jo vallannut koko Etelä-Suomen ja eteni kohti pohjoista Pohjanmaata. Suomen puolustamiseen ei Ruotsin kruunulla enää riittänyt kiinnostusta eikä resursseja. Viimeisenä piti puoliaan pieni varusväki Kajaanin linnassa, jota monituhatpäinen kasakka-armeija tykkeineen piiritti kuukauden ennen sen antautumista tammikuussa 1716. Ennen Uudenkaupungin rauhan voimaan astumista vuonna 1721 vihollinen oli puhdistanut koko Kainuun. Osa rakennuskantaa oli tuhottu ja niiden asukkaat surmattu. Veroina ja sotasaaliina taloista ja kirkoista vietiin mukana kaikki mitä irti saatiin..


title: Kainuun maakunta

text: Kun Suomi sittemmin hattujen sodan aikana kesällä 1742 miehitettiin uudelleen, se tapahtui ”Kajaanin läänissä” tällä kertaa väkivallattomasti. Rajarauha-tradition hengessä ”Kajaanin läänin” kruununvouti Matthias Castreen oli pitänyt neuvotteluyhteyttä rajantakaisiin viranomaisiin ja talonpoikaisjohtajiin, mikä rauhoitti tilannetta kiristyneessä ilmapiirissä. Myöskään Suomen sodan taistelut eivät suoranaisesti koskettaneet Kainuun aluetta.


title: Kainuun maakunta

text: Toipuminen ison vihan tuhoista ja jälleenrakentaminen alkoivat kuitenkin nopeasti. Väkiluku kasvoi 4 300 asukkaasta vuonna 1720 lähes 7 000:een vuosisadan puolivälissä ja noin 18 000:een Ruotsin vallan loppuun mennessä. Varsinkin vuosisadan loppupuolen luonnollinen väestönlisäys sekä edulliset ilmasto-olot myötävaikuttivat kaskitaloutta harjoittavan uudisasutuksen leviämiseen Kainuun vaara-alueille. Uudistilojen perustamista helpotettiin ja kannustettiin jälleen määräaikaisia verovapauksia myöntämällä.


title: Kainuun maakunta

text: Kaskiviljely oli Ruotsin vallan loppuun asti Kainuun pääelinkeino, minkä rinnalle 1700-luvun puolivälissä nousi vähitellen tervanpoltto. Oulujärven ja Hyrynsalmen vesistön lähialueiden merkitys tervantuotannossa alkoi korostua, kun sisämaan tervakauppa ehtyi Viipurin jouduttua vientisatamineen Venäjän haltuun. Toisaalta Pohjanmaan tervakaupan säännöstelyn purkaminen mahdollisti Oulun kehittymisen tärkeäksi vientisatamaksi, jonka tervahovin kautta myös Kainuun tervatynnyrit siirtyivät maailmanmarkkinoille.


title: Kainuun maakunta

text: Muutoinkin Kainuun hallinnolliset ja taloudelliset yhteydet Ouluun tiivistyivät, kun siitä tuli uuden, vuonna 1775 perustetun Oulun läänin keskus ja maaherrakaupunki. Kajaanin kihlakunnasta tuli nyt uuden läänin osa, joka edelleen oli hallinnollisesti jakaantunut Paltamon ja Sotkamon pitäjiin sekä Kajaanin kaupunkiin. Laajan Paltamon pitäjän kirkollisten olojen ongelmat johtivat kuitenkin vuonna 1786 sen jakamiseen: Paltamon pohjoisosa erotettiin omaksi Hyrynsalmen kirkkoherrakunnaksi. Samalla siitä tuli myös oma hallintopitäjänsä. Ruotsin ajan lopussa 1804 perustetun Kajaanin tuomiokunnan myötä kihlakunta sai myös oikeudenhoidon osalta itsenäisen aseman ja oman pysyvän kihlakunnantuomarin.


title: Kainuun maakunta

text: 1700-luvulta ovat peräisin varhaisimmat kirjalliset kuvaukset joissa ”Kajaanin lääniä” käsiteltiin alueellisena kokonaisuutena. Vuonna 1734 ilmestyi Uppsalassa pohjalaisen ylioppilaan P. A. Mathesiuksen väitöskirja "De Ostrobotnia" (ilm. suom. "Maantieteellinen väitöskirja Pohjanmaasta" 2008). Tutkielma sisälsi muun muassa tarkkoihin mittauksiin pohjautuvan kuvauksen Kajaanin linnan raunioista. Vuonna 1754 ilmestyneessä Turun akatemian väitöskirjassa "Cajanaborgs län" kruununvouti ja Kajaanin pormestari Matthias Castreenin poika Eric Castrén puolestaan kuvasi alueen pitäjien historiaa ja niiden taloudellisia erityispiirteitä. Castrénin tutkielmassa on nähty ensimmäisiä merkkejä kainuulaisen aluetietoisuuden synnystä.


title: Kainuun maakunta

text: Kun Suomi vuonna 1809 liitettiin Suomen sodan seurauksena osaksi Venäjän keisarikuntaa, myös ”Kajaanin läänin” itäraja rauhoittui vuosisadaksi ja menetti sotilaallisen merkityksensä. Kainuu nousi hetkeksi huomion kohteeksi, kun keisari Aleksanteri I kymmenen vuotta myöhemmin matkallaan Suomessa poikkesi myös Kajaaniin ja Paltamoon. Aleksanteri ihaili koskimaisemaa Kajaanin linnan raunioilta ja tapasi alueen säätyläistön ja rahvaan edustajia. Matkalla oli myös käytännön merkitystä. Kun keisari joutui kokemaan Kainuun surkeat kulkuyhteydet, hän antoi määräyksen rakentaa valtion varoin tieyhteys Kajaanin ja Iisalmen välille. Tie valmistui vuonna 1828.


title: Kainuun maakunta

text: Kainuun väestö jatkoi voimakasta kasvuaan 1800-luvulla. Vuosisadan lopussa asukasmäärä ylitti 40 000 rajan., vaikka katovuodet 1830-luvun alussa, 1850-luvulla sekä varsinkin 1860-luvulla aiheuttivat tuhansien nälkiintyneiden ja sairastuneiden ihmisten kuoleman. Autonomian ajan lopussa itsenäisyyden kynnyksellä väestömäärä läheni jo 60 000 hengen rajaa.


title: Kainuun maakunta

text: Toisin kuin muualla Suomessa isojako toteutettiin Kajaanin kihlakunnassa vasta 1800-luvun puolivälissä. 1870-luvulla päätökseen saatu jakotoimitus vakiinnutti tilojen rajat ja talollisten oikeuden tiettyyn maa-alueeseen. Seurauksena oli tilojen lukumäärän voimakas kasvu (1 295 tilasta 1 754 tilaan). Valtiosta tuli nyt kihlakunnan suurin maanomistaja valtion metsien muodostaessa puolet alueen pinta-alasta. Isojaon toteuttaminen loi pohjaa suunnitelmalliselle maatalouden harjoittamiselle. Vaikka isojako myös kärjisti tilallisten ja tiloja vaille jääneiden välejä, se ei johtanut Kainuussa jyrkkiin sosiaalisiin vastakohtaisuuksiin.


title: Kainuun maakunta

text: Vuosisadan puolivälissä kaskimaat Kainuussa alkoivat vähitellen ehtyä. Oulun läänin virkakunnan toimesta talollisia yritettiin kannustaa siirtymään peltoviljelyyn ja karjatalouteen, jotta maakunta pääsisi eroon jatkuvasti uhkaavasta köyhyydestä. Mutta maaperän huonosta laadusta ja ankarasta ilmastosta johtuen kehitys oli hidasta. Väkiluku kasvoi peltoalaa nopeammin. Vaikka perunanviljely vakiinnutti asemansa 1800-luvun loppuun mennessä ja karjanhoidossakin oli otettu edistysaskelia, viimeistään vuosien 1891–1892 ja 1902–1903 katovuosien jälkeen alue alkoi leimautua ”nälkämaaksi”, joka ei selvinnyt ilman valtakunnallisten hätäaputoimikuntien tukea.


title: Kainuun maakunta

text: Alueen elinkeinoelämän erikoispiirre oli tervatalouden merkityksen korostuminen entisestään vielä vuosisadan lopulla. Kainuusta oli tullut Suomen tervantuotannon keskusalue, jossa poltettiin yli puolet maan vuosittaisesta tervamäärästä. Tervanpoltto työllisti ja tervakauppa toi rahatuloja myös syrjäseuduille maakunnan itäosiin, jossa raaka-aineeksi kelpaavaa mäntymetsää oli runsaasti tarjolla. Kehitystä vauhditti valtion edistämä koskienperkaustoiminta, mikä helpotti tervan kuljetusta. Rautatien valmistuminen Kajaaniin vuonna 1904 mahdollisti tervatynnyrien kuljetukset myös etelään. 1910-luvulla tervanpoltto alkoi kuitenkin nopeasti taantua, kun puutavaran kasvava kysyntä nosti niin palkkoja kuin metsien arvoa. Tervamarkkinoilla kysyntää olisi tosin riittänyt, mutta puutavarakaupasta oli tullut kannattavampaa. Suomessa 1890-luvulla alkanut teollistumiskausi veti myös Kainuun mukaansa, kun Kajaanin Puutavara Osakeyhtiö höyrysahoineen (1907), sellutehtaineen (1910) ja vesivoimaloineen (1917) aloitti toimintansa.


title: Kainuun maakunta

text: Autonomian ajan loppupuolella Kajaanin kihlakunnan hallinto kehittyi ripeästi ja sen virkakunta kasvoi. Kruununmetsien hoito, postilaitos, rautatie sekä järjestyksen valvonta ja oikeuden jakaminen vaativat omat viranhaltijansa. Maaseudun kunnallishallinnosta vuonna 1865 annetun asetuksen seurauksena kihlakunnan kuntajako vakiintui lopulliseen muotoonsa ja kuntien tehtävät eriytettiin seurakuntien hallinnosta. Paltamon, Sotkamon ja Hyrynsalmen kuntien rinnalle perustettiin Kuhmon (1865), Säräisniemen (1865, vuodesta 1955 Vaala), Suomussalmen (1867) , Puolangan (1867), Ristijärven (1867) ja Vuolijoen (1867) kunnat. Kajaani sai ympärilleen Kajaanin maalaiskunnan (1869).


title: Kainuun maakunta

text: Myös kulttuuristen rakenteiden kannalta 1800-luvun loppupuoli oli vireää kehityksen aikaa. Koko kihlakunnan kattava kansakouluverkosto saatiin perustettua, vaikka kuntakokouksissa alussa ilmeni voimakasta epäluuloa koulujen hyödyllisyyttä kohtaan. Myös korkeammasta opetuksesta vastaava oppikoululaitos otti ensiaskeleitaan. Jo 1840-luvulla Kajaanissa toimineesta ala-alkeiskoulusta ja 1870-luvulla aloittaneesta yksityisestä ruotsinkielisestä tyttökoulusta kehittyi vähitellen kaupungin ylläpitämä viisiluokkainen suomenkielinen yhteiskoulu (1895). Ylioppilaaksi ja yliopisto-opintoihin tähtäävät joutuivat kuitenkin jatkamaan koulunkäyntiään tavallisesti Oulun suomalaisessa yksityislyseossa. Muutos asiantilaan tuli vasta, kun yhteiskoulu vuonna 1906 päätettiin laajentaa yliopistoon johtavaksi. Vuosien 1868 ja 1907 välisenä aikana Helsingin yliopistoon kirjoittautui noin sata Kainuusta kotoisin olevaa ylioppilasta.


title: Kainuun maakunta

text: Merkittävää koko maakunnan kannalta oli senaatin päätöksen mukaisesti Kajaaniin vuonna 1900 perustettu seminaari, jonka tehtävänä oli kouluttaa kansakoulunopettajia koko Pohjois-Suomen tarpeisiin. Julkisin varoin toteutettu useista rakennuksista muodostuva seminaarialue vihittiin käyttöönsä vuonna 1904. Vuonna 1909 perustettu Kainuun kansanopisto puolestaan tarjosi kansakoulukurssin suorittaneille mahdollisuuden syventää yleissivistystään. Opisto liitti opinto-ohjelmiinsa toisaalta myös käytännön taitoja tukevaa maanviljelys- ja karjanhoito-oppia ja metsänhoidon alkeita. Kansanopisto sijoitettiin Paltamon Mieslahteen.


title: Kainuun maakunta

text: Kuten muuallakin Suomen suuriruhtinaskunnassa myös Kainuussa yhdistystoiminta vilkastui vuosisadan loppua kohti kansalaisten järjestäytyessä ammatillisesti, poliittisesti tai yleisaatteellisen kansalaistoiminnan puitteissa. Vuonna 1891 perustetusta ”Kajaanin maalaisseurasta” kehittyi piiriorganisaatio ”Kajaanin kihlakunnan maanviljelysseura” (1904), johon kuului 47 paikallista maamiesseuraa. ”Kajaanin kauppiasyhdistys” perustettiin 1881 ja työväenyhdistys 1895, ensimmäinen nuoriseura syntyi Sotkamoon 1891 ja ”Kajaanin nuorisoseurojen keskusliitto” 1908. Varsinkin näiden piiriorganisaatioiden toiminta vaikutti maakunnallisen tietoisuuden vahvistumiseen. Ensimmäisinä ”Kainuu”-nimityksen ottivat käyttöönsä ”Kainuun opettajayhdistys” vuonna 1904 ja ”Kainuun voimistelu- ja urheilupiiri” vuonna 1911.


title: Kainuun maakunta

text: Kainuu-nimen käyttämisellä oli tosin myös vastustajansa, koska se maantieteellisenä käsitteenä oli perinteisesti vakiintunut tarkoittamaan koko Pohjanmaata. Mutta 1900-luvun alkuvuosina ”Kainuu”-sana alkoi esiintyä yhä useammin paikallisten sanomalehtien kirjoituksissa tarkoittamassa vanhaa ”Kajaanin läänin” aluetta. Myös Paltamon Paltaniemeltä kotoisin oleva nuori Eino Leino käytti monissa varhaisrunoissaan ”Kainuunmaata” synnyinseutunsa synonyyminä. Ilmari Kianto puolestaan, vaikka vastustikin nimityksen käyttämistä maakunnan nimenä, runoili ”Kainuhun kansasta” ja ”Korpi-Kainuusta”. Maakunnallista identiteettiä vahvistivat myös ensimmäiset Kainuun oloja ja historiaa käsitelleet suomenkieliset tietokirjat, K. A. Castrénin "Kertoelmia Kajaanin läänin waiheista ww. 1650-1750" (ilm. 1867) sekä Eino Leinon vanhimman veljen O. A. F. Lönnbohmin "Tietoja Kajaanin kihlakunnasta ja etenkin Paltamon pitäjästä" (ilm. 1887 tekijänimellä O. A. F. Mustonen). Myöhemmin 1910-luvulla Samuli Paulaharju keräsi tietoja kainuulaisesta kansanperinteestä haastattelemalla vanhoja kainuulaisia sekä valokuvaten ja piirtäen maaseudun kulttuurimiljöitä ja vanhaa esineistöä kirjaansa "Kainuun mailta" (ilm. 1922).


title: Kainuun maakunta

text: Myös Kainuun puukirkkojen vanhat seinämaalaukset ja taidehistoriallinen esineistö nousivat kesällä 1899 kiinnostuksen kohteeksi, kun Pohjois-Pohjanmaalle suuntautunut Suomen muinaismuistoyhdistyksen seitsemäs taidehistoriallinen tutkimusretki otti kohteekseen mm. Kajaanin, Paltaniemen, Sotkamon ja Säräisniemen kirkot. Retkikuntaa johtanut Emil Nervander kuvasi samana vuonna sen tuloksia suurelle yleisölle Päivälehden joulualbumi Nuoressa Suomessa (nro IX 1899).


title: Kainuun maakunta

text: Monet karelianistisen innostuksen valtaamat maalarit ja arkkitehdit viettivät 1890-luvulla pitkiä aikoja myös Kainuussa matkoillaan kohti Vienan Karjalaa. Tämän seurauksena kainuulaisista maisemista ja kansantyypeistä tuli taiteellisen kuvauksen aiheita.


title: Kainuun maakunta

text: Jo kesällä 1890 Akseli Gallen-Kallela ja Louis Sparre maalasivat Sotkamossa ja Kuhmonniemellä, josta käsin he tekivät retkiä Vienan puolelle Akonlahteen. Muutamaa vuotta myöhemmin Sparre yhdessä Emil Wikströmin kanssa retkeili samoilla seuduilla. Vuosina 1893–94 Sparre oleskeli vaimonsa Eva Mannerheim-Sparren kanssa Kuhmossa ja Kajaanissa, jossa hän piirtäen tallensi vanhan Kajaanin kaupunki- ja koskinäkymiä.


title: Kainuun maakunta

text: Vuosikymmenen puolivälissä Anna Sahlsten maalasi Sotkamossa ja Pekka Halonen Paltamon Kivesjärvellä, jonne hän teki vaimoineen häämatkan. Paltamossa Halonen ystävystyi nuoren Eino Leinon kanssa. Arkkitehdit Yrjö Blomstedt ja Viktor J. Sucksdorff puolestaan poikkesivat Sotkamoon ja Kuhmoon tutkimusmatkallaan Vuokkiniemeen ja Vienan Kemiin. Kameralla Kainuun ja Vienan Karjalan maisemia tallensi I. K. Inha. Kainuu-kuvastoa julkaistiin sittemmin hänen valokuvateoksessaan ”Suomi kuvissa” (ilm. 1895–96).


title: Kainuun maakunta

text: Viimeisiä taiteilijakarelianisteja olivat vuonna 1899 Kajaanissa ja Sotkamossa maalanneet Albert Gebhard ja tämän poikapuoli Väinö Hämäläinen.


title: Kainuun maakunta

text: Ensimmäisen maailmansodan ajan suurvaltapolitiikka kosketti Kainuuta, kun paikalliset aktivistit ryhtyivät järjestämään Venäjän vastaista toimintaa ja jääkärivärväystä. Hyrynsalmelaisen maanviljelijän ja kansanedustajan J.A. Heikkisen ”Hallan” tilasta tuli Ruotsin kautta Saksaan matkaavien turva- ja etappipaikka. Myöhemmin myös Venäjältä paenneet saksalaiset sotavangit saivat sieltä piilopaikan. Nelisenkymmentä kainuulaistaustaista lähti Saksaan jääkärikoulutukseen.


title: Kainuun maakunta

text: Maaliskuun vallankumouksen jälkeen vuonna 1917 myös Kainuussa perustettiin työväen järjestyskaarteja ja porvarillisella puolella aktivistien suojeluskuntia. Sisällissodassa maakunta oli kaukana valkoisten ja punaisten rintamalinjasta ja siksi yhteenotot jäivät vähäisiksi. Kajaanissa tammikuussa perustettu ”Kajaanin Sissirykmentti ”osallistui valkoisten puolella taisteluihin mm. Iisalmessa, Kuopiossa ja Viipurissa. Sen jäsenet osallistuivat myös vangittujen punaisten teloituksiin. Rykmenttiin liittyi myös myöhemmin maan pääministerinä ja presidenttinä tunnettu Kajaanin yhteiskoulun oppilas Urho Kekkonen.


title: Kainuun maakunta

text: Sisällissodan jälkeen keväällä 1918 everstiluutnantti C.W. Malmin johtama vapaaehtoisten valkoisten ”heimosoturien” retkikunta tunkeutui Neuvosto-Venäjän puolelle Suomussalmelta Raatteen tietä pitkin tarkoituksenaan karkottaa venäläiset bolshevikit Vienasta. Muurmannin radalle asti päässyt retkikunta joutui palaamaan lyötynä takaisin Suomen puolelle (ks. artik. Vienan retket).


title: Kainuun maakunta

text: Talvisodassa maakunnan alueella käytiin suuria taisteluja. Kajaani ja Kuhmo joutuivat lisäksi Neuvostoliiton rajujen pommitusten kohteeksi. Kajaanissa annettiin kaikkiaan 132 ilmahälytystä. Kuhmoa, josta siviiliväestö oli evakuoitu, pommitettiin 48 kertaa. Siviiluhrit jäivät pommituksissa kuitenkin vähäisiksi.


title: Kainuun maakunta

text: Juntusrannan kautta Suomussalmelle joulukuussa 1939 hyökännyt ylivoimainen vihollinen lyötiin takaisin ja avuksi hyökänneet neuvostoliittolaiset divisioonat raskaine motorisoituine kalustoineen tuhottiin kuuluisissa Raatteen tien ja Kuhmon taisteluissa, joissa suomalaisten onnistui motittaa vihollisjoukot. Taisteluissa kaatui 641 kainuulaista. Suomusalmen ja Kuhmon rakennuskanta tuhoutui pahoin.


title: Kainuun maakunta

text: Jatkosodan aikana Kainuu ei varsinaisesti kuulunut sotatoimialueeseen, mutta Kuhmosta käsin suomalaiset hyökkäsivät Neuvostoliittoon kohti Rukajärveä ja Suomussalmelta yhdessä saksalaisten kanssa Uhtualle (ks. artik. Pohjois-Suomi jatkosodan hyökkäysvaiheessa 1941).


title: Kainuun maakunta

text: Kainuun väestö kasvoi voimakkaasti itsenäisyyden aikana 1960-luvulle asti. Vuonna 1933 väkiluku oli 70 000 ja sodan jälkeen 1946 noin 80 000. Vuonna 1955 ohitettiin 100 000 asukkaan raja. Väestö kasvoi vielä vuoteen 1963 asti (108 000 henkeä), minkä jälkeen alkoi lasku. Vuoteen 1980 mennessä Kainuun väkiluku poismuuton seurauksena väheni runsaalla 20 000 hengellä, mistä siirtolaisuuden osuus oli noin 3 000 henkeä. 1960- ja 1970-lukujen ennätyksellinen muuttotappiollisuus selittyi toisaalta pientilavaltaisen maatalouden kriisistä, joka ajoi väestöä pois maatalouselinkeinoista, toisaalta suurten ikäluokkien osalle tulleesta suuresta työttömyydestä Kajaanissa ja sen lähiympäristössä.


title: Kainuun maakunta

text: Vuonna 1980 väestön määrä oli laskenut noin 99 000 henkeen ja 2000-luvun vaihteessa noin 90 000 henkeen.


title: Kainuun maakunta

text: Pyrkimykset Kainuun erottamiseksi Oulun läänistä vilkastuivat heti olojen rauhoituttua sisällissodan jälkeen. Kajaanissa kesällä 1918 pidetty kihlakunnan edustajien kokous teki anomuksen oman läänin perustamisesta, mutta hanke joutui heti vastatuuleen, kun Oulun läänin maaherra asettui vastustamaan ehdotusta. Valtioneuvoston seuraavana vuonna asettama komitea, jonka tehtävänä oli pohtia uusia lääninjakoja ja maakunnallista itsehallintoa, tosin ehdotti Oulun läänin jakamista ”Keski-Pohjan” ja ”Peräpohjan” lääneihin, jolloin ensiksi mainittu olisi jakaantunut ”Oulun” ja ”Kajaanin maakuntiin”. Komitean ehdotukset jäivät kuitenkin toteutumatta.


title: Kainuun maakunta

text: Uudelleen läänin perustamishankkeisiin ryhdyttiin 1950-luvun alussa. Varsinkin vuonna 1952 perustetun ”Kainuun maakuntaliiton” piirissä oltiin aktiivisia. Liitto perustettiin maakunnan kuntien yhteistyöelimeksi ajamaan ja valvomaan niiden yhteisiä etuja. Sen enempää kainuulaisten kansanedustajien eduskunnassa kuin maakuntaliitonkaan piiristä tehdyt aloitteet eivät kuitenkaan johtaneet tulokseen. Väestöpohjaa ja taloudellisia resursseja pidettiin riittämättöminä. Asiaan palattiin vielä kerran 1970-luvun alussa. Myös kainuulaistaustaiseen presidentti Urho Kekkoseen vedottiin asiassa. Samoihin aikoihin istuneen väliportaan hallintokomitean ehdotuksen mukaisesti Mauno Koiviston hallitus tekikin periaatepäätöksen Satakunnan, Pirkanmaan ja Kainuun läänien perustamisesta, mutta hanke kariutui lopullisesti eduskunnassa tiukassa äänestyksessä valtiopäivillä 1986.