title: Komin tasavalta

text: Komin BKT-osuus kertyi vuonna 2011 seuraavilta talouselämän osa-alueilta: kaivannaiset ja kaivostoiminta 34 %, teollisuustuotanto 10 %, sähkö, kaasu ja vesi 5 %, maa- ja metsätalous sekä metsästys 2 %, rakentaminen 11 %, kauppa 7 %, liikenne ja tietoliikenne 7 %, muut toimialat 24 %. Kauppaa käydään myös Suomen kanssa. Vuonna 2011 tasavaltaan tehdyistä ulkomaalaisista investoinneista 29 % tuli Britanniasta, 20 % Itävallasta, 10 % Suomesta, 9 % Saksasta, 8 % Ruotsista, 6 % Kyprokselta ja 18 % muista maista. Investointeja tuetaan kansallisten ohjelmien avulla, jollaiset on laadittu liikennejärjestelmien kehittämiseksi ja tasavallan kulttuuria varten. Lisäksi on kohdennettuja pitkän ajan kehityshankkeita.


title: Komin tasavalta

text: Komin muodosti vuonna 2011 seuraavat osuudet koko Venäjän tuotannosta: 2,7 % öljystä (sis. kaasukondensaatti), 0,5 % maakaasusta, 4,0 % hiilestä, 2,8 % puutavarasta, 11,0 % vanerista, 8,0 % pahvista, 15,8 % paperista, 3,4 % kuitulevystä ja 4,9 % lastulevystä.


title: Komin tasavalta

text: Komilla on rikkaat luonnonvarat. Kaivannaiset ja kaivostoiminta on tasavallan tärkein toimiala.


title: Komin tasavalta

text: Komin talouden merkittävin kaivannainen on maaöljy, mihin liittyy myös paikallista öljynjalostusta. Komissa toimivia öljy-yhtiöitä ovat: Lukoil-Komi, Rosneftin RN-Severnaja Neft ja Jenisei. Merkittävä osa tuotannosta saadaan Timan-Petšoran alueelta. Tämä useasta öljykentästä koostuva öljyntuotantoalue ulottuu myös Komin pohjoispuolelle Nenetsiaan. Komin tasavalta arvioi koko Komin öljytuotannon suuruudeksi 2010—2013 noin 13,4—13,5 miljoonaa tonnia vuodessa. Venäjän toiseksi suurimmalle öljy-yhtiölle Lukoilille Timan-Petšora on yhtiön 2. suurin tuotantoalue Venäjällä. Vuonna 2011 yhtiö pumppasi alueelta 17,5 miljoonaa tonnia öljyä, josta osan Nenetsian puolelta.


title: Komin tasavalta

text: Öljyä on löydetty Komissa yli 130 eri kentältä. Niistä arvioidaan voitavan pumpata yli 600 miljoonaa tonnia öljyä. Esimerkki Timan-Petšoran alueen öljykentistä on Venäjä mitassa keskikokoinen Nižnetšutinskojen öljykenttä lähellä Uhtaa. Kentän helposti hyödynnettäväksi öljyvaroiksi on arvioitu of 100,1 miljoonaa tonnia. Öljyä on geologisesti lähes kolminkertainen määrä, mutta hyödyntämistä vaikeuttaa sen sijainti noin 215 km laajuisella alueella melko matalassa, noin 28–150 metriä paksussa kerroksessa. Muita suurempia öljykenttiä ovat Jarega, Usinsk ja Vozei. Lisäksi Komissa on liuskeöljyä, joka keskittyy Timan-Petšoraan ja Vytšegdan valuma-alueelle. Esimerkiksi Udoran piirin Tšim-Loptjugin kentän liuskeöljyvaroiksi on arvioitu yli 900 miljoonaa tonnia.


title: Komin tasavalta

text:
Komin öljyntuotanto on valitettavan tunnettu myös öljypäästöistään. Jo helmikuussa 1994 vuotanut, elokuussa 1994 laajemmin murtunut Komineft-yhtiön maaöljyn siirtoputki aiheutti erityisen laajan öljyonnettomuuden. Rikkoutuneesta öljyputkesta pääsi Komin pohjoisosien luontoon Usinskin läheisyydessä ainakin 79 000 tonnia raakaöljyä. Joidenkin arvioiden mukaan määrä saattoi olla jopa 350 000 tonnia. Öljymäärä vastaa suurimpia tankkerionnettomuuksia. Lokakuussa 1994 syyssateet saivat vuotovahinkojen suojaksi pystytetyn keruualtaan murtumaan. Öljyn saastuttamat vedet levisivät 186 neliökilometrin laajuisille arktisille suoalueille, tundralle ja vesistöihin, mutteivät vielä talven tullen edenneet pitemmälle. Mutta seuraavana keväänä lumen sulamisvesien mukana öljyistä vettä tulvi Kolvajokeen, sieltä Usaan, edelleen Petšoraan ja jopa Barentsinmerelle. Vaikka öljyvahinkoja on sittemmin pyritty puhdistamaan laajoissakin puhdistushankkeissa, vuonna 1994 luontoon päässyttä öljyä on yhä runsaasti maastossa. Sulamisvedet tuovat öljyä esille vuosittain. Lisäksi Komin alueella paljastuu uudempiakin öljyvuotoja. Näistä ovat raportoineet öljy-yhtiö Lukoilin omavalvonnan ohella esimerkiksi ympäristöjärjestöt Greenpeace ja Bellona.
Toinen taloudellisesti keskeinen raaka-aine on kivihiili. Petšoran hiilentuotantoalue on Venäjän merkittävimpiä ja kattaa noin 90 000 km. Tuotanto alkoi 1931 ja tähän mennessä hiiltä on kaivettu kaikkiaan noin 1,3 miljardia tonnia. Nykyään tuotantoa on neljällä hiilikentällä yhteensä kuudessa kaivoksessa Komissa. Koko alueen hiiliesiintymän geologiseksi varannoksi on arvioitu 341 miljardia tonnia, josta vain osa on hyödynnettävissä kannattavasti. Silti 11 hiilikentällä arvioidaan kullakin olevan yli 7 miljardia tonnia taloudellisesti hyödynnettäviä varantoja. Vuonna 2011 Komin Petšoran hiilikentiltä kaivettiin yhteensä 13,4 miljoonaa tonnia kivihiiltä. Severstalin suuret metallitehtaat Vologdan alueen Tšerepovetsissa käyttävät huomattavan osan Komin hiilestä. Hiiltä kulutetaan myös paikallisesti ja viedään ulkomaille lähinnä pohjoisen Euroopan yritysasiakkaille. Komin hiilikaivokset, jotka aikoinaan käynnistettiin pakkotyövoimalla, kärsivät yhä puutteellisesta työturvallisuudesta. Esimerkiksi Severstalin Vorkutan hiilikaivoksilla helmikuussa 2013 tapahtuneessa metaaniräjähdyksessä menehtyi 18 henkeä.
Titaanivarat keskittyvät Jarengan ja Pižman kentille. Uhtan piirissä sijaitseva Jarengan öljy- ja titaanikenttä sisältää noin 50 % koko Venäjän tunnetuista titaanivarannoista. Tämän tuotantoalueen rakentamista, ja sen kaivos- ja kemianteollisuuden hankkeita pidetään valtakunnallisestikin merkittävinä.
Komin bauksiittivarat ovat Venäjän laajimmat. Bauksiittia esiintyy kahdella alueella: Timanin selänteen etelä- ja keskiosissa. Suureen RUSAL-konserniin kuuluva Komi Aluminiuma hyödyntää varantoja. Komissa louhittua bauksiittia kuljetetaan jatkojalostettavaksi Uralin ja Luoteis-Venäjän talousalueille.


title: Komin tasavalta

text: Merkittävää kaivosteollisuutta ja kehityshankkeita liittyy myös esimerkiksi raakakvartsin, baryytti- ja mangaanimalmien sekä kultaa sisältävän malmin, rakennuskivien ja maa-aineksen, korukivien ja harvinaisten maametallien hyödyntämiseen.


title: Komin tasavalta

text: Keskeisiin teollisuustuotteisiin kuluvat öljynjalostustuotteet (bensiini, dieselöljy, polttoöljy), sahatavara, kuitulevyt, lastulevy, vaneri, paperi, kartonki ja sähkö.


title: Komin tasavalta

text: Öljyntuotannon osuus Komin teollisuudesta oli vuonna 2011 noin 43 %. Osa öljystä jalostetaan paikallisesti Komissa. Lukoilin Uhtan öljynjalostamon kapasiteetti on noin 5 miljoonaa tonnia öljyä vuodessa. Öljy-yhtiö Jeniseillä on Usinskissa vuonna 2011 valmistunut 1 miljoonan raakaöljytonnin jalostuslaitos.


title: Komin tasavalta

text: Maakaasun tuotannosta 90 % keskittyy Vuktylin piiriin. Kaivannaisen tuotanto ja Sosnogorskiin sijoittunut jalostamo on Gazpromin hallinnassa. Gazpromin tuotantokentiltä Jamalinin Bovanenkovosta vedettiin äskettäin 1 100 kilometrin kaasun siirtoputkisto Komin koillisosien läpi Uhtaan. Tämä kaasuputkisto syöttää maakaasua osaltaan myös Viipurin läheltä Keski-Eurooppaan johtavaan Nordstream-putkeen.


title: Komin tasavalta

text: Puunjalostusteollisuus on Komin toiseksi suurin teollisuusala petrokemian teollisuuden jälkeen. Teollisuussektorilla on useita merkittäviä teollisuusyrityksiä kuten esimerkiksi paperia tuottavat Mondi Syktyvkar ja Syktyvkar Tissue Group. Osa näiden tehtaiden paperikoneista on toimitettu Suomesta. Lisäksi esimerkiksi lahtelainen Jartek ja mäntyharjulainen Veisto toimittivat ja toteuttivat valmiin sahalaitoksen Komin tasavaltaan vuosina 2009–2010.


title: Komin tasavalta

text: Voimalaitoksia on alueella yli 1 200 kappaletta, joskin 90 % tuotannosta on neljän suuryhtiön hallinnassa. Sähkö tuotetaan pääasiallisesti lämpövoimaloissa, joiden yhteenlaskettu kapasiteetti on 2,5 miljoonaa kilowattia. Polttoaineenaan voimalat käyttävät kaasua, hiiltä, polttoöljyä, dieseliä ja puujätettä. Kaikkiaan polttoaine- ja energiateollisuus muodostaa 64 prosenttia tasavallan teollisuustuotannosta. Suomesta esimerkiksi Metso on alkuvuonna 2013 uutisoinut sahausjätteitä hyödyntävän lämpö- ja sähkövoimalan toimituksesta Komin Syktyvkariin.


title: Komin tasavalta

text: Maatalous on keskittynyt karjatalouteen. Tasavallan eteläosassa kasvatetaan nautakarjaa ja pohjoisessa harjoitetaan porotaloutta. Porojen laidunmaana käytetään 20 prosenttia tasavallan alueesta. Lisäksi harjoitetaan kalastusta sekä turkiseläinten tarhausta ja -metsästystä. Eteläosassa viljellään rehuviljaa, vihanneksia ja perunaa.


title: Komin tasavalta

text:
Tasavallan liikenneverkosto koostuu 7 lentokentästä, 2 300 kilometristä rautateitä, 4 100 kilometristä jokia seuraavia vesiväyliä ja 11 600 kilometristä yleisiä teitä. Tieverkostosta 5 900 kilometriä on kovapäällysteistä.
Lentokenttä on Syktyvkarissa, Uhtassa, Vorkutassa, Petšorassa, Usinskissä, Intassa ja Ust-Tsilmassa. Keskeisimmät lentoasemat ovat Syktyvkarin lentoasema ja Uhtan lentoasema. Lentokenttien ylläpidosta vastaa Komiaviatrans. Taloudellisesti tuettuja tasavallan sisäisiä helikopterilentoja lennetään syrjäkylille viideltä lentokentältä.
Tasavallalle keskeisestä rautatieverkosta vastaa Venäjän rautateiden tytäryksikkö Pohjoisen rautatiet. Vuonna 2009 alueelta tehtiin rautateitse yhteensä 3,1 miljoonaa matkaa. Rataverkon rungon muodostaa tasavallan lounaispuolelta Arkangelin alueen Kotlasista saapuva ja koilliseen Vorkutaan johtava rata Kotlas–Mikun–Sosnogorsk–Synja–Tšum–Vorkuta. Tältä 1 700 kilometrin radalta risteää lukuisia sivuratoja, muun muassa Mikunista kaakkoon Syktyvkariin, Mikunista luoteeseen Vendingaan, Sosnogorskista kaakkoon Troitsko-Petšorskiin, Synjasta pohjoiseen Usinskiin sekä Tšumista itään Jamalin Nenetsiaan, esimerkiksi Labytnangiin Objoen äärellä, ja pohjoiseen Myldaan. Lisäksi on joitain rahtiliikenteen sivuratoja ja perusrataverkosta erillisiä teollisuus- tai kaivosratoja.


title: Komin tasavalta

text: Viimeisen 30 vuoden aikana tasavallan rautatieverkoston pituus on kaksinkertaistunut. Vuonna 2008 hyväksyttyjen Venäjän rautateiden kehittämissuunnitelmien mukaan Komin ratayhteyksiä laajennetaan huomattavasti vuoteen 2030 mennessä. Tavoitteena on rakentaa ja avata neljä uutta, erityisesti tavaraliikennettä palvelevaa ratayhteyttä naapurialueelle. Ratahankkeista kaksi kulkee Belkomur-rataprojektin nimellä (Arkangeli–Syktyvar–Perm). Siinä muodostetaan uusi rautatieyhteys Syktyvkarista sekä Arkangeliin että Permin aluepiirin Solikamskin ja Bereznikin kautta Permiin. Toiset kaksi ratalinjausta liittäisi pohjoispuolisen Nenetsian rikkaat mineraalivarat ja sen Barentsinmeren rannikon Venäjän päärataverkkoon: Sosnogorsk–Indiga ja Tšum–Ust-Kara. Loppuvuodesta 2012 uutisoitiin Komin johdon neuvotteluista kiinalaisrahoituksen ja -rakentajien saamiseksi Belkomur-hankkeeseen.


title: Komin tasavalta

text: Komin suurten jokien eli Petšoran ja Vytšegdan vesistöt ovat tärkeitä laivaliikenteelle. Jokisatamista merkittävimpiä ovat Petšora ja Syktyvkar. Jokiliikennettä tuetaan sekä Venäjän federaation budjetista että tasavallan varoin. Jokiliikenteessä matkusti vuonna 2009 yhteensä 58 tuhatta henkeä matkustajaa ja vesitse kuljetettiin 891 tuhatta rahtitonnia. Ankaran talven takia joet ovat toki jäässä osan vuodesta.


title: Komin tasavalta

text: Tärkein maantie ("Vjatka") saapuu tasavallan eteläpuolelta Kirovista Syktyvkariin (412 km). Sieltä maantieyhteys jatkuu koilliseen Uhtaan kantatienä (P-25). Syktyvkarista lähtee toinen kantatie (P-26) ensin itään ja sitten koilliseen Troitsko-Petšorskiin. Lisäksi muiden kaupunkien läheisyydessä on lyhyempiä pätkiä korkeampiluokkaista päällystettyä maantietä. Suuri osa pienemmistä yleisistä teistä on hiekkateitä. Yleiset tieyhteydet ovat silti rajalliset. Esimerkiksi vielä äskettäin ei koillisosan Intaan tai Vorkutaan ollut lainkaan maantieyhteyttä tasavallan pääkaupungista. Tasavallan hankesuunnitelmissa on kuitenkin yhteistyössä Nenetsian kanssa rakentaa tai uusia vuoteen 2025 mennessä 705 km kantatietä Syktyvkar–Uhta–Petšora–Usinsk–Nenetsian Narjan-Mar. Tähän ikiroudan ylittävään tielinjaukseen sisältyy 450 kilometrin soratien rakentaminen Vorkutaan ja 139 kilometrin osuus edelleen Jamalin Nenetsian Salehardiin Objoen itäpuolelle. Suunnitelman perustelujen mukaan mukaan 174 kylää tai muuta taajamaa ja jopa 500 000 henkeä pääsisi näin Komista ja sen naapurialueilta uuden tieyhteyden piiriin.


title: Komin tasavalta

text: Komin väestökehitystä voidaan tarkastella Neuvostoliitossa ja Venäjän federaatiossa vuosina 1926-2010 toteutettujen väestönlaskentojen avulla. Vuoden 1926 väestönlaskenta kohdistui Komin autonomiseen alueeseen, joka oli maantieteellisesti hieman nykyisestä poikkeava alue. Vuoden 1939 mennessä Komin väestö oli kasvanut yli 110 tuhannella lähes 319 tuhanteen asukkaaseen. Väestön enemmistö oli yhä alkuperäisväestöön kuuluvia komeja. 1930-luvun Neuvostoliitossa väestöä muutti Komin ASNT:n alueelle paitsi vapaaehtoisesti myös pakkosiirroilla painostuksen tai jopa pakkotyöhön pakottamisen avulla. Alueelle muutto voimistui 1940–1980-luvuilla, ja alkuperäisväestö jäi vähemmistöksi. Suurimmillaan Komin ASNT:n asukasluku oli Neuvostoliiton loppuvuosina 1980-luvun lopussa. Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan asukkaita oli jo 1,251 miljoonaa. Neuvostoliiton hajottua ja muuttamisen tultua vapaammaksi Venäjällä, väestöä on muuttanut Komin tasavallasta pois enemmän kuin sitä on tullut tilalle. Muuttoa on tapahtunut myös tasavallan sisällä. Esimerkiksi 1930-luvulla pakkotyövoimalla perustetun hiilikaivoskaupunki Vorkutan asukasluku on vajonnut miltei puoleen vuosien 1990 ja 2010 välillä.


title: Komin tasavalta

text: Vuoden 2010 lokakuussa toteutetun väestönlaskennan mukaan Komin tasavallan asukasluku oli 901 189 henkeä. Kaupunkilaisten osuus oli 76,9 % eli (693 436 henkeä). Tilastoissa kaupunkilaisiksi laskettiin kaupungeissa ja kaupunkimaisissa taajamissa asuvat ihmiset. Maaseutuasukkaita oli 23,1 % väestöstä (207 753 henkeä). Vuoden 2013 alun väkiluvuksi Venäjän tilastokeskus Rosstat arvioi alustavasti 880 726. Tämä merkitsee 29,6 % pudotusta vuoteen 1989 verrattuna. Komin väkiluku on pudonnut prosentuaalisesti enemmän kuin missään muussa Luoteis-Venäjän federaatiosubjektissa.


title: Komin tasavalta

text: Oheinen taulukko esittää Komin tasavallassa ja sitä edeltäneissä aluemuodostelmissa asuneen väestön etnisen jakauman kehityksen vuosina 1926–2010 toteutettujen väestönlaskentojen valossa.


title: Komin tasavalta

text: Taulukosta on huomattava erityisesti, että vuoden 1926 väestönlaskenta kohdistui silloiseen Komin eli Syrjäänien autonomiseen alueeseen, joka ulottui pohjoisessa Jäämerelle saakka. Tuolloisen väestönlaskenta-alueen pohjoisosissa asui runsaasti Komin pohjoisista alkuperäisväestöä nenetsejä. Nenetsien lukumäärän merkittävä pieneneminen vuosien 1926 ja 1936 laskentojen välillä johtuu suurelta osin Komin aluerajauksen muuttumisesta pohjoisessa.


title: Komin tasavalta

text: Monien vähemmistökansojen edustajia, muun muassa saksalaisia, virolaisia ja suomalaisia siirrettiin alueelle pakolla 1930- ja 1940-luvuilla.


title: Komin tasavalta

text: Komin tasavallassa on kaksi virallista kieltä, venäjä ja komi. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan tasavallan koko väestöstä venäjää osasi 95,7 % ja komia 16,1 %. Miltei kaikki väestöryhmät osasivat venäjän kieltä kattavasti. Kahdessa väestöryhmässä venäjän osaaminen oli vähäisempää: tasavallan nenetseistä venäjää osasi vain 88,9 % ja laskennassa etnisen taustansa kertomatta jättäneistä 46 886 hengestä venäjää hallitsi vain 24,6 %. Komeista venäjää osasi 98,8 % ja komia 64,6 %. Venäläisistä venäjää osasi tiedustelun mukaan 100,0 % ja komia 2,1 %.


title: Komin tasavalta

text: Stefan Permiläinen aloitti 1300-luvun lopulla Komin alueen asukkaiden käännyttämisen ortodoksisuuteen. Aiemmin alueella harjoitettiin laajalti luonnonuskontoa.


title: Komin tasavalta

text: Vuonna 2012 julkaistiin laaja, Venäjän uskontoja myös alueittain kartoittanut Arena-tutkimus (Atlas Religi i Natsionalnostei Rossijskaja Federatsija). Sen mukaan Komin väestöstä 41 % kertoi uskovansa jumalaan tai muuhun korkeampaan voimaan, muttei käytännössä harjoittanut mitään tiettyä uskontoa. Toiseksi eniten oli erilaisia kristittyjä. Tähän kuului 30 % väestöosuus ortodokseja (Venäjän ortodoksinen kirkko). Ryhmään kristityt, jotka eivät ole ortodokseja, katolisia tai protestantteja, katsoi kuuluvansa 4 % komilaisista. Muuhun kuin Venäjän ortodoksiseen kirkkoon kuuluvia ortodokseja oli 1 % , samoin vanhauskoisia. Protestanttisiin ryhmiin kuului alle 1 % väestöstä; tähän luettiin kyselyssä luterilaiset, baptistit, evankelikalistit, anglikaanit. Lisäksi haastatelluista moni kertoi olevansa katolinen. Kolmanneksi eniten eli 14 % haastatelluista kertoi, ettei usko jumalaan (ateisteja). Kartoituksessa prosentti kertoi olevansa islaminuskoisia yleensä (ei sunneja eikä shiioja) ja vajaa 1 % sunnilaisen islaminuskon kannattajia. Lisäksi Komin väestöstä haastattelujen mukaan 1 % oli luonnonvoimiin ja -jumaliin pohjautuvan perinneuskonnon kannattajia. Jotain muuta uskontoa kertoi kannattavansa prosentti väestöstä.


title: Komin tasavalta

text: Vuoden 2010 väestönlaskennan tulosten mukaan Komin tasavallan suurimmat, yli 10 000 asukkaan kaupungit tai taajamat olivat: pääkaupunki Syktyvkar (235 006 asukasta), Uhta (99 591 as.), Vorkuta (70 548 as.), Petšora (43 105 as.), Usinsk (40 827 as.), Inta (32 080 as.), Sosnogorsk (27 757 as.), Jemva (14 570 as), Vuktyl (12 356 as.), Vorgašor (12 044 as.) ja Mikun (10 730 as.). Näiden taajamien sijainti on esitetty artikkelin alkuosan kartassa.


title: Komin tasavalta

text: Komin kirjakielen ja runouden perustajan pidetään runoilija Ivan Kuratovia (1839–1875). Neuvostovallankumouksen jälkeen poliittinen ja agitaatiorunous voitti tilaa 1920-luvulla. Kirjailija Viktor Savinin (1888-1943) johdolla perustettiin kansallinen teatteri 1930-luvulla. Samalla vuosikymmenellä stalinismi toi rajoituksia kirjallisuuteen. Sosialistista realismia korostettiin. Monet komilaiset kirjailijat saivat tuomion kansanvihollisina, ja usein karkotuksen pakkotyöleirille.


title: Komin tasavalta

text: Toisen maailmansodan jälkeisinä vuosikymmeninä komilaisessa kirjallisuudessa korostui - poliittisen ideologian mukaisin painotuksin ja suodatuksin - sankarillisuus työssä ja taistelussa, ja ankara kamppailu pohjoisten luonnonvarojen hyödyntämiseksi. Sota oli keskeinen teema 1970-luvulle asti. Vankityövoiman ja gulag-pakkotyöleirien merkittävää roolia rautatieverkon ja esimerkiksi kaivoskaupunki Vorkutan historiassa ei kuitenkaan mainittu, kun kaupungin rakentamisesta kirjoitettiin (Vasili Juhnin, 1957). 1950-luvulla kirjallisuus otti mukaan Komin kansallisia erityispiirteitä ja käsitteli esimerkiksi perinteisen kylien katoamista. Venäjänkielinen komilainen kirjallisuus sai alkunsa.


title: Komin tasavalta

text: Vasta Neuvostoliiton loppuvaiheessa 1980-luvun lopulta lähtien muun muassa perestroikan myötä niin gulag-leirit kuin akuutit kansalliset ja ekologiset ongelmat nousivat kirjallisuuden keskiöön.


title: Komin tasavalta

text: Komin kansalliskirjastolla ja yli 300 paikalliskirjastolla on suuri merkitys Komin kulttuuri-identiteetin säilyttämisessä ja kehittämisessä. Tasavallan kulttuurikohteiden esittelyyn on laadittu kattava Komin kulttuurikartta.


title: Komin tasavalta

text: Komin keskeisimpiin museoihin ja nähtävyyksiin kuuluvat Syktyvkarissa sijaitsevat Komin tasavallan kansallismuseo ja kansallisgalleria. Viidestä ammattiteatterista vanhin on 1930 perustettu kirjailija Viktor Savinin mukaan nimetty Komin valtion Akateeminen draamateatteri. Vorkutan draamateatteri syntyi puolestaan vuonna 1943 Vorkutlag-pakkotyöleirillä esityksiä pitäneen taiteilijaryhmän pohjalta 1951.


title: Komin tasavalta

text: Syktyvkarin lähellä Vylgortissa toimii komilaista käsityöperinnettä ylläpitävä ja uudistava Kansallinen käsityökeskus Zaran. Vuonna 2011 avattiin suomalais-ugrilainen etnokulttuuripuisto runsas 50 kilometriä Syktyvkarin eteläpuolelle. Tämä uudisrakennuksista koostuva teemapuisto sijaitsee Syktyvdinin piirin Ybin kylän länsipuolella, tasavaltaan johtavan valtatien lähellä. Aluetta on tarkoitus monipuolistaa vuoteen 2015 mennessä. Ust-Kulomin lähistöllä Ust-Kulomin piirin Uljanovossa sijaitsee ortodoksisinen Pyhän Kolminaisuuden ja lähetyssaarnaaja Tapani Permiläisen mukaan nimetty vuonna 1860 aiemman kirkon paikalle perustettu luostari. Myös tätä pidetään kulttuurimatkailuun sopivana kohteena.


title: Komin tasavalta

text: Komin tasavallan itäreunalla sijaitsevan maailmanperintökohteen, Komin aarniometsien kulkuyhteydet ovat rajalliset. Petšora–Ilytšin luonnonpuiston pienempään osaan Jakšan kylään johtaa tieyhteys. Lisäksi muutama heikkolaatuinen kärrypolku kulkee aarnimetsäalueiden läpi Komista Hanti-Mansian puolelle. Syvälle laajoihin puistoihin tai ylemmäs Uralille - vaikkapa Man-Pupu-njorin kalliopilareiden luo - pyrkiville tutkijoille ja turistiryhmille järjestetään kuljetuksia myös helikopterilla.


title: Komin tasavalta

text: Talviurheilulajit ovat suosittuja. Olympiamitalisteihin kuuluvat Nikolai Bažukov, Rotševin perhe (Nina, Vasili, Vasili) ja Raisa Smetanina. Komilaisista jääkiekkopelaajista olympiamitalin ovat hankkineet Innsbrukista 1976 Viktor Žluktov (myös 1980) ja Sergei Kapustin sekä Salt Lake Citystä 2002 Andrei Nikolišin. Moninkertaiselle maastohiihdon olympiavoittaja Raisa Smetaninalle on omistettu jopa oma museo Komin pääkaupunkiin. Myös kansallinen hiihtostadion on nimetty Smetaninan mukaan.


title: Komin tasavalta

text: Komissa koulutusta asukkaille tarjoavat muun muassa esikoulut, peruskoulut, yleiset toisen asteen oppilaitokset, alemman ja toisen asteen ammatilliset oppilaitokset sekä ylemmän asteen ammatilliset oppilaitokset ja korkeakoulut. Esimerkiksi vuoden 2010 alussa alueella oli 560 esikoulua, joissa kävi 51,2 tuhatta esikoululaista. Peruskouluja on yli 500 ja niissä opiskelee lähes 115 000 koululaista.


title: Komin tasavalta

text: Akateemista koulutusta annetaan yhteensä 23 eri yliopistossa, korkeakoulussa tai niiden sivutoimipisteessä. Lukuvuonna 2009/2010 näissä opiskeli yhteensä 35,5 tuhatta opiskelijaa. Keskeisimpiin Komin tasavallan pääkaupungissa Syktyvkarissa toimiviin korkeakouluihin lukeutuvat Komin kasvatustieteellinen valtioninstituutti, Syktyvkarin valtionyliopisto (SytkGU, perustettu 1972) ja Syktyvkarin metsäinstituutti (perustettu 1952). Vuonna 1932 perustettu Komin kasvatustieteellinen valtioninstituutti on alueen ensimmäinen korkeakoulu. Syktyvkarin valtionyliopiston Humanististen tieteiden instituutissa toimii Komin ja suomalais-ugrilaisen filologian osasto (oppituoli). Syktyvkarin metsäinstituutti on Pietarin S. M. Kirovin mukaan nimetyn Metsäteknisen akatemian sivutoimipiste. Uhtan teknillinen valtionyliopisto antaa teknisen alan korkeakouluopetusta Uhtassa, Vorkutassa ja Usinskissa. Vorkutassa toimii myös aiemmin Pietarin valtiollisena kaivosinstituuttina tunnetun Kansallisen mineraalivarojen yliopiston (Pietari) sivutoimipiste, Vorkutan vuori-instituutti.


title: Komin tasavalta

text: Tutkimustyötä tehdään korkeakoulujen ohella Komin tiedekeskuksessa. Se on merkittävä alueellinen tutkimuskeskus ja toimii osana Venäjän tiedeakatemian Uralin osastoa. Tiedekeskukseen kuuluu kuusi eri teemoihin keskittynyttä tiedeinstituuttia.


title: Koko pääoman tuottoaste

text: Koko pääoman tuottoaste (ROA, "Return On Assets") on yrityksen tuottavuuden mittari, joka kertoo, montako prosenttia tuottoa yritys tuotti kaikelle käyttämälleen pääomalle.


title: Koko pääoman tuottoaste

text: ROA lasketaan taseessa näkyvälle omalle ja vieraalle pääomalle. Mittarin näkökulma on yrityksen kaikkien rahoittajien näkökulma.


title: Koko pääoman tuottoaste

text: ROA lasketaan jakamalla tulos ilman korkokuluja yrityksen koko pääoman määrällä.


title: Koko pääoman tuottoaste

text: Tunnusluvun laskentatekniset yksityiskohdat vaihtelevat käytännössä. Taseen loppusumma eli koko pääoman määrä voidaan ottaa edellisen tilikauden lopun taseesta. Voidaan käyttää myös tilikauden keskimääräistä tilannetta eli edellisen ja tämän tilikauden taseen loppusumman keskiarvoa. Kyseeseen voi tulla jokin muukin piste tilikaudelta, kuten juhannus.


title: Koko pääoman tuottoaste

text: Tulos-lukuna käytetään tulosta (nettotulos) ennen vähemmistöosuutta.


title: Koko pääoman tuottoaste

text: Korjaustekijä "korkokulut * (1 - verokanta)" kuvaa verosäästöä, jonka yritys on saanut vähentämällä korkokulut verotuksessaan. Verosäästön määrä on verokannan mukainen osuus korkokuluista. Korjaustekijällä saatetaan erilaisen velkaisuusasteen (pääomarakenteen) yritykset keskenään vertailukelpoisiksi. Näin ROA-arvoon ei periaatteessa vaikuta se, onko liiketoiminta rahoitettu omalla vai vieraalla pääomalla.


title: Koko pääoman tuottoaste

text: Negatiivinen tuottoaste on huolestuttava.


title: Tarja Cronberg

text: Tarja Anneli Cronberg (o.s. "Mattila", ent. "Kajanne", s. 29. kesäkuuta 1943 Helsinki) on suomalainen vihreiden poliitikko. Hän nousi Euroopan parlamenttiin kesken kauden kesällä 2011 Heidi Hautalan aloittaessa Kataisen hallituksen kehitysministerinä, muttei tullut valituksi vuoden 2014 EU-vaaleissa. Vuosina 2007–2009 Cronberg toimi työministerinä Matti Vanhasen II hallituksessa. Hän oli vuosina 2003–2007 kansanedustaja Pohjois-Karjalan vaalipiiristä, muttei tullut valituksi enää vuoden 2007 vaaleissa.


title: Tarja Cronberg

text: Cronberg toimi vihreiden puheenjohtajana vuodet 2005–2009. Hänet valittiin ensimmäisen kerran puolueen johtoon 22. toukokuuta 2005, vain kaksi kuukautta puolueeseen liittymisensä jälkeen, ja jatkokaudelle keväällä 2007. Vuoden 2009 puoluekokouksessa Cronberg ei asettunut ehdolle jatkokaudelle, ja vihreiden uudeksi puheenjohtajaksi valittiin Anni Sinnemäki, joka siirtyi kesäkuussa 2009 Cronbergin tilalle työministeriksi.


title: Tarja Cronberg

text: Koulutukseltaan Cronberg on sekä tekniikan (Lundin yliopisto, 1973) että kauppatieteiden tohtori (Kööpenhaminan kauppakorkeakoulu, 1988).


title: Tarja Cronberg

text: Cronberg oli 1970-luvulla sekä Ruotsin että Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen jäsen. Ruotsissa sosiaalidemokraattisen puolueen jäsenyys liittyi usein automaattisesti ammattiyhdistysliikkeen jäsenyyteen, kun taas Suomessa puoluejäsenyys oli selvästi erotettu ammattiyhdistysliikkeen jäsenyydestä.


title: Tarja Cronberg

text: Cronberg kiinnostui vihreydestä vaihtoehtoliikkeiden kautta ja harjoitti 1980-luvulla luomuviljelyä Pohjois-Karjalassa. Cronbergin harjoittamassa politiikassa näkyvät hänen työnsä Pohjois-Karjalan maakuntajohtajana, Kööpenhaminan rauhantutkimuslaitoksen johtajana sekä asuinaluetutkijana. Maakuntajohtajana Cronberg johti pikemminkin työympäristöön liittyvien edellytysten kehittämistä kuin painopistehankkeita.


title: Tarja Cronberg

text: Eduskuntaan Cronberg valittiin vuoden 2003 vaaleissa Pohjois-Karjalan vaalipiiristä. Vihreiden vuoden 2005 puheenjohtajavaalissa Cronbergiä pidettiin maakuntien vaihtoehtona helsinkiläisvihreille, joita edustivat esimerkiksi Osmo Soininvaara ja Anni Sinnemäki. Cronberg on kuitenkin elänyt syntyperäisenä helsinkiläisenä suurimman osan elämästään suurissa kaupungeissa Suomessa, Ruotsissa ja Tanskassa ja muutti Pohjois-Karjalaan vasta myöhempinä vuosina.


title: Tarja Cronberg

text: Vuoden 2007 eduskuntavaaleissa Cronberg sai 9,2 prosentin kannatuksen, muttei tullut valituksi, koska Pohjois-Karjalan Vihreät olivat menettäneet vaaliliittonsa Keskustan Pohjois-Karjalan piirin kanssa. Cronberg sai 7 804 ääntä, mikä oli vaalipiirin toiseksi suurin henkilökohtainen äänimäärä. Vihreiden kokonaiskannatus jäi kuitenkin niin alhaiseksi, ettei edes suuri henkilökohtainen äänimäärä riittänyt eduskuntapaikkaan. Tämä oli yksi osavaikutin vuoden 2013 vaalipiiriuudistukseen, jossa pienennettiin laskennallista äänikynnystä yhdistämällä itäisen Suomen neljä vaalipiiriä kahdeksi.


title: Tarja Cronberg

text: Cronberg jatkoi eduskunnasta tippumisen jälkeenkin vihreiden puheenjohtajana ja hänet valittiin huhtikuussa 2007 työministeriksi. 800 vuorokautta ministerinä toiminut Cronberg pitää kestävimpänä saavutuksenaan joustoturvan periaatteista sopimista. Hänet yllätti se, että vihreät olivat usein keskustan kanssa samoilla linjoilla. Etukäteen Cronberg oli odottanut kaupunkipuolueiden SDP:n ja kokoomuksen olevan lähempänä vihreitä.


title: Tarja Cronberg

text: Euroopan parlamentissa Cronberg istuu Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmässä. Hän on parlamentin Iran-suhteista vastaavan valtuuskunnan puheenjohtajan lisäksi ulkoasiainvaliokunnan, turvallisuus- ja puolustuspolitiikan alivaliokunnan ja valtuuskuntien puheenjohtajakokouksen jäsen, sekä varajäsen Venäjä- ja Nato-suhteista vastaavissa valtuuskunnissa. Työssään Iran-valtuuskunnan puheenjohtajana Cronberg on muun muassa johtanut Euroopan parlamentin valtuuskunnan matkaa Teheraniin joulukuussa 2013. Valtuuskunta tapasi matkan aikana korkea-arvoisten poliitikkojen lisäksi myös ihmisoikeuksien puolestapuhujia. Cronberg on kautensa aikana myös osallistunut kansainvälisen Parlamentaarikot ydinaseiden leviämistä vastaan ja ydinaseriisunnan puolesta -yhteistyöjärjestön työhön. Cronbergin on arvioitu olevan jopa vaikutusvaltaisin suomalaisista edustajista Euroopan parlamentissa


title: Tarja Cronberg

text: Cronberg oli ehdolla myös vuoden 2014 eurovaaleissa, muttei tullut valituksi jatkokaudelle. Tuloksen myötä hän kertoi jättävänsä politiikan mutta jatkavansa Euroopan turvallisuusasioiden parissa.


title: Tarja Cronberg

text: Vuosina 1993–2001 Cronberg oli Pohjois-Karjalan liiton maakuntajohtaja ja vastasi muun muassa alueen taloudellisesta ja sosiaalisesta kehityksestä. Vuodet 2001–2003 Cronberg toimi Kööpenhaminan rauhantutkimusinstituutin (COPRI) johtajana vastuualueenaan kansainväliset suhteet, turvallisuustutkimukset, sotatutkimukset ja konfliktien hallinta. Hän teki tutkimusta ohjuspuolustuksesta ja puolustusteknologian käytöstä siviili- ja sotilastarkoituksiin.


title: Tarja Cronberg

text: Cronberg onkin yhdistänyt urallaan teknologian ja yhteiskuntatieteet. Hän oli jäsenenä Tanskan parlamentin teknologianeuvostossa 1986-1991 sekä Norjan tutkimusneuvoston tietotekniikkaa ja yhteiskuntaa käsittelevässä komiteassa 1984-1992. Hän oli jäsenenä Euroopan komission Tietoyhteiskunnan teknologian neuvoa-antavassa ISTAG-ryhmässä Framework Programmes for Research and Technological Development 1999-2002. Hän toimi teknologian ja yhteiskunnan suhdetta tutkivan EU COSTA4 -ryhmän puheenjohtajana 1992-1997. Vuosina 1993-1994 hän toimi myös VALUE-ajatushautomossa, jonka painopiste oli tutkimuksen ja yhteiskunnan vuorovaikutus.


title: Tarja Cronberg

text: Viime vuosina Cronbergin työssä keskeisinä teemoina ovat olleet rauha ja turvallisuus. Myös poliittisessa työssään Cronberg on erikoistunut puolustus-ja turvallisuuskysymyksiin, erityisesti ydinaseriisuntaan. Kylmän sodan jälkeen hän tutki Venäjällä ja Yhdysvalloissa sotateollisuuden muuntamista siviilikäyttöön. Stanfordin yliopiston ja Permin teknillisen korkeakoulun tiimien kanssa hän tutki ilmailuteollisuuden muutosprosesseja. Pohjois-Karjalan aluejohtajana Cronberg oli luomassa "soft borders" Suomen raja-alueen ja Venäjän puolella sijaitsevan Karjalan tasavallan välillä. Hänen työnsä johti Euregio Karelian, raja-alueen kehitysohjelmien ja-hankkeiden, perustamiseen. Cronberg julkaisi teoksen Venäjän sotatalouden purkamisesta vuonna 2003, ja vuonna 2010 toimiessaan Ulkopoliittisen instituutin neuvonantajana hän kirjoitti raportin ydinaseriisunnasta.


title: Tarja Cronberg

text: Työllisyys ja työelämä ovat keskeisiä teemoja Cronbergin työssä. Työministerinä Cronberg asetti naisyrittäjyyden edistämisen työryhmän, jonka tehtävänä oli selvittää naisyrittäjyyden syntyä edistävät ja estävät asiat sekä löytää keinoja naisyrittäjyyden kasvattamiseksi. Työministerikauden jälkeen Cronberg on toiminut mm. taiteilijoiden toimeentuloa ja työttömyysturvan selvittäjänä ministeriölle sekä kirjoittanut muutenkin työstä ja luovasta taloudesta. Entinen luomuviljelijä Cronberg on tehnyt myös Suomen maabrändiraporttiin liittyvän selvityksen luomuviljelystä, jossa esitetään valtakunnallisen luomuinstituutin perustamista Mikkeliiin.


title: Tarja Cronberg

text: Marraskuussa 2009 Cronberg valittiin Suomen Rauhanliiton puheenjohtajaksi.


title: Tarja Cronberg

text: Cronbergin vanhemmat ovat everstiluutnantti Eero Olavi Mattila ja ostopäällikkö Maila Elisa Kajanne. Cronberg asuu Polvijärvellä Höytiäisen Teerisaaressa. Hän on leski ja Tanskassa asuvan uusperheen äiti ja isoäiti.


title: Tarja Cronberg

text: Helmikuussa 2009 Cronberg aloitti syöpähoidon rintasyövän takia. Hän toimii nykyään Syöpäklinikoiden ja syöpätutkimuksen tuki ry:n hallituksen puheenjohtajana.


title: Maseru

text: Maseru (joskus Masero) on Lesothon pääkaupunki ja maan suurin kaupunki. Lisäksi Maseru on Maserun alueen pääkaupunki. Kaupungin asukasluku vuonna 2006 oli 431 998. Se sijaitsee Etelä-Afrikan vastaisella rajalla Caledon-joen varrella. Se oli Brittiläisen Basutomaan pääkaupunki 1869–1871 ja 1884–1966, jonka jälkeen Basutomaa itsenäistyi Lesothona. Kaupunki jatkoi myös itsenäisen Lesoton kuningaskunnan pääkaupunkina.


title: Maseru

text: Maserun edeltäjä alueen keskuksena oli Thaba Bosiu, 120 m korkean mäen päällä sijainnut maalinnoitus jota sothopäällikkö Moshoeshoe I piti tukikohtanaan 1800-luvun alussa. Britit perustivat leirin Maseruun, noin 25 km Thaba Bosiusta vuonna 1869 kun alueesta tuli brittien protektoraatti. Kaupunki pysyi pienenä siirtomaa-ajan, mutta Lesothon itsenäistymisen jälkeen se kasvoi nopeasti.


title: Maseru

text:
Vuonna 1998 parlamenttivaaleja seuranneissa levottomuuksissa väkijoukot turmelivat kaupunkia pahoin.
Lesothon ainoa rautatielinja tulee siltaa pitkin joen yli Etelä-Afrikasta Maserun pohjoispuolelle, ja yhdistää kaupungin Bloemfonteinin rataan. Moshoeshoe I:n mukaan nimetty kansainvälinen lentoasema sijaitsee 20 kilometrin päässä kaupungin keskustasta.


title: Maseru

text: Vuoden 2004 jälkeen on Maseruun perustettu kiinalaisen pääoman avulla tekstiiliteollisuutta. Myös turismiin on investoitu.


title: David Ben-Gurion

text: David Ben Gurion (, syntyään David Grün, 16. lokakuuta 1886, Płońsk, Puola – 1. joulukuuta 1973) oli Israelin ensimmäinen pääministeri.


title: David Ben-Gurion

text: David Grün syntyi Płońskissa, Puolassa, silloisessa Venäjän keisarikunnassa. Hänen isänsä Avigdor Grün oli lakimies. Davidin äiti kuoli kun poika oli 11-vuotias.


title: David Ben-Gurion

text: David Ben Gurion koki nuorena Itä-Euroopan pogromit ja antisemitistiset vainot. Hänestä tuli sionisti, ateisti ja sosialisti. David siirtyi Palestiinaan vuonna 1906. Hän työskenteli toimittajana ja otti heprealaisen nimen Ben Gurion aloittaessaan poliittisen uransa. Hän tuli karkotetuksi ottomaanien Palestiinasta poliittisen toiminnan vuoksi vuonna 1915. Muutettuaan New Yorkiin vuonna 1915, hän tapasi tulevan vaimonsa venäläissyntyisen Paula Munweissin. He avioituivat vuonna 1917 ja saivat kolme lasta. Perhe palasi Palestiinaan ensimmäisen maailmansodan loputtua.


title: David Ben-Gurion

text: Ben Gurion oli Työväen Siionistiliikkeen johtajana 15 vuotta. Hän oli perustamassa sotilaallista Haganah-järjestöä. Työväen Siionistit olivat maanalaisena liikkeenä brittiläisessä Palestiinassa. He perustivat kibbutzeja ja juutalaissiirtokuntia. Molemmat vastarintaliikkeet painostivat brittejä vakuuttumaan juutalaisen valtion perustamisen tärkeydestä Palestiinassa ja saadakseen laillisen kansallisen mandaatin (edustuksen), jotka toteutuivat vuonna 1948. Hän vastusti Vallankumouksellista Siionistiliikettä ja sen johtajia Vladimir Jabotinskya ja Menachem Beginiä. Hän kylläkin avusti Beginin Irgun-järjestöä väliaikaisesti. Israelin itsenäisyyden ensimmäisinä viikkoina hän päätti kuitenkin vastustaa kaikkia vastarintaryhmiä. Ben-Gurion vahvisti Israelin valtion asemaa. Hän halusi Israelin armeijan olevan ainoa aseellisten selkkausten selvittäjä. Ben Gurion antoi käskyn avata tuli "Altalena"-nimistä laivaa kohti ja upottaa se. Laiva oli lastattu Irgunin vastarintaliikkeen jäsenillä ja aseilla. Ben Gurion toimi Maailman Sionistijärjestön presidenttinä vuosina 1946–1956.


title: David Ben-Gurion

text: Ben Gurion johti Israelia sen itsenäisyyssodan aikana vuonna 1948. Hänestä tuli pääministeri 25. toukokuuta 1948. Hän toimi pääministerinä vuoteen 1963 asti lukuun ottamatta kahta vuotta 1953–1955. Vuonna 1953 hän lähti kibbutziin Negevin autiomaahan ja vietti siellä pari vuotta. Vuonna 1955 hän palasi hallituksen puolustusministeriksi ja takaisin pääministeriksi.


title: David Ben-Gurion

text: Suezin kriisin aikana vuonna 1956 hän hyväksyi brittien ja ranskalaisten "Muskettisoturi-suunnitelman". Israel hyökkäsi Siinain niemimaalle, mahdollistaen brittien ja ranskalaisten Suezin kanavan liikenteen turvaamisen. Lopulta kuitenkin Yhdysvallat ja Yhdistyneet kansakunnat pakottivat israelilaiset, britit ja ranskalaiset vetäytymään valtaamiltaan alueilta.


title: David Ben-Gurion

text: Ben Gurion oli työväenpuolue Mapain perustaja. Hän joutui luopumaan pääministerivirasta vuonna 1963 Lavon Fair -tapauksen vuoksi. Tällä tarkoitetaan Israelin tiedustelupalvelun Mossadin suunnittelemia pommi-iskuja Egyptiin. Kohteina olisivat olleet Yhdysvaltain tiedustelupalvelun virkailijat. Operaation oli hyväksynyt Israelin puolustusministeri Pinchas Lavon. Tapaus herätti epäluottamusta Ben Gurionia kohtaan. Tämä johti työväenpuolueen Mapain hajoamiseen, jonka jälkeen Levi Eshkol perusti uuden Rafi-puolueen. Ben Gurion vetäytyi politiikasta vuonna 1970.


title: David Ben-Gurion

text: David Ben Gurionia on pidetty Israelin valtion perustajana. Tätä pidetäänkin hänen merkittävämpänä saavutuksenaan. Hän vietti viimeiset vuotensa omalla kibbutsillaan.


title: Bahrain International Circuit

text:
Bahrain International Circuit on moottorirata Sakhirin aavikolla Al-Janūbīyahin kuvernementissa Bahrainissa.
Bahrain International Circuit valmistui 5. maaliskuuta 2004 ja se on saksalaisen arkkitehdin Hermann Tilken suunnittelema. Radalla on ajettu vuodesta 2004 alkaen Bahrainin Grand Prix. Formula 1 -kaudet ja alkoivat Bahrainin Grand Prix’llä.


title: Bahrain International Circuit

text: Kauden 2010 Formula 1 -osakilpailu ajettiin vuonna 2006 rakennetulla yhdeksän lisämutkan Endurance Circuit -radalla, jolloin radan pituus kasvoi 820 metriä 6,299 kilometriin. Lisälenkillisellä radalla ajettiin vain kerran, kun se todettiin epäonnistuneeksi Formula 1 käyttöön.


title: Bahrain International Circuit

text: Bahrain International Circuit voidaan jakaa kuuteen erilaiseen moottorirataan:


title: Vanaja (kunta)

text: Vanaja () oli Kanta-Hämeessä sijainnut Suomen kunta. Vanaja jaettiin vuonna 1967 Hämeenlinnan, Janakkalan, Rengon ja Hattulan kesken. Kunnan pääosat kuuluvat nykyään Hämeenlinnaan.


title: Vanaja (kunta)

text: Vanaja oli hevosenkenkäkuntana Hämeenlinnan ympärillä; se ympäröi kaupunkia kaikilla ilmansuunnilla paitsi pohjoisessa, jossa Hämeenlinna rajoittui vuoteen 1948 asti Hämeenlinnan maalaiskuntaan, sen jälkeen Hattulaan. Muut Vanajan naapurikunnat olivat Hauho, Janakkala, Lammi, Renko ja Tuulos. Kirkkopitäjänä Vanajan historia ulottuu paljon pidemmälle kuin siitä aikoinaan lohkaistun Hämeenlinnan seurakunnan tai muiden alueen kirkkopitäjien historia.


title: Vanaja (kunta)

text: Vanhoista arkistoista löytyi kansio, joka oli lupa avata vasta 50 vuoden kuluttua. Kun se avattiin 16. marraskuuta 2009, sieltä löytyi vanha historiikki ja muuta arkistomateriaalia, jotka ovat esillä Hämeenlinnan kaupunginkirjastossa vitriinissä.


title: Vanaja (kunta)

text: Wanaja-seuran johtokunnan kokouksessa syksyllä 1956 herätettiin kysymys oman vaakunan hankkimisesta myös Vanajan kunnalle. Asiaa valmistelemaan valittiin toimikunta. Julistettuun kilpailuun saapui kaikkiaan 71 ehdotusta. Voittajaksi selviytyi tunnettu vaakunasuunnittelija Gustaf von Numers Helsingistä. Voittaneessa ehdotuksessa Vanajan vaakunaksi on virallisen vaakunaselityksen mukaan ”punaisessa kentässä hopeinen, sinivaruksinen ilveksen pää, korvatöyhdöt mustat”. Valtuusto hyväksyi voittajan kunnan vaakunaksi, ja ministeriö vahvisti sen 26. marraskuuta 1957. Kunnan lakkauttamisen jälkeen vaakuna on ollut Wanaja-seuran tunnuksena.


title: Vanaja (kunta)

text: Vanajan kunta muodostui Vanajaveden äärelle. Kunta on voinut ottaa nimensä järvestä tai järvi tulla nimetyksi vanhan pitäjän mukaan, merkittynä sille kuuluvaksi.


title: Vanaja (kunta)

text: Vanajan ruotsinkielinen nimi esiintyy Turun tuomiokirkon "Mustankirjan" 1400-luvulla tehdyssä kopiossa seuraavissa muodoissa: "Wanö", "Wonö", "Waanä", "Waeno", "Wane", "Wonae" ja "Wonöö" sekä keskiajan alkuperäisissä kirjeissä "Waanösoken", (1449), "Vone soken" (1472) ja "Waanöö sogn" (1523). Nimistötutkijat ovat melkoisen yksimielisiä siitä, että nimen lopussa on ollut saarta merkitsevä "ö". Ensimmäisessä tavussa on aluksi ollut pitkä "a", josta keskiajan lopulla muotoutui pitkä "o".


title: Vanaja (kunta)

text: Nimen suomennos on toinen kysymys. Tutkijat ovat rekonstruoineet paikan suomenkieliseksi nimeksi Vaansaari tai Vaansalo (keskiajan suomessa salo merkitsi suurehkoa saarta). Tutkijat olettavat, että alkutavu Vaan on kuitenkin ilmeisesti lyhennelmä muodosta "Vanaan", joten saaren nimi olisi ollut "Vanaan"- tai "Vanajansalo". Kysymys on eittämättä samasta paikasta, jossa Vanajan seurakunnan keskiaikainen kivikirkko sijaitsee ja jonka paikalla ovat varmaankin olleet aiemmat puukirkot samoin kuin pakanuuden aikaiset kulttipaikat. Usein on väitetty, että kirkko rakennettiin saareen, mutta Vanajaveden altaan kallistumisen kronologia sekä kaikki kartat 1600-luvulta lähtien osoittavat, että kirkonseutu on aina sijainnut mantereella, vesiväylän itäpuolella. Tosin ennen vuotta 1860, kun Lempäälän koskia ei vielä ollut perattu ja Vanajaveden pinta oli nykyistä kaksi metriä korkeammalla, saattoivat rajut kevättulvat hetkellisesti eristää kirkon saareksi. Tavallista korkeampi tulvavesi pääsi virtaamaan Paikkalanlahdesta Käärmesuolle ja edelleen Luukkaanlahteen pitkin kirkon itäpuolista notkoa peittäen siinä olleet pellot ja niityt. Oletettavasti erikoinen vedenvirtaus tallettui kansan muistiin, sitä alettiin pitää entisaikoina vallinneena normaalitilanteena, ja saari-käsitys siirtyi 1900-luvun kuluessa tutkimuskirjallisuuteen. Paikannimi Vanaansalo näyttää olevan niin ikään peräisin 1900-luvulta. Harhaanjohtavana sen käyttöä olisi vältettävä.


title: Vanaja (kunta)

text: Ehkä tavallaan alkuperäisimmillään Vaan-nimi on säilynyt Vanajaveden yläjuoksulla, Kernaalajärven rannalla olevan kartanon nimessä: "Vånå gård" ja suomeksi "Vanaantaka", joka on myös Vantaanjoen etymologinen tausta.


title: Vanaja (kunta)

text: Tässä yhteydessä ei voi ohittaa Novgorodin kronikkatietoa, jonka mukaan venäläiset hävittivät vuonna 1311 "Vanai"-nimisen "kaupungin" Hämeestä. Kyseessä oli todennäköisesti Varikonniemestä vuonna 1988 löydetty laajempi asuinalue, joka hävityksen jälkeen ilmeisesti hylättiin kokonaan. Tästä huolimatta on haluttu väittää, että Vanaja nimenä olisikin peräisin vasta piispankartanosta pari kilometriä Varikonniemestä etelään. Todennäköisempää kuitenkin on, että piispa otti kartanokseen hävitetyn Hämeen sydänalueen entisen uhripaikan, joka vain kantoi samaa nimeä kuin keskusalue. Pitäjän ruotsinkielinen nimi tulee kuitenkin suhteellisen todennäköisesti juuri piispankartanosta. Myöhäiskeskiajalla Vanajan pitäjän nimenä oli myös Mäskälä.


title: Vanaja (kunta)

text: Vanajan alueella on ollut asutusta aivan Suomen asuttamisen alkuvaiheista lähtien, mistä todistavat useat löydöt. Seppo Suvanto on nimittänyt vanhan Vanajan suurpitäjän, lähinnä nykyisen Janakkalan ja entisen Vanajan, aluetta "Hiisi"-pitäjäksi, koska alueella on huomattavasti tavanomaista enemmän Hiisi-peräistä nimistöä. Tämä Hiisi-nimien kirjo ulottuu paikannimistä aina kartanoihin saakka.


title: Vanaja (kunta)

text: Voidaankin todeta alueen löydösten perusteella, että pakanallinen hautaustapa muuttui Vanajan-Hämeessä kristilliseksi jo 1100-luvun kuluessa. Varsinaisesta kirkollisesta organisaatiosta ei ole minkäänlaista tietoa, ei myöskään mahdollisista kirkollisista rakennuksista. Saarelle rakennettu kirkko on kuitenkin ollut lähellä alueen jyrkkäreunaisia linnavuoria (Hakovuori ja Mantereenlinna), kuten Janakkalassa on Hakoisten linnanvuoren ja Janakkalan kirkon kohdalla.


title: Vanaja (kunta)

text: Paikallisten kertomusten mukaan kristinusko koki kovaa vastustusta saapuessaan paikkakunnalle. Alueella olevan Katumajärven sanotaan saaneen nimensä, kun pakkokastetut vanajalaiset pesivät siellä pois kasteensa. Tutkimuksen mukaan asia ei kuitenkaan ollut näin voimakkaasti vastustettu. Aluksi uuden uskonnon omaksuminen oli varsin todennäköisesti vapaaehtoista eikä missään vaiheessa ehdotonta. Suvannon ja G. Kerkkosen hypoteesin mukaan kristinusko levisi alueelle todennäköisesti tanskalaisten tuomana Porvoonjoen laaksosta käsin noin vuoden 1200 tienoilla, siis ennen piispa Tuomaan aikakautta. Tästä on heidän mukaansa todisteena muun muassa Pyhän Ristin palvonta Hattulan vanhassa kirkossa, sinne suuntautunut pyhiinvaellus, ja myös muun muassa Tanskan kuninkaallisten lahjat Hattulan kirkolle 1400-luvulla. Tiedot tanskalaisyhteyksistä tosin ovat vasta myöhäiskeskiajalta. Toisaalta 1200-luvun kristillistymiskehityksestä on vaikea saada varmaa kuvaa, koska kirjallisia tietoja kyseiseltä vuosiajalta on säilynyt vähän.


title: Vanaja (kunta)

text: Alueen kristillisen perinteen vanhuudesta ja samalla paikan tärkeydestä kertoo Turun hiippakunnan piispan omistukset alueella. Vuonna 1229 paavi vahvisti Suomen kirkon omaisuudeksi ne pakanalliset uhrilehdot ja pyhäköt, joita piispan käännyttämät olivat kirkolle vapaaehtoisesti lahjoittaneet. Yleensä niillä tarkoitettiin vanhoja palvontapaikkoja, uhrilehtoja ja hautausalueita. Noin sata vuotta myöhemmin kertovat lähteet, että Turun piispalla oli Vanajassa hallussaan kartano. Vielä uskonpuhdistuksen tapahtuessa 1500-luvulla oli Turun piispalla pitäjässä kolme tilaa.


title: Vanaja (kunta)

text: Kartano toimi piispan majapaikkana, kun teki talvisia tarkastuskäyntejä. Merkittävä on myös Hämeen linnan läheisyys, sillä se muodosti taloudellisen ja hallinnollisen keskuksen, jota piispatkin saattoivat käyttää hyväkseen Hämeen alueen kirkollisessa hallinnassa. Vuonna 1324 piispa Pentti vahvisti Vanajassa käydessään muun muassa eläkesopimuksen, ja hän allekirjoitti sopimuspaperit "in curia nostra Wanø". On siis hyvin todennäköistä, että Vanajassa on heti 1200-luvun alkupuolella luovutettu uhrilehto ja kalmistoalue kirkolle, ja lisäksi on todennäköistä, että luovutetut alueet ovat sijainneet juuri "Vaanansalossa", jossa sijaitsee nykyisin Vanajan kirkko, ja niistä on muodostunut piispankartano heidän tukikohdakseen Hämeessä.


title: Vanaja (kunta)

text: Vanajan kunnan kohtalona oli elää melko tarkalleen sata vuotta. Suomeen perustettiin kunnallishallinto 1865 annetulla lainsäädännöllä. Hämeenlinnan kaupungin kasvu ja sen myötä asutuksen laajeneminen ympäristökuntiin johti ensin Hämeenlinnan maalaiskunnan (1948) ja sitten Vanajan (1967) liittämiseen kaupungin alueeseen. Tähän tapahtumaan liittyvät ennusmerkit olivat olleet nähtävissä jo lähes koko kunnan olemassaolon ajan.


title: Vanaja (kunta)

text: Kunnallislain voimaantultua uuden hallintoyksikön toiminta pysyi melko kiinteänä osana seurakunnan, siis kirkkopitäjän, perinteistä hallintoa. Aluksi Vanajankin kunnalliset toiminnot keskittyivät kirkon välittömään läheisyyteen. Kuitenkin melko pian huomattiin, että Hämeenlinnan kaupunki olisi suurimmalle osalle kuntalaisia huomattavasti helpommin tavoitettavissa oleva paikka kuin kirkon seutu, sillä olihan kunta kolmen etelä-pohjoinen suuntaisen vesiesteen halkoma aluekokonaisuus. Näin kunta keskitti koko peruspalvelurakenteensa Hämeenlinnan kaupungin alueelle.


title: Vanaja (kunta)

text: Vanajalaisista kunnallispoliitikoista ansaitsee erityismaininnan Juhana Idänpään-Heikkilä, joka kohosi valtiopäivämieheksi ja jonka ansiot kunnan varhaisessa kehittämisessä ovat kiistattomat. Hänen ansiostaan Vanaja oli kansakoulun rakentamisessa maakunnan ja koko valtakunnan kärkikuntia.


title: Vanaja (kunta)

text: Hämeenlinnan kaupunki oli varsinkin 1900-luvun alkupuolella kaukokatseinen maapolitiikassaan ja hankki omistukseensa laajoja maa-alueita niin naapurikunnista kuin edempääkin, esimerkiksi Padasjoelta Päijänteen saaria jne. Näin myös Vanajan kunnan alueelta kaupunki hankki muun muassa Kantolan yksittäistilan, johon se saattoi hankkia teollisuutta. Näin Hämeenlinna tavallaan syleili Vanajan kunnan osaksi itseään. Varsinkin sodanjälkeinen asuntopula lisäsi voimakkaasti pakoa kaupungin tiukoista asemakaavamääräyksistä huomattavasti väljemmin säänneltyyn Vanajan kuntaa. Näin kaupungin ja Vanajan rajojen läheisyyteen syntyi lukuisia melko isojakin kyliä, kuten Luolaja, Idänpää ja Kankaantaka.


title: Vanaja (kunta)

text: Pitkään kaupungin ja Vanajan kunnan välillä käytiin kädenvääntöä Punaportin alueesta, samasta paikasta, josta Irwin Goodman on tehnyt tunnetun laulunsa ”Punaportin blues”. Alue oli osa Kankaantaan kylää ja sijaitsi kaupungin välittömässä läheisyydessä. Kaupunki ostikin 1917 Paavolan tilan, joka käsitti käytännöllisesti koko alueen. Alueen liittäminen hallinnollisesti kuitenkin epäonnistui, ja syynä mainitaan kaupungin neuvottelijoiden kitsas asenne alueen asukkaiden köyhäinhoitoon, sillä alue oli tunnetusti hyvin matalan toimeentulon seutua. Vanaja toimi alueen kaupunkiin liittämisessä hyvinkin aktiivisesti ja teki sen suhteen useita aloitteita. Kuitenkin vasta vuonna 1948, Hämeenlinnan maalaiskunnan lakkauttamisen yhteydessä, myös Kankaantaan kylä ja siten myös monia neuvotteluja ja aloitteita aiheuttanut Punaportin alue liitettiin Hämeenlinnan kaupunkiin.


title: Vanaja (kunta)

text: Hattelmala oli kasvanut merkittävästi jo ennen kaupunkiin liittämistä, sillä alueelle oli rakennettu Hattelmalan piirimielisairaala. Sairaalan tarpeisiin oli hankittu yli 500 hehtaarin suuruinen Lapion ratsutila. Nykyisin Hattelmala on Hämeenlinnan arvostettu esikaupunkialue, ja sairaalassa toimii Hämeen ammattikorkeakoulu ja uutta yrittämistä innovoiva Innopark.


title: Vanaja (kunta)

text: Jatkosodan jälkeen Vanajaan asutettiin Antrean siirtoväkeä.


title: Vanaja (kunta)

text: Vanajan pitäjän, seurakunnan ja kunnan rajat ovat aikojen saatossa vaihdelleet suuresti, samoin on tietenkin alueen kylien laita. Useat nykyisen Hämeenlinnan kaupunginosat ovat muodostuneet entisten Vanajan kylien ympärille.


title: Vanaja (kunta)

text: Vanajan historian osassa I-osassa määritellään Vanajan vanhat keskuskylät ja ne olivat Hattelmala, Kankaantaka,Iso-Luolaja, Kauriala, Saarinen, Kirstula, Vuorentaka, Pikku-Parola ja Ojoinen.


title: Vanaja (kunta)

text: Vuosilta 1539–1852 Liisa Poppius on laatinut tilaluettelon, jossa ilmenevät pitäjän kylät ja yksinäistalot: Hakumäki, Hangasmäki, Harviala, Hattelmala, Heinäjoki, Häitilä, Idänpää-Tyllilä, Ikaaloinen, Kankaantaka, Kankainen, Kantola, Kappola, Kirri, Kitu, Koljala, Kruununmylly, Kukkola, Käikälä, Luolaja, Miemala, Mäskälä, Niemenpää, Paikkala, Rastila, Sillanpää, Syrjäntaka, Ylänne ja Äikäälä.


title: Vanaja (kunta)

text: Vuoden 1960 taajamarajauksen mukaan Vanajassa oli neljä taajamaa: Asevelikylä (514 asukasta), Hattelmala (514 asukasta), Käikälä (277 asukasta) ja Luolaja (263 asukasta). Lisäksi osa Hämeenlinnan keskustaajamasta sijaitsi Vanajan puolella. Vastaavasti osa Asevelikylästä ja Luolajasta sijaitsi Hämeenlinnan puolella, kun taas Hattelmala ja Käikälä olivat kokonaan Vanajassa.


title: H. R. Giger

text: Hans Rudolf (Hansruedi) Giger (5. helmikuuta 1940 Chur, Sveitsi – 12. toukokuuta 2014 Zürich, Sveitsi) oli sveitsiläinen kuvataiteilija. Giger tunnetaan omaleimaisesta tyylistään, jota hän kutsui ”biomekaaniseksi taiteeksi”: koneet ja ihmiskehot sulautuvat yhteen ja maisemat ovat painajaismaisia. Giger käytti usein seksuaalista ja satanistista kuvastoa. Hänen maalauksestaan "Landscape XX" (jota Dead Kennedys käytti albumin "Frankenchrist" mukana tulleessa julisteessa) nostettiin oikeusjuttu Yhdysvalloissa.


title: H. R. Giger

text: Giger sai vaikutteita muun muassa Salvador Dalín ja Jean Cocteaun taiteesta ja Sigmund Freudin kirjoituksista. Hän näki painajaisunia, piti niistä päiväkirjaa ja alkoi maalata ja piirtää niitä. Lukion jälkeen hän opiskeli arkkitehtuuria ja teollista muotoilua Zürichin taideteollisessa korkeakoulussa (Hochschule für Gestaltung und Kunst Zürich). Hän julkaisi biomekaanista taidetta ensimmäisen kerran vuonna 1977 portfoliossaan "Necronomicon". Painajaismaiset kuvat herättivät välittömästi elokuvaväen mielenkiinnon, ja 20th Century Fox -tuotantoyhtiö palkkasi Gigerin suunnittelemaan kehitteillä olleen "Alien – kahdeksas matkustaja" -elokuvan visuaalisen asun. Giger voitti työstään Oscar-palkinnon. Tämän jälkeen Hollywood on käyttänyt Gigeriä jatkuvasti, esimerkiksi kauhuelokuvissa "Poltergeist" ja "Peto – The Species".


title: H. R. Giger

text: Giger on suunnitellut myös lukuisia levynkansia artisteille, kuten Celtic Frostille, Danzigille ja Debbie Harrylle. Giger myös ohjasi kaksi Debbie Harryn musiikkivideota vuonna 1981. "Necronomiconin" jälkeen Giger julkaisi muun muassa kirjat "Necronomicon II", "Biomechanicks", "New York City", "Alien", "Arh" ja "The Mystery of San Cottardo". Giger asui sittemmin Sveitsissä. Siellä hän omisti useita ravintoloita, jotka hän oli sisustanut omaan tyyliinsä.


title: H. R. Giger

text: Tampereen taidemuseossa oli vuonna 2010 esillä H. R. Gigerin elokuvaretrospektiivinäyttely "H. R. Giger: Art–Design–Film". Näyttelyssä esiteltiin muun muassa luonnoksia ja suunnitelmia, joiden pohjalta Gigerin tunnetut elokuvahirviöt toteutettiin. Helsingin edustalla sijaitsevasta Harakka-saaressa on Gigerin vuonna 2003 "State of Sabotage" -mikrovaltiolle tekemä teos "Sabotage".


title: H. R. Giger

text: Giger asui ja työskenteli Zürichissä. Hänen puolisonsa Carmen Maria Scheifele Giger työskentelee Giger-museon johtajana.


title: H. R. Giger

text: Giger kuoli vuoden 2014 toukokuussa sairaalassa, jonne hän joutui kaaduttuaan portaissa.


title: Epameinondas

text: Epameinondas (, noin 418 eaa.–362 eaa.) oli thebalainen sotapäällikkö ja valtiomies, jonka johdolla Theba irtautui Spartan vallasta. Epameinondaan johtama Theban armeija kukisti Spartan armeijan Leuktran taistelussa, minkä jälkeen Theba nousi vähäksi aikaa Kreikassa johtoasemaan. Epameinondas muutti myös Kreikan poliittista karttaa vapauttamalla Spartan alaisuudessa olleen Messenian, jonka heloottiväestö oli elänyt Spartan orjuudessa lähes 200 vuotta. Epameinondaan kuoleman jälkeen Theba menetti kuitenkin valta-asemansa ja joutui 300-luvun eaa. lopulla Makedonian vallan alle.


title: Epameinondas

text: Antiikin aikana Epameinondasta ylistettiin yhtenä kreikkalaisen maailman kyvykkäimmistä miehistä. Roomalainen puhuja Cicero sanoi häntä ”Kreikan ensimmäiseksi mieheksi”. Etenkin taktiikan alalla häntä pidettiin muita kenraaleja etevämpänä. Epameinondaan Leuktrassa käyttämä ”syvä falangi” auttoi häntä kukistamaan paljon kehutun Spartan armeijan. Epameinondaan alulle panemaa uutta taktiikkaa käytti myöhemmin hyväkseen muun muassa Makedonian Filippos II, joka oli nuorena Thebassa panttivankina ja luultavasti tapasi tuolloin Epameinondaan. Epameinondas oli erityisesti tunnettu vaatimattomuudestaan, ja hänen väitetään eläneen koko elämänsä köyhyydessä. Kerrotaan myös, että hän ei käyttänyt valtaansa rikastuttaakseen itseään, ja hänen sanotaan jakaneen anteliaasti varoistaan ystävilleen. Cornelius Nepos kertoo, kuinka hän kieltäytyi ottamasta vastaan lahjuksia Persian lähettiläältä.


title: Epameinondas

text: Epameinondas syntyi köyhään aatelisperheeseen noin vuonna 418 eaa. Vaikka perhe ei ollut varakas, Epameinondas sai kuitenkin hyvän koulutuksen. Opiskeluissaan Epameinondas kunnostautui etenkin filosofian alalla, jolla hänen opettajansa oli pythagoralainen Lysis Tarentumilainen. Mutta Epameinondas tunnettiin myös rohkeudestaan. Vuonna 385 eaa. hän pelasti ystävänsä ja tulevan kollegansa Pelopidaan hengen Mantineian lähettyvillä käydyssä kahakassa.


title: Epameinondas

text: Epameinondas eli naimattomana, ja hänen maanmiehensä kritisoivat häntä tästä. Epameinondas vastasi kritiikkiin sanomalla, että hänen Leuktrassa juhlima voittonsa oli hänen tyttärensä, joka tulisi elämään ikuisesti. Tiedetään kuitenkin, että Epameinondaalla oli useita pederastisia suhteita nuorempien miesten kanssa. Cornelius Nepos mainitsee erään rakastajan nimellä Mikythos ja Plutarkhos kaksi rakastajaa, Asopikhoksen ja Kafisodoroksen. Asopikhos taisteli Epameinondaan rinnalla Leuktrassa. Kafisodoros taas kaatui Epameinondaan kanssa Mantineian taistelussa, ja heidät haudattiin vierekkäin.


title: Epameinondas

text: Niin sanotun Korintin sodan jälkeen Theba oli joutunut luopumaan Boiotian herruudesta, ja vuonna 382 eaa. Sparta oli miehittänyt Theban kaupungin linnoituksen Kadmeian. Spartalle vihamieliset karkotettiin Ateenaan, mutta Epameinondas sai jäädä, koska häntä ei pidetty vaarallisena. Ateenan avustuksella maanpaossa eläneet thebalaiset suunnittelivat vallankaappausta, ja he ottivat yhteyttä Epameinondakseen, joka alkoi valmistella tulevaa kapinaa. Vuonna 379 eaa. joukko kapinallisia soluttautui kaupunkiin Pelopidaan johdolla ja murhasi kaupungin Spartalle myötämieliset johtajat. Epameinondas ja Gorgidas johtivat nuorukaisjoukkoa, joka murtautui asevarastoihin ja piiritti spartalaiset sotilaat Kadmeiaan. Avuksi tuli myös joukko ateenalaisia hopliitteja. Thebalaiset ottivat vastaan Pelopidaan miehet vapauttajina. Spartalainen varuskunta antautui, ja se päästettiin poistumaan kaupungista. Spartalaisia avustaneet thebalaiset teloitettiin.


title: Epameinondas

text: Kun Spartassa saatiin tietää Theban kapinasta, kuningas Agesilaos II lähti armeijan kanssa kukistamaan sitä. Thebalaiset eivät kuitenkaan halunneet lähteä taisteluun spartalaisia vastaan vaan linnoittautuivat kaupunkiinsa. Spartalaisten oli tyydyttävä tuhoamaan Thebaa ympäröivää maaseutua ennen kotiinpaluutaan. Lyhyessä ajassa Theba sai taas kootuksi entisen Boiotian liiton, jonka Sparta oli hajottanut, tällä kertaa entistä demokraattisemmassa muodossa. Boiotian liittoon kuuluivat kaikki Boiotian kaupungit. Liittoa johti seitsemän kenraalia, "boiotarkkia", jotka valittiin Boiotian seitsemältä eri alueelta. Spartalaiset yrittivät kuitenkin estää Boiotian irtautumisen omasta valtapiiristään ja hyökkäsivät alueelle kolme kertaa seuraavien seitsemän vuoden aikana. Tilanne kääntyi Boiotian eduksi sen jälkeen kun Pelopidaan johtama pieni armeija murtautui spartalaisen armeijan läpi jouduttuaan saarretuksi Tegyran taistelussa vuonna 385 eaa. Tämä näytti boiotialaisille, että spartalaiset pystyttiin lyömään taistelussa. Pelopidas oli noussut kapinan jälkeen Theban johtohahmoksi, ja hän määräsi seuraavina vuosina yhdessä Epameinondaan kanssa Theban ulkopolitiikan.


title: Epameinondas

text: Ei tiedetä tarkkaan, milloin Epameinondas valittiin ensimmäisen kerran boiotarkiksi. Se kuitenkin tiedetään, että hän toimi tässä virassa vuonna 371 eaa. Seuraavana vuonna hän johti Boiotian lähetystöä, jonka piti keskustella spartalaisten kanssa rauhansopimuksesta. Vuonna 375 eaa. oli yritetty saada aikaan yleinen rauha, mutta Spartan ja Ateenan välinen kiista oli saanut sodan taas puhkeamaan. Theba ja Sparta olivat kuitenkin vuonna 371 eaa. väsyneitä sotaan, ja siksi päätettiin ryhtyä rauhanneuvotteluihin. Neuvottelujen aikana Epameinondas suututti spartalaiset vaatimalla, että hänen pitäisi saada allekirjoittaa sopimus koko Boiotian puolesta. Agesilaos ei voinut suostua siihen, vaan hän vaati, että Boiotian kaupunkien pitäisi olla itsenäisiä. Epameinondas vastasi vaatimalla, että Lakonian kaupunkien pitäisi myös olla itsenäisiä. Suuttunut Agesilaos irrotti Theban sopimuksesta, ja molemmat lähetystöt palasivat kotiin valmistelemaan uutta sotaa.


title: Epameinondas

text: Rauhanneuvottelujen kariuduttua spartalaiset lähettivät viestin kuningas Kleombrotokselle, joka oli Spartan armeijan kanssa Fokiksessa. Kleombrotos lähti heti marssimaan kohti Boiotiaa ja pääsi Boiotiaan kiertämällä alueen pohjoispuolelta ohittaen samalla vuoristosolat, joissa boiotialaiset aikoivat yllättää hänet. Kleombrotos sai vallatuksi linnoituksen ja useita trieerejä. Marssiessaan kohti Thebaa spartalaiset leiriytyivät Leuktrassa Thespian alueella. Epameinondaan johtama boiotialainen armeija marssi Leuktraan, jossa armeijat kohtasivat. Spartan armeija koostui 10 000 miehestä, joista noin 700 oli Spartan kansalaisia. Boiotialaisia oli vain 6 000, mutta heidän ratsuväkensä oli parempi kuin spartalaisten.


title: Epameinondas

text: Leuktran taistelussa Epameinondas käytti poikkeuksellista salajuonta. Yleensä hopliiteista koostuva falangi taisteli pitkissä riveissä. Muodostelman oikeaa reunaa pidettiin kunniapaikkana, ja spartalaiset vaativat aina päästä taistelemaan juuri oikealle reunalle. Spartalaisten vasemmalla siivellä olivat taas heidän huonommin koulutetut liittolaisensa. Koska Epameinondaalla oli vähemmän joukkoja kuin vastustajalla, hän ei edes yrittänyt levittää falangiaan yhtä laajalle alueelle kuin spartalaiset. Hän asetti myös parhaat miehensä falanginsa vasemmalle puolelle heti spartalaisia vastapäätä. Eturiviin hän asetti Pelopidaan johtaman Theban pyhän joukon, joka oli rakastavaisista koostunut eliittijoukko. Pyhän joukon taakse hän kokosi falangin, jonka syvyydeksi tuli ennennäkemättömät viisikymmentä miestä. Spartalaisilla falangi oli vain 12 miehen syvyinen. Toinen Epameinondaan käyttämä taktiikka oli antaa heikomman oikean siiven välttää taistelua.


title: Epameinondas

text: Taistelun alettua boiotialainen ratsuväki kukisti spartalaisten ratsuväen, joka perääntyi spartalaisen falangin sekaan aiheuttaen suurta sekasortoa. Boiotialaiset näkivät tilaisuutensa tulleen ja kävivät hyökkäykseen. Taistelun tiimellyksessä Kleombrotos kaatui ja spartalaiset saivat hädin tuskin pidetyksi pintansa niin kauan, että saivat viedyksi hänen ruumiinsa pois. Thebalaisten hyökkäys sai kuitenkin spartalaisten muodostelman murretuksi, ja spartalaiset joutuivat perääntymään. Pian koko spartalaisten armeija lähti pakoon. Yhteensä 4 000 Spartan liittolaista sai taistelussa surmansa. Spartan kansalaisista 400 kaatui taistelussa, kun taas boiotialaisista menehtyi vain noin 300. Spartalle, jossa asukasluku oli pitkän aikaa hiipunut, Leuktran taistelu oli tietysti suuri järkytys.


title: Epameinondas

text: Leuktran taistelun jälkeisen vuoden aikana Epameinondas järjesteli Boiotian liiton asioita ja pakotti muun muassa Spartalle myötämielisen Orkhomenoksen kaupungin liittymään siihen. Vuonna 370 eaa. Sparta yritti kurittaa vastahakoista liittolaistaan Mantineiaa. Epameinondas näki heti tilaisuutensa tulleen ja päätti hyökätä Peloponnesokselle. Hän tunkeutui niemimaalle Korintin kannaksen linnoitusten läpi ja marssi etelään Spartaa kohti. Eräät Spartan valtaan kyllästyneet liittolaiset liittyivät Epameinondaan armeijaan. Päästyään Arkadiaan Epameinondas karkotti Mantineiaa uhanneet spartalaiset.


title: Epameinondas

text: Sen jälkeen Epameinondas muodosti Arkadian kaupungeista Arkadian liiton, joka muotoiltiin Boiotian liiton mukaan. Hän johti Megalopoliin kaupungin perustamista, ja kaupungista tuli Arkadian uusi pääkaupunki. Megalopolis tulisi myös toimimaan lukkona Lakonian ja muun Peloponnesoksen välillä. Sitten hän marssi Evrotasjoen yli, jota pidettiin Spartan rajajokena. Yksikään vihollinen ei ollut onnistunut ylittämään sitä historiallisella ajalla. Spartalaiset eivät uskaltautuneet taisteluun voimakasta vihollista vastaan vaan väijyivät kaupunkinsa suojassa. Epameinondaan joukot ryöstivät Lakonian maaseutua ennen kuin jatkoivat matkaansa Messeniaan, alueelle jonka Sparta oli vallannut jo vuosisatoja aikaisemmin. Messenian asukkaat elivät helootteina eli Spartan valtion omistamina maaorjina. Epameinondas kunnostutti Ithomevuorella sijainneen messenialaisten pääkaupungin Messenen. Siitä tuli yksi Kreikan parhaiten linnoitetuista kaupungeista. Sitten Epameinondas kutsui kaikki maanpaossa asuneet messenialaiset takaisin Messeniaan jälleenrakentamaan kotimaataan. Messenia käsitti kolmasosan Spartan alueesta, ja siellä asui puolet Spartan heloottiväestöstä.


title: Epameinondas

text: Vain muutamassa kuukaudessa Epameinondas oli luonut kaksi Spartalle vihamielistä uutta valtiota. Samalla hän oli nöyryyttänyt Spartaa, jota oli aina pidetty yhtenä Kreikan johtavista valtioista. Messenian vapautuminen heikensi myös Spartaa riistämällä siltä yhden sen tärkeimmistä alueista.


title: Epameinondas

text: Vaikka Epameinondas palasi Thebaan voittajana, hänet otettiin vastaan rikollisena. Epameinondaan poliittiset viholliset vetivät hänet oikeuteen, koska hän oli toiminut armeijan johtajana kauemmin kuin hänellä oli ollut oikeus. Syytökset olivat totta. Epameinondas oli taivutellut toiset boiotarkit pysymään hänen mukanaan monta kuukautta kauemmin kuin heidän virkakautensa oikeasti olisi sallinut. Oikeudenkäynti päättyi kuitenkin pian, ja hänet vapautettiin kaikista syytteistä. Seuraavana vuonna Epameinondas valittiin taas boiotarkiksi.


title: Epameinondas

text: Pian Leuktran taistelun ja Messenian valloituksen jälkeen Theban uudet liittolaiset hylkäsivät sen ja hakeutuivat taas Spartan suojiin. Ateenalaiset eivät auttaneet kumpaakaan puolta. Thessalialainen Ferai taas jätti vanhan liittolaisensa Theban. Jopa eräät Arkadian kaupungit erosivat Arkadian liitosta. Ainoastaan Messenia pysyi vakaasti Theban liittolaisena.


title: Epameinondas

text: Vuonna 369 eaa. Epameinondas hyökkäsi taas Peloponnesokselle, mutta heikoin tuloksin. Ainoastaan Sikyon liittoutui Theban kanssa. Hänen palattuaan Thebaan viholliset yrittivät taas haastaa hänet oikeuteen, mutta hänet vapautettiin jälleen. Seuraavana vuonna Epameinondasta ei valittu boiotarkiksi. Tämä oli ainoa kerta Leuktran taistelun jälkeen, jolloin Epameinondasta ei valittu tähän virkaan. Sinä vuonna hän palveli tavallisena jalkaväkisotilaana Thessaliassa, jonne thebalaiset lähettivät armeijan pelastamaan Pelopidasta, joka oli jäänyt Ferain tyrannin Aleksanterin vangiksi. Armeija joutui kuitenkin vaikeuksiin, ja se palasi Thessaliasta. Armeijan palattua Thebaan Epameinondas nimitettiin taas boiotarkiksi ja hänet lähetettiin takaisin Thessaliaan, ja hän sai Pelopidaan vapautetuksi ilman taistelua.


title: Epameinondas

text: Vuonna 366 eaa. solmittiin taas yleinen rauha, mutta neuvotteluissa ei saatu selvitetyksi Theban ja sen vihollisten välistä kiistaa. Rauhansopimusta ei hyväksytty yleisesti, ja pian sota jatkui taas. Saman vuoden syksyllä Epameinondas palasi kolmannen kerran Peloponnesokselle. Hän yritti saada Akhaian liittymään Thebaan. Vaikka hän asettikin demokraatteja Akhaian kaupunkien johtoon, palasivat oligarkit pian valtaan ja sitoivat Akhaian entistä tiukemmin Spartan leiriin.


title: Epameinondas

text: Sitten Epameinondas rakennutti laivaston, jolla hän purjehti Marmaranmerelle, missä hän sai monta kaupunkia eroamaan liitosta Ateenan kanssa. Seuraavien vuosien aikana Theban armeijat kukistivat useita sitä vastaan nousseita kaupunkeja. Vuonna 364 eaa. Pelopidas kuoli sotaretkellä Thessaliassa. Epameinondas menetti merkittävimmän poliittisen liittolaisensa.


title: Epameinondas

text: Vuonna 362 eaa. Epameinondas johti taas joukkoja peloponnesolaisia vastaan. Hänen päätarkoituksenaan oli kukistaa Mantineia, joka vastusti Theban valtaa niemimaalla. Matkalla Mantineiaa kohti Epameinondas sai kuulla, että spartalaisia sotilaita oli lähtenyt Mantineian avuksi niin paljon, että itse Sparta oli miltei täysin ilman puolustajia. Epameinondas näki taas mainion tilaisuuden ja marssi suoraan Spartaa kohti. Spartan kuningas Arkhidamos III sai kuitenkin tietää Epameinondaan olevan matkalla ja ehti kerätä tarpeeksi joukkoja kaupungin suojaksi.


title: Epameinondas

text: Sparta ja sen liittolaiset alkoivat uhata Theban asemaa Peloponnesoksella. Vuonna 362 eaa. Epameinondas oli vähällä vallata Spartan ja murskasi vihollisensa Mantineian taistelussa. Epameinondas menehtyisi kuitenkin taistelussa saamiinsa haavoihin. Tapahtumat alkoivat, kun Epameinondas marssi Spartasta pikaisesti takaisin tukikohtaansa Tegeiaan ja lähetti ratsuväkensä Mantineiaa kohti. Hän toivoi, että spartalaiset olisivat lähteneet suojelemaan kotikaupunkiaan ja jättäneet samalla Mantineian vaille puolustajia. Mantineiassa ollut ateenalainen ratsuväki torjui kuitenkin thebalaisen ratsuväen kaupungin edustalla. Epameinondaalle oli selvää, että Theban oli voitettava vihollisensa hopliittitaistelussa, jos se halusi pitää kiinni valloituksistaan.


title: Epameinondas

text: Mantineian taistelu oli suurin Kreikassa koskaan käyty hopliittitaistelu. Miltei kaikki kaupungit ottivat siihen jollain tavalla osaa. Boiotian kanssa sotivista tärkeimmät olivat Tegeia, Megalopolis ja Argos. Heitä vastassa olivat Sparta, Ateena, Elis ja monta muuta kaupunkia. Kummallakin puolella taisteli noin 20 000–30 000 sotilasta.


title: Epameinondas

text: Kuten Leuktrassa Epameinondas sijoitti thebalaiset vasemmalle siivelle spartalaisia vastapäätä. Oikealle siivelle hän sijoitti liittolaisensa ja ratsuväkensä. Epameinondas toivoi ratsuväkensä lyövän vihollisen oikean sivustan, minkä jälkeen hän uskoi pystyvänsä murtamaan spartalaisten muodostelman. Niin kävikin. Voimakkaampi boiotialainen ratsuväki torjui ateenalaisen ja mantineialaisen ratsuväen oikealla siivellä ja hyökkäsi sen jälkeen suojaamattoman falangin sivustaan. Vähän aikaa spartalaiset saivat pidäteltyä Theban syvää falangia, mutta lopulta spartalaisten puolustus murtui ja koko vihollisen armeija lähti pakoon. Epameinondas haavoittui thebalaisten lähtiessä ajamaan takaa vihollisiaan. Hän kuoli pian sen jälkeen.


title: Epameinondas

text: Kun sotilaat kuulivat Epameinondaan kaatuneen, he lakkasivat ajamasta takaa vastustajiaan. Taistelun jälkeen molemmat osapuolet väittivät itseään voittajaksi ja pystyttivät taistelukentälle muistomerkin voittonsa kunniaksi. Spartalaisia suuresti ihannoinut historioitsija Ksenofon kertoo, että Mantineian taistelun jälkeen Kreikka vajosi suurempaan epäjärjestykseen ja sekasortoon kuin koskaan aikaisemmin.


title: Epameinondas

text: Perimätiedon mukaan Epameinondas oli ennen kuolemaansa sanonut, että Theban pitäisi pyrkiä solmimaan rauha vastustajiensa kanssa. Taistelun jälkeen osapuolet sopivat uudesta yleisestä rauhasta, mutta Theba oli tämän jälkeen puolustuskannalla, ja pian Ateena otti taas johtoaseman Kreikassa.


title: Epameinondas

text: Vaikka Epameinondas oli aikansa merkittävämpiä henkilöitä, hänestä on säilynyt vain vähän tietoa nykypäivään. Kukaan antiikin historioitsijoista ei ole jättänyt kokonaiskuvaa Epameinondaan elämästä. Antiikin elämäkerroista on säilynyt ainoastaan Cornelius Nepoksen kirjoittama lyhyt Epameinondaan elämäkerta. Pausaniaan matkakuvauksista saa myös kokoon hiukan tietoa Epameinondaasta. Plutarkhos kirjoitti Epameinondaan elämäkerran, mutta se on hävinnyt. Plutarkhoksen kirjoittamista Pelopidaan ja Agesilaoksen elämäkerroista löytyy jossain määrin tietoa myös Epameinondaan elämästä. Diodorus Siculuksen maailmanhistoria sisältää myös jonkin verran tietoa Epameinondaasta. Ksenofonin "Hellenika" käsittelee myös aikakautta, mutta koska Ksenofon ihailee suuresti spartalaisia ja erityisesti Spartan kuningasta Agesilaosta, hän jättää Epameinondaan mainitsematta milloin mahdollista. Lähteiden vähyys on varmaankin merkittävä syy siihen, miksi Epameinondas oli nykyään vaipunut miltei unohdukseen.


title: Intian historia

text: Intian historia muodostaa yhden ihmiskunnan historian pisimmistä tunnetuista jatkumoista. Noin vuosina 2600–1800 eaa. alueella kukoisti Indus-kulttuuri, jonka tuhon syistä ei ole varmuutta. Indus-kulttuurin aikaa seurasi arjalaisten paimentolaisheimojen saapuminen Intian alueelle noin 1800 vuotta eaa. Arjalaisheimot sulautuivat vähitellen alkuperäisväestöön. Heidän perintönään Intiaan jäi veda-kirjallisuus.


title: Intian historia

text: Aleksanteri Suuren valloitusretken takia hajaantuneen Intian yhdisti jälleen Gupta-valtakunnan perustaja Chandragupta I noin vuonna 320. Gupta-valtakunnan aikana maassa käytiin jo kansainvälistä kauppaa lännen ja idän yhdistävää silkkitietä pitkin. Aikaa kutsutaan myös Intian klassiseksi ajaksi kulttuurin, taiteen, tieteen ja kirjallisuuden kehittymisen myötä. 500-luvun alussa valtakunta lopulta hajosi moneksi pienemmäksi valtakeskittymäksi. Intian keskiajaksi luonnehditulla ajanjaksolla vuosina 700–1200 maa oli jakaantunut useaan pieneen kuningaskuntaan, jotka olivat usein sotatilassa keskenään. Voimakkaimmiksi tällä ajanjaksolla nousivat rajputit, joita pidetään hunnien jälkeläisinä, jotka Intiaan saavuttuaan vähitellen omaksuivat hindukulttuurin.


title: Intian historia

text: 1200-luvulla Intiaan saapuivat turkkilaiset seldžukit, joiden mukana islam levisi alueelle. Muslimit perustivat valloittamalleen alueelle Pohjois-Intiaan Delhin sulttaanikunnan. Lopullisesti Delhin kukisti afgaanitaustainen Babur sotajoukkoineen. Pohjoiseen Intiaan syntyi Suurmogulien valtakunta, jonka laajensi koko Intiaan 1600-luvulla kuningas Akbar. Moguliajan kuuluisimpia saavutuksia on Agraan rakennettu Taj Mahal.


title: Intian historia

text: Siirtomaa-ajan Intiassa aloitti Portugali. Ensimmäinen meritien Intiaan löytänyt eurooppalainen oli portugalilainen Vasco da Gama vuonna 1498. Portugalilaiset valloittivat Goan tukikohdakseen 1500-luvulla. Merkittävimmäksi siirtomaavallaksi nousivat kuitenkin britit. Englannin Itä-Intian kauppakomppania perusti kauppatukikohdat Bombayhin, Kalkuttaan ja Madrasiin. Intialaiset sotilaat, sepoyt, nousivat kapinaan brittivaltaa vastaan vuonna 1857. Kun kapina oli kukistettu, Intia otettiin kauppakomppanian hallinnasta suoraan Iso-Britannian hallitukselle.


title: Intian historia

text: 1800-luvun lopulla Intiassa alkoi nousta kansallistunne ja maassa alettiin vaatia suurempaa itsehallintoa 1885 perustetun kansalliskongressin johdolla. Amritsarin verilöylyn jälkeen itsenäisyystaistelun johtohahmoksi nousi Mahatma Gandhi. Toisen maailmansodan jälkeen kasvaneet jännitteet muslimien ja hindujen välillä kärjistyivät ja maa jaettiin lopulta hindulaiseen Intiaan ja muslimien Pakistaniin. Britit luovuttivat vallan kahdelle seuraajavaltiolle vuonna 1947. Intian ensimmäiseksi pääministeriksi nousi Jawaharlal Nehru. Intian suhde Pakistaniin säilyi kireänä, mikä on itsenäistymisen jälkeen kärjistynyt kolmeksi sodaksi maiden välillä.


title: Intian historia

text: Varhaisimmat merkit ihmisasutuksesta nykyisen Intian alueella ovat paleoliittiselta kaudelta, noin 400 000 – 500 000 vuotta sitten. Tältä ajalta peräisin olevia kalliomaalauksia ja kivityökaluja on löydetty Etelä-Aasiassa useilta alueilta. Ihmisfossiileja tuolta ajalta ei ole, mutta Intian luoteisosasta ja nykyisen Pakistanin alueelta on löytynyt useita kivityökaluja. Maan keskiosasta Deccanin ylängöltä ja maan eteläosista on myös löytynyt samalle ajanjaksolle ajoitettu kivityökaluja käyttänyt kulttuuri. Näistä varhaisista kulttuureista on saatu tietoa vain hyvin vähän.


title: Intian historia

text: Paleoliittista kautta seurasi mesoliittinen kausi eli keskikivikausi. Ihminen oppi tuolloin kesyttämään koiran, teki esineitä myös luusta ja piikivestä ja alkoi tehdä keramiikkaa. Tämän vaiheen jälkiä nykyisen Intian alueelta on löydetty pääosin Narmadajoen laaksosta keskisen Intian alueella, Vindhyan ja Satpuran vuorijonojen välissä.


title: Intian historia

text: Neoliittisen kauden katsotaan alkaneen nykyisen Intian alueella noin vuosina 7000–6000 eaa., jolloin alueelle saapui maanviljelytaito. Varhaisimpia merkkejä maanviljelyksestä Etelä-Aasiassa on löydetty Luoteis-Intiasta ja Belutšistanin alueelta Pakistanista, Mehrgarhin arkeologiselta alueelta. Mehrgarhin asukkaat rakensivat taloja savitiilistä, tekivät savesta astioita ja käyttivät kivi- ja luuesineitä. He myös hallitsivat karjankasvatustaidon ja kasvattivat lampaita, vuohia ja nautoja. Vuodesta 3600 eaa. lähtien samankaltaisia yhteisöjä alkoi ilmaantua muuallekin Intian niemimaan osiin, etenkin Indusjoen laakson alueelle. Kehitysprosessin seurauksena syntyi vähitellen kehittynyt kaupunkikulttuuri, joka tunnetaan nykyisin Indus-kulttuurina eli Harappa-kulttuurina.


title: Intian historia

text: Indus- eli Harappa-kulttuuri on saanut nimensä Indusjoesta, jonka ympärillä se kehittyi. Indus-kulttuurin arvellaan syntyneen noin vuoden 2500 eaa. tienoilla, ja se kesti noin tuhat vuotta. Indus-kulttuurin keskuksina oli kaksi suurta kaupunkia, Harappa ja Mohenjo-daro. Kaupungit sijaitsivat nykyisen Pakistanin alueella noin 600 kilometrin etäisyydellä toisistaan. Indus-kulttuuri levisi kuitenkin huomattavasti laajemmalle, arvioiden mukaan noin 3,8 miljoonan neliökilometrin alueelle.


title: Intian historia

text: Harappassa ja Mohenjo-darossa asui arvioiden mukaan noin 30 000 ihmistä, jotka elivät maataloudesta. Kaupungit olivat linnoitettuja muurein, niissä sijaitsi viljavarastoja, ja tiet oli sommiteltu ruutukaavaan. Rakennukset oli valmistettu tiilistä, jotka auttoivat suojautumaan Indusjoen tulvilta. Kaupungeissa oli myös tiilistä rakennettuja viemäreitä ja vesijohtoja. Harappalaiset kävivät kauppaa egyptiläisten ja mesopotamialaisten kanssa. Kauppaa käytiin muun muassa käsityöläisten valmistamilla tuotteilla, joita tehtiin kuparista, pronssista, puusta ja norsunluusta.


title: Intian historia

text: Mohenjo-daron ja Harappan yhteiskuntaa johti papisto. Hallitseva eliitti asui linnoituksissa, kun taas kansan enemmistö asui heidän alapuolellaan kaupungin pääosassa. Yhteiskunta näyttää säilyneen muuttumattomana ja sitä leimasi kehityksen puute, jota saattoi vahvistaa uskonnon voima. Arkeologisia jäänteitä Indus-kulttuurista on löydetty Himalajan juurelta idästä 1 600 kilometriä länteen. Eteläisimmät paikat, joista on tehty arkeologisia löytöjä, sijaitsevat Gujaratin osavaltiossa.


title: Intian historia

text: Ei ole varmuutta siitä, mikä lopulta tuhosi Indus-kulttuurin sivilisaation. Indus-kulttuurin aikana jokilaakson alue oli vehreää, metsiä ja kasvillisuutta oli runsaasti. Nykyisin alue on lähes aavikkoa. Kaupungit oli rakennettu suuresta määrästä tiiltä, joiden polttamiseen on täytynyt kulua valtavat määrät polttopuuta. On arveltu, että sivilisaatio tuhoutui ympäristössä sattuneista muutoksista. Indusjoki näyttää muuttaneen uomaansa noin vuoden 1700 eaa. vaiheilla, mikä on aiheuttanut tuhoisia tulvia. Tulvia on selitetty myös laattatektonisilla muutoksilla. Kulttuurin tuhon syiksi on arveltu lisäksi aavikoitumista ja maaperän suolapitoisuutta. On kuitenkin ilmeistä, että muinaiset harappalaiset joutuivat kokemaan äkillisen muutoksen, mikä pakotti heidät siirtymään muinaisen Intian muille alueille.


title: Intian historia

text: Aiemmin uskottiin, että Indus-kulttuurin tuho johtui arjalaisten hyökkäyksestä, mutta nykyisin tämä teoria on avoin muille tulkinnoille ja pidetään todennäköisenä, että arjalaiset eivät tuhonneet Indus-kulttuuria väkivalloin. Arjalaisten tulo nykyisen Intian alueelle osuu kuitenkin samalle ajanjaksolle Indus-kulttuurin tuhoutumisen kanssa. Arjalaiset paimentolaisheimot vaelsivat Etelä-Aasian alueelle pohjoisesta noin vuoden 1500 eaa. tienoilla.


title: Intian historia

text: Pohjoisen suunnalta, nykyisen Venäjän eteläosista lähtöisin olleet arjalaiset heimot saapuivat nykyisen Intian alueelle noin vuonna 1500 eaa. Intian historiaa leimaa lännestä tulleiden valloittajien toistuvat invaasiot. Heistä arjalaiset olivat ensimmäiset. Ei tiedetä, mikä sai heidät lähtemään kotiseudultaan, mahdollisesti syynä olivat kulkutaudit tai luonnonkatastrofi, kuten pitkään jatkunut kuivuus tai kylmyys. Arjalaisten vaellus on vaikuttanut merkittävästi sekä Intian että Euroopan historiaan. Toiset arjalaiset heimot vaelsivat Eurooppaan ja toiset etelään Intian suuntaan. He olivat teknisesti kehittyneempiä kuin Indusjoen laakson asukkaat. He olivat jo kesyttäneet hevosen ja ajoivat puolapyörällisiä vaunuja, kun tuohon aikaan käytettiin vielä kiinteäpyöräisiä, aasien vetämiä vaunuja.


title: Intian historia

text: Arjalaisista ei ole juuri säilynyt arkeologisia jäänteitä. Indus-kulttuurissa asumukset rakennettiin tiilestä, mutta arjalaiset käyttivät rakennusaineina bambua, puuta ja mutaa. Nykyiset tiedot arjalaisista perustuvat kielitieteeseen. Arjalaiset puhuivat sanskritia, jolla on havaittu olevan yhtäläisyyksiä moniin eurooppalaisiin kieliin, kuten kreikkaan, latinaan ja saksaan. Levinneisyytensä perusteella näitä kieliä nimitetään indoeurooppalaiseksi kieliryhmäksi. Kieliä tutkimalla on pystytty päättelemään arjalaisheimojen vaellusreitit.


title: Intian historia

text: Arjalaiset eivät muodostaneet yhtenäistä kansakuntaa, vaan he koostuivat useista heimoista, jotka sotivat välillä myös toisiaan vastaan. Sodankäynti oli tavanomaista heidän kulttuurissaan, ja vaikka enää ei uskota että arjalaiset tuhosivat Indus-kulttuurin kaupungit, he saattoivat tuhota jäljellä olevan kulttuurin jäänteet ja orjuuttaa tämän jälkeläiset. Heimon päällikkönä toimi radža, jonka rinnalla oli papisto. Heimot elivät laajoina perheyhteisöinä, ja nautakarja oli tärkein omaisuus.


title: Intian historia

text: Vaikka arjalaisheimoista ei ole arkeologisia jäänteitä, he jättivät jälkeensä rikkaan kulttuuriperinnön. Heidän perintöään ovat Veda-kirjat, jotka koostuvat useista uskonnollisista runoista. Näistä merkittävimpiä ovat Mahabharata ja Ramayana. Arjalaiset itse eivät tunteneet kirjoitustaitoa, ja runot kirjoitettiin ylös sulkupolvia myöhemmin. Arjalaiset kertoivat niitä suullisena perimätietona sukupolvelta toiselle. Veda-kirjoista vanhin on Rigveda, joka on maailman vanhin uskonnollinen teksti. Se koottiin vuosien 1500 ja 1000 eaa. välillä. Arjalaisten saapuminen Intian seudulle on ollut alueen kulttuurihistorian kannalta merkittävimpiä kausia.


title: Intian historia

text: Arjalaisten uskonnossa uhrattiin jumalille, joita oli useita. Arjalaiset eivät rakentaneet uskonnollisia temppeleitä. Vähitellen heidän uskontonsa muuttui ja Rigvedassa mainittujen jumalien rinnalle tuli uusia hindulaisuuden jumalia. Hindulaisuus kehittyi vähitellen veda-kauden aikana, ja sen jumalat nousivat tärkeämmiksi kuin veda-uskonnon jumalat. Arjalaisten kauden lopulla syntyivät myös buddhalaisuus ja jainalaisuus.


title: Intian historia

text: Intian historiasta on varmaa tietoa arjalaisten kauden lopusta lähtien, noin vuodesta 500 eaa. Tähän mennessä arjalaisheimot olivat jo levittäytyneet Pohjois-Intiaan ja heidän elinalueensa ulottui pohjoisessa Himalajalle ja etelässä Vindhyavuorille sekä toisaalla Arabianmereen ja Bengalinlahteen. Alueelle oli syntynyt kuusitoista merkittävää valtiota, joista käytetään nimeä mahajanapadat. Näistä voimakkaimmat kuningaskunnat olivat Magadha ja Kosala. Magadha kukisti 400-luvulla eaa. viereiset Kosalan ja Kashin kuningaskunnat ja perusti pääkaupungikseen Pataliputran kaupungin Gangesin varrella, nykyisen Biharin osavaltion alueella. Mahtavimmillaan Magadha oli Nanda-dynastian aikana 300-luvulla eaa.


title: Intian historia

text:
Makedonian kuningas Aleksanteri Suuri valloitti Persian vuonna 330 eaa., ja hänen valloitusretkensä jatkuivat tämän jälkeen itään kohti Intiaa. Hydaspesjoella, nykyisellä Jhelumilla, hän kohtasi intialaisen kuningas Poroksen armeijan Hydaspesjoen taistelussa. Intialaiset kärsivät taistelussa murskatappion, ja Aleksanteri jatkoi voittonsa jälkeen syvemmälle Intiaan. Hänen sotajoukkonsa kuitenkin väsyivät loputtomaan taistelemiseen, ja ne vetäytyivät lopulta Intiasta eivätkä koskaan edenneet Magadhaan asti.
Aleksanteri Suuren joukkojen vetäytyminen jätti jälkeensä valtatyhjiön pohjoiseen Intiaan, jota onnistui käyttämään hyväkseen Chandragupta Maurya, joka kukisti Magadhaa hallinneen kuninkaan ja valloitti pääkaupunki Pataliputran. Chandraguptan menestys johtui suureksi osaksi hänen brahmaanineuvonantajastaan Kautilyasta, jonka oletetaan kirjoittaneen Arthashastran, hallintotaitoa käsittelevän intialaisen tekstin. Chandragupta kukisti kreikkalaisvallan jäänteet hallintaansa, ja vuoteen 305 eaa. mennessä nykyisen Intian länsiosat ja Indus-jokilaakson alueet oli liitetty Maurya-valtakunnan vaikutusvaltaan.


title: Intian historia

text: Chandragupta hallitsi valtakuntaa 23 vuotta, vuosina 324–301 eaa. Häntä seurasi valtaistuimella hänen poikansa Bindusara, joka laajensi valtakuntaa etelämmäs. Bindusaran kuollessa vuonna 269 eaa. ainoastaan Kalingan valtio nykyisen Orissan alueella Intian itärannikolla oli suurin piirtein itsenäinen.


title: Intian historia

text:
Bindusaran jälkeen valtaan nousi hänen poikansa Ašoka, joka hallitsi valtakuntaa 37 vuotta, vuosina 296–232 eaa. Ašokaa pidetään yhtenä Intian historian merkittävimmistä hahmoista. Ašokan ajasta on päästy paremmin selville vasta 1800- ja 1900-luvuilla, kun kallioihin ja pylväisiin hakattuja kirjoituksia opittiin tulkitsemaan. Ašoka käytti hallintokautensa alkuajat valtakunnan vahvistamiseen ja laajentamiseen. Vuonna 261 eaa. hän päätti hyökätä Kalingaan. Kalinga kukistui, mutta vasta hirvittävän sodan jälkeen, jossa tulkintojen mukaan 100 000 ihmistä surmattiin, 150 000 vangittiin ja monet muut kuolivat tauteihin ja nälkään. Verilöyly vaikutti Ašokaan syvästi, ja hän katui aiheuttamaansa kärsimystä, minkä johdosta hän luopui harjoitetusta valloituspolitiikasta ja kääntyi buddhalaiseksi.
Ašoka omaksui ahimsan eli buddhan opin väkivallasta pidättäytymisestä kaikkia eläviä olentoja kohtaan. Hän kannatti buddhalaisuutta, mutta hän julisti myös, että kaikki uskonnot olivat kunnioituksen arvoisia. Hän kehotti alamaisiaan seuraamaan esimerkkiään ja tunnustamaan keskinäisen kunnioituksen tärkeyden elämäntapana. Ašoka ymmärsi, että hänen valtakunnassaan oli lukuisia eri rotuja, joilla oli hyvinkin erilaiset uskomukset, eikä voiman avulla valtakuntaa olisi mahdollista pitää koossa loputtomiin. Hän yritti vakiinnuttaa dharman lain uudeksi valtakunnan uskonnoksi, sillä hän toivoi sen sitovan kansat yhteiseen liittoon. Ašokan kääntymisellä buddhalaisuuteen oli suuri vaikutus uskonnon tulevaisuuteen, sillä hänen ansiostaan se lakkasi olemasta pelkästään intialainen uskonto. Hän lähetti lähetyssaarnaajia nykyisen Intian ulkopuolelle, ja uskonto säilyi yhtenä maailman suurimmista uskonnoista senkin jälkeen, kun se oli hävinnyt Intiasta. Hänen perintönään on säilynyt ympäri valtakuntaa pystytettyjä stupia, joihin kaiverretuissa teksteissä alamaisia on kehotettu noudattamaan hänen oppejaan. Hänen ediktipylväänsä on nykyisin yksi Intian valtion symboleista.


title: Intian historia

text: Ašokan kaudella valtakunta ulottui nykyisestä Afganistanista Bangladeshiin, ja se käsitti koko Intian niemimaan lähes eteläisintä kärkeä myöden. Hallinto oli järjestetty systemaattisesti ja valtakunta oli jaettu eri piireihin, joita johtivat kuninkaan liittolaiset tai perheenjäsenet. Järjestystä piti yllä suuri armeija, jota ylläpidettiin ankarilla laeilla ja kovalla verotuksella. Lait olivat ankaria, mutta Maurya-valtakunnassa näyttää vallinneen silti hyvinvointi, vaikka kansalle ei ole juuri jäänyt korkean verotuksen jälkeen enempää kuin mitä elossa pysyminen vaati.


title: Intian historia

text: Ašoka kuoli vuonna 232 eaa. Häntä seuranneet hallitsijat eivät enää kyenneet ylläpitämään Maurya-valtakuntaa yhtenäisenä, ja Maurya-valtakunta alkoi hajota.


title: Intian historia

text: Maurya-valtakunnan romahtaessa Intian alue hajosi moniin pienempiin kuningaskuntiin. Maurya-valtakunnan jälkeistä aikaa seurasivat monet pienemmät varhaiskeskiaikaiset kuningaskunnat. Valtaansa kasvattivat Mauryan vallasta taas vapautunut Kalinga, nykyisen Intian itärannikolla, sekä Deccanin ylänköalueelle keskiseen Intiaan syntynyt kuningaskunta Satavahana eli Andhran kuningaskunta. Andhrat levittäytyivät 100-luvulta eaa. 100-luvulle jaa. suureen osaan nykyisen Intian länsi- ja keskiosaa.


title: Intian historia

text: Maan luoteiskolkka houkutteli jälleen maahantunkeutujia. Kreikkalais-baktrialaiset laajensivat alueella vaikutusvaltaansa, jolloin syntyi Intialais-kreikkalainen kuningaskunta. Idän ja lännen välisenä siltana toiminut valtio hallitsi Gandharan aluetta ja koko Punjabia. Samoihin aikoihin Han-dynastia yhtenäisti Kiinan, minkä jälkeen Intian alueelle kohdistui uusi hyökkäysaalto, kun paimentolaisheimot joutuivat siirtymään elinalueiltaan lännemmäksi. Intialais-kreikkalaisen kuningaskunnan kukistivat maahan Keski-Aasiasta vaeltaneet skyytit eli sakat, jotka asettuivat Intian länsiosaan ja tuhosivat alueen kreikkalaisvallan.


title: Intian historia

text: Shakojen jälkeen alueelle saapui yuezhi-kansa, joka ajoi skyytit etelämmäs, kun taas yuezhit jäivät Gandharan alueelle ja perustivat Kušan-valtakunnan. Maan vaikutusvaltaisin kuningas oli Kaniška, joka nousi valtaistuimelle vuonna 78. Hänen aikanaan Kušana-valtakunta ulottui laajimmillaan nykyisen Afganistanin alueelle lännessä ja sen vaikutusvalta kattoi suurimman osan nykyisen Intian pohjoisosaa. Kušan-valtakunta hallitsi sijaintinsa ansiosta keskeistä osaa idän ja lännen välisestä silkkitiestä. Myös Kaniška kääntyi buddhalaisuuteen Ašokan tavoin.


title: Intian historia

text: Intia oli hajanainen lähes 500 vuotta Maurya-valtakunnan hajoamisen jälkeen. 300-luvulla alue oli jakautunut useiksi pieniksi valtioiksi. Eteläisen Intian dravidakansoilla oli Pohjois-Intian tapahtumista erillinen historiansa, josta kerätty tieto ulottuu vasta muutamaan vuosisataan eaa. Etelä-Intian alueella oli kolme tamilivaltakuntaa. Lännessä Chera nykyisen Keralan alueella, idässä Chola ja etelässä Pandya. Näiden pohjoispuolella oli Intian niemimaan keskiosissa Pallavan ja Vakatakan kuningaskunnat. Chola oli voimakkaimmillaan 1000-luvun alussa, jolloin sen vaikutuspiiri ulottui Malakan niemimaalle ja Sumatralle saakka. Cholan suuruudenaika ei kuitenkaan kestänyt kauaa, ja se kärsi yhteenotoista pohjoispuolella sijainneen Chalukya-dynastian kanssa.


title: Intian historia

text: Hajanaisen Intian yhdistäjäksi nousi 300-luvun alussa Chandragupta I. Hän oli korkea-arvoisesta perheestä, ja hän solmi avioliiton Licchavi-prinsessan kanssa. Licchavi kuului alueen voimakkaimpiin ja vauraimpiin klaaneihin. Avioliiton ansiosta Chandragupta pystyi varmistamaan asemansa Magadhan hallitsijana. Gupta-suvun kaudella valtakunta hallitsi koko nykyistä Pohjois-Intiaa ja maan tiede ja kulttuuri kukoistivat siinä määrin, että aikaa on kutsuttu muinaisen Intian kulta-ajaksi tai klassiseksi ajaksi. Kulta-aika rajoittui kuitenkin vain pohjoiseen ja levisi etelään vasta sen jälkeen, kun Gupta-imperiumi oli kukistunut. Merkittävimmät saavutukset syntyivät uskonnossa, koulutuksessa, matematiikassa, taiteessa ja kirjallisuudessa. Uskonnosta kehittyi myöhemmin moderni hindulaisuus, koulutus sisälsi muun muassa kielioppia, lääketiedettä, tähtitiedettä ja matematiikkaa. Merkittäväksi tieteilijäksi nousi Aryabhata, joka keksi aurinkokeskisen maailmankuvan ja jota on pidetty myös luvun nolla keksijänä.


title: Intian historia

text: Chandragupta I kuoli vuonna 335, ja hänen jälkeensä valtaan nousi hänen poikansa Samudragupta. Suurimmillaan Gupta-valtakunta oli vuosina 375–415 hallinneen Chandragupta II:n valtakaudella. Tämä pyrki laajentamaan valtakuntaa sotaretkillä ja avioliittoalliansseilla. Chandragupta II:n aikana Gupta-valtakunta kukisti skyytit ja sen valta ulottui Arabianmerelle asti, jolloin sen alaisuudessa oli tärkeitä kauppareittejä.


title: Intian historia

text: Gupta-valtakunta kävi laaja-alaista kauppaa Kiinaan ja Kaakkois-Aasiaan sekä länteen. Sieltä vietiin mausteita, yrttejä, santelipuuta, paprikaa, helmiä, jalokiviä ja hajuvesiä. Lisäksi sen läpi kuljetettiin monia kauppatavaroita idän ja lännen välillä. Hallinnollisesti Gupta-valtakunta oli hyvin samankaltainen kuin Maurya-valtakunta 500 vuotta aiemmin. Talonpojilta vaadittiin tietty työpanos ja iso osuus jokaisesta sadosta valtakunnan hyväksi, mutta veroaste ei ollut yhtä korkealla kuin Maurya-aikana. Valtakunnan asukkaiden elintaso oli melko korkea, etenkin vauraimmilla kaupunkilaisilla. Asukkaiden elintasosta ja -tavoista kertoo myös filosofi Vatsuayanan kuuluisa rakkauden taidoista kertova kirjoitelma Kamasutra, joka syntyi Gupta-valtakunnan aikana 300-luvulla.


title: Intian historia

text: Pitkä rauhan ja hyvinvoinnin aika koettiin Chandragupta II:n pojan, kuningas Kumaraguptan aikana vuosina 415–454. Hänen kautensa loppupuolella Keski-Aasian suunnasta saapuivat hunnit tai hefthaliitit, jotka aiheuttivat gupta-armeijalle suuria tappioita. Kuninkaan pojan, prinssi Skandaguptan johtamana hunnit ajettiin kuitenkin pois Intiasta. Skandagupta hallitsi itse Gupta-valtakuntaa vuosina 454–467. Hänen aikanaan maassa vallitsi taas rauhan aika, mutta valtakuntaa olivat heikentäneet jatkuvat sodat. Skandagupta oli viimeinen suuri Gupta, ja hänen kuoltuaan valtakunta alkoi rapautua. Hunnijoukot palasivat Intiaan 400-luvun lopulla vielä suuremmalla joukolla, eikä Gupta-kuninkaan joukot pystyneet enää kukistamaan hunnien hyökkäystä. 500-luvun lopulla Gupta-dynastia oli lähes kadonnut. Hunnit miehittivät nykyisen Intian länsiosan ja Punjabin, mutta hekään eivät kyenneet pitämään kuninkaansa Mihirakulan johtamaa Intian hunnivaltakuntaa hallussaan kuin noin 30 vuotta, vuodesta 500 vuoteen 530, kunnes Guptien entistä vasallia Malwaa hallinnut Yashodharman onnistui ajamaan hunnit pois Intiasta. Yashodharmaninkaan valtakunta ei kestänyt kauaa, vaan se hävisi hänen kuollessaan vuonna 540.


title: Intian historia

text: Gupta-valtakunnan kukistuttua Pohjois-Intian alue hajosi jälleen useisiin pieniin kuningaskuntiin, ja tilanne palasi näin samaksi kuin mikä se oli ollut ennen Chandraguptan valtaannousua. Pohjoisemmassa osassa voimakkaimmaksi nousi kuningas Harshan johtama valtakunta, joka hallitsi suurinta osaa Intian pohjoisosasta vuosina 606–647. Harshan kuoltua valtakunta pilkkoutui osiin. Samoin kävi muillekin tulevina vuosisatoina syntyneille pohjoisintialaisille kuningaskunnille. Vaikka osa niistä olikin huomattavan voimakkaita, ne hävisivät perustajahallitsijoidensa kuoleman jälkeen. Intian merkitys tärkeänä kauppareittinä väheni, kun maa oli jakaantunut keskenään sotiviin pieniin valtioihin.


title: Intian historia

text: Islam syntyi 600-luvulla Lähi-idässä. Uuden uskonnon kannattajat vyöryivät Arabiasta Persian halki käyden pyhää sotaa, jihadia, niitä vastaan, jotka eivät noudattaneet jumalan tahtoa. Arabien ensimmäisen Intian niemimaalle suuntautuneen hyökkäyksen kohteena oli 600-luvun lopulla Pakistaniin kuuluva Sindh. Arabien valloitusretket eivät yltäneet pidemmälle Intiaan. Maan pohjoisosat säästyivät muslimivalloittajilta vielä 300 vuoden ajan, eivätkä arabit lopulta levittäneet islamia Intiaan. Rauhan aikaa ei kuitenkaan eletty, sillä maassa käytiin jatkuvia verisiä valtataisteluita alueen pienien kuningaskuntien kesken.


title: Intian historia

text: Nykyisen pohjoisen ja keskisen Intian aluetta hallitsivat rajputit, joiden uskotaan polveutuneen alueelle asettuneista hunneista. Rajputit olivat sopeutuneet hindulaisuuteen ja muodostivat useita klaaneja, jotka nousivat valtaan 800- ja 900-luvuilla. Merkittävimpiä näistä olivat Chauhanit, Chandelat, Chalukyat, Gurjara-Pratiharat ja Paramarat, jotka kaikki taistelivat suurimman osan 1000- ja 1100-lukua alueen ylivallasta.


title: Intian historia

text: Ratkaisevia muslimivalloittajia eivät lopulta olleet arabit, vaan turkkilaiskansoihin kuuluneet seldžukit. Turkkilaiskansat ovat alkujaan Keski-Aasiasta, ja he valloittivat maan, josta muodostui myöhemmin nykyinen Turkki. 900-luvulla he vakiinnuttivat valta-asemansa nykyisen Afganistanin alueella, mihin syntyi Ghaznavidien valtakunta, jonka keskus oli Ghaznin kaupunki. Sieltä he jatkoivat vyöryään kohti Intiaa. Sulttaani Mahmud Ghaznilainen, joka tunnettiin myös islamin miekkana, johti vuodesta 977 alkaen raakoja sotaretkiä Pohjois-Intiaan. Mahmud joukkoineen ryösti ja hävitti useita Intian hindutemppeleitä ja kymmeniä tuhansia ihmisiä sai surmansa. Valtaa pitäneet rajputit olivat kyvyttömiä puolustautumaan nopeilla hevosilla ja varsijousilla varustautuneita hyökkääjiä vastaan.


title: Intian historia

text: Mahmudin valtakaudella Punjabin alueesta tuli osa Ghaznavidien valtakuntaa, jonka vaikutuspiiriin kuului Intian luoteinen osa. Muslimien sotaretkillä ei onnistuttu tekemään vaikutusta muuhun Intiaan, jossa suuri osa intialaishallitsijoista uskoi, että muslimit sulautuisivat hindukulttuuriin, kuten oli käynyt hunneille ja skyyteille vuosisatoja aiemmin. Tätä luuloa vahvisti se, että Mahmudin kuoltua islamin uhka unohdettiin ja intialaiskuninkaat jatkoivat keskinäistä valtataisteluaan, minkä johdosta Intian hindukuninkaat olivat yhtä valmistautumattomia seuraaviinkin muslimien hyökkäyksiin. Muslimit olivat kuitenkin ensimmäisiä maahantunkeutujia, jotka eivät halunneet ja kyenneet omaksumaan paikallisia tapoja. Kehitys vaikutti suuresti Intian tulevaisuuteen.


title: Intian historia

text: Ghaznin jälkeen valta-aseman Intian luoteispuolella ottivat ghuridit. Noin 150 vuotta Mahmudin kuoleman jälkeen Ghurin sulttaani Muhammad jatkoi hyökkäystä Intiaan entisen orjasoturi Qutb-ud-Dinin kanssa. 1170- ja 1180-luvuilla Muhammed vakiinnutti valtansa nykyisen Pakistanin alueella ja jatkoi sotaretkiään kohti Intiaa. Muhammed hyökkäsi vuonna 1191 Intian pohjoisosissa valtaa pitäneiden rajput-valtakuntien kimppuun, jotka unohtivat hetkeksi keskinäiset valtataistelunsa ja liittoutuivat Prithviraj III:n taakse. Rajputit torjuivat muslimit, mutta Muhammedin joukot palasivat seuraavana vuonna uuden armeijan kera. Rajputien sisäiset kiistat tekivät intialaisista haavoittuvaisia, ja muslimiarmeija voitti ja tuhosi Prithvirajin johtaman rajput-armeijan. He jatkoivat muiden rajput-valtioiden kimppuun, ja 1200-luvun alussa suurin osa pohjoista Intiaa oli päätynyt muslimien valtaan. Valloitusten myötä muslimit hävittivät buddhalaisluostarit ja kaikki munkit surmattiin. Tämän vuoksi buddhalaisuus katosi kokonaan syntymäalueiltaan.


title: Intian historia

text: Ghurin hallitsija Muhammad murhattiin vuonna 1206. Hänellä ei ollut poikaa, ja hän jakoi imperiuminsa veljenpojalleen ja uskolliselle Qutb al-Din Aibakille. Tämä perusti Delhin sulttaanikunnan ja julisti itsensä sen hallitsijaksi. Aibak ei ollut ylhäistä syntyperää, vaan hän oli teknisesti orja. Varhaisissa islamilaisissa dynastioissa oli järjestelmä, jossa pieniä lapsia otettiin kotoaan ja tuotiin sulttaanin palvelukseen hallintoon tai sotilaiksi. Aibak oli orjasotilas eli mamelukki, joka kyvykkäänä sotilaana ja johtajana kohosi korkeaan asemaan. Hänen mukaansa Delhin sulttaanikunnan ensimmäistä dynastiaa on myös kutsuttu orjadynastiaksi. Hän rakennutti Delhiin Qutub Minarin tornin, joka toimi voiton merkkinä hinduista saavutetusta voitosta.


title: Intian historia

text: Aibak kuoli vuonna 1210, ja häntä seurasi Delhin sulttaanina hänen vävynsä Iltutmiš. Hänen tehtäväkseen jäi muslimien kukistamien alueiden kokoaminen yhtenäiseksi valtioksi. Hän onnistui vakiinnuttamaan Delhin vallan lännessä Indusjoelle asti, mutta idässä Gangesjoen tasangolla rajputit vastustivat kiivaasti muslimivaltaa. Seuraavien sadan vuoden aikana Delhin valta vakiintui suuressa osassa Pohjois-Intiaa. Maa koki kuitenkin ulkoisia uhkia luoteiselta rajalta ja kärsi sisäisistä valtataisteluista koko olemassaolonsa ajan.