title: Pommikone

text: Toisessa maailmansodassa lentokoneteknologia oli kehittynyt huomattavasti. Pommikone saattoi kuljettaa useita tonneja pommeja mukanaan samaan aikaan ja kantama oli useita satoja kilometrejä. Toisessa maailmansodassa pommikoneita myös käytettiin paljon monipuolisemmin ja tehokkaammin kuin aiemmin. Saksan ilmavoimat, Luftwaffe suunniteltiin salamasodan välineeksi. Niinpä Saksan koneet olivat yksinomaan taktisia pommikoneita tai maataistelukoneita. Myös toinen ääripää löytyi – Britannian Kuninkaallisilla ilmavoimilla oli käytännössä pelkästään raskaita strategisia pommikoneita. Ilmavoimien käyttöä toisessa maailmansodassa edisti myös täysin uudenlainen sotalaiva, lentotukialus. Sen kannelta lentokoneet pystyivät operoimaan myös merellä, pitkänkin matkan päässä mantereesta.


title: Pommikone

text: Toinen maailmansota alkoi 1. syyskuuta 1939. Saksa hyökkäsi Puolaan, ja sen ilmavoimat saavuttivat täydellisen ilmaherruuden sallien pommikoneiden tehdä pommituslentoja täysin vapaasti. Puolan vanhanaikainen armeija ei kyennyt puolustautumaan pitkäänkään, varsinkin koska Luftwaffen maataistelukoneet estivät joukkojen liikuttelun ja tuhosivat rautatie- ja viestiyhteydet. Sota jatkui menestyksekkäästi puoli vuotta myöhemmin myös Norjassa ja Ranskassa keväällä 1940, jolloin Norjan olemattomat ja Ranskan heikot ilmavoimat antoivat Luftwaffelle toimia jälleen täysin vapaasti. Pian Saksa alkoi valmistella maihinnousua Britanniaan. Luftwaffe pyrki saamaan ilmaherruuden ja pommitti rajusti Englannin teollisuutta ja lentokenttiä. Sen epäonnistuttua tavoitteessaan pommitukset suunnattiin siviilikohteita vastaan. Pahimmin kärsineet kaupungit olivat Coventry ja Lontoon East End.


title: Pommikone

text: 22. kesäkuuta 1941 Saksa hyökkäsi Neuvostoliittoon. Luftwaffe suoritti valtavia ilmapommituksia koko tuhansia kilometrejä pitkällä rintamalla. Myös idässä Luftwaffe suoritti terroria: sekä Leningrad että Stalingrad tuhottiin, kuten monet pienemmät kaupungit. Saksan sotaonni kuitenkin kääntyi ja lopulta Luftwaffe ei enää kyennyt suorittamaan suurempia pommituksia, vaan ilmaherruus siirtyi venäläisille.


title: Pommikone

text: Venäläisten tunnetuin kone oli Iljušin Il-2 -maataistelukone. Muutenkin Neuvostoliitto suoritti suuria pommitusoperaatioita. 6. kesäkuuta 1944 tapahtunut Normandian maihinnousu aiheutti Saksalle suuria paineita. Myös lännessä liittoutuneet saavuttivat nopeasti ilmaherruuden. Saksan armeija kärsi suuria tappioita liittoutuneiden ilmahyökkäysten vuoksi. Myös saksalaiskaupungit kärsivät pommituksista paljon, huipentuen Dresdenin ja Leipzigin tuhoamiseen.


title: Pommikone

text: Sodan jatkuessa Saksa pyrki saavuttamaan etulyöntiasemaa uudella teknologialla. Niinpä Saksassa kehitettiin Messerschmitt Me 262 -suihkuhävittäjä. Koneella oli hyvät ilmataisteluominaisuudet ja varsinkin sen nopeus teki siitä aikansa parhaan hävittäjän. Koneella oli myös maataisteluominaisuuksia ("Salamapommittaja"), mutta kaikesta huolimatta kone oli monilta osin pettymys, varsinkin kalliiden tuotantokustannuksien vuoksi. Lisäksi koneissa oli materiaalipulan vuoksi paljon teknisiä ongelmia jotka estivät koneiden käytön. Myös polttoainepula vaikutti siihen, että sinänsä edistykselliset koneet jäivät melko vähäiselle merkitykselle sodankulussa. Toinen uusi keksintö oli ohjus, jota käytettiin lähinnä Lontoon pommituksiin. Saksalaiset kehittivät myös alkeellista häiveteknologiaa.


title: Pommikone

text: Aasiassa ja varsinkin Tyynenmeren sodassa pommikoneet olivat merkittävässä asemassa. Tyynenmeren sota koostui lähinnä ”saarelta saarelle” -tyyppisestä sodasta ja laivastotaisteluista. Laivojen tykit eivät enää ratkaisseet taisteluja, vaan lentotukialusten kannelta nousevilla syöksypommittajilla oli suurin merkitys. Niinpä meritaistelujen tulokset ratkaisi usein lentotukialusten määrä. Sota alkoi 7. joulukuuta 1941, kun Japani hyökkäsi Yhdysvaltain Tyynenmeren laivaston tukikohtaan Pearl Harboriin. 441 japanilaista syöksy- ja torpedopommittajaa nousi kuuden lentotukialuksen kannelta. Hyökkäys oli Japanin kannalta menestys. Lentotukialusten kannelta nousevat syöksy- ja torpedopommittajat olivat merkittävässä asemassa myös muissa Tyynenmeren sodan taisteluissa. Myöhemmin japanilaiset joutuivat puolustuskannalle. Menetettyään viimeisetkin lentotukialuksensa 1944 Japani oli käytännössä hävinnyt sodan. Toisen maailmansodan loppuvaiheessa yhdysvaltalaiset pommikoneet saivat myös uudenaikaisen pommin, atomipommin, joka perustui uraanin fissioon. Kahden ydinaseen pudottaminen Hirošimaan ja Nagasakiin lopetti sodan.


title: Metsäpirtti

text: Metsäpirtti on entinen Suomen kunta Karjalankannaksella Neuvostoliittoon 1944 liitetyllä alueella. Pinta-ala oli 186,9 km² ja asukkaita 5 083 (1939). Nykyään alueella on Leningradin alueen Käkisalmen piiriin kuuluva Metsäpirtin maalaiskunta eli "Zaporožskoje" (), jonka keskustataajama on entisen Koselan kylän paikalla.


title: Metsäpirtti

text: Viipurin läänin Metsäpirtin pitäjä ulottui Laatokan rantaa pitkin vanhalta Venäjän rajalta Taipaleenjoen pohjoispuolelle. Alueella on lentohiekkakenttiä rannikon suuntaisesti melkein katkeamatta Taipaleenjoen suulle asti. Paikoin lentohiekkavalleja erottavat toisistaan jopa 300 m leveät suokaistat. Yksittäiset kinokset kohoavat tavallisesti 1–2 m yli ympäristön, joskus jopa 5 m.


title: Metsäpirtti

text: Pitäjän alueelta on löydetty kolmatta sataa kivikauden esinettä, niistä huomattava osa Suvannon vesijätöistä.


title: Metsäpirtti

text: Metsäpirtin alueella on säilynyt Laatokkaan pistävä aallonmurtaja Arkuntanhuan kylän lähellä.


title: Metsäpirtti

text: Metsäpirtin Taipale ja Terenttilä tunnetaan talvisodan taisteluista, joiden aikana Suomen armeija torjui puna-armeijan hyökkäykset koko sodan ajan. Alueesta on tullut suosittu matkakohde, ja siellä on jonkin verran venäläisten kesämökkiasutusta.


title: Metsäpirtti

text: Talvisodan syttyessä metsäpirttiläiset määrättiin sijoitettavaksi Etelä-Pohjanmaalle Seinäjoen kauppalaan ja maalaiskuntaan sekä Nurmon, Ilmajoen, Kurikan, Kauhajoen, Isojoen, Karijoen, Peräseinäjoen, Jalasjärven, Teuvan, Laihian, Jurvan, Lapväärtin, Närpiön ja Korsnäsin kuntiin sekä Kristiinankaupungin ja Kaskisten kaupunkeihin. Kun muodostettuja pika-asutustiloja alkoi valmistua, siirrettiin väestö tälle alueelle keväällä 1941 ja kunnantoimisto siirtyi myös sisäasiainministeriön luvalla Ilmajoelle kesäkuun 11. päivänä 1941. Pika-asutustiloja haki 867 kuntalaista ja heistä ehti sen saada noin 200.


title: Metsäpirtti

text: Metsäpirtin väestö sijoitettiin jatkosodan jälkeen seuraaviin kuntiin: Hinnerjoki, Kalanti, Karjala, Kodisjoki, Laitila, Lokalahti, Mynämäki, Pyhämaa, Pyhäranta, Uudenkaupungin mlk, Uusikaupunki, Vehmaa ja Yläne.


title: Metsäpirtti

text: Arkuntanhua, Haapasaari (Haapsaari), Hatakkala, Joentaka, Korholanjaama, Kosela, Koukunniemi, Lapanainen, Malakki, Martinkorhola, Metsäpirtti, Neusaari, Paloniemi, Raaju, Saaroinen, Sunikkala, Taipale, Terenttilä, Vanhajaama, Viisjoki


title: Metsäpirtti

text: Lukuvuonna 1937–1938 kunta oli jaettu 6 koulupiiriin.


title: Hissimusiikki

text: Hissimusiikki (myös muzak) on muun muassa odotustiloissa, hisseissä ja julkisissa rakennuksissa soitettavaa hiljaista taustamusiikkia, jonka tarkoitus on olla neutraalia ja huomiota herättämätöntä. Varsinkin anglosaksisissa maissa hissimusiikista käytetään nimitystä muzak, joka juontuu Muzak-nimisestä yhtiöstä, joka oli eräs ensimmäisistä hissimusiikkia tuottaneista yhtiöistä.


title: Hissimusiikki

text: Hissimusiikkina voidaan käyttää esimerkiksi tunnettujen pop-kappaleiden kevyesti sovitettuja instrumentaaliversioita, mutta on olemassa myös varta vasten taustamusiikiksi sävellettyä musiikkia, jota pidetään jossakin määrin omana tyylilajinaan. Hissimusiikki tyylilajina on vahvasti melodiaan painottuvaa, tempoltaan hitaanpuoleista musiikkia, jota soitetaan pehmeä-äänisillä soittimilla kuten sähköpianolla. Joskus aidot soittimet on korvattu syntetisaattorin äänillä. Silloin kun taustamusiikkina käytetään pop-musiikin tunnettuja kappaleita, on soittimina usein jousipainotteinen kevyt orkesteri tai esimerkiksi hillitty latinalaisvaikutteinen ryhmä.


title: Hissimusiikki

text: Sanoja ”hissimusiikki” ja ”muzak” käytetään myös pilkkanimityksinä huonona, erityisesti mitäänsanomattomana ja tylsänä pidetylle musiikille. Pilkkanimenä muzakia on käytetty erityisesti smooth jazzista ja easy listening -musiikista, jotka molemmat ovat tarkoituksella kevyeksi ja "helpoksi kuunneltavaksi" sävellettyä instrumentaalimusiikkia.


title: Vesijättö

text: Vesijättö on ranta-alue, joka on muodostunut maan kohoamisesta, vesistön kuivatuksesta tai kuivumisesta, vedenpinnan alentamisesta tai vesistön ruoppauksesta. Seurauksena on rantaviivan siirtyminen, jolloin rantatilan ja vesirajan väliin syntyy kapea maakaistale.


title: Vesijättö

text: Vesijättöalueen omistaa tavallisesti vesialueen haltija, joka on yleensä jakokunta. Jakokunnan muodostavat kylän yhteisen vesialueen osakastilat. Vesijättöalue haittaa ranta-alueiden käyttöä, hoitoa tai rakentamista, kun omistajuus on epäselvä. Rantakiinteistön omistajalla on oikeus tietyin edellytyksin lunastaa kiinteistön ja vesialueen välissä oleva vesijättöalue itselleen.


title: Muolaa

text: Muolaa (aiemmin "Äyräpää" ja "Pyhä Risti", ) on entinen Suomen kunta Karjalankannaksella Etelä-Karjalassa Neuvostoliitolle vuonna 1944 luovutetulla alueella. Vuoden 1938 alussa Muolaan maapinta-ala oli 654,7 km² ja asukasluku vuoden 1939 lopussa oli 11 959 henkeä. Muolaan naapurikunnat olivat Heinjoki, Äyräpää, ja Vuoksela pohjoisessa, Valkjärvi idässä, Kivennapa, Kanneljärvi ja Uusikirkko etelässä sekä Kuolemajärvi lännessä. Lisäksi Muolaan kunnan sisällä oli Kyyrölän kunta vuoteen 1934 asti, jolloin se liitettiin Muolaaseen. Vuoden 1940 aluejaotuksen mukaan Muolaa kuului Viipurin läänin Viipurin kihlakuntaan.


title: Muolaa

text: Kunnantalo ja Muolaan kirkko sijaitsivat Kirkkorannan kylässä.


title: Muolaa

text: Muolaa on vanhin Viipurin itäpuolella olevista pitäjistä. Se mainitaan jo 1300-luvun alkupuolella. Ruotsin vallan aika päättyi isoonvihaan. Venäläiset valtasivat Kannaksen vuonna 1710. Valtiollisesti alue kuului Venäjän keisarikuntaan vuoteen 1811 ja sen jälkeen Suomen suuriruhtinaskuntaan vuosina 1812–1917. Tuo aika toi mukanaan venäläisen lahjoitusmaajärjestelmän. Muolaassa oli Kuusaan, Pällilän ja Kyyrölän lahjoitusmaahovit. Väestöstä tuli lahjoitusmaatalonpoikia, eräänlaisia maaorjia. Tämä loppui kuitenkin 1800-luvun lopulla. Senkin jälkeen kehitys oli varsin verkkaista päästäkseen täyteen vauhtiin Suomen itsenäistyttyä. Kyyrölän kunta liittyi Muolaaseen vuonna 1934.


title: Muolaa

text: Muolaan väestöä asutettiin jatkosodan jälkeen seuraaviin kuntiin: Akaa, Forssa, Humppila, Hämeenlinnan mlk, Jokioinen, Koijärvi, Kylmäkoski, Somerniemi, Somero, Sääksmäki, Urjala, Valkeakoski, Vanaja ja Ypäjä.


title: Muolaa

text: Someron Lahdenkylässä on muolaalaisten asuttamalla alueella Someron Paltasta Lahdenkylään johtavalla yhdystiellä osoitenimenä 1990-luvulta alkaen "Muolaantie". Forssassa niin ikään muolaalaisten asuttamalla alueella on kaupunginosa Pikku-Muolaa. Kadun tai kaavatien nimenä Muolaantie esiintyy myös Akaassa, Espoossa, Hämeenlinnassa ja Jokioisilla.


title: Muolaa

text: Muolaa sijaitsee Karjalankannaksen keskiosassa Vuoksen eteläpuolella. Korkeuserot Muolaan alueella ovat pieniä, sillä suurin osa Muolaasta kuuluu Laatokan ja Suomenlahden väliseen alanteeseen, joka oli jääkauden aikana pitkään merenpinnan alapuolella. Alavimpia alueita ovat Muolaan pohjois- ja keskiosat, kun taas eteläosassa alkaa jo esiintyä moreeniselänteitä ja harjuja. Muolaan korkeinta aluetta on mäkinen ja harjuinen kaakkoisosa, jonka kyliä nimitettiin yhteisnimellä Ylämaa.


title: Muolaa

text: Muolaa on järvirikasta seutua. Suurin järvi on entisen Muolaan kunnan länsiosassa sijainnut noin 12 kilometriä pitkä ja noin 20 neliökilometrin laajuinen Muolaanjärvi (Muolajärvi). Muita suuria järviä ovat 6,5 kilometriä pitkä Yskjärvi ja 10 kilometrin pituinen Kirkkojärvi Muolaan keskiosassa. Näiden lisäksi ovat suurehkoja järviä vielä Punnusjärvi aiemmalla Valkjärven vastaisella rajalla Muolaan itäosassa, Suulajärvi Kanneljärven ja Kivennavan vastaisella rajalla Muolaan eteläosassa sekä Äyräpäänjärvi Heinjoen ja Äyräpään vastaisella rajalla Muolaan pohjoisosassa. Äyräpäänjärvi tosin oli Vuoksen laskun myötä menettänyt suuren osan pinta-alastaan ja muuttunut kahteen altaaseen jakautuneeksi lietejärveksi. Näiden suurempien järvien lisäksi Muolaan alueella on joukko pienempiä järviä: Vuotjärvi Kivennavan vastaisella etelärajalla, Perkjärvi ja Perkoisenjärvi länsiosassa Muolaanjärven lounaispuolella sekä Särkijärvi sekä Pien ja Suur Mikkelinjärvet Uudenkirkon vastaisella lounaisrajalla. Näiden lisäksi on Muolaan alueella vielä suuri määrä lampia.


title: Muolaa

text: Muolaa sijaitsee Suomenlahden ja Laatokan välisellä vedenjakaja-alueella, jonka vuoksi sen alueen järvet laskevat eri suuntiin. Suurin osa järvistä kuuluu Vuoksen vesistöön, jonka laskujoki Vuoksi virtasi jonkin matkaa Muolaan puolella kunnan koillisosassa. Muolaanjärvi laski Muolaanjokea pitkin pienen Muolaanlammen kautta Äyräpäänjärven länsipäähän, Yskjärvi Yskjokea pitkin Äyräpäänjärven eteläosaan sekä Punnusjärvi ja Vuotjärvi Kirkkojärven kautta Kannilanjokea pitkin Äyräpäänjärven itäosaan. Äyräpäänjärvi puolestaan laskee Salmenkaitajokea pitkin Vuokseen. Perkäjrvi ja Perkoisenjärvi laskevat Peronjokea pitkin luoteeseen Viipurinlahden pohjukkaan Suomenvedenpohjaan. Suulajärvi ja Uudenkirkon rajalla sijainneet pikkujärvet puolestaan kuuluvat Vammeljoen vesistöön, joka laskee Suomenlahteen.


title: Muolaa

text: Vuonna 1939 kunnassa sijaitsivat seuraavat kylät: Ala-Kuusaa, Hanttula, Harvola, Hattula, Heikkilä, Heimala, Himala, Hotokka, Ilola, Jaarila, Jääskelä, Kallainen, Kangaspelto, Kannila, Karhula, Kiltee, Kirkkoranta (kirkonkylä), Koirala, Kurkela, Kyyrölä, Lattula, Lavola, Lehtokylä, Leipäsuo, Leirilä, Muolaankylä, Myhkyrilä, Määttälä, Norkkola, Oinala (Oinaala), Oravala, Orola, Paakeli, Parkkila, Passila, Peikola, Peippola, Perkjärvi, Perkjärvi as, Pihkala, Punnus, Pyykkölä, Pällilä, Retukylä, Saavola, Sakkalila, Selola, Soittola, Sokiala, Sormula, Sudenoja, Taaperniemi, Telkkälä, Tervola, Turulila, Vesikkala, Vihola, Ylä-Hotokka, Ylä-Kuusaa.


title: Muolaa

text: Lukuvuonna 1937–1938 kunta oli jaettu 24 koulupiiriin. Muolaassa oli vuonna 1939 toiminnassa 23 kansakoulua. Lisäksi Perkjärven asemakylässä toimi kotiteollisuuskoulu.


title: Muolaa

text: Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Muolaan väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1940.


title: Muolaa

text: Kyyrölän asukkaat sisältyvät Muolaan väkilukuun vuosina 1880–1910. Vuosien 1920 ja 1930 osalta Kyyrölän väestö on tilastoitu erikseen. Vuonna 1914 perustettiin Vuokselan seurakunta, johon liitettiin Muolaasta alue, jossa oli 598 asukasta. Vuonna 1926 perustettiin Äyräpäään seurakunta, johon liitettiin Muolaasta alue, jossa oli 4 239 asukasta. Kyyrölä liitettiin Muolaahan vuonna 1934.Neuvostoliitossa Suomen luovuttamille alueille muodostettiin piirejä ja niiden alaisia kyläneuvostoja. Neuvostoliiton keskushallinto määräsi Leningradin alueeseen liitetyn alueen nimet muutettavaksi 1948–1949. Näin myös Muolaan entinen kirkonkylä, Kirkkoranta, sai venäläisen nimen "Pravdino", mutta hallinnollista keskusta siitä ei Neuvostoliitossa tullut. Luovutetulla alueella 1990-luvun vaihteessa voimassa olleen aluejaon mukaan suurin osa entisestä suomalaisesta Muolaan kunnasta kuului Kyyrölän kyläneuvostoon. Muolaan länsiosa puolestaan muodosti Perkjärven kyläneuvosto, joka käsitti Muolaanjärven länsi- ja eteläpuolen kylät. Kyyrölän ja Perkjärven kyläneuvostot kuuluivat Viipurin piiriin. Muolaan itä- ja koillisosat Kirkkojärven itäpuolella puolestaan kuuluivat Käkisalmen piirin Valkjärven kyläneuvostoon. Lisäksi aivan Muolaan eteläisimmät kylät: Ilola ja Vuotjärven ympäristökylät kuuluivat Viipurin piiriin kuuluneeseen Kaukolempiälän kyläneuvostoon. Vuonna 2006 Venäjällä suoritettiin kuntauudistus, jolloin Kyyrölän ja Perkjärven kylähallinnot yhdistettiin Kyyrölän maalaiskunnaksi, Kaukolempiälän kyläneuvosto yhdistettiin Raivolan kaupunkikuntaan ja Muolaan itäosan kylät tulivat kuulumaan Punnuksen maalaiskuntaan.


title: Kyyrölä (Viipurin lääni)

text: Kyyrölä () oli entinen Suomen kunta Karjalankannaksella, Neuvostoliitolle 1944 luovutetulla alueella. Kyyrölän asutus oli lähes kokonaan venäjänkielistä, ja se oli erityisen tunnettu saviruukkujen valmistuksesta. Se kuului Kyyrölän ortodoksiseen seurakuntaan. Kyyrölä liitettiin Muolaan kuntaan 1934. Kyseessä oli Suomen historian ensimmäinen kuntaliitos. Liitos oli lisäksi ainoa, joka tapahtui kokonaan luovutetulla alueella.


title: Kyyrölä (Viipurin lääni)

text: Karjalankannaksen siirryttyä Uudenkaupungin rauhassa 1721 Venäjälle Kyyrölän lahjoitusmaahovin omistaja Grigori Tšernyšev siirrätti autioituneille tiloille 29 maaorjaperhettä Venäjältä Jaroslavlin ja Kostroman alueilta. He juurtuivat näille uusille asuinsijoilleen ja muodostivat oman yhdyskuntansa. He olivat ortodokseja ja säilyttivät kielensä, tapansa ja perinteensä senkin jälkeen kun alueesta tuli osa Suomen suuriruhtinaskuntaa 1812 ja edelleen itsenäistä Suomea 1917. Se oli Suomen suurin yhtenäinen venäjänkielinen asutus.


title: Kyyrölä (Viipurin lääni)

text: Itse Kyyrölän kylän ("Krasnoje Selo", nyk. "Krasnoselskoje") lisäksi Kyyrölän yhteisöön ja sittemmin kuntaan kuului kolme muuta venäjänkielistä kylää: Kangaspelto ("Novaja derevnja", nyk. "Iskry"), Parkkila ("Parkino", nyk. "Podgorje") ja Sudenoja ("Razvoz", nyk. "Muravjevo"). Alue kuului Muolaan kuntaan vuoteen 1890, jolloin se erotettiin omaksi Kyyrölän kunnaksi, joka puolestaan liittyi takaisin Muolaaseen vuonna 1934.


title: Kyyrölä (Viipurin lääni)

text: Itsenäisyyden aikanakin kylien väestö oli mieleltään suomalaista. Miehet taistelivat Suomen armeijassa. Heitä kaatui sodassa 47. Kyyrölään sankarihautausmaalle on haudattu 25 sodassa kaatunutta. Sotien jälkeen kyyröläläiset asutettiin etupäässä Hämeenlinnan seudulle. Hämeenlinnan Ruununmyllyn kylässä heitä oli ja on edelleen niin runsaasti, että eräästä Ruununmyllyn sivukylästä käytetään nimitystä "Pikku-Moskova". Tunnettu kyyröläisten jälkeläinen on ministeri Tarja Filatov.


title: Kyyrölä (Viipurin lääni)

text: Nykyisin Kyyrölän alue on osa Viipurin piirin Kyyrölän eli Krasnoselskojen maalaiskuntaa.


title: Tamara Lund

text: Tamara Adele Lund-Ioniță (6. tammikuuta 1941 Turku – 21. heinäkuuta 2005 Turku) oli suomalainen oopperalaulaja (sopraano), näyttelijä ja Turun kaupunginvaltuutettu 2000–2004 Suomen Keskustan valtuustoryhmässä. Hänellä oli kaksi lasta, poika Tero Tapala ensimmäisestä avioliitosta oopperalaulaja Aatos Tapalan kanssa ja tytär Maria Lund toisesta avioliitosta oopperalaulaja Alexandru Ionițăn kanssa.


title: Tamara Lund

text: Lund opiskeli 1960-luvun alkupuolella Sibelius-Akatemiassa ja Teatterikoulussa sekä vuoden Neuvostoliitossa. Uran alkuvaihe oli hänelle vaikea, sillä vuonna 1965 hänen sulhasensa, näyttelijä Rami Sarmasto kuoli juuri häiden alla auto-onnettomuudessa. Sarmasto oli säveltänyt Lundin sanoittaman kappaleen ”Sinun omasi”.


title: Tamara Lund

text: Tamara Lund tuli kuuluisaksi voittamalla vuonna 1959 18-vuotiaana Ponnahdus pinnalle -laulukilpailun. Hän levytti 1960-luvun alussa iskelmiä, muun muassa Unto Monosen suosituksi tulleen ”Lapin tangon”. Lundin ensimmäinen single ”Eron hetki” / ”Sana vain” ilmestyi vuonna 1962, tosin salanimellä Ira Petri. Samana vuonna julkaistu kakkossingle ”Tulethan jälleen” / ”Renatta” puolestaan ilmestyi nimellä Ira, minkä jälkeen Lund ryhtyi käyttämään levytyksissä omaa nimeään.


title: Tamara Lund

text: Tamara Lund esiintyi myös elokuvissa "Kun tuomi kukkii" (1962), "Villin Pohjolan kulta" (1963), "Leikkikalugangsteri" (1969), "Näköradiomiehen ihmeelliset siekailut" (1969) ja "Päämaja" (1970).


title: Tamara Lund

text: Turun kaupunginteatterissa 1963–1967 Lund näytteli musikaaleissa, muun muassa "West Side Storyssa". Vuodesta 1967 alkaen Lund lauloi Suomen Kansallisoopperassa päärooleja sekä opereteissa kuten "Iloinen leski" että oopperoissa kuten "Lulu", "Carmen" ja "Mahagonnyn kaupungin nousu ja tuho". Vuosina 1974–1987 hän oli Münchenin oopperassa.


title: Tamara Lund

text: Palattuaan Suomeen vuonna 2000 Lund kirjoitti omaelämäkerrallisen kirjan "Lohikäärmeen pahvikulissit". Hänet valittiin Turun kaupunginvaltuustoon. 64-vuotias Tamara menehtyi vatsasyöpään aamulla 21. heinäkuuta 2005 pian tyttärensä Maria Lundin häiden jälkeen.


title: Tamara Lund

text: Tamara Lundin ja hänen puolisonsa, romanialaissyntyisen Alexandru Ionițăn, piti esiintyä ensimmäisenä ja toisena solistina Lahden 3. operettifestivaaleilla 6.–8. lokakuuta 2005, mutta Lundin kuoltua lipunmyynti jouduttiin keskeyttämään. Tamara Lund on haudattu Turun Kakskerran kirkkomaalle.


title: Juhana Idänpään-Heikkilä

text: Antti Juhana Idänpään-Heikkilä (7. huhtikuuta 1818 – 14. huhtikuuta 1890 Vanaja) oli valtiopäivämies, kunnallispoliitikko ja rusthollari hämäläisestä Vanajan pitäjästä. Pitkän yhteiskunnallisen uransa aikana Idänpään-Heikkilä kohosi säätynsä merkittäväksi jäseneksi niin valtiopäivillä kuin kunnallisessakin elämässä.


title: Juhana Idänpään-Heikkilä

text: Idänpään-Heikkilä syntyi kohtuullisen vauraaseen talonpoikaisperheeseen. Kuitenkin isän varhainen kuolema vuonna 1822 keskeytti pojan haaveet opillisesta urasta, sillä ajan sosiaaliturva ei taannut elämänmenon jatkumista entisellään edes tavallista vauraimmissa perheissä. Monen muun aikansa nuoren tavoin Juhana sai lukemisen ja kirjoituksen opetuksen omalta äidiltään. Tietenkin vaadittiin myös paljon omaa työtä ja eritoten kiinnostusta lukemisen ja kirjoittamisen taiteisiin. Alun perin Juhanan sukunimi oli Helin, mutta suomalaisuus ja käytännöllisyys saivat hänet käyttämään 1850-luvulta lähtien Heikkilää sukunimenään, kunnes lukuisista muista Heikkilöistä erottuakseen hän otti lisämääreen Idänpään-Heikkilä kotikylänsä mukaan.


title: Juhana Idänpään-Heikkilä

text: Jo melko nuorena Juhana sai pitäjänkokoukselta luottamustehtäviä ja hän oli ainakin Vanajan pitäjän ensimmäinen talollinen, joka käytti puumerkin sijasta nimikirjaimia ja lopulta koko nimeään. Itseopiskelu ja tutustuminen kansaan tekivät Juhanasta vakaan suomen kielen puolustajan ja niin hän eräässä yhteydessä puhuttaessa koululaitoksen suomenkielistämisestä totesi: »Vaan niille, – jotka lukevat sen meille kylläksi, että saamme maasta kaivaa jokapäiväisen leipämme ruumiimme ravinnoksi, että saamme kunnian ylöspitää muukalaiset oppilaitoksemme, osaksi samanlaiset virkamiehemme ja vielä – valtiommekin; että saamme sielumme virvoitukseksi kuulla (ihmeeksi omalla kielellämme) joka pyhä saarnattavan Jumalan sanaa – täytyy sanoa, että soisin heidän tulevan muutetuksi nauttimaan tätä meidän tilaamme, tullaksensa huomaamaan, onko kansa virkakuntaa, vai virkakunta kansaa varten.» Näin siis se, joka veroillaan koulutuksen ylläpitää ja maksaa, on oikeutettu myös saamaan opetusta omalla kiellellään.» Tällä yhteiskunnallisella kannanotolla on ollut merkittävät seuraukset koko suomalaiselle koulutuspolitiikalle.


title: Juhana Idänpään-Heikkilä

text: Juhana Idänpään-Heikkilä ei ehkä ollut mikään tuottelias ja suuri kirjoittaja, kuten oli hänen hyvä ystävänsä Kustaa Paturi Turengista, mutta puhujana hän lienee ollut erinomaisen ylivoimainen. Hänen puhelahjansa huomataan erityisesti kahdessa merkittävässä tapahtumassa.


title: Juhana Idänpään-Heikkilä

text: Ensimmäisen julkisuudessa mainitun puheensa hän piti 1858, jolloin Hämeessä uhkaavaan suuntaan kehittynyt ruotuväenkysymys oli saanut tyydyttävän ratkaisun. Tämän takia Kanta-Hämeen alueen talonpojat järjestivät kenraalikuvernöörille ja muille suurille herroille kekkerit, joista Hämeenlinnassa ilmestyvä Hämäläinen kirjoitti: »missä seuran jäsenet, herrat ja talonpojat, sulivat yhteen ja antoivat aavistuksen siitä, miten se kansa keskenään elää, joka yksin omaa kieltänsä viljelee». Isäntien puolesta puhuivat muun muassa Idänpää-Heikkilä, Lammin A. Jaakkola ja Janakkalan Kustaa Paturi, siis Kanta-Hämeen talonpoikaisväestön tunnetuimmat miehet.


title: Juhana Idänpään-Heikkilä

text: Toisen tunnetun puheensa Juhana Idänpään-Heikkilä piti professorinvirasta eroavan Elias Lönnrotin kunniaksi 1862. Tilaisuuteen hän oli matkannut yhdessä ystävänsä Kustaa Paturin kanssa. Puheen hän piti Suomettaren mukaan »erinäisen selkeesti ja sujuvasti» pitämässään puheessa suomen kielelle hän esitettyään Lönnrotin suuria ansioita ja uhrautuvaa työtä, ja jatkoi: »Jokainen aika ja asia antaa yhä todistuksia muinaisajan jumaluus-opin perustajain luuloille, että kullakin hyvällä on aina paha vastustajansa. Niin näyttäisi kielellämmekin olevan. Ilahuttava kuitenkin on, että niiden luku, jotka huusivat kielestämme muinaisen Rooman senaattorin tavoin: 'Karthago pitää hävitettämän', on yhä vähenemään päin, ja sen puolustajat etenee päivä päivältä.» Näin jälleen kerran hyvin näkyvällä foorumilla Idänpää-Heikkilä esiintyy voimakkaana suomen kielen puolustajana.


title: Juhana Idänpään-Heikkilä

text: Kun suuriruhtinas Aleksanteri II vieraili Parolan leirillä 1863, niin tämän vierailun yhteydessä aivan erikoista huomiota herätti Idänpään-Heikkilän puhe keisari Aleksanteri II:lle. Kun keisari siis otti vastaan säätyjen edustajia, päättivät paikalla olleet talonpojat, että Idänpään-Heikkilä pitää hänelle puheen, jonka sisältöä jonkin verran yhdessä pohdittiin, ilmeisesti eritoten yhteistyötä tehtiin Kustaa Paturin kanssa. Tämä puhe oli yllätys myös suomalaisille ja lehdistö jopa esitti asiasta kriittisiä näkemyksiä. Oli sopimatonta, että talonpoika puhuu hallitsijalle. Kustaa Paturin artikkelin mukaan puheessa kiitettiin, keisaria siitä, että hän oli saapunut Suomeen, että hän oli jatkanut – Aleksanteri I:n työtä kansakuntien joukkoon korotetun Suomen oikeuksia lisäämällä ja että hän oli kutsunut kokoon valtiopäivät; lisäksi siinä vakuutettiin Suomen kansan uskollisuutta Aleksanterille. Keisari oli tiedustellut maaherralta, oliko Idänpään-Heikkilä todellakin vain talonpoika ja pyysi saada itselleen puheen kokonaisuudessaan. Seuraavana yönä Idänpään-Heikkilä pani sen paperille ja sai siitä myöhemmin keisarin kiitoskirjeen.


title: Juhana Idänpään-Heikkilä

text: Voidaan todeta, että erityisesti oli Vanajan pitäjälle, kuin myös koko läänille ja valtakunnallekin, eduksi, että sillä oli itsenäisen kunnallislaitoksen syntyessä ja sen alkutaipaleella käytettävissä kokenut ja yhteisiä kysymyksiä harrastava Idänpää-Heikkilä. Vuosina 1867―1870 hän oli kunnallislautakunnan varaesimies ja siitä lähtien esimies.


title: Juhana Idänpään-Heikkilä

text: Vuosisadan puolimaissa Juhana Idänpään-Heikkilä hän raivautti pelloksi toista tynnyrinalaa kivikkomaata ja yli neljä tynnyrinalaa niittyä, rakensi aikaisekseen suuren kivinavetan ja kiviaitan. Näiden ansioiden ja – ajalleen kuvaavaa – myös pitkän kiviaidan rakentamisen vuoksi, »jotka osoittavat harvinaista tarmoa ja uutteruutta», seurakunnan kirkkoherra pitäjänkokouksen kannattamana ehdotti hänelle julkista tunnustusta. Näin siis vuonna 1857 Suomen Talousseura myönsikin hänelle pienemmän hopeamitalinsa.


title: Juhana Idänpään-Heikkilä

text: Vuonna 1857 toimintansa aloittaneeseen Uudenmaan Hämeen läänin maanviljelysseuraan hän kuului vakinaisena jäsenenä, otti innokkaasti osaa sen yleisiin kokouksiin ja monesti myös niissä käsiteltyihin keskustelukysymyksiin, toimi palkintolautakunnissa ja sai itsekin pari kertaa palkinnon. Juhana Idänpään-Heikkilän harrastuneisuus maatalouden kehittämiseen oli kuitenkin siksi voimakas, että hän muiden mukana oli vuonna 1874, perustamassa viisi Etelä-Hämeen pitäjää käsittävä Etelä-Hämeen Maalaisseura, jonka puheenjohtaja Idänpään-Heikkilä oli vuoteen 1879. Talloin hän erosi eräiden erimielisyyksien vuoksi, joiden pohjimmaisena syynä oli vanhojen ja nuorien vaikeus ymmärtää toisiaan


title: Juhana Idänpään-Heikkilä

text: Valistuneiden kansanmiesten kuten Idänpään-Heikkilä ja Kustaa Paturi olivat, mielestä ensimmäinen edellytys henkisesti ja taloudellisesti takapajuisen maaseudun kohottamiseksi ja kansakunnan tulevaisuuden turvaamiseksi oli kansanopetuksen järjestäminen. Usein juuri nämä miehet tunsivat kaikkein parhaiten tuon tarpeen, olivathan ne suurin ponnistuksin hankkineet melko korkean ja merkittävän sivistystason.


title: Juhana Idänpään-Heikkilä

text: Mikään muu julkinen asia ei siis ole ollut Idänpään-Heikkilän sydäntä lähempänä kuin kansanopetuksen kehittäminen. Kun Vanajan pitäjän pitäjänkokous uskoi 25-vuotiaalle Idänpään-Heikkilälle ensimmäisen luottamustoimen, niin se valitsi hänet opetustarkoituksiin käytettävien varojen hoitokuntaan. Myös huoli kotipitäjän kansansivistyksen heikkoudesta on ensimmäisen hänen kynästään lähteneeksi todettavan sanomalehtikirjoituksen aihe 1853. Vanhuudessaan hän mainitsee kansakoulun olleen hänen hellimpiä hoitolapsiaan ja sen edistymisen aina hänen todellinen ilonsa.


title: Juhana Idänpään-Heikkilä

text: Useista Idänpään-Heikkilän aloitteista niiden vastustajat tekivät valituksia kuvernöörille ja senaatille yrittäen saada ne kumotuiksi. Näissä toimissaan vastustajat eivät kuitenkaan onnistuneet. Ainoastaan esitysten toteutuminen näin viivästyi. Myöhemmin valtiopäiville osallistuneena hän puolusti lämpimästi köyhäinhoitolakiin otettavaksi määräyksen, joka takaisi kunnan hoitoon joutuneille lapsille kansakouluopetuksen saamisen.


title: Juhana Idänpään-Heikkilä

text: Valtiopäivämiehen ura alkoi melkoisen takkuillen. Tammikuun valiokuntaa valittaessa hän hävisi äänellä valituksi tulleelle. Yhtä niukalla oli valituksi tuleminen, kun valittiin valtiopäivien osanottajia vuosille 1863–1864 ja 1867. Vaalien suhteen kirjoitti Hämäläinen, että Juhana Heikkilä: »ei ainoastansa seudullansa, mutta yleiseen on voittanut kansan luottamuksen sekä taitonsa, rehellisyytensä, puhtautensa, että mahdikkaan ja helposti käsitettävän selvän puhe-lahjansa vuoksi. Emme tarvitse sanoakkaan, ettei anottumme J. H. olisi ollut läänistämme ensimmäinen menemään valtiopäiville: emme myös epäilekään, ettei hänen läsnäolonsa siellä olisi ollut sekä seutumme että koko isänmaan hyöty ja kunnia.»


title: Juhana Idänpään-Heikkilä

text: Kun pidettiin vaalit vuoden 1872 valtiopäiviä varten, ei Idänpään-Heikkilän valitseminen kohdannut enää vakavaa vastustusta. Valituksi tultuaan hän oli miehuuden parhaissa voimissa ja valitsijoiden ja säätynsä jäsenten parissa melkoisen hyvin tunnettu. Sääty osoittikin hänelle harvinaisen suurta luottamusta valitsemalla hänet puhemiesneuvostoon, valitsijamieheksi ja talousvaliokuntaan sekä toimitusvaliokunnan varajäseneksi. Valtiopäivien kuluessa hänet valittiin säädyn pankintilintarkastajan ensimmäiseksi varamieheksi ja kahden tilapäisen valiokunnan jäseneksi. Juhana Idänpään-Heikkilä puolestaan osoitti ansaitsemiensa annetun luottamuksen.


title: Juhana Idänpään-Heikkilä

text: Vuoden 1882 valtiopäivillä hän ei osallistunut valiokunta- ym. työskentelyyn samalla intensiteetillä. Kuitenkin valtiopäivillä hänen puheenvuoronsa olivat lyhyitä ja asiallisia, mutta niille antoi useasti väriä hämäläinen suorasukaisuus ja sattuva sanonta. Vuosien 1872 ja 1877–1878 valtiopäivillä hän aika yleisesti kohta istunnon ensimmäisissä puheenvuoroissa esitti kantansa, mihin sääty useimmiten pitemmittä puheitta yhtyi. Hämäläisenä hän oli tyytymätön turhiin puheenvuoroihin ja itäsuomalaiseen sanavuolauteen.


title: Juhana Idänpään-Heikkilä

text: Valtiopäivätyössä Idänpään-Heikkilän mielenkiinto kohdistui takapajuisen maaseudun moniin korjausta ja uudistusta kaipaaviin kysymyksiin. Tätä osoittavat myös hänen anomusesityksensä, jotka koskivat pappiloiden rakentamista ja kunnossa pitoa, jahtivoudin viran lakkauttamista ja siten vapautuneiden varojen käyttämistä kätilöntoimien perustamiseen joka pitäjään sekä talonpoikia rasittavan hollikyytivelvollisuuden poistamista. Kuitenkin lähimpänä hänen sydäntään olivat kuitenkin suomen kieltä ja suomenkielistä sivistystä koskevat kysymykset, jotka olivatkin keskeisimpiä niillä valtiopäivillä, joilla hän oli mukana.


title: Juhana Idänpään-Heikkilä

text: Vuoden 1882 valtiopäivät olivat Juhana Idänpään-Heikkilän viimeiset.


title: Luettelo medievisteistä

text: Tämä on luettelo keskiajan tutkijoista eli medievisteistä.


title: Väinö Voionmaa

text: Kaarle Väinö Voionmaa (vuoteen 1906 Wallin, 12. helmikuuta 1869 Jyväskylä – 24. toukokuuta 1947 Helsinki) oli professori, kansanedustaja, ulkoministeri, diplomaatti, senaattori ja kansleri. Hän oli myös Suomen itsenäisyyden alkuajan merkittävimpiä poliittisia vaikuttajia, ja edelleenkin häntä arvostetaan historiantutkijana, erityisesti Suomen keskiajan asiantuntijana.


title: Väinö Voionmaa

text: Väinö Wallin (myöh. Voionmaa; nimi valittiin suvun gotlantilaisten juurien vuoksi; Vuojonmaa on yksi saaren vanhoista suomalaisista nimistä) syntyi keskiluokkaiseen sivistysperheeseen, isä oli seminaarin lehtori Olai Wallin ja äiti Flora Fredrika Bernhardina Schreck. Isä toimi opettajana kansakoulunopettajia valmistavassa Jyväskylän seminaarissa. Äiti puolestaan kuului vanhaan sivistys- ja virkamiessukuun. Eino Voionmaa ja Emmi Voionmaa olivat Väinö Voionmaan sisaruksia.


title: Väinö Voionmaa

text: Vuonna 1895 Voionmaa avioitui Ilma Maria Alinin kanssa ja avioliitto kesti hänen kuolemaansa saakka vuoteen 1947. Avioliitosta syntyi kuusi lasta, jotka kukin on jättänyt jälkensä maamme historiaan. Heitä olivat suurlähettiläs, filosofian maisteri Tapio Voionmaa, diplomi-insinööri, Elannon toimitusjohtaja Ilmari Voionmaa ja kanslianeuvos, Kansallismuseon rahakammion intendentti Jouko Voionmaa.


title: Väinö Voionmaa

text: Opiskelussaan Väinö Voionmaa oli tehokas, kuten myöhemmässä elämässään muillakin aloilla. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1886 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1890, filosofian lisensiaatiksi 1893 ja tohtoriksi 1894. Väitellessään tohtoriksi hän oli vain 25-vuotias. Hänen tutkimustensa aihepiirejä olivat yhteiskuntahistoria, maantieteellinen historia, Suomen keskiaika, Karjala, Etelä-Pohjanmaa, Häme ja perhetalous.


title: Väinö Voionmaa

text: Voionmaa toi suomalaiseen historiantutkimukseen uusia metodologisia oivalluksia ja menetelmiä. Hän tavallaan edusti Suomessa samaa aikakauteen liittyvää tutkimuksen paradigman muutosta kuin samoihin aikoihin muun muassa Ranskassa Annalistinen koulukunta. Hänen teoksistaan useat ovat vielä tänäänkin alansa arvostettuja auktoriteetteja, etenkin keskiajan historian tutkimukset. Hänen huomattavimpia teoksiaan ovat:


title: Väinö Voionmaa

text: Tutkimustyön ohessa Voionmaa toimi myös opettajana, puhujana ja hallintomiehenä: hän oli muun muassa Helsingin yliopiston pohjoismaiden historian dosentti 1903–1918, ylim. professori 1918–1936, Työväen Sivistysliiton perustaja 1919 ja sen puheenjohtaja 1919–1947, Työväen Akatemian perustaja ja esimies 1933–1947, Yhteiskunnallisen korkeakoulun kansleri 1945–1947; Suomen liikemiesten kauppaopiston kauppahistorian ja talousmaantieteen opettaja 1899–1907 ja 1914–1916, Kansanvalistusseuran sihteeri 1907–1912, Kauppakorkeakoulun talousmaantiedon ja taloushistorian opettaja 1912–1918, Yhteiskunnallisen korkeakoulun luennoitsija.


title: Väinö Voionmaa

text: Voionmaa (silloinen Wallin) aloitti yhteiskunnallisen toimintansa raittiusliikkeessä ja kansanvalistuksellinen toiminta leimasikin koko hänen elinkaartaan. Aivan 1900-luvun alussa hän toimi Helsingin kaupunginvaltuustossa suomalaisen puolueen riveissä.


title: Väinö Voionmaa

text: Voionmaa oli yksi sivistyneistöön kuuluneista "kravattisosialisteista", jotka kannattivat 1900-luvun alussa työväenliikkeen tavoitteita. Vuoden 1904 tienoilla he muodostivat suomalaisen puolueen radikaalin ryhmän, jotka pitivät puolueen sosiaalista ohjelmaa vanhentuneena. Pian sen jälkeen he irrottautuivat suomalaisesta puolueesta. Wallin sai virikkeitä sosialistiseen suuntaan äidiltään, aviovaimoltaan, asuinympäristöstään Jyväskylän Mäki-Matista sekä opintomatkoillaan Berliinistä ja Kööpenhaminasta. Vaimolleen hän raportoi Kööpenhaminasta: "Sympatialla olen lukenut sosialistista kirjallisuutta ja sosialististen kirjailijoiden nerokkaita esityksiä nykyoloista. [– –] vaan miten se käytännössä olisi toteutettava, se on vielä peitetty niin kuin elämän tulevaisuus aina on." Hän pohti yhteiskunnan oikeudenmukaisuutta, joka hänen ajatuksensa mukaan vaatisi "uutta oikeutta". Sosialismin luokkataisteluoppia hän vieroksui. Yhdistämällä raittiusliikkeen ja työväenliikkeen hän muodosti näkymän, johon luokkataistelukin sopi: taistelun "viinakapitalismia" vastaan. Hän kuitenkin liittyi Suomen sosiaalidemokraattisen puolueen jäseneksi vasta 1918, sisällissodan jälkeen.


title: Väinö Voionmaa

text: Suurimman elämäntyönsä Voionmaa teki kansanedustajana vuosina 1919–1947 sosialidemokraattisessa puolueessa. Eduskunnassa hän toimi muun muassa ulkoasianvaliokunnassa, sen puheenjohtajana 1931–1937 ja vaikeana sota-aikana 1940–1946. Tämän lisäksi hänellä oli eduskunnan luottamustehtävinä muun muassa: Kulkulaitosvaliokunta puheenjohtaja 1925, Kulkulaitosvaliokunta puheenjohtaja 1929–1931, Perustuslakivaliokunta jäsen, Sivistysvaliokunta jäsen, Suuri valiokunta jäsen, Talousvaliokunta jäsen, Valtiovarainvaliokunta jäsen, Eduskunnan kirjaston hallitus jäsen, Valtakunnanoikeuden jäsen. Hän kuoli kesken vaalikauden vuonna 1947.


title: Väinö Voionmaa

text: SDP:n sisäisessä toiminnassa Voionmaa jäi Väinö Tannerin varjoon. Hän uskalsi olla kriittinen Tanneria kohtaan, mistä seurasi epäluottamusta. Esimerkiksi jatkosodan aikana Voionmaa paheksui natsi-Saksan ihailua ja natsien kanssa veljeilyä, joskin erimielisyydet olivat saaneet alkunsa jo aikaisemmin.


title: Väinö Voionmaa

text: Väinö Voionmaan jälkeläisten parissa elää tarina, jonka mukaan hän kirjoitti tieteelliset työnsä eduskunnan pulpetissa istuessaan. Teksti oli suoraan painovalmista ja jokaisen päivän tuotanto sai oman kirjekuorensa, jotka sitten koottiin yhteen uudeksi kirjaksi.


title: Väinö Voionmaa

text: Voionmaa ehti toimia ministerin tointa vastaavassa senaattorin tehtävässä, kun hän oli vuonna 1917 Tokoin senaatin talousosaston jäsen ja kulkulaitostoimikunnan päällikkö. Ulkoasiainministerinä hän toimi Väinö Tannerin hallituksessa vuosina 1926–1927. Tämän jälkeen hän toimi vielä Cajanderin 3. hallituksen kauppa- ja teollisuusministerinä 1937–1939 sekä vt. ulkoasiainministerinä vuonna 1938 Cajanderin 3. hallituksessa.


title: Väinö Voionmaa

text: Hänen ulkopoliittinen asiantuntemuksensa korostui, kun hän toimi Suomen valtuuskunnan jäsenenä Kansainliiton yleiskokouksessa. Tämä tehtävä oli nuoren valtion ensimmäisiä multilateraalisia toimintoja.


title: Väinö Voionmaa

text: Voionmaa osallistui aktiivisesti kaikkiin itsenäisen Suomen neuvottelemiin rauhoihin. Ensimmäiseksi oli hänellä edessään Tarton rauhanvaltuuskunnan jäsenyys 1920. Hänellä oli keskeinen osuus siinä, että Petsamon alue saatiin Suomelle, sillä hän tiesi Venäjän keisarinkin luvanneen aluehyvityksiä Suomelle Venäjän saatua pienen alueen Rajajoen länsipuolelta. Vaikea neuvottelutehtävä oli toimiminen Moskovan rauhanvaltuuskunnan jäsenenä 1940. Voionmaa oli ehdolla myös vuoden 1944 Moskovassa solmitun välirauhan valtuuskuntaan. Vielä ennen kuolemaansa hän ehti toimia Pariisin rauhan rauhanvaltuuskunnan jäsenenä 1946–1947. Viimeksi mainituissa Voionmaan etuna oli hänen toimintansa sodan loppuvaiheissa Suomen sosiaalidemokraattisen puolueen niin sanotussa hiljaisessa oppositiossa, joten hän nautti kaikkien osapuolten luottamusta.


title: Väinö Voionmaa

text: Koska Voionmaa selkeästi kuului siihen ranskalaiseen historiankoulukuntaan, joka korostaa maantieteen ja historian yhteiseloa, niin myös arkipäivän poliittisessa toiminnassa nämä periaatteet muokkasivat hänen ajatuksiaan. Lisäksi hän oli uuden tasavallan kokeneimpia ulkopoliitikkoja ja siten tuo näkemys vaikutti hänen ulkopoliittisiin mielipiteisiinsäkin.


title: Väinö Voionmaa

text: Voionmaa korosti, että Suomea oli tarkasteltava sen "luonnollisen kokonaisuuden yhteydessä, jossa nykyinen Suomi on pääosan" ja näin hän hahmotteli ""luonnollisen Suur-Suomen"" ja hänen mukaansa ""suomalaisen heimohengen viaton kirmailu"" tulisi lopettaa. Tähän Suur-Suomeen Voionmaan silloisen näkemyksen mukaan kuuluisivat Tornionjoen länsipuolella oleva Ruotsin Länsipohjan suomalaisalue, suomalaisten asuttama Norjan Ruija, suomalaisten Inkerinmaa ja koko Itä-Karjala Jäämeren rannikoineen. Tässä näkyy selvästi maantieteellis-historiallinen ajattelutapa, joka kuvastaa hyvin Voionmaan ajattelumaailmaa.


title: Väinö Voionmaa

text: Kuitenkin Voionmaan näkemysten mukaan tuosta luonnollisesta Suomesta oli paljon tingittävä. Nämä tinkimisen syyt olivat hänestä etenkin historiallisia. Eräänä mahdollisuutena Voionmaa pohti kuitenkin vaihtokauppoja: Ahvenanmaa voitaisiin vaihtaa Länsi-Pohjaan ja Enontekiön Lappi Ruijaan. Myös Inkerinmaan liittäminen olisi merkinnyt suurvallan karkottamista sille tärkeästä Suomenlahden perukasta ja Pietarista.


title: Väinö Voionmaa

text: Eräänlaisena maantieteellisenä esikuvanaan Suur-Suomen luomisessa Voionmaa piti Ranskaa. Näin kumpainenkin olisi alue kahden meren välissä ja suuren rajajoen äärellä. Kuitenkaan hän ei nähnyt alueiden yhdistämistä sotaa tai väkivaltaa vaativana tavoitteena. Hänen mukaansa Suomi ei pyri laajentamaan nykyisen Suomen rajoja eikä valloittamaan Itä-Karjalaa, mutta se tahtoo rauhallisella tavalla luoda suomalaisen Suur-Suomen. Lisäksi Voionmaa arveli Venäjän vallankumouksen jälkeen valtaan tulleiden kommunistien olevan suosiollisia "reaalisen Suur-Suomen" syntymiselle.


title: Väinö Voionmaa

text: Väinö Voionmaa oli Suomalaisuuden liiton puheenjohtaja 1915–1916.


title: Väinö Voionmaa

text: Väinö Voionmaan pysyväksi muistomerkiksi muodostui Ylöjärvelle rakennettu Hämeen Työläisnuoriso-opisto. Opiston peruspääomana oli Voionmaalle hänen 75-vuotissyntymäpäiväkseen kerätty kansalaislahja.


title: Väinö Voionmaa

text: Laitoksen peruskiven muurasi itse ministeri Voionmaa, mutta hän ei ehtinyt nähdä ensimmäisen vuosikurssin käynnistymistä; rakennustyö ja viimeistelyt viivästyivät pula-ajan johdosta niin paljon, että vasta neljä vuotta perustajan kuoleman jälkeen opistotyö alkoi. Ensimmäiseksi rehtoriksi valittiin filosofian maisteri Annikki Saarela, joka jatkoikin aina yllättävään kuolemaansa asti vuonna 1967: liikenneonnettomuus kauppamatkalla katkaisi työteliään uran.


title: Väinö Voionmaa

text: Kesken jääneen lukuvuoden hoiti loppuun FM Raili Ruusala, joka ei kuitenkaan jäänyt vakinaiseksi vaan uudeksi rehtoriksi valittiin venäjään kieleen erikoistunut FM Martti Ruohonen.


title: Väinö Voionmaa

text: Laitos toimi menestyksellä ensimmäisen lukuvuotensa, jonka päätyttyä uudeksi nimeksi päätettiin antaa Väinö Voionmaan opisto. Se oli valtionapua nauttiva kansanopisto, jossa vuosina 1951–1972 järjestettiin seitsemän kuukautta kestäviä niin sanottuja vuosikursseja; niiden aihepiirit olivat pääasiassa nuorisotyötä, juhlakulttuuria, liikealan perusaineita ja yleensä järjestöasiaa. Vuoden 1972–1973 vuosikurssi jäi viimeiseksi, koska peruskoulu-uudistus vähensi yleissivistävän koulutuksen tarvetta. Laitos muutettiin nyt lyhytkurssien pitopaikaksi, jollainen se on 10 kuukautta kestävien medialinjojen (elokuva, näytteleminen, televisio, radio, toimittaminen, valokuvaus) lisäksi edelleen.


title: Väinö Voionmaa

text: Voionmaan syntymä- ja koulukaupungissa Jyväskylässä on hänen mukaansa nimetty katu (Valtakatu muuttui Voionmaankaduksi noin vuonna 1952) ja sen tuntumassa taiteilija Raimo Heinon suunnittelema Väinö Voionmaan muistomerkki vuodelta 1971.


title: Väinö Voionmaa

text:
Nimellä "Väinö Voionmaa":
Nimellä "Väinö Wallin":
Nimellä "Väinö Alho":
Nimimerkillä "Edistysmies":
Nimimerkillä "Latinki":


title: My Lain verilöyly

text: My Lain verilöyly oli Vietnamin sodan aikainen yhdysvaltalaisten sotilaiden toteuttama vietnamilaisten siviilien joukkomurha, joka tapahtui 16. maaliskuuta 1968. Amerikkalaiset joukot surmasivat satoja aseettomia vietnamilaisia siviilejä, joista suurin osa oli naisia ja lapsia. Tapauksesta tuli Yhdysvaltojen Vietnamissa tekemien sotarikosten symboli, ja se herätti laajalti suuttumusta maailmalla. Lisäksi se vähensi Vietnamin sodan kannatusta Yhdysvalloissa.


title: My Lain verilöyly

text: Americal-divisioonan 11. prikaatin C-komppania saapui Vietnamiin joulukuussa 1967. Heidän ensimmäinen kuukautensa sujui suhteellisen rauhallisesti ilman suoraa viholliskosketusta.


title: My Lain verilöyly

text: Komppanianpäällikkö, kapteeni Ernest Medina, oli huonoissa väleissä joukkueenjohtajansa, vänrikki William Calleyn kanssa ja nöyryytti tätä usein julkisesti. Calley oli liipaisinherkän ja yli-innokkaan johtajan maineessa, ja hän oli sekä ylempiensä että joukkueensa epäsuosiossa. Hän oli kiistatta rohkea, mutta epäpätevä johtaja, eikä kyennyt hallitsemaan miehiään. Jatkuva kiusaaminen ja nöyryyttäminen olivat myös heikentäneet hänen moraaliaan.


title: My Lain verilöyly

text: Vietkongin 48. pataljoona suoritti useita hyökkäyksiä Quang Ngaissa Têt-hyökkäyksen aikaan tammikuussa 1968. Yhdysvaltojen tiedustelu päätteli, että vetäytymisen jälkeen 48. pataljoona piilotteli Son Myn kylässä. Kylän sisällä sijaitsevia pienoiskyliä – jotka amerikkalaiset tunsivat nimillä My Lai 1, 2, 3 ja 4 (epävirallisesti ”Pinkville”) – epäiltiin pataljoonan suojelemisesta. Pienoiskyliä vastaan alettiin valmistella suurhyökkäystä. Kapteeni Medinalta oli kysytty, miten siviilien kanssa tulee menetellä, mutta hänen vastauksensa jäi epäselväksi.


title: My Lain verilöyly

text: Ennen hyökkäystä C-komppania partioi My Lain kylien läheisillä alueilla ja kärsi jatkuvia miehistötappioita tarkka-ampujien, miinojen ja erilaisten ansojen seurauksena. C-komppania myöskin menetti suositun kersantin Vietkongin ansaan juuri ennen hyökkäystä. Miehet olivat järkyttyneitä, vihaisia ja turhautuneita, koska vihollinen oli näkymätön ja kosto täysin mahdotonta.


title: My Lain verilöyly

text: 16. maaliskuuta sotilaat olivat varautuneet suurhyökkäykseen, mutteivät löytäneet kylästä vihollisjoukkoja. He tappoivat satoja siviilejä, joista suurin osa oli vanhoja miehiä, naisia, lapsia ja vauvoja. Uhreja kidutettiin ja raiskattiin. Kymmeniä ihmisiä vietiin ojaan ja teloitettiin automaattiaseilla. Uhrien tarkka lukumäärä vaihtelee lähteestä riippuen. Tavallisimmin mainitaan 347 ja 504 kuollutta. Paikalle pystytetyssä muistomerkissä on 504 nimeä ja uhrien iät vaihtelevat yksivuotiaasta 82-vuotiaaseen.


title: My Lain verilöyly

text: Armeijan tiedusteluhelikopteri keskeytti teurastuksen laskeutumalla amerikkalaisjoukkojen ja bunkkeriin piiloutuneiden henkiin jääneiden vietnamilaisten väliin. 24-vuotias pilotti Hugh Thompson ilmoitti joukkojen johtajille avaavansa tulen, mikäli joukot jatkavat siviilien tappamista. Thompson johti kylän evakuoimista samalla kun kaksi miehistön jäsentä, Lawrence Colburn ja Glenn Andreotta, pitivät hyökkääjiä aloillaan aseilla uhaten. Miehet pelastivat ainakin kymmenen henkeä, mutta heitä pidettiin pitkään armeijan keskuudessa pettureina. 8. huhtikuuta 1968 Glenn Andreotta ja Charles Dutton menehtyivät, kun OH-13 (62-03813) ”Warlord” -tiedustelukopteri ammuttiin alas. Kolmikko sai urhoollisuusmitalin vasta tasan 30 vuotta myöhemmin, kun aiheesta tehtiin televisiodokumentti.


title: My Lain verilöyly

text: Vaikka tieto tapahtuneesta levisi virkaportaita pitkin ylöspäin, My Lain todellinen luonne salattiin. Hugh Thompson teki asiasta valituksen komentoteitse, mutta valitus ei johtanut minkäänlaisiin toimenpiteisiin. Armeija kuvasi yhä tapausta voitettuna taisteluna, jossa sai surmansa 128 vihollissotilasta.


title: My Lain verilöyly

text: Myöhemmin yksikköön siirretty sotilas Ron Ridenhour teki omia tutkimuksiaan haastattelemalla My Laissa olleita asetovereitaan. Tieto levisi ulkopuolelle vasta, kun Ridenhour siviiliin päästyään kirjoitti kuulemastaan kirjeen ja lähetti sen 30 kongressin jäsenelle, Pentagoniin ja valkoiseen taloon. Ridenhouria haastatellut toimittaja Seymour Hersh julkaisi artikkelin verilöylystä "St. Louis Post Dispatch" -lehdessä marraskuussa 1969. Juttu levisi julkisuudessa ja vaikutti yleiseen mielipiteeseen. Vuonna 1970 Hersh voitti artikkelillaan Pulitzer-palkinnon kansainvälisten asioiden raportoinnista.


title: My Lain verilöyly

text: My Lain tapauksen tutkimuksia johti aluksi 11. kevyen jalkaväkiprikaatin komentaja kenraali Oran Henderson Americalin varapäällikön prikaatikenraali Youngin alaisuudessa. Henderson haastatteli useita paikalla olleita sotilaita ja luovutti huhtikuun lopulla kirjallisen raportin, jonka mukaan noin 20 siviiliä sai vahingossa surmansa My Laissa suoritetun sotilasoperaation yhteydessä.


title: My Lain verilöyly

text: 17. maaliskuuta 1970 Yhdysvaltain armeija haastoi 14 upseeria oikeuteen tapahtumaan liittyvien tietojen peittelystä. Useimmista haasteista luovuttiin.


title: My Lain verilöyly

text: Vänrikki William Calley puolustautui sanomalla toimineensa kapteeni Medinan ohjeiden mukaan. Vuonna 1971 Calleyn todettiin syyllistyneen murhaan antaessaan ampumismääräyksen ja hänet tuomittiin elinkautiseen. Kaksi päivää myöhemmin presidentti Richard Nixon määräsi hänet vapautettavaksi. Calley kärsi kolmen ja puolen vuoden kotiarestin Fort Benningissä, minkä jälkeen osavaltion tuomari vapautti hänet.


title: My Lain verilöyly

text: Kapteeni Ernest Medina vapautettiin syytteistä, sillä oikeus ei kyennyt osoittamaan hänen antaneen ampumiskäskyä. Sen sijaan Medinan katsottiin syyllistyneen virkavirheeseen hänen nöyryytettyään julkisesti Calleyta, minkä seurauksena hänen katsottiin menettänneen auktoriteettinsa ja kykynsä johtaa joukkuettaan. Medina erotettiin armeijasta.


title: Taittovika

text:
Taittovika on valontaittovirhe, jossa silmän sarveiskalvon ja mykiön rakenne tai paikka poikkeaa niin, että kaukana olevasta esineestä verkkokalvolle syntyvä kuva on epätarkka. Epätarkkuudet syntyvät, kun valonsäteiden leikkauspiste ei osu verkkokalvolle vaan sen taakse tai eteen.
Taittovikoja on olemassa kolmenlaisia: kauko-, liki- ja hajataittoisuus.


title: Taittovika

text: Taittovikoja hoidetaan silmälaseilla, piilolinsseillä, laserleikkauksella tai linssileikkauksella tai niin kutsutulla ICL-tekniikalla (ICL = Intraocular Contact Lens). Kaukotaittoisuudessa käytetään kuperia pluslaseja, likitaittoisuudessa koveria miinuslaseja ja hajataittoisuudessa sylinterilaseja, joiden kaarevuussäde on eri suunnista erilainen. Leikkausteknologia valitaan taittovirheen, silmän rakenteen ja muiden yksilöllisten tekijöiden perusteella.


title: Taittovika

text: Kaukotaittoisuudessa ("Hypermetropia") leikkauspiste on verkkokalvon takana, koska silmän rakenteellinen pituus on silmän taittovoimaan nähden liian lyhyt. Silmässä on liian vähän valontaittovoimaa. Lievä korjaamaton kaukotaitteisuus ei aiheuta juurikaan oireita, sillä silmä pystyy lisäämään puuttuvan taittovoiman mykiön avulla ja muodostamaan terävän kuvan. Mutta suurempi kaukotaitteisuus tai pitkäaikainen lähityö pienessäkin kaukotaitteisuudessa aiheuttaa silmien väsymistä.


title: Taittovika

text: Likitaittoisuudessa ("Myopia") leikkauspiste on verkkokalvon edessä, koska silmän rakenteellinen pituus on silmän taittovoimaan nähden liian pitkä. Silmässä on liikaa taittovoimaa. Likitaittoisuudessa on vaikea nähdä kauas, sillä silmä ei pysty vähentämään liiallista taittovoimaansa millään tavalla. Lähinäkö on korjaamattomassa likitaitteisuudessa hyvä. Pisin etäisyys, jonka korjaamaton likitaitteinen henkilö pystyy näkemään terävästi, on riippuvainen likitaitteisuuden määrästä. Etäisyys on laskettavissa lasin voimakkuudesta suoraan seuraavasti: pisin etäisyys (metreissä ilmaistuna) = linssin voimakkuuden käänteisarvo. Esimerkiksi: tarvittava lasivoimakkuus = sf -2,00: pisin etäisyys tarkkaan näkemiseen = 1/2 = 0,50m = 50 cm. Vastaavasti suuresti likitaitteinen henkilö sf -10,00: pisin etäisyys nähdä tarkasti ilman laseja: 1/10 = 0,10m = 10 cm.


title: Taittovika

text: Hajataittoisuudessa ("Astigmatismi") silmä ei ole pistemäisesti kuvaava, koska silmässä on tällöin kaksi erilaista taittovoimaa kohtisuorassa toisiaan vastaan. Hajataitteisuus korjataan niin sanotulla sylinterilinssillä (merkitään silmälasireseptiin CYL). Hajataitteisuus voi olla yhdistyneenä sekä liki- että kaukotaitteisuuteen. Hajataittoisen silmän sarveiskalvo taittaa valon pysty- ja vaakasuunnassa eri kohtiin verkkokalvolle. Esimerkiksi silmän pystysuora suunta voi muodostaa tarkan kuvan verkkokalvolle, mutta vaakasuora voi olla likitaittoinen.


title: Tapiola-ryhmä

text:
Tapiola-ryhmä oli suomalainen yhtiöryhmä, joka tarjosi vakuutus-, säästö-, sijoittaja- ja pankkipalveluita. Ryhmällä oli toimipiste 56 paikkakunnalla, jonka lisäksi ryhmän asiakkaita palveli noin sata yrittäjäpohjaista palvelupistettä sekä 600 vakuutusasiamiestä.
Helmikuussa 2012 kerrottiin, että Tapiola ja Lähivakuutus yhdistyvät keskinäiseksi finanssiryhmäksi Lähivakuutus-Tapiolaksi kahden vuoden sisällä. Yhdistyminen edellytti hyväksymisen Vahinko-Tapiolan yhtiökokouksessa.
Lähivakuutuksen ja Tapiolan yhdistymisestä päätettiin keväällä 2012 yhtiökokouksissa. Uuden yhtiöryhmän nimeksi tuli LähiTapiola. LähiTapiola aloitti toimintansa 1. tammikuuta 2013.


title: Tapiola-ryhmä

text: Ryhmä syntyi vuonna 1982, jolloin edeltäjävakuutusyhtiöiden Auran ja Pohjan hallintoneuvostot päättivät yhtiöiden fuusiosta. Ryhmän juuret ulottuvat kuitenkin vuonna 1857 toimintansa aloittaneeseen "Paloapuyhtiöön". Tapiolana yhtiöryhmä on toiminut vuodesta 1984. Nykyään yhtiöryhmään kuuluu kolme vakuutusyhtiötä, pankki ja sijoitusyhtiö. Tapiola Omaisuudenhoito Oy ja Tapiola Rahastoyhtiö Oy perustettiin vuonna 2000. Vuonna 2004 Tapiola Pankki Oy aloitti toimintansa. Tapiola-ryhmän pääjohtajana toimi vuodesta 1997 Asmo Kalpala. Ryhmän pääkonttori sijaitsi Espoon Tapiolassa, josta ryhmä oli saanut nimensä. Tapiolalla oli kattava franchisingyritysten verkosto, jossa työskenteli noin 80 yrittäjää ja noin 58 toimipistettä.Lisäksi ryhmään kuuluivat atk-palveluyritys Tieto-Tapiola Oy, ryhmän kiinteistösijoituksia hoitava Kiinteistö-Tapiola Oy ja lakkautettua jälleenvakuutustoimintaa hoitava Alma Oy. Vakuutusyhtiö Turva on Vahinko-Tapiolan tytäryhtiö. Tapiola-ryhmän vakuutusyhtiöt olivat keskinäisiä yhtiöitä. Nämä keskinäiset vakuutusyhtiöt puolestaan omistivat ryhmän muut yhtiöt.


title: Tapiola-ryhmä

text: Tapiola-ryhmän hallintomalli perustui keskinäisyyteen. Tapiolan osakkaita olivat vakuutuksenottajat ja takuuosuuksien omistajat sekä Eläke-Tapiolassa lisäksi vakuutetut vakuutuskohtaisesti yhdessä. Vakuutusyhtiöiden takuuosuudet olivat ryhmän toisten keskinäisten yhtiöiden omistuksessa. Tapiola-ryhmän osakeyhtiömuotoisten vakuutus- ja rahoitusalan yhtiöiden sekä kiinteistöliiketoimintaa harjoittavan yhtiön kaikki osakkeet olivat muiden Tapiola-ryhmään kuuluvien yhtiöiden omistuksessa.


title: Tapiola-ryhmä

text: Eläke-Tapiola oli Suomen kolmanneksi suurin työeläkevakuuttaja ja sen sijoitusomaisuuden arvo on vuonna 2011 oli n. 9,0 miljardia euroa liikevaihdon ollessa n. 1,8 miljardia euroa. Yhtiön toimitusjohtajana toimi Satu Huber. Keskinäinen eläkevakuutusyhtiö Eläke-Tapiola solmi Eläke-Fennian kanssa aiesopimuksen joulukuussa 2012 yhtiöiden sulauttamiseksi.


title: Tapiola-ryhmä

text: "Kiinteistö-Tapiola Oy" oli Tapiola-ryhmän kokonaan omistama tytäryhtiö, johon oli siirretty Tapiola-ryhmän kiinteistöliiketoiminta. Yhtiön toimitusjohtajana toimi Vesa Immonen. Yhtiön hallituksen puheenjohtajana toimi Vahinko- ja Henki-Tapiolan sijoitusjohtaja Jari Eklund.


title: Tapiola-ryhmä

text: Toiminnan alkaessa tammikuussa 2007 Kiinteistö-Tapiola hallinnoi yhteensä noin 1,8 miljardin euron arvoista kiinteistökantaa, johon kuului toimisto-, liike-, logistiikka-, teollisuus-, hotelli- ja asuinkiinteistöjä. Suurin osa kiinteistöistä oli toimisto- ja liikekiinteistöjä. Pinta-alaa oli yhteensä noin miljoona neliömetriä.


title: Tapiola-ryhmä

text: Tapiolan keskinäisten vakuutusyhtiöiden omistama Tapiola-pankki tunnettiin LähiTapiola-pankkina 8.6.2013 tapahtuneen nimenvaihdoksen myötä Pankki on perustettu vuonna 2002. Vuoden 2007 heinäkuussa pankilla oli runsaat 100 000 asiakasta.


title: Tapiola-ryhmä

text: Pankki teki yhteistyötä Ålandsbankenin kanssa, joka esimerkiksi oli tehnyt LähiTapiola-pankin palvelujärjestelmän. Yhteistyö syveni loppuvuodesta 2006, jolloin pankit perustivat yhteisen korttiyhtiön, "Ab Compass Card Oy Ltd":n. Tapiola-pankki omistaa yhtiöstä 34 % ja Ålandsbanken 66 %.


title: Tapiola-ryhmä

text: Alkuvuonna 2014 tapahtunut fuusioituminen S-Pankin kanssa tapahtui vuoden 2013 julkistuksiin, että uudesta S-Pankista S-ryhmä tulee omistamaan 75 % ja LähiTapiola 25 %.


title: Näytön vieritys

text: Näytön vieritys eli skrollaus () on hyvin yleinen tietokonegrafiikan ja televisiotekniikan menetelmä, jossa näyttöruudun tai sen osan sisältämää tekstiä tai kuvaa liikutetaan johonkin suuntaan siten, että osan poistuessa tilalle tulee toisesta reunasta lisää materiaalia.


title: Näytön vieritys

text: Esimerkkejä näytön vierityksestä:


title: Näytön vieritys

text: Näytön vierityksen tarve pelikäytössä on otettu erityisesti huomioon monien 1980-luvun kotitietokoneiden ja pelikonsolien näytönohjainpiirejä suunniteltaessa. Esimerkiksi Commodore 64:n "skrollausrekisterit" mahdollistavat näytön sisällön pehmeän vierityksen pikselin tarkkuudella pysty- ja vaakasuunnassa. Amiga ja useimmat 16-bittiset pelikonsolit tarjoavat myös laitteistotasolla mahdollisuuden useiden toistensa läpi näkyvien alueiden vierityksen eri nopeuksilla syvyysvaikutelman aikaansaamiseksi, niin sanotun "parallaksiskrollauksen".


title: Näytön vieritys

text: Nestekidenäytöillä ja vanhoilla hidasfosforisilla kuvaputkinäytöillä näytön vieritys saattaa aiheuttaa näkyvän vanan, joka usein vaikeuttaa esimerkiksi jatkuvasti vierivän tekstin lukemista.


title: Aulanko

text:
Aulanko () on Hämeenlinnan 14. kaupunginosa,
joka on tunnettu puistometsästään. Puistossa sijaitsee luonnonsuojelualue sekä monipuolisia harrastus- ja ulkoilualueita. Aulangolla on muun muassa hotelli, kylpylä, ravintolana ja majoitustilana toimiva kartano, kaksi golfkenttää, näkötorni, ratsastustallit ja leirintäalue. Aulangon luonnonpuiston on toteuttanut nykymuotoonsa 1800- ja 1900-lukujen taitteessa eversti Hugo Standertskjöld. Aulangon puistometsä on osa Hämeenlinnan vuonna 2001 perustettua kansallista kaupunkipuistoa.


title: Aulanko

text: Nykyisen Aulangon alueen historia alkaa vuodesta 1883, mutta alueella on myös paljon varhaisempi historia. Luonnonsuojelualueella kulkee Yoldiameren rantaviiva noin vuodelta 7700 eaa. sekä Ancylusjärven ranta noin vuodelta 6200 eaa. Aulangon vuoren huippu oli Suomen maaperän ensimmäisiä pisteitä, jotka tulivat esiin jääkauden jälkeen.


title: Aulanko

text: Aulangon linnavuoresta on muodostunut eräs suomalaisen kansallismaiseman ikoneista, joka rakensi kansallista maisemaidentiteettiä yhdessä ihmiskäden muovaaman ympäristön kanssa. Tätä tarua on tehostanut myös hämeenlinnalainen säveltäjä Jean Sibelius. Matti Kurjensaari toteaakin eräässä kirjassaan Sibeliuksen sanoneen juuri Aulangon maisemien olleen innoituksensa lähde "Finlandialle".


title: Aulanko

text: Aulangon harju ja linnavuori ovat osa muinaislinnojen hämäläistä ketjua, joka alkaa Janakkalan eteläosista eli Hakoisista ja Unikonlinnasta. Ketju jatkuu aina Sääksmäellä sijaitsevalle Rapolan linnavuorelle saakka.


title: Aulanko

text: Myöhemmin Aulangon alueella sijaitsi Mäkelä-niminen maatalo. Tältä talonpoikaisajalta ei ole juuri muita tietoja kuin tavanomaiset veromerkinnät ja kirkon rekisterien tiedot maatalon asukeista. 1800-luvun keskivaiheilla tilanteeseen tuli kuitenkin muutos, kun tila päätyi säätyläisten omistukseen.


title: Aulanko

text: Ensimmäinen säätyläisomistaja, kuvernementinsihteeri "Carl Rennerfelt" muutti Mäkelän nimen Karlbergiksi oman etunimensä ja alueella sijaitsevan linnavuoren mukaan. Rennerfeltin jälkeen tilan omistajat vaihtuivat nopeasti. Ensimmäinen omistaja Rennerfeltin jälkeen oli kihlakunnantuomari "Carl von Knorring", toinen valtioneuvos "C. W. Gyldén" ja kolmas tämän vävy, kauppalaivan kapteeni "F. W. von Schantz." Von Schantzilta tila siirtyi kenraali "Georg Eberhard Galindolle".


title: Aulanko

text:
Aulangon historia alueen nykyisessä muodossa alkoi vuonna 1883. Kapteeni Hugo Standertskjöld, josta tuli myöhemmin eversti, osti Vanajaveden rannalla sijaitsevan Karlbergin tilan kenraali Georg Eberhard Galindolta, joka oli Standertskjöldin tapaan palvellut Venäjällä. Kauppa oli niin merkittävä muutos alueen omistussuhteissa, että paikalliset lehdet uutisoivat sen näyttävästi. Karlbergin oston taustalla oli se, että sen edellisen omistaja, Standertskjöldin tuttu, muutti Venäjälle ja halusi päästä eroon hämäläisestä tilastaan. Lisäksi Standertskjöldin tarkoituksena oli hankkia kesäasunto. Hänen talviasuntonsa rakennettiin Pohjoisesplanadi 3:een, keisarillisen palatsin viereen. Aulanko sijaitsi vain muutaman kilometrin päässä Hämeenlinnan rautatieasemalta, joten liikkuminen kesä- ja talviasuntojen välillä junalla toimi hyvin. Eversti itsekin oli kotoisin Hämeen Janakkalasta, joka sijaitsee Aulangosta etelään. Saman vesistön varrella sijaitseva Vanantaan kartano oli hänen synnyinpaikkansa.
Standertskjöld aloitti valtaisat rakennustyöt, jotka kohdistuivat rakennusten lisäksi myös ympäröivään luontoon. Rakennusten läheisyyteen sijoitettiin puistomaisema, ja Aulangonvuoren ja rakennusten välisestä alueesta muodostettiin puistometsä. Päärakennus rakennettiin laajentamalla ja muuttamalla Karlbergin vanhaa päärakennusta, joka sijaitsi nykyisen hotellin paikalla. Tyyliltään päärakennus oli ranskalaista uusbarokkia. Samaa rakennustyyliä voi yhä ihailla edelleen käytössä olevassa, niin kutsutussa kavaljeeriflyygelissä, jonka eversti rakennutti vierastalokseen.


title: Aulanko

text: Aulangon maastoon luotiin englantilaista tyyliä edustava puisto vuosina 1883–1938. Nykyisen luonnonpuiston alueella oli kaksi suurta suota, joista eversti teetti "Joutsenlampi-" ja "Metsälampi-"nimiset tekojärvet. Järvissä on myös tekosaaret, joskin ne ovat vain lintujen käytössä. Alueen asukkaiden ja vieraiden käyttöön tarkoitetut kaksi tekosaarta sen sijaan rakennettiin Vanajaveteen. Kaikki tämä maastorakentaminen vaati enimmillään jopa 250 samanaikaista työntekijää sekä runsaasti kärryteitä, kävelypolkuja ja niiden tarvitsemia istutuksia. Uusia teitä tehtiin yhteensä noin 14 kilometriä.


title: Aulanko

text:
Maanviljelyllä oli myös oma roolinsa kesäkartanon toiminnoissa, joskin varsinaista maanviljelyä eversti harrasti muualla. Aulangolla viljelyssä oli kyse enemmänkin hedelmä- ja kasvitarhasta, jossa oli myös runsaasti lämmitettäviä kasvihuoneita. Lauri Hannikaisen antaman tiedon mukaan kasvitarhassa oli vuonna 1912 kaksitoista eri kasvi- ja hedelmähuonetta, kuten esimerkiksi viini-, aprikoosi-, luumu-, ananas-, kirsikka-, viikuna-, omena- ja päärynähuoneet. Erilaisia taimilavoja oli saman lähteen mukaan yli tuhat ja vihanneslavaikkunoitakin kaksisataa. Kasvitarhan pinta-ala oli useita hehtaareja.
Kivi- ja louhintatyöt olivat erityisesti eversti Standertskjöldin suosiossa, sillä alueella on runsaasti erilaisia kiviaitoja ja pengerryksiä. Lisäksi Aulangolle rakennettiin graniittilinna luomaan mielikuvaa siitä, että alueella olisi aikoinaan todellakin ollut vanha Aulangon linna. Suurin kivityö tapahtui kuitenkin varsinaisen Aulangonvuoren kohdalla, josta vanhat, alkeelliset suojarakenteet raivattiin pois. Vuonna 1907 vuorelle rakennettiin 33 metriä korkea, arkkitehti Valdemar Aspelinin suunnittelema graniittinen näkötorni. Näkötornin juurelta laskeutuu jyrkkä, yhteensä 322 askelman kiviportaikko niin kutsuttuun karhunluolaan, jossa on Robert Stigellin karhuperhettä kuvaava veistos "Karhut".


title: Aulanko

text: Aulangolle rakennettiin myös kevyempiä puistorakennelmia, kuten erilaisia huvimajoja ja temppeleitä. Niissä kävelymatkoja tehnyt vaeltaja tai everstin vieraiden kärryt saattoivat pysähtyä levähtämään tai nauttimaan virvokkeita. Näistä huvimajoista ja temppeleistä on yhä muutamia jäljellä, joskin monet puiset rakennelmat ehtivät lahota, ennen kuin jälkipolvet ymmärsivät niiden arvon. Nämä puistorakennelmat herättivät nuoressa Hämeenlinnan lyseon koulupojassa, Eino Leinossa ihastusta, sillä hän kirjoitti Aulangon Onnentemppelistä hurmioituneena runonsa "Kell onni on, se onnen kätkeköön". Alueella oli sata vuotta sitten kaksi eläintarhaakin, joissa pidettiin muun muassa peuroja, fasaaneja ja riikinkukkoja.


title: Aulanko

text:
Kun eversti Standertskjöld alkoi tulla vanhaksi, matkustaminen Aulangolle tuli hänelle yhä hankalammaksi. Koska hän oli perheetön, hän päätti luopua Aulangosta. Viimeisen kerran Standertskjöld vietti kesää Aulangolla vuonna 1926. Aulanko ja eritoten sen puistometsä olivat olleet kaikille avointa matkailualuetta jo everstinkin aikana, joten alueen siirtyminen kaupungin omistukseen tapahtui melko kivuttomasti. Vuonna 1927 Hämeenlinnan kaupunki vuokrasi Aulangon tuolloin juuri perustetulle Matkailukeskus Aulanko-Karlberg Oy:lle, jonka tarkoituksena oli tehdä paikasta monipuolinen matkailu- ja urheilukeskus.
Kartanon rakennuksiin perustettiin yleisölle avoin ravintola, mutta päärakennus kuitenkin paloi 28. tammikuuta 1928. Rakennuksen palon liekkien kerrottiin näkyneen aina Hyvinkäälle saakka, ja palon syistä lähti liikkeelle lukematon määrä huhuja. Hämeenlinnan kaupunki rakensi palaneen rakennuksen paikalle uuden hotellirakennuksen, joka kuitenkin sai kymmenen vuoden kuluttua väistyä nykyisen pääräkennuksen tieltä. Vanha rakennus purettiin osiin ja rakennettiin uudelleen Tyrvännön Heralaan. Aulangon hotellin maine oli kasvanut sekä kotimaassa että ulkomailla, ja sen majoituskapasiteetti kävi lopulta liian pieneksi. Niinpä vuonna 1938 valmistui nykyinen funktionalististyylinen päärakennus, jonka suunnittelivat Märta Blomstedt ja Matti Lampén.


title: Aulanko

text: Talvisodan aikana Aulangon hotelli toimi sotilassairaalana, jossa oli leikkaushuoneet ja muut tarvittavat aputilat. Myös jatkosodan aikana hotelli oli varattu sairaalatoiminnalle, mutta tällä kertaa hotellia ei tarvittu. Sen sijaan se toimi Lappiin sijoitettujen saksalaisten joukkojen upseerien lomanviettopaikkana. Lomailevat saksalaisupseerit pysyttelivät enimmäkseen omiensa parissa, ja yhteydet kaupunkilaisiin jäivät vähäisiksi. He myös ruokailivat Katajiston tiloissa, eikä heitä tämän vuoksi tavattu edes hotellin ruokasalissa. Sota-aikana vallinnutta elintarvikepulaa torjuttiin omin keinoin, ja esimerkiksi Aulangon golfkenttä muutettiin perunapelloksi.


title: Aulanko

text: Sodan jälkeen, kesäolympialaisten 1952 ajaksi Aulangon hotelliin ja Katajiston kartanon rakennuksiin majoitettiin neljäntoista maan viisiottelijat. Alueella sijaitsivat sekä urheilujoiden harjoitus- että majoitustilat. Varsinaiset kilpailut käytiin kuitenkin kaupungin toisella laidalla sijaitsevalla Ahvenistolla.


title: Aulanko

text: Aulangon puistometsä julistettiin luonnonsuojelualueeksi Hämeen läänin maaherran päätöksellä vuonna 1930, ja alue siirtyi Hämeenlinnan kaupungilta kokonaan valtion omistukseen 1960-luvulla. Puistossa paljastettiin vuonna 1943 Hugo Standertskjöldin muistomerkki.


title: Aulanko

text: Scandic Aulanko toimii Aulangon alueella kokoushotellina ja kylpylänä. Katajiston kartano taas on ratsutila, jonka Hugo Standertskjöld osti 1800-luvulla ja liitti omistamaansa Karlsbergin tilaan. Nykyisin Katajiston tiloissa toimii ravintola, ja sen piharakennuksiin on tehty yksinkertaisempia majoitustiloja.


title: Aulanko

text: Aulangon puistometsän hoidosta vastaa Metsäntutkimuslaitos. Puistometsää hoidetaan aktiivisesti, mutta luonnonsuojelualueeseen kuuluu myös luonnontilaista metsää. Puisto on vuosikymmenien aikana muuttunut yhä enemmän luonnonvaraiseksi, sillä monet Venäjältä tuodut taimet eivät ole kestäneet suomalaista ilmastoa. Eräät Suomen luontoon alun perin kuulumattomat puulajit, kuten lehtikuusi ja pihtakuusi, ovat kuitenkin menestyneet Aulangolla.


title: Aulanko

text: Syksyn 2001 myrskytuhot muokkasivat Aulangon puistometsää enemmän kuin mikään muu ulkoinen voima sitten eversti Standertskjöldin rakennustöiden. Puistoalueelta on aikojen saatossa kadonnut useita everstin rakennelmia, mutta alueella yhä on säilynyt erilaisia huvimajoja sekä kaksi lampea, Joutsenlampi ja Metsälampi, vesilintuineen, tekosaarineen ja vanhoine ikipuineen. Lisäksi golfkenttä ja sillä risteilevät lehmuskujat kertovat Vanajaveden laakson vehmaasta kasvuympäristöstä. Näkyvimpänä erona everstin aikaan verrattuna voidaan pitää pitkän rantatien varrella ennen sijainneiden kuvapatsaiden puuttumista.


title: Aulanko

text: Luonnonsuojelualueella vierailee vuosittain noin 400 000 kävijää.


title: Aulanko

text: Aulangon metsään perustettiin vuoden 2018 kesällä uusi luonnonsuojelualue, nimeltään Sibeliuksen Metsän suojelualue. Se on sijaitsee Aulangonjärven itäpuolella, Hämeenlinnan kaupungin mailla ja on kooltaan 97 hehtaaria.


title: Aulanko

text: Hotellin läheisyydessä sijaitsee harmaagraniitista rakennettu rauniolinna, jota on vuodesta 1955 lähtien käytetty paikkana hämeenlinnalaisen lapsi- ja nuorisoteatterin näytelmien esittämiseen.


title: Aulanko

text: Aulangon golfkenttä on yksi Suomen vanhimmista. Kenttä otettiin ensimmäisen kerran käyttöön heti talvisodan jälkeen vuonna 1940. Ensimmäiset Aulangon golfkentällä järjestetyt kilpailut voitti Helsingin Sanomien omistaja, entinen ulkoministeri Eljas Erkko. Jatkosodan perunamaana palvelleesta kentästä muodostettiin uudelleen 9-reikäinen golfalue, joka sai uuden lisän vuonna 2006, kun Aulangolle valmistui uusi, 18-reikäinen golfkenttä.


title: Aulanko

text: Golfin lisäksi esimerkiksi ratsastus, tennis, pyöräily ja patikointi ovat mahdollisia ajanvietteitä Aulangon monipuolisessa luonnossa, joka käsittää niin luonnontilaista metsää kuin huolella vaalittua puistomaisemaakin.


title: Aulanko

text: Aulangon näkötornin 100-vuotisjuhlia vietettiin 11. elokuuta 2007. Tornissa käy nykyään vuosittain lähes 100 000 kävijää.


title: Tuomas von Boehm

text: Aarne Tuomas Herbert von Boehm (12. toukokuuta 1916 Joutseno – 9. maaliskuuta 2000 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. Von Boehm muutti jo vuoden ikäisenä Helsinkiin. Etuliite "von" on peräisin isänisältä Edvard von Boehmilta, joka oli toiminut kuvernöörinä ja myöhemmin senaattorina, jolloin hänelle myönnettiin aatelisarvo. Von Boehm opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1937–1938.


title: Tuomas von Boehm

text: Von Boehmilla oli lukuisia luottamustoimia. Hän toimi muun muassa Ateneumin taidemuseon hallituksessa. Von Boehm muistetaan grafiikan edistäjänä. Helsingissä järjestettiin 1950-luvulla kaksi merkittävää grafiikan ja piirustusten yhteisnäyttelyä. Näissä Viiva ja väri – Konst på papper -nimellä tunnetuissa näyttelyissä oli mukana 14 taiteilijaa. Tuomas von Boehm oli näyttelyidean isä. Näyttelyjen tarkoituksena oli ennen muuta edistää grafiikkaa taidelajina.


title: Tuomas von Boehm

text: Tuomas von Boehm avioitui taidemesenaatti, Enso-Gutzeitin Tainionkosken tehtaitten paikallisjohtajan, insinööri Jalo Sihtolan tyttären Kirstin kanssa vuonna 1943. Hän rakasti Espanjaa ja vietti talvensa Fuengirolassa. Espanjan vaikutus näkyy myös hänen taiteessaan. Tuomas oli surrealisti, jonka teokset kuvaavat arkisia aiheita. Hän on tunnettu varsinkin asetelmistaan. Von Boehm palkittiin Pro Finlandialla vuonna 1967. Von Boehmin öljyvärimaalaus "Punainen neilikka" oli kuva-aiheena 1. luokan postimerkissä vuonna 2009.


title: Tuomas von Boehm

text: Tuomas von Boehmin äiti Aino von Boehm ja pojat Juhani von Boehm ja Eero von Boehm ovat tunnettuja kuvataiteilijoita.


title: Narnian tarinat

text: Narnian tarinat on seitsemän lapsille suunnatun fantasiakirjan muodostama sarja, jonka C. S. Lewis kirjoitti 1950-luvulla. Se on tekijänsä parhaiten tunnettu työ ja lastenkirjallisuuden klassikko. Kirjojen tapahtumapaikka Narnia on kuvitteellinen maa, jossa eläimet puhuvat, taikuus on yleistä ja hyvyyden voimat taistelevat pahaa vastaan. Päähenkilöinä ovat yleensä meidän maailmastamme Narniaan joutuvat lapset, joiden tehtävänä on auttaa narnialaisia. Apua ja tukea he saavat majesteettiselta Aslan-leijonalta, Narnian todelliselta luojalta ja valtiaalta. Vain "Hevosessa ja pojassa" kaikki päähenkilöt ovat kotoisin maailmasta jossa Narnia sijaitsee. Aravis ei ole narnialainen, vaan kalormenilainen. Sastra eli Koor on Arkkimaan prinssi.


title: Narnian tarinat

text: Narnia-kirjoja on käännetty 41 eri kielelle ja myyty yli 85 miljoonaa kappaletta. Suomessa sarjan levikki on kohonnut runsaaseen 170 000:een. Narnia-kirjoista on tehty myös useita sovituksia näytelmiksi, elokuviksi ja televisiosarjoiksi. Muun muassa BBC on tehnyt kirjoihin perustuvan TV-elokuvasarjan. 2000-luvulla The Walt Disney Company ja Walden Media ovat tuottaneet Narniasta kaksi elokuvaa, vuonna 2005 julkaistun "n" ja vuonna 2008 julkaistun "in". Disney vetäytyi tuotannosta kahden elokuvan jälkeen, joten sarjan kolmas elokuva "" julkaistiin vuonna 2010 ilman Disneyn panosta.


title: Narnian tarinat

text: C. S. Lewisin kertoman mukaan Narnian tarinat saivat alkunsa erilaisista hänen mieleensä tulleista kuvista. Näistä varhaisin oli kuva lumisessa metsässä kulkevasta faunista, jolla on käsissään sateenvarjo ja lahjapaketteja. Se oli ollut Lewisin mielessä kutakuinkin kuusitoistavuotiaasta lähtien. Muita kuvia olivat muun muassa mahtava leijona ja reessä istuva kuningatar. Alkuun kuvat olivat irrallisia ja vailla tarinaa, mutta vuosikymmeniä myöhemmin Lewis päätti yrittää yhdistää niitä kertomukseksi. Hän aloitti tarinan ensimmäisen version kirjoittamisen toisen maailmansodan aikana; kehyskertomukselle Lewis sai innoituksen, kun hänen luokseen majoitettiin 1939 Lontoon pommituksia paenneita koulutyttöjä. Kertomuksesta on kuitenkin säilynyt vain ensimmäisen kappaleen verran tekstiä, eikä tiedetä, kirjoittiko Lewis tarinaa tässä vaiheessa valmiiksi tai ylipäänsä lainkaan pidemmälle. Joka tapauksessa hän tarttui aiheeseen uudestaan vasta muutamaa vuotta myöhemmin, sodan jo loputtua. Vuoden 1949 tienoilla Lewis kertoi nähneensä useita unia leijonista, ja niin syntyi Narnian Aslan, joka ilmestyttyään kokosi tarinan langat yhteen ja poiki myös jatko-osat. Uuden alun jälkeen kirjoitustyö sujui hyvin, ja kirja "Velho ja leijona" ("The Lion, the Witch and the Wardrobe") oli pian valmis.


title: Narnian tarinat

text: Lewis esitteli "Velhon ja leijonan" ensimmäiseksi lähinnä Oxfordin yliopiston akateemikoista koostuneessa "The Inklings" -kirjallisuuspiirissä, johon kuului Lewisin lisäksi muun muassa J. R. R. Tolkien, joka oli Lewisin hyvä ystävä. Tolkien ei kuitenkaan pitänyt kirjasta. Lewis päätti siitä huolimatta julkaista kirjan, ja se ilmestyi vuonna 1950. Kirjaa ei aluksi myyty paljon. Lewis itse arveli eräälle lukijalle kirjoittamassaan kirjeessä, että "monet äidit ja opettajat olivat sitä mieltä, että se pelotti lapsia". Hän lisäsi, että "todelliset lapset pitävät siitä, ja olen ällistynyt siitä, kuinka jotkut "hyvin" nuoret näyttävät ymmärtävän sitä. Luulen, että se pelottaa monia aikuisia, mutta hyvin harvoja lapsia." Vaikka kirja aluksi saikin laimean vastaanoton, kaksikymmentä vuotta myöhemmin se tuli toiseksi "Times"-lehden järjestämässä äänestyksessä Englannin lapsien suosikkikirjasta. Äänestyksen voitti Roald Dahlin "Jali ja suklaatehdas".


title: Narnian tarinat

text: Jo ennen kuin "Velho ja leijona" ilmestyi, aloitti Lewis sille jatko-osaa. Ensin hän koetti kirjoittaa esiosaa, joka olisi selittänyt "Velhossa ja leijonassa" selittämättöminä esiteltyjä yksityiskohtia, kuten "Lyhtykorvessa" yksinäisenä seisovan lyhtypylvään, mutta ei saanut tarinaa alkua pidemmälle. Niinpä hän siirtyi kirjoittamaan Narnian tulevaisuuteen sijoittuvaa tarinaa, jossa esiintyisivät taas "Velhon ja leijonan" pääosissa olleet Pevensien lapset. Lewisin alkuperäinen ehdotus kirjan nimeksi oli "Drawn into Narnia" ("Narniaan vedetyt"), mutta kustantaja hyllytti sekä sen että seuranneen ehdotuksen "A Horn in Narnia" ("Torvi Narniassa"). Molemmat nimistä viittaavat ideaan, jonka mukaan Susanin torveen puhaltaminen Narniassa veti Pevensiet Narniaan yllättäen ja lasten tahdosta riippumatta. Lopulta nimeksi tuli kolmas ehdotus "Prinssi Kaspian" (). Kirja julkaistiin 1951, vuosi "Velhon ja leijonan" jälkeen. Lewisin oman arvion mukaan kirjasta tuli kuitenkin kaikista sarjan kirjoista vähiten suosittu.


title: Narnian tarinat

text: Seuraavaksi ilmestyi "Kaspianin matka maailman ääriin", jonka Lewis ilmeisesti oli kirjoittanut nopeasti "Prinssi Kaspianin" jälkeen inspiraation vallassa. Tarina kertoo pitkästä laivamatkasta Narnian kaukaisimmilla merillä. Kirjassa on muiden sarjan osien tapaan vahva kristillinen teema, ja monien lukijoiden mielestä kirjan hahmojen matka "Aslanin maan" löytämiseksi voidaan rinnastaa Jumalan etsimiseen. Kirjassa onkin selviä merkkejä Lewisin omasta elämästä ja unista sekä hänen oman vakaumuksensa horjumisesta ateismin ja kristinuskon välillä.


title: Narnian tarinat

text: "Velhon ja leijonan" ilmestymisvuonna oli käsikirjoituksena valmiina vielä neljäskin kirja, työnimeltään "Narnia and the North" ("Narnia ja pohjoinen"). Se oli Narnia-kirjaksi poikkeuksellinen, sillä päähenkilöt eivät olleet meidän maailmastamme peräisin. Tarina sijoittui kronologisesti "Velhon ja leijonan" sisälle, aikaan jolloin Pevensien lapset olivat Narnian hallitsijoina. Sitä ennen päätettiin kuitenkin julkaista vuonna 1951 valmistunut viides tarina, "Hopeinen tuoli". "Hopeinen tuoli" seurasi kronologisesti "Kaspianin matkaa maailman ääriin". Se oli ilmestyneistä kirjoista ensimmäinen, jossa Pevensien lapset eivät enää olleet pääosassa. Heidän sijallaan oli jo "Kaspianin matkassa maailman ääriin" esitelty Eustace-serkku sekä hänen koulutoverinsa Jill Pölkky.


title: Narnian tarinat

text: "Hopeisen tuolin" jälkeen julkaisuvuorossa oli siis "Narnia and the North". Kustantaja Geoffrey Bles ei kuitenkaan pitänyt Lewisin ehdottamasta nimestä, joten 13. huhtikuuta 1953 Lewis ehdotti kirjeessään lisää nimivaihtoehtoja: "The Desert Road to Narnia", "Cor of Archenland", "The Horse and the Boy", "The Horse Stole the Boy", "Over the Border" ja "The Horse Bree". Kustantaja keksi yhdistää eniten pitämäänsä nimiehdotukseen "The Horse and the Boy" nurinkurisen ajatuksen nimen "The Horse Stole the Boy" takaa, jolloin lopulliseksi nimeksi tuli "The Horse and His Boy" (suomennettuna "Hevonen ja poika").


title: Narnian tarinat

text: Saatuaan sarjan viisi ensimmäistä kirjaa valmiiksi Lewis palasi työskentelemään jo "Velhon ja leijonan" jälkeen aloittamansa keskeneräisen Narnia-käsikirjoituksensa parissa, jonka oli ollut tarkoitus sijoittua aikaan ennen ensimmäistä Narnia-kirjaa. Tällä kertaa Lewis sai juonen toimimaan mieleisellään tavalla, ja Narnian alkuperän paljastava kirja valmistui. Kun Lewis luovutti käsikirjoituksen kustantajalle, hän oli saanut valmiiksi myös sarjan seitsemännen ja viimeisen osan, "Narnian viimeisen taistelun". Kirja julkaistiin vuonna 1956, ja se päätti Narnia-sarjan.


title: Narnian tarinat

text: Narnia-sarjan yhteisnimitys "Narnian tarinat" () oli Lewisin ystävän Roger Lancelyn Greenin idea.


title: Narnian tarinat

text: "Velhon ja leijonan" kuvittajaksi valittiin loppuvuodesta 1949 Pauline Baynes, joka oli kuvittanut aiemmin samana vuonna ilmestyneen J. R. R. Tolkienin satukirjan "Maamies ja lohikäärme". Baynes kuvitti kaikki seitsemän Narnia-kirjaa, ja hänen kuvituksensa on yhä käytössä monissa uusissakin painoksissa. Alun perin mustavalkoiset kuvat julkaistiin väritettyinä Lewisin syntymän satavuotisjuhlan kunniaksi painetussa Narnia-kokoelmassa.


title: Narnian tarinat

text: Muun muassa suomalaisen "Narnian tarinat" -yhteispainoksen esipuheen kirjoittanut Brian Sibley on kiitellyt Baynesin kuvitusta: "nuori taiteilija onnistui täydellisesti, viimeistä piirtoa myöten, vangitsemaan Jack Lewisin mielikuvitusmaailman". Lewis itse ei kuitenkaan ollut kaikin osin tyytyväinen kuvitukseen. Ensimmäisten kirjojen jälkeen Lewis oli erityisen pettynyt lapsia esittäviin piirroksiin, sillä hän piti niitä rumina ja tyhminä. Kun "Prinssi Kaspianiin" oltiin tilaamassa kuvitusta, hän kirjoitti Baynesille: "Tiedän, että teitte lapsista varsin mitättömiä – "realismin nimissä" – mutta luuletteko, että voisitte tehdä nyt heistä pikkuisen somempia?"


title: Narnian tarinat

text: Sarjan myöhempien osien kuvitus oli enemmän Lewisin mieleen, ja hän kiittelikin Baynesin piirrosten parantuneen kirja kirjalta. "Hopeisen tuolin" kuvituksia Lewis piti "parhaana eränä, jonka Baynes on tehnyt meille tähän mennessä. Siinä on kuten aina erinomaista herkkyyttä: ja minusta kasvot (ihmiskasvot) ovat paljon parantuneet." Vielä kaunokielisemmäksi hän yltyi kommentoidessaan muutamaa "Hevonen ja poika" -kirjan kuvaa:


title: Narnian tarinat

text: Vaikka Narnia-sarjan kirjat eivät olleet aluksi yhtä suosittuja kuin nykyisin, ne myivät suhteellisen hyvin ja saivat kriitikoilta hyviä kommentteja. Lewis itse ei uskonut saavansa juurikaan mainetta kirjailijana, vaan hän epäili olevansa "yksi niistä jotka olivat kuuluisia kirjailijoita nelissäkymmenissä, mutta kuolivat tuntemattomina". Kirjat saavuttivat jo Lewisin elinaikana suuren suosion, ja esimerkiksi "The Guardian" -lehden arvostelussa "Velhosta ja leijonasta" todettiin:


title: Narnian tarinat

text: Toisessa arvostelussa, jonka Chad Walsh kirjoitti "New York Times Book Review'hun", sanottiin: "Tarina on pojille ja tytöille, jotka haluavat kääpiönsä ja fauninsa yhtä lihallisina kuin kulmassa seisovan liikennepoliisin". Suuren suosion vuoksi Lewis sai paljon ihailijapostia, johon vastaamiseen hän käytti tunnin joka aamu. Kirjeiden määrä ei liiemmin vähentynyt edes hänen kuoltuaan vuonna 1963.


title: Narnian tarinat

text:
Kirjat ilmestymisjärjestyksessä ja tapahtumien mukaan kronologisesti järjestettyinä
Kun Narnia-sarjan kirjat ilmestyivät ensimmäisen kerran Englannissa, kustantaja ei numeroinut kirjoja niiden ilmestymisjärjestyksen tai kronologisen järjestyksen mukaan. Amerikkalainen kustantaja taas numeroi kirjat ilmestymisjärjestyksen mukaisesti, mikä osaltaan lisäsi epäselvyyttä siitä, missä järjestyksessä kirjat olisi tarkoitus lukea. Myöhemmissä painoksissa kirjojen julkaisujärjestyksestä poikkeava kronologinen järjestys on otettu huomioon, ja esimerkiksi 1980-luvulla ilmestynyt englanninkielinen "The Voyage of the Dawn Treader" -kirja (suom. "Prinssi Kaspianin matka maailman ääriin") sisältää luettelon kirjoista lukemisjärjestyksen mukaan.


title: Narnian tarinat

text: Nykyisin käytössä on lukemisjärjestys, joka aloittaa sarjan "Taikurin sisarenpojasta" (julkaisujärjestyksessä 6.) "Velhon ja leijonan" (julkaisujärjestyksessä 1.) sijasta. Järjestys on kirjailija C. S. Lewisin päättämä, ja hän itse saneli sen ystävälleen Walter Hooperille. Epäselvyydet järjestyksessä johtuvat siitä, että alkujaan Narnian tarinat oli suunniteltu vain yksiosaiseksi teokseksi, ei kirjasarjaksi. C. S. Lewis itse laati omaan käyttöönsä Narnian aikajanana tunnetun teoksen, joka kuvaa kirjojen juonien suhdetta toisiinsa. Hän teki sen kuitenkin vasta vuonna 1963, jolloin kaikki sarjan kirjat oli jo julkaistu. Tässä aikajanassa Narnian maailma luodaan paikallista aikaa vuonna 1, kun taas "Taikurin sisarenpojan" tapahtumat sattuvat todellisen maailman vuonna 1900. Julkaisujärjestyksessä toisen kirjan, "Velhon ja leijonan", tapahtumat alkavat Narnian vuonna 1000, mikä on todellisen maailman vuosi 1940. Aikajanan mukaan vuosi 1940 käsittää kaikki Narnian vuodet välillä 1000-2290. Tämä voidaan selittää sillä, että Narniassa aika kulkee eri tahtia kuin todellisessa maailmassa. Siitä huolimatta aikajana on epätasainen, sillä kun Narnian vuodet 1-900 käsittävät neljäkymmentä todellisen maailman vuotta, käsittää Narnian seuraava vuosituhat vain yhden ainoan todellisen maailman vuoden. Aikajanan mukaisesti "Hevonen ja poika" (julkaisujärjestyksessä 5.) sijoittuu oikeastaan "Velhon ja leijonan" sisälle. "Velhon ja leijonan" loppukohtaus liittyy Narnian vuoteen 1015, kun taas "Hevonen ja poika" tapahtuu Lewisin mukaan Narnian vuonna 1014. Viimeinen kirja sijoittuu aikajanan mukaan Narnian vuoteen 2555, joka on todellisen maailman ajassa vuosi 1949.


title: Narnian tarinat

text: Toisaalta aivan kaikki Narnian tarinoissa kerrotut seikat eivät tue Lewisin laatimaa aikajanaa. Ensimmäiseksi julkaistussa "Velhossa ja leijonassa" väitetään, ettei Narniassa ole koskaan ollut ihmisiä ennen kyseisen kirjan tapahtumia. Kuitenkin aikajanan ja "Taikurin sisarenpojan" mukaan Narniassa olisi vieraillut kaksi lasta vuonna 1, ja näiden mukanaan tuomat aikuiset olisivat perustaneet Narnian ensimmäisen hallitsijadynastian. Aikajana myös kertoo, että jo satoja vuosia ennen "Velhon ja leijonan" tapahtumia Narnian maailmassa on asunut kokonaisten valtakuntien verran ihmisiä. Näiden seikkojen perusteella Lewisin aikajana on joskus kyseenalaistettu, vaikkakin nykyään kirjat esitetään enimmäkseen Lewisin ilmoittamassa järjestyksessä. Esimerkiksi suomenkielisen "Narnian tarinat" -kokoomateoksen esipuheessa sanotaan:


title: Narnian tarinat

text: Kaikki Narnian tarinat on julkaistu suomeksi Otavan kustantamina. Ensimmäiset neljä kirjaa ("Taikurin sisarenpoika", "Velho ja leijona", "Prinssi Kaspian" ja "Kaspianin matka maailman ääriin") julkaistiin vuosina 1959–1963 Kyllikki Hämäläisen kääntäminä. 1970-luvun alussa Otava harkitsi koko sarjan uudelleenjulkaisua uusin käännöksin ja ehdotti työtä Kaarina Helakisalle, mutta esikoistaan odottanut kääntäjä otti vastaan vain kolmen aiemmin suomentamatta jääneen osan ("Hevonen ja poika", "Hopeinen tuoli" ja "Narnian viimeinen taistelu") kääntämisen. Ne ilmestyivät vuosina 1976–1979.


title: Narnian tarinat

text: Narnian tarinoista on Suomessa julkaistu kaksi erilaista yhteispainosta, jotka käsittävät sarjan kaikki kirjat. Tämän lisäksi Otava on myös kustantanut kirjoista elokuvapainoksia sekä julkaissut muutaman sarjaa käsittelevän, mutta siihen kuulumattoman kirjan, kuten Narniasta poimituista kohdista kootun "Narnian mietekirjan".


title: Narnian tarinat

text: Lewisin kirjojen Narnia on Suuren Meren rannalla sijaitseva pieni maa, joka on hyvin hedelmällinen verrattuna Kalormenin valtioon, joka on sen eteläpuolella vuorten ja autiomaan takana. Narniaa hallitsevat Cair Paravelin linnassa asuvat kuninkaat tai kuningattaret, jotka kuvataan kirjoissa yleisesti viisaiksi ja oikeamielisiksi, toisin kuin sotaisat ja vallanhimoiset Tisrokit, jotka hallitsevat Kalormeniaa. Narnian ja Kalormenin välissä on Arkkimaa-niminen vuoristovaltio, joka on Narnian läheinen liittolainen. Vaikka Narniaa hallitsevat ihmiskuninkaat ja -kuningattaret, heidän kuninkaansa on Aslan-niminen leijona. Kultaharjainen Aslan laulaa Narnian maailman esiin ja on mukana kaikissa seitsemässä sarjan kirjassa. Narnia on myös täynnä puhuvia eläimiä sekä erilaisten mytologioiden taruhahmoja, joiden synty selitetään kirjassa "Taikurin sisarenpoika". Siinä Aslan luo Narnian maailman ja eläimet ja antaa niille puheen lahjan.


title: Narnian tarinat

text: Narnia sai nimensä italialaisen Narnin pikkukaupungin mukaan – Antiikin Rooman aikana Narni tunnettiin nimen latinankielisessä muodossa Narnia. Lewis löysi nimen opiskeluaikanaan ostamansa "Murray's Small Classical Atlas" -kartaston muinais-Italiaa kuvaavasta kartasta ja mieltyi sen äänneasuun.


title: Narnian tarinat

text: "Taikurin sisarenpojassa" Digory-niminen poika ja Polly-niminen tyttö joutuvat Digoryn enon taikakokeiden seurauksena toiseen todellisuuteen, kuolevaan Charnin maailmaan. Kun he tulevat takaisin, he tuovat Charnin kuningattaren vahingossa mukanaan Lontooseen, missä tämä aiheuttaa sekasortoa kaupungin kaduilla. Lopulta Digoryn enon taian avulla kuningatar saadaan siirrettyä toiseen maailmaan. Mukaan joutuvat myös Polly, Digory, tämän eno, sivullinen ajuri ja tämän Mansikka-hevonen.


title: Narnian tarinat

text: Uudessa maailmassa ihmiset pääsevät todistamaan, kuinka Aslan-leijona luo maailman laulullaan. Uudesta maailmasta tulee Narnia ja Charnin kuningattaresta sen pahin vihollinen. Aslan lähettää Digoryn ja Pollyn Mansikan (joka on muuttunut siivekkääksi ja puhuvaksi hevoseksi, ja nimetty Siivekkääksi) kyydissä hakemaan omenaa josta kasvaisi Narnian rauhan puu. Kirjan lopussa kuningatar yrittää saada Digoryä pettämään Aslanin, mutta Digory kieltäytyy. Kirja päättyy siihen, että kuningatar pakenee Narnian kaukaisiin kolkkiin, lontoolainen ajuri kruunataan Narnian kuninkaaksi (Frank), tämän vaimo haetaan Narnian kuningattareksi (Helen), Aslan lähettää Digoryn, tämän enon sekä Pollyn takaisin omaan maailmaansa ja Siivekäs jää elämään onnellisena Narniassa.


title: Narnian tarinat

text: Pevensien lapset Peter, Susan, Edmund ja Lucy lähetetään pommituksia pakoon vanhan professorin luo. Eräänä sadepäivänä he leikkivät piilosta, ja Lucy menee vanhaan vaatekaappiin piiloon. Hän huomaa, että vaatekaapin kautta pääsee uuteen maailmaan, ja tapaa fauni Tumnuksen. Muut lapset eivät usko Lucyn kertomusta vaan luulevat hänen kuvittelevan kaiken. Pian he kuitenkin joutuvat itsekin Narniaan.


title: Narnian tarinat

text: Valkea velho eli Jadis, jonka Digory toi Narniaan, on saanut houkuteltua Edmundin puolelleen, ja Edmund lähtee etsimään häntä. Muut lapset päätyvät Aslanin luo, joka on palannut Narniaan pelastaakseen sen velhon hirmuvallalta. Valkea velho kuitenkin on sitä mieltä, että ikivanhan lain mukaan Edmund kuuluu hänelle. Aslan suostuu itse tapettavaksi Edmundin sijasta. Sen jälkeen Valkea velho tappaa Aslanin kiviveitsellään. Aslan kuitenkin nousee kuolleista ja voittaa yhdessä narnialaisten kanssa Valkean velhon armeijan. Peter, Susan, Edmund ja Lucy kruunataan Narnian kuninkaiksi ja kuningattariksi.


title: Narnian tarinat

text: Eräänä päivänä he ratsastavat metsässä, ja löytävät tien takaisin vaatekaappiin. Kun lapset tulevat takaisin Narniasta, minuuttiakaan ei ole kulunut eivätkä he ole vanhentuneet päivääkään.


title: Narnian tarinat

text: "Hevonen ja poika" poikkeaa kaikista muista Narnia-kirjoista siinä, ettei Narniaan saavu ihmisiä meidän maailmastamme, vaan tarina kertoo pelkästään Narnian maailmassa asuvista ihmisistä.


title: Narnian tarinat

text: Kirja kertoo Sastra-pojan ja Riia-hevosen pakomatkasta Narnian eteläpuolella sijaitsevasta Kalormenista Arkkimaahan ja Narniaan. Matkalla he törmäävät toisiin karkulaisiin. Aravis on lähtenyt pakoon välttyäkseen pakkoavioliitolta, ja myös hänen ratsunsa Hvinna on narnialainen puhuva hevonen.


title: Narnian tarinat

text: Myöhemmin karkulaiset kuulevat sattumalta, kuinka Kalormenin hallitsija Tisrok suunnittelee yllätyshyökkäystä Narnian ja Kalormenin välissä olevaan Arkkimaahan. He lähtevät varoittamaan Arkkimaan kuningasta, ja Kalormenin yllätyshyökkäys onnistutaankin torjumaan varoituksen ansiosta. Myöhemmin selviää, että Sastra on todellisuudessa prinssi Koor, Arkkimaan kuninkaan poika.


title: Narnian tarinat

text: Peter, Susan, Edmund ja Lucy istuvat rautatieasemalla, kun heidät taiotaan Narniaan. Narniassa he huomaavat, että heidän edellisestä vierailustaan on Narnian ajassa kulunut 1300 vuotta.


title: Narnian tarinat

text: Tällä välin Narnian ovat valloittaneet muualta, Telmarista saapuneet ihmiset, ja melkein kaikki faunit, puunhenget, kääpiöt, kentaurit, satyyrit ja puhuvat eläimet on joko tapettu tai ajettu pakoon, eikä moni ihminen edes usko niiden olemassaoloon. Nuori prinssi Kaspian aikoo kuitenkin syöstä vallasta ilkeän setänsä Mirazin ja päästää Narnian alkuperäiset asukkaat valtaan. Lapset ryhtyvät auttamaan Kaspiania. Aslan palaa Narniaan, ja lopulta huono kuningas saa surmansa ja hänen armeijansa karkotetaan maasta. Susan ja Peter saavat tietää, että he eivät enää pääse Narniaan. Lapset taiotaan takaisin Englantiin.


title: Narnian tarinat

text: Lucy ja Edmund on lähetetty viettämään lomaa serkkunsa Eustacen luokse, kun he pääsevät jälleen Narniaan. Porttina toimii meriaiheinen maalaus. Lapset päätyvät Sarastus-laivalle (engl. "Dawn Treader"), jolla kuningas Kaspian X purjehtii löytääkseen seitsemän kadoksissa olevaa lordia. Matka jatkuu aina maailman ääriin.


title: Narnian tarinat

text: Matkallaan Eustace joutuu moniin kahnauksiin muun muassa Riipitsiip-hiiren kanssa, joka haluaa taistelulla hyvitystä Eustacen tehtyä hänelle kiusaa. Riipitsiipillä on omat päämääränsä, kun hän päättää ainoana retkikunnan jäsenenä jatkaa matkaansa maailman reunan yli Aslanin maahan. Lucy ja Edmund eivät pääsisi enää Narniaan tämän tarinan jälkeen, mutta Aslanin mukaan heidänkin maailmastaan pääsee Aslanin maahan: Lucyn ja Edmundin on vain opittava, mikä on Aslanin nimi heidän omassa maailmassaan.


title: Narnian tarinat

text: Eustace Ruikku, josta kerrotaan jo kirjassa "Kaspianin matka maailman ääriin", ja hänen luokkatoverinsa Jill Pölkky yrittävät piiloutua vanhemmilta oppilailta, jotka kiusaavat heitä. He pääsevätkin yllättäen Narniaan koulun kiviaidassa olevan portin kautta. Aslan on kutsunut lapset etsimään kadonnutta prinssi Riliania. Rilianin isä kuningas Kaspian X on jo hyvin vanha, ja hän haluaa ainoan lapsensa löytyvän ennen kuolemaansa.


title: Narnian tarinat

text: Lapset onnistuvat Aslanin ohjeiden avulla, yhdessä Rapanhapakko-nimisen seuralaisensa kanssa, löytämään kadonneen prinssin syvistä luolastoista Narnian alta.


title: Narnian tarinat

text: Narniassa Metku-apina löytää leijonan taljan ja naamioi taljan avulla Pulma-aasin Aslaniksi. Narnialaiset luulevat Aslanin palanneen, ja Metku hallitsee "Aslanin" nimessä.


title: Narnian tarinat

text: Kalormenilaiset päästetään Narniaan, ja Metku liittoutuu heidän kanssaan. He tekevät verilöylyn hallintopalatsissa Cair Paravelissa ja valtaavat Narnian, kun kuningas on välillä poissa. Kuningas kuulee asiasta ja saa avukseen lapset, jotka ovat esiintyneet jo edellisissä tarinoissa, Narnian hylännyttä Susania lukuun ottamatta. Saamansa avun turvin kuningas käy viimeiseen taisteluun kalormenilaisia ja Metkua vastaan. Taistelu kuitenkin jää kesken, sillä Narnian viimeiset hetket koittavat.


title: Narnian tarinat

text: Oikea Aslan palaa ja kutsuu Peterin, Edmundin, Lucyn, Eustacen ja Jillin takaisin Narniaan. Narniaan tulee maailmanloppu ja kaikki Aslaniin uskovat pääsevät Aslanin maahan, todelliseen Narniaan. Aslan myös tuomitsee kaikki turmeltuneet ja epäuskoiset olennot kadotukseen.


title: Narnian tarinat

text: Clive Staples Lewis (29. marraskuuta 1898 – 22. marraskuuta 1963) oli Irlannissa syntynyt ja suurimman osan elämästään Isossa-Britanniassa viettänyt kirjailija ja tutkija.


title: Narnian tarinat

text: Lewis oli tunnettu keskiajan ja renessanssin kirjallisuuden tutkija, joka puolusti aktiivisesti kristinuskoa, mikä heijastui myös hänen teoksiinsa. Narnian lisäksi Lewis kirjoitti myös tieteiskirjallisuutta, eli niin sanotun avaruustrilogian "Äänetön planeetta" (Out of the Silent Planet), "Matka Venukseen" (Perelandra – tunnettu myös nimellä Voyage to Venus) ja "Piinattu planeetta" (That Hideous Strength). Trilogiassa yhdistetään perinteisiä tieteiskirjallisuuden elementtejä kristillisiin teemoihin kuten syntiin, lankeemukseen ja lunastukseen.


title: Narnian tarinat

text: Lewisin uskonnollinen tausta oli Pohjois-Irlannin protestantismissa. Hänen lapsuudenkotinsa ei ollut voimakkaan hengellinen, vaikka vanhemmat olivatkin – osin ajan tavan mukaan – aktiivisia seurakuntalaisia. Kun Lewis luki Oxfordin yliopiston pääsykokeisiin, hänestä tuli ateisti. Myöhemmin hän kuitenkin kääntyi kristityksi, anglikaaniksi. Kääntymisensä jälkeen hän aloitti varsin pian kristillisen kirjallisuuden tuottamisen. Suurin osa hänen tuotannostaan on hartaus- ja tietokirjallisuutta, lähinnä esseitä erilaisista etiikkaan ja dogmatiikkaan liittyvistä aiheista.


title: Narnian tarinat

text: Narniassa on useita yhtäläisyyksiä C. S. Lewisin elämänvaiheiden kanssa. Ajatus ensimmäisessä kirjassa esiintyvistä Pevensien sisaruksista syntyi Lewisin mielessä toisen maailmansodan aikana, jolloin hänen taloonsa majoitettiin Lontoon pommituksia paenneita koulutyttöjä. Kirjan henkilöiden ja Lewisin talossa asuneiden tyttöjen nimissä on yhtäläisyyksiä.


title: Narnian tarinat

text: Narniassa lapsilla on erittäin tärkeä rooli, ja ensimmäisissä kirjoissa vain lapset pääsevät siirtymään Narnian maailmaan. Lewisillä itsellään ei ollut lapsia Narnian kirjoittamisprosessin aikana, mutta koska hänellä oli mahdollisuus seurata tuttaviensa lasten elämää ja kasvua, hän saattoi hyödyntää kokemuksiaan lapsista Narnian tarinoissa. Monet Lewisin kuvaamat tyttöhahmot tuntuvat poikia syvemmiltä, mikä saattaa johtua siitä, että Lewis tapasi usein tuttavansa rouva Mooren tytärtä Maureenia. Lisäksi Lewisillä oli useita kummilapsia.


title: Narnian tarinat

text: Lewisin kirjoihin vaikuttivat myös "The Inklings" -kirjallisuuspiirin jäsenten mielipiteet. Lewisin teokset jakoivat mielipiteitä, sillä esimerkiksi J. R. R. Tolkien ei pitänyt Lewisin ensimmäisestä kirjasta "Velho ja leijona" lainkaan. Eräs piirin jäsenistä, Roger Lancelyn Green, taas piti suuresti Lewisin tarinoista ja oli tärkeässä osassa useiden Narniaan kuuluvien kertomusten kirjoitusvaiheessa. Tolkien itse totesi Greenille kuultuaan tämän lukevan Lewisin käsikirjoitusta: ”Kuulin, että luet Jackin [Lewisin] lastenkertomusta. Se ei kerta kaikkiaan kelpaa! Tarkoitan sanoa: "Nymfit ja heidän tapansa, faunin rakkauselämä". Eikö hän tiedä, mistä hän puhuu?”


title: Narnian tarinat

text: Green kuitenkin auttoi Lewisiä kirjoittamisprosessin aikana ja antoi useita kirjoja koskevia neuvoja. Lewis antoi Greenin lukea käsikirjoituksiaan ennen kuin tarjosi niitä kustantajalle, ja Greenin kommenttien perusteella Lewis esimerkiksi saattoi poistaa jotain kohtauksia. Esimerkkinä Greenin vaikutuksesta voidaan mainita hänen osuutensa "Taikurin sisarenpojan" kirjoitustyössä. Työstövaiheessa ollut teos sisälsi Greenin mielestä joitain kirjaan huonosti sopivia ja pitkäveteisiä kohtauksia, kuten useita vierailuja kuolevassa Charnin maailmassa, joiden tuloksena Narnian hallitsijoiksi päätyi maanviljelijäpariskunta toisesta maailmasta. Greenin mielestä nämä kaksi hahmoa olivat liian yksinkertaisia ja rehellisiä, puhuivat epäluontevasti eivätkä muutenkaan sopineet Lewisin tarinaan. Miettimisen jälkeen Lewis poisti kyseisen kohdan ja korvasi sen muilla tapahtumilla.


title: Narnian tarinat

text: Lewisin Greenille kirjoittamasta kirjeestä selviää, kuinka suuressa arvossa hän piti tämän huomautuksia ja mielipiteitä:


title: Narnian tarinat

text: Narniassa esiintyy paljon vaikutteita sekä kreikkalaisesta että skandinaavisesta mytologiasta. Esimerkiksi kentaurit ovat peräisin Kreikan tarustosta, kun taas kääpiöt kuuluvat skandinaaviseen mytologiaan. Lisäksi Narniassa on muitakin myyttisiä taruolentoja, kuten noitia, ihmissusia, jättiläisiä ja yksisarvisia.


title: Narnian tarinat

text: Lewis piti erityisesti skandinaavisesta mytologiasta. Tämän vuoksi Narnian tarinoissa esiintyy skandinaavisia taruhahmoja, ja esimerkiksi Prinssi Kaspianin "Sarastus"-laivassa on vaikutteita viikinkilaivoista. Lewis ei kuitenkaan käyttänyt tarustoja sellaisinaan, vaan hän yhdisteli niitä toisiinsa. Lewisin ystävistä erityisesti J. R. R. Tolkien vieroksui ystävänsä tapaa sotkea mytologioita keskenään, ja hän moittikin Lewisiä siitä.


title: Narnian tarinat

text: Narnian katsotaan olleen mukana aloittamassa fantasiakirjallisuuden suosion suuren kasvun aikaa. Fantasian nousua edustavat myös J. R. R. Tolkienin "Taru sormusten herrasta" -trilogia ja "Hobitti" sekä myöhemmin myös J. K. Rowlingin "Harry Potter" -kirjasarja. Ennen "Velhon ja leijonan" ilmestymistä kustantajat yleensä hylkäsivät fantasiaan viittaavat käsikirjoitukset huomauttaen, että ”nykylapset eivät ole kiinnostuneita taikuudesta eivätkä fantasiasta.”