title: Muinaiskirkkoslaavi

text: Muinaiskirkkoslaavi on hyvin lähellä slaavilaisten kielten pohjalta rekonstruoitua kantaslaavia ja sillä on suuri merkitys vertailevalle indoeuropeistiikalle. Indoeurooppalainen standardirekonstruktio on yleensä laadittu latinan, kreikan, sanskritin, liettuan ja kirkkoslaavin pohjalta. 1900-luvun jälkipuoliskolla tokaarin ja heetin merkitys on tosin kasvanut näiden vanhastaan tunnettujen vanhojen indoeurooppalaisten kielimuotojen rinnalla.


title: Muinaiskirkkoslaavi

text: Keskeinen muutos indoeurooppalaisesta kantakielestä kantaslaaviin oli umpitavujen muuttuminen avotavuiksi. Tällöin konsonanttiloppuisista tavuista tuli vokaaliloppuisia ja syntyi arkaaisille slaavilaisille kielimuodolle ominaisia nasaalivokaaleja.


title: Muinaiskirkkoslaavi

text: Muinaiskirkkoslaavin morfologia on huomattavasti kaikkia nykyisiä slaavilaisia kieliä mutkikkaampaa. Kirkkoslaavissa on kolme sukua (maskuliini, feminiini ja neutri) ja kolme lukua (yksikkö, kaksikko eli duaali, ja monikko). Verbijärjestelmää luonnehtii partisiippien runsas käyttö, jossa on havaittavissa voimakas kreikan vaikutus. Kirkkoslaavin sanajärjestys oli hyvin vapaa ja lauserakenteita luonnehtivat monimutkaiset alistussuhteet.


title: Muinaiskirkkoslaavi

text: Muinaiskirkkoslaavin kielellä kirjoitetut tekstit ovat enimmäkseen hengellisiä. Myöhemmin muinaiskirkkoslaavilla on ollut suuri merkitys erityisesti venäjän kielen kehitykseen tärkeimpänä lainanantajakielenä. Siitä on eri aikoina omaksuttu huomattava määrä sivistyssanastoa venäjään ja nykyvenäjää luonnehtiikin alkuperäisen itäslaavilaisen ja kirkkoslaavilaisen sanaston käyttö rinnakkain, tyylilajista riippuen.


title: Muinaiskirkkoslaavi

text: Ortodoksisessa kirkossa etenkin slaavilaisissa maissa käytetään yleisesti kirkkoslaavinkielistä raamattua ja jumalanpalveluskirjoja. Ortodoksisessa jumalanpalveluksessa ei kuitenkaan puhuta muinaiskirkkoslaavia, vaan nykyään yleisimmin käytetty kielimuoto vakiintui 1600-luvulla. Tämä modernisoitu slaavin variantti ei täysin vastaa Kyrilloksen ja Metodioksen viljelemää slaavin muotoa. Merkittävimmät erot koskevat oikeinkirjoitusta.


title: Seututie 834

text: Seututie 834 on Muhoksen ja Ylikiimingin välinen seututie, joka yhdistää seututien 833 valtatiehen 22.


title: Seututie 834

text: Tie alkaa Muhoksen kunnan Laukan kylästä Oulujoen etelärannalta, jossa se haarautuu valtatiestä 22. Tie ylittää Oulujoen ja johtaa Sanginjoen kylän, Ison Seluskanjärven sekä Karahkan kylän kautta Ylikiimingin taajamaan Ouluun. Tien pituus on noin 24,5 kilometriä. Sanginjokea seuraileva Sanginjoentie yhtyy siihen Sanginjoen kylällä.


title: Seututie 834

text: Lähes koko matkalla nopeusrajoitus on 80 km/h, asutusalueilla kuitenkin 60 km/h. Tien alku- ja loppupää on valaistu. Tien rinnalle sen pohjoispäähän rakennettiin 1980-luvun lopulla kilometrin pituinen kevyen liikenteen väylä koululaisten turvallisuuden vuoksi.


title: Novorossijsk

text: Novorossijsk () on kaupunki Venäjän Krasnodarin aluepiirissä Mustanmeren rannalla. Se on yksi Venäjän tärkeimmistä satamakaupungeista; siellä on Venäjän suurin rahtisatama. Novorossijsk on yksi harvoista kaupungeista, joille Neuvostoliiton aikana annettiin arvonimi "sankarikaupunki". Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui yhteensä 241 952 henkeä.


title: Novorossijsk

text: Novorossijsk on perustettu vuonna 1838 Venäjän laivastotukikohdaksi entisen turkkilaisen linnoituksen paikalle. Vuonna 1942 Saksan armeija valtasi kaupungin, mutta neuvostoliittolaiset merimiehet, heidän joukossaan Leonid Brežnev, puolustivat yhtä kaupunginosaa 225 päivän ajan.


title: Novorossijsk

text: Novorossijskin satama on rahtimääränsä suhteen Venäjän suurin merisatama. Sataman kautta kulki esimerkiksi tammi–kesäkuussa 2012 yhteensä 81,6 miljoonaa tonnia rahtia. Novorossijskin sataman satamatoimijoista keskeisin on Moskovan ja Lontoon pörsseissä noteerattu satamaoperaattori Novorossijski morskoi torgovyi port. Sen osuus oli esimerkiksi vuonna 2011 yhteensä 74,97 miljoonaa tonnia koko sataman kautta kulkeneesta 116,14 miljoonasta rahtitonnista.


title: Novorossijsk

text: Vuonna 2003 presidentti Putin määräsi uuden Mustanmeren laivaston tukikohdan perustamisesta kaupunkiin. Tuolloin Venäjän laivastotukikohdan jatko Krimin Sevastopolissa oli epävarmaa. Uuden tukikohdan on määrä olla kokonaisuudessaan valmis 2020, jolloin siihen on käytetty 92 miljardia ruplaa (3 mrd. US$).


title: Seututie 836

text: Seututie 836 on Oulun Ylikiimingin taajamasta Utajärven Sanginkylään johtava seututie.


title: Seututie 836

text: Tie alkaa seututieltä 833 Ylikiimingin kirkonkylän itäpuolella, ja kulkee Jokelankylän, Vepsän ja Ylivuoton kylien kautta Utajärven kunnan Sanginkylään, jossa se liittyy seututiehen 837. Tien pituus on noin 42 kilometriä.


title: Seututie 836

text: Tien profiilissa ei ole suuria korkeuseroja. Suurimmat nousut ovat tien länsipäässä lähellä Ylikiimingin taajamaa Pylkönmäen hiihtokeskuksen luona sekä Vepsän Tervahaarassa. Muutoin tiellä ei ole mainittavia nousuja. Tie on kaksikaistainen päällystetty tie. Osuus Suoperästä Sanginkylään päällystettiin vasta 1990-luvun lopulla, jolloin myös pahimpia mutkia suoristettiin. Aiemmin päällystettyä osuutta ei ole sanottavasti oikaistu, päällystäminen tehtiin 1970-luvun lopulla.


title: Seututie 836

text: Tietä käyttävät Ylikiimingin itäosien kylien asukkaat, ennen muuta kesäisin myös monet kesäasukkaat. Se on myös Sanginkylän läntisimpien osien yhdystie Utajärvelle. Vapon turvekuljetukset tiellä alkoivat 1970-luvulla, sitä myöten kuljetetaan myös puutavaraa Ouluun ja se on lyhin läntinen reitti Paljakan hiihtokeskukseen Puolangalle. Koska tie seurailee Ylivuotolta Sangin Tervolankylään Kiiminkijokea, siltä on useita liittymiä joen urheilukalastuspaikkoihin. Sen sijaan Kiiminkijoen taakse tieltä pääsee vain Alavuoton sillan kautta. Myöskään etelään Oulujoen suuntaan tieltä ei ole läpimenoyhteyttä, joskin Aittokylän ja Kivijärven tiet siihen suuntaan risteävät.


title: Seututie 836

text: Tieyhteyksien ja asutuksen historiaa seututien 836 varrella:


title: Oberstdorf

text: Oberstdorf on parantola- ja talviurheilukeskus Allgäun Alpeilla Baijerin osavaltion lounaisosassa Saksassa. Oberstdorfin kunta sijaitsee keskimäärin 815 metrin korkeudessa merenpinnan yläpuolella. Korkeat Nebelhornin ja Fellhornin huiput hallitsevat maisemaa.


title: Oberstdorf

text: Oberstdorf on Saksan eteläisin kunta. Sen osa-alueet ovat Oberstdorf, Kornau, Reichenbach, Rubi, Schöllang ja Tiefenbach. Saksan eteläisin maantieteellinen alue, Haldenwanger Eck, sijaitsee kunnan alueella. Oberstdorfissa sijaitsevista vuorenhuipuista merkittävimmät ovat:Oberstdorfissa sijaitsee useita järviä ja lampia:Oberstdorfissa vuoden lämpimin kuukausi on heinäkuu, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila on 21,7 °C, mutta elokuu on lähes yhtä lämmin. Keskimääräinen alin lämpötila on pakkasen puolella marraskuusta maaliskuuhun, tammikuussa jopa –6,6 °C. Sadetta saadaan ympäri vuoden yli sata milliä kuukaudessa, kesä- ja heinäkuussa yli 200 mm.


title: Oberstdorf

text: Varhaisin kirjallinen maininta Oberstdorfista on vuodelta 1141. Maksimilian I myönsi paikkakunnalle markkinaoikeudet (Marktrecht) 1495. Kolmikymmenvuotisen sodan aikana Oberstdorf kärsi Ruotsin joukkojen harjoittamasta terrorista. Seitsemisensataa oberstdorfilaista sai surmansa vuosien 1634–1635 ruttoepidemiassa. Kansansivistys otti askeleen eteenpäin 1787, kun paikkakunnan ensimmäinen koulurakennus valmistui. Oberstdorfia kohtasi suurpalo 5. ja 6. toukokuuta 1865, jolloin kaksi kolmasosaa rakennuskannasta tuhoutui. Liikenneyhteydet kehittyivät merkittävästi, kun rautatieyhteys Sonthofen–Oberstdorf avattiin 1888. Oberstdorfista alkoi kehittyä matkailukeskus. Nebelhornin köysirata (Nebelhornbahn) rakennettiin 1928–1930 ja uusittiin 1977 ja 1991. Söllereckin köysirata avattiin 1950 ja Fellhornin rata 1972. Vuonna 1937 Oberstdorf nimettiin kylpyläkeskukseksi (Kurort). Kunnan keskusta suljettiin henkilöautoliikenteeltä vuonna 1992. Oberstdorf liittyi niin kutsuttuun Zipfelbund-ryhmään kolmen muun saksalaisen paikkakunnan kanssa 1999. Ryhmään kuuluvat Saksan eteläisin paikkakunta eli Oberstdorf, sekä pohjoisin, itäisin ja eteläisin paikkakunta.


title: Oberstdorf

text: Oberstdorfin rautatieasema on 20,7 kilometriä pitkän yksirataisen ja sähköistämättömän Immenstadt–Oberstdorf-radan päätepiste. Paikkakunnan keskeisin maantieyhteys on 529 kilometriä pitkä Bundesstraße 19 (Krauthausen–Oberstdorf), joka on rakennettu nelikaistaiseksi Sonthofenin kaupungista pohjoiseen. B19 on ainoa maantieyhteys Oberstdorfista Itävallan puolella sijaitsevaan Kleinwalsertalin kuntaan.


title: Oberstdorf

text: Vuosittaisia matkailijoiden yöpymisiä Oberstdorfissa on noin 2,3 miljoonaa. Matkailijoiden saapumisia on noin 400 000 vuosittain.


title: Oberstdorf

text: Oberstdorf on järjestänyt Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut vuosina 1987 ja 2005. Oberstdorfissa sijaitsee myös yksi maailman viidestä lentomäestä (K 185, HS 211 m), jossa on pidetty maailmanmestaruuskilpailut vuosina 1973, 1981, 1988, 1998 ja 2008. Oberstdorfissa järjestetään myös yksi arvostetun ja perinteikkään Keski-Euroopan mäkiviikon kilpailuista. Oberissa Mäkiviikolla hypättävä kisa on ensimmäinen kaikista kiertueen neljästä osakilpailusta. Eniten voittoja (3) siellä ovat saavuttaneet saksalaiset Dieter Thoma ja Martin Schmitt.


title: Amanda Coetzer

text: Amanda Coetzer (s. 22. lokakuuta 1971) on eteläafrikkalainen entinen tennispelaaja.


title: Amanda Coetzer

text: Coetzer aloitti ammattilaisuransa vuonna 1988. Hän otti ensimmäisen WTA-tason turnausvoittonsa vuonna 1993 Melbournessa ja toisen myöhemmin samana vuonna Tokiossa. Hän voitti Melbournen loppuottelussa japanilaisen Naoko Sawamatsun suoraan kahdessa erässä luvuin 6-2, 6-3 ja Tokion loppuottelussa japanilaisen Kimiko Daten luvuin 6-3, 6-2. Kummatkin turnaukset pelattiin kovalla kentällä.


title: Amanda Coetzer

text: Coetzer nousi ensimmäistä kertaa naisten kaksinpelin maailmanlistan 20 parhaan pelaajan joukkoon vuonna 1992 ja pysyi siellä suurimman osan seuraavista kymmenestä vuodesta. Korkeimmillaan Coetzer nousi maailmanlistalla sijalle kolme, mikä tapahtui vuonna 1997.


title: Amanda Coetzer

text: Vuonna 1994 Coetzer voitti Prahassa massakentällä pelatun turnauksen. Hän kohtasi loppuottelussa ruotsalaisen Åsa Carlssonin, joka kaatui luvuin 6-1, 7-6. Hän pelasi samana vuonna myös Indian Wellsin turnauksen loppuottelussa, jossa hävisi saksalaiselle Steffi Grafille luvuin 6-0, 6-4. Seuraavana vuonna hän voitti Torontossa pelatussa turnauksessa peräti kolme maailmanlistalla viiden parhaan joukkoon kuulunutta pelaajaa, toisella kierroksella Steffi Grafin (nro. 1), kolmannella kierroksella Mary Piercen (nro. 5) ja semifinaaleissa Jana Novotnán (nro. 4). Hän hävisi kuitenkin lopulta Monica Selesiä vastaan pelatun loppuottelun selvin lukemin 6-0, 6-1. Coetzerin voitto Grafista merkitsi saksalaispelaajan 32-ottelun mittaisen voittoputken päättymistä.


title: Amanda Coetzer

text: Coetzerista tuli vuoden 1996 Australian avoimissa ensimmäinen eteläafrikkalainen nainen, joka on edennyt Grand Slam -turnauksessa semifinaaleihin tenniksen avoimen aikakauden (vuoden 1968 jälkeen) aikana. Finaalipaikka jäi kuitenkin lopulta haaveeksi hänen hävittyään semifinaalissa kolmessa erässä Anke Huberia vastaan. Hän eteni vuoden aikana myös yhden WTA-kiertueen turnauksen loppuotteluun; hollantilainen Brenda Schultz-McCarthy voitti hänet Oklahomassa Cityssä pelatun turnauksen loppuottelussa luvuin 6-3, 6-2.


title: Amanda Coetzer

text: Vuosi 1997 oli Coetzerille hänen uransa paras. Hän eteni Australian avoimissa toista vuotta peräkkäin semifinaaleihin ja voitti turnauksessa mm. maailmanlistan ykköspelaajan Steffi Grafin neljännellä kierroksella. Coetzer voitti Grafin myös Berliinissä muutamaa kuukautta myöhemmin pelatun turnauksen puolivälierissä. Graf kaatui lukemin 6-0, 6-1, mikä oli tämän uran huonoin tulos. Ja vain muutamaa viikkoa Berliinin turnauksen jälkeen Coetzer voitti Grafin Ranskan avointen puolivälierissä ja on näin yksi kuudesta pelaajasta, jotka ovat onnistuneet voittamaan Grafin kolme kertaa saman vuoden aikana ja yksi neljästä, jotka ovat voittaneet hänet enemmän kuin kerran Grand Slam -turnauksessa. Coetzer hävisi Ranskan avointen semifinaaliottelunsa kroatialaista Iva Majolia vastaan, joka eteni lopulta turnauksen voittoon. Coetzer voitti vuoden aikana kaksi WTA-turnausta, Budapestissä ja Luxemburgissa. Seuraavana vuonna hän voitti Hilton Headissa pelatun massakenttäturnauksen.


title: Amanda Coetzer

text: Vuonna 2000 Coetzer toi Etelä-Afrikalle Hopman Cupin voiton lyötyään Wayne Ferreiran kanssa Thaimaan joukkueen, jossa pelasivat Paradorn Srichaphan ja Tamarine Tanasugarn. Coetzer pelasi myös kuutena vuotena Etelä-Afrikan Fed Cup -joukkueessa ja edusti maataan kolmissa olympiakisoissa.


title: Amanda Coetzer

text: Coetzer voitti vuonna 2000 Antwerpenissä pelatun turnauksen ja vuonna 2001 Acapulcossa pelatun turnauksen. Hän otti Acapulcon massakenttäturnauksen voiton myös vuonna 2003, mikä oli samalla hänen viimeinen turnausvoittonsa.


title: Amanda Coetzer

text: Coetzer lopetti ammattilaisuransa vuonna 2004. Hän voitti uransa aikana yhdeksän WTA-tason kaksinpeliturnausta ja yhdeksän nelinpeliturnausta.


title: Jacques Villeneuve (vanhempi)

text: Jacques Villeneuve vanhempi (s. 4. marraskuuta 1953 Quebec, Kanada) on kanadalainen autourheilija. Hän on Gilles Villeneuven veli ja Jacques Villeneuve nuoremman setä.


title: Jacques Villeneuve (vanhempi)

text: Kilpailu-uransa Vileneuve aloitti vuonna 1976 osallistumalla Kanadan Honda Civic -kilpailuluokassa. Hänet palkittiin vuoden lopuksi vuoden tulokkaana. Samaan aikaan hän osallistui myös Sno-Pro-moottorikelkkakisoihin. Vuonna 1977 hän voitti Honda-luokan mestaruuden.


title: Jacques Villeneuve (vanhempi)

text: Vuosina 1979–1981 Villeneuve osallistui Formula Atlantic -luokkaan. Vuonna 1979 hänet palkittiin vuoden tulokkaana ja ensimmäiset neljä voittoa tulivat vuonna 1980. Hän keräsi kyseiseltä ajanjaksolta yhteensä 8 voittoa ja kaksi mestaruutta (1980 ja 1981).


title: Jacques Villeneuve (vanhempi)

text: Vuoden 1981 lopuksi hän sai ensimmäisen Formula 1 -testinsä. Villeneuve ajoi Arrows-tallissa viimeiset kaksi kisaa. Formula 1 -luokan vastus oli kuitenkin kova eikä hän päässyt yhteenkään kilpailuun vanhentuneella autollaan. Vuodeksi 1982 Villeneuve ei saanut sopimusta mihinkään formulaluokkaan, ja hän ajoi CanAm-urheiluautoja seuraavat kaksi vuotta voittaen vuoden 1983 CanAm -mestaruuden. Vuonna 1983 hän sai vaihteeksi tilaisuuden ajaa Formula 1 -autoa RAM Racing-tallissa. Kilpailuun pääseminen osoittautui kuitenkin jälleen kerran liian suureksi haasteeksi eikä hän päässyt kilpailuun.


title: Jacques Villeneuve (vanhempi)

text: Vuosina 1984–1986 Villeneuve nähtiin lähinnä CART-sarjassa, missä hän kolaroi usein mutta saavutti myös kohtuullista menestystä. Tähän päättyi hänen säännöllinen kilpailu-uransa autoissa. 1986–1999 hän ajoi moottorikelkkakisoissa voittaen useita kilpailuja. Lisäksi hänet nähtiin formulaveneen ratissa 1999.


title: Jacques Villeneuve (vanhempi)

text: Villeneuven nimi on lisätty suoritustensa ansiosta Canadian Motorsport Hall of Fameen vuonna 2001.


title: Sanginkylä

text: Sanginkylä on kylä Utajärven kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla entisessä Oulun läänissä.


title: Sanginkylä

text: Sanginkylä sijaitsee Utajärven kunnan suurimman järven, Sanginjärven lähistöllä, pääosin seututien 837 varrella noin 20 kilometrin päässä Utajärven keskustasta Puolangan suuntaan eli pohjoiseen. Muita järviä on vähän, niistä suurimmat ovat Puutturinjärvi, Valkiaisjärvi, Mustalampi, Palonen ja Kaakkurilampi. Sanginjoen ja Kiiminkijoen lisäksi kylässä ovat Oulujokeen itäkoillisesta laskeva Utosjoki ja sen sivuhaara Potkunjoki. Kylä jakaantuu muutamaan sivukylään, joista vanhinta asutusta on Sanginjärven itärannan Niemikylässä ja länsipuolen Lahtikylässä mukaan lukien varsinainen pääkylä järven pohjoispuolella, josta tie Lahtikylään ja sen takana Sanginjoen varrella olevaan Puutturiin alkaa. Kirkolta päin ensimmäinen asuttu alue on Kemilänkylä, siitä pohjoiseen ja itään ovat Autio, Yli-Utos ja Potku. Toppisen risteyksestä Ylikiiminkiin menevän tien varrella on Tervolankylä ja siitä Kiiminkijokivarteen erkaneva Jokikylä. Risteyksestä taas seututie 837:ää pohjoiseen eli Juorkunaan päin on Sapilasmaa.


title: Sanginkylä

text: Sanki-nimellä on arveltu olevan yhteyksiä saamenkieliseen paikannimistöön, kuten Kaaresuvannon Saaginjokeen. Vastaavuuksia nimelle on löydetty myös Aunuksen Karjalasta. Kylän alueelta löydetyt esihistorialliset esineet ovat lähinnä tasatalttoja sekä kivi- ja oikokirveen teriä.


title: Sanginkylä

text: Kirjallisia tietoja Sanginkylän eli Sanginjärven kylän asukkaista on saatavilla vasta 1540-luvulta, Oulun sataman sakkoluettelosta vuodelta 1546 lähtien. Kylän ensimmäinen talollinen lienee ollut Tuutti-Paavali eli Paavo Sangi. Hän oli Kärpän tilan omistaja, joka mainitaan nokkaveroluettelossa vuodelta 1549. Noin kymmenen vuoden kuluttua eli 1557 Sangilla omisti peltoa jo kuusi tilallista. Vanhimpia eli 1500-luvun taloja Sanginjärven ympärillä olivat Kärpän ohella Paavola ja sen naapuri Takkunen, samoin kuin Laitinen ja Holappa järven vastakkaisella rannalla.


title: Sanginkylä

text: Vuonna 1905 henkikirjoitettua talollisväkeä oli kylässä jo 210 henkilöä, palkollisia ja vastaavia 235, kruununtorppien asukkaita 96 ja ulkometsätorppareita 101 eli siis yhteensä yli 600 henkilöä. Sata vuotta aiemmin kylällä oli ollut vain 145 henkikirjoitettua asukasta.


title: Sanginkylä

text: Mavis Hiltunen Biesanzin isä "Pietari Hiltunen" (myöh. "Peter") oli kotoisin Sanginkylästä.


title: Sanginkylä

text: Kylän pääelinkeino on ollut maatalous, joka 1900-luvun alkuun asti oli paljolti omavaraistaloutta. Ostotavaroita olivat vain suola ja 1700-luvulta lähtien kahvi. Vuonna 1911 17 karjanomistajaa perusti kylälle Sanginkylän Osuusmeijerin, joka toimi 1930-luvun lopulle saakka. Sangin Puimakoneosuuskunta perustettiin kaksi vuotta myöhemmin. Kuitenkin vasta 1937 ostettiin Puhakan taloon kylän ensimmäinen traktori. Utajärven kunta oli perustanut lainajyvästön 1918, jota sankilaisetkin käyttivät sota-aikaan asti. Maatalouselinkeinoa edistettiin vielä 1950-luvulla muun muassa kuivattamalla Keihäslampi Tervolankylällä. Palosenjärven kuivatushanke kuitenkin kariutui. Sangin maamiesseura perustettiin 1933, jolloin asukkaita oli kylällä liki tuhat.


title: Sanginkylä

text: Maatalouden ohella metsätalous on ollut kylän toinen tärkeä elinkeino, mukaan lukien puutavaran uitto. Uittoa harjoitettiin sekä Kiiminkijoella, Utosjoella että Sanginjoella. Utosjoella oli myös mylly, sahalaitos ja höyläkone. Myllyn voimanlähteenä oli vuodesta 1914 lähtien amerikkalainen Golbustor-vesiturbiini. Mylly uudistui 1938, jolloin perustettiin Utajärven vehnämylly -yhtiö. Se toimi vuoteen 1955 asti. Sahalaitoksen toimintaa taas paransivat huomattavasti 1923 hankitut sähkögeneraattorit, joiden teho oli 2x250 wattia. Niistä saatiin sähköä Utajärven kirkonkylälle asti. Sahassa oli kaksi raamia ja parhaimmillaan se työllisti 80 henkilöä. Toiminta loppui 1958 ja seuraavana vuonna sekä rakennukset että koneet myytiin pakkohuutokaupassa. Metsänhakkuu kuitenkin kehittyi vasta samalta vuosikymmeneltä eli 1950-luvulta lähtien. Ensimmäinen metsäkoneyrittäjä oli Pekka Väisänen, jolla oli käytössä tehokas ja kallis VK-16 -kuorimakone. Osin puunkorjuun, mutta myös tietöiden takia kylässä oli parhaimmillaan parikymmentä kuorma-autoilijaa, lisäksi oli taksin omistajia ja linja-autonkuljettajia. Kylän autoilijasukuja ovat olleet mm. Palo-ojat, Nissiset, Oksat, Vitikat ja Holapat. Pekka Peltoniemellä oli autokorjaamo.


title: Sanginkylä

text: 1800-luvun lopussa kylällä oli kaksi maakauppaa, kylän vanhimmissa taloissa Kärpässä ja Paavolassa. Useista myöhemmistä kaupoista tulivat parhaiten tunnetuksi osuuskauppa Niemikylällä, Heikki ja Alli Juntusen kauppa Puutturintien risteyksessä sekä Frans Holapan kauppa Tervolankylässä. Kaikki kaupat lopettivat toimintansa 1980-luvun. Kesällä 2010 Sanginkylällä alkoi kuitenkin jälleen kauppa-autotoiminta, jota harjoittaa Jokikylän kauppa. Jokikylässä asuva Veikko Perätalo aloitti yritystoiminnan vaimonsa Astan kanssa. Siihen kuuluu kauppa-auton lisäksi Valkeisjärven rannalla sijaitseva kioski, joka on avoinna kesäkuukausina.


title: Sanginkylä

text: Suomen senaatti määräsi 1887 Utajärvelle perustettavaksi postiaseman. Sanginkylän postipysäkki perustettiin 1903 ja 1937 se muutettiin postiasemaksi. Matti Määttä oli postiaseman hoitajana eläkkeelle jäämiseensä saakka vuodesta 1949 vuoteen 1989 eli yhteensä 40 vuotta. Kylällä toimi lisäksi useita postinjakajia. Sanginkylän postinumero on 91620. Posti lakkautettiin tammikuun 26. päivänä 1991. Sangilla toimi myös kaksi kyläpoliisia, ensin Eino Juntunen 19 vuotta ja sitten vuoteen 1968 saakka Jaakko Huotari.


title: Sanginkylä

text: Utajärvellä käytössä olevan kylähautausmaaperinteen mukaisesti Sangilla on ollut jo pitkään oma hautausmaa. Vanha hautausmaa oli Sanginjärven pohjoisrannalla Oltavan talon vieressä. Se vihittiin käyttöön 1863 ja tuli noin 50 vuodessa täyteen haudatuksi. Uusi hautausmaa Puutturintien varressa lähellä Mäkelää otettiin käyttöön vuonna 1917.


title: Sanginkylä

text: Sangin kansakoulua varten hankittiin 1919 peräti 162 hehtaarin suuruinen Hiltulan tila, mahdollisesti tuolloin Suomen suurin kansakoulun tontti. Koulurakennuksen valmistuttua Anna Rautio aloitti ensimmäisenä opettajana syksyllä 1921 4-osastoisessa yksiopettajaisessa koulussa, johon tuli 40 oppilasta. Sivukylillä pidettiin kuitenkin yhä kiertokouluja. Koulu muuttui kaksiopettajaiseksi vuonna 1936 ja kolmiopettajaiseksi 1954. Sangin ala-aste toimii yhä tuona vuonna käyttöön vihityssä ja 2002 remontoidussa koulurakennuksessa.


title: Sanginkylä

text: Autionkylän koulu rakennettiin 1948 ja koulupiiri liitettiin Sangin koulupiiriin 1976. Jokikylän eli Sapilasmaan koulu ja koulupiiri olivat toiminnassa vain lyhyen aikaa, vuodesta 1952 vuoteen 1960, Yli-Utoksen koulu sen sijaan vuodesta 1936 vuoteen 1966. Vuonna 1996 Sangin koulurakennuksen yhteyteen rakennettiin myös liikuntatilat. Koulupiiriin kuuluvat 2007 Sanginkylän lisäksi Juorkunan, Särkijärven, Yli-Utoksen, Autiokylän ja Sapilasmaan kylät. Utajärven kunta on ilmoittanut lopettavansa kunnan viimeisen kyläkoulun eli Sangin koulun vuonna 2010. Kunnallinen kirjastotoiminta alkoi Sangin sivukirjastossa 1965. Kirjasto toimi Sangin koulun yhteydessä, kirjastonhoitajana oli opettaja Matti Savolainen. Sivukirjasto lakkautettiin 1985.


title: Sanginkylä

text: Sanginkylän Nuorisoseura perustettiin 26. maaliskuuta 1926 ja perustamisvuonna siihen liittyi 34 jäsentä. Seuraa ei saatu kuitenkaan kannattavaksi ja sen toiminta lakkasi jo viiden vuoden kuluttua. Utajärven Sangin Marttayhdistys perustettiin 1937, mutta senkin toiminta lakkasi sota-aikana. Yhdistys perustettiin uudelleen joulukuussa 1966 ja lopetettiin vuonna 1997. Vanhoillislestadiolaisten Rauhanyhdistys perustettiin Sangille maaliskuussa 1944. Yhdistys rakennutti toimitalon Puutturintien risteyksen lähelle Kokon talon naapuriin Vapon käytössä olleesta metsätyöparakista. Toimitalon vihkiäisseuroissa 1950 puhui Mauno Koivuneva, kaikkien tuntema Utajärven kirkkoherra ja Päivämies-lehden "Paimenpojan kierroksilta" –pakinoiden kirjoittaja.


title: Sanginkylä

text: Sanginkylä elää uutta kukoistuskauttaan, sillä poismuutto on pysähtynyt ja uusia omakotitaloja on rakennettu kylän alueelle. Talkootoiminta on aktiivista. Kylän asukasluku on noin 280 henkilöä lähes 90:ssä taloudessa. Lisäksi kylän alueella on liki sata kesäasuntoa.


title: Seututie 837

text: Seututie 837 johtaa Utajärven keskustasta Sanginkylän, Juorkunan ja Särkijärven kylien kautta Puolangan keskustaan, jossa se risteää seututie 800 ja kantatien 78 kanssa.


title: Seututie 837

text: 1960-luvulla asvaltoitu 69 kilometrin pituinen seututie on vanha kulkureitti Utajärven kirkonkylästä ns. Pohjanperien kyliin ja Puolangalle. Sille rakennettiin aikanaan myös yhteys Ylikiiminkiin Ylivuoton ja Vepsän kylien kautta, seututieltä 836. Siltä on sen sijaan vain metsäautotieyhteys itään, Sanginkylän Yli-Utoksen kautta seututielle 800, joka johtaa Puokion kautta Vaalasta Puolangalle. Seututeiden 837 ja 800 välisellä alueella onkin yhä suuria asumattomia metsä- ja suoalueita


title: Seututie 837

text: Tietä käyttävät ennen muuta Utajärven pohjoisosien kylien asukkaat reittinä kirkonkylälle ja eteenpäin, samoin kuin puolankalaiset. Erityisesti kesällä sen kautta kulkee paljon kesämökkiläisiä, talvisin se taas muodostaa myös lounaisen reitin Paljakan hiihtokeskukseen Puolangalla. Koska tie seuraa Kiiminkijoen yläjuoksua Juorkunan, Särkijärven ja Puolangan alueilla, joen virkistyskalastuspaikat ovat sen kautta helposti saavutettavissa. Tie on myös tärkeä kuljetusväylä Puolangan–Suomussalmen alueen Ouluun suuntautuvissa raakapuukuljetuksissa.


title: Juorkuna

text: Juorkuna on noin 150 asukkaan kylä samannimisen järven rannalla Kiiminkijoen yläjuoksulla Utajärven kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla Oulun läänissä.


title: Juorkuna

text: Kylän läpi kulkeva Utajärven ja Puolangan välinen seututie 837 on alueen tärkein kuljetusväylä. Alueella ei ole erillisiä kevyen liikenteen väyliä, joten vilkasliikenteinen tie 837 muodostaa turvallisuusriskin.


title: Juorkuna

text: Kylästä alkava Olvasjärventie johtaa Kivijärven ja Marttisjärven kyliin, ja sen sivuteitä pitkin on yhteys myös Pudasjärven Keinäsperään.


title: Kahvila

text: Kahvila on julkinen paikka, josta voi ostaa yleensä kahvia, teetä, virvoitusjuomia ja pikkulämpimiä. Suomalaiset kahvilat ovat yleensä auki vain päiväsaikaan ja niissä ei läheskään aina myydä alkoholijuomia. Suomen ensimmäinen kahvila, "Kaffehus", perustettiin Turkuun vuonna 1778.


title: Kahvila

text: Islamilaisissa maissa kahvilat ovat suosittuja kokoontumispaikkoja, joissa pelataan shakkia tai backgammonia. Venäläisistä kahviloista saa myös ruokaa ja alkoholia.


title: Kahvila

text: Hollannissa ja muissa maissa joissa mietojen huumausaineiden käyttö on sallittua, joistakin kahviloista, joita kutsutaan coffee shopeiksi voi ostaa kannabistuotteita.


title: Kahvila

text: Kahviloiden juuret ovat Arabian niemimaalla ja Lähi-idässä islamilaisen kulttuurin piirissä, josta saatiin malli ensimmäisiin Eurooppaan 1600-luvun puolenvälin tienoilla perustettuihin kahviloihin. Noin sadan vuoden ajan kahvilat joko jäljittelivät pitkälle itämaisia esikuviaan tai olivat entisiä baareja ja majataloja, jotka olivat alkaneet tarjota suosiota saavuttanutta uutuusjuomaa kahvia ja muuttaneet nimensä kahviloiksi. Melko nopeasti kahviloiden kirjo alkoi kuitenkin laajeta ja eurooppalaisen kahvilakulttuurin omaleimaisuus kehittyä.


title: Kahvila

text: Monet ensimmäisistä kahvia myyneistä yrittäjistä pyörittivät liiketoimintaansa liikuteltavista kojuista tai kaulassa kannettavilta tarjottimilta. 1700-luvulla puistoihin ilmaantui suosittuja kahvitelttoja ja -paviljonkeja. Silloin tällöin kahvilanpitäjät pyrkivät luomaan kahviloihinsa ylellisyyden ja hienostuneisuuden leimaa, mutta näyttäviä, suuria luksuskahviloita alkoi esiintyä vasta 1700-luvun lopulla. Ne saavuttivat täyden komeutensa vasta 1800-luvun puolella, jolloin parhaimmillaan kahvila saattoi olla sisustettu useaan kerrokseen. Porvarilliseen makuun kuuluva koristeellisuus ja mahtavuus lisääntyivät kahviloiden sisustuksessa vuosisadan mittaan.


title: Kahvila

text: Tyypillistä kahvilakulttuurille on ollut yhä uusien kahvilatyyppien kehittyminen. Kuitenkin myös kahviloiden vanhat muodot ovat usein säilyneet uusista tulokkaista huolimatta.


title: Kahvila

text: Kahvilatyyppejä:


title: Nettikahvila

text: Nettikahvila on tila, jossa voi käyttää internetiä yleensä minuutti- tai tuntitaksalla. Usein nettikahviloissa ei ole lainkaan kahvitarjoilua. Myös tarjotun Internetyhteyden laatu vaihtelee. Suurimmassa osassa nettikahviloita ainoa tarjolla oleva palvelu on verkkoselain. Nettikahvilaa käyttävät yleensä henkilöt, joilla ei ole omaa tietokonetta sekä matkailijat. Jotkin nettikahvilat ovat erikoistuneet pelkiksi peliasemiksi.


title: Nettikahvila

text: Yksi Euroopan ensimmäisistä nettikahviloista perustettiin Helsinkiin loppuvuodesta 1993. CompuCafé avautui aluksi Kluuvin kauppakeskukseen, ja siellä esiteltiin uusimpia tietokoneita ja laitteita yhteistyössä maahantuojien kanssa. Vuodenvaihteen jälkeen ravintola siirtyi Annankadun ja Eerikinkadun kulmaan. Uusissa tiloissa oli muun muassa olutrobotti, josta saattoi valuttaa etukäteen ostettua olutta magneettikorttia vilauttamalla. Baarin toiminta loppui lyhyeen, sillä asiakkaat tekivät pääasiassa muuta kuin kuluttivat rahojaan juomiin. Ravinolaketju otti tilan muuhun käyttöön loppuvuodesta 1995.


title: Porin maalaiskunta

text: Porin maalaiskunta () oli Satakunnassa sijainnut Suomen kunta. Se liitettiin vuonna 1967 toteutetun suuren kuntaliitoksen yhteydessä Porin kaupunkiin.


title: Porin maalaiskunta

text: Kunta sijaitsi nykyisessä Satakunnan maakunnassa, Länsi-Suomen läänissä. Sen naapurikunnat olivat Porin kaupunki sekä Ahlainen, Kullaa, Luvia, Noormarkku ja Ulvila.


title: Porin maalaiskunta

text: Porin maalaiskunta oli aikoinaan nykyisten Nakkilan, Noormarkun, Pomarkun, Siikaisten, Merikarvian, Ahlaisten ja Kullaan kanssa osa Suur-Ulvilaa.


title: Porin maalaiskunta

text:
Porin maalaiskunta oli viimeisten kuntien joukossa, joka sai oman kunnankirjastonsa vuonna 1952. Nyt tämä kirjasto on yksi Meri-Porin aluekirjastoista Porin Pihlavan kaupunginosassa nimenään Pihlavan kirjasto. Kirjasto täytti 50 vuotta 19. joulukuuta 2002.
Porin maalaiskuntaan kuuluivat nykyiset Meri-Porin kaupunginosat ja Yyterin hiekkaranta sekä nykyiset Porin rannikon eteläosan kylät Viasvedeltä Lyttylään ja Kokemäenjoen pohjoisrannan kylät Ruosniemestä Toukariin.


title: Porin maalaiskunta

text: Seurakunnallisesti Porin maalaiskunnan alue kuului vuoteen 1960 saakka Porin kaupunki- ja maaseurakuntaan, sen jälkeen Keski-Porin, Länsi-Porin ja Pihlavan seurakuntiin.


title: Porin maalaiskunta

text: Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Porin maalaiskunnan väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1960.


title: Porin maalaiskunta

text:
Vuonna 1946 Porin maalaiskunnasta liitettiin Poriin alue, jossa oli 5 057 asukasta.
Vuoden 1960 taajamarajauksen mukaan Porin maalaiskunnassa oli neljä taajamaa: Järvikylä (338 asukasta 1,7 neliökilometrillä), Kyläsaari (752 asukasta 3,2 neliökilometrillä), Pietniemi (253 asukasta 2,2 neliökilometrillä) ja Pihlava (2 806 asukasta 6,7 neliökilometrillä). Lisäksi osa Porin keskustan ja Ulasoorin taajamista sijaitsi maalaiskunnan puolella. Järvikylän ja Pietniemen taajamat ulottuivat osittain kaupungin puolelle.


title: Tulevaisuudentutkimus

text: Tulevaisuudentutkimus eli futurologia on monitieteinen ja tieteiden välinen tiedonala, jonka päätehtävä on kartoittaa jonkin ilmiön mahdollisia, todennäköisiä ja toivottavia tulevaisuuksia. Tulevaisuudentutkimuksen perusolettamuksen mukaan tulevaisuus ei ole ainakaan kokonaan deterministinen eli ennalta määrätty, vaan tulevaisuus on avoin ja siihen voidaan vaikuttaa. Tulevaisuudentutkimus ei pyrikään siten ennustamaan yhtä ainoaa tulevaisuutta, vaan kartoittamaan mahdollisia vaihtoehtoisia tulevaisuustiloja. Tässä prosessissa tulevaisuudentutkijat käyttävät hyväkseen erilaisia työkaluja kuten esimerkiksi aikasarja-analyyseja, skenaarioita ja simulaatioita. Näin aikaan saatuja tuloksia kutsutaan tulevaisuustiedoksi.


title: Tulevaisuudentutkimus

text: Tulevaisuudentutkimus poikkeaa merkittävästi muista tieteenaloista, sillä tulevaisuustietoa ei voida testata empiirisesti nykyhetkessä, koska se ei ole vielä tapahtunut. Tämän vuoksi tulevaisuudentutkimusta ja sen tuottaman tiedon totuudenmukaisuutta ja todistettavuutta kohtaan on usein esitetty kritiikkiä. Toisaalta tulevaisuudentutkimuksessa laajalti omaksutun kriittisen realismin tietoteorian mukaan kaikki tieto on epätäydellistä ainakin joltain osin, ja tieto on aina vain oikeutettu ja hyvin perusteltu tosiuskomus. Tämän tulkinnan mukaan siis oikeutettua ja hyvin perusteltua tosiuskomusta koskien tulevaisuutta voidaan myös pitää tietona.


title: Tulevaisuudentutkimus

text: Ehkä tunnetuin tulevaisuudentutkimuksen alan tiedeyhteisöistä on Rooman klubi, jonka vuonna 1972 julkaisemaa raporttia "Kasvun rajat" voidaan pitää yhtenä modernin ympäristöliikkeen syntyyn eniten vaikuttaneista dokumenteista.


title: Tulevaisuudentutkimus

text: Ulkopolitiikassa on tapana julkaista eri maitten ennustettavia suhteita ja tulevaisuutta.


title: Tulevaisuudentutkimus

text: Tulevaisuuden tutkimuksen seura on perustettu vuonna 1980, perustajina tutkijoita, opettajia ja tiedeyhteisön laajan kannatuksen pohjalta yliopistoja ja korkeakouluja. Seuran perustajajäseninä oli 14 suomalaista yliopistoa ja korkeakoulua, ja nykyään seuralla on parikymmentä yhteisöjäsentä sekä noin 650 henkilöjäsentä. Tulevaisuudentutkimuksen seuran jäsenkunta on läpileikkaus tämän päivän suomalaisesta yhteiskunnasta - mukana on tulevaisuudesta kiinnostuneita ihmisiä kaikilta elämänaloilta. Seuran vakiintuneisiin toimintamuotoihin kuuluvat seminaarit - jokavuotinen kesäseminaari, Top Ten Futures -seminaari, Tulevaisuusfoorum sekä muut tilaisuudet ja tapaamiset - sekä julkaisutoiminta. Neljä kertaa vuodessa ilmestyvän tieteellisen jäsenlehden Futuran lisäksi seura toimittaa myös kahta julkaisusarjaa: Acta Futura Fennica sekä Tulevaisuussarja. Seuralla on 13 paikallistoimintaryhmää eri puolilla Suomea.


title: Tulevaisuudentutkimus

text: Vuonna 1992 Turun kauppakorkeakouluun perustettiin erillislaitoksena Tulevaisuuden tutkimuskeskus. Tulevaisuuden tutkimuskeskuksella on toimipisteet Turussa, Helsingissä ja Tampereella. Laitos koordinoi Tulevaisuudentutkimuksen VerkostoAkatemiaa, joka tarjoaa 10 jäsenyliopistolleen tulevaisuudentutkimuksen opetusta. TVA on myös YK:n alaisen Millennium-projektin jäsen. Keskuksen professoreina toimivat Sirkka Heinonen, Petri Tapio sekä Markku Wilenius.


title: Tulevaisuudentutkimus

text: Elokuun alussa 2013 tulevaisuuden tutkimuskeskus lakkasi olemasta Turun yliopiston erillislaitoksena. Nykyään tulevaisuuden tutkimuskeskus on osa Turun kauppakorkeakoulua. Hallinnolliselta asemaltaan keskus on kauppakorkeakoulun ainelaitokseen verrattava yksikkö.


title: Tulevaisuudentutkimus

text: Markku Wilenius on toiminut Tulevaisuuden tutkimuskeskuksen johtaja vuosina 1999-2001 ja 2003-2007. Hän on toiminut Turun kauppakorkeakoulun tulevaisuuden tutkimuksen professorina vuosina 2004-2012 sekä jälleen marraskuusta 2014 lähtien. Hänen työnsä on käsitellyt muun muassa visionääristä johtamista sekä talouden pitkiä aaltoja.


title: Tulevaisuudentutkimus

text: KTT Tarja Meristö on teollisuudessa toimineiden futurologien uranuurtajia Suomessa. Hän oli ensin Partekilla vuodesta 1979 alkaen strategiasuunnittelijana muun muassa skenaariomenetelmiä käyttäen, hän siirtyi Rautaruukille Ouluun yritysfuturologiksi, missä tehtävässä toimi 1988–1991. Meristö väitteli Turun kauppakorkeakoulussa tulevaisuuden tutkimuksesta ja skenaariotyöskentelystä yritysten strategiatyössä vuonna 1991. Hän on toiminut yritysfuturologina Mika Kamensky Consulting Oy:ssa Helsingissä 1992-1997. Hän on toiminut myös Tulevaisuuden tutkimuksen seuran puheenjohtajana v. 1994-95 ja v. 1997-1999 Tulevaisuuden tutkimuskeskuksessa erikoistutkijana, keskuksen johtajana ja ma. professorina. Vuodesta 1999 lähtien hän on vetänyt yritysfuturologian tutkimusryhmää CoFi, joka toimi vuoden 2009 loppuun Åbo Akademissa ja vuoden 2010 alusta lähtien nimellä FuturesLab CoFi Laurea-ammattikorkeakoulussa.


title: Tulevaisuudentutkimus

text: Julkisuudessa tunnetuiksi tulleita suomalaisia futurologeja on myös Mika Mannermaa, joka on perehtynyt muun muassa tulevaisuuden tutkimuksen metodeihin.


title: Tulevaisuudentutkimus

text: Nykyään futurologia on suosittu tiede muun muassa Yhdysvalloissa. Kansallisen päätöksenteon tasolla eduskunnan tulevaisuusvaliokunnalla on keskeinen rooli Suomessa.


title: Luettelo englannin kielen murteista

text: Tämä on luettelo englannin kielen murteista. Murteet ovat kielen variantteja, jotka eroavat toisistaan lausumisen, sanaston ja kieliopin suhteen. Murretta ei pidä sekoittaa aksenttiin, joka on kielen standardin version lausumista tietyllä tavalla.Vaikka nämä eivät ole varsinaisesti murteita, ne ovat silti englannin tietynlaisia variantteja.


title: Syöksykierre

text: Syöksykierre on lentokoneen epätavallinen lentotila, jossa kone putoaa nokka maata kohden suurella kohtauskulmalla pystyakselinsa ympäri pyörien. Koneen toinen siipi kantaa ja toinen sakkaa. Painuvan siiven kohtauskulma kasvaa ja nousevan siiven kohtauskulma pienenee. Ylisuurella kohtauskulmalla kone pyrkii jatkamaan pyörimistään ja seurauksena on "autorotaatio" (ei pidä sekoittaa vastaavaan termiin, kun käsitellään helikoptereita). Hieman pienemmällä kohtauskulmalla kone pyrkii itsestään lopettamaan pyörimisen siipien muuttuvien kohtauskulmien johdosta; painuvan siiven nostovoima kasvaa ja nousevan siiven nostovoima pienenee.


title: Syöksykierre

text: Syöksykierteen oikaisu tapahtuu painamalla jalkaohjaimella sivuperäsin täysin pyörimiselle vastakkaiseen suuntaan, jolloin pyöriminen lakkaa. Tämän jälkeen pienennetään kohtauskulmaa eli tuodaan ohjainta eteenpäin sakkaustilan poistamiseksi ja turvallisen nopeuden saavuttua oikaistaan kone kiihtyvästä syöksystä. Alkavan syöksykierteen tunnistaminen ja oikaisu kuuluvat yksityislentäjän lupakirjan (PPL, private pilot's licence) koulutukseen. Muistisääntö on "vastajalkaa ja sauva eteen".


title: Syöksykierre

text: Syöksykierteestä oikaisuun liittyy vakavasti otettava aistiharha vastakkaissuuntaisesta liikkeestä. Korvan kaarikäytävissä oleva neste jatkaa liikettään lentokoneen pyörimisen lakattua ja tämä aiheuttaa lentäjälle voimakkaan aistimuksen koneen pyörimisestä vastakkaiseen suuntaan. Lentäjä korjaa aistimuksen perusteella alkuperäisen liikkeen suuntaan ja joutuu näin juuri oikaistusta kierteestä uuteen saman suuntaiseen kierteeseen. Psykofysiologisilla testeillä lentäjiä valitessa pyritään karsimaan alalta pois ne ihmiset, joilla tällainen harha-aistimus on voimakas.


title: Syöksykierre

text: Ilmailun alkuaikoina syöksykierre oli erityisen vaarallinen, koska monet konetyypit eivät oienneet siitä lainkaan ja monet muutkin oikenivat vain vaihtelevin oikaisutoimin (mm. moottoritehosta riippuen). Lentokone voidaan myös suunnitella sellaiseksi, ettei se mene syöksykierteeseen lainkaan. Tällaisia ovat mm. monet purjekoneet.


title: Syöksykierre

text: Syöksykierrettä ei tule sekoittaa lattakierteeseen, joka on erittäin vaarallinen tila ja johtuu koneen painopisteen joutumisesta liian taakse pituusakselilla.


title: Jorma Kurvinen

text: Jorma Kurvinen (3. kesäkuuta 1931 Oulu – 19. helmikuuta 2002 Oulu) oli suomalainen kirjailija. Kurvinen tunnetaan eritoten sotakirjoistaan sekä "Susikoira Roi" -nuortenkirjasarjastaan.


title: Jorma Kurvinen

text: Oululainen kirjailija Jorma Kurvinen syntyi Juho Kurvisen ja Eva Karvosen perheeseen vuonna 1931. Hän tapasi vaimonsa Aira Rinteen (1928–2001) työskennellessään opettajana Marraskoskella, Rovaniemen lähistöllä. Pariskunnalle syntyi neljä lasta: Pentti (s. 1953), Anna-Maija (s. 1955, nyk. Kurvinen-Tikkanen), Matti (s. 1956) ja Pekka (s. 1963).


title: Jorma Kurvinen

text: Jorma Kurvinen oli tuottoisa ja monipuolinen kirjailija. Hänen ensimmäinen romaaninsa "Anna – kartanon opettajatar" julkaistiin vuonna 1958. Ensimmäisen kirjallisuuspalkintonsa hän sai kuusi vuotta myöhemmin nuortenromaanista "Kolmas palo". Ensimmäiset parikymmentä vuotta Kurvinen kirjoitti sivutoimisesti. Hän työskenteli lehtialalla muun muassa toimittajana Outsider-lehdessä ja Nyyrikissä, päätoimittajana Uusi Oulu -lehdessä, jonka toinen omistaja hän myös oli, sekä julkaisujohtajana Kolmiokirjassa.


title: Jorma Kurvinen

text: Päätoimiseksi kirjailijaksi Kurvinen jäi vuonna 1978. Hän on saanut useita kirjallisuuspalkintoja, mm. Valtion kirjallisuuspalkinnon kolmesti. Jorma Kurvisen tuotanto käsittää sota- ja nuortenromaanien lisäksi tietokirjallisuutta muun muassa uskonnon ja urheilun alalta. Kurvisen sotaromaaneille on tyypillistä sodanvastaisuus. Myös nuorten kirjoissa etiikka on suuressa roolissa, samoin ihmisen ja luonnon suhde. Kurvinen kirjoitti myös useita viihderomaaneja mm. salanimellä Elsa Anttila. Teoksia on kiitetty naisten keskinäisen solidaarisuuden kuvauksista.


title: Jorma Kurvinen

text: Jorma Kurvinen työskenteli ahkerasti ja hyvin määrätietoisesti, jopa pikkutarkasti. Hän keräsi kaiken aikaa tuleviin kirjoihinsa aineistoa. Suunnitelmissa saattoi olla yhtä aikaa useampia teoksia, joita varten hänellä oli omat leikekansionsa. Niihin materiaalia kertyi mm. lehtiä lukemalla ja ihmisiä haastattelemalla. Hän kirjoitti sodasta, mutta ei ollut itse ehtinyt rintamalle. Tämä edellytti sotakirjailijalta laajaa tietojen keruuta aihepiiristä.


title: Jorma Kurvinen

text: Kurvista arvostettiin ennen muuta nuortenkirjoistaan. Hän sanoi, että paras palkinto niistä oli lasten antama myönteinen palaute. Kirjoissa Kurvinen korosti perinteisten arvojen, toverihengen ja rehellisyyden tärkeyttä. Hän nosti kirjoissaan julkiseen keskusteluun ajankohtaisia yhteiskunnallisia aiheita. Hän oli ensimmäisiä, joka käsitteli kirjoissaan tuomitsevasti koulukiusaamista. Myös urheilulla oli tärkeä sija Kurvisen nuorten kirjoissa.


title: Jorma Kurvinen

text: Kurvinen matkusteli mielellään. Kiinnostus Keski-Eurooppaa kohtaan syttyi hänen sanojensa mukaan pian sodan jälkeen Keski-Eurooppaan suuntautuneen pitkän polkupyöräretken aikana.


title: Jorma Kurvinen

text: Jorma Kurvinen menehtyi äkilliseen sairauskohtaukseen vuonna 2002.Viimeksi mainittua palkintoa Kurvinen arvosti kertomansa mukaan, koska palkinnonsaajan valitsevat nuoret lukijat eivätkä kriitikot. Kurvinen ei kuitenkaan ehtinyt saada tietoa ehdokkuudestaan, sillä hän menehtyi sairauskohtaukseen samana päivänä kuin palkintoehdokkaat julkistettiin.


title: Vaahterat

text: Vaahterat ("Acer") on vaahterakasveihin ("Aceraceae") tai saippuamarjakasveihin ("Sapindaceae") kuuluva suku. Vaahteroiden syysasu on värikäs, jonka takia ne ovat yleisiä puistopuita.


title: Vaahterat

text: Vaahterat ovat kesävihantia, tavallisesti yksikotisia puita tai pensaita. Lehdet kasvavat vastakkain. Lehtilapa on yleensä liuskainen. Kukinto on terttumainen huiskilo. Hedelmä on kaksilohkoinen lohkohedelmä. Lohkoissa on pitkä lenninsiipi.


title: Vaahterakasvit

text: Vaahterakasvit (Aceraceae) on aiemmin tunnistettu siemenkasviheimo, joka nykyisessä luokittelussa sisällytetään saippuamarjakasveihin ("Sapindaceae") kladistisin perustein. Heimossa on 160 lajia, joista kaksi kuuluu sukuun "Dipteronia".


title: Vaahterakasvit

text: Vaahterakasveihin luokitellut lajit ovat kesävihantia puita tai pensaita, joiden lehdet ovat tavallisesti liuskaisia. Hedelmä on kaksilohkoinen lohkohedelmä, jolla on lenninsiivet.


title: Lasten LukuVarkaus -palkinto

text: Lasten Luku-Varkaus -palkinto on suomalainen lastenkirjallisuuspalkinto, joka jaetaan vuosittain edellisvuoden parhaalle suomalaiselle ja suomenkieliselle alle 12-vuotiaille suunnatulle lastenkirjalle.


title: Lasten LukuVarkaus -palkinto

text: Palkinnon suuruus on 3 500 euroa ja se on jaettu vuodesta 2001. Palkinnon perustivat Varkauden kaupunki ja Stora Enso Oyj. Palkinnolla halutaan tukea lasten luku- ja kirjallisuusharrastusta.


title: Lasten LukuVarkaus -palkinto

text: Lasten LukuVarkaus -palkinnon voittajakirja julkistetaan ja kirjailija palkitaan Vekara-Varkaus Festivaaliviikon yhteydessä kesäkuussa.


title: Lasten LukuVarkaus -palkinto

text: Aikuisista koostuva esiraati valitsee 6–10 palkintoehdokaskirjaa, joista vuosittain vaihtuva 9–12-vuotiaista lapsista koottu kuusijäseninen raati valitsee varsinaisen voittajan.


title: Lasten LukuVarkaus -palkinto

text: Lapsiraati vaihtuu vuosittain, oppilaat tulevat vuorotellen eri Varkauden alakouluista. Lapset valitsevat keskuudestaan raadin puheenjohtajan. Lapsiraadin sihteerinä toimii aikuinen henkilö, jolla ei ole äänivaltaa raadissa.


title: Lasten LukuVarkaus -palkinto

text: Lähde


title: J.M.K.E.

text: J.M.K.E. on virolainen, Tallinnasta kotoisin oleva punkyhtye. J.M.K.E. on lähihistoriallisesti yksi Viron merkityksellisimmistä ja suosituimmista.


title: J.M.K.E.

text: Yhtyeen jäsenille nimi JMKE on tarkoittanut "Jeesus Maria, karjatas eit" (), mutta vastaavasti se viittaa myös sanoihin "Joodikud Moskva kohviku eest" (), joka olikin yhtyeen virallinen nimi Tõnu Trubetskyn johdolla. Tämä jälkimmäinen nimi viittaa suosittuun neuvostoaikaiseen Kohvik Moskvaan, joka sijaitsi Voitonaukiolla (nyk. Vapaudenaukio) Tallinnassa. Neuvostasavalloissa pääkaupungin ykköskahvilan nimi oli monesti "Kahvila Moskova". Tilana ja sijaintina kahvila on edelleen olemassa ja syyskuusta 2010 lähtien se on tunnettu nimellä Wabadus ("Wapaus"). Ennen nykyistä nimeään se oli Kultus.


title: J.M.K.E.

text: Virolainen moderni folklore tuntee lyhenteelle JMKE useita eri merkityksiä. Neuvostoviranomaiset penäsivät 1980-luvun lopulla yhtyeen lyhennenimelle selitystä ja halusivat tietää tarkoittiko se mahdollisesti jotain valtionvaistaista. Tuolloin Villu Tamme ja kumppanit antoivat selitykseksi "Jalgrattamatka Kirde-Eestisse" (), joka oli myös monimerkityksellinen, koska se liittyi Itä-Virumaalla käynnistyneeseen ns. fosforisotaan. JMKE:n kappaleen "Jah, muidugi, kuid ei" () tarjoamaa selitystä on myös tarjottu. Muita virolaisen kansanperinnetietokantaan koottuja nimiehdotuksia ovat olleet:J.M.K.E. perustettiin 18. tammikuuta vuonna 1986. Alkuperäiseen kokoonpanoon kuuluivat kitaristi Villu Tamme, basisti Tarvo Hanno Varres, rumpali Venno Vanamölder ja laulaja Mati Pors, joka kuitenkin erosi yhtyeestä melko pian. Tämän jälkeen yhtyeen laulajana toimi muun muassa Tõnu Trubetsky Vennaskond-yhtyeestä, jonka kanssa kokoonpano esiintyi nimellä "Vürst Trubetsky & J.M.K.E". Pian yhtyeen miehitys kuitenkin vakiintui kolmimiehiseksi Villu Tammen ryhdyttyä myös laulajaksi. Ennen J.M.K.E.:n perustamista Villu Tamme ja Venno Vanamölder vaikuttivat Velikije Luki -yhtyeessä kunnes Venno lähti kahdeksi vuodeksi suorittamaan asevelvollisuutta Neuvosto-armeijaan.


title: J.M.K.E.

text: Ensimmäisen kolmen vuoden aikana yhtye esiintyi kotimaansa lisäksi Latvian, Liettuan ja Venäjän neuvostotasavalloissa. Neuvostoliiton ulkopuolelle olikin käytännössä mahdotonta päästä esiintymään, etenkin kun KGB oli pannut yhtyeen nationalistis-anarkistisen sanoman merkille. Punkkareita pidätettiin Neuvostoliitossa muutoinkin silloin tällöin, ja ennen yhtyeen perustamista J.M.K.E.:n keulahahmo Villu Tamme joutui myös lyhyeksi aikaa psykiatriseen sairaalaan kieltäydyttyään palvelemasta kahden vuoden ajan Neuvosto-armeijassa, toisin kuin rumpali Venno Vanamölder.


title: J.M.K.E.

text: Jo tuolloin J.M.K.E.:n tunnusmerkeiksi muodostui aggressiivinen, mutta melodinen soitanta ja sanoitukset, jotka olivat hyvin kantaa ottavia ja samaan aikaan ironisia sekä melankolisia.


title: J.M.K.E.

text: Vuonna 1987 Villu Tamme kirjoitti yhtyeen tunnetuimman kappaleen, Suomessakin radiosoittoa saaneen "Tere perestroika"n, jonka riffiin Villu Tamme on kertonut saaneensa idean Pelle Miljoonan kappaleesta Moottoritie on kuuma. Yhtye voitti vuonna 1988 sillä virolaisen TV-ohjelman laulukilpailun, mutta ei koskaan saanut palkinnoksi luvattua Euroopan lomamatkaa. Samana vuonna basisti Tarvo Hanno Varres siirtyi Röövel Ööbik -nimiseen yhtyeeseen, ja hänet korvasi Lembit Krull.


title: J.M.K.E.

text: Vuonna 1989 helsinkiläiset Joose Berglund ja Jorma Ristilä kustansivat kahden virolaisen yhtyeen singlet: J.M.K.E.:n "Tere perestroika" ja Babachin "Russkaya Vodka". Erinäisten sattumusten jälkeen Berglund ja Ristilä perustivat uuden levy-yhtiön Stupido Twinsin. Syksyllä 1989 J.M.K.E. levytti ensimmäisen pitkäsoittonsa "Külmale maale", joka sai runsaasti myönteistä palautetta. Kyseisenä vuonna oli muutoinkin yhtyeen osalta paljon tapahtumia: Neuvostoliitto natisi jo liitoksissaan ja J.M.K.E.:n elämään tämä heijastui siten, että yhtye kykeni matkustamaan Suomeen huhtikuussa 1989 soittaakseen ensimmäisen konserttinsa Neuvostoliiton ulkopuolella SKDL:n vasemmistofoorumissa Kulttuuritalolla sekä Käpylän Vuoritalossa. Vuoden lopulla yhtye sai jälleen tuta miehistönvaihdoksen rumpali Venno Vanamölderin siirryttyä virolaisen RAC-yhtye P.W.A.:n riveihin. Tilalle rumpuihin tuli Ardo Põder.


title: J.M.K.E.

text: Vuosien ajan yhtye kierteli Viroa ja Pohjoismaita ja vuonna 1993 julkaisi toisen levynsä "Gringode kultuur". Neuvostoliiton romahtaminen ja Viron itsenäistyminen näkyi myös yhtyeen uudessa materiaalissa: neuvostovastaiset laulut saivat väistyä. Uudella albumilla yhtye irvaili muun muassa kapitalismille ja kertakäyttökulttuurille, mutta tilaa saivat myös runollisemmat ja aiheiltaan mielikuvituksellisemmat laulutekstit. Yhtyeen basisti Lembit Krull jätti pian levyn julkaisemisen yhtyeen. Hänet korvasi yhtyeessä Sten Šeripov.


title: J.M.K.E.

text: 1995 yhtye julkaisi kolmannen albuminsa "Sputniks in Ресторан", joka on kokoelma vanhoja venäläisiä lauluja.


title: J.M.K.E.

text: 1996 J.M.K.E. järjesti 10-vuotisjuhlakonsertin, jossa soittivat kaikki yhtyeen jäseninä jossakin sen eri vaiheissa toimineet henkilöt. Samana vuonna ilmestyi pelkästään C-kasetilla julkaistu "Rumal nali", joka oli kokoelma vanhoja ennenjulkaisemattomia kappaleita, joita ei neuvostoaikana ollut ollut mahdollista julkaista.


title: J.M.K.E.

text: Vuonna 1996 ilmestyi myös levy pitkäsoitto "Jäneste invasioon". Levy ei sisältänyt juurikaan poliittisia sanoituksia ja sitä pidetäänkin J.M.K.E.:n runollisen tyylin tähänastisena huipentumana. Levyllä esiintyi myös vierailevia muusikoita, muun muassa entinen basisti Lembit Krull ja vierailevana naissolistina tuntematon nimimerkki Marge M. Rumpali Ardo Põder ei enää kiireiltään juurikaan ehtinyt soittaa konserteissa, joten yhtyeen oli otettava keikkarumpaliksi Andres Aru.


title: J.M.K.E.

text: 1997 saksalainen levy-yhtiö "Tug Records" julkaisi levyn "Totally Estoned - The Best Of J.M.K.E.".


title: J.M.K.E.

text: Vuonna 2000 ilmestyi studiolevy "Õhtumaa viimased tunnid". Tyyliltään se on edellislevyn tapaan runollinen, joskin yleisilmeeltään aggressiivisempi. Levyllä rumpuja soitti Andres Aru. Levyllä vierailivat taustalaulajina myös naispuoliset Tirts ja Promille Promille, joista jälkimmäinen esitti myös yhden soolokappaleen nimeltä "Keemia".


title: J.M.K.E.

text: Vuonna 2002 ilmestyi J.M.K.E.:n edellislevyjä poliittissävyisempi "Ainult planeet", missä yhtye esiintyi viisihenkisessä kokoonpanossa: Sten Šeripovin oli korvannut Reimo Va, ja Tirts ja Promille Promille olivat mukana yhtyeen täysivaltaisina jäseninä.


title: J.M.K.E.

text:
Vuosi 2006 lähti J.M.K.E.:lta vauhdikkaasti käyntiin. Yhtye täytti tammikuussa 20 vuotta ja julkaisi CD:n "Mälestusi Eesti NSV-st", joka sisältää vanhoja, vain "Rumal nali"-kasetilla aiemmin julkaistuja 1980-luvun kappaleita uudelleen soitettuina. Suomessakin J.M.K.E. on vieraillut muutaman konsertin pienkiertueella suomalaisen Pax Americanan, virolaisen Vennaskondin ja venäläisen The Paukin kanssa.
Samana kesänä J.M.K.E. esiintyi myös Oulussa sekä Rovaniemi Rock Festivalilla ja Puntala-rockissa Lempäälässä.


title: J.M.K.E.

text: Vuonna 2007 J.M.K.E. esiintyi muun muassa Villun kirjoittamassa TEATRILABORI NOORTELAVASTUS:„Haned võlgu“ esityksessä. J.M.K.E. esiintyi myös suomalaisten Viikate- ja Kotiteollisuus-yhtyeiden kanssa Naapurivisa-kiertueella.


title: J.M.K.E.

text: Vuonna 2008 J.M.K.E. ja Pelle Miljoona tekivät yhteiset keikat Tallinnassa ja Helsingissä. Villu esiintyi myös Suomen Yle TV1:llä Arto Nybergin vieraana. Heinäkuussa J.M.K.E. teki yhteiskeikan The Exploitedin kanssa.


title: J.M.K.E.

text: Syksyllä 2015 J.M.K.E. esiintyi Helsingin Suvilahden Oranssiklubilla. Villu Tamme sairastui samana vuonna kurkkusyöpään, mikä on vaikeuttanut laulamista äänihuulileikkauksista huolimatta.


title: Sapindales

text: Sapindales on kaksisirkkaisiin (Magnoliopsida) kuuluva kukkivien kasvien lahko. Lajit ovat puita, pensaita tai ruohoja.


title: Sapindales

text: Lahkossa on 9 heimoa, 471 sukua ja noin 6070 lajia.


title: Mobile

text: Mobile on epävakaaseen ja herkästi muuttuvaan tasapainotilaan perustuva veistoksellinen rakennelma, jossa liike on keskeinen osatekijä. Mobile on kineettisen veistoksen tyyppi, jossa tasapainotetut liikkuvat osat on ripustettu yhdeksi kokonaisuudeksi.


title: Mobile

text: Tavallisesti mobile riippuu ja liikahtelee vapaasti, mutta se voi toimia myös sähkön avulla. Mobilen varjoilla on usein merkitystä, koska ne kertaavat liikettä. Mobilesta ei kuvissa saa oikeaa käsitystä, koska niistä puuttuu liike.


title: Mobile

text: Useimmiten mobilella tarkoitetaan erityisesti sen tyyppisiä kineettisiä veistoksia, kuin Alexander Calder teki 1930-luvun alusta lähtien. Saman suuntaisia teoksia oli tehty Venäjän konstruktivismin piirissä, mutta Calder varsinaisesti antoi mobileille niiden nykyisen muodon ja teki ne tunnetuiksi. Ne myös saivat nimensä Calderin yhteydessä. Marcel Duchamp käytti mobile-sanaa Calderin kineettisistä veistoksista vuonna 1931. Sana tulee ranskan ja italian kautta latinasta.


title: Mobile

text: Calderin taustainnoittajina toimivat Piet Mondrianin ja Joan Mirón teokset. Hänen mobilensa ovat teräslangasta ja peltilevyistä tehtyjä rakennelmia, joiden osat riippuvat vapaasti ja ovat ilmavirran liikuteltavissa. Ne koostuivat kirkasvärisistä abstrakteista metallilevymuodoista, jotka oli yhdistetty metallilangalla. Värien suhteen Calder suosi päävärejä, etenkin punaista, ja lisäksi mustaa sekä valkoista. Osaset on kiinnitetty peräkkäin niin, että ne voivat liikkua vapaasti kukin omaan tahtiinsa ja pyörähdellä. Calder teki mobileitaan 1930-luvulta kuolemaansa (1976) asti.


title: Mobile

text: Calderin ja venäläisen Aleksandr Rodtsenkon ohella myös Man Ray ja Kari Huhtamo ovat tehneet mobileita.


title: Mobile

text: Mobilet ovat suosittu virike pienten lasten sängyn yläpuolella. Periaatteessa myös tuuliviirejä ja tuulikelloja voisi sanoa mobileiksi. Mobilet ovat lisäksi inspiroineet säveltäjiä mobilemaisesti liikahteleviin sävellyksiin. Muun muassa Frank Zappa on sanonut Calderin mobileiden toimineen joidenkin hänen sävellystensä mallina.


title: Rukousnauha

text: Rukousnauha on useimmissa maailmanuskonnoissa rukousten lausumiskertojen laskemiseen käytetty helminauha.


title: Rukousnauha

text: Ensimmäiset tarkat kuvaukset rukousnauhoista on löydetty hindujen patsaista vuosilta 185 eaa. - 320 jaa. Rukousnauhan käytön uskotaankin alkaneen esihistoriallisessa Intiassa, jossa hindut käyttivät aluksi pikkukiviä rukousten laskemiseen ja sittemmin helminauhaa. Intiasta rukousnauhan käyttö levisi Tiibetiin, Kiinaan, Japaniin, Persiaan ja Arabiaan. Buddhalaiset ja muslimit alkoivat myös käyttää rukousnauhaa. Buddhalaisuudessa se tunnetaan nimellä "mala" ja islamissa nimellä "subha".


title: Rukousnauha

text: Kristittyjen rukousnauhojen käytön arvellaan olevan aavikkoisien perua 200-luvulta jaa. Myös he käyttivät pikkukiviä lausuttujen rukousten laskemiseen. Idän kristittyjen keskuudessa rukousnauha tunnettiin nimellä "chotki". Läntisessä kristikunnassa rukousnauhan käyttö alkoi 800-luvulla jaa. ja rukousnauhan englanninkielinen nimitys "prayer bead" on lähtöisin noilta ajoilta. "Bead" perustuu anglosaksiseen sanaan "bede", joka tarkoittaa rukousta. Katolilaisuudessa rukousnauhaa alettiin Ave Marian rukouksen käyttöönoton jälkeen kutsua nimellä ruusukko. Nimitys perustuu ruusuun, jota pidetään Neitsyt Marian ja täydellisyyden kukkana.


title: Rukousnauha

text: Rukousnauhassa on solmuja ja se on useimmiten tehty villasta. Historiallisesti rukousnauhassa on 100 solmua, mutta nykyään käytetään myös 50 ja 33 solmun nauhoja. Rukousnauhan päässä on yleensä punottu risti ja tietyin välein toistuu helmiä solmujen välillä. Tavallinen satasolmuinen rukousnauha jaetaan yleensä 25 solmun eriin, jotka erotellaan suuremmilla solmuilla.


title: Sondre Norheim

text: Sondre Norheim (10. kesäkuuta 1825 – 9. maaliskuuta 1897) oli hiihdon kehittäjä ja tunnettu talviurheilumies. Hän syntyi Øverbøssä, Morgedalin kunnassa, Telemarkissa, Norjassa. Hänen perheensä oli hyvin köyhä ja myöhemmin se muutti Kvævenin tilalle Øverbøn läheisyyteen. Sondre oli vain kaksivuotias, kun hänen äitinsä kuoli.


title: Sondre Norheim

text: Vuonna 1868 hän voitti ensimmäiset kansalliset hiihtokilpailut Kristianiassa (nyk. Oslo) voittaen nuoremmat kilpakumppaninsa ylivoimaisesti yhdessä muiden Telemarkista 200 kilometrin matkan matkustaneiden kumppaniensa kanssa. Noissa kilpailuissa Norheim esitteli maailmalla kehittämänsä välineet ja uuden käännöstyylin telemarkilaisen käännöksen. Myöhemmin hän esitteli christiania-parallelkäännöksen, joka vakiintui alppihiihdossa käytettäväksi.


title: Sondre Norheim

text: Sondre Norheimia pidetäänkin aiheellisesti nykyaikaisen hiihdon isänä. Hän kehitti muun muassa laskettelua sekä itse lajin että myös välineiden alalla. Hän muun muassa kehitti kannantaussiteen ja suksia, joissa oli leikatut sivut, jotta kääntyminen olisi helpompaa. Norheimin keksinnöt tekivät mahdollisiksi nykyaikana niinkin yksinkertaisilta tuntuvat asiat kuin suksilla kääntymisen ja hyppäämisen ilman, että sukset irtoaisivat jalasta. Norheimin ansiosta nykyaikana sana "slalom" (norj. "slalåm", "sla" = rinne, tasainen pinta, "låm" = mäkeä alas tuleva latu) on yleismaailmallinen nimitys pujottelulle. Myöhemmin norjalaiset levittivät slalomia ja Telemark-hiihtoa Keski-Euroopan alppihiihtokeskuksiin.


title: Sondre Norheim

text: Norheim hyppäsi vuonna 1868 mäkihypyn ensimmäisen maailmanennätyksen Brunkebergissä 19 metriä kantaneella hypyllään. Olaf Haugann rikkoi ennätyksen vuonna 1879, kun hän hyppäsi 20 metriä.


title: Sondre Norheim

text: 1952, 1960 ja 1994 talviolympialaisten olympiatuli sytytettiin Norheimin syntymäpaikassa Øverbøssä.


title: Rosenheim

text: Rosenheim on Baijerissa, Etelä-Saksassa sijaitseva kaupunki. Kaupungin asukasluku on noin 60 000. Se on tärkeä liikenteen solmukohta Münchenin (noin 60 km), Itävallan Salzburgin (80 km) ja Innsbruckin (noin 110 km) sekä Italiaan vievän Brennersolan (170 km) välillä.


title: Rosenheim

text: Rosenheim sijaitsee Alppien juurella Innin varrella. Alue on suosittua ulkoilu- ja patikointiseutua.


title: Mobile (Alabama)

text: Mobile on Yhdysvaltojen Alabaman osavaltion keskeisiä kaupunkeja ja merkittävin satama. Kaupunki sijaitsee Meksikonlahden pohjoisrannalla Mobilenlahdella. Kaupungin nimi juontaa juurensa paikalla asuneesta mobileintiaaniheimosta.


title: Mobile (Alabama)

text: Kaupunki perustettiin 1702, joskin jatkuvien Mobilejoen tulvien vuoksi sen sijaintia muutettiin vuonna 1711. Kaupunki oli osa Ranskan Louisianaa. Pariisin sopimuksella 1763 Mobile siirtyi brittien hallintoon. Muutos aiheutti kaoottisen tilanteen, ja ranskankreolilainen väestö muutti sankoin joukoin länteen nykyisten Mississippin ja Louisianan osavaltioiden alueille. Amerikan vallankumoussotien yhteydessä 1780 Mobilen saivat espanjalaiset ja pitivät sitä hallussaan vuoteen 1814. Sen jälkeen siitä tuli Yhdysvaltojen Meksikonlahden rannikon toiseksi suurin satama. Alkoi puuvillabuumi. Kauppa ja merenkulku vilkastuivat suuresti. Vuonna 1860 saapui virallisesti viimeinen orjalaiva "Clotilde" ilman kapteenia. Mukana tulleet afrikkalaiset rantautuivat ja ryhtyivät asuttamaan lähiympäristöä, jossa onnistuivat säilyttämään kielensä ja kulttuurinsa 1900-luvulle asti. Yhdysvaltain sisällissodan aikana Mobile oli strategisesti tärkeä satamakaupunki etelävaltioille ja sen lähistöllä käytiin Mobilenlahden taistelu vuonna 1864. Toisen maailmansodan jälkeen Mobileen rakennettiin "Brookleyn lentotukikohta". Kaupungissa sijaitsee myös yliopisto "University of South Alabama". Alue on kuuluisa ostereistaan ja katkaravuistaan, joskin näiden tuotanto on taantunut.


title: Mobile (Alabama)

text: Elokuussa 2005 iski Hurrikaani Katrina alueelle. Mobile kärsi huomattavia vahinkoja, mutta säästyi täystuholta toisin kuin lännempänä sijaitsevat Biloxi, Gulfport ja New Orleans.


title: Mobile (Alabama)

text: Vuoden väestönlaskennan mukaan Mobilen väkiluku on 198 915, esikaupungit mukaan lukien noin 550 000. Asukkaista ilmoitetaan olevan valkoihoisia 50,4 % ja tummaihoisia tai afroamerikkalaisia 46,3 %. Lasten osuus on 26,5 %. Virallisen köyhyysrajan alla on 21,2 prosenttia väestöstä.


title: Kampiasetinlaite

text: Kampiasetinlaite on yksi rautatieliikenteen ohjaukseen käytettävistä asetinlaitetyypeistä. Asetinlaitteessa toiminnot ja varmistukset tapahtuvat mekaanisesti. Kampiasetinlaitteella käännetään ja lukitaan vaihteet sekä asetetaan opastimet ajon salliviin asentoihin kampia kiertämällä. Kampien kiertoliike välitetään teräsvaijereilla vaihteille, lukituslaitteille ja opastimille.


title: Kampiasetinlaite

text: Kampiasetinlaitteella voitiin kääntää liikennepaikan tärkeimmät vaihteet (yleensä 2–6 kpl) sekä lukita ne vaihteet, joiden kääntämistä ei voitu sallia junien saapuessa. Kun kulkutie oli näin turvattu, kampiasetinlaitteelta voitiin asettaa liikennepaikan opastimet ajon salliviin asentoihin. Yleensä kampiasetinlaitteiden yhteydessä liikennepaikalla oli myös siipiopastimet eli "semaforit", joiden siivet nostettiin ja laskettiin vaijerivälitteisesti. Siipiopastimet poistuivat suurimmaksi osaksi rataverkolta 1990-luvun puoliväliin mennessä: Suomen viimeiset siipiopastimet Huutokoskella poistuivat käytöstä marraskuussa 2003.


title: Kampiasetinlaite

text: Kammet oli värjätty käyttötarkoituksensa mukaisesti. Sinisillä kammilla käännettiin vaihteita, ja vihreillä kammilla kytkettiin ja vapautettiin vaihteen mekaaninen lukitus. Punaisilla kammilla asetettiin siipiopastimiin ajon salliva opaste.


title: Kampiasetinlaite

text: Kampiasetinlaite yleistyi Suomen rataverkolla 1920- ja 1930-luvuilla. Niitä on poistettu käytöstä vanhentuneina sekä silloin, kun liikennepaikalla uusitaan turvalaitteita. Yleensä kampiasetinlaitteita on poistunut käytöstä, kun mekaanisen asetinlaitetoiminnot on korvattu sähköisillä, joko releasetinlaitteilla tai myöhemmässä vaiheessa tietokoneasetinlaitteilla.


title: Kampiasetinlaite

text: Kampiasetinlaitteita asennettiin pääasiassa sellaisille yksiraiteisten rataosien liikennepaikoille, joilla oli paljon junakohtauksia. Täten liikennepaikan henkilökunnan – yleensä junanlähettäjän (myöhemmin junasuorittajan) tai vaihdemiehen – ei tarvinnut käydä ratapihan molemmissa päissä kääntämässä vaihteita saapuville junille, vaan vaihteiden kääntäminen oli keskitetty yhteen pisteeseen. Yleensä kampiasetinlaite sijaitsi asemarakennuksen edessä.


title: Kampiasetinlaite

text:
Kampiasetinlaitteet poistuvat lopullisesti rataverkolta modernisoinnin yhteydessä. Kuvan kampiasetinlaite Sonkajärven Sukevan asemalla oli kuvanottohetkellä käytössä viimeisiä viikkojaan, ja se korvattiin sähköisellä asetinlaitteella rataosan Iisalmi–Kontiomäki sähköistyksen aikana.
Vaikka pääsyy mekaanisten asetinlaitteiden poistamiseen on liikenteenohjauksen muuttuminen keskitetyksi, olivat mekaaniset asetinlaitteet Suomessa tullet jo teknisestikkin tiensä päähän. Kampiasetinlaitteita on vielä käytössä Oulun, Joensuun, Kuopion ja Kymin tavararatapihoilla.


title: Kampiasetinlaite

text: Tärkeimpiä syitä mekaanisten asetinlaitteiden ja opastimien poistumiseen ovat junanopeuksien sekä junapituuksien kasvattaminen. Kampiasetinlaite on vaijerivälitteinen, ja lämpölaajenemisesta johtuen sen välitysmatkat ovat rajallisia. Vaijerinkiristyslaitteista huolimatta suurin käytännöllinen matka asetinlaitteelta käyttökohteeseen on noin 600–700 metriä maastosta riippuen. Junanopeuksien kasvaessa liikennepaikkaa suojaavat opastimet on täytynyt sijoittaa tätäkin kauemmas. Tällöin siipiopastimet yleensä poistettiin ja korvattiin sähköisillä valo-opastimilla.


title: Garmisch-Partenkirchen

text: Garmisch-Partenkirchen on noin 25 000 asukkaan kaupunki, matkailu-, parantola- ja talviurheilukeskus Saksan Baijerin osavaltiossa.


title: Garmisch-Partenkirchen

text: Garmisch-Partenkirchen sijaitsee 707 metriä merenpinnan yläpuolella, Baijerin osavaltion eteläosissa, lähellä Itävallan rajaa, Loisach-joen laaksossa Zugspitzen juurella.


title: Garmisch-Partenkirchen

text: Garmisch ja Partenkirchen ovat eri puolilla jokea ja rautatietä. Partenkirchen on vanhempi ja perinteisempi, sen pääkadun sanotaan edelleen kulkevan vanhan roomalaistien linjausta pitkin ja sen varrella on perinteisiä baijerilaistaloja. Garmisch on modernimpi ja enemmän hiihtokeskuksille tyypilliseen iltaelämään keskittynyt alue.


title: Garmisch-Partenkirchen

text: Paikkakunnalta on rautatieyhteydet Müncheniin ja Innsbruckiin sekä Zugspitzelle, Saksan korkeimmalle vuorelle. 2 962 metrin korkeudelle kohoava vuori on aivan kylän tuntumassa.


title: Garmisch-Partenkirchen

text: Kaupungin sijainti vuoristossa vaikuttaa sen ilmastoon. Keskimääräinen alin lämpötila on pakkasen puolella marraskuusta maaliskuuhun asti. Keskimääräinen ylin lämpötila on vähintään +20 astetta heinä- ja elokuussa. Eniten sataa kesä-, heinä- ja elokuussa, yli 160 mm kuukaudessa.


title: Garmisch-Partenkirchen

text: Kaupungin historia alkaa sen läpi kulkeneesta roomalaisten tiestä ja tienvarren levähdyspaikasta nimeltä "Partanum". Vuonna 1330 kaupungin pohjoispuolelle perustettiin benediktiiniluostari. Vuonna 1361 Garmisch-Partenkirchenistä tuli virallinen markkinapaikka. Se oli tärkeä pysähdyspaikka Saksasta Italiaan kulkeville kauppiaille.


title: Garmisch-Partenkirchen

text: 1500-luvun lopulla alueella käytiin lukuisia noitaoikeudenkäyntejä.


title: Garmisch-Partenkirchen

text: Garmisch ja Partenkirchen olivat pitkään omat erilliset kylänsä, kunnes olympialaisten kynnyksellä Adolf Hitler suostutteli kylien pormestarit yhdistämään kylät.


title: Garmisch-Partenkirchen

text: Vuonna 1952 kaupunkiin perustettiin lasten reumasairauksiin erikoistunut klinikka, joka on nykyisin maailman suurin. Se hoitaa 2500 lasta vuodessa.


title: Garmisch-Partenkirchen

text: Garmisch-Partenkirchen on yksi Baijerin Alppien merkittävimpiä matkailu- ja urheilukeskuksia. Siellä on matkailijoille 10 000 vuodepaikkaa ja vierasyöpymisiä kirjataan vuosittain 1,2 miljoonaa.


title: Garmisch-Partenkirchen

text: Garmisch-Partenkirchenissä järjestettiin talviolympialaiset 1936. Se on lisäksi yksi neljästä perinteikkään ja arvostetun Keski-Euroopan mäkiviikon kilpailupaikoista. Garmisch-Partenkirchenissa hypätään Mäkiviikon uudenvuodenpäivän osakilpailu, joka on kiertueen toinen heti Oberstdorfin jälkeen.


title: Garmisch-Partenkirchen

text: Kaupungin liepeillä Schachenissa on Baijerin kuninkaan Ludvig II:n rakennuttama satumainen linna. Kasvitieteellisessä puutarhassa kasvaa etenkin Alppien lajeja.


title: Garmisch-Partenkirchen

text: Kaupungissa syntyneiden kuuluisuuksien, säveltäjä Richard Straussin ja kirjailija Michael Enden kunniaksi on pienet museot. Werdenfels-museon kokoelmat valottvat alueen historiaa 2000 vuoden ajalta. Aschenbrenner-museossa on pieniä posliiniesineitä.


title: Garmisch-Partenkirchen

text: Garmisch-Partenkirchen on Lahden ystävyyskaupunki.


title: Hurrikaani Agnes

text: Hurrikaani Agnes oli Atlantin hurrikaanikauden 1972 tuhoisin hurrikaani. Se aiheutti suurimmat tuhonsa trooppisena myrskynä Yhdysvaltojen koillisosissa, jossa se aiheutti laajoja tulvia. Agnes surmasi yhteensä 122 ihmistä Yhdysvalloissa ja seitsemän Kuubassa ja aiheutti 10-12 miljardin dollarin vahingot (vuoden 2005 dollareissa.)


title: Hurrikaani Agnes

text: Agnes kehittyi trooppisesta matalapaineesta 14. kesäkuuta Karibianmerellä. 16. kesäkuuta siitä tuli "trooppinen myrsky Agnes" ja hurrikaani 18. kesäkuuta eteläisellä Meksikonlahdella. Agnes iski Floridan luoteisosiin 19. kesäkuuta kategorian 1 hurrikaanina, liikkui koilliseen ja heikkeni trooppiseksi matalapaineeksi Georgian yllä.


title: Hurrikaani Agnes

text: Agnes saavutti trooppisen myrskyn voiman jälleen Pohjois-Carolinan yllä 21. kesäkuuta poistuessaan mantereelta jälleen Atlantin ylle. Siellä se voimistui lähelle hurrikaanin voimaa ja iski maihin lähellä New Yorkia 22. kesäkuuta. Myrsky yhtyi ei-trooppisen matalapaineen kanssa 23. kesäkuuta ja hävisi lopulta 25. kesäkuuta.


title: Hurrikaani Agnes

text: Agnes oli heikko hurrikaani iskiessään Floridaan, ja myrskyn tuulten ja aaltojen vaikutukset jäivätkin vähäisiksi. Suurimmat tuhonsa Agnes aiheuttikin Yhdysvaltojen koillisosissa, jossa se yhtyi ei-trooppisen matalapaineen kanssa aiheuttaen laajoja rankkasateita. Yleisimmin vettä satoi 15-30 cm, mutta paikoin sitä tuli jopa 35-50 cm. Sateet aiheuttivat laajoja tulvia aina Virginiasta New Yorkin osavaltioon saakka, ja tulvia esiintyi myös läntisessä Carolinassa.


title: Hurrikaani Agnes

text: Agnes aiheutti 122 ihmisen kuoleman Yhdysvalloissa. Yhdeksän näistä kuoli Floridassa pääosin rajujen ukkosmyrskyjen vuoksi ja loput kuolemat liittyivät tulviin. Agnes aiheutti tulvia myös Kuubassa, jossa kuoli seitsemän ihmistä. Vuonna 2007 arvioitiin että myrskyn aiheuttamat aineelliset vahingot nousevat 10-12 miljardiin silloiseen dollariin, mikä tekee Agnesista seitsemänneksi kalleimman Yhdysvaltoihin iskeneen myrskyn.


title: Frank Herbert

text: Frank Herbert (8. lokakuuta 1920 Tacoma – 11. helmikuuta 1986 Madison) oli yhdysvaltalainen tieteiskirjailija, jonka tunnetuin teos on "Dyyni"-kirjasarja. Päätyökseen Herbert teki muun muassa sanomalehtitoimittajan töitä. Herbertiä pidetään teknisesti kekseliäänä tieteiskirjailijana, jonka teoksissa käsitellään monesti selviämistä eri ympäristöissä, ekologiaa, valtapolitiikkaa ja uskontoa.


title: Frank Herbert

text: Frank Herbert oli kolmesti naimisissa, ja hänen poikansa Brian Patrick Herbert on jatkanut "Dyyni"-teosten kirjoittamista Kevin J. Andersonin kanssa. Poikansa mukaan Frank Herbert halusi olla omissa maailmoissaan ja sen takia teki kiusaa lapsilleen. Herbert oli monimutkainen ja vaikea luonne.


title: Frank Herbert

text: Herbert kuoli vuonna 1986 haimasyöpään 65 vuoden iässä.


title: Frank Herbert

text: Brittiläinen heavy metal -yhtye Iron Maiden pyysi Frank Herbertiltä lupaa lukea "Piece of Mind" -albuminsa kappaleen ”To Tame a Land” alkuun pätkän "Dyynistä", johon kappale perustuu, mutta Frank Herbert kielsi tämän, koska hän ”inhoaa kaikkia rockyhtyeitä”.


title: Sukeva

text: Sukeva on taajama Sukevanjärven rannalla Sonkajärven kunnassa Pohjois-Savossa. Taajama sijaitsee valtatie 5:n varrella noin 40 kilometriä Iisalmesta pohjoiseen. Asukkaita Sukevalla on noin 1 100.


title: Sukeva

text:
Arvo M. Soinisen mukaan Sonkajärven reitin varsille oli perustettu 1500-luvun puoliväliin mennessä kuusi savolaistaloa, joista pohjoisimmat olivat Laurilammilla ja Sonkajärven itärannalla eli siis hieman pohjoisempana kuin nykyinen Sonkajärven kirkonkylä. Reitin latvoilla olevan Sukevanjärven tienoo kuului tuolloin usean talon tiluksiin; pysyvä asutus ei sinne asti vielä yltänyt. Ensimmäinen pysyvä talo Sukevalle perustettiin ennen 1600-luvun puoliväliä. Vuonna 1651 taloja oli jo kaksi.
Sukeva kuului 1600-luvun jälkipuoliskolla hallinnollisesti Viipurin ja Savonlinnan lääniin, Pienen-Savon kihlakuntaan ja Iisalmen pitäjään. Vuosina 1650–1680 se kuului lisäksi Pietari Brahen Kajaanin vapaaherrakuntaan, ja tämä jakso on ollut kylän historiassa ainoa, jolloin se tai sen osa on ollut läänitettynä.


title: Sukeva

text: Sukevalla oli 1950-luvulta vuoden 2004 loppuun asti oma evankelis-luterilainen seurakuntansa, vuoden 2005 alussa se liitettiin takaisin Sonkajärven seurakuntaan. Kyseessä on yksi vain muutamasta tapauksesta, jolloin maalaiskunnassa tietyllä alueella on ollut oma seurakunta niin, että kyseinen alue ei koskaan muodostanut omaa kuntaa. Muut tällaiset alueet olivat Pielisjärven, nykyisen Lieksan Viekijärvi (oma seurakunta 1948–1998), Liperin Viinijärvi (1959–1994), Sippolan, myöhemmän Anjalankosken Inkeroinen ja Myllykoski (1964–1998), Espoon Tapiola (vuodesta 1960, kolme vuotta ennen Espoon kauppalaksi tuloa) sekä Helsingin maalaiskunnan, nykyisen Vantaan Korso ja Vantaankoski (vuodesta 1966, jälkimmäinen vuoteen 1972 nimellä Vantaan seurakunta).


title: Sukeva

text: Sukevan kylältä löytyvät kaikki peruspalvelut; M-Market, posti, kirjasto, yhteispalvelupiste, koulu, päiväkoti, kyläkeskus, apteekki, motelli, ravintola, Nesteen huoltoasema, osuuspankki, kampaamo ja rautatieasema.


title: Sukeva

text: Sukevan taajamassa sijaitsee Pohjois-Savon paloasema 72. Asemalla on yksi sammutusyksikkö.


title: Sukeva

text: Sukeva on tunnettu mm. Sukevan vankilasta ja rautatiestä: taajaman läpi kulkee Iisalmen ja Kontiomäen välinen rautatie. VR:n henkilöjunat pysähtyvät Sukevan rautatieasemalla.


title: Sukeva

text: Suprom Oy oli Sukevan kylällä toiminut metallialan yritys.


title: Norssi

text: Norssi tarkoittaa seuraavia asioita:


title: Sigurd Pettersen

text: Sigurd Ørjan Pettersen (s. 28. helmikuuta 1980 Kongsberg) on norjalainen mäkihyppääjä. Hän on 180 senttimetriä pitkä, painaa 60 kilogrammaa ja edusti Rollag Veggli -hiihtoseuraa.


title: Sigurd Pettersen

text: Pettersen teki läpimurtonsa kaudella 2002–2003, jolloin hän voitti kaksi maailmancupin osakilpailua (Trondheimissa ja Sapporossa) ja sijoittui cupin loppupisteissä kymmenenneksi. Val di Fiemmen MM-kisoissa hän kuului joukkuemäen pronssia saavuttaneeseen Norjan joukkueeseen.


title: Sigurd Pettersen

text: Seuraavalla kaudella Pettersen voitti Keski-Euroopan mäkiviikon oltuaan paras Oberstdorfissa, Garmisch-Partenkirchenissä ja Bischofshofenissa. Hän voitti kauden aikana yhteensä neljä osakilpailua ja sijoittui maailmancupissa neljänneksi. Lentomäen MM-kilpailuissa Planicassa hän kuului joukkuemäen kultaa voittaneeseen Norjan joukkueeseen ja oli henkilökohtaisessa kilpailussa yhdeksäs.


title: Sigurd Pettersen

text: Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2005 Pettersen hyppäsi Norjan pronssikvartetissa suurmäen joukkuekilpailussa. Suurmäen henkilökohtaisessa kilpailussa hän oli kymmenes ja normaalimäessä neljästoista.


title: Junasuorittaja

text: Junasuorittaja oli VR:n käyttämä ammattinimike. Alun perin ammattinimike on ollut junanlähettäjä, joka on edelleen käytössä Jokioisten Museorautatiellä.


title: Junasuorittaja

text: Junasuorittaja oli rautatieliikenteen ohjaamisesta ja turvaamisesta vastaava henkilö. Hänen tehtävänään oli yhteistyössä muiden liikenteenohjaajien, junasuorittajien ja vaihdemiesten kanssa varmistaa junien aikataulun mukainen ja turvallinen kulku liikennepaikoilla ja liikennepaikkojen välillä. Junasuorittaja asetti eli "turvasi" junille niiden käyttämät kulkutiet asetinlaitteelta käsin, tai määräsi vaihdemiehen suorittamaan kulkutien turvaamiseen liittyvät tehtävät.


title: Junasuorittaja

text: Ammattinimike katosi Suomesta miehitettyjen asemien vähetessä, kauko-ohjausjärjestelmien asentamisen vuoksi, ja liikennemääräysten muuttuessa ammattinimike muutettiin muotoon "liikenneohjaaja".


title: Junasuorittaja

text: Junasuorittajan tunnusmerkkinä oli virkalakin keltaisenpunainen päällys, jonka perusteella hänet erotti muusta juna- ja asemahenkilökunnasta. Se oli peräisin Itävallan rautateiltä. Lakki otettiin alun perin käyttöön junanlähettäjille vuoden 1920 virkapuku-uudistuksessa, joka perustui Valtioneuvoston asetukseen ja jonka Rautatiehallitus antoi tiedoksi kiertokirjeellään . Punalakkisena junanlähettäjänä saattoi toimia junanlähettäjä, asemapäällikkö, asemakirjuri tms. Lakin yksityiskohdat (leukapunos yms.) määräytyivät virkanimikkeen mukaan.


title: Sven Hannawald

text: Sven Hannawald (s. 9. marraskuuta 1974 Erlabrunn, Saksin osavaltio) on saksalainen entinen mäkihyppääjä, nykyinen rata-autoilija.


title: Sven Hannawald

text: Hannawald on ensimmäinen, joka on kyennyt voittamaan samalla kaudella kaikki Keski-Euroopan mäkiviikon neljä osakilpailua. Tämä tapahtui kaudella 2001–2002. Hän on lisäksi voittanut lukuisia arvokilpailuja, muun muassa kahdesti lentomäen maailmanmestaruuden.


title: Sven Hannawald

text: Myöhemmin urallaan Hannawald kärsi loppuunpalamisesta ja jätti kauden 2004–2005 kokonaan väliin. Vuonna 2005 hän ilmoitti lopettavansa mäkihyppyuransa lopullisesti. Asianhoitajansa mukaan Hannawald oli toipunut sairastumisestaan, mutta ei terveydentilaltaan ollut huippu-urheilijan tasolla. Lopetuspäätöstä avitti se seikka, että Hannawald tunsi voittaneensa mäkihypyssä jo kaiken voitettavissa olevan.


title: Sven Hannawald

text: Vuodesta 2010 alkaen Hannawald on ajanut saksalaisessa GT Masters -rata-autoilusarjassa.


title: Sven Hannawald

text: Lisäksi Hannawald on osallistunut pariin otteeseen Le-Mansin 24-tunnin autokilpailuun yhdessä ajoparinsa entisen F1-kuljettajan ja maanmiehensä Heinz-Harald Frentzenin kanssa.


title: Hurrikaani Camille

text: Hurrikaani Camille oli 5. luokan hurrikaani, joka iski Mississippin osavaltioon Yhdysvalloissa 17. ja 18. elokuuta 1969. Se aiheutti 256 ihmisen kuoleman Yhdysvalloissa sekä 7,5 miljardin dollarin aineelliset vahingot (vuoden 2005 dollareissa.)


title: Hurrikaani Camille

text: Camillen keskuksen ilmanpaine oli viidenneksi alin koskaan Atlantilla mitattu, 905 hPa. Iskiessään maihin sen ilmanpaine oli 909 hPa, ja tuulten on arvioitu puhaltaneen 85 m/s (305 km/h), puuskissa jopa 94 m/s (340 km/h). Camillen aiheuttamat aallot kohosivat 7,3 metriin, joka oli suurin hurrikaanin aiheuttama aalto Yhdysvalloissa vuoden 2005 hurrikaani Katrinan iskemiseen saakka.


title: Hurrikaani Camille

text: Camille kääntyi itään sen iskettyä maihin Mississippin osavaltiossa aiheuttaen 790 mm rankkasateita Virginiassa saakka trooppisena matalapaineena. Camille vahvistui jälleen trooppiseksi myrskyksi siirryttyään Atlantille Virginian itärannikolta.


title: Hurrikaani Camille

text: Camille tappoi yhteensä 143 ihmistä Alabamassa, Mississippissä ja Louisianassa. Lisäksi 113 ihmistä kuoli Virginiassa tulvien vuoksi, joten kaikkiaan Camille surmasi 256 ihmistä Yhdysvalloissa. Kaikkiaan hurrikaani vahingoitti 8931 ihmistä, tuhosi 5662 kotia ja vahingoitti 13915 kotia. Kaikkiaan Camille aiheutti 1,42 miljardin dollarin tuhot vuoden 1969 dollareissa (7,5 miljardia vuoden 2005 dollareissa), mikä oli järkyttävää noihin aikoihin. 26 miljardin dollarin tuhot aiheuttanut hurrikaani Andrew ohitti sen aiheuttamat tuhot, ja myös hurrikaani Katrina, joka iski samoille alueille, ohitti Camillen. Monet Camillen kokeneet ovat kuvanneet Katrinaa "paljon pahemmaksi", johtuen sen huomattavasti suuremmasta koosta (Camille oli hyvin pieni hurrikaani.)


title: Hurrikaani Camille

text: Vuonna 1969 hurrikaanien nimeämistavat eivät olleet yhtä tarkasti määritellyt kuin nykyään, vuosittain pomittiin naisten nimiä aakkosjärjestyksessä. John Hopella, Yhdysvaltojen kansallisen hurrikaanikeskuksen meteorologilla oli Camille-niminen tytär, joka oli juuri valmistunut lukiosta.Työkaverin ehdotuksesta nimi Camille lisättiin vuoden myrskyjen nimien listalle tietämättä, että Camilleksi nimetystä myrskystä tulisi pahamaineinen.


title: Hurrikaani Camille

text: Nimi vedettiin myöhemmin listoilta sen aiheuttamien tuhojen vuoksi.


title: Seututie 471

text: Seututie 471 johtaa Savonlinnan Nojanmaasta Enonkosken kirkonkylän läpi Heinäveden Sappuun. Tien nopeusrajoitus on pääosin 80 kilometriä tunnissa. Enonkoskella Hanhivirran yli on lossiyhteys. Ainoat linja-auto vuorot kulkevat välillä Enonkoski-Savonlinna, noin kolme edestakaista linja-auto vuoroa päivittäin.


title: Anna Tšakvetadze

text: Anna Tšakvetadze (, s. 5. maaliskuuta 1987 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen tennispelaaja. Syyskuussa 2007 hän saavutti uransa korkeimman listasijoituksen WTA:n kaksinpelirankingissa ollessaan viides.


title: Anna Tšakvetadze

text: Tšakvetadze aloitti tenniksen peluun kahdeksan vuoden iässä äitinsä innostamana. Tšakvetadzen pelasi ensimmäisen ITF-junioriturnauksensa 2001 Minskissä, pudoten ensimmäisellä kierroksella. Ensimmäisen ITF-junioriturnausvoittonsa hän sai nelinpelissä Irina Kotkinan kanssa 2002 Istanbulssa. Kaudella 2003 voitti Bavarian Junior Challengen. Junioriuran loppusaldo oli kaksinpeleissä 67 voittoa, 19 tappiota, nelinpelissä 22-14. Korkeimmillaan Tšakvetadzen junioriranking oli 22. joulukuuta 2003 eli samana vuonna, jona hän siirtyi ammattilaiseksi.


title: Anna Tšakvetadze

text: Heti ensimmäisessä Grand Slam -turnauksessaan (ja vasta kolmannessa WTA-turnauksessaan), vuoden 2004 US Openissa Tšakvetadze pudotti kolmanneksi sijoitetun Anastasija Myskinan ja eteni 3. kierrokselle. Tällä hän jakaa Serena Williamsin kanssa toisen tilan nopeimmin WTA-urallaan top-10-pelaajan pudottaneiden pelaajien listalla. Hän murtautui WTA-rankingissa 100 parhaan joukkoon syyskuussa 2004 ja 50 parhaan joukkoon kesäkuun alussa 2005. Tšakvetadzella on WTA-kiertueella 209 voittoa ja 99 tappiota . Kaudella 2007 Tšakvetadze voitti neljä turnausta. Hän raivasi tiensä ensimmäistä kertaa Grand Slam -turnauksen välieriin Yhdysvaltain avoimissa, jossa hävisi epätasaisen esityksen jälkeen Svetlana Kuznetsovalle. Helmikuussa 2008 Tšakvetadze oli paras Pariisin halliturnauksessa voitettuaan finaalissa Ágnes Szávayn. Tšakvetadzen viimeisin WTA-voitto on heinäkuulta 2010, jolloin hän voitti Banka Koper Slovenia Openin finaalissa Johanna Larssonin.


title: Anna Tšakvetadze

text: Tšakvetadze ilmoitti uransa lopettamisesta syyskuussa 2013 selkävaivojen vuoksi.


title: Anna Tšakvetadze

text: Anna Tšakvetadze puhuu venäjää sekä englantia. Häntä valmentaa Cristian Kordasz. Suosikkialustakseen pelaaja on maininnut ruohokentät.


title: Simo Puupponen

text: Simo Tapio Puupponen (nimimerkki Aapeli; 23. lokakuuta 1915 Kuopio – 10. lokakuuta 1967 Helsinki), oli suomalainen kirjailija ja toimittaja. Puupponen toimi Kuopiossa ilmestyneissä "Pohjois-Savo" ja "Savon Sanomat" -lehdissä pitkäaikaisena toimittajana ja pakinoitsijana 1936–53.


title: Simo Puupponen

text: Puupponen pääsi ylioppilaaksi 1934 ja opiskeli muutaman vuoden Helsingissä. Opinnot kuitenkin keskeytyivät ja Puupponen pestautui Pohjois-Savo-lehden toimittajaksi. Vuonna 1939 hänestä tuli lehden päätoimittaja, mutta talvisota sotki suunnitelmat. Vuonna 1941 Puupponen siirtyi Savon Sanomiin toimittajaksi. Tähän aikaan hän alkoi julkaista lehdissä pakinoita nimimerkillä Aapeli. Laajemman yleisön tietoisuuteen hän tuli vuonna 1946, kun hän julkaisi lyhyen parodian Olavi Paavolaisen Synkästä yksinpuhelusta nimellä "Mörkki monologi". Vuonna 1953 Puupponen muutti Helsinkiin.


title: Simo Puupponen

text: Aapelin ominta aluetta olivat savolaisella huumorilla ja salaviisaudella höystetyt pakinat ja romaanit. Hänen pääteoksenaan pidetään romaania "Pikku Pietarin piha" vuodelta 1958. Puupposen tekstien pohjalta on tehty useita elokuvia ja teatterisovituksia. Novellikokoelma "Meidän Herramme muurahaisia" on Aapelia satiirisimmillaan. Aapelin nuorisokirjoista tunnetuimmat ovat Koko kaupungin Vinski ja sen jatko-osat.


title: Simo Puupponen

text: Vuonna 1959 Puupponen sai Eino Leinon palkinnon ja valtion kirjallisuuspalkinnon.


title: Simo Puupponen

text: Elokuvassa "Pikku Pietarin piha" (1961) Simo Puupposella on myös elokuvarooli: hän esiintyy Jumalan äänenä, kun Pietari juttelee katolla Jumalan kanssa.


title: Carcassonne (peli)

text: Carcassonne on Klaus-Jürgen Wreden suunnittelema lautapeli. Pelin saksalaisen painoksen julkaisi Hans im Glück vuonna 2000 ja suomenkielisen Lautapelit.fi vuonna 2004. Pelissä on helpot säännöt, ja sitä on melko nopea pelata. Peli voitti Saksassa kaksi maan arvostetuinta pelipalkintoa vuonna 2001 (Spiel des Jahres ja Deutscher Spiele Preis), ja vuonna 2004 se valittiin Suomessa vuoden perhepeliksi. Peli on nimetty eteläranskalaisen linnoitetun Carcassonnen kaupungin mukaan.


title: Carcassonne (peli)

text: Tavalliset laatat sekoitetaan kuvapuoli alaspäin ja laitetaan useisiin pinoihin ympäri pelikenttää siten, että jokainen pelaaja pystyy ottamaan laattoja kustakin pinosta.


title: Carcassonne (peli)

text: Peliä pelataan rakentamalla pelilaatoista keskiaikaista kaupunkiympäristöä, joka sisältää peltoja, teitä, kaupunkeja ja luostareita. Kukin pelaaja asettaa vuorollaan laatan ja sijoittaa halutessaan sille pelinappulan eli seuraajan (joita on rajoitettu määrä). Pisteitä saadaan, kun tie, kaupunki tai luostari on rakennettu valmiiksi. Pellot eivät valmistu, mutta niistä saa pisteitä pelin lopuksi. Aina rakennelman valmistuttua pelaaja saa nappulansa takaisin käyttöönsä. Rakennelmia voi tehdä myös yhteistyössä, mikä lisää pelin haastavuutta.


title: Carcassonne (peli)

text: Peli aloitetaan laittamalla aloituslaatta (laatta jonka taustapuoli on tummempi kuin muiden) pelikentän keskelle. Pelin voi vaihtoehtoisesti aloittaa asettamalla pelikentälle 12 laatasta koostuvan joen, minkä jälkeen pelin rakentamista jatketaan joen ympärille peruspelin laatoilla, jolloin tummataustainen aloituslaatta otetaan pois pelistä. Joen rakentaminen aloitetaan laittamalla lähdelaatta pelikentän keskelle. Laatta jossa on järvi laitetaan sivuun. Muut jokilaatat sekoitetaan kuvapuoli alaspäin. Tämän jälkeen pelaajat nostavat vuorollaan yhden jokilaatan ja asettavat sen joen jatkoksi. Laatoille saa halutessaan laittaa seuraajia. Joen täytyy olla yhtenäinen eikä se saa tehdä U-käännöstä. Kun kaikki kymmenen laattaa on laitettu, seuraava pelaaja laittaa järven joen päähän. Tämän jälkeen peli jatkuu normaalisti. Jokilaatat sisältyvät peruspelin suomenkielisessä versiossa pakkaukseen. Peliä jatketaan, kunnes kaikki 72 laattaa (lisäosien kanssa enemmän) on asetettu, minkä jälkeen lasketaan vielä loppupisteet niistä rakennelmista jotka eivät valmistuneet. Eniten pisteitä pelin aikana saanut pelaaja voittaa.


title: Carcassonne (peli)

text: Carcassonneen on tehty useita lisäosia. Osa on itsenäisiä pelejä, jotka eivät edellytä peruspeliä, osaa ei voi pelata ilman peruspeliä. Lisäosien sääntöjä ja ominaisuuksia voi ottaa peliin myös osittain ja soveltaen, vaikka ottaisikin kaikki pelilaatat käyttöön. Mikään ei myöskään estä ostamasta monta peliä tai lisäosaa, jolloin saadaan sama peli isompana käyttöön. Harrastajat ovat myös ostaneet useamman peruspelin, maalanneet nappuloita uusilla väreillä ja täten saaneet isomman pelilaudan, sekä useamman pelaajan mahdollistavat pelit.


title: Carcassonne (peli)

text:
Suomeksi ovat ilmestyneet seuraavat peruspeliä laajentavat lisäosat:
Yllä olevien suurempien lisäosien lisäksi on myös ilmestynyt minilisäosia. Jokainen 1-6 minilisäosa sisältää 9 pelilaattaa sekä vaihtelevan määrän puuosia, nopasta kultaharkkohin. Kahdeksan pelilaatoista kuuluu kyseiseen lisäosaan, yhdeksäs laatta pakkauksessa on yksi kuudesta Viljaympyrät laatasta. Viljaympyrät osaa ei siis voi ostaa, vaan se on ylimääräinen bonus niille, jotka hankkivat kaikki kuusi minilisäosaa.


title: Carcassonne (peli)

text: Suomeksi ovat ilmestyneet seuraavat peruspeliä laajentavat minilisäosat:


title: Carcassonne (peli)

text: Carcassonnen sisarpelit rakentuvat Carcassonnen idean pohjalle, mutta ovat itsenäisiä pelejä eikä niitä voi yhdistää tavalliseen peliin lisäosien tavoin. Sisarpeleistä toistaiseksi kaksi on julkaistu suomenkielisinä versioina:


title: Viipurin Reipas

text: Viipurin Reipas on vuonna 13. syyskuuta 1891 perustettu viipurilainen urheiluseura. Alun perin seura keskittyi vahvasti voimisteluun. Sitä osoittaa seuran alkuperäinen nimikin: Voimisteluyhdistys Reipas. Myöhemmin 1900-luvun alkupuolella seura oli vahva myös eri palloilulajeissa eli jalkapallossa, jääpallossa ja jääkiekossa.


title: Viipurin Reipas

text: Vuonna 1891 perustetun Viipurin Reippaan ja sen voimistelu-urheilun perustamisvaiheen kantava voima oli Väinö Pynninen, joka valittiin 19-vuotiaana seuran puheenjohtajaksi. Tässä tehtävässä Pynninen oli vuoteen 1909. Reipas oli 1900-luvun alussa Helsingin Ponnistuksen kanssa keskeisimpiä suomalaisseuroja, jotka ajoivat valtakunnallisen suomenkielisen urheiluliiton perustamista. Liitto, Suomalainen voimistelu- ja urheiluseurain Liitto eli SVUL:n edeltäjä, perustettiinkin kesällä 1900. Vaikka valtakunnan liitto ei saanut perustamislupaa, Viipurin Reipas järjesti kesällä 1903 valtakunnalliset voimistelujuhlat Viipurissa. Viipurilaisseurasta tulikin 1900-luvun alussa Suomen korkeatasoisin voimisteluseura, joka kiinnitti huomiota voimisteluharrastuksen levittämiseen maaseudulle. Voimistelumuodotkin laajenivat. Telinevoimistelusta tuli perinteisen sauva- ja vapaaliikevoimistelun ohella seuran päälaji. Viipurin Reippaan uraauurtavan työn tuloksensa virallaisesti perustetun SVUL:n voimistelujaoston sijoituspaikaksi tuli Viipuri. Suurin ansio tästä oli Reippaan vireällä ja tuloksekkaalla toiminnalla. Tämä viipurilaisjakso kesti vuodet 1910–1914.


title: Viipurin Reipas

text: Viipurin Reipas ja sen edustajat ovat olleet heti alusta lähtien mukana Suomen osallistuessa olympialaisiin. Viipurin Reippaan yleisurheilijat Heikki Åhlman (myöhemmin Pennola) ja Uno Häggman (myöhemmin Uuno Tuomela) olivat Ateenan vuoden 1906 välikisojen suomalaisedustajina eli puolet joukkueesta oli reipaslaisia.


title: Viipurin Reipas

text: Viipurin Reippaan voimistelun vahvuus tuli esille vuosien 1908 ja 1912 kesäolympialaisissa, joissa voimistelujoukkueen ytimen muodostivat Reippaan voimistelijat. Lontoon joukkueeseen kuului 40 voimistelijaa, joista 14 oli Viipurin Reippaan miehiä. Suomen joukkue saavutti kisoissa joukkuevoimistelussa pronssia. Tukholman kisoissa suomalaisvoimistelijat saivat hopeaa.


title: Viipurin Reipas

text: Viipurin Reipas voitti voimistelun Suomen-mestaruuskilpailuissa seuramestaruuden vuosina 1903, 1906 ja 1912.


title: Viipurin Reipas

text: Vaikka Väinö Pynninen luopui Reippaan ja sen voimistelun johtotehtävistä, johtoon nousi uusi pystyvä henkilö – Yrjö Nykänen. Hän voitti vuonna 1916 ensimmäisen voimistelun mestaruuden. Hän otti oman voimistelun lisäksi valmentajan roolin. Nykänen valmensi Suomen voimistelujoukkuetta kolmissa olympialaisissa eli 1924, 1928 ja 1936. Viipurin Reipas ja Viipuri muutenkin oli johtava voimistelukaupunki. Kilpaileva SVUL:lilainen viipurilaisseura oli Kelkkalan Kisailijat ja TUL:n puolella Talikkalan Toverit. Reippaasta alkoi Nykäsen valmentamana nousta 1920-luvulla uusi voimistelijapolvi: Eetu Kostamo, Evert Karttula, Otto Suhonen.


title: Viipurin Reipas

text: Vuoden 1932 Los Angelesin olympiakisoihin Reippaasta nousi uusi tähti – silloin vain 17-vuotias Einari Teräsvirta. Tämä erityisesti rekin spesialisti ottikin heti lajissa olympiapronssia eli hänestä tuli ensimmäinen Reippaan telinevoimistelun olympiamitalisti.


title: Viipurin Reipas

text: Viipurin urheilu ja erityisesti voimistelu koki sotien seurauksena suuren takaiskun. Yrjö Nykänen menehtyi talvisodan pommituksissa. Seuran voimistelutoiminta lamaantui. Huiput vaihtoivat seuraa uusilla asuinpaikkakunnillaan. Einari Teräsvirta esimerkiksi saavutti Suomen voimistelujoukkueessa olympiakultaa Lontoon kisoissa 1948. Samassa joukkueessa todellisen suursaaliin korjasi Veikko Huhtanen kolmella kullalla, yhdellä hopealla ja pronssilla. Hän oli syntyjään viipurilainen ja Nykäsen johtaman Viipurin Reippaan voimistelukoulun kasvatti, vaikka olikin muuttanut jo ennen talvisotaa Viipurista ja vaihtanut seuraa.


title: Viipurin Reipas

text: Jalkapalloon Viipurin Reipas tuli mukaan heti alusta pitäen eli vuodesta 1908, kun jalkapallon Suomen mestaruuksista alettiin kilpailla. Keskeisiä toimijoita jalkapallotoiminnan käynnistämisessä olivat Pekka A. Roiha ja Reino Laaksonen. Vuonna 1910 Reipas pääsi jo loppuotteluun, mutta tappio tuli turkulaiselle ÅIFK:lle lukemin 2–4. Tämän ajan nimekkäin reippaalainen jalkapalloilija oli maalivahti Aku Syrjäläinen, joka edusti Suomea Tukholman olympialaisissa 1912.


title: Viipurin Reipas

text: Seuraavan kerran Reipas pääsi loppuotteluun vuosina 1918 ja 1919, mutta molemmilla kerroilla tappiot tuli helsinkiläiselle HJK:lle, ensin maalein 0–3 ja jälkimmäisenä vuonna 0–1. Vuosina 1922 ja 1927 Reipas oli jälleen loppuotteluissa, mutta mestaruus meni molemmilla kerroilla Helsinkiin HPS:lle. Sen ajan nimekkäimpiä Reippaan jalkapalloilijoita olivat Suomen maajoukkueessakin pelanneet Leo Leivo ja Toivo Roivainen. Vuonna 1930 käynnistyneessä sarjamuotoisessa jalkapallon Mestaruussarjassa Reipas pelasi aina vuoteen 1938 asti B- eli Itä-Länsi-sarjassa, josta seura nousi kaudella 1939 Mestaruussarjaan pudotakseen sieltä välittömästi.


title: Viipurin Reipas

text: Jääpalloon Viipurin Reipas tuli kaudesta 1909 lähtien. Menestys ei ollut samanlainen kuin jalkapallossa eli seura ei saavuttanut loppuottelupaikkaa. Reipas oli alkuaikoina kaksi kertaa välierissä eli ensimmäisissä SM-kisoissa 1909 ja kaksi vuotta myöhemmin eli 1911. Reippaan "kelta-mustapaitaisen" joukkueen henkilöhahmo alkuaikoina oli Reino Laaksonen, ensin pelaajana ja sitten joukkueen aktiivina puuhamiehenä. Reippaan nimekkäin pelaaja oli Armas Ahnger, josta kehittyi myöhemmin kaupungin johtavan jääpalloseuran Susien ja maajoukkueen monivuotinen mestaripelaaja. Reipas menetti varsin pian johtoaseman viipurilaisessa jääpallossa, sillä kaupungin jääpallon ykkösjoukkueeksi 1910-luvulta lähtien nousi Sudet ja myöhemmin 1920- ja 30-luvuilla myös Viipurin Palloseura.


title: Viipurin Reipas

text: Viipurin Reippaan jääpallosaavutukset 1920-luvulla olivat kaksi kertaa selviytyminen cup-muotoisen jääpallon SM-sarjan välieriin eli 1920 ja 1925, mutta suurinumeroiset tappiot paikalliskilpailija Susille pudottivat Reippaan silloinkin loppuottelusta. Reipas pelasi vielä 1930-luvulla sarjamuoiseksi muuttuneen jääpallon Suomensarjassa.


title: Viipurin Reipas

text: Jääkiekko oli sotien välisenä aikana kakkoslaji verrattuna jääpalloon. Viipurin Reippaan jääpalloilijat osallistuivat vuonna 1928 pelattuihin ensimmäisiin jääkiekon Suomen mestaruuskilpailuihin ja saavuttivat jääkiekon Suomen mestaruuden, joka jäi jääkiekossa seuran ainoaksi. Mestarijoukkueessa pelasivat silloin: Gustaf Berg, Erkki Kariluoma, Allan Lagerström, Eino Louhi, Onni Peltonen, Leo Tukiainen, Eino Turunen ja Walter Itäharju.


title: Viipurin Reipas

text: Jatkosodan seurauksena Viipurin Reippaan seurayhteisö evakuoitui Lahteen ja jatkoi siellä toimintaansa muun muassa jalkapallossa, jääpallossa ja jääkiekossa. Lahtelaisen Reippaan seuratunnuksessa Viipurin linna vaihtui Lahden kaupungintaloon.


title: Viipurin Reipas

text: Palloilulajeissa Reipas pelasi aluksi alkuperäisellä nimellään Viipurin Reipas, mutta jatkoi vuodesta 1962 Reippaan nimellä. Näkyvin sodanjälkeisen lahtelaistuneen Viipurin Reippaan palloilumuoto oli jääpallo. Siinä lajissa seura pelasi SM-sarjassa kaikkiaan seitsemän kautta. Sodan jälkeen ensimmäinen jääpallon SM-sarjakausi oli 1949–50, jonka jälkeen seura pelasi yhtäjaksoisesti kaudelle 1954–55 asti jääpallon SM-sarjassa. Paras saavutus tuli kaudella 1952–53 sijoittumallan neljänneksi samalla pistemäärällä WP-35:n kanssa. Parhaita Reippaan maalintekijöitä tänä aikana olivat Pentti Snellman, Kalevi Lamppu ja Lappeenrannasta siirtynyt Pentti Vartiainen. Näkyvänä hahmona Reippaan 1950-luvun jääpallossa oli myös Aki Lievonen - ensin pelaajana ja sitten valmentajana. Kaudella 1959-60 Viipurin Reipas kävi vielä jääpallon SM-sarjassa, mutta tulos oli välitön putoaminen häviämällä kaikki yhdeksän ottelua 10 joukkueen sarjassa. Jääpallossa Viipurin Reipas on saanut viimeisen olympiaedustajansa, sillä jääpallo oli Oslon talviolympialaisissa 1952 kisojen näytöslaji ja Reippaan puolustaja Jussi Halme edusti Suomen jääpallomaajoukkuetta.


title: Viipurin Reipas

text: Jalkapallossa Viipurin Reipas pelasi enimmäkseen Suomisarjaa 1950-luvulla. Seura saavutti lahtelaisen jalkapalloilun ykkösaseman heti siirryttyään Lahteen, vaikka valtakunnallisesti oltiin vielä alemmissa sarjoissa. Paikkakunnalle oli muuttanut myös toinen viipurilaisseura, TUL:n Sorvalin Veikot. Kun TUL:n jalkapalloseurat liittyivät Palloliiton alaisiin sarjoihin, käytiin kesällä 1954 todellinen "evakkoderby" Viipurin Reippaan ja Sorvalin Veikkojen välillä Reippaan ollessa vahvempi.


title: Viipurin Reipas

text: Varsinainen jalkapallomenestys alkoi nimen vaihduttua Lahden Reippaaksi vuonna 1962. Lahden Reipas-nimi oli näkyvä aina vuoteen 1995, jolloin edustusjoukkue lopetettiin sen fuusioituessa kilpailevan paikallisseuran FC Kuusysin kanssa FC Lahdeksi. Junioritoimintaa jatkettiin FC Pallo-Reippaan nimissä. Vuodesta 2012 Lahden Reippaan edustusjoukkue aloitti uudelleen jalkapallon edustusjoukkuetoiminnan, kun se sai Salpausselän Reippaan paikan Kolmosesta. Perinteiset lahtelaisen Reippaan pelipaitojen "musta-oranssi" -pystyraidat muistuttavat seuran taustasta.


title: Viipurin Reipas

text: Viipurin Reipas jatkaa edelleen voimistelun parissa toimintaa alkuperäisellä nimellään eli on palattu seuran 1800-luvun pääurheilulajiin.


title: Voimistelu

text: Voimistelu on urheilulaji ja harjoittelumuoto, jonka tarkoituksena on parantaa ja kehittää fyysistä voimaa, kuntoa, notkeutta, ketteryyttä, koordinaatiota ja tasapainoa. Voimistelu jaetaan kilpa- ja näytösvoimisteluun, kuntovoimisteluun, kasvatusopilliseen eli pedagogiseen ja lääkintävoimisteluun. Voimisteluliikkeet ovat vapaa-, väline- ja telineliikkeitä, joita harjoitetaan yksilö- ja ryhmäsuorituksina.


title: Voimistelu

text: Voimistelu on alkujaan kehittynyt kasvatukselliseen ja terveydenhoidollisiin tarkoituksiin suunnitelluista ruumiillisista liikkeistä. Nykyaikaisen voimistelun luoja on saksalainen Johann Christoph Friedrich GutsMuths, jota pidetään myös nykyaikaisen seiväshypyn kehittäjänä.


title: Voimistelu

text: Kansainvälinen voimisteluliitto Fédération Internationale de Gymnastique (FIG) on yhteistyössä kansallisten liittojen kanssa. Suomen Voimisteluliittoon kuuluu 381 seuraa, joissa on yhteensä noin 122 000 jäsentä. Se on yksi Suomen suurimmista lajiliitoista, ja Suomen suurin tyttöjen ja aikuisten liikuttaja.


title: Voimistelu

text: Suomessa voimistelun kilpatoimintaa järjestetään seitsemässä Suomen Voimisteluliiton alaisessa lajissa. Kilpatoiminnan lisäksi Voimisteluliiton jäsenseurat järjestävät toimintaa myös aikuisten ryhmäliikunnassa, tanssillisessa voimistelussa, tanssissa ja Kilta-ryhmissä.


title: Voimistelu

text: Suomen Voimisteluliiton kilpailulajit ovat:Voimistelua voi harrastaa myös ilman kilpailua.


title: Voimistelu

text: Antiikin kreikkalaisille fyysinen kunto oli tärkeää, ja kaikissa Kreikan kaupunkivaltioissa harjoitettiin erilaisia liikuntamuotoja kuten juoksemista ja painia. Rooman valtakunnan vallattua Kreikan voimistelu poistui sotilaskoulutuksesta. Roomalaiset esittelivät uudeksi lajiksi puisen hevosen. Vuonna 393 keisari Theodosius I lopetti antiikin olympialaiset, jotka siihen mennessä olivat rappeutuneet, ja voimistelu, samoin kuin muukin urheilu oli vähentynyt. Vuosisatojen ajan voimistelu oli lähes unohdettu.


title: Voimistelu

text: 1500-luvulla italialainen Girolamo Mercuriale kirjoitti teoksen "De Arte Gymnastica", joka toi yhteen hänen tutkimuksensa ruokavaliosta, liikunnasta, hygieniasta, luonnonmukaisista taudin parantamismenetelmistä. "De Arte Gymnastica" selitti myös periaatteita fysioterapiasta ja kirjoitti ensimmäisen kirjan urheilulääketieteenstä.


title: Voimistelu

text: 1700-luvun lopulla ja 1800-luvun alun Saksassa kaksi fyysisen kasvatuksen edelläkävijää – Johann Friedrich GutsMuths (1759–1839) ja Friedrich Ludwig Jahn (1778–1852) – loi harjoitukset pojille ja nuorille miehille. He suunnittelivat laitteita, ja lopulta ne johtivat nykyiseen voimisteluun. Jahnin muotoilemia varhaisia malleja olivat muun muassa rekki, nojapuut ja arkku.