title: Aleksanteri Suuri

text: Vuoden 335 eaa. keväällä Aleksanteri johti makedonialaiset Traakiaan, jossa oli syntynyt kapinoita Filippoksen kuoleman jälkeen. Aleksanterin päätavoite oli Tonavan varrella sijainnut triballien kuningaskunta. Triballit olivat vastustaneet aikanaan Filipposta ja he eivät olleet koskaan joutuneet kokonaan Makedonian vallan alle. Myös useat Traakian heimot eivät olleet täysin Makedonian hallinnassa. Sotaretken päätavoite oli voimannäyttö. Traakian sotaretkelle Aleksanteri otti mukaansa ehkä 15 000 sotilasta, etupäässä makedonialaisia. Traakialaiset yrittivät pysäyttää Aleksanterin etenemisen eräässä solassa. Vihollinen vyörytti makedonialaisten päälle täyteen lastattuja vaunuja, mutta nämä eivät aiheuttaneet suurempaa vahinkoa. Agrianien ja hypaspistien tekemä rynnäkkö mursi lopulta traakialaisten asemat. Muutaman päivän marssietäisyydellä Tonavasta Aleksanterin armeija kohtasi ja kukisti triballien armeijan. Triballit pakenivat perheineen Tonavassa sijaitsevaan saareen, jonka valtaaminen osoittautui liian vaikeaksi. Samalla Tonavan toiselle rannalle saapui getien heimon armeija. Aleksanteri ylitti joen, ryösti getien maita ja heidän pääkaupunkinsa. Getit eivät alkaneet taisteluun makedonialaisia vastaan. Palattuaan Tonavalle Aleksanteri uhrasi Zeukselle, Herakleelle ja Tonavalle. Näiden tapahtumien jälkeen Aleksanterin luokse saapui lähettiläitä, muun muassa triballien kuninkaalta. Triballeista tuli Makedonian liittolaisia, ja he lähettivät muun muassa joukkoja Aleksanterin mukaan Persian sotaretkelle.


title: Aleksanteri Suuri

text: Ollessaan paluumatkalla Makedoniaan Aleksanteri sai kuulla, että illyrialaisten dardanit valmistelivat hyökkäystä Makedoniaan. Aleksanteri toimi hänelle tyypillisellä räväkkyydellä ja marssi suoraan illyrialaisia vastaan. Dardanien kuningas Kleitos oli jo vallannut linnoituksen Lynkestiksessä. Aleksanteri pääsi paikalle ennen Kleitoksen liittolaisia taulantteja. Aleksanteri aloitti linnoituksen piirityksen, mutta kun taulantit saapuivat paikalle oli hänen pakko perääntyä. Makedonialaisen falangin vankan kurin ansiosta armeija pääsi vetäytymään ilman tappioita. Pari yötä vetäytymisen jälkeen Aleksanteri teki uhkarohkean yöhyökkäyksen ja ajoi illyrialaiset pakosalle.


title: Aleksanteri Suuri

text: Samaan aikaan, kun Aleksanteri oli Illyriassa, näkivät kreikkalaiset sopivan tilaisuuden riistäytyä makedonialaisten hallinnasta. Erityisesti ateenalainen puhuja Demosthenes yritti saada aikaan kapinaa Kreikassa. Makedonialaiset puhuivat kreikkaa, mutta heidät nähtiin silti yleisesti syrjäalueilta tulleina ja vähemmän kreikkalaisina kuin Kreikan ydinalueiden väestö. Thebalaiset ryhtyivätkin vastustamaan makedonialaisia ja piirittivät kaupunkiinsa Filippoksen asettaman varuskunnan. Heti palattuaan Illyriasta Aleksanteri marssi etelään ja kukisti thebalaiset. Theban taistelun jälkeen Aleksanteri antoi tuhota koko kaupungin maan tasalle temppeleitä ja runoilija Pindaroksen kotia lukuun ottamatta. Kuusi tuhatta thebalaista tapettiin ja loput myytiin orjiksi. Muita kreikkalaisia kaupunkivaltioita kohdeltiin ystävällisemmin ja Korintin liitto päätti taas valita Aleksanterin johtajakseen.


title: Aleksanteri Suuri

text: Saatuaan Makedonian lähialueet valtaansa Aleksanteri suuntasi katseensa Persian valtakuntaa kohti. Filippos oli jo aikaisemmin lähettänyt makedonialaisen kenraali Parmenionin valloittamaan kreikkalaisia kaupunkeja Vähässä-Aasiassa. Parmenion oli kuitenkin kärsinyt tappioita persialaisia komentanutta rodoslaista Memnonia vastaan ja joutunut perääntymään Hellespontokselle.


title: Aleksanteri Suuri

text: Filippoksen tavoitteena oli ollut hyökätä Persiaan ja vapauttaa persialaisten vallassa olleet kreikkalaiskaupungit. Korintin liitto oli perustettu pitkälti sen takia että Filippos tarvitsi kreikkalaisten kaupunkien tuen jos hän aikoi kukistaa persialaiset. Makedonialaisen propagandan mukaan hyökkäyksen tarkoitus oli myös kostaa persialaisille heidän kreikkalaisille persialaissotien aikana tekemät vääryydet (Khaironeian ja Theban jälkeen tämä väite ei välttämättä ollut makedonialaisilta kuultuna kovin uskottava). Päätös hyökkäyksestä oli riskialtis, kun huomioidaan tilanteen monimutkaisuus. Aleksanterilla oli toisaalta käytössään vahva armeija ja sotaretken mahdolliset tuotot olisivat suuret. Myös aika hyökkäykselle oli otollinen, koska Persian kuninkaan Artakserkses III:n kuoleman jälkeen muun muassa Egypti ja Babylonia olivat kapinoineet persialaisia vastaan ja uusi kuningas Dareios III ei ollut vielä saanut valtakuntaa täysin kuriin. Persia oli silti pitkään jatkuneesta taantumisesta huolimatta voimakas suurvalta, jonka haastaminen oli uhkarohkeaa. Valtakunnan laajuus, sen valtavat resurssit, hankala maantiede ja valloittavan armeijan pitkät huoltoyhteydet olivat huomattavia riskejä. Toisaalta Aleksanterin oli vaarallista lähteä Kreikasta näin varhaisessa vaiheessa valtakauttaan, kun kreikkalaisten kapinointiriski oli yhä huomattava.


title: Aleksanteri Suuri

text: Aleksanteri päätti joka tapauksessa laittaa isänsä suunnitelman käytäntöön. Hän ylitti Hellespontoksen toukokuussa 334 eaa. suuren armeijan voimin. Armeija koostui Makedonian varsinaisesta armeijasta ja Makedonian liittolaisten joukoista. Tärkeimmät liittolaisjoukot olivat thessalialainen ratsuväki ja kreikkalaisten kaupunkivaltioiden Korintin liiton sääntöjen mukaan asettamat joukot. Mukana oli myös jonkin verran kreikkalaisia palkkasotilaita. Makedoniaan hän jätti Antipatroksen ja osan armeijasta joiden tehtäväksi tuli pitää kreikkalaiset kaupunkivaltiot kurissa.


title: Aleksanteri Suuri

text: Saavuttuaan Aasiaan Aleksanterin kerrotaan käyneen ensin Troijassa. Matkalla hän korosti sotaretkensä homeerista luonnetta ja antoi ymmärtää rinnastuvansa Troijan sodan sankareihin. Varsin pian tämän jälkeen Granikosjoella hän kohtasi ensimmäisen taistelunsa Aasiassa.


title: Aleksanteri Suuri

text: Makedonialaisia vastassa olleet persialaiset joukot olivat kokoontuneet Zelean kaupungissa. Paikalla olivat Vähän-Aasian maakuntien satraapit ja kreikkalaisia palkkasotureja johtava Memnon. Persialaiset päättivät käydä taisteluun hyökkääjiä vastaan, vaikka Memnon olikin sitä mieltä, että persialaiset tulisivat olemaan alakynnessä makedonialaista falangia vastaan. Persialaiset asettuivat puolustusasemiin Granikosjoen rannalle. Kun Aleksanteri saapui paikalle Parmenion suositteli nuorelle kuninkaalle, että olisi paras olla hyökkäämättä. Nykypäivään säilyneet lähteet eroavat siinä mitä seuraavaksi tapahtui. Diodorus Siculuksen mukaan Aleksanteri seurasi Parmenionin neuvoa ja hyökkäsi vasta seuraavana aamuna, mutta muut lähteet ovat yksimielisiä siitä, että Aleksanteri päätti hyökätä heti. Seuranneessa taistelussa Aleksanteri löi persialaiset joukot. Vangeiksi jääneet kreikkalaiset palkkasoturit, jotka nähtiin pettureina, lähetettiin orjatyöhön Makedoniaan.


title: Aleksanteri Suuri

text: Lyötyään satraapit Aleksanteri jatkoi valtaamalla Vähän-Aasian länsirannikon kaupunkeja. Lyydian pääkaupunki Sardes antautui ilman taistelua. Sardeksessa Aleksanteri perusti uuden temppelin Zeus-jumalalle, julisti kaupungin vapautetuksi ja antoi kaupungin asukkaille takaisin heidän vanhat lakinsa. Tosiasiassa mikään ei muuttunut, Lyydiaa hallittiin tulevaisuudessakin persialaisen satraappi-järjestelmän mukaan. Sardeksesta armeija jatkoi matkaansa Efesosta kohti. Kaupungin varuskunta oli paennut ja kaupungin asukkaat olivat syrjäyttäneet sen persialaismieliset oligarkkiset johtajat. Kaupunki sai hyvän kohtelun ja muutkin lähistöllä olevat kaupungit antautuivat Aleksanterille. Rannikkokaupunkien hyvän kohtelun taustalla oli taktiikka. Jos kaupungit olisivat kapinoineet, olisivat persialaiset joukot voineet nousta maihin Aleksanterin selustassa tuhoisin seurauksin. Kaupunkien ystävällisyys oli siis taattava.


title: Aleksanteri Suuri

text: Efesoksesta armeija siirtyi kohti tärkeää satamakaupunkia Miletosta. Avuksi saapunut 400-laivainen persialainen laivasto joutui perääntymään, koska makedonialaiset saivat tukituksi kaupunkiin johtavan väylän. Kaupunki antautui piirityksen jälkeen.


title: Aleksanteri Suuri

text:
Kuultuaan Granikosjoen tappiosta Persian kuningas Dareios III nimitti Memnonin johtamaan Vähän-Aasian puolustusta sillä välin, kun hän itse kokosi suurta armeijaa. Memnon tiesi ettei voittaisi makedonialaisia avoimessa taistelussa ja asettui puolustusasemiin Halikarnassoksen kaupunkiin, jota makedonialaiset alkoivat piirittää. Halikarnassoksen piiritys loppui, kun makedonialaiset valtasivat kaupungin verisen rynnäkön jälkeen. Memnon pääsi pakoon meriteitse ja osa hänen varuskunnastaan jäi kaupungin sisällä oleviin linnakkeisiin. Persialainen laivasto kokoontui Kosin saarelle ja jatkoi toimintaansa sieltä. Aleksanterin armeijan moraali oli laskenut piirityksen aikana niin, ettei hän halunnut yrittää linnakkeiden valtaamista. Armeija jatkoi matkaansa, paikalle jätettiin pieni varuskunta valvomaan persialaisia jotka toimivat Halikarnassoksesta käsin vielä vuonna 332 eaa. Aleksanteri siis epäonnistui selustansa turvaamisessa ja uhka Kreikkaan kohdistuneesta persialaisinvaasiosta säilyi puolentoista vuoden ajan.
Vaikka sodan alkuperäinen päämäärä, Vähän-Aasian kreikkalaisten kaupunkien vapauttaminen, oli nyt saavutettu, Aleksanteri päätti jatkaa sotaretkeään itää kohti. Vähän-Aasian lounaisrannan maakuntien Lyykian ja Pamfylian kaupungit kukistuivat helposti. Tulevan talven aikana makedonialaiset valtasivat Vähän-Aasian sisäosan käsittävän Fryygian maakunnan. Parmenion hyökkäsi Sardesista itään ja Aleksanteri Pamfyliasta pohjoiseen. Joukot kohtasivat Fryygian pääkaupungissa Gordionissa vuoden 333 eaa. huhtikuussa. Gordionissa makedonialaiset pysähtyivät lepäämään. Siellä Aleksanterin sanotaan avanneen niin sanotun Gordionin solmun. Legendan mukaan hänestä, joka pystyisi avaamaan solmun, tulisi Aasian kuningas. Erään version mukaan Aleksanteri leikkasi solmun auki miekalla. Gordionissa armeijalle saapui vahvistuksia jotka käsittivät noin 3 000 makedonialaista ja tuhat kreikkalaista sotilasta. Heinäkuussa Aleksanteri lähti marssimaan kohti etelää armeijansa kanssa, jättäen yksisilmäisen kenraali Antigonoksen Fryygiaan satraapiksi 1 500 palkkasoturin kanssa. Vallattuaan Kilikian pääkaupungin Tarsoksen, Aleksanteri sai kuulla Dareioksen olevan Syyriassa suuren armeijan kanssa.


title: Aleksanteri Suuri

text: Aleksanteri päätti johtaa armeijansa etelään Dareiosta kohti, mutta sai pian kuulla että Dareios oli päässyt hänen ohitseen ja oli tällä hetkellä armeijoineen makedonialaisten takana. Armeija teki täyskäännöksen ja alkoi marssia pohjoiseen. Aleksanteri löi Issoksen taistelussa Dareios III:n, joka joutui pakenemaan ja jättämään jälkeensä perheensä. Vangeiksi jäivät muiden muassa Dareioksen äiti Sisygambis, hänen vaimonsa , poikansa Okhos ja hänen tyttärensä ja Drypetis. Aleksanteri kohteli heitä ystävällisesti, ehkä siksi että persialaisen tavan mukaan uusi kuningas huolehti aina vanhan kuninkaan perheestä.


title: Aleksanteri Suuri

text: Pian taistelun jälkeen Dareios lähetti viestin, jossa hän halusi vaihtaa perheensä valtavaa palkkiota vastaan. Aleksanteri kieltäytyi. Myöhemmin Dareiokselta saapui myös toinen viesti, jossa Aleksanterille luvattiin kaikki Persian alueet Eufratista länteen. Aleksanteri ei suostunut tähänkään. Parmenionin kerrotaan sanoneen: "Jos minä olisin Aleksanteri niin hyväksyisin tämän tarjouksen", johon Aleksanteri vastasi: "Niin minäkin hyväksyisin, jos olisin Parmenion."


title: Aleksanteri Suuri

text: Makedonialaiset eivät voineet kuitenkaan lähteä heti seuraamaan Dareiosta, koska persialainen laivasto Välimerellä oli vielä kukistamatta. Farnabazoksen johtama laivasto hallitsi vielä Aigeianmerta ja vaaransi armeijan huoltoyhteyksiä. Persialaista laivastoa huollettiin Foinikian satamakaupungeista käsin ja siksi Aleksanteri päätti valloittaa nämä kaupungit. Foinikian valloitus avaisi myös tien Egyptiin, jonka viljasta Kreikka oli usein ollut riippuvainen. Foinikian tärkeimmät kaupungit, Arados, Tripoli, Byblos, Beirut ja Sidon antautuivat heti makedonialaisille valloittajille. Ainoastaan Tyros kieltäytyi antautumasta Aleksanterille tämän asettamien ehtojen mukaan. Aleksanteri olisi halunnut uhrata kaupungissa Melqart-jumalan temppelissä (kreikkalaiset yhdistivät jumalan Heraklekseen), mutta tyroslaiset eivät suostuneet tähän. Loukkaantunut Aleksanteri päätti vallata strategisesti tärkeän kaupungin vaikka se sijaitsi saarella, jonne oli miltei mahdotonta päästä rannalta käsin. Päätöksen on väitetty kertovan Aleksanterin luonteen epätasapainosta; hän alkoi ehkä itsekin jo uskoa olevansa enemmän kuin ihminen.


title: Aleksanteri Suuri

text: Tyroksen piiritys alkoi vuoden 332 eaa. tammikuussa ja kaupunki kukistui heinäkuussa. Roomalainen historioitsija Quintus Curtius Rufus kertoo, että kaupungin asukkaista 2 000 ristiinnaulittiin ja noin 6 000 menehtyi itse piirityksessä. Tyros asutettiin uudelleen Aleksanterille lojaalien foinikialaisten kaupunkien asukkailla ja sodassa haavoittuneilla sotilailla. Seuraavaksi makedonialaiset alkoivat piirittää Gazaa, joka myös oli kieltäytynyt antautumasta makedonialaisille. Gazan piiritys kesti lokakuuhun asti ja kaikki kaupungin miespuoliset asukkaat tapettiin.


title: Aleksanteri Suuri

text: Historioitsija Josephuksen mukaan Aleksanteri Suuri vieraili Jerusalemissa Tyroksen piirityksen aikana, mutta tätä ei pidetä yleensä todellisena tapahtumana.


title: Aleksanteri Suuri

text: Joulukuussa 332 eaa. Aleksanterin armeija pääsi Egyptiin. Pelusionin kaupungissa (lähellä nykyistä Port Saidia) Egyptin satraappi Mazakes ja persialainen virkamies Amminapes antautuivat Aleksanterille. Amminapes oli alkujaan parthialainen. Hän oli aikaisemmin ollut maanpaossa Filippoksen hovissa ja tunsi luultavasti Aleksanterin jo entuudestaan. Mazakesilla ei ollut käytettävissä tarpeeksi joukkoja joilla vastustaa makedonialaisia, koska suurin osa joukoista oli kaatunut Issoksen taistelussa. Egypti oli myös aiemmin kapinoinut Persian valtaa vastaan (vuosina 338–336 eaa.) ja Mazekes pelkäsi varmasti joutuvansa taistelemaan valloittajia ja egyptiläisiä vastaan. Egyptiläiset ottivatkin makedonialaiset vastaan vapauttajina ja Egyptin valtaaminen kävi erittäin kivuttomasti. Aleksanteri nimitti egyptiläisen Petesisin ja persialaisen Doloaspisin hallitsemaan maata. Myös kaksi makedonialaista nimitettiin johtamaan Egyptiin jätettäviä joukkoja. Samalla nimitettiin myös yksi makedonialainen johtamaan laivastoa.


title: Aleksanteri Suuri

text: Aleksanteri määräsi laivastonsa valtaamaan Memfisin ja jatkoi itse armeijoineen matkaa Heliopoliiseen, Egyptin uskonnolliseen pääpaikkaan. Täällä hän varmaankin otti itselleen faaraon arvonimen, koska siitä lähtien egyptiläiset papit käyttivät hänestä faaraolle kuuluvia arvonimiä.


title: Aleksanteri Suuri

text: Tammikuussa 331 eaa. Aleksanteri päätti perustaa uuden kaupungin Niilin suistolle. Aleksandriaan jätettiin armeijan haavoittuneet sotilaat ja sinne muutti pian paljon kreikkalaisia.


title: Aleksanteri Suuri

text: Ollessaan Egyptissä Aleksanteri kävi keskellä autiomaata sijaitsevassa Amon-jumalan temppelissä (kreikkalaiset yhdistivät Amonin Zeus-jumalaan). Arrianoksen mukaan hän halusi jäljitellä sankariaan ja myyttistä esi-isäänsä Heraklesta, joka myös tarun mukaan oli käynyt temppelissä. Kertomuksen mukaan temppelin oraakkeli olisi tervehtinyt Aleksanteria "Amonin poikana". Tästä ei kuitenkaan ole mitään varmuutta. Plutarkhoksen mukaan papit olisivat kutsuneet häntä lapseksi ("paidie"), mutta käyttäneet vahingossa väärää sijamuotoa ("paidios"), jonka Aleksanteri oli ymmärtänyt vahingossa jumalan pojaksi ("pai Dios"). Varmaa on kuitenkin, että tämän jälkeen Aleksanteri alkoi uhrata Amonille ja halusi itseään kutsuttavan "Amonin pojaksi" tai "Zeuksen pojaksi". Aleksanterin koppava käytös oli tässä vaiheessa alkanut jo hiertää hänen esikuntaansa. Puolijumalan elkeet eivät aina sopineet makedonialaiseen käsitykseen kuninkuudesta, joka perustui kuninkaan ja sotapäälliköiden toveruudelle. Tämä ristiriita oli yhä kärjistymään päin.


title: Aleksanteri Suuri

text: Aleksanteri palasi Egyptistä Foinikiaan vuoden 331 eaa. toukokuussa. Aluksi hän kukisti Samariassa puhjenneen kapinan ja palasi sen jälkeen Tyrokseen. Vuoden 331 eaa. heinäkuussa Aleksanteri lähti Syyriasta noin 40 000 sotilaan voimin Eufratia kohti. Aleksanterin tarkoitus oli varmastikin seurata Eufratia Babyloniin asti, jäljitellen Ksenofonin kuvausta Kyyros nuoremman sotaretkestä vuonna 401 eaa. Kun hän sai kuulla, että Dareios oli Tigriksen toisella puolella valtavan armeijan kanssa, hän päätti ylittää joen. Dareios oli valinnut sopivan tasaisen paikan, jossa hänen ylivoimaisella ratsuväellään olisi tilaa liikkua. Hänellä oli myös elefantteja ja viikatevaunuja. Kaikesta huolimatta Aleksanteri kukisti Dareioksen toistamiseen Gaugamelan taistelussa ja Dareios joutui taas pakenemaan. Gaugamelan jälkeen makedonialaiset valtasivat Arbelan ja pian myös Persian valtakunnan rikkaimman alueen, Babylonian, jonka satraappi Mazaios antautui valloittajille. Babylonialaiset olivat egyptiläisten tapaan vasta äskettäin (336 eaa.) kapinoineet persialaisia vastaan. Aleksanteri määräsi Mazaioksen jatkamaan tehtäviään Babylonian satraappina.


title: Aleksanteri Suuri

text: Aleksanterin joukot viipyivät Babylonissa viisi viikkoa, minkä jälkeen he jatkoivat matkaansa Susaan, yhteen Persian valtakunnan neljästä pääkaupungista. Babylonissa hän otti myös vastaan Makedoniasta lähetetyt täydennykset, jotka käsittivät noin 15 000 miestä. Susaan päästiin joulukuussa. Paikallinen komentaja Abulites antautui heti ja hänestä tehtiin pian Susianan (entinen Elam) satraappi. Päästäkseen Susasta Persian valtakunnan sisäosiin armeijan oli ylitettävä Zagros-vuoristo. Aleksanteri jakoi joukkonsa kahteen erilliseen armeijaan. Parmenion sai suurimman osan armeijasta ja käskyn marssia Persepoliiseen pidempää eteläistä reittiä pitkin. Aleksanteri itse johti joukkoja joiden tarkoitus oli vallata niin sanotut "Persian portit", solan jonka läpi pääkaupunkien välinen kuninkaallinen tie kulki. Persian porttien taistelussa persialainen komentaja Ariobarzanes puolusti solaa ja makedonialaiset kärsivät suuria tappioita ennen kuin saivat vastustajansa lyötyä.


title: Aleksanteri Suuri

text: Persepoliiseen armeija pääsi vuoden 330 eaa. alussa. Aleksanteri antoi armeijansa ryöstää Persepoliin kuninkaallista palatsia lukuun ottamatta. Samaan aikaan vallattiin myös Persian uskonnollinen pääkaupunki Pathragada.


title: Aleksanteri Suuri

text: Makedonialaiset ja kreikkalaiset olivat nyt omasta mielestään kostaneet Persialle Kreikan kaupunkien persialaissotien aikana kärsimät vääryydet, ja heidän sotaonnensa oli ylittänyt kaikkien odotukset. Aleksanteri oli jo aikaisemmin alkanut kutsua itseään Aasian kuninkaaksi, ja hän haaveili ilmeisesti koko Persian valtakunnan kuninkuudesta. Hän oli myös nimittänyt persialaisia satraapeiksi eri maakuntiin ja oli selvää, että hän aikoi hallita valtaamiaan alueita. Dareioksella oli kuitenkin vielä kannattajansa, ja hänen tiedettiin olevan Ekbatanaassa, Meedian vanhassa pääkaupungissa. Vain muutama Persian vanhan aristokratian jäsen oli valmis asettumaan Aleksanterin puolelle. Eräs heistä oli Frasaortes, jonka Aleksanteri nimitti Persisin maakunnan satraapiksi.


title: Aleksanteri Suuri

text: Persepoliissa ollessaan Aleksanteri määräsi kuninkaallisen palatsin poltettavaksi maan tasalle. Tästä tapahtumasta on säilynyt nykypäivään kaksi eri versiota. Arrianoksen mukaan Aleksanteri päätti korkeimpien päällikköjensä kanssa että palatsi poltettaisiin kostoksi siitä, että persialaiset tuhosivat Ateenan persialaissotien aikana. Esimerkiksi Plutarkhos kuitenkin kertoo, että Aleksanteri määräsi palatsin poltettavaksi humalapäissään.


title: Aleksanteri Suuri

text: Oltuaan neljä kuukautta Persepoliissa Aleksanteri lähti Ekbatanaa kohti, jonne Dareios oli paennut Gaugamelan jälkeen. Kun Dareios sai kuulla Aleksanterin lähestyvän päätti hän paeta Baktriaa kohti, jossa hän toivoi saavansa koottua uuden armeijan. Kun näytti siltä että Aleksanteri oli pian saamassa Dareioksen kiinni, otti Baktrian satraappi Bessos Dareioksen vangiksi. Bessos julisti pian itsensä kuninkaaksi ja alkoi nimittää itseään Artakserkses V:ksi. Kun makedonialaiset olivat saada kiinni Bessoksen ja hänen joukkonsa, määräsi Bessos Dareioksen murhattavaksi. Tämä sopi Aleksanterille joka näin saattoi jatkaa valloituksiaan itään käyttäen tekosyynä sitä että hän aikoi vain kostaa Dareioksen kuoleman.


title: Aleksanteri Suuri

text: Aleksanterin armeija seurasi Bessosta Parthiaan ja valtasi samalla Hyrkanian maakunnan. Hyrkanian maaherraksi Aleksanteri nimitti Amminapesin, joka oli ollut kuninkaan seurueessa aina Egyptin valloituksesta saakka. Aleksanterin seuraan liittyi täällä myös Artabazos, joka oli Aleksanterin rakastajattaren Barsinen isä ja entinen Fryygian satraappi. Aleksanterin hoviin liittyi myös yksi Dareioksen veljistä ja muita tärkeitä persialaisia aristokraatteja.


title: Aleksanteri Suuri

text: Vuoden 330 eaa. syksyllä makedonialaiset alkoivat valittaa siitä, että Aleksanteri oli alkanut pukeutua persialaiseen tapaan. Heti Dareioksen kuoleman jälkeen hän oli alkanut pitää diadeemia.


title: Aleksanteri Suuri

text: Vuoden 330 eaa. lopulla, armeijan ollessa Drangianassa, paljastui salajuoni Aleksanteria kohtaan. Juonen taustalla oli ehkä sotilaiden halu saada loppu sodalle, jolla ei enää ollut mitään tekemistä joonialaisten kaupunkien vapauttamisen ja persialaissodissa kärsittyjen vääryyksien kostamisen kanssa. Ratsuväkikomentajaa Filotasta syytettiin siitä, että hän olisi tiennyt salajuonesta, mutta ei ollut ilmoittanut tästä kenellekään. Salajuoni oli luultavasti todellinen, ja Filotas olisi voinut hyötyä jos Aleksanteri olisi murhattu. Armeija olisi saattanut valita hänen isänsä Parmenionin, koko armeijan kokeneimman upseerin, uudeksi kuninkaaksi. Aleksanteri antoi kuitenkin aluksi Filotaalle anteeksi, mutta kun falanginkomentajat Koinos ja Krateros esittivät lisää syytöksiä, järjesti hän oikeudenkäynnin. Filotas tuomittiin kuolemaan ja pian tämän jälkeen Aleksanteri antoi käskyn että myös Parmenion pitäisi teloittaa. Filotaan kuoleman jälkeen Parmenionin uskollisuudesta ei enää ollut takuita. Parmenion oli tuolloin Ekbatanassa ja hänelle oli jätetty paljon joukkoja ja rahaa.


title: Aleksanteri Suuri

text: Parmenionin kuoleman jälkeen moni nuorempi makedonialainen upseeri sai tärkeämmän aseman armeijassa. Kleitos Musta ja Hefaistion saivat jakaa Filotaan entisen tehtävän, toveriratsuväen komennon. Aikaisemmin tätä armeijan tärkeintä ratsuväkiyksikköä oli johtanut yksi ainut henkilö.


title: Aleksanteri Suuri

text: Arianan maakunnan satraappi Satibarzanes oli ollut eräs Dareioksen murhaajista, mutta Aleksanteri oli armahtanut hänet. Satibarzanes hyökkäsi nyt kuitenkin taas makedonialaisia vastaan. Aleksanteri päätti rangaista arianalaisia vaikka Satibarzanes pääsikin pakoon. Arianan pääkaupungin Artakoanan asukkaat myytiin orjuuteen ja kaupunki perustettiin uudelleen Aleksandriana (nykyinen Herat). Artabazoksen pojasta Arsameesta tehtiin Arianan uusi satraappi. Myöhemmin Satibarzanes pääsi taas palaamaan Arianaan ja aloitti uuden kapinan. Pitääkseen huoltoyhteytensä vapaana Aleksanteri lähetti 6000 miestä Artabazoksen johdolla kukistamaan Satibarzanesta. Armeija oli tällöin päässyt Arakhosian pääkaupunkiin (nykyinen Kandahar), joka pikaisesti nimettiin uudelleen Aleksandriaksi.


title: Aleksanteri Suuri

text: Kun armeija pääsi Gandaran maakuntaan vuoden 329 eaa. huhtikuussa, perustettiin taas uusi Aleksandria, jonne jätettiin taisteluissa haavoittuneet sotilaat. Tämän jälkeen armeija ylitti Hindukuš-vuoriston ja yllätti vuoriston solia vartioivat heimot. Sää oli tuohon aikaan vuodesta vielä epäsuotuisa ja sotilaat joutuivat kärsimään nälkää ja vilua marssin aikana. Kun Bessos sai kuulla, että Aleksanteri oli hänen kintereillään pakeni hän Oksus-joelle. Pari päivää myöhemmin Aleksanterin armeija valloitti Baktrian pääkaupungin Baktran ja Artabazos nimitettiin maakunnan satraapiksi.


title: Aleksanteri Suuri

text: Baktriasta marssi jatkui Bessosta seuraten Oksus-joelle. Bessos oli yrittänyt estää vastustajiansa ylittämästä jokea polttamalla kaikki veneet. Makedonialaiset ylittivät joen lautoilla, jotka he tekivät heinillä täytetyistä eläinten nahoista. Armeija oli nyt päässyt Sogdian maakuntaan (osapuilleen nykyinen Turkmenistan). Kun Bessoksen lähimmät apulaiset Spitamenes ja Datames kuulivat että Aleksanteri oli ylittänyt Hindukušin ja Oksuksen, päättivät he vangita Bessoksen ja luovuttaa hänet Aleksanterille.


title: Aleksanteri Suuri

text: Aleksanteri antoi persialaiseen tapaan silpoa Bessoksen korvat ja nenän rangaistukseksi Dareioksen murhasta. Tämä järkytti makedonialaisia jotka pitivät tekoa barbaarisena. Aleksanterin oli kuitenkin miltei pakko toimia näin jos aikoi saada persialaiset puolelleen. Tämän jälkeen Aleksanteri luovutti Bessoksen Dareioksen veljelle Oksyathreelle, joka antoi ristiinnaulita hänet sillä paikalla jolla hän oli tappanut Dareioksen.


title: Aleksanteri Suuri

text: Tämän jälkeen Aleksanteri oli kiistattomasti Persian kuningas. Hän määräsi armeijansa marssimaan valtakuntansa itärajalle. Kun armeija pääsi Jaksartes-joelle, perustettiin uusi kaupunki Aleksandria Eskhate (”kaukaisin”), jonka tarkoitus oli suojella valtakuntaa itäisten saka-nomadiheimon hyökkäyksiltä. Kreikkalaiset kutsuivat näitä heimoja yleisesti skyyteiksi. Rauha ei kuitenkaan kestänyt kauan, kun eräs Bessoksen entisistä kannattajista, Spitamenes, aloitti kapinan Sogdiassa. Kapinaan liittyivät myös skyytit, joiden jousin varustettu nopea ratsuväki oli raskaammalle makedonialaiselle ratsuväelle vaikea haaste taistelussa. Kapinan aikana makedonialaiset valloittivat monia kaupunkeja joiden miespuoliset asukkaat tapettiin ja naiset myytiin orjuuteen. Lopulta skyytit kukistettiin, kun Aleksanteri ylitti Jaksartesin ja löi heidät taistelussa. Aleksanteri oli aikaisemmin liittänyt armeijaansa persialaista kevyttä ratsuväkeä, joista oli apua tämän tyylisessä sodankäynnissä. Aleksanterin armeija kärsi kapinan aikana suuria tappioita ja sitä jouduttiin myöhemmin täydentämään Euroopasta tuoduilla lisäjoukoilla.


title: Aleksanteri Suuri

text: Vuoden 328 eaa. keväällä makedonialaiset kävivät vastahyökkäykseen kapinallisia vastaan ja alkoivat rakentaa linnoitettuja varuskuntia joista käsin he voisivat hallita aluetta. Tätä työtä valvomaan Aleksanteri nimitti läheisimmän ystävänsä Hefaistionin. Aleksanteri määräsi myös armeijan jaettavaksi pienempiin osiin jotka soveltuivat paremmin sissitoimintaan. Aleksanterin johtama osasto hyökkäsi Sogdianan vuoriston asukkaita vastaan. Veristen taisteluiden jälkeen Sogdianan eri kaupungit antautuivat Aleksanterille. Myös Spitameneen kannattajat hylkäsivät johtajansa vuoden 328 eaa. joulukuun tienoilla ja lopulta Koinos saattoi esittää kapinallisen pään Aleksanterille.


title: Aleksanteri Suuri

text: Seuraavan talven aikana tapahtui Aleksanterin mainetta ehkä eniten tahrinut tapahtuma. Aleksanteri murhasi eräiden juhlien aikana juovuspäissään Kleitos Mustan, joka oli aikaisemmin pelastanut hänen henkensä Granikosjoella. Makedonialaiset olivat juhlineet saatuaan Sogdianan kapinan kukistettua. Juhlissa eräät nuorimmista upseereista olivat haukkuneet Filippos II:a ja laulelleet laulua jossa vähäteltiin niitä upseereja jotka olivat kuolleet taistelussa persialaisia vastaan. Tätä vanhempiin upseereihin kuulunut Kleitos ei ollut kestänyt vaan oli alkanut ylistää Filipposta. Tätä seurasi aluksi väittely joka pian laajeni käsikähmäksi. Antiikin lähteet eroavat jonkin verran siitä mitä tarkalleen tämän jälkeen tapahtui. Aleksanteri otti kuitenkin erään henkivartijansa keihään ja tappoi sillä Kleitoksen. Aleksanteri katui suuresti humalaista tekoaan ja oli monen päivän ajan masentunut. Pian hän kuitenkin toipui.


title: Aleksanteri Suuri

text: Vuonna 327 eaa. Sogdian kapina kukistettiin lopullisesti. Baktriaan ja Sogdiaan jätettiin suuri varuskunta ja armeija kokoontui taas yhteen Baktriassa. Täällä Aleksanteri antoi määräyksen että 30 000 nuorta persialaista koulutettaisiin makedonialaiseen falangi-taktiikkaan. Samalla armeijaan lisättiin paikallisia ratsuväkiosastoja. Samana vuonna hän meni myös naimisiin erään sogdialaisen aristokraatin tyttären Roksanen kanssa.


title: Aleksanteri Suuri

text: Vuonna 327 eaa. Aleksanteri yritti ottaa käyttöön persialaisen kuninkaiden tervehdystavan, proskynesiksen. Tervehdykseen sisältyi kumartuminen kuningasta kohti. Tämä oli kreikkalaisille täysin vastenmielinen toimenpide, koska heidän oli tapana kumartaa vain jumalia. Aleksanterin hovihistorioitsija Kallisthenes kieltäytyi tervehtimästä kuningasta tällä tavalla, ja joutui tästä syystä kuninkaan epäsuosioon.


title: Aleksanteri Suuri

text: Samoihin aikoihin paljastui myös uusi salajuoni Aleksanteria kohtaan. Kun kuningas oli ollut metsästämässä, oli eräs hänen nuorista palvelijoistaan surmannut villisian, joka oli hyökännyt Aleksanteria kohti. Persialaisen tavan mukaan kuninkaan tuli aina metsästettäessä saada antaa ensimmäinen isku eläintä kohti. Aleksanteri oli suuttunut tapahtuneesta ja antanut piiskata pojan, joka myöhemmin päätti kostaa murhaamalla kuninkaan. Salajuoneen oli liittynyt myös muita alempiarvoisia henkilöitä kuninkaan lähipiiristä. Kun juoni paljastui, joutui myös moni siihen kuulumaton, kuten Kallisthenes, syytetyksi. Kaikki tuomittiin lopulta teloitettavaksi.


title: Aleksanteri Suuri

text: Tapahtumien johdosta monet makedonialaiset olivat alkaneet paheksua Aleksanterin käytöstä. Proskynesis ja kuninkaan käyttämä persialainen vaatetus olivat kreikkalaiseen kulttuuriin oppineille vieraita asioita. Avioliitto ulkomaalaisen prinsessan kanssa aiheutti myös varmasti närkästystä. Aleksanteri oli myös alkanut liittää armeijaansa persialaisia joukkoja, mikä sai monet makedonialaiset pelkäämään, että heidän erityisasemansa Aleksanteriin nähden oli katoamassa. Toisaalta Aleksanterin oli pakko yrittää lähentyä persialaisia, jos hän aikoi pystyä hallitsemaan heitä. Avioliitto sogdialaisen Roksanen kanssa taas oli oiva keino saada kapina-altis maakunta rauhalliseksi.


title: Aleksanteri Suuri

text: Vuonna 326 eaa. Aleksanteri jatkoi sotaretkeään Intiaan. Tuohon aikaan kreikkalaiset tunsivat Intian pääasiassa Herodotoksen ja Ktesiasin täysin mielikuvituksellisten kuvausten perusteella. Kreikkalaisen maailmankuvan mukaan Aasia loppui Intiaan, jonka jälkeen alkaisi suuri valtameri joka ympäröi koko maailman. Aikaisemmin Aleksanterin hoviin oli saapunut kaksi intialaista ruhtinasta, Sasigupta ja Ambh. Kummallakin oli ongelmia naapurikansojensa kanssa ja he pyysivät apua nuorelta kuninkaalta. Aleksanteria kiinnostivat myös ehkä tarinat siitä kuinka jumala Dionysos, joka myös oli eräs hänen myyttisistä esi-isistään, oli aikoinaan käynyt Intiassa.


title: Aleksanteri Suuri

text: Vuoden 326 eaa. alussa Perdikkas ja Hefaistion johtivat armeijan pääosan Khyber-solan läpi Indus-joelle. Aleksanteri johti pienempää osastoa joka hyökkäsi armeijan kulkureitin pohjoispuolella asuvia heimoja vastaan. Tämän matkan aikana hän kävi muun muassa Nysan kaupungissa, jossa Dionysos-jumalaa palvottiin. Myöhemmin Aleksanteri sai kuulla linnoituksesta nimeltä Aornus, jota tarun mukaan edes Krishna-jumala (jonka kreikkalaiset yhdistivät Heraklekseen) ei ollut pystynyt valloittamaan. Aleksanterin oli tietysti pakko yrittää onnistua siinä missä Herakles oli epäonnistunut. Linnoitus vallattiin sen jälkeen, kun joukko makedonialaisia pääsi kiipeämään korkealle vuorelle joka sijaitsi linnoituksen vierellä.


title: Aleksanteri Suuri

text: Vuoden 326 eaa. huhtikuussa armeija kokoontui taas paikalla jonne Perdikkas ja Hefaistion olivat rakennuttaneet sillan Induksen yli. Induksen toisella puolella oli Taksilan kuningaskunta jossa kuningas Omfis otti heidät vastaan. Taksilassa Aleksanterin luokse saapui lähettiläitä eri heimoilta jotka antautuivat hänelle. Vain kuningas Poros, jonka valtakunta oli Hydaspesjoen (nykyinen Jhelum) toisella puolella, ei suostunut. Aleksanteri päätti toimia nopeasti ja marssi joukkoineen Hydaspekselle.


title: Aleksanteri Suuri

text: Hydaspesjoen taistelussa Aleksanteri kukisti Poroksen, joka antautui taistelun jälkeen. Taistelun jälkeen Aleksanteri perusti kaksi uutta kaupunkia Nikaian ja Bukefalan (hevosensa mukaan, joka oli kuollut ennen taistelua). Poros sai pitää kuningaskuntansa ja Aleksanteri nimitti hänet sen satraapiksi. Poroksen kuningaskunnan itäpuolella Ganges-joen varrella oli vielä kuningaskunta, joka tunnettiin nimellä Magadha. Tämänkin Aleksanteri päätti liittää jo valtavaan kuningaskuntaansa. Samoihin aikoihin alkoivat monsuunisateet ja monet joet tulvivat niin ettei niitä pystynyt turvallisesti ylittämään. Armeijan piti kuitenkin ylittää kaksi Induksen sivujokea ennen kuin se pääsi Hyphasis-joelle. Tähän mennessä sotilaat olivat saaneet tarpeekseen. Nythän ei edes sodittu enää persialaisia vastaan, vaan maata, joka ei edes koskaan ollut kuulunut Persialle. Sotilaat olivat myös ymmärtäneet, kuinka laaja Intia tosiasiassa oli. Aikaisemmin oli myös tapahtunut kuunpimennys, jota pidettiin huonona enteenä. Aleksanterin oli pakko luopua aikeistaan vallata Magadha.


title: Aleksanteri Suuri

text: Armeija palasi takaisin Hydaspeelle, josta matkaa aiottiin jatkaa jokea pitkin ensin Indukselle, ja sieltä valtamerelle. Marraskuussa 326 eaa. oli saatu rakennettua laivasto, johon kuului jopa 800 laivaa. Laivaston komentajaksi Aleksanteri nimitti Nearkhoksen. Ennen laivaston lähtöä Aleksanteri uhrasi jokien jumalille, Heraklekselle ja Amonille. Laivastoa seurasi kaksi armeijaa joita johtivat Krateros, joka marssi joen länsirannalla, ja Hefaistion itärannalla.


title: Aleksanteri Suuri

text: Induksen varrella asuvat kansat vastustivat maihinsa tunkeutuneita muukalaisia. Vuoden 325 eaa. alussa armeija joutui taistelemaan oxydrakai- ja malava-kansojen maiden läpi. Aleksanteri haavoittui pahasti hyökkäyksessä malavalaisten pääkaupunkia vastaan (ehkä nykyinen Multan). Aleksanterin hengen pelastivat Abreas (joka kuoli), Peukestas ja henkivartija Leonnatos. Lopulta kummatkin kansat antautuivat ja Aleksanteri määräsi Peithonin alueen satraapiksi. Hän määräsi myös uuden Aleksandrian rakennettavaksi Indus- ja Akesines-jokien liittymäkohtaan.


title: Aleksanteri Suuri

text: Seuraavaksi armeija tunkeutui kuningas Musikanoksen valtakuntaan. Musikanos taisteli aluksi Aleksanteria vastaan mutta päätti lopulta antautua ja sai tästä syystä pitää kuningaskuntansa. Aleksanteri suuntasi matkansa seuraavaan kuningaskuntaan, jonka kuningas oli Sambos ja jonka pääkaupungin uskotaan olleen nykyinen Sehwan. Kun Aleksanteri jatkoi matkaansa etelään vuoden 325 eaa. huhtikuussa, alkoivat hänen juuri kukistamansa kansat kapinoida. Kapinaa kukistamaan lähetettiin kolmasosa armeijasta Krateroksen johdolla. Hänen tehtäväkseen tuli kapinoiden kukistamisen jälkeen palata joukkoineen Persiaan. Kapina kukistettiin ja sitä tukenut Musikanos teloitettiin.


title: Aleksanteri Suuri

text: Lopulta armeija pääsi perille Intian valtamerelle. Sotilaat luulivat nyt päässeensä maailman ääriin asti. Meren rannalle Aleksanteri rakennutti uuden kaupungin (ehkä nykyinen Bahmanabad), jossa laivastoa saatettiin varustaa merimatkaa varten. Elokuussa Aleksanterin armeija lähti taas matkaan. Noin 50 000 sotilaan oli tarkoitus marssia Gedrosian aavikon yli päästäkseen Karmanan maakuntaan. Aleksanterin vanhan lapsuudenystävä Nearkhos sai tehtäväkseen johtaa laivastoa, jonka piti purjehtia merenrantaa pitkin aina Persianlahdelle. Heti, kun Aleksanteri oli päässyt matkaan armeijan kanssa, alkoivat paikalliset kansat kapinoida ja koko eteläisen Induslaakson valloituksista oli lopulta luovuttava.


title: Aleksanteri Suuri

text: Armeijan matka aavikon yli kesti noin kaksi kuukautta ja sen aikana armeija kärsi suuresti janosta ja nälästä. Luultavasti ankarimmin aavikon olot vaikuttivat armeijan mukana seuranneisiin sotilaiden perheisiin. Lopulta armeija pääsi Karmanaan, jossa paikallinen satraappi oli kerännyt ruokaa ja juomaa armeijan tarpeisiin. Vuoden 325 eaa. lopulla Krateroksen johtama armeija liittyi suurempaan armeijaan ja tämän kunniaksi pidettiin viikon pituiset juomingit.


title: Aleksanteri Suuri

text: Vuoden 324 eaa. tammikuussa Aleksanteri perusti taas uuden Aleksandrian. Täällä hänen puheilleen tuli persialaisia, jotka syyttivät eräitä makedonialaisia satraappeja pyhäinhäväistyksestä. Aleksanteri päätti antaa teloittaa satraapit, ehkä siksi että halusi näyttää persialaisille, että hän tosiaan välitti heidän valituksistaan.


title: Aleksanteri Suuri

text: Myös Nearkhoksen laivasto saapui näihin aikoihin Karmanaan. Aleksanteri määräsi Nearkhoksen purjehtimaan Persianlahdelle ja jatkoi itse matkaansa Pathragadaan, jossa hän halusi käydä Kyyroksen haudalla. Persialaisen perinteen mukaan Persian kuninkaat asetettiin virkaan haudan vierellä tapahtuvassa seremoniassa. Kyyroksen hauta oli kuitenkin häpäisty ja kruunaamisesta ei tullut mitään. Aleksanteri määräsi Aristobuloksen korjaamaan haudan ja matkusti itse Susaan, jossa hän taas kohtasi Nearkhoksen laivaston.


title: Aleksanteri Suuri

text: Maaliskuussa vuonna 324 eaa. Aleksanterin armeija pääsi Susaan. Täällä järjestettiin juhlat, joissa muun muassa palkittiin urhollisia sotilaita. Nearkhos, Peukestas ja Hefaistion saivat kultaiset kruunut. Susassa Aleksanterin mukana Intiasta seurannut viisas mies Kalyana kuoli. Hänen hautajaistensa kunniaksi järjestettiin juhlat, joiden yhteydessä järjestettiin muun muassa juomakilpailu. 35 kilpailijaa kuoli heti kilpailun jälkeen. Kaksitoista litraa viiniä juonut voittaja ja kuusi muuta kilpailijaa kuolivat seuraavana päivänä.


title: Aleksanteri Suuri

text: Susassa järjestettiin myös häät joissa Aleksanterin korkea-arvoisimmat upseerit menivät naimisiin persialaisten aristokraattien tytärten kanssa. Aleksanteri itse nai Dareios III:n tyttären (Barsine) ja Artakserkses III:n tyttären Parysantiksen. Hefaistion sai puolisokseen toisen Dareioksen tyttären ja Krateros Amastriksen, joka oli Dareioksen veljentytär. Perdikkas sai vaimokseen Atropateen tyttären. Ptolemaios ja Eumenes taas saivat kummatkin yhden Artabazoksen tyttäristä. Nearkhos sai Barsinen ja Mentorin tyttären vaimokseen. Seleukos sai vaimokseen kapinallisen Spitameneen tyttären. Samalla Aleksanteri lupasi myös maksaa sotilaidensa velat, ja antoipa hän myös häälahjan niille sotilaille, jotka olivat aikaisemmin menneet persialaisen naisen kanssa naimisiin.


title: Aleksanteri Suuri

text: Tämä ei kuitenkaan kohottanut sotilaiden mielialaa, kun armeijaan liittyi 30 000 persialaista nuorukaista, jotka oli opetettu sotimaan ”makedonialaiseen tapaan”. Uusia sotilaita kutsuttiin nimellä "epigonoi" eli seuraajat. Pian Aleksanteri myös määräsi, että makedonialaiset saisivat halutessaan palata kotiinsa. Tämä oli makedonialaisille viimeinen pisara, koska he uskoivat, että heidät aiottiin korvata persialaisilla sotilailla. Seurasi kapina, jonka Aleksanteri sai vain vaivoin tukahdutettua uhkaamalla käyttää uusia persialaisia joukkojaan vanhoja sotilaitaan vastaan. Lopulta sotilaat antoivat periksi ja myös Aleksanteri antoi heille anteeksi. Krateros sai tehtäväkseen johtaa noin 10 000 palveluksesta vapautettua sotilasta takaisin Eurooppaan. Hänen piti myös ottaa vastuulleen Makedonian hallinto ja lähettää Antipatros Persiaan uusien täydennysten kanssa.


title: Aleksanteri Suuri

text: Susasta matka jatkui Ekbatanaan, jossa Hefaistion sairastui paikallisen satraapin järjestämän juhlan jälkeen. Viikon kuluttua hän oli kuollut. Aleksanteri otti lapsuudenystävänsä ja oletetun rakastajansa kuoleman hyvin raskaasti. Hän antoi muun muassa teloittaa Hefaistionia hoitaneet lääkärit. Yksin hautajaiset maksoivat Diodorus Siculuksen mukaan 12 000 talenttia kultaa. Ystävänsä muistoksi Aleksanteri käski rakennettavaksi valtaisan hautakummun, jota ei kuitenkaan ehditty rakentaa valmiiksi ennen Aleksanterin omaa poismenoa. Aleksanteri lähetti myös tiedustelun Amonin temppelille siitä voitaisiinko Hefaistionia palvoa jumalana. Vastaus oli kielteinen, mutta pappien mukaan Hefaistonia tulisi kuitenkin palvoa puolijumalana eli heroksena.


title: Aleksanteri Suuri

text: Lyötyään vielä Ekbatanan lähistöllä Zagros-vuoristossa asuvan heimon, joka ei ollut halunnut alistua, Aleksanteri lähti Babyloniin vuoden 323 eaa. alussa. Babyloniassa Aleksanteri otti vastaan lähetystöjä Karthagosta ja joiltain italialaisilta heimoilta. Hän alkoi myös suunnitella uusia valloituksia. Ensimmäisenä vuorossa olisi ollut Arabia ja sen jälkeen Karthago. Arabian valtausta varten hän käski Nearkhosta varustamaan laivaston ja alkoi myös suunnitella uutta sotilasyksikköä, joka yhdistäisi makedonialaisen falangin ja persialaiset jousimiehet.


title: Aleksanteri Suuri

text: Babylonissa Aleksanteri sairastui ystävänsä Medioksen pitämän juhlan jälkeen. Kuten tavallista, juhlan aikana oli juotu suuria määriä viiniä. Hänen vointinsa huononi nopeasti ja hän kuoli 10. kesäkuuta 323 eaa. vain 32 vuoden ikäisenä. Kuolemansyyksi on arveltu muun muassa malariaa, myrkytystä, runsaan alkoholinkäytön seurauksia (haimatulehdus) tai Länsi-Niilin viruksen aiheuttamaa aivokuumetta. Myrkytysteorian takana on esimerkiksi Curtiuksen väite siitä, että Antipatroksen poika Kassandros olisi tuonut myrkyn mukanaan Euroopasta ja että Kassandroksen veli Iollas, joka oli Aleksanterin juomanlaskija, olisi myrkyttänyt kuninkaan. Muut historioitsijat kuten Arrianos väittävät kuitenkin, ettei Aleksanteria myrkytetty.


title: Aleksanteri Suuri

text: Aleksanterin ruumis sijoitettiin aluksi kultaiseen sarkofagiin, joka oli tarkoitus viedä Makedoniaan. Lopulta Ptolemaioksen vaikutuksesta se päätyi kuitenkin Egyptiin. Tarinan mukaan Egyptissä Aleksanterin ruumista kävi satoja vuosia myöhemmin katsomassa muun muassa Rooman ensimmäinen keisari Augustus.


title: Aleksanteri Suuri

text: Aleksanterin kuoleman jälkeen hänen sotapäällikköjensä, niin sanottujen diadokkien, välillä syntyi heti valtataistelu. Jalkaväki ja sen komentajat tukivat Aleksanterin velipuolta Filipposta, mutta ratsuväkeä johtava Perdikkas suosi Aleksanterin ja Roksanen vielä syntymätöntä lasta. Päädyttiin kompromissiin, jossa Filippoksesta tulisi Makedonian kuningas ja hän hallitsisi lapsen kanssa siinä tapauksessa, että tämä olisi poika (kuten olikin, Aleksanteri IV). Niin sanottujen diadokkisotien aikana, 322–301 eaa., Aleksanterin valloitukset jakaantuivat useiden uusien kuningaskuntien välillä. Sotien päätyttyä Ptolemaioksen perustama Ptolemaioksen hallitsijasuku hallitsi vastedes Egyptiä, Seleukoksen Seleukidit taas saivat hallintaansa Persiaa ja itäisiä maakuntia. Antigonoksen poika Demetrioksesta taas tuli Makedoniaa hallinneen Antigonidien hallitsijasuvun kantaisä. Kaikki kolme kuningaskuntaa joutuivat lopulta Rooman vallan alle.


title: Aleksanteri Suuri

text: Aleksanterin isä oli Makedonian kuningas Filippos II ja hänen äitinsä oli Epeiroksen prinsessa Olympias. Filippoksella oli ainakin viisi vaimoa ennen kuin hän meni naimisiin Olympiaan kanssa. Aleksanterilla oli myös sisko Kleopatra, velipuoli Arridaios ja siskopuolet Kynane ja Thessalonike. Junianus Justinus mainitsee myös velipuolen , josta ei tiedetä mitään muuta.


title: Aleksanteri Suuri

text: Aleksanterin suurin rakkaus oli luultavasti hänen lapsuudenystävänsä Hefaistion. Hän otti Persian sotaretken aikana rakastajattarekseen Artabazoksen tyttären ja lapsuudenystävänsä Barsinen. Antiikin lähteiden mukaan Parmenionin olisi suositellut Aleksanterille että tämä ottaisi itselleen rakastajattaren. Barsinen kanssa Aleksanteri sai pojan Herakleen. Baktrian sotaretken aikana Aleksanteri rakastui Oksyarteen tyttäreen Roksaneen. Aleksanteri meni Roksanen kanssa naimisiin ehkä myös siksi että se saisi Persian ylimystön hyväksymään hänet. Palattuaan Intian sotaretkeltä Aleksanteri nai Dareios III:n tyttären ja Artakserkses III:n tyttären Parysatiksen. Kun Aleksanteri kuoli vuonna 323 eaa., Roksane oli raskaana ja synnytti myöhemmin pojan, Aleksanteri IV:n. Niin sanottu "Metzin epitomi" mainitsee myös Aleksanterin ja Roksanen pojan, joka kuoli vauvana vuonna 326 eaa.


title: Aleksanteri Suuri

text: Aleksanterin isä Filippos II oli jättänyt pojalleen hyvin koulutetun armeijan. Se koostui raskaasta ratsuväestä jonka tärkeimmät yksiköt olivat ns. toveriratsuväkeä ("hetairoi"). Jalkaväestä suurin osa taisteli falangimuodostelmassa ja oli varustettu pitkillä "sarisa"-keihäillä. Tärkeä jalkaväkiyksikkö oli myös "hypaspistai" (”kilvenkantajat”) jotka taistelivat falangissa ja myös kevyemmin aseistettuna huonokulkuisessa maastossa. Armeijaan kuului myös kevyttä ratsuväkeä ("prodomoi"), joiden tehtäviin kuului etupäässä tiedustelu ja armeijan sivustojen suojaaminen taistelussa.


title: Aleksanteri Suuri

text: Persian hyökkäykseen osallistui myös noin 6 000 sotilasta Korintin liiton jäsenkaupungeista. Armeijaan kuului myös thessalialaista ratsuväkeä, jota pidettiin makedonialaisen veroisena. Samoin armeijaan kuului kevytaseistettuja joukkoja joista traakialaiset agrianit olivat kuuluisimpia.


title: Aleksanteri Suuri

text: Persian valtauksen jälkeen armeijaa laajennettiin persialaisilla joukoilla. Baktrian sotaretken aikana siihen lisättiin myös ”skyyttejä” sakai-heimosta. Intian sotaretken aikana makedonialaiset muodostivat armeijasta vain kuudesosan.


title: Aleksanteri Suuri

text: Aleksanteri Suuren elämästä ei ole säilynyt merkittäviä aikalaislähteitä. Nykypäivään säilyneet etupäässä kreikaksi ja latinaksi kirjoitetut teokset ovat kaikki kirjoitettu vuosisatoja Aleksanterin elämän jälkeen, mutta ne perustuvat aikalaislähteisiin. Kirjalliset lähteet jaetaan perinteisesti kahteen ryhmään. Niin sanotut ”hyvät” tai ”apologeettiset” lähteet koostuvat pääasiassa Arrianoksen kirjoittamaan "Anabasikseen". Toiseen ryhmään jota kutsutaan vulgataksi” eli yleiseksi kuuluvat muun muassa Curtiuksen, Diodoroksen ja Justinuksen kirjoittamat Aleksanterin elämäkerrat. Aleksanteri Suuren henkilökuvaukset eroavat suuresti eri lähteiden välillä. Esimerkiksi Arrianoksen kuvaus on imarteleva ja Curtiuksen taas on synkempi.


title: Aleksanteri Suuri

text: Monet Aleksanterin kanssaan samaan aikaan eläneet henkilöt kirjoittivat teoksia jotka käsittelivät Aleksanteria. Näihin kuuluvat Aleksanterin hovihistorioitsijansa Kallisthenes, kenraali Ptolemaios, laivaston komentaja Nearkhos ja Aristobulos. Vanhimpiin lähteisiin kuuluu myös Kleitarkhoksen kirjoitukset. Valitettavasti kaikki nämä lähteet ovat kadonneet ja niistä ei ole enää jäljellä muuta kuin sitaatteja myöhemmissä teoksissa. Vulgataan kuuluvat teokset käyttivät lähteenään pääasiassa Kleitarkhosta.


title: Aleksanteri Suuri

text: Nykyaikaan säilyneet viisi suurempaa lähdettä jotka ovat peräisin antiikin ajalta:Muita lähteitä ovat muun muassa Strabon, Athenaios, Polyainos, Aelianus, niin sanottu Metzin epitomi ja "Itinerarium Alexandri". Hävinneisiin tai vain katkelmina säilyneisiin lähteisiin kuuluvat muun muassa kuninkaallinen päiväkirja efemerides ja Khares Mytileneläisen hovielämää käsittelevä teos.


title: Aleksanteri Suuri

text: Zarathustralaisessa perinteessä Aleksanterista kerrotaan kielteisesti. Perinteen mukaan makedonialaiset esimerkiksi surmasivat monia maageja, pappeja ja oppineita, minkä lisäksi tulitemppelien pyhiä tulia sammutettiin. Perinne saattaa heijastella makedonialaissotilaiden yksittäisiä ryöstöretkiä temppeleihin, joista vietiin kultaa ja hopeaa, tai järjestelmällisempää vainoa maagipapistoa vastaan. Uskonnon haltijoina papisto lienee ollut mahdollisen kapinaliikkeiden ydin ja näin myös vastarinnan tukahduttamistoimien kohde. Myöhemmissä zarathustralaisissa kirjoituksissa Aleksanteri saa nimityksen "guzastag" eli kirottu, jota käytettiin Aleksanterin ohella vain Ahrimanista.


title: Aleksanteri Suuri

text: Aleksanteri Suuri oli jo eläessään tarunhohteinen, mutta hänen kuolemansa jälkeen hänestä alettiin kertoa entistä mielikuvituksellisempia tarinoita. Tarinoihin pohjautuva Aleksanterin elämäkerta syntyi luultavasti Aleksandriassa. Sen kirjoittajaksi väitettiin virheellisesti Aleksanterin hovihistorioitsijaa Kallisthenesta, siksi todellista kirjoittajaa kutsutaan "pseudo-Kallistheneeksi". Elämäkerrasta on säilynyt parikymmentä kreikankielistä käsikirjoitusta, mutta mikään niistä ei edustane elämäkerran alkuperäistä muotoa. Antiikin aikana teos käännettiin myös latinaksi, syyriaksi ja armeniaksi. Länteen teos saapui latinankielisenä käännöksenä, jonka oli tehnyt Julius Valerius noin vuonna 340 jaa. Elämäkerta käännettiin latinaksi 900-luvulla myös Campaniassa, ja tästä versiosta tehtiin 1000-luvulla ranskankielinen käännös. Tarinasta tehtiin myöhemmin myös yli 20 000 riviä käsittävä versio, ja tämä versio sisältää tyypillisiä keskiaikaisia anakronismeja. Tämä elämäkerta käännettiin sittemmin myös englanniksi.


title: Aleksanteri Suuri

text: Keskiajalla elämäkerta käännettiin suurimmille eurooppalaisille kielille sekä turkiksi, persiaksi ja arabiaksi. Tarinoihin pohjautuvaa Aleksanterin elämäkertaa on väitetty laajimmin luetuksi teokseksi ennen nykyaikaa, lukuun ottamatta tietysti uskonnollisia teoksia.


title: Aleksanteri Suuri

text: Esimerkkinä keksityistä tarinoista on Kallistheneen kertomus siitä, kuinka valtameri perääntyi Aleksanterin tieltä Kilikiassa. Toinen täysin keksitty tarina oli historioitsija Onesikritoksen kertomus siitä, kuinka amatsonien kuningatar saapui Aleksanterin luokse tämän ollessa Parthiassa. Plutarkhos kertoo, että kun Onesikritos luki kuninkaaksi päässeelle Aleksanterin henkivartijalle Lysimakhokselle kyseisen kohdan, tämä oli sanonut hymyillen: ”Missähän minä silloin olin?”


title: Aleksanteri Suuri

text: Aleksanteri Suuren ulkonäkö jää jossain määrin hämärän peittoon. Viimeisinä vuosina Aleksanterin kuvanveistäjä Lysippos veisti Aleksanterista veistoksen, jonka pidettiin yleisesti parhaana Aleksanteria esittävänä veistoksena. Lysippos oli vanginnut veistokseen Aleksanterille tyypillisen vähän vasemmalle kääntynen niskan ja erikoisen silmien ilmeen. Silmiä kuvattiin sisältä kiiltäviksi, mutta kostean kalvon peittämiksi. Nämä, miltei eroottiset piirteet, olivat vastakohta erityisesti aikaisissa kolikoissa kuvattuun raivokkaaseen katseeseen. Aleksanterilla kerrottiin myös olleen ankara ja voimakas ääni. Muut piirteet eivät ole yhtä hyvin dokumentoituja. Plutarkhos kertoo muun muassa, että Aleksanterin iho oli vaalea mutta että hänen kasvonsa olivat punertavat. Aleksanteri-sarkofagissa hänen kasvonsa onkin kuvattu näkyvästi punastuneina. Aleksanterin hiukset olivat kiharat, hänen nenänsä oli suora, ja otsa pullistui jonkin verran silmien yläpuolella. Kuinka nämä piirteet yhdistyivät todellisuudessa on mahdotonta tietää. Kaikki Aleksanterista jääneet kuvat ovat jossain määrin idealisoituja ja perustuvat ehkä alkuperäisiin kuviin, joissa korostettiin Aleksanterin jumalallisia attribuutteja. Kuvien täytyy kuitenkin perustua tunnistettaviin piirteisiin ja niiden täyttyy olla edes jossain määrin esikuvansa näköisiä. Tähän suuntaan vihjaa tunnettu tarina Kassandroksesta, joka yllättäen alkoi vapista nähdessään Aleksanterin patsaan Olympiassa. Aleksanteri-sarkofagin, joka ehkä valmistui Aleksanterin elinaikana, ja Babylonissa tuotettujen kolikkojen kuva Aleksanterista on samanlainen. Kummassakin kuvataan Aleksanterin suora nenä ja pullea otsa. Samat piirteet esiintyvät Lysimakhoksen ja Ptolemaioksen lyöttämissä kolikoissa.


title: Aleksanteri Suuri

text: Aleksanteri Suuri on ollut suosittu aihe taiteessa antiikin ajoista aina nykypäivään asti. Aleksanterin henkilökohtainen kuvanveistäjä Lysippos veisti Aleksanterista veistoksia, joista yksi on säilynyt nykypäivään roomalaisena kopiona. Pompejista on löydetty niin sanottu Aleksanteri-mosaiikki, joka kuvaa Aleksanteria ja Dareiosta Issoksen taistelussa.


title: Aleksanteri Suuri

text: Aleksanteri Suuresta on kirjoitettu suuri määrä kaunokirjallisia teoksia, joista ensimmäiset kirjoitettiin jo antiikin aikana. Aikaisemmin mainittu Aleksanterin legenda oli hyvin suosittu keskiajalla. Joidenkin mukaan Koraanissa oleva Dhul-Qarnayn olisi viittaus Aleksanteriin. Nykyaikana muun muassa Mary Renault on kirjoittanut Aleksanterin elämästä romaanitrilogian. Heavy metal -yhtye Iron Maidenin kappale ”Alexander the Great” kertoo Aleksanterin elämästä.


title: Aleksanteri Suuri

text: Aleksanteri Suuren elämästä on tehty myös lukuisia elokuvia ja televisiosarjoja. Vuonna 1956 valmistuneessa elokuvassa "Aleksanteri Suuri" Richard Burton näytteli Aleksanteria. Oliver Stonen ohjaamassa elokuvassa "Aleksanteri" (2004) häntä näytteli Colin Farrell.


title: William Safire

text: William Safire (17. joulukuuta 1929 – 27. syyskuuta 2009) oli yksi Yhdysvaltain kuuluisimpia konservatiivisia kolumnisteja. Hän kirjoitti New York Times -lehteen.


title: William Safire

text: Safine kävi Syracuse Universitya, mutta jätti sen kesken. Ennen kolumnistin uraansa hän toimi puheenkirjoittajana Yhdysvaltain presidentti Richard Nixonille sekä tämän varapresidentille Spiro Agnew’lle. Hän aloitti New York Timesissa 1973 ja sai vuonna 1978 Pulitzerin palkinnon.


title: William Safire

text: Safire tunnettiin muun muassa siitä, että hän oli Bill Clintonin hallinnon johtavia kriitikoita. Erityisesti hänen hampaissaan oli Hillary Clinton, jota hän kutsui ”synnynnäiseksi valehtelijaksi”. Hänen kolumninsa ovat järjestelmällisesti Israelin puolella asiassa kuin asiassa.


title: William Safire

text: Oikeakielisyys ja englannin kielen sävykäs käyttö olivat lähellä hänen sydäntään. Hän kirjoitti "On Language" -nimistä kolumnia New York Times Magazineen.


title: Mantšun kieli

text: Mantšu (ᠮᠠᠨᠵᡠ ᡤᡳᠰᡠᠨ, manju gisun) on pääasiassa Mantšuriassa ja Kiinassa asuvien mantšujen puhuma kieli. Se on uhanalainen, sillä noin kymmenestä miljoonasta mantšusta lähes kaikki puhuvat nykyisin äidinkielenään kiinaa, ja mantšun puhujia on nykyisin 20. Mantšu kuuluu tunguusikieliin. Se on agglutinoiva kieli (samoin kuin suomi) ja siinä esiintyy jonkin verran vokaaliharmoniaa (kuten suomessakin). Paikoitellen Pohjois-Kiinassa 1100-luvulla puhuttu džurtšenin kieli on ilmeisesti mantšun kielen varhainen muoto.


title: Mantšun kieli

text: Mantšu on tunguusikielenä harvinainen siitä, että sillä on kirjallista historiaa. Sillä on oma kirjoitusjärjestelmänsä, joka pohjautuu mongolin kirjoitusjärjestelmään. Mantšua kirjoitetaan mongolin tavoin ylhäältä alas ja vasemmalta oikealle. Koska tällä tavalla kirjoitettuja kieliä on maailmassa kovin vähän, on mantšun kirjoittaminen tietokoneella likimain mahdotonta vaikka kirjaimet sisältyvätkin Unicode-standardiin.


title: Mantšun kieli

text: Teoksen "the Veritable Records" (manju-i yargiyan kooli, kiinaksi 滿洲實錄) mukaan mantšujohtaja Nurhaci päätti muuttaa mongolin aakkoston mantšuille sopivaksi vuonna 1599. Hän arvosteli sitä, että kun lukutaidottomat kiinalaiset tai mongolit saattoivat ymmärtää omaa kieltään kun sitä luettiin ääneen, mantšuilla näin ei ollut, sillä mongolikirjurit kirjoittivat heidän dokumenttinsa. Hän jätti huomiotta kahden neuvonantajansa, Erdenin ja G'again vastalauseet, ja hänen ansiokseen lasketaan mongolin kirjoituksen mukauttaminen mantšun kieltä varten. Syntynyt kirjoitusjärjestelmä tunnetaan nimellä "tongki fuka aku hergen" ("kirjoitus ilman pisteitä ja palloja"). Vuonna 1632 Dahai lisäsi kirjoitukseen diakriittisiä merkkejä selventääkseen alkuperäisen mongolin kirjoituksen moniselitteisyyttä, esimerkiksi sanan alussa esiintyvä k ei saa diakriittisiä merkkejä, g merkitään pisteellä ja h ympyrällä, joten ne ovat erotettavissa toisistaan. Tämän muutoksen kautta syntyi normaalikirjoitus, joka tunnetaan nimellä "tongki fuka sindaha hergen" ("kirjoitus pisteiden ja pallojen kera"). Tämän ansiosta mantšun aakkosto on melko yksiselitteinen.


title: Mantšun kieli

text: Historiallisesti monet eurooppalaiset tutustuivat mantšun kieleen ennen kuin kiinaan. Mantšu oli Qing-dynastian alkuaikoina keisarillisen hallinnon pääasiallinen kieli, mutta 1800-luvulla sitä ei enää osattu sujuvasti edes hovissa. Mantšuriastakin kieli oli jo hyvää vauhtia häviämässä. Tästäkin huolimatta kaikki keisarilliset dokumentit Qing-dynastian loppuun saakka (1911) kirjoitettiin sekä kiinaksi että mantšuksi. Kun japanilaiset vuonna 1932 miehittivät Mantšuriaan ja perustivat sinne nimellisesti itsenäisen Mantšukuon valtion, mantšun kieli otettiin siellä jälleen viralliseksi kieleksi, mutta puhekielenä se ei enää elpynyt. Nykyisin kirjoitettua mantšua näkee Qing-dynastian aikaisessa arkkitehtuurissa kuten Kielletyssä kaupungissa, jonka historialliset merkinnät on kirjoitettu sekä mantšuksi että kiinaksi, ja mantšunkieliset kirjoitukset ovat tärkeitä Qing-dynastian aikaisen Kiinan tutkimisessa.


title: Mantšun kieli

text: Nykyisin Mantšuriana tunnetulla alueella juuri kukaan ei puhu mantšua, vaan alue on täysin kiinalaistunut. Itse asiassa suurin osa kielen nykyisistä puhujista ovat xibet, jotka asuvat Ili-laaksossa Sinkiangissa, jonne heidät siirsi keisari Qianlong vuonna 1764. Nykyinen xiben kieli on varsin samanlaista kuin mantšu, joskin kirjoituksessa ja ääntämyksessä on pieniä eroja. Xibet eivät kuitenkaan pidä itseään mantšuina.


title: Mantšun kieli

text: Mantšu on agglutinoiva kieli, jonka perussanajärjestys on subjekti-objekti-verbi (SOV).


title: Mantšun kieli

text: Substantiiveilla mantšussa on useita sijamuotoja, jotka voi päätellä niiden päätteistä:


title: Mantšut

text: Mantšut (mantšuksi ᠮᠠᠨᠵᡠ [manju], kiinaksi 滿洲 [mănzhōu]) ovat kansa, jonka perinteinen kotialue on Mantšuria, joka sijaitsee nykyisin Kiinassa. Mantšujen oma kieli, mantšun kieli, on uhanalainen kieli, sillä nykyiset mantšut puhuvat pääosin äidinkielenään kiinaa. Kiinan vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan heitä asui maassa yhteensä 10 387 958. Mantšut ovat yksi Kiinan kansantasavallan 55 virallisesti rekisteröidystä vähemmistökansallisuudesta, mikä takaa heille tiettyjä etuuksia. Esimerkiksi yhden lapsen politiikka ei koskenut vähemmistökansallisuuksia.


title: Mantšut

text: Mantšut polveutuvat tunguusikansoista, jotka ovat asuttaneet Mantšuriaa ainakin 300-luvulta eaa. Tunguusit taas olivat jakautuneet useisiin eri pienempiin heimoihin. Mantšut muodostuivat omaksi ryhmäkseen varsinaisesti vasta 1600-luvun paikkeilla. Tuolloin džurtšenien hallitsija Nurhaci muodosti oman valtakuntansa, jonka pääkaupunki oli Mukdenissa. Mantšu-nimitystä käytettiin alun perin tämän valtakunnan asukkaista. Myöhemmin 1600-luvulla mantšut valloittivat valtakunnastaan käsin koko Kiinan alueen muodostaen mantšujen hallitseman Qing-dynastian. Koska mantšuja toimi valtakunnan eri hallinnollisissa tehtävissä, heitä levisi eri puolille Kiinaa.


title: Mantšut

text: Mantšujen päästyä vallankahvaan heidän oma kulttuuriinsa alkoi hävitä kiinan alkaessa korvata mantšua. Mantšutaustainen Qing-dynastia pysyi vallassa vuoteen 1911 saakka, jolloin valtaan nousivat tasavaltalaiset. Väliaikainen kulttuurillinen nousukausi koettiin jälleen vuonna 1931 kun Japani valloitti Mantšurian ja perusti alueelle Mantšukuon nimellisesti itsenäisen alueen. Maata hallitsi Pu Yi, Qing-dynastian keisareista viimeinen. Mantšukuon loppu tuli toisen maailmansodan päättymisen myötä 1945, kun Kiina sai alueen takaisin.


title: Mantšut

text: Nykypäivänä mantšut ovat pitkälti sulautuneet ympäröivään han-kiinalaiseen kulttuuriin. Jotkut tutkijat ovatkin sitä mieltä, että heitä ei edes pitäisi laskea enää erilliseksi etniseksi ryhmäkseen. Mantšut ovat keskittyneet Liaoningin alueelle ja merkittäviä määriä on myös Jilinin ja Heilongjiangin alueilla. Hajanaisia yhteisöjä löytyy myös eri puolilta Kiinaa Hebein, Gansun, Shandongin, Ningxian ja Sisä-Mongolian alueilta, sekä suurissa kaupungeissa kuten Pekingstä, Chengdusta, Xianista ja Guangzhousta. Varsinaista enemmistöä he eivät muodosta mistään. Mantšun kieli on jo lähes hävinnyt ja sitä puhuu enää muutama henkilö vanhemmasta ikäpolvesta. Kielen viimeiset saarekkeet ovat Sanjiazin kaupungissa Heilongjiangissa, sekä Dawujian kaupungissa Anhuissa.


title: Mantšut

text: Merkittävä elinkeino mantšuille jo vuosisatojen ajan on ollut maanviljelys. Aikanaan sen ohella on harjoitettu merkittävissä määrin myös metsästystä ja keräilyä. Maanviljelystä harjoittaa yli 80 % Liaoningin, Heilongjiangin, Jilinin ja Hebein mantšuista. Viime aikoina myös puuteollisuus on kasvattanut merkitystään. Mantšut eivät vielä Qing-dynastian aikana saaneet toimia kauppiaina, mutta tämäkin ala on kasvattanut sittemmin suosiotaan. Aikanaan tärkeän sosiaalisen järjestelmän muodostivat isälinjaiset klaanit. Klaanit säilyivät olemassa Qing-dynastian loppuun saakka. Mantšujen perinteinen usko oli shamanismi.


title: Järviradio

text: Järviradio on suomalainen vuonna 1987 perustettu radioasema. Alun perin se oli Etelä-Pohjanmaan Järviseudun paikallisradio, mutta sittemmin sen kuuluma-alue on hyvin paljon laajentunut. Nykyään se kuuluu Helsingissäkin ja toisaalta hieman Oulun pohjoispuolellakin. Järviradio on mukana kuuluvuusalueen tapahtumissa ja soittaa myös paikallisten artistien musiikkia - profiililtaan Järviradio on paikallinen viihdyttäjä ja tiedonvälittäjä. Sen ohjelmistoon kuuluu paljon myös hengellisiä ohjelmia kuten evankelisluterilaisia jumalanpalveluksia, vanhoillislestadiolaisten seuroja ja vapaiden suuntien tilaisuuksia.


title: Järviradio

text: Vuoden 2014 alussa Järviradion Helsingin tilapäiseksi taajuudeksi tuli 107,4 MHz ja Ouluun Järviradion taajuudeksi tuli 98,1 MHz. Helmikuussa 2014 Tampereen lähetin siirrettiin Nokialle Järviradion saadessa pitkäaikaisen toimiluvan aiemmin Radio Mantan Ylöjärvellä käytössä olleelle taajuudelle 107,4 MHz. Nokian lähetinasema lähettää 18. helmikuuta 2014 alkaen 2 kW:n erp teholla. Järviradiolle on myönnetty toimilupalaajennus 5. marraskuuta 2015 alkaen Ouluun, Parkanoon, Riihimäelle, Saloon ja Savonlinnaan. Oulussa ja Riihimäellä Järviradio on lähettänyt aikaisemmin lyhytaikaisilla luvilla.


title: Järviradio

text: Alajärvellä sijaitsevan päästudion lisäksi Järviradio käyttää eri ohjelmantekijöiden etästudioita, joita on mm. Kemissä sekä Riihimäellä, jossa tuotetaan myös paikallista ohjelmaa. Pirkanmaalla toimii Järviradio Pirkanmaa Tampereella, Parkanossa sekä Kankaanpäässä.


title: Järviradio

text: Järviradion soittolistaton musiikkitarjonta keskittyy pääasiallisesti kotimaiseen iskelmämusiikkiin, mutta myös muille musiikkityyleille on omia erikoisohjelmia; edustettuina ovat mm. pop, rock, country, jazz ja klassinen.


title: Järviradio

text: Kanava selvitti mahdollisuuksia toimia Venäjä Tänään -mediayhtiön kumppanina Suomessa syksyllä 2014, mutta vetäytyi hankkeen saaman negatiivisen julkisuuden vuoksi.


title: Swan TV Jyväskylä

text: Swan TV Jyväskylä (aiemmin TV Jyväskylä) oli yksityisomistuksessa oleva paikallistelevisiokanava. Kanavaa oli voinut katsoa Jyväskylän ja Muuramen alueella kaapelitelevisioverkossa. Näkyvyysalueella asui runsaat 100 000 mahdollista katsojaa. TV Jyväskylän ohjelmia oli voinut seurata myös kanavan internetsivuilla.


title: Swan TV Jyväskylä

text: Kanava kuului vuoteen 2006 asti Elisa Oyj:lle sekä siihen yhdistyneelle kaapelitelevisio-operaattorille Jyväsviestintä Oy:lle. Vuonna 2006 Elisa myi paikalliskanavansa uudelle yksityiselle yhtiölle TV Jyväskylä Ky:lle, koska katsoi, ettei kanava kuulu Elisan ydinliiketoimintaan. TV Jyväskylä Ky:n taustalla toimivat kanavan entiset työntekijät sekä kulttuurimesenaatti Kauko Sorjonen.


title: Swan TV Jyväskylä

text: TV Jyväskylä lähetti ohjelmaa lähinnä iltaisin ja viikonloppuisin. Muulloin kanavalla pyöri paikallinen ruutukehä. Kanavalta oli voinut seurata muun muassa paikallisten urheiluseurojen, kuten Muuramen Lentopallon kotiotteluita. Kanava näytti lisäksi erilaisiin teemoihin keskittyviä sarjoja.


title: Swan TV Jyväskylä

text: TV Jyväskylän tuottamia ohjelmia esitettiin myös muiden kaapelitelevisioyhtiöiden yhteisessä vaihto-ohjelmaringissä. Mukana olivat TurkuTV, BotniaTV Vaasasta ja K5 Joensuusta.


title: Abraham Lincoln

text: Abraham Lincoln (12. helmikuuta 1809 Hardinin piirikunta, Kentucky, Yhdysvallat – 15. huhtikuuta 1865 Washington, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen poliitikko ja Yhdysvaltain presidentti vuosina 1861–65. Hän toimi ennen poliittista uraansa muun muassa lautturina, sekatavarakaupan myyjänä ja postitoimiston johtajana. Toisin kuin aiemmat presidentit, hän oli kongressiedustajana vain yhden kauden. Armeijassakin hän palveli vain lyhyen aikaa vapaaehtoisena ja oli sotilasarvoltaan pelkkä sotamies.


title: Abraham Lincoln

text: Lincoln halusi presidentiksi noustessaan lopettaa orjuuden Yhdysvalloissa, mutta ei silti olisi antanut vapautetuille orjille esimerkiksi äänioikeutta. Pian virkaanastujaisten jälkeen orjuutta kannattanut Konfederaatio erosi Unionista ja Yhdysvallat ajautui sisällissotaan. Lincoln onnistui voittamaan sisällissodan ja yhdistämään maan. Hän vaikutti suuresti Yhdysvaltain mustan väestön myöhempään asemaan ja häntä pidetään yleisesti yhä yhtenä maan parhaista presidenteistä.


title: Abraham Lincoln

text: Etelävaltioita tukenut kiihkoilija John Wilkes Booth ampui Lincolnia sodan päätyttyä 14. huhtikuuta 1865. Lincoln kuoli vammoihinsa seuraavana aamuna. Hän nousi kuolemansa jälkeen Yhdysvalloissa lähes marttyyriksi ja esimerkiksi hänen puheensa Gettysburgissa on nykyisin yksi maan tunnetuimmista.


title: Abraham Lincoln

text: Abraham Lincoln syntyi yksihuoneisessa hirsimökissä 12. helmikuuta 1809 Hardinin piirikunnassa Kentuckyssa. Hänen isänsä, Thomas Lincoln, oli lukutaidoton maanviljelijä, eikä Abraham koskaan tullut kunnolla toimeen hänen kanssaan. Hänen äitinsä oli Nancy Hanks ja Abrahamilla oli lisäksi isosisko Sarah. Vuonna 1816 perhe muutti Etelä-Indianaan, missä Abraham vietti suurimman osan lapsuudestaan. Vuonna 1818 Nancy Hanks kuoli ja Thomas Lincoln meni pian naimisiin Sarah Bush Johnstonin kanssa. Sarah ja Abraham olivat erittäin hyvissä väleissä: Sarah kannusti Abrahamia opiskelemaan ja oli tämän puolella erimielisyyksissä Thomasin kanssa.


title: Abraham Lincoln

text: Lincoln työskenteli paljon jo nuorena ansaitakseen rahaa perheelleen ja kävi koulua vain kolme lyhyttä jaksoa. 17-vuotiaana hän pääsi töihin jokilautalle Mississippijoelle. Kaksi vuotta myöhemmin hän rakensi oman lautan, lastasi sen maataloustarvikkeilla ja uitti New Orleansiin. New Orleansissa hän myi sekä lastin että lautan ja kulki jalkaisin takaisin kotiin. Kotona hän antoi kaikki ansaitsemansa rahat isälleen velvollisuudentuntoisesti, mutta hieman närkästyneenä. Vuonna 1830 Lincolnit muuttivat Maconin piirikuntaan Illinoisiin, minne Abraham rakensi uuden mökin isänsä kanssa. Hän teki vielä toisen lauttamatkan New Orleansiin, kunnes muutti 1831 omilleen New Salemiin, missä hän työskenteli sekatavarakaupassa. Sekatavarakauppa oli yleinen tapaamispaikka, ja Lincolnista tuli nopeasti suosittu älykkyytensä ja rehellisyytensä vuoksi. Lisäksi hän oli isokokoinen ja vahva, joten hän pystyi auttamaan rautatie- ja metsätöissä.


title: Abraham Lincoln

text: Vuonna 1832 Lincoln päätti pyrkiä sitoutumattomana Illinoisin kongressiin, mutta ennen vaaleja Yhdysvallat ajautui sotaan intiaaneja vastaan ja Lincoln päätti liittyä vapaaehtoisjoukkoihin. Muut vapaaehtoiset äänestivät hänet ryhmänsä johtajaksi, mitä Lincoln kertoi myöhemmin arvostaneensa jopa enemmän kuin valintaansa presidentiksi. Hän palveli vapaaehtoisena kolmisen kuukautta mutta ei osallistunut taisteluihin ja lopetti sotilasuransa sotamiehenä. Sodan päätyttyä Lincolnilla ei kuitenkaan enää ollut aikaa vaalikampanjaan. Häntä ei valittu kongressiin, vaikka saikin kotikylänsä äänistä 92,3 %.


title: Abraham Lincoln

text: Lincoln pyrki 1834 sitoutumattomana uudestaan Illinoisin kongressiin ja tuli tällä kertaa valituksi. Hänen vaalikampanjansa erosi huomattavasti muiden ehdokkaiden kampanjoista, sillä hän ei antanut ainuttakaan vaalilupausta ja piti vain muutaman julkisen puheen. Sen sijaan hän tapasi äänestäjiä henkilökohtaisesti ja vieraili lähes jokaisen alueen perheen luona. Politiikassa Lincoln noudatti pääasiassa whig-puolueen linjaa ja vastusti orjuuden laajentamista esikuvansa Henry Clayn ja Daniel Websterin tapaan. Lisäksi hänellä oli näkemys siitä, että Yhdysvallat voisi laajentua kaupankäynnin avulla.


title: Abraham Lincoln

text: Vuonna 1837 Lincoln vastusti yhdessä viiden muun edustajan kanssa kongressin julkilausumaa, joka tuomitsi orjuuden vastustajien toiminnan. Seuraavana vuonna orjuuden vastustaja Elijah Parish Lovejoy surmattiin, kun hän puolusti painokoneitaan orjuuden kannattajia vastaan. Lincoln piti tämän jälkeen puheen Springfield Young Men's Lyceumilla. Puhe oli ajan poliitikoille tyypillisesti hyvin varovainen. Lincoln varoitti puheessaan siitä, mitä tapahtuisi, jos ihmiset eivät välittäisi demokratiasta vaan ottaisivat lain omiin käsiinsä. Vuonna 1840 Lincoln kampanjoi presidentiksi pyrkineen William Henry Harrisonin puolesta. Hän arvosteli julkisesti sitä, että demokraattien vastaehdokas Martin Van Buren oli antanut vapaille mustille äänioikeuden joissakin äänestyksissä New Yorkissa. Lincoln ajatteli monien muiden orjuuden vastustajien tapaan, ettei mustille pitäisi antaa samoja kansalaisoikeuksia kuin valkoisille. Lincoln vetäytyi politiikasta vuonna 1841 ja vietti hiljaiseloa muutaman vuoden.


title: Abraham Lincoln

text:
Vuonna 1836 Lincoln valmistui lakimieheksi, ja seuraavana vuonna hän sai luvan ammatinharjoittamiseen. Lincoln oli jo saavuttanut mainetta poliitikkona ja silloinen presidentti Andrew Jackson (demokraatti) nimitti hänet New Salemin postitoimiston johtajaksi. Nimitykseen vaikutti tosin sekin, ettei kukaan paikallinen demokraatti halunnut virkaan, ja lisäksi Jackson pystyi Lincolnin nimittämällä lisäämään suosiotaan New Salemissa. Vuonna 1837 Lincoln muutti Illinoisin uuteen pääkaupunkiin, Springfieldiin, missä hän työskenteli muutaman vuoden lakimiehenä. Luonteensa ansiosta hän sai paikallisilta asukkailta lempinimen ”Rehti-Abe” (). Samoihin aikoihin hän tapasi Mary Toddin, varakkaan kaunottaren, jolla oli monia kosijoita. Yksi heistä oli Lincolnin myöhempi poliittinen vihollinen Stephen Douglas. Todd kuitenkin valitsi Lincolnin, ja pari meni naimisiin vuonna 1842.
Lincoln palasi politiikkaan vuonna 1846, kun hänet valittiin Whig-puolueen ehdokkaana Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen. Kymmenen päivää virkaanastumisen jälkeen syttyi Yhdysvaltain-Meksikon sota. Lincoln ei ollut kampanjoidessaan ottanut kantaa selkkaukseen, mutta edustajainhuoneessa hän kertoi mielipiteensä avoimesti: hän syytti sotaa kannattanutta presidenttiä James Knox Polkia kansalle valehtelusta ja maan ajamisesta sotaan tekaistujen väitteiden perusteella. Nuoren ja tuntemattoman Lincolnin puhe oli paha isku presidenttiä vastaan. Lincoln oli jo ennen vaaleja sopinut vaaleissa hävinneiden whig-puolueen jäsenten kanssa, ettei hän hae enää toiselle kaudelle. Hän jäi pois edustajahuoneesta vuonna 1848 ja eli pari vuotta hiljaiseloa ennen kuin ryhtyi kampanjoimaan whigien presidenttiehdokkaan Zachary Taylorin puolesta Marylandissa ja Massachusettsissa.


title: Abraham Lincoln

text: Presidentinvaalien jälkeen Lincoln muutti takaisin Springfieldiin, missä hän opiskeli lakia aina vuoteen 1854 asti. Opintojensa ansiosta hänestä tuli yksi osavaltion parhaista lakimiehistä. Vuonna 1854 hänet valittiin uudelleen Illinoisin kongressiin, mutta hän erosi pian ja haki senaattiin. Häntä ei kuitenkaan valittu. Vuonna 1856 whig-puolue hajosi ja Lincoln liittyi uuteen, orjuudenvastaiseen republikaaniseen puolueeseen. Puolue ajoi tiukasti orjuuden lopettamista, ja se pyrki muun muassa kaatamaan Kansas-Nebraska Actin ja liittämään Kansasin Unioniin vapaana osavaltiona. Vuonna 1858 Lincoln pyrki jälleen senaattiin, jonka jäsenet valitsi vielä tuolloin paikallinen kongressi, mutta hävisi kuitenkin orjuutta kannattaneelle demokraatti Stephen A. Douglasille äänin 54–48. Seuraavan vuoden kesäkuussa Lincoln piti myöhemmin kuuluisaksi nousseen puheensa, jossa hän totesi ettei maa voi ”sallia orjuutta puoliksi ja kieltää orjuutta puoliksi”. Tämän jälkeen hän piti useita puheita, joissa hän arvosteli Douglasia ja jotka tekivät hänestä tunnetun koko maassa.


title: Abraham Lincoln

text:
Vuonna 1860 republikaanit valitsivat Lincolnin presidenttiehdokkaakseen, vaikka hän oli ollut kongressissa vain yhden kauden. Hänen merkittävimmät vastaehdokkaansa olivat pohjoisen demokraattien Douglas, etelän demokraattien John C. Breckinridge ja uuden Constitutional Union Partyn John Bell. Breckinridge ja Bell jakoivat äänisaaliin etelässä, mutta Lincoln voitti lähes kaikki pohjoiset osavaltiot sekä valitsijamiesvaalit. Orjuuden vastustajan voitto oli viimeinen pisara monille orjuuden kannattajille. Lincolnin virkaanastujaispäivänä maaliskuussa 1861 seitsemän eteläistä osavaltiota erosi Yhdysvalloista ja perusti Konfederaation, jonka presidentiksi valittiin Jefferson Davis.
Huhtikuussa Lincoln päätti lähettää aseettoman saattueen viemään elintarviketäydennystä Etelä-Carolinassa sijaitsevaan Fort Sumterin tukikohtaan. Hän halusi näin osoittaa Etelävaltioille, että Pohjoisvaltiot eivät halunneet synnyttää aseellista konfliktia. Konfederaation presidentti Davis päätti kuitenkin vallata linnoituksen ennen täydennyksen saapumista. Kenraali Pierre G. T. Beauregardin johtamat joukot hyökkäsivät linnoitusta vastaan aamuyöllä 12. huhtikuuta, ja majuri Robert Anderson joukkoineen antautui seuraavana päivänä. Davis luuli, että Lincoln olisi halunnut taistelun jälkeen rauhaa, mutta hän erehtyi pahasti. Lincoln nimitti Unionin joukkojen komentajaksi kenraali Winfield Scottin, joka otti käyttöön niin kutsutun Anaconda-suunnitelman. Sen mukaan Unionin joukot katkaisisivat Konfederaation kahtia, piirittäisivät koko maan ja hyökkäisivät reunoilta kohti keskustaa. Samalla Konfederaatio alkoi vahvistaa rajaosavaltioiden asevoimia. Lincolnin täytyi nopeasti löytää osaavia komentajia sekä pitää puolensa kongressissa, joten hän joutui tekemään useita pelkästään poliittisia nimityksiä sodan aikana. Lincolnilla oli selvät vaatimukset: Konfederaation joukot tulisi tuhota heti tilaisuuden tullen, eikä viivyttelyyn olisi aikaa. Sen vuoksi hän joutui erottamaan kenraali George B. McClellanin komentajan tehtävästä, kun tämä oli antanut kenraali Robert E. Leen joukkojen vetäytyä Antietamin taistelun jälkeen. Lincoln löysi taktiikkaansa parhaiten sopivan kenraalin lopulta vuonna 1864, kun hän nimitti komentajaksi Ulysses S. Grantin. Grant tunnettiin miehenä, joka ei antanut armoa vihollisilleen vaan tuhosi nämä heti tilaisuuden saatuaan. Lincoln arvosti suuresti myös tämän suojattia, kenraali William Shermania, joka onnistui pitkien taistelujen jälkeen valtaamaan Atlantan.


title: Abraham Lincoln

text:
Sekä Unioni että Konfederaatio käyttivät sodassa vapaaehtoisia sotilaita, jotka värväytyivät lyhyille, yleensä 90 päivää kestäneille jaksoille. Alussa Lincoln oli pyytänyt kongressilta 400 miljoonaa dollaria ja 400 000 sotamiestä, mutta saanut 500 miljoonaa dollaria ja 500 000 sotamiestä. Kuitenkin jo vapaaehtoisten sotamiesten määrä oli lähellä tätä ja niihin Lincoln turvautui.
Maaliskuussa 1863 Unionissa otettiin käyttöön pakollinen asepalvelus, mutta valtaosa armeijaan liittyneistä oli yhä vapaaehtoisia. Lincoln määräsi armeijan elintarvike- ja varustushuollon kehittämisen silloisen sotaministeri Edwin M. Stantonin tehtäväksi. Stanton onnistui luomaan erittäin tehokkaat elintarvike- ja varustehuoltoyhteydet kaikille joukoille.


title: Abraham Lincoln

text: Lincoln osallistui itsekin aktiivisesti armeijan toimintaan. Hän vieraili Washingtonin lähellä sijanneissa sotilasleireissä ja armahti useita kuolemaan tuomittuja sotilaskarkureita ja armeijassa rikoksia tehneitä sotilaita. Maaliskuussa 1863 käyttöön otettu asevelvollisuuslaki toimi kuitenkin heikosti. Kutsunnoista pystyi ostamaan vapautuksen 300 dollarin hintaan, mikä herätti närkästystä. Pakollisten kutsuntojen kautta värvätyistä noin 25 % osti vapautuksen, 45 % vapautettiin terveydellisistä syistä, 25 % pakeni kutsuntoja ja vain noin 5 % liittyi armeijaan. Kutsuntoihin haettiin myös huomattavasti enemmän köyhiä ja mustia kuin rikkaita ja valkoisia, mikä aiheutti levottomuuksia useissa kaupungeissa. 27. huhtikuuta 1861 Lincoln kumosi Habeas corpuksen, perustuslaillisen oikeuden riippumattomaan oikeudenkäyntiin, saadakseen mellakat hallintaansa. Uusien asetusten mukaan jokainen henkilö, jonka katsottiin olevan vaaraksi Unionin puolustukselle, voitiin pidättää ja viedä sotaoikeuteen. Arviolta noin 15 000–20 000 ihmistä pidätettiin määräyksen nojalla. Tämäkään ei kuitenkaan aina auttanut, vaan 13. heinäkuuta 1863 New Yorkissa puhkesi laaja mellakka, jonka takia paikalle jouduttiin lähettämään viisi armeijan osastoa. Mellakan taltuttamisen yhteydessä kuoli yhteensä 105 ihmistä.


title: Abraham Lincoln

text: Myös Unionin talouspolitiikkaa jouduttiin muuttamaan sodan takia. Lincoln nimitti maan valtiovarainministeriksi tunnetun orjuuden vastustajan, ohiolaisen Salmon P. Chasen. Sodankäynti vaati paljon rahaa, jota hankittiin pääasiassa veronkorotuksilla, lainaamalla ja valtion obligaatioita myymällä. Chasen merkittävimpiä muutoksia talouspolitiikkaan olivat tuloveron (3 % yli 800 dollaria tienaavilta) käyttöönotto ensimmäisen kerran Yhdysvalloissa sekä valtion obligaatioiden myyminen isänmaallisuuteen vetoamalla. Näillä keinoilla Unionille hankittiin yli 400 miljoonaa dollaria. Sodan loppuun mennessä Unioni oli ottanut 2,6 miljardin dollarin edestä lainaa sotakulujen kattamiseen.


title: Abraham Lincoln

text: Vaikka Lincoln ei käynytkään missään vaiheessa sotaa virallisia neuvotteluja Konfederaation edustajien kanssa, hän halusi pitää heihin mahdollisimman hyvät välit ja parantaa mahdollisuuksiaan liittää maat myöhemmin yhteen. Lisäksi Lincoln määräsi, että sotavankeja piti kohdella itsenäisen maan sotilaina eikä maanpettureina, joten valtaosa heistä vältti teloituksen. Lincoln ja Davis vaihtoivat keskenään sotavankeja aina vuoteen 1863 asti, jolloin mustia alettiin hyväksyä kunnolla armeijaan. Sen jälkeen Davis ilmoitti, että vangitut tummaihoiset sotilaat tulee joko teloittaa tai palauttaa orjiksi. Lincoln ei kuitenkaan suostunut siihen, vaan määräsi, että jokaista teloitettua mustaa kohti pitäisi teloittaa yksi Konfederaation valkoihoinen sotilas. Kun Lincoln ei suostunut myöskään palauttamaan mustia orjuuteen, vankienvaihto loppui lähes kokonaan.


title: Abraham Lincoln

text: Vuoden 1862 lopulla Lincoln antoi julistuksen, jonka mukaan Konfederaation tuli vapauttaa kaikki orjansa ilman korvausta tammikuun 1. päivään 1863 mennessä, ellei se antautunut. Kongressi hyväksyi tämän, ja kun tammikuu koitti, Konfederaatio ei antautunut ja näin oli saatu lopullinen vastaus orjakysymykseen.


title: Abraham Lincoln

text:
Unionin sotaonni kääntyi, kun Konfederaation joukot kärsivät tappion toukokuussa New Orleansissa ja heinäkuussa Gettysburgissa sekä Vicksburgissa. Neljä ja puoli kuukautta Gettysburgin taistelun jälkeen Lincoln piti kuuluisan Gettysburgin puheen, jossa hän ennusti muun muassa, että Yhdysvaltain demokratia ”syntyy uudelleen” ja että maan edustuksellinen demokratia selviää sisällissodasta. Voitokkaiden taistelujen jälkeen Lincolnin täytyi alkaa pohtia Konfederaation osavaltioiden liittämistä takaisin Unioniin. Lopulta päädyttiin malliin, jonka mukaan Konfederaatiossa olleita osavaltioita ei rangaistaisi erosta. Korkea-arvoisia virkamiehiä ja sotilaita lukuun ottamatta kaikki Konfederaation asukkaat saivat presidentin armahduksen, kunhan kielsivät orjuuden ja lausuivat uskollisuusvalan. Näiden lupausten ansiosta heikoilla olleet Konfederaation osavaltiot liittyivät yksi toisensa jälkeen Unioniin. Sota päättyi virallisesti kenraali Leen antautumiseen 9. huhtikuuta 1865. Lupauksista huolimatta muutokset olivat paikoin vain näennäisiä: esimerkiksi Louisianassa vapautettujen mustien matkustusoikeutta rajoitettiin, heille ei annettu kansalaisoikeuksia ja valtaosa heistä joutui työskentelemään samoilla puuvillapelloilla kuin ennenkin minimaalisilla palkalla. 11. huhtikuuta Lincoln piti puheen, jossa hän lupasi parantaa mustien oikeuksia muun muassa antamalla äänioikeuden osalle mustista, pääasiassa tilanomistajille.
3. huhtikuuta 1865 Lincoln saapui Richmondiin, Virginiaan, mistä Konfederaation presidentti Davis oli paennut vain muutamaa tuntia aiemmin. Lincoln käveli kaupungilla kymmenen matruusin muodostamassa turvasaattueessa vapautettujen afroamerikkalaisten huutaessa hänelle ”Kunnia Jumalalle! Kunnia! Kunnia! Kunnia! Kunnia, halleluja! Suuri Messias!” Kuusi päivää myöhemmin Lee antautui maatilalla kaupungin lähellä ja sota päättyi. 14. huhtikuuta Lincoln matkusti Washingtoniin ja meni vaimonsa kanssa Ford's Theatheriin katsomaan Laura Keenen komedianäytelmää "Our American Cousin". Lincoln seurueineen, johon kuuluivat hänen vaimonsa lisäksi nuori upseeri nimeltään Henry Rathbone ja tämän kihlattu Clara Harris, asettui omaan aitioonsa katsomon yläosassa. Kesken näytelmän Marylandista kotoisin ollut etelävaltioiden tukija John Wilkes Booth ryntäsi aitioon ja ampui Lincolnia käsiaseella kerran takaraivoon. Lincolnin aitiossa ei tapahtumahetkellä ollut lainkaan turvamiehiä. Heti laukauksen jälkeen upseeri Rathbone ryntäsi Boothin kimppuun, mutta Booth puukotti tätä. Tämän jälkeen hän hyppäsi aitiosta lavalle, huusi ”Sic semper Tyrannis!" eli "Näin käy aina tyranneille!” ja pakeni teatterista. Lincoln kuoli vammoihinsa pian seuraavana päivänä. Hän oli Yhdysvaltain ensimmäinen murhattu presidentti.


title: Abraham Lincoln

text:
Boothin ja muiden salaliittolaisten tarkoituksena oli murhata yhtä aikaa kaikki kolme Yhdysvaltain hallinnon korkeinta virkamiestä, presidentti Lincoln, varapresidentti Andrew Johnson sekä ulkoministeri William Henry Seward. Lincolnin murha oli kuitenkin ainoa onnistunut: William Henry Seward selvisi murhayrityksestä hengissä ja Johnsonin murha epäonnistui täysin, kun tehtävään valittu George Azterodt ei uskaltanutkaan hyökätä varapresidenttiä vastaan.
Armeija ja salainen palvelu aloittivat pian jättimäisen ajojahdin salaliittolaisten kiinnisaamiseksi. Lincolnin surmannut Booth jäi kiinni yhdessä toverinsa David Heroldin kanssa virginialaisessa tupakkaladossa 10 päivää Lincolnin murhan jälkeen. Booth ja Herold olivat ladon sisällä, kun liittovaltion joukot piirittivät rakennuksen. Saadakseen salaliittolaiset ulos ladosta viranomaiset päättivät sytyttää sen palamaan. Herold antautui piirittäjille. Booth ei kuitenkaan suostunut tulemaan ulos ladosta, vaan kuoli lopulta joko liittovaltion joukkojen ampumana tai itsemurhan seurauksena. Myöhemmin järjestetyssä oikeudenkäynnissä kahdeksan henkilöä tuomittiin syyllisiksi salaliittoon. Tuomituista neljä teloitettiin.


title: Abraham Lincoln

text: Lincolnin ruumista säilytettiin seitsemän päivän ajan Capitolissa, minkä jälkeen se kuljetettiin hitaasti hautajaisjunalla noin 2 700 kilometrin päähän Lincolnin kotikaupunkiin Springfieldiin, Illinoisiin. Juna kulki useiden pikkukylien ja 14 kaupungin läpi, ja kansa kokoontui radan varteen muistamaan edesmennyttä presidenttiään. Lincoln on haudattu Oak Ridgen hautausmaalle lähellä Springfieldiä.


title: Abraham Lincoln

text: Lincolnin murhan jälkeen presidentiksi nousi varapresidentti Andrew Johnson, sisällissodan ainoa Unionille uskollinen etelävaltiolainen senaattori, joka kuitenkin kannatti osavaltioiden itsemääräämisoikeutta ja orjuutta. Johnson pyrki presidenttinä jarruttamaan erityisesti orjuuden lakkauttamista ja käytti useasti veto-oikeuttaan kongressin päätösten estämiseksi. Lisäksi mustien vapauksia hidastivat entisten Etelävaltioiden luomat niin kutsutut Black Codes -lait. Lakien avulla esimerkiksi mustien omistusoikeutta kavennettiin ja heitä pakotettiin työskentelemään alipalkattuina valkoisten maatiloilla. Vaikka kongressi onnistuikin kieltämään nämä lait vuoteen 1870 mennessä, mustien oikeuksia vastustettiin näkyvästi vielä yli sadan vuoden ajan.


title: Abraham Lincoln

text: Lincolnin suku on kotoisin Isosta-Britanniasta. Hän oli Yhdysvaltoihin Norfolkista Englannista muuttaneen Samuel Lincolnin (n. 1622–1690) jälkeläisiä. Lincolnin isoisä oli kapteeni Abraham Lincoln (1744–1786), joka osallistui Amerikan vallankumoukseen ja muutti myöhemmin perheineen Virginiasta Kentuckyyn. Lincoln nimettiin hänen mukaansa. Lincolnin isä, Thomas Lincoln (1778–1851), toimi maanviljelijänä ja puuseppänä. Lincolnin äiti, Nancy Hanks Lincoln (1784–1818), kuoli Abrahamin ollessa 9-vuotias. Thomas meni myöhemmin naimisiin Sarah Bush Johnson Lincolnin (1788–1869) kanssa, josta näin ollen tuli Abrahamin äitipuoli. Abrahamilla oli yksi veli, Thomas Lincoln (1811–1813), sekä yksi sisko, Sarah Lincoln (1807–1828), joista kumpikaan ei selvinnyt aikuisikään asti.


title: Abraham Lincoln

text: Aikuisena Lincoln puhui äitipuolestaan melko avoimesti, mutta oikeasta äidistään hyvin vähän. Yhtenä syynä tälle on pidetty sitä, että Lincoln ei uskonut biologisen äitinsä olleen laillisesti naimisissa isänsä kanssa. Myöhemmin Lincolnin epäilykset laittomasta avioliitosta ovat kuitenkin osoittautuneet vääriksi. Lincolnin isäsuhteesta tiedetään melko vähän. Heidän väliensä ei kuitenkaan uskota olleen kovin hyviä, sillä Lincoln kieltäytyi tapaamasta isäänsä tämän kuolinvuoteella eikä osallistunut tämän hautajaisiin.


title: Abraham Lincoln

text: Abraham Lincoln meni naimisiin Mary Todd Lincolnin kanssa 4. marraskuuta 1842 Springfieldissa, Illinoisissa. Pari sai yhteensä neljä lasta: Robert Toddin (1843–1926), Edward Bakerin (1846–1850), William Wallacen (1850–1862) sekä Thomasin (1853–1871).


title: Abraham Lincoln

text: Jotkut historioitsijat ovat epäilleet Lincolnin olleen homoseksuaali. Lincolnin mieskumppaneiksi on yleensä epäilty tämän läheistä ystävää Joshua Speedia sekä kapteeni David V. Dericksonia. Lincolnin tiedetään nuorena nukkuneen neljän vuoden ajan samassa sängyssä Speedin kanssa (mikä ei tuohon aikaan ollut mitenkään tavatonta), mutta sängyn jakamista Dericksonin kanssa ei ole pystytty kiistattomasti vahvistamaan. Teorialla ei kuitenkaan ole kovinkaan vahvoja todisteita, minkä takia sen todenmukaisuus on hyvin kiistanalainen. Teoriaa on myös arvosteltu useiden muiden historioitsijoiden taholta.


title: Abraham Lincoln

text: Lincolnin uskonto on yhä melko kiistanalainen aihe. Lincoln ei aikuisena kuulunut virallisesti mihinkään kirkkokuntaan, mutta ei koskaan julkisesti kieltänyt uskovansa kristinuskoon. Lincolnin on kerrottu kuvailleen itseään usein fatalistiksi, jonka mukaan ihmisten kohtalo on määrätty ennalta.


title: Abraham Lincoln

text: Abraham Lincolnia pidetään yleisesti maan kaikkien aikojen parhaana presidenttinä. Vuonna 1982 Chicago Tribune kysyi 42:lta politiikan ja historian asiantuntijalta heidän mielipidettään maan parhaasta presidentistä, ja Lincoln voitti jokaisen kategorian. Osa historioitsijoista on kuitenkin sitä mieltä, että merkittävimpinä syinä Lincolnin kunnioitukseen olivat hänen joutumisensa murhatuksi ja kenraali Leen antautuminen. Pian salamurhan jälkeen häntä alettiin verrata Jeesukseen, ja häntä pidettiin orjien vapauttajana, joka oli uhrannut henkensä Yhdysvaltojen puolesta. Lincolnia alettiin pitämään lähes myyttisenä sankarina, jolle annettiin uusia lempinimiä, kuten ”Isä-Abraham” (), ”Jumalan mestariteos” () ja erityisesti mustien käyttämä ”Oikeudenantaja” ().


title: Abraham Lincoln

text: Lincolnin vuonna 1863 pitämä Gettysburgin puhe on nykyisin yksi Yhdysvaltain historian tunnetuimmista. Vaikka puhe kesti vain kaksi minuuttia ja sisälsi alle 300 sanaa, sitä pidetään yleisesti yhtenä Yhdysvaltain valtionjohdon tehtävää parhaiten kuvaavista puheista. Puheen kuuluisa viimeinen virke, "kansalaisten hallinto, kansalaisten hoitamana, kansalaisia varten" (), aloitti Yhdysvalloissa keskustelun tasa-arvoisen hallinnon ja yhteiskunnan merkityksestä.


title: Abraham Lincoln

text: Lincolnin mukaan on nimetty muun muassa lukuisia kaupunkeja (tunnetuimpana Nebraskan pääkaupunki), piirikuntia ja Yhdysvaltain laivaston aluksia. Lisäksi Lincolnin kuva on useissa postimerkeissä, viiden dollarin setelissä sekä Lincolnin senttinä tunnetussa yhden sentin kolikossa. Lincolnista on myös tehty lukuisia patsaita ja muistomerkkejä, joista tunnetuin on vuonna 1922 julkistettu Lincoln Memorial.


title: Granikosjoen taistelu

text: Granikosjoen taistelussa vuonna 334 eaa. Aleksanteri Suuri kukisti persialaiset Vähän-Aasian satraapit. Taistelu käytiin toukokuussa tai kesäkuussa pienen Granikosjoen rannalla. Taistelussa Aleksanteria vastassa oli paikallisten persialaisten satraappien johtama armeija.


title: Granikosjoen taistelu

text: Taistelu oli ensimmäinen kolmesta suuresta taistelusta, jonka Aleksanteri Suuri voitti, ennen kuin hän sai valloitettua koko Persian valtakunnan. Seuraavana vuonna käydyssä Issoksen taistelussa ja vuonna 331 eaa. käydyssä Gaugamelan taistelussa Aleksanteri Suuri kukisti Persian kuninkaan Dareios III:n johtaman armeijan.


title: Granikosjoen taistelu

text: Granikosjoen taistelun jälkeen Aleksanteri Suuren armeija valtasi Lyydian pääkaupungin Sardiin ja koko Vähän-Aasian länsiosat. Vuoden 334 ja 333 eaa. aikana miltei koko Vähä-Aasia joutui makedonialaisten valtaan.


title: Granikosjoen taistelu

text: Aleksanteri Suuren isä Filippos II oli suunnitellut hyökkäystä Persian valtakuntaa vastaan. Filippos oli vuonna 338 eaa. koonnut kaikki Kreikan kaupunkivaltiot Spartaa lukuun ottamatta niin sanottuun Korintin liittoon, jonka avulla hän aikoi kukistaa Persian valtakunnan. Vuonna 336 eaa. Filippos lähetti Hellespontoksen yli Parmenionin johtaman armeijan. Parmenion valtasi Vähän-Aasian luoteisrannikon, mutta kärsi tappioita persialaisten etevää sotapäällikköä Memnonia vastaan. Kun Filippos murhattiin vuoden 336 eaa. lokakuussa, tuli vain 20-vuotiaasta Aleksanterista uusi kuningas. Saatuaan kreikkalaiset ja Makedonian lähialueiden kansat valtansa alle Aleksanteri päätti toteuttaa isänsä suunnitteleman hyökkäyksen Persiaan.


title: Granikosjoen taistelu

text: Vuoden 334 eaa. keväällä Aleksanteri johti armeijansa Hellespontokselle, joka ylitettiin Sestoksen ja Abydoksen kohdalla. Parmenion sai hoidettavakseen armeijan kuljetuksen salmen yli ja tähän tarvittiin 160 kolmisoutua. Aleksanteri uhrasi Hellespontoksen ylittäessään härän Poseidonille. Hän antoi rakentaa alttarin Zeukselle, Athenelle ja Herakleelle sille paikalle, josta hän oli lähtenyt Euroopasta, sekä paikalle, jolla hän oli noussut maihin Aasiassa. Aleksanteri kävi myös läheisessä Troijassa, jossa hän uhrasi esi-isälleen Akhilleukselle.


title: Granikosjoen taistelu

text: Ylitettyään Hellespontoksen Aleksanteri Suuren armeija kokoontui Arisbessä, josta se jatkoi matkaansa Lampsakoksen ohi itään. Aleksanteri lähetti joukon toveriratsuväkeä ja osan kevyestä ratsuväestä tiedustelemaan armeijan tulevaa reittiä pitkin. Samalla hän lähetti erään Panegoroksen valtaamaan Priapoksen kaupungin, joka oli antautunut hänelle.


title: Granikosjoen taistelu

text: Paikalliset persialaiset satraapit olivat kokoontuneet joukkoineen Zeleian kaupunkiin. Myös rodoslainen palkkasotilas Memnon oli paikalla. Kun satraapit saivat kuulla, että Aleksanteri oli ylittänyt Hellespontoksen suuren armeijan kanssa, aikoivat he heti hyökätä hänen kimppuunsa. Memnon neuvoi kuitenkin, että oli parempi olla hyökkäämättä. Memnonin mukaan makedonialaisilla oli suuri ylivoima jalkaväen suhteen. Heitä johti myös Aleksanteri itse, samalla kun Dareios III ei itse ollut paikalla johtamassa persialaisia joukkoja. Memnon suositteli satraapeille poltetun maan taktiikkaa. Jos persialaiset polttaisivat viljapeltonsa ja kaupunkinsa, niin makedonialaisten olisi pakko palata kotiinsa. Samalla persialaisten piti käyttää laivastoaan estääkseen makedonialaisten huoltoyhteydet Hellespontoksen yli ja lähettääkseen joukkoja Makedoniaan. Hellespontoksen Fryygian satraappi Arsites vastusti kuitenkin tätä ehdotusta, koska ei halunnut, että hänen alamaistensa pellot ja talot poltettaisiin. Persialaiset eivät myöskään täysin luottaneet Memnoniin ja uskoivat, että hän yritti vain vitkastella saadakseen itse enemmän kunnioitusta kuninkaalta. Lopulta persialaiset päättivät leiriytyä pienen Granikoksen rannalle ja jäädä sinne odottamaan makedonialaisia.


title: Granikosjoen taistelu

text:
Taistelu käytiin Granikosjoen (turkiksi "Biga Çayı") varrella. Joki laskee Ida-vuorelta (turkiksi "Kaz Dağı") Propontikseen eli Marmaranmereen. Joen suisto on noin 50 km:n päässä Hellespontoksesta. Joki on melko kapea, mutta sen rannat ovat jyrkät.
Arrianos ja Plutarkhos kuvaavat Granikoksen rantoja jyrkiksi ja jokea paikoin syväksi. Diodoros Sisilialaisen mukaan taistelu käytiin vasta sen jälkeen, kun Aleksanteri oli vienyt armeijansa Granikoksen yli ja hänen versionsa mukaan maasto ei paljoakaan vaikuttanut taistelun kulkuun.


title: Granikosjoen taistelu

text: Arrianoksen mukaan Aleksanteri otti mukaansa Persian sotaretkelle 30 000 jalkaväkeä, jousiampujia ja kevyesti aseistettuja sotilaita. Ratsuväkeä Aleksanteri otti mukaan sotaretkelleen noin 5000. Lisäksi hänen käytettävissään olivat ne joukot, jotka hänen isänsä Filippos II oli lähettänyt edeltä Vähä-Aasiaan kenraali Parmenionin johdolla.


title: Granikosjoen taistelu

text: Granikoksen taistelussa Aleksanteri Suuri johti itse armeijansa oikeaa siipeä. Vasenta siipeä komensi Parmenion, joka oli kunnostautunut sotapäällikkönä jo Aleksanterin isän Filippos II:n palveluksessa. Oikean siiven joukkoihin kuuluivat Parmenionin pojan Filotaan johtama toveriratsuväki ("hetairoi"). Lisäksi oikealla siivellä taistelivat jousimiehet, keihäin aseistetut agrianit ja muut paionialaiset sekä armeijan kevyt ratsuväki. Heidän vasemmalla puolellaan taistelivat Parmenionin pojan Nikanorin johtamat niin sanotut ”kilvenkantajat” ("hypaspistai"). Heidän vierellään taisteli makedonialainen raskaasti aseistettu falangi. Oikealta vasemmalle falangi koostui Perdikkaan, Koinoksen, Krateroksen, Meleagroksen, Amyntaan ja Filippoksen johtamat osastot. Osastot ("taksis") koostuivat noin 1500 miehestä. Falangin vasemmalla puolella taisteli thessalialainen ratsuväki, kreikkalaisten liittolaisten ratsuväki ja traakialaiset.


title: Granikosjoen taistelu

text:
Arrianos kertoo, että persialaisten sotapäällikköjen joukossa olivat Lyydian ja Joonian satraappi Spithridates ja Hellespontoksen Fryygian satraappi Arsites. Persialaisten johtajiin kuuluivat myös Arsamenes, Rheomithres, Petines ja Nifates. Persialaiset sijoittivat ratsuväkensä Granikoksen rannalle ja jalkaväkensä heidän taakseen.
Memnon ja satraappi Arsamenes johtivat omia ratsuväkiosastojaan vasemmalla siivellä. Heidän vierellään oli Arsites paflagonialaisen ratsuväen kanssa. Hänen oikealla puolellaan Spithridates johti hyrkanialaista ratsuväkeä. Oikealla siivellä taisteli tuhat meedialaista ja Rheomithreen johtamat kaksituhatta ratsumiestä. Oikealla siivellä taisteli myös kaksituhatta baktrialaista ratsumiestä. Yhteensä ratsuväkeä oli Diodoros Sisilialaisen mukaan yli 10 000 ja jalkaväkeä yli 100 000. Arrianos mainitsee 20 000 ratsuväkeä ja noin 20 000 kreikkalaista palkkasotilasta. Junianus Justinus mainitsee persialaiseen armeijaan kuuluneen mielikuvituksellisen 600 000 miestä.


title: Granikosjoen taistelu

text: Antiikin lähteet eroavat siinä, mitä seuraavaksi tapahtui. Kaikkien lähteiden mukaan Parmenion neuvoi Aleksanteria olemaan hyökkäämättä, koska persialaisten asema oli liian vahva ja koska päivä oli jo melkein kulunut. Lisäksi meneillään oleva kuukausi oli "Daisios", jonka uskottiin olevan epäonninen Makedonian kuninkaille. Aleksanteri ratkaisi tämän ongelman määräämällä, että kuukausi olikin toinen "Artemisios".


title: Granikosjoen taistelu

text: Diodoros Sisilialainen eroaa muista lähteistä siinä, että hänen mukaansa Aleksanteri seurasi Parmenionin neuvoa ja hyökkäsi vasta seuraavana aamuna ylitettyään joen kauempana persialaisten leiristä. Esimerkiksi Arrianoksen ja Plutarkhoksen mukaan Aleksanteri ei välittänyt Parmenionin neuvoista vaan hyökkäsi heti.


title: Granikosjoen taistelu

text: Aleksanteri lähetti aluksi joen yli Ptolemaios Filippoksen pojan johtaman ratsuväkiosaston, johon kuului myös Amyntas Arrabaioksen pojan johtamaa kevyttä ratsuväkeä, rykmentin verran jalkaväkeä ja kevyesti aseistetut paionialaiset. Näiden joukkojen tarkoitus oli lyödä persialaisten rintamaan aukko, johon Aleksanterin johtama ratsuväki voisi hyökätä. Aleksanteri johti ratsuväen pääosaa joen yli viistoon joen virtaussuuntaan. Tarkoitus oli, etteivät persialaiset pääsisi hyökkäämään hänen hyökkäysosastonsa sivustaan. Hyökkäystä säestivät torvensoittajat ja Enyaliokselle osoitetut sotahuudot.


title: Granikosjoen taistelu

text: Makedonialainen esijoukko ylitti joen persialaisten yrittäen häiritä heitä heittämällä keihäitä ja ampumalla nuolia. Suurella vaivalla Aleksanterin lähettämä etujoukko pääsi mutaiselle ja liukkaalle vastarannalle. Persialainen ratsuväki teki vastahyökkäyksen heti, kun vihollisen ratsuväki oli päässyt rannalle. Tällä paikalla taistelivat myös Memnon ja hänen poikansa. Persialaiset taistelivat heittokeihäin ja jousin, kun makedonialaiset taas taistelivat peitsin. Etujoukko lyötiin pian takaisin ja heidän oli peräännyttävä Aleksanterin luokse, joka oli juuri ylittämässä jokea.


title: Granikosjoen taistelu

text: Aleksanteri teki ratsuväen pääjoukon kanssa hyökkäyksen persialaisten ratsuväkeä vastaan. Aleksanterin ympärille syntyi suuri kahakka, kun persialaiset yrittivät puskea vihollisensa takaisin jokeen. Monet persialaiset hyökkäsivät Aleksanteria kohti, koska tämä oli sonnustautunut kypärään, jossa oli kaksi suurta valkoista harjatöyhtöä. Eräiden lähteiden mukaan Aleksanteri oli vähällä haavoittua, kun hän taisteli kahden persialaisen satraapin, Rhoisakeen ja Spithridateen, kanssa. Aleksanterin hengen pelasti toveriratsuväen kuninkaallisen osaston päällikkö Kleitos ”Musta”.


title: Granikosjoen taistelu

text: Juuri kun ratsuväkitaistelun lopputulos oli vielä epävarma, ylittivät loputkin makedonialaisten ratsuväestä joen ja liittyivät taisteluun. Lyhyen kahakan jälkeen persialaisten keskusta joutui antamaan periksi ja alkoi perääntyä. Keskustan petettyä myös sivustat antoivat periksi ja pian koko persialaisten armeija lähti pakenemaan.


title: Granikosjoen taistelu

text: Jäljelle taistelukentälle jäivät vain kreikkalaiset palkkasoturit, jotka ryhmittyivät läheisille kukkuloille. Kreikkalaiset halusivat neuvotella, mutta Aleksanteri oli päättänyt lyödä heidät. Hän määräsi falangin hyökkäämään palkkasotilaita vastaan ja ratsuväen hyökkäämään heidän sivuillensa. Lyhyen taistelun jälkeen vangeiksi jäi noin 2000 ja heidät lähetettiin orjatyöhön Makedoniaan.


title: Granikosjoen taistelu

text: Arrianoksen mukaan persialaisesta ratsuväestä kaatui 1 000. Hänen mukaansa kreikkalaisista palkkasotilaista jäi vangiksi 1000 ja loput tapettiin. Plutarkhoksen mukaan persialaisesta jalkaväen tappiot olivat 20 000, ja ratsuväen 2500. Diodoros Sisilialaisen mukaan persialaisten tappiot olivat yli 10 000 jalkaväestä ja yli 2000 ratsuväestä. Persialaisten päälliköistä kaatuivat Lyydian satraappi Spithridates, Kappadokian satraappi Mithrobuzanes, Dareios III:n vävy Mithridates ja hänen lankonsa Farnakes. Taistelussa kaatuivat myös Nifates, Petines ja moni muu korkea-arvoinen persialainen. Arsites pakeni taistelusta Fryygiaan, mutta otti myöhemmin oman henkensä, koska häntä syytettiin myöhemmin persialaisten kärsimästä tappiosta.