title: Huippuvuoret

text: Huippuvuorten ilmastoon vaikuttaa kolme merkittävää tekijää: saaren pohjoinen sijainti sekä niitä ympäröivät merivirrat ja tuulet. Saarille ulottuvien Golfvirran viimeisten haarojen ansiosta alueen ilmasto on leudompi kuin esimerkiksi Kanadan pohjoisimmilla saarilla tai Grönlannin pohjoisosissa. Huippuvuorten ilmasto on kuitenkin arktinen. Tammikuun keskilämpötila on –16...–12 astetta ja heinäkuun 4...6 astetta. Koko vuoden keskilämpötila rannikolla on noin –6 astetta ja vuorten huipuilla noin –15 astetta. Länsimaan keskiosan alavilla mailla sataa vain noin 200 millimetriä vuodessa, mutta ylängöillä ja muilla rannikoilla noin 400–600 millimetriä. Pääosa sateista tulee lumena.


title: Huippuvuoret

text: Saarilla elää useita lintulajeja ja neljä maanisäkästä: idänkenttämyyrä, naali, huippuvuortenpeura ja jääkarhu. Saarilla lienee elänyt aikoinaan 10 000 huippuvuortenpeuraa ("Rangifer tarandus platyrhynchus"), mutta kanta hupeni vuosina 1860–1920 metsästyksen takia noin tuhanteen. Nykyään peuroja on 8 000, eivätkä petoeläimet eivätkä ihmiset vähennä kantaa merkittävästi. Esimerkiksi Aventdalenin populaatiossa Länsimaan saarella on satoja peuroja 150 neliökilometrin alalla. Kannanvaihtelut ovat voimakkaita: yhtenä vuonna peuroja saattaa olla 400, toisena 800.


title: Huippuvuoret

text: Kasvillisuus on niukkaa, ja korkeimmat kasvit saarten etelä- ja keskiosissa ovat varpuja. Pohjoisempana ei kasva ainoatakaan puuvartista kasvia. Kasvillisuus vaihtelee asutusten läheisyyden tundrasta kylmimpien alueiden kylmyysaavikoihin. Tundralla on myös kosteita soita ja puolikosteita sammaleisia alueita. Colesdalenissa on Huippuvuorten leudoin paikka, jossa kasvaa jopa vaivaiskoivua, tosin vain matalana pensaana. Colesdalenia voi kutsua Huippuvuorten monimuotoisuuskeskukseksi, sillä siellä kasvaa vaivaiskoivun lisäksi muitakin lajeja, joita ei tavata muualla Huippuvuorilla, kuten lakkaa ja kiirunankelloa. Kaikkiaan saarilla kasvaa 165 putkilokasvi-, 370 sammal- ja 600 jäkälälajia.


title: Huippuvuoret

text: Alankomaalainen Willem Barents löysi Huippuvuoret vuonna 1596, ja saarista tuli tämän jälkeen suosittu valaanpyytäjien tukikohta. Barentsia ennen saarilla on saattanut käydä muitakin eurooppalaisia, mutta asiasta ei ole varmuutta. Islantilaisten annaalien mukaan viikingit saattoivat käydä Huippuvuorilla, mutta kirjoituksissa voidaan viitata myös muihin saariin. Varsinkin monissa norjalaisissa julkaisuissa viikinkien vierailua pidetään kuitenkin varmana, vaikka arkeologisia todisteita ei ole. Venäläiset arkeologit puolestaan uskovat, että Vienanmeren ympäristön pomorit saapuivat Huippuvuorille viimeistään 1500-luvulla. Tästäkään ei ole suoria todisteita, mutta pomorit lienevät ensimmäisiä, jotka asuivat Huippuvuorilla talven yli.


title: Huippuvuoret

text: Huippuvuorten valaskannat metsästettiin loppuun parissa vuosikymmenessä, minkä jälkeen saarilla asui enimmäkseen pomoreita, joilla oli 1700-luvulla useita perustukikohtia sekä syrjäisempiä metsästysmajoja. Norjalaiset metsästäjät hallitsivat saaria puolestaan suurimman osan 1800-luvusta. Samaan aikaan tieteellinen kiinnostus saaria kohtaan kasvoi. Vuosisadan loppua kohti mentäessä tieteellisiä retkikuntia alkoi ilmestyä saarille yhä enemmän. Merkittävä osa tutkimusretkistä oli ruotsalaisten tekemiä. Ensimmäistä koko vuoden kestänyttä tutkimusmatkaa johti Adolf Erik Nordenskiöld vuonna 1873.


title: Huippuvuoret

text: Norjalaiset perustivat ensimmäiset hiilikaivokset 1890-luvulla, mutta heidän voimavaransa olivat rajalliset eivätkä he pystyneet rakentamaan suurta teollisuutta. Tärkein ja menestynein varhaisista kaivoksista oli John Munro Longyearin perustaman Arctic Coal Companyn vuonna 1906 avaama kaivoskylä Longyearbyen, josta kehittyi koko saariston hallintokeskus. Arctic Coal Company harjoitti kaivostoimintaa hiilellä 1916 saakka, minkä jälkeen toiminta kuului 30. marraskuuta 1916 alkaen Store Norske Spitsbergen Kulkompanille.


title: Huippuvuoret

text: Norjan ylivalta Huippuvuorilla tunnustettiin Svalbard-sopimuksen nojalla 9. helmikuuta 1920 ja alue demilitarisoitiin, joskin Neuvostoliitolla oli salainen sotilastukikohta ja asevarasto saarilla vuosina 1947–1992. Svalbard-sopimus kuitenkin astui voimaan vasta 14. heinäkuuta 1925 suurkäräjillä hyväksytyn Svarbard-lain myötä. Sopimuksen mukaan myös muiden maiden kansalaisilla on oikeus hyödyntää saarten mineraalivaroja vapaasti. Norjan lisäksi myös Neuvostoliitto ja Venäjä ovat pitäneet saarilla pysyvää asutusta erityisesti hiilikaivostoiminnan harjoittamiseksi.


title: Huippuvuoret

text: Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon toisen maailmansodan aikana vuonna 1941 Huippuvuoret evakuoitiin. Asukkaat siirrettiin Britanniaan ja Neuvostoliittoon. Vuonna 1943 saksalainen taistelulaiva "Tirpitz" operoi saarilla ja tuhosi tykeillään lähes täysin muun muassa Barentsburgin asutuksen. Jälleenrakennus saarilla aloitettiin vuonna 1948. Huippuvuoret oli ollut koko historiansa ajan hyvin eristäytynyt yhteisö. Saarille avattiin lentoasema vuonna 1975, saaret liitettiin puhelinverkkoon vuonna 1978 ja Norsk Rikskringkastingin lähetykset alkoivat näkyä saarilla vuonna 1984.


title: Huippuvuoret

text: Huippuvuoret ovat kiinteä osa Norjaa, jonka suvereniteetti hyväksyttiin Svalbard-sopimuksessa. Huippuvuorten asema on kuitenkin poikkeuksellinen, sillä kaikilla sopimusosapuolilla on oikeus hyödyntää saarten luonnonvaroja ja harjoittaa taloudellista ja tieteellistä toimintaa. Lisäksi sopimusvaltioiden kansalaisilla on yhdenvertainen oikeus tulla saarille.


title: Huippuvuoret

text: Huippuvuorilla on erityinen hallinnollinen asema läänijärjestelmän ulkopuolella. Norjan edustaja saarilla on kuvernööri ("sysselmannen"), ja saaria hallinnoi Norjan oikeusministeriö. Huippuvuoret kuuluvat Pohjois-Tromssan käräjäoikeuden tuomio- sekä Hålogalandin hovioikeuspiiriin. Longyearbyenissa on kuitenkin paikallishallinto, joka on perustettu vuonna 2002. Se vastaa Manner-Norjan kuntien tapaan infrastruktuurista, maankäytön suunnittelusta sekä sosiaalitoimesta, päivähoidosta ja kouluista. Toisin kuin Manner-Norjassa Longyearbyenin paikallishallinto vastaa myös energia-alan hallinnosta. Sillä ei ole oikeutta kerätä kunnallisveroja eikä se vastaa perusterveydenhuollosta.


title: Huippuvuoret

text: Vaikka Huippuvuoret kuuluvatkin Norjan kuningaskuntaan, kaikki valtion lait eivät ole voimassa saarilla. Laeissa ja asetuksissa pitää olla erikseen mainittu, että laki on voimassa myös Huippuvuorilla. Huippuvuorilla eivät esimerkiksi ole voimassa Norjan ulkomaalaislaki eikä sosiaalipalvelulaki, joten saarten asukkaat eivät ole oikeutettuja toimeentulo- eikä asumistukeen. Huippuvuoret eivät kuulu myöskään Schengenin sopimuksen piiriin eivätkä Euroopan talousalueeseen.. Huippuvuorille vaaditaan nykyisin passi Pohjoismaidenkin asukkailta norjalaisia lukuun ottamatta pohjoismaisen passivapaussopimuksen vastaisesti.


title: Huippuvuoret

text: Kaivosala, matkailu ja kansainvälinen tutkimus ovat Huippuvuorten keskeisimmät toimialat. Hiilikaivosten merkitys saarten taloudelle on suuri, ja Norjan valtion omistaman kaivosyhtiön hiilikaivos työllistää lähes 60 prosenttia saarten norjalaisista. Kaivosyhtiö rahoittaa myös monia palveluja ja pitää yllä infrastruktuuria. Aikaisemmin saarilla on ollut myös yhdysvaltalaisia, britannialaisia, alankomaalaisia ja ruotsalaisia kaivoksia, mutta nykyään vain norjalaiset ja venäläiset ylläpitävät kaivostoimintaa. Vuonna 2013 kaivoksen oletetaan vähentävän työväkeä huonon taloudellisen tilanteen vuoksi.


title: Huippuvuoret

text: Matkailu houkuttelee saarille tuhansia matkailijoita vuosittain, ja alue on myös tärkeä napaseutujen tutkimuksen tukikohta. Hiilen lisäksi saarilta ei ole löydetty taloudellisesti hyödynnettäviä mineraalivaroja. Alueelta on etsitty rautaa, asbestia ja sinkkiä, kuparia ja kultaa, ja siellä on tehty öljyn ja maakaasun koeporauksia. Kullan etsintää on tehty viimeksi 2000-luvulla ja St. Jonsfjordenin alueelta on löydetty lupaavia viitteitä . Huippuvuorten lentoasemalta on päivittäinen yhteys Tromssaan ja Osloon. Huippuvuorilta ei ole säännöllistä laivayhteyttä Norjaan. Huippuvuorten sisäinen liikenne tehdään kesäisin laivoilla ja talvisin moottorikelkoilla. Autoteitä on hyvin vähän.


title: Huippuvuoret

text:
Saarilla on revontulien tutkimukseen käytettyjä mittausasemia. Tammikuussa 2004 aloitti toimintansa kuituyhteys, jota naparadoilla kulkevien satelliittien maa-asemat käyttävät. Se kulkee Huippuvuorilta Harstadiin, ja sen pituus on 1 440 kilometriä. Aseman omistavat NASA ja NOAA. Saarille on varattu Internet-verkkotunnus codice_1, joskaan se ei ole käytössä.
Huippuvuorilla aloitti maaliskuussa 2008 toimintansa siemenholvi, jonne kerätään näytteitä maailman tärkeimpien maatalouskasvien lajikkeiden siemenistä. Kallioon on louhittu kolme säilytysholvia, joihin kulkee noin 120 metrin pituinen yhteystunneli. Holvien lämpötila jäähdytetään −18 asteeseen. Siemenpankin rakentamisen on kustantanut Norjan valtio, ja sen toiminnasta vastaa Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestön ja useiden tutkimusjärjestöjen yhdessä perustama säätiö Global Crop Diversity Trust.


title: Huippuvuoret

text: Huippuvuorilla asuu 2 670 ihmistä (1.1.2015), joten asukastiheys on 0,043 as./km² (2015) koko Huippuvuorilla, mutta ainoalla asutulla saarella Länsimaalla asukastiheys on 0,0583 as./km² (2013). Asukkaista norjalaisia on noin 1 700, ukrainalaisia 300 ja venäläisiä 100. Väestön lukumäärä on pudonnut 1980-luvun alusta, jolloin saarten enemmistönä olivat venäläiset (enimmillään noin 4 000). Asutus on keskittynyt pääasiassa kahteen asutuskeskukseen, norjalaiseen Longyearbyeniin ja venäläiseen Barentsburgiin. Lisäksi Ny-Ålesundissa on noin 25 vakituista asukasta. Väestö on kaivostoiminnan keskeisyyden takia pääasiassa miesvaltaista: noin 60 prosenttia asukkaista on miehiä. Väestö on myös nuorta, ja merkittävin ikäryhmä ovat 25–44-vuotiaat. Sen sijaan yli 70-vuotiaita ei ole juuri ollenkaan.


title: Huippuvuoret

text: Lähes jokainen asukas omistaa moottorikelkan ja jääkarhujen varalta aseen, yleensä metsästyskiväärin. Alkoholin myyntiä säännöstellään: kuukaudessa voi ostaa kaksi litraa väkevää viinaa ja 24 tölkkiä olutta. Viinin myyntiä ei kuitenkaan säännöstellä. Ravintoloissa ja virastotaloissa kävellään sukkasillaan.


title: Huippuvuoret

text: Huippuvuorilla on vain yksi koulurakennus, ja sen tiloissa on peruskoulu ja toisen asteen oppilaitos. Vuonna 2010 peruskoulussa oli 215 oppilasta, ja toisen asteen oppilaitoksen opiskelijamäärä vaihtelee yleensä 20:n ja 40:n välillä. Longyearbyenissa sijaitsee huippuvuorten oma, maailman pohjoisin yliopistokeskus (UNIS). Yliopistokeskuksessa voi opiskella arktista biologiaa, geologiaa, geofysiikkaa ja teknologiaa. Yliopistossa on noin 450 opiskelijaa.


title: Kollektiivinen mielenhäiriö

text: Kollektiivinen mielenhäiriö tarkoittaa sananmukaisesti ihmisryhmän psykoottiseksi tai muuten mielenvikaiseksi väitettyä tilaa. Kollektiivinen mielenhäiriö on esimerkiksi "joukkopsykoosi". Esimerkiksi niin sanottujen ufokulttien jäsenten toiminta on joskus selitetty kollektiivisen mielenhäiriön avulla. Tällaiset ryhmät voivat olla esimerkiksi vainoharhaisia, ja niiden jäsenten todellisuudentaju on joidenkin mukaan vääristynyt samalla tavalla yhtä aikaa.


title: Kollektiivinen mielenhäiriö

text: Väärinkäsitysten välttämiseksi joukkopsykoosia kuvataan usein jaetuksi psykoosiksi, sillä psykoottinen käytös koskee aina kuitenkin ryhmässä olevia yksilöitä. Usein myös psykoottiset yksilöt ovat taipuvaisia muodostamaan keskenään ryhmiä. Joukkopsykoosia tutkitaan ryhmädynamiikan osa-alueena.


title: Kollektiivinen mielenhäiriö

text: On huomattu, että taipumusta vainoharhaisuuteen ja huomattaviin virhearviointeihin, perinteisen joukkopsykoosin tunnusmerkistöön, esiintyy lähes kaikissa ryhmissä, joissa ryhmäidentiteetti hallitsee vahvasti yhteisöllistä käyttäytymistä. Tavallaan myös ihmiskunta, valtiot, etniset ryhmät, uskonnot ja poliittiset puolueet voivat olla tämän mukaan jonkinasteisessa joukkopsykoosissa.


title: Kollektiivinen mielenhäiriö

text: Yhteisöllisyys ja ryhmähenkisyys muokkaavat ihmisten ja sitä kautta myös ryhmien todellisuuskäsityksiä, jolloin esimerkiksi tunteisiin vetoavimmat ajatusmallit usein voittavat järkevämmät. Kiihotus, pelottelu ja valheellisten tietojen levitys sekä sisäisen arvostelun vaiennus saavat vaikutusta aikaan melkein missä tahansa ryhmässä heti, kun tilanne kärjistyy millään tavalla. Ihmisyksilön odotetaan selviävän ongelmatilanteista mielenterveytensä säilyttäen, mutta ryhmien tapauksessa sisäinen henkinen eheys joutuu hyvin rankan rasituksen alle.


title: Kollektiivinen mielenhäiriö

text: Kollektiivisen mielenhäiriön käsitettä on käytetty usein myös poliittisena aseena tai moraalisena kannanottona. Ryhmissä esiintyvä käyttäytyminen leimataan tällöin häiriintyneeksi kun ryhmän aate ei sovi omaan elämänkäsitykseen.


title: Työkalu

text: Työkalu on varsinkin käsin käytettävä, usein yksinkertainen työväline.


title: Työkalu

text: Käsityökalu on väline, joka toimii käden jatkeena mm. ruoan valmistamisessa, rakentamisessa, maan muokkauksessa ja koneiden korjauksessa ja valmistuksessa. Käsityökalu saa käyttöenergiansa sitä käyttävältä ihmiseltä toisin kuin kone, joka saa energiansa joltain muulta energialähteeltä.


title: Työkalu

text: Ihminen on maailmassa niitä harvoja lajeja, jotka osaavat käyttää työkaluja. Muutamat apinalajit, linnut ja esimerkiksi merisaukot osaavat myös käyttää alkeellisia työkaluja: jotkut linnut käyttävät tikkua hyönteisten kaivamiseen puunkoloista ja merisaukot voivat käyttää kelluessaan kiveä rikkoessaan simpukoiden kuoren mahansa päällä. Varhaisimmat ihmisen työkalut olivat kivestä ja luusta valmistettuja kirveitä ja vasaroita.


title: Työkalu

text: Työkalu edustaa tekniikan varhaisinta ja yksinkertaisinta vaihetta. Myöhempiä vaiheita ovat tekniikassa olleet koneet, järjestelmät ja tällä hetkellä yhä enemmän järjestelmien järjestelmät.


title: Työkalu

text:
Esimerkkejä käsityökaluista:
Konetyökaluja ovat koneet, joiden päävoimanlähde on muu kuin lihasvoima.


title: Työkalu

text: Esimerkkejä konetyökaluista:


title: Työkalu

text: Konetyökaluja ovat myös työkalut, joita ihminen ohjaa epäsuoraan nykyään tyypillisesti tietokoneen avulla, esimerkiksi: ruiskuvalukoneen muotit – jos metalliteollisuudessa yrityksen alana on työkaluvalmistus tarkoittaa se yleensä ko. muottien valmistamista, CNC-sorvin työkappaleesta materiaalia irrottavat erilaiset työkalut.


title: Työkalu

text: Vuonna 2005 Forbes.com-sivusto teetti listan ihmiskunnan kehitykseen eniten vaikuttaneista työkaluista. Listaa tekemässä oli asiantuntijoita, Forbes.com-sivuston toimittajia ja sivuston lukijoita. Listasta jätettiin pois yksinkertaisimmat työkalut, mm. vipu, talja, pyörä ja kiila, koska listassa on näiden perusteella kehitettyjä työkaluja – esimerkiksi vasara on Forbesin mukaan toimintaperiaatteeltaan vipu, ja kirves on kiila. Listaan otettiin mukaan vain käsityökaluja tai helposti siirrettäviä työkaluja, joten esimerkiksi hydraulinen tunkki jätettiin pois. Myös monimutkaiset itsenäiseen toimintaan kykenevät laitteet jätettiin pois, esimerkiksi auto, tuulimylly ja tietokoneverkko. Nettiäänestystä varten yli sadan työkalun listaa supistettiin edelleen siten, että samantyyppisiä työkaluja edustaisi yksi työkalu, esimerkiksi lusikka edustaa kaikkia ruokailuvälineitä. Lopulta nettiäänestyksessä oli 33 työkalua.


title: Työkalu

text: Vuoden 2017 markkinaselvityksessä maailman työkalumarkkinoiden vuotuinen liikevaihto oli noin 43,5 miljardia euroa. Markkinasta 91 prosenttia oli 18 suurimman valmistajan käsissä. Maailman suurimpia käsi- ja konetyökalujen valmistajia olivat:


title: Älykäs suunnittelu

text: Älykäs suunnittelu () on näennäistieteellinen näkemys, jonka mukaan "tietyt kaikkeuden ja elollisten olentojen ominaisuudet ovat parhaiten selitettävissä älyllisellä syyllä, ei ohjaamattomalla tapahtumasarjalla kuten luonnonvalinnalla". Se on nykyaikainen muoto kreationisisesta jumalatodistuksesta, mutta eroaa tästä siten, että argumentti määrittelee suunnittelijan tuntemattomaksi. Väitteen historia on kreationismissa. Barbara Forrestin mukaan älykäs suunnittelu on yhdysvaltalaisten kreationistien keksintö, jolla pyritään kiertämään kreationismin opetuksen kieltäviä tuomioistuinpäätöksiä. Älykkään suunnittelun kannatajien mukaan ajatuksen historia kuitenkin ulottuu kreationismioikeudenkäyntejä kauemmas, ja uskomus perustuu totuudenetsintään ja tieteen kritiikkiin. Jotkut älykkään suunnittelun puolustajista, kuten Michael Behe, ovat teistisiä evolutionisteja kuin kreationisteja, mutta esimerkiksi Behen tuomioistuimessa antamassa todistuksessa hän toteaa että hänen määrittelynsä tieteelle sallisi myös tähdistä ennustamisen tieteeksi. Älykkään suunnittelun liikkeen keskeisimmät puolustajat, jotka kaikki ovat taloudellisessa yhteydessä yhdysvaltalaiseen Discovery Instituteen, ovat henkilökohtaisesti sitä mieltä, että suunnittelija on kristinuskon Jumala. Suunnittelua puolustavia argumentteja ovat heidän mukaansa erityisesti palautumattomasti monimutkaiset biokemialliset rakenteet, joiden täsmennettyä monimutkaisuutta pidetään merkkinä älyllisestä alkuperästä, sekä maailmankaikkeuden kosminen hienosäätö, jonka tarkkuus mahdollistaa ihmisten olemassaolon.


title: Älykäs suunnittelu

text: Älykkään suunnittelun kannattajat väittävät, että kyseessä on tieteellinen teoria. Tehdessään näin he pyrkivät myös määrittelemään tieteen niin, että se voisi sisältää myös yliluonnollisia selityksiä. Tiedeyhteisön selkeän enemmistön mukaan älykäs suunnittelu ei ole tiedettä, koska siltä puuttuvat tieteen keskeiset elementit. Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian mukaan ”kreationismi, älykäs suunnittelu ja muut väitteet yliluonnollisesta väliintulosta elämän tai lajien synnyssä eivät ole tiedettä, koska ne eivät ole testattavissa tieteen menetelmillä”. Yhdysvaltain kansallinen tiedeaineiden opettajien yhteisö (NSTA) ja American Association for the Advancement of Science ovat kutsuneet älykästä suunnittelua näennäistieteeksi.


title: Älykäs suunnittelu

text: Älykäs suunnittelu syntyi vastauksena Yhdysvaltain korkeimman oikeuden vuoden 1987 päätökseen "Edwards v. Aguillard", joka liittyi kirkon ja valtion eroon. Sitä käytettiin ensi kertaa merkittävästi vuonna 1989 ilmestyneessä toisen asteen biologian opetukseen tarkoitetussa oppikirjassa "Of Pandas and People".


title: Älykäs suunnittelu

text: Antiikin Kreikasta alkaen on väitelty siitä, onko luonnon järjestys ja monimutkaisuus merkki tietoisesta suunnittelusta. 300-luvulla ennen ajanlaskun alkua Platon esitti "Timaioksessa" ajatuksen hyvästä ja viisaasta ”demiurgista” kaikkeuden luojana ja ensimmäisenä syynä. Aristoteles kehitti "Metafysiikassaan" ajatusta ”liikuttamattomasta liikuttajasta”. Tämä ajatus on tullut tunnetuksi nimellä teleologinen todistus. Eräät sen kuuluisista muodoista esittivät 1200-luvulla Tuomas Akvinolainen ja 1800-luvulla William Paley. Paley esimerkiksi pyrki 1800-luvun alussa perustelemaan väitettään, jonka mukaan eliöiden ruumiiden järjestyksen syynä täytyy olla "älykäs, suunnitteleva mieli". 1900-luvun alkupuolella puolestaan evoluutiobiologi J. B. S. Haldane käytti termiä "intelligent design" samassa merkityksessä kuin nykyinen älykkään suunnittelun liike, kirjassaan "Science and the Supernatural".


title: Älykäs suunnittelu

text: Modernissa muodossaan älykkään suunnittelun ajatus esiintyi ensimmäistä kertaa vuonna 1984 kirjassa "The Mystery of Life’s Origin". Nykyinen sanojen ”intelligent design” käyttö käsitteenä, jolla haluttiin viitata tutkimusalueeseen, alkoi kirjassa "Of Pandas and People" (1989). Tämä tapahtui sen jälkeen kun Yhdysvaltain korkein oikeus päätti tapauksessa "Edwards v. Aguillard" (1987) että "tieteellinen kreationismi" julkisten koulujen opetussuunnitelmassa on perustuslain vastaista.


title: Älykäs suunnittelu

text: Del Ratzsch toteaa vuonna 2001 julkaistussa tutkimuksessaan, että useat älykkääseen suunnitteluun liittyvät käsitteet ovat jääneet yllättävän määrittelemättömiksi ajatuksen vuosisataisesta historiasta huolimatta. Esimerkiksi suunnitelmallisuuden käsite on askarruttanut ajattelijoita jo antiikista saakka. Ratzschin mukaan luonnon näkeminen suunniteltuna on monille intuitiivinen ja luonnollinen päätelmä, jota pyritään sitten puolustamaan tarkemmilla argumenteilla.


title: Älykäs suunnittelu

text: Käsitteen ”palautumaton monimutkaisuus” esitteli biokemisti Michael Behe vuonna 1996 ilmestyneessä kirjassaan "Darwin's Black Box", joskin hän oli jo soveltanut argumenttia kuvauksessaan verenhyytymisjärjestelmästä "Of Pandas and People"-kirjan vuoden 1993 uusitussa painoksessa. Behe määrittelee sen ”järjestelmäksi, joka koostuu useista toisiinsa vaikuttavista osista, jotka osallistuvat järjestelmän perustoimintaan, ja joista minkä tahansa poistaminen käytännössä lopettaa järjestelmän toiminnan”. Kojosen tulkinnan mukaan palautumatonta monimutkaisuutta pidetään suunnitteluteorian ydinargumenttina.


title: Älykäs suunnittelu

text: Michael Behe on havainnollistanut asiaa hiirenloukkuvertauksella. Hiirenloukku koostuu pohjasta, liipaisimesta, jousesta viritintangosta, ja vasarasta. Mikäli jokin osa poistetaan, loukulla ei voi pyydystää enää hiiriä. Älykkään suunnittelun kannattajien mukaan luonnonvalinta ei ole voinut muodostaa palautumattomasti monimutkaisia järjestelmiä, koska valittava toiminta on läsnä vain kun kaikki osat on yhdistetty.


title: Älykäs suunnittelu

text: Kojosen mukaan Behen palautumattoman monimutkaisuuden argumentti on esimerkki laajemmasta "integroidun monimutkaisuuden" argumentista. Ajatuksen mukaan biologisten rakenteiden toiminto syntyy vasta usean osan yhteisvaikutuksesta, ja muutos yhdessä osassa edellyttää myös muutoksia toisissa. Esimerkiksi näkökyvyn aikaansaaminen edellyttäisi samanaikaisia muutoksia hermojärjestelmässä, jotta näköaistin tuottama tieto päätyy johonkin ja jotta se voidaan käsitellä. Ajatus on sama kuin palautumattoman monimutkaisuuden argumentissa: evoluutio vaatii useita samanaikaisia ja samaan suuntaan tähtääviä muutoksia, ja ne selittyvät parhaiten viittaamalla älykkääseen suunnitteluun.


title: Älykäs suunnittelu

text: ”Täsmennetty monimutkaisuus” on älykkään suunnittelun käsite, jota kehitti 1990-luvulla matemaatikko, filosofi ja teologi William Dembski. Dembskin määritelmän mukaan asia on täsmennetysti monimutkainen, jos siinä on jokin tunnistettava hahmo, eli täsmennys, ja tämän hahmon syntyminen päämäärättömien prosessien kautta on niin epätodennäköistä, että sen sattumanvaraista syntymistä ei voida pitää mielekkäänä. Dembskin mukaan näitä tuntomerkkejä käytetään intuitiivisesti suunnittelun tunnistamiseen esimerkiksi arkeologiassa, rikostutkimuksessa, koodinmurtamisessa, sekä älyllisen elämän etsinnässä Maan ulkopuolelta.


title: Älykäs suunnittelu

text: Älykkään suunnittelun puolestapuhujat ovat toisinaan vedonneet myös laajempiin biologian ulkopuolisiin teleologisiin todisteluihin. Näistä keskeisin perustuu luonnonvakioiden arvoihin. Victor J. Stengerin mukaan sekä älykäs suunnittelu että antrooppisen periaatteen löyhä tulkintamuoto ovat tautologisia. Hänen näkemyksensä mukaan väitteet tarkoittavat sitä, että elämä on mahdollista koska kaikkeus kykenee ylläpitämään elämää. Väitettä elämän epätodennäköisestä synnystä on myös arvosteltu mielikuvituksen puutteesta, sillä se olettaa ettei muunlaista elämää ole olemassa. Tunnetun kaltaista elämää ei ehkä olisi jos luonnonvakioiden arvot olisivat toisenlaiset, mutta se ei sulje tunnetusta poikkevan elämän mahdollisuutta. Monet arvostelijat huomauttavat myös, että monet vakioiden arvot riippuvat toisistaan ja matemaatikot ja fyysikot ehdottavatkin laskelmiensa perusteella nykyisenkaltaisen kaikkeuden muodostumisen olevan mahdollista.


title: Älykäs suunnittelu

text: Leedsin yliopiston termodynamiikan ja palamisen teorian professori Andrew McIntoshin uskomuksen mukaan termodynamiikka estää eliöiden geneettisen informaation lisääntymisen evoluutiossa. Hän uskoo tutkimuksessaan, ettei maan kaltaisessa järjestelmässä auringosta saatava vapaa energia ratkaise tätä ongelmaa. Älykkääseen suunnitteluun uskoja Granville Sewell luulee, että elämän monimutkaisten rakenteiden kehittyminen edustaa entropian vähenemistä, mikä rikkoisi termodynamiikan toista pääsääntöä ja siitä johtuen tukisi älykästä suunnittelua. Tieteen mukaan kyseessä termodynamiikan pääsäännön väärinkäyttö, sillä sääntö pätee ainoastaan suljetuissa järjestelmissä. Evoluutio ei siis riko termodynamiikan toista pääsääntöä, koska elävät eliöt eivät ole termodynaamisesti suljettuja.


title: Älykäs suunnittelu

text: Geneettisen informaation lisääntyminen on helposti osoitettavissa kahdentuma- ja pistemutaatioiden vaikutuksen yhdistämällä, riippumatta informaation määritelmästä. Mikäli termodynamiikka estäisi informaation lisääntymisen, sen täytyisi kyetä estämään myös kahdentuma-mutaatiot tai pistemutaatiot.


title: Älykäs suunnittelu

text:
Älykkään suunnittelun keskeisimmät edustajat, jotka kaikki ovat yhteydessä yhdysvaltalaiseen Discovery Instituteen luulevat, että suunnittelija on kristinuskon Jumala. Heistä kaikki eivät kuitenkaan perustele uskomustaan juuri älykkään suunnittelun argumentilla. Esimerkiksi William Dembski on ilmoittanut uskovansa suunnittelijan olevan kristinuskon Jumala, muttei perustele älykkään suunnittelun argumentilla mielipidettään suunnittelijan identiteetistä.
Rope Kojosen mukaan älykkään suunnittelun argumentin kannattajat Behe ja Dembski pitävät suunnittelijaa kristinuskon Jumalana suunnitteluargumentin ulkopuolisilla perusteilla.


title: Älykäs suunnittelu

text: Suunnittelu-uskomuksen mukaan suunnittelija saattaa olla mikä tahansa älyllinen toimija, joka olisi tarpeeksi kyvykäs tuottamaan suunnitelluksi tulkitun asian, unohtaen sen että sillä päästään infiniittiin regressioon eli suunnittelijalla pitää olla suunnittelija jne. Michael Behen mukaan suunnitteluargumentin puitteissa on täysin mahdollista, että suunnittelija olisi esimerkiksi kristinuskon Jumala, hyvä tai paha enkeli, Platonin demiurgi, jokin mystinen New age -voima, avaruusolento, aikamatkustaja, tai yksinkertaisesti jokin tuntematon älyllinen olento. Behen mukaan ei voida myöskään tietää, onko suunnittelija hyvä tai paha.


title: Lamarckismi

text: Lamarckismi on 1700–1800-luvulla eläneen Jean-Baptiste Lamarckin mukaan nimetty teoria biologisesta evoluutiosta, jonka mukaan eliön elinaikanaan hankkimat tai menettämät ominaisuudet voivat periytyä jälkipolville. Lamarckin perinnöllisyysteoria ei ole osoittautunut täysin vääräksi, sillä nykytieteen tutkima epigenetiikka on löytänyt sitä tukevia todisteita.


title: Lamarckismi

text: Evoluutioteoreettinen tutkimustapa on viime aikoina keskittynyt myös kulttuurievoluutioon ja meemeihin. Ne puolestaan ovat enemmän tai vähemmän lamarckistisia, koska meemit nimenomaan muotoutuvat välittäjänsä ominaisuuksien perusteella. Lamarckismiin pohjautui Neuvostoliitossa 1930–1960-luvuilla virallisen statuksen saanut lysenkolainen biologia.


title: Lamarckismi

text: Lamarckismia esiintyy useissa kansantarinoissa; esimerkiksi kertomuksessa, jossa karhu pani ketun kehotuksesta häntänsä pieneen avantoon. Häntä jäätyi kiinni ja karhu joutui katkaisemaan sen, minkä seurauksena karhuilla on lyhyt häntä.


title: Tatuointi

text: Tatuointi on ihon koristamista pysyvillä kuvioilla etenkin pistelemällä ihoon väriainetta. Sana tatuointi tulee tahitin kielen sanasta "tatau", merkitä. Tatuointi on eräs kehonmuokkauksen ja kehotaiteen muoto.


title: Tatuointi

text: Tatuointien historiaa on mahdotonta ajoittaa tarkkaan, mutta tatuoinnit on tunnettu eri kulttuureissa ympäri maailmaa vuosituhansien ajan. Esimerkiksi maailman parhaiten säilyneellä kivikautisella ihmisruumiilla, vuonna 1991 Alpeilta löytyneellä 5300 vuotta vanhalla jäämies Ötzillä oli tatuointeja.


title: Tatuointi

text: Japanissa tatuoinnilla on pitkät perinteet. Nykyajan Japanissa tatuoinnit usein yhdistetään rikolliseen Yakuzaan, jonka jäsenillä on usein lähes koko vartalon peittävät tatuoinnit, jotka saa juuri ja juuri piiloon vaatteiden alle.


title: Tatuointi

text: Euroopassa tatuointeja harrastivat esimerkiksi keltit. Tatuoinnit palasivat Eurooppaan löytöretkeilijöiden mukana 1600- ja 1700-luvuilla. Merimiehet antoivat alkuasukkaiden tatuoida itseään ja toivat tatuoituja alkuasukkaita myös näytille Eurooppaan. 1800-luvulla tatuoinnit olivat muotia Euroopan kuninkaallisten keskuudessa, esimerkiksi Tanskan kuninkaalla Frederikillä oli tatuointi. 1920-luvulla tatuointien suosio laski länsimaissa, ja niitä harrastivat lähinnä rikolliset ja merimiehet.


title: Tatuointi

text: Uudelleen tatuoinnit alkoivat nousta suosioon 1960- ja 70-luvuilla. 1990-luvulla tatuoinnista tuli jopa trendi. Tällöin niin sanotut tribaalikuviot tulivat muotiin. Ne ovat yleensä mustia, varsinaisesti mitään esittämättömiä kuvioita. Muita suosittuja kuva-aiheita olivat niin sanotun vanhan koulukunnan kuvat eli perinteiset ruusut, pantterit ja muut esittävät selkeät kuviot sekä niin sanotut musta ja harmaa -kuvat. Suomen ensimmäiset viralliset tatuointiliikkeet avattiin vuonna 1987.


title: Tatuointi

text: Tatuoinnilla on eri maissa myös merkattu muun muassa sotilaita, prostituoituja ja vankeja. Esimerkiksi Natsi-Saksassa keskitysleirivangit merkittiin numerotatuoinnilla. Toisen maailmansodan aikana saksalaiset SS-sotilaat merkittiin tatuoimalla heidän veriryhmänsä käteen. Irezumi oli Japanissa feodaaliajalla tuomitulle rikolliselle suoritettu rangaistustatuointi. Asiantunteva henkilö saattoi käsivarren tatuoinnista lukea henkilön rikoshistorian ja asiaatuntematonkin näki heti, että kyse oli tuomitusta ja rangaistusta rikollisesta. Irezumi antoi kantajalleen pysyvän rikollisen leiman ja johti usein tatuoidun ajautumiseen yhteiskunnan ulkopuolelle, kokopäiväiseksi rikolliseksi.


title: Tatuointi

text: Varhaisimmat tatuoinnit on luultavasti tehty terävällä neulalla. Japanissa ja monissa muissa maissa tatuointi tehdään vielä usein nykyisinkin terävällä bambupiikillä. Tatuoitaessa neula uppoaa enimmillään kahden millimetrin syvyyteen. Nykyään tatuoinnit tehdään länsimaissa tarkoitukseen suunnitellulla sähköisellä tatuointikoneella. Sen keksi Samuel O'Reilly vuonna 1891 ja sen toimintaperiaate on nykyäänkin lähes samanlainen kuin alkuaikoina, eli sähkömagneettiset kelat liikuttavat neulaa nopeasti edestakaisin.


title: Tatuointi

text: Tatuointi voi olla minkä muotoinen tai -kokoinen tahansa, pelkästä pisteestä aina koko vartalon peittävään tatuointiin. Tatuoinnin hinta määräytyy sen koon, eri värien lukumäärän ja sen tekemiseen tarvittavan ajan mukaan, eli pieni ja nopeasti tehtävä kuvio tulee halvemmaksi kuin iso ja yksityiskohtainen kuva. Tatuoinnin värit haalistuvat vuosien saatossa, erityisesti suorassa auringonvalossa. Jotta tatuoinnin värit pysyisivät kirkkaina, tatuoinnit tulisi värjätä uudelleen tatuoijalla 10–15 vuoden välein. Tatuoinnin haalistuminen ja kuvan yksityiskohtien ja ääriviivojen "pehmeneminen" on kuitenkin hyvin yksilöllistä ja sidoksissa siihen, missä paikassa tatuointi on. Siinä, missä toisen tatuointi kestää 20 vuotta hyvännäköisenä voi toisen kuva ruveta haalistumaan jo viiden vuoden jälkeen. Aurinkorasvan käyttäminen kesäisin on suositeltavaa jos tatuointi on sellaisessa paikassa, että se altistuu paljon auringon paahteelle.


title: Tatuointi

text: Tatuointikuva saatetaan suunnitella itse tai tatuointiliikkeessä valitaan mallikansioista haluttu kuva. Monet liikkeet suunnittelevat kuvan asiakkaan toiveiden mukaan, ja luonnosten ja suunnitelmien laatimiseen kannattaakin yleensä uhrata jonkin verran aikaa ja vaivaa paremman lopputuloksen saavuttamiseksi. Iholle pitää piirtää tai jäljentää siirtokuva ääriviivoista ennen tatuoimista. Siirtokuvan tai suoraan iholle piirrettävän luonnoksen paikoilleen asettelun aikana tatuoitava ihoalue on pidettävä mahdollisimman luonnollisessa asennossa, jotta kuvaan ei tulisi vääristymiä ihon venymisen takia. Itse tatuoimisen aikana ihoa taas pitää nimenomaan venyttää, jotta väri tarttuu paremmin, neula menee oikeaan syvyyteen ja neula ei ”tartu” ihoon kiinni. Iän ja raskauden myötä iho voi venyä tai kutistua etenkin vatsan seuduilta, mikä aiheuttaa myös tatuoinnin venymistä tai kutistumista. Jos tatuointiin tulee rankan painonvaihtelun seurauksena arpia tai venyneitä alueita, joista väri on kadonnut lähes kokonaan, voidaan tällaiset kohdat kuitenkin helposti korjata jälkikäteen. Muutenkin tatuointien tekeminen parantuneiden arpien päälle onnistuu useimmiten oikein hyvin. Tatuointi onkin oivallinen keino peittää ja häivyttää vanhoja arpia, palovammoja ja muita pienempiä tai isompia ihon pinnassa olevia kauneusvirheitä.


title: Tatuointi

text: Tatuointia tehtäessä iho tottuu yleensä nopeasti tatuointineulaan, mutta mikäli tehtävä kuva on isokokoinen ja sen tekemiseen menee aikaa, voi tatuoitavaa kohtaa lopulta alkaa särkeä. Kivun kokeminen on jälleen kerran hyvin yksilöllistä, ja tatuoinnin ottamisen tuskallisuus riippuu myös hyvin paljon kehon osasta, johon tatuointia tehdään. Koettavaan kipuun voi myös vaikuttaa, jos useita ihmisen hermoratoja on lähellä tatuoitavaa paikkaa.


title: Tatuointi

text: Tatuointi on avohaava, ja se paranee ihotyypistä riippuen kahden viiden viikon kuluessa.


title: Tatuointi

text: Tatuointivärit voivat sisltää bakteereja, jotka aiheuttavat ihotulehduksia, vaikka neula ja tatuointikone olisivat steriloituja. EU:n alueen tutkimuksissa on usein löydetty tatuointiväreistä varsinkin mykobakteereja. Mykobakteeritartuntoja on saatu ainakin harmaasta (alkuperämaa ei tiedossa) ja tummanruskeasta (alkuperämaa Kiina) tatuointiväristä. Tartuntaepidemioista on julkaistu raportteja Espanjasta, Ranskasta, Saksasta ja Australiasta. on tutkittu. Tatuointiväreistä saaduista tulehduksista viljellystä ihonäytteistä on mainituissa epidemioissa viljelty "Mycobacterium chelonar", "Mycobacterium haemophilum" ja "Mycobacterium lentiflavum" lajiset mykobakteerit.


title: Tatuointi

text: EU:n alueella on käytössä luettelo kemiallisista aineista, joita tatuointivärit eivät saa sisältää tai joille on määritelty epäpuhtausraja. Esimerkiksi bariumille tämä raja on 50 ppm epäpuhtautta. Se koskee kuitenkin vain epäpuhtautta, ja bariumia voi olla tatuointivärissä runsaasti, koska bariumsulfaatti on hyväksytty sallituksi tatuointiväriksi. Myös muille raskasmetalleille, kuten kromille ja elohopealle, on EU:n alueella määritelty epäpuhtausrajat.


title: Tatuointi

text: Turvallisuus- ja kemikaalivirasto Tukesin mukaan nahan alle laitettavien kemikaalien valvontaa ei Suomessa ole. Uusimpien tanskalaistutkimusten mukaan tatuointivärit voivat sisältää lähes mitä tahansa ainetta karsinogeeneista raskasmetalleihin. Tutkituista tatuointiväristä yli 20% arvioitiin selkeästi syöpävaarallisiksi. Aiemmissa tutkimuksissa väreistä on löytynyt syöpää ja allergiaa aiheuttavia aineita sekä uraanin ja arseenin kaltaisia myrkkyjä.Ruotsissa on asetettu rajat tatuointiväreissä sallituille aineille. Myös Suomessa viranomaiset haluavat selvittää asian. Suomessa on säännelty mitä aineita maaleissa saa olla, mutta säädökset ei rajoita mitä ihon alle saa pistää. On oletettu, että ala valvoo itseään riittävän hyvin. Tatuointiliikkeet luottavat omiin toimittajiinsa, eivätkä kysele väriaineiden vaarallisuudesta. Yhdysvaltojen lääkevalvontaviranomainen FDA ei ole hyväksynyt tähän mennessä yhtään tatuointiväriä. EU:n työryhmä suosittaa mm, että tatuointipigmenteistä laadittaisiin säännökset ja tatuoijien ammatillinen koulutus pitäisi järjestää EU:ssa.


title: Tatuointi

text: Suomen laki ei suoranaisesti kiellä tekemästä alle 18-vuotiaalle tatuointia.


title: Tatuointi

text: Joissain liikkeissä tatuointeja ei tehdä alaikäisille lainkaan, joskus vaaditaan vähintään vanhempien kirjallinen lupa ja joissain liikkeissä on vanhemman oltava tatuoitavan nuoren mukana.


title: Tatuointi

text: Myöskään kaikissa liikkeissä ei suostuta toteuttamaan kaikkia ehdotuksia, esimerkiksi kasvoihin tehtävää tatuointia tai loukkaavia kuvioita. Kasvojen pinnalla on myös hyvin paljon hermoja, jotka voivat helposti vaurioitua kuvaa tehdessä.


title: Tatuointi

text: Monet varsinkin vanhemmat henkilöt eivät hyväksy tatuointeja. Tämä voi joissakin tapauksissa, varsinkin asiakaspalvelutehtävissä, muodostua esteeksi esimerkiksi työnsaannille, mikäli tatuointi sattuu olemaan näkyvässä paikassa.


title: Tatuointi

text: "Archives of Dermatology" -lehdessä vuonna 2008 julkaistun tutkimuksen mukaan tatuoinneista halutaan päästä eroon myöhemmällä iällä, koska niiden koetaan kuuluvan menneeseen elämään ja nuoruuteen. Noin neljänneksellä 18–30-vuotiaista yhdysvaltalaisista on tatuointi. Arviolta noin viidennes tatuoinnin ottaneista on tyytymätön tatuointiinsa, mutta vain kuusi prosenttia päättää poistattaa ihokuvionsa. Kaksi kolmasosaa tatuoinnin poistajista on naisia. Syy miksi naiset poistattavat tatuointejaan herkemmin kuin miehet on häpeän tunne tai kielteiset huomautukset sekä vaikeus peittää tatuointi vaatteilla. Tutkijoiden mukaan naisten tatuointeja ei vielä nykyisinkään hyväksytä samalla tavoin kuin miesten tatuointeja. Tähän viittaa heidän mielestään myös se, että naiset ottavat yhä tatuointinsa suojattuihin paikkoihin.


title: Tatuointi

text: Pienet tatuoinnit voidaan poistaa leikkaamalla iho pois tatuoinnin kohdalta. Tämän jälkeen ympärillä oleva iho venytetään ja ommellaan tikeillä kiinni. Vielä noin kämmenen kokoisen kuvan verran voidaan ihoa venyttää, mutta sitä suuremmat tatuoinnit tarvitsevat ihonsiirron toisaalta kehosta ja huomattavasti vaativamman kirurgisen operaation. Leikkauksella pystytään poistamaan tatuointi täydellisesti, mutta sen seurauksena ihoon jää aina arpi.


title: Tatuointi

text: Toinen tapa poistaa tatuointi on ihon ”hiominen” hiilidioksidilaserilla. Tulokset riippuvat siitä miten syvällä muste ihossa on. Hiilidioksidilaserilla voidaan poistaa vain tasaisesti tehtyjä tatuointeja, joten piikeillä tehdyt tatuoinnit täytyy poistaa muulla tavalla. Hiilidioksidilaser jättää ihoon arven, joka saattaa olla pahakin. Värilaser on poistomenetelmistä tehokkain ja kallein, koska jokaisen eri värin poistoon tarvitaan oma laitteensa ja ne ovat harvinaisia.


title: Tatuointi

text: Tatuointeja poistavat lähinnä yksityiset sairaalat ja poikkeuksetta tatuoinnin poiston hinta on moninkertainen sen ottamiseen verrattuna. Tatuointiinsa kyllästyneelle helpoin tapa on teettää sen päälle uusi tatuointi. Uusia tatuointimenetelmiä joissa käytetään kosmetiikkateollisuudesta tuttuja väriaineita on kehitteillä. Tatuointiväri kapseloidaan muutaman mikrometrin kokoisiin polymerihelmiin. Tatuoinnin poisto vaatii vain yhden laserkäsittelyn, jossa värin ympärillä oleva helmi rikkoontuu, jolloin väri valuu soluihin ja hajoaa itsestään.


title: Tatuointi

text: On myös mahdollista teettää UV-valossa loistavia tatuointeja, jolloin ihon alle tatuoidaan sitä varten valmistettua erikoismustetta, jota on saatavissa monissa eri väreissä. UV-tatuoinnit ovat käytännössä lähes näkymättömiä auringonvalossa, mutta niitä voidaan yhdistää tavallisten tatuointien kanssa yhdeksi suureksi kokonaisuudeksi. Tosin tatuointikone voi jättää pieniä arpia ihoon. UV-valoja, joissa tatuoinnit näkyvät, on esimerkiksi monissa yökerhoissa.


title: Tatuointi

text: Useita UV-musteita on epäilty karsinogeeneiksi sekä allergeeneiksi. UV-musteen tunnettuja haittavaikutuksia ovat kutina ja ihottuma. Mahdollisista sivuvaikutuksista ja työskentelyvaiheen vaikeuksista johtuen monet tatuoijat kieltäytyvät työskentelemästä UV-musteilla.


title: Maastopyöräily

text: Maastopyöräilyssä () ajetaan polkupyörillä, joiden ajo-ominaisuudet mahdollistavat monenlaisessa maastossa ajamisen. Perinteisestä maantiepyörästä maastopyörän erotti alun perin halkaisijaltaan pienemmät, 26-tuumaiset (vannehalkaisija 559 mm) pyörät, tukevampi runkorakenne, ilmatilavuudeltaan isommat nappularenkaat, tehokkaammat jarrut sekä ajoasento, joka mahdollistaa pyörän vaivattomamman käsittelyn.


title: Maastopyöräily

text: Perinteinen katupyörien kaksoiskolmiomallinen runko oli aluksi suosituin runkomalli, mutta sittemmin on erilaisia jousitusratkaisuja kehitelty jo kahdenkymmenen vuoden ajan varsin intensiivisesti, ja ne hallitsevat nykyään markkinoita. Suosituin maastopyörien runkojen ja osien valmistusmateriaali on alumiini keveytensä vuoksi, mutta myös kromi-molybdeeniteräksisiä sekä titaaniseosteisia runkoja ja osia valmistetaan yhä. Keskihintaisissa ja kalleimmissa pyörissä käytetään myös kasvavassa määrin hiilikuitua, joka on alumiiniakin kevyempää.


title: Maastopyöräily

text: 26" pyörien rinnalle yleistyi ensin 2000-luvun loppupuolella 29-tuumaiset maastopyörät (29er, vannekoko sama kuin 28" maantiepyörissä, 622 mm). 29" renkailla varustettu maastopyörä ei ollut aivan yhtä ketterä kuin pienempirenkainen, mutta sen suurempi rengaskoko rullaa paremmin, tarjoa paremman pidon ja ylittää pienet esteet helpommin. Myöhemmin 2010-luvulla tulivat markkinoille välikokoiset 27,5" maastopyörät (650b, vanne 584 mm), joissa on pyritty hakemaan sopivaa kompromissia isomman 29er-rengaskoon tuomien etujen ja pienimmän 26" rengaskoon näppärän käsiteltävyyden välillä. Rengaskoko on yleistynyt varsinkin keskipitkällä (~ 120–160 mm) joustomatkalla varustetuissa pyörissä.


title: Maastopyöräily

text: Omin ajoalusta maastopyörälle on ihmisen muokkaama maasto, jota ei ole kuitenkaan tarkoitettu moottoriajoneuvoille, eli Suomessa esimerkiksi jokamiehenoikeuden alaiset metsäpolut ja vaellusreitit.


title: Maastopyöräily

text: Maastopyöräily nykymuodossaan on amerikkalaislähtöinen urheilulaji. 1970-luvun Kaliforniassa, Marinin maakunnassa paikalliset nuoret keksivät aikansa kuluksi erilaisia korvikelajeja surffaamiselle, ja pyörillä vuoripolkuja alas ajeleminen oli yksi niistä (ja rullalautailu toinen). Sen aikaisiin cruiser-tyylisiin polkupyöriin keksittiin asentaa moottoripyörien osia, kuten jarrukahvoja ja nappularenkaita. Maastopyörä kaupallistui hyvin nopeasti, ja 1990-luvulle saavuttaessa oli Suomessakin saavutettu eräänlainen buumi maastopyörissä. 1990- ja 2000-lukujen vaihteessa oli maastopyörien jousitustekniikka kehittynyt jo niin pitkälle, että voitiin puhua jo varsinaisesta edusta verrattuna täysjäykkiin maastopyöriin. 2000-luvulla eletään maastopyöräilyssä erilaistumisen aikaa, kun maastopyöräilyyn kehitetään jatkuvasti uusia tyylisuuntauksia, joita varten löydetään myös kaupallista potentiaalia pyörien kehittelyssä.


title: Maastopyöräily

text: Kansainvälinen pyöräilyunioni, UCI () tunnusti maastopyöräilyn alajaoksekseen verrattain myöhään, 1990-luvun alussa, vaikka maastopyörillä oli ajeltu kilpaa Yhdysvalloissa ja Keski-Euroopassa jo kymmenisen vuotta. Ensimmäiset maailmanmestaruuskisat pidettiin Coloradossa vuonna 1990. Maastoajo otettiin olympiakisojen lajivalikoimaan Atlantan olympialaisiin 1996, alamäkiajo odottelee yhä olympiakelpoisuuttaan.


title: Osaava, avautuva ja uudistuva Suomi

text: Osaava, avautuva ja uudistuva Suomi – Suomi maailmantaloudessa -selvityksen loppuraportti on globalisaatioraportti, jonka valtioneuvoston asettama ohjausryhmä julkaisi 9. marraskuuta 2004.


title: Osaava, avautuva ja uudistuva Suomi

text: Raportissa tarkastellaan globalisaation uuden vaiheen asettamia haasteita Suomelle ja sitä, millä tavoin haasteisiin pitäisi vastata. Raportissa hahmotellaan strategiaa, jolla Suomi pystyy hyödyntämään globalisaation tuomat uudet mahdollisuudet ja torjumaan kovenevaan kilpailuun liittyviä uhkia. Hahmoteltu strategia perustuu osaamisen vahvistamiseen, talouden ja yhteiskunnan avoimuuden lisäämiseen ja ennen kaikkea uudistumiseen. Raportin painopiste on koulutus- ja innovaatiojärjestelmien vahvistamista koskevissa ehdotuksissa. Tämän ohella tarkastellaan hyödyke- ja työmarkkinoiden sekä julkisen sektorin toimintaa ja tehdään ehdotuksia niiden toimivuuden parantamiseksi.


title: Osaava, avautuva ja uudistuva Suomi

text: Raportti herätti julkaisunsa aikana huomattavaa kohua, koska siinä esitettiin mm. palkkojen alentamista irtisanomisten vaihtoehdoksi. Raportin esittämien toimenpiteiden tarpeellisuutta on puolustettu mm. tarpeella varautua Suomea uhkaavaan eläkepommiin.


title: Etelä-Dakota

text: Etelä-Dakota on 2. marraskuuta 1889 Yhdysvaltoihin liitetty osavaltio. Nimensä Etelä-Dakota on saanut lakota- ja takota-nimisten sioux-intiaaniheimojen mukaan.


title: Etelä-Dakota

text: Etelä-Dakotan asukasluku on 853 175 (2014) ja pinta-ala 199 905 km². Sen pääkaupunki on Pierre ja suurin kaupunki Sioux Falls.


title: Etelä-Dakota

text: Osavaltio rajoittuu pohjoisessa Pohjois-Dakotaan, etelässä Nebraskaan, idässä Iowaan ja Minnesotaan ja lännessä Wyomingiin ja Montanaan.


title: Etelä-Dakota

text: Missouri virtaa osavaltion keskiosien läpi. Sen itäpuolella on matalia kukkuloita ja jääkauden muovaamia järviä. Suuri osa Etelä-Dakotan länsiosasta kuuluu Suuriin tasankoihin.


title: Etelä-Dakota

text: Preeria ja laidunmaat kattavat 90 % osavaltion pinta-alasta. Aikoinaan siellä kulkivat tuhatpäiset biisonilaumat. Etelä-Dakotan tunnetuin nähtävyys on Mount Rushmore National Memorial – Rushmore-vuoreen hakatut neljän presidentin kasvokuvat.


title: Etelä-Dakota

text: Etelä-Dakotan itäosa on osa Tornado Alleyksi kutsuttua aluetta. Osavaltion alueella havaitaan vuosittain keskimäärin 36 tornadoa.


title: Etelä-Dakota

text: Vuoden kuumin kuukausi on heinäkuu, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila Sioux Fallsissa on noin 28 astetta. Keskimääräinen alin on pakkasen puolella marraskuusta maaliskuuhun, kylmimmillään tammikuussa -14 astetta.


title: Etelä-Dakota

text: Vuonna 2010 Etelä-Dakotassa oli viisi yli 20 000 asukkaan kaupunkia:Sioux Falls, Rapid City, Aberdeen, Brookings ja Watertown.


title: Etelä-Dakota

text: Ensimmäinen tieto eurooppalaisten käynnistä Etelä-Dakotassa on vuodelta 1742, jolloin siellä kävi ranskalaisia tutkimusmatkailijoita. Yhdysvaltojen lippu liehui siellä ensi kertaa vuonna 1804. 70 vuotta myöhemmin huhuttiin George A. Custerin joukkojen löytäneen kultaa. Etelä- ja Pohjois-Dakota liittyivät Yhdysvaltoihin vuonna 1889.


title: Etelä-Dakota

text: Muita historian tunnettuja nimiä ovat Buffalo Bill ja Calamity Jane.


title: Etelä-Dakota

text: Etelä-Dakotan lainsäädäntövaltaa käyttää kaksikamarinen osavaltion parlamentti. Ylähuoneessa eli senaatissa on 35 jäsentä, alahuoneessa eli edustajainkokouksessa on 70 jäsentä. Jäsenet valitaan kahden vuoden välein 35 vaalipiiristä. Parlamentti kokoontuu alkaen tammikuun toisesta tiistaista. Istuntokausi kestää joka toinen vuosi 40 työpäivää, joka toinen vuosi 35 työpäivää.


title: Etelä-Dakota

text: Ylintä toimeenpanovaltaa käyttää kuvernööri. Vuodesta 2011 kuvernöörinä on ollut Dennis Daugaard.


title: Etelä-Dakota

text: Etelä-Dakota on jaettu 66 piirikuntaan.


title: Etelä-Dakota

text: Etelä-Dakotan bruttokansantuote vuonna 2010 oli 40 miljardia dollaria. Se oli Yhdysvaltojen osavaltioista 47. tilalla.


title: Etelä-Dakota

text: Vakuutus-, pankki- ja kiinteistöala ovat tärkeä osa Etelä-Dakotan taloutta. Homestaken kaivoksen aikoihin osavaltio oli Yhdysvaltojen suurin kullan tuottaja, mutta kaivos on suljettu 2001. Nykyisin Etelä-Dakotassa louhitaan kivituotteita ja kipsiä ja kaivetaan öljyä ja maakaasua. Maatalouden tärkeimiä tuotteita ovat nautakarja, maissi, soijapavut, vehnä ja sianliha.


title: Etelä-Dakota

text: Etelä-Dakotassa on 17 lentoasemaa, joista neljällä oli kaupallista liikennettä vuonna 2015. Niistä vilkkaimmat olivat Sioux Fallsin lentoasema (493 500 lähtevää matkustajaa) ja Rapid Cityn lentoasema (264 000).


title: Etelä-Dakota

text: Etelä-Dakota on Wyomingin lisäksi ainoa Manner-Yhdysvaltain osavaltio, jossa Amtrakin matkustajajunat eivät kulje. Siellä on kuitenkin tavarankuljetusta varten noin 3 000 kilometriä raiteita. Suurimmat toimijat ovat BNSF Railway ja Rapid City, Pierre & Eastern Railroad, jotka omistavat ratakilometreistä yhteensä lähes 80 prosenttia.


title: Etelä-Dakota

text: Autoteitä Etelä-Dakotassa on noin 133 000 kilometriä, joista 12 500 kilometriä on osavaltion ylläpitämää maantietä.


title: Etelä-Dakota

text: Rodullisesti Etelä-Dakotan asukkaista on 85,9 % valkoisia, 8,8 % intiaaneja, 2,7 % hispaaneja, 1,3 % mustia ja 0,9 % aasialaisia (0,4 % muita). Etnisesti eniten on saksalaisia (40,7 %), norjalaisia (15,3 %), irlantilaisia (10,4 %), intiaaneja (8,3 %) ja englantilaisia (7,1 %).


title: Etelä-Dakota

text: Pienen asukaslukunsa takia Etelä-Dakotassa on vain vähän ammattilaisurheiluseuroja. Seuratoiminta on rajoittunut Sioux Fallsiin ja Rapid Cityyn. Etelä-Dakotan osavaltion yliopistolla on joukkueita eri lajeissa yliopistosarjassa.


title: Jokamiehenoikeus Suomessa

text: Jokamiehenoikeuksilla Suomessa tarkoitetaan jokaisen oikeutta nauttia Suomessa luonnosta ja hyödyntää sitä riippumatta alueen omistussuhteista. Luonnon käyttämiseen jokamiehenoikeuksien sallimissa rajoissa ei siis tarvita maanomistajan eikä maan haltijan lupaa eikä jokamiehenoikeuksien käyttämisestä tarvitse maksaa. Suomessa jokamiehenoikeudet ja velvollisuudet koskevat myös ulkomaalaisia. Ne perustuvat maan tapaan, joka on ollut voimassa ikimuistoisista ajoista lähtien. Suurin osa jokamiehenoikeuksista on nykyään johdettavissa erinäisistä laeista.


title: Jokamiehenoikeus Suomessa

text: Jokamiehenoikeuksiin sisältyy aina vaatimus niiden harmittomuudesta: oikeutta ei saisi käyttää haittaa tai häiriötä tuottavalla tavalla. Erityisesti on huolehdittava, ettei kenenkään kotirauhaa rikota. Lainsäätäjä ei ole asettanut tarkkaa rajaa sille, kuinka monen metrin päähän pihapiiristä kotirauha yltää. Jokaisen on itse arvioitava ja ymmärrettävä sopivaisuuden raja.


title: Jokamiehenoikeus Suomessa

text: Jokamiehenoikeutta ei ole Suomessa laissa määritelty, vaan jokamiehen oikeuksiin kuuluu se, mitä perinteisesti on pidetty kohtuullisena ja mitä ei ole laissa kielletty. Usein jokamiehenoikeus on tulkinnanvaraista, kuten se, mikä on tilapäistä käyttöä tai kotirauhan piiriin kuuluvaa piha-aluetta. Tässä jokaisen on käytettävä omaa harkintaansa, eikä luvan pyytäminen yleensä ole haitaksi.


title: Jokamiehenoikeus Suomessa

text: Luonnossa ei saa tehdä mitä hyvänsä eikä missä hyvänsä. Kunkin maan luonto on jokaisen maan omaa kansallisomaisuutta, jota tulee suojella ja kunnioittaa. Jokamiehenoikeuksia on rajoitettu yksityiskohtaisesti annetuilla lailla. Ne rajoittavat liikkumisoikeutta pihamailla, istutuksilla ja viljelyksillä ja pelloilla sekä luonnonsuojelualueilla. Ilman maanomistajan lupaa moottoriajoneuvolla ei saa ajaa maastossa. Avotulen tekoon tarvitaan myös lupa, ellei ole kysymyksessä aivan pakottava tarve. Sen sijaan grilliä tai retkikeitintä saa käyttää. Kasvavia puita ei saa mennä kaatamaan, ei pieniäkään. Myöskään jäkälää, sammalta tai varpuja (kuten mustikan ja puolukan varvut, kanerva jne.) ei saa kerätä, eikä ottaa kuivunutta tai kaatunutta puuta ilman lupaa.


title: Jokamiehenoikeus Suomessa

text: Herkkää luontoa on pyrittävä varjelemaan, sillä se uudistuu monilta osin hitaasti. Jokamiehenoikeuksia käyttävän on muistettava myös vastuunsa toisia ihmisiä, eläimiä ja kasveja kohtaan. Jalan, hiihtäen, ratsastaen ja pyöräillen liikkuminen on yleensä sallittua luonnontilaisilla tai siihen verrattavilla alueilla. Kävely, ratsastus ja pyöräily kuluttaa maastoa, ja siksi muu kuin tilapäinen liikkuminen näin saattaa vaatia luvan. Liikkumisoikeutta on rajoitettu pihamailla, pelloilla, niityillä ja istutuksilla, joille ei saa aiheuttaa vahinkoa. Kesällä pellot ja vastaavat paikat on ylitettävä teitä tai ojan pientareita pitkin. Talvella sitä vastoin pellolla voi vapaasti hiihtää. Porteista kuljettaessa ne on muistettava sulkea. Toisen pihamaa kuuluu kotirauhan piiriin, eikä sitä saa käyttää kulkutienä ilman omistajan lupaa. Toisen maalle ei saa rakentaa tai tehdä edes tilapäisrakennelmia esimerkiksi telttailtaessa tai muutoin luonnossa yövyttäessä. Maata ei saa kaivaa niin, että se muuttuu ulkonaisesti alkuperäisestä. Vesistöissä saa veneillä, uida, onkia ja pilkkiä, mutta ei muutoin kalastaa eikä metsästää ilman lupaa. Joillakin alueilla, esimerkiksi lohijoissa, näitä oikeuksia on rajoitettu erikoissäädöksin.


title: Jokamiehenoikeus Suomessa

text: Liikkumista on usein rajoitettu luonnonsuojelualueilla, joilla on omat järjestyssääntönsä. Lintujen pesimisaikana tulisi liikkumista välttää niiden pesimä- ja oleskelualueilla. Näitä ovat tunnettujen lintuvesien lisäksi erityisesti ulkosaaret merellä ja isoilla järvenselillä. Kulkua luonnossa voidaan rajoittaa vain viranomaisten päätöksiin perustuvin kielloin. Kieltotaulussa mainitaan usein tämä viranomainen, joka on tavallisesti lääninhallitus, ympäristökeskus tai Puolustusvoimat. Järjestettyä joukkoliikuntaa kuten erä-, hiihto- ja suunnistuskilpailuja ei pidä toteuttaa nojautumalla pelkästään jokamiehenoikeuksiin. Niiden järjestämisestä tulisi sopia maanomistajan kanssa.


title: Jokamiehenoikeus Suomessa

text: Moottoriajoneuvoa ei saa käyttää toisen maalla ilman lupaa.


title: Jokamiehenoikeus Suomessa

text: Tilapäinen luonnossa oleskelu kuten levähtäminen, uiminen, auringon ottaminen ja viikonlopun tai muun lyhyen ajan kestävä telttailu ja leiriytyminen on sallittua. Tätä koskevat samat rajoitukset kuin luonnossa kulkemistakin. Maan omistajalle tai haltijalle ei saa aiheuttaa vahinkoa eikä aluetta saa roskata, lintujen pesiä tuhota tai poikasia vahingoittaa. Useita vuorokausia kestävästä oleskelusta ja leiriytymisestä on neuvoteltava maanomistajan kanssa. Erityisalueilla, kuten uimarannoilla, telttailu ei yleensä ole sallittua ja muitakin toimintoja on voitu rajoittaa. Varsinaisilla virkistysalueilla on tavallisesti telttailupaikkoja tai alueita, joille telttailu pyritään ohjaamaan. Toisen maalle ei saa tehdä avotulta ilman lupaa tai pakottavaa tarvetta. Ahvenanmaalla telttailu on pääsääntöisesti sallittu vain erikseen osoitetuilla paikoilla, ja muualla telttailuun on pyydettävä maanomistajan lupa.


title: Jokamiehenoikeus Suomessa

text: Luonnonvaraisia marjoja ja sieniä sekä rauhoittamattomia kukkia ja kasveja saa kerätä niin omaan kuin kaupalliseenkin käyttöön. Maahan pudonneita kuivia risuja ja käpyjä saa ottaa. Sammalta ja jäkälää ei saa kerätä ilman maanomistajan lupaa. Luonnonsuojelualueilla kasvien ja kasvinosien kerääminen on yleensä luvanvaraista, mutta marjastaminen ja sienestäminen on sallittua. Lapin läänissä voidaan erikseen rajoittaa lakan eli hillan poimintaa valtion omistamilla mailla, mikäli se katsotaan tarpeelliseksi paikallisten asukkaiden taloudellisen edun takia.


title: Jokamiehenoikeus Suomessa

text: Harrastelijamalminetsijällä on eräin rajoituksin kaivoslakiin perustuva oikeus ottaa tutkimustarkoituksia varten malmipitoisiksi arvioimiaan näytteitä maaperästä ja kalliosta. Lupa koskee myös kaivoslaissa mainittuja kaivoskivennäisiä ja jalokiviä. Näytteiden otossa on noudatettava kohtuullisuutta ja varovaisuutta, sillä kaivoslaki ei anna lupaa suorittaa kaivutöitä tai muita maastoon jälkiä jättäviä tutkimuksia. Noin nyrkinkokoinen näytekappale riittää. Muussa tarkoituksessa tapahtuvaan näytteenottoon tarvitaan maanomistajan lupa. Geologian tutkimuskeskuksella on aluetoimistot Espoossa, Kuopiossa ja Rovaniemellä, joista saa opastusta.


title: Id

text: Id tarkoittaa seuraavia:Id on seuraavien henkilöiden nimi:Aihepiiriin liittyvät myös seuraavat:


title: Aunuksenkarjalan kieli

text: Aunuksenkarjala eli livvinkarjala tai livvi on uralilaiseen kielikuntaan kuuluva itämerensuomalainen kielimuoto, jota pidetään tavallisesti toisena karjalan kielen päämurteista. Jotkut tutkijat ovat pitäneet sitä myös omana kielenään. Aunuksenkarjalan puhujat eli livviköt käyttävät kielestään nimitystä "livvin kieli" ja kutsuvat itseään endonyymillä "liygiläine" ja "livviköi".


title: Aunuksenkarjalan kieli

text: Pääasiassa livviä puhutaan Venäjällä sijaitsevan Karjalan tasavallan Aunuksen eteläosissa. Sen historiallista puhuma-aluetta ovat Munjärvi, Säämäjärvi, Tulemajärvi, Vieljärvi, Salmi, Vitele, Kotkatjärvi ja Nekkula-Riipuskala. Puhujien lukumääräksi on arvioitu 14 100–25 000 henkeä. Jälkimmäiseen arvioon sisältyvät myös ne puhujat, jotka asuvat Suomessa, mutta Venäjän vuoden 2010 väestönlaskennan valossa maltillisempaa arviotakin on pidetty liian suurena. Suomessa asuvien puhujien osuudeksi arvioitiin vuonna 2000 noin 5 000 henkeä. Suomen puoleisessa Raja-Karjalassa livvin puhuma-aluetta olivat ennen talvisotaa seuranneita alueluovutuksia Salmi, Impilahti, Suojärven niin kutsuttu Hyrsylän mutka sekä joitakin Suojärven ja Suistamon eteläisimpiä kyliä.


title: Aunuksenkarjalan kieli

text: Livvi kuuluu uralilaisen kielikunnan itämerensuomalaisten kielten pohjoisryhmään yhdessä suomen, inkeroisen, varsinaiskarjalan, lyydin ja vepsän kanssa. Eteläryhmään kuuluvat sen muut lähisukukielet liivi, vatja ja viro.


title: Aunuksenkarjalan kieli

text: Seuraavaan on koottu piirteitä, joiden osalta livvi eroaa karjalan kielen vienan murteesta.


title: Aunuksenkarjalan kieli

text: Kielihistoriallisesti livvi pohjautuu vepsäläiseen kielimuotoon, joka on sittemmin karjalaistunut substraatti-ilmiön myötä. Toisin sanoen vepsäläisten alkujaan asuttamalle Aunuksen kannakselle saapui karjalaisia, joiden puhetapaa he alkoivat tavoitella.


title: Aunuksenkarjalan kieli

text: Vepsän pohjalla puolestaan on muinaisvepsän kielimuoto, joka on nykyisen varsinaiskarjalan tavoin saanut alkunsa myöhäiskantasuomen itäisestä haaraumasta. Yleisen teorian mukaan kielimuodon puhujat ovat siirtyneet myöhäiskantasuomen keskuksesta saamelaisten alueille Suomenlahden pohjukkaan ja Laatokan etelä- ja länsirannoille ja muodostaneet näin viimeistään ajanlaskun alun tienoilla itäkantasuomalaisen alkuväestön. Toisen teorian mukaan levikkiä olisi ollut paljon idemmässäkin: Kalevi Wiik on esittänyt, että Äänisen itäpuolisella varhaiskargopolin kulttuurilla olisi ollut esivepsäläinen kielimuoto, jonka perusta oli itäkantasuomalainen. Edelleen Wiikin mukaan kulttuurin kehittyessä myöhäiskargopolilaiseksi sen itäkantasuomalainen pohja sai vaikutteita permiläisistä ja volgalaisista kielistä, ja 500-luvun jälkeen myöhäiskargopolin laajentuva alue saavutti Äänisen länsiseudut, kunnes vuosituhannen loppupuolella slaavilaisekspansio puolestaan tavoitti esivepsäläisen kulttuurin. D. V. Bubrihin mukaan varsinainen vepsäläisten heimo sai alkunsa noin 800-luvulla Laatokan kaakkoisrannikolla ja laajeni Valkeajärvelle, Ääniselle ja Aunuksen kannakselle. Myös Heikki Leskinen esittää, että muinaisvepsäläinen heimo syntyi, kun varjagit, eli viikingit, ja slaavit yhyttivät Laatokan kaakkois- ja etelärannikon itäkantasuomalaiset asukkaat.


title: Aunuksenkarjalan kieli

text: Laatokan länsirannikolle puolestaan syntyi 800-luvulla niin kutsuttu Muinais-Karjalan alue ja muinaiskarjalainen kielimuoto, kun länsisuomalainen muuttoliike saavutti itäkantasuomalaisen alueen ja heimot sulautuivat yhteen. Jo 1000-luvun alussa Muinais-Karjala oli kehittynyt vauraaksi kauppa-alueeksi, jolla oli yhteyksiä sekä itään että länteen. Mahdollisesti 1200-luvun puolivälin jälkeen Muinais-Karjalasta alkoi muuttoliike Aunuksen kannakselle, jossa muinaiskarjalaiset kohtasivat kannakselle aiemmin levinneet vepsäläiset. Sukukielten vuorovaikutuksesta saivat alkunsa livvin ja lyydin kielimuodot. Livvin tapauksessa karjalasta tuli kielimuodon hallitseva osapuoli, kun taas lyydi on puolittain vepsää, puolittain karjalaa. Äänisvepsäläisten, lyydiläisten sekä livviköiden endonyymit pohjautuvat kaikki samaan venäläiseen ’ihmisiä’ merkitsevään sanaan "ljudi", mikä osaltaan kertoo asutus- ja kielihistoriallisista yhteyksistä. Livvin puhuma-alueella käsitteet "karjalaine" ja "karjalan kieli" on omaksuttu vasta myöhään, sikäli kuin niitä ylipäänsä on käytetty.


title: Aunuksenkarjalan kieli

text: Livviä on tiettävästi kirjoitettu ensimmäisen kerran vuonna 1786, jolloin valmistui Katariina II:n tilaama sanakirja, jonka oli tarkoitus kattaa kaikki maailman kielet. Sanakirja sisälsi 273 sanan käännökset sekä numeraalit 1–10, 100 ja 1000. Varsinaiskarjala ja Aunuksen kielimuoto oli eritelty omiksi kielikseen. Myös 1800-luvulla monet uskonnolliset tekstit käännettiin erikseen karjalaksi ja ”aunukseksi”.


title: Aunuksenkarjalan kieli

text: Neuvosto-Karjalassa yhteistä, normitettua karjalan kirjakieltä alettiin valmistella vuonna 1936. Seuraavana vuonna karjalasta tehtiin kolmas virallinen kieli suomen ja venäjän rinnalle, ja 1938 suomi poistettiin perustuslaista kokonaan. Karjalan kielen normatiivisen kieliopin laatimisen sai tehtäväkseen D. V. Bubrih, joka jo aiemmin oli laatinut kieliopin tverinkarjalalle. Tuloksena oli eri murteiden välinen kompromissi, joka pohjasi vahvasti varsinaiskarjalan etelämurteisiin ja josta oli jätetty pois kaikki livville ominaiset äännepiirteet.


title: Aunuksenkarjalan kieli

text: Pyrkimys livvin normittamiseksi käynnistyi 1990-luvun alussa, jolloin ilmestyi ensimmäinen livvin aapinen ja jolloin Petroskoissa alettiin julkaista karjalankielistä "Oma Mua" -viikkolehteä. Lehti jakautui myöhemmin livvinkieliseksi "Oma Mua" -lehdeksi ja vienankarjalaiseksi "Vienan Karjala" -lehdeksi, jotka kummatkin tahollaan osallistuivat merkittävästi karjalan kielen kehitykseen standardoimalla murteita ja kehittämällä niille sanastoa. Vuonna 2014 lehdet yhdistettiin uudelleen "Omaksi Muaksi" siten, että uusi lehti sisältää kirjoituksia sekä livviksi että vienaksi.


title: Aunuksenkarjalan kieli

text: Vuonna 1998 Karjalan tasavallassa perustettiin kielilautakunta, jonka tehtävänä on kehittää karjalan ja vepsän kielten sanastoa ja oikeinkirjoitusta.


title: Aunuksenkarjalan kieli

text: Vuonna 2012 ilmestyi Raija Pyölin kirjoittama "Livvinkarjalan kielioppi", joka perustuu Ljudmila Markianovan aiempaan kielioppiin.


title: Aunuksenkarjalan kieli

text: Livviä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Kirjaimistoon kuuluvat Aa, Bb, Cc, Čč, Dd, Ee, Ff, Gg, Hh, Ii, Jj, Kk, Ll, Mm, Nn, Oo, Pp, Rr, Ss, Šš, Zz, Žž, Tt, Uu, Vv, Yy, Ää, Öö. Liudennus merkitään heittomerkillä . Vuoteen 2007 kirjaimistoon kuului , jonka kielilautakunta suositteli korvattavan :llä.


title: Aunuksenkarjalan kieli

text: Muiden itämerensuomalaisten ja edelleen uralilaisten kielten tavoin livvi on luonteeltaan agglutinatiivinen, eli sanat taipuvat ja saavat erilaisia päätteitä. Sanajärjestys on melko vapaa, mutta väitelauseessa subjekti tulee ennen predikaattia.


title: Aunuksenkarjalan kieli

text:
Livvin persoonajärjestelmään sisältyvät seuraavat pronominit:
Livvin nominit taipuvat sijamuodoissa ja luvussa. Nomineilla on joko vain vokaalivartalo tai sekä vokaali- että konsonanttivartalo. Yksivartaloisia ovat sanat, jotka päättyvät pitkään vokaaliin, diftongiin tai muuhun lyhyeen vokaaliin kuin "e":hen.
Pyölin kieliopissa mainittujen 16 sijamuodon lisäksi livvissä esiintyvät terminatiivi "-ssAh" sekä approksimatiivi "-llUo". Alla on lueteltu livvissä esiintyvät sijat siten, että esimerkkinä on käytetty yksivartaloista sanaa "kala" ("kala-") ja kaksivartaloista sanaa "veneh" ("veneh-", "venehe-").


title: Aunuksenkarjalan kieli

text: Livvin verbin pääluokat ovat aktiivi ja passiivi. Verbeillä on joko vokaali- tai sekä vokaali- että konsonanttivartalo ja ne taipuvat luvussa, persoonassa ja tempuksessa. Aikamuotoja ovat preesens ("kandoa" ’kantaa’), imperfekti ("kandoi" ’kantoi’), perfekti ("on kandannuh" ’on kantanut’) ja pluskvamperfekti ("oli kandannuh" ’oli kantanut’). Livvin tapaluokat ovat indikatiivi, konditionaali, potentiaali ja imperatiivi.


title: Aunuksenkarjalan kieli

text: Oheiseen taulukkoon on taivutettu verbi "syvvä" ’syödä’ eri persoona- ja aikamuodoissa. Aktiivilauseessa monikon kolmannen persoonan verbimuoto on samanmuotoinen kuin passiivi: "hyö syötih" ’he söivät’; "syötih" ’syötiin’.


title: Aunuksenkarjalan kieli

text: Refleksiiviverbit ovat verbejä, jotka ilmaisevat toiminnan kohdistuvan lauseen subjektiin. Livvissä refleksiiviverbin infinitiivin tunnus on "-kseh".


title: Aunuksenkarjalan kieli

text:
Preesensin refleksiivitaivutus sanasta "pestäkseh" ’peseytyä’:
Livvissä sanan pääpaino on aina sanan ensimmäisellä tavulla. Tavut voivat olla lyhyitä (CV) tai pitkiä (VC, CVC, CVV, CVVV). Äänteistä on erotettavissa kaksi kvantiteettia eli pituutta, lyhyt ja pitkä.
Livvin vokaalijärjestelmään kuuluvat yksittäisvokaalisina aineksina takavokaalit /ɑ o u/ ja etuvokaalit /e i y æ ø/.


title: Aunuksenkarjalan kieli

text: Vokaaleista vain /i u y/ voivat esiintyä pitkinä, sillä muut pitkät vokaaliäänteet ovat diftongiutuneet. Poikkeuksen muodostavat uudehkot lainasanat, joissa pitkinä voivat esiintyä myös /ɑ e o/. Diftongiutumisen seurauksena livvissä onkin moniääntiöitä viljalti enemmän kuin esimerkiksi suomen yleiskielessä: väljenevät diftongit ovat "ua", "iä", "uo", "yö", "ie" ja suppenevat "ai", "au", "äy", "oi", "ou", "öy", "ui", "eu", "ey", "äi", "iu", "iy", "öi", "yi", "ei", kun taas triftongeja ovat "uau", "iäy", "uou", "yöy", "ieu", "iey".


title: Aunuksenkarjalan kieli

text: Pääsääntöisesti livvinkarjalassa vallitsee vokaalisointu, eli yhdessä sanassa voi olla vain joko etu- tai takavokaaleja. Etuvokaaleja ovat /y æ ø/, takavokaaleja /u ɑ o/. Muutoin etuvokaaliset /i/ ja /e/ ovat astevaihtelun suhteen neutraaleja. Poikkeuksen vokaalisointuun muodostavat sanat, joissa on liitepartikkeli "-häi", "-bo", "-go" tai elatiivin tai ablatiivin sijapääte "-späi", "-lpäi". Partikkelit eivät mukaudu sanan vokaalisointuun, eivätkä ne muuta etistä sanaa takaiseksi eikä päinvastoin.


title: Aunuksenkarjalan kieli

text: Suomesta ja virosta poiketen livvin konsonantistoon kuuluvat /s/:n lisäksi sibilantit /z ʃ ʒ/ sekä affrikaatat /tʃ dʒ/, jotka ovat syntyneet venäjän vaikutuksesta. Kuten yleensäkin karjalassa ja myös vepsässä, livvin /h/ on tavallisesti soinniton ja lujahälyinen.


title: Aunuksenkarjalan kieli

text: Venäjän tavoin useimmilla konsonanteilla on myös liudentunut variantti, mutta useimmiten kyse on allofoniasta. Toisin sanoen liudennuksen aiheuttaa äänneympäristö: etuvokaalien edellä konsonantit liudentuvat aina, joskin liudennuksen aste vaihtelee. Erityisen vahva liudennus on silloin, kun seuraava vokaali on /e/ tai /i/. Joskus liudennus on kuitenkin fonemaattista, kuten esimerkiksi sanaparissa "villu" ’villa’ ja "vil’l’u" ’vilja’.


title: Aunuksenkarjalan kieli

text: Useimpien itämerensuomalaisten kielten tavoin livvissäkin esiintyy radikaalia paradigmaattista astevaihtelua eli sanansisäisten konsonanttien vaihtelua. Vepsäläisen substraatin vuoksi astevaihtelu on kuitenkin niukempaa kuin varsinaiskarjalassa.


title: Aunuksenkarjalan kieli

text: Konsonanttien astevaihtelua on kahta lajia: kvantitatiivista eli määrällistä ja kvalitatiivista eli laadullista. Kvantitatiivisessa astevaihtelussa kaksoiskonsonantti lyhentyy tietyssä äänneympäristössä, kvalitatiivisessa yksittäiskonsonantti tai konsonanttiyhtymä muuttuu toiseksi.


title: Aunuksenkarjalan kieli

text:
Kvantitatiivinen astevaihtelu:
Kvalitatiivinen astevaihtelu:
Livvin uusia sanoja on saatu ja saadaan kolmella tapaa: joko muodostamalla uusia sanoja johtamalla tai yhdistämällä niitä jo olemassa olevista sanoista tai lainaamalla niitä muista kielistä.


title: Aunuksenkarjalan kieli

text: Johtamisessa kantasanaan, useimmiten substantiiviin tai verbiin, lisätään pääte, jolloin saadaan uusi sana. Nominikantaiset substantiivijohdokset Pyöli jakaa yleisnimiin (esim. "liha" + "-s" > "lihas"), paikkoihin tai niihin kuulumisiin (esim. "kylä" + "-lAine" > "kyläläine"), kollektiivisanoihin (esim. "sieni" + "-žikkO" > "sienižikkö"), deminutiiveihin (esim. "suo" + "-hUt" > "suohut") ja määrää ilmaiseviin (esim. "kobru" + "-lline" > "kobralline" ’kourallinen’). Verbikantaiset substantiivijohdokset puolestaan ilmaisevat tekijää (esim. "kazvua" + "-tti" > "kazvatti") tai tekemistä (esim. "myvvä" + "-ndU" > "myöndy" ’myynti’).


title: Aunuksenkarjalan kieli

text: Sekä nomineista että verbeistä voidaan johtaa myös adjektiiveja eli laatusanoja. Adjektiiveja on neljää lajia: laatua korostavat (esim. "vägi" + "-vU" > "vägevy"), karitiiviset (esim. "mieli" + "-tOi" > "mieletöi"), laadun määrää ilmaisevat (esim. "sangei" + "-ččAine" > "sangieččaine" ’lihavahko’) sekä hellittelyadjektiivit (esim. "čoma" + "-ine" > "čomaine").


title: Aunuksenkarjalan kieli

text:
Verbejä on mahdollista johtaa joko substantiiveista, adjektiiveista tai muista verbeistä. Pyöli erottelee kieliopissaan kaksi nominikantaista ja viisi verbikantaista verbijohdostyyppiä. Nominikantaisia verbijohdoksia ovat faktitiiviset (esim. "höyhen" + "-dA" > "höyhendäy") ja translatiiviset verbit (esim. "pieni" + "-ksi" > "pieneksie"). Verbikantaisia johdostyyppejä puolestaan ovat momentaaniset (esim. "kaččuo" + "-htA" > "kačahtua"), frekventatiiviset ("eččie" + "-ttele" > "ečitellä" ’etsiskellä’), kontinuatiiviset ("hypätä" + "-i" > "hyppie"), kausatiiviset ("seizuo" + "-ttA" > "seizattua") ja refleksiivis-translatiiviset verbit (esim. "jagua" + "-vU" + "jagavuo" ’jakaantua’).
Viimeinen luokka koostuu adverbeista, ja niitä voidaan muodostaa nomineista, verbeistä ja adverbeistä: "harvu" + "-h" > "harvah" ’harvoin’, "muga" + "-lei" > "mugalei" ’sillä tavoin’, "uuzi" + "-ssAh" > "uvvessah" ’uudestaan’ jne.


title: Aunuksenkarjalan kieli

text: Pyöli erottaa kaksi erilaista yhdyssanatyyppiä, yhdyssubstantiivit ja yhdysadjektiivit. Yhdyssubstantiiveja on seitsemää eri lajia määritesanan sijamuodon mukaan. Määritesanalle mahdollisia sijamuotoja ovat nominatiivi ("havvu"+"meččy"), genetiivi ("poččin"+"poigu"), inessiivi ("linnas"+"eläi" ’kaupunkilainen’), illatiivi ("hengih"+"jiändy"), adessiivi ("iänel"+"itkii") sekä harvinaisemmat elatiivi ("vieros"+"eruoju" ’kirkosta eroava’) ja allatiivi ("merile"+"lähtii"). Yhdysadjektiivissa määriteosa voi olla substantiivi, adjektiivi tai numeraali, joka on nominatiivissa tai genetiivissä: "kuldukassu", "hyväntahtoine", "kolmekieline".


title: Aunuksenkarjalan kieli

text: Venäjän vaikutus karjalan sanastoon on ollut tuntuva. Sanoja on lainattu myös lähisukukielestä suomesta ja livvin substraattikielestä vepsästä. Vanhoja venäläisiä, livviin täysin mukautuneita lainoja ovat esimerkiksi "rodu" ’rotu’, "pajo" ’laulu’ ja "pappi", uudempia "klijentu" ’asiakas’ ja "parikmuaher" ’kampaaja’. Useista sanoista elää rinnakkain sekä lainattu että omaperäinen muoto, joista esimerkkipareja ovat "kirju" ja "kniigu" ’kirja’ sekä "emändy" ja "hoz’aiku".


title: Aunuksenkarjalan kieli

text: Livvin vanhimmat lainasanat ovat balttilaisia (esim. "heiny" ’heinä’, "kaglu" ’kaula’, "tytär"), germaanisia (esim. "lammas", "kagru" ’kaura’, "hukku" ’susi’) ja slaavilaisia (esim. "žiäli" ’sääli’, "riähky" ’synti’, "luzikku" ’lusikka’).


title: Aunuksenkarjalan kieli

text: Ote Juhani Ahon novellin "Kosteikko, kukkula, saari..." (1891) livvinnöksestä Ljudmila Markianovan teoksessa "Opastummo karjalakse: Lugemistu aiguzile" (2006) (oikeinkirjoitusta nykyaikaistettu):


title: Aunus (kaupunki)

text: Aunus (myös "Aunuksenkaupunki" ja "Aunuksenlinna", eli "Anuksenlinnu", ) on kaupunki ja kaupunkikunta Karjalan tasavallassa ja Aunuksen kansallisen piirin keskus. Aunus on yksi Pohjois-Venäjän vanhimmista kaupungeista. Ensimmäiset kirjalliset maininnat ovat jo vuodelta 1137: kaupunginoikeudet Aunus sai puisen linnan rakennuksen jälkeen 1649. Itse kaupunki sijaitsee Alavoisenjoen ja Mäkriänjoen yhtymäkohdassa lähellä Laatokan rantaa. Aunuksella on Venäjällä "historiallinen kaupunki" -status.


title: Aunus (kaupunki)

text: Kaupungissa on nykyisin 8 402 asukasta, joista noin 60 % on karjalaisia ja lisäksi kymmenkunta prosenttia suomenkielisiä.


title: Aunus (kaupunki)

text: Aunus on nykyisin kaupunkikunta, johon itse kaupungin lisäksi kuuluvat kylät Verhovje, Immalitsy, Kapšoila, Putilitsa, Riipuskala, Sudalitsa, Tatšelitsa ja Tahtasovo.


title: Aunus (kaupunki)

text: Aunuksen kaupunkikunta rajoittuu pohjoisessa Koveran, idässä Kuittisen, etelässä Mäkriän, lännessä Kotsilan ja luoteessa Tuksan maalaiskuntaan.


title: Aunus (kaupunki)

text: Aunus on maatalousvaltaisen seudun keskus. Itse kaupungissa on muun muassa historiallinen museo, taidemuseo, hotelli ja urheilukoulu. Kaupungin ympäristöön on ilmaantunut runsaasti pietarilaisten uusrikkaiden kesämökkejä. Aunuksella on ystävyystoimintaa Mikkelin seudulle sekä Keski-Kainuuseen, erityisesti Ristijärvelle ja Hyrynsalmelle.


title: Aunus (kaupunki)

text: "Venäjän keisarikunnassa järjestettiin väestönlaskenta 1897 ja Neuvostoliitossa 1926, 1939, 1959, 1970, 1979 ja 1989 sekä Venäjän federaatiossa 2002, joten kaikki luvut eivät ole virallisen väestönlaskennan tuloksia."


title: Aunus (kaupunki)

text: Kerrotaan, että tsaari Pietari Suuri matkustaessaan Karjalassa reellä heräsi kolmesti peräjälkeen ja kysyi retkueen sijaintia. Hänelle vastattiin: "Aunuksessa". Tsaari lopulta totesi: "Aunus on varmasti Venäjän suurin kaupunki."


title: Aunus (kaupunki)

text: Aunus oli Venäjän keisarikunnassa vuosina 1801–1922 laajan Äänistä ympäröineen Aunuksen kuvernementin Aunuksen kihlakunnan keskus. Koko kuvernementin hallintokaupunkina oli Petroskoi.


title: Aunus (kaupunki)

text: Vuonna 1919 suomalainen vapaaehtoisjoukko tunkeutui Suur-Suomi-aatteen siivittämänä Itä-Karjalaan. Tämä vapaaehtoinen sotilasjoukko tunnetaan nimellä Aunuksen retkikunta; retken alussa joukko valtasi lyhytaikaisesti Aunuksen kaupungin.


title: Aunus (kaupunki)

text: Jatkosodassa Aunuksen Karjala ja Aunus olivat Suomen miehittämänä syyskuusta 1941 kesään 1944 saakka. Itä-Karjala oli sotilashallinnon alaisuudessa ja hallinnon aikana kouluissa aloitettiin uudelleen suomen ja karjalan kielen opetus. Suomalaisten päämaja oli Nurmoilan kylässä hieman kaupungista pohjoiseen.


title: Aunus (kaupunki)

text: Jatkosodan aikana Aunukseen valmistui rautatie, Aunuksen rata, joka yhdisti kaupungin Suomen rataverkkoon. Neuvostoliitossa vuonna 1970 valmistui yhteys etelään Lotinanpeltoon.


title: Aunus (kaupunki)

text: Ennen kuntauudistusta 2006 nykyisen kaupunkikunnan kylät muodostivat Aunuksen kaupungista erillisen maalaiskunnan. Venäjän keisarikunnassa, ennen 1920-luvun hallintouudistusta tämä alue kuului Riipuskalan kuntaan.


title: Vatja

text: Vatja on kieli, joka kuuluu uralilaisen kielikunnan suomalais-ugrilaiseen haaran itämerensuomalaiseen haaraan. Vatjan kieltä puhuvat vatjalaiset. Vatja luokitellaan omaksi kielekseen, mutta esimerkiksi Paul Aristen mukaan se on vain viron kielen murre.


title: Vatja

text: Vanhan teorian mukaan vatja-sana on samaa alkuperää kuin ”vaaja”. Usein on väitetty, että vatja-nimi viittasi alun perin johonkin itämerensuomalaiseen kauppa- tai eräjärjestöön, jonka tunnus oli puunuija tai kiilakuvio. Jorma Koivulehto on kuitenkin hylännyt teorian ja katsonut vatjan olleen alun perin maastotermi. Samaan termiin perustuu myös joidenkin saamelaisten itsestään käyttämä nimitys "vuowjoš" sekä Itä-Virossa sijainneen muinaisen maakunnan nimi "Vaiga". Vatjalaisista on merkintöjä venäläisissä kronikoissa jo 1000-luvulta alkaen, jolloin heistä on käytetty nimitystä водь (vod') sekä thsud'. Nykyvenäjässä vatjan kieli on водский язык (vodskij jazyk) ja vatjalainen водский (vodskij) (adj:na) / вожанин|вожанка (vožanin|vožanka) (subst:na). Venäjällä paikallishallinnon eri yksiköihin kuuluvia vatjalaisia nimitettiin eri nimillä, eivätkä aikoinaan tshuudeiksi kutsutut länsivatjalaiset päässeet väestönlaskussa vatjalaisten ryhmään vielä Neuvostoliitossakaan.


title: Vatja

text: Vatja on äärimmäisen uhanalainen kieli. Vuonna 1998 vatjaa äidinkielenään puhuvia ihmisiä oli enää 30–40 ja he asuivat Inkerissä kolmessa kylässä Laukaanjoen alajuoksulla. Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan vatjankielisiä oli vielä 62. Kaikki puhujat ovat hyvin iäkkäitä ihmisiä eikä kieli siirry enää lapsille, joten on suuri uhka, että kieli sammuu kokonaan lähivuosina. Vatjalaiset ovat aina olleet suhteellisen pieni kansa eikä heitä arvioida olleen 1800-luvullakaan enempää kuin 5 000. Viimeisimmän väestölaskennan mukaan vatjaa (vodian) osasi Venäjällä peräti 774 ihmistä, mikä poikkeaa voimakkaasti aiemmin esitetyistä luvuista.


title: Vatja

text: Vatja jakautuu neljään päämurteeseen ja useaan eri alamurteeseen:Vuonna 1848 tehdyn arvion mukaan vatjan kielen 5298 puhujasta länsivatjaa puhui 3453 (65 %) henkilöä, itävatjaa 1695 (35 %) ja kukkosin vatjaa 150 (3 %) henkilöä. Murteista on elossa enää länsivatjan Vainpuolen murre ja Kukkosin murre. Latviassa Bauskan lähellä puhutun kreviinin puhujista viimeiset tiedot ovat vuodelta 1846. Itävatja oli sammumaisillaan jo 1900-luvun alussa, mutta se säilyi Ikäpäivösin (Itšäpäivän) kylässä vielä 1960-luvulle asti, kunnes viimeinen puhuja kuoli. Myös länsivatjan Oron ja Mäen murteet sammuivat 1960-luvulla.


title: Vatja

text: Vatjassa on monia piirteitä, jotka erottavat sen muista itämerensuomalaisista kielistä. Huomiota herättävin ominaisuus on k:n muuttuminen etuvokaalin edellä palato-alveolaariseksi afrikaataksi tš /ʧ/, esimerkiksi tšentšä 'kenkä', mätši 'mäki', retši 'reki' ja 'tšeeli' kieli. Sama muutos on havaittavissa myös slaavilaisissa kielissä, mm. venäjässä (четыре, vrt. liettuassa keturi 'neljä'), ruotsissa (köpa [ʧø:pa] (nykyään suomenruotsalainen ääntämys)) ja italiassa (centro [ʧɛntro]). Vatjassa on astevaihtelu laajempaa ja se koskee klusiilien lisäksi myös klusiiliyhtymiä, affrikaattoja ja kahden s:n yhtymää, esimerkiksi idgõn 'itken', pezä 'pesät', laizga 'laiskat', püsü 'pyssyt', redže 'reet' ja mädžē 'mäen'. Länsivatjassa ovat h ja k kadonneet sanan lopusta, mutta itävatjassa ne ovat säilyneet, esimerkiksi anna 'anna', kasõ 'kaste' ja pereh 'perhe'. Myös ensimmäisen persoonan pääte -n on kadonnut ja loppuvokaali on pidentynyt, esimerkiksi annā 'annan' ja johsī 'juoksin'. Kaikki nasaaliäänteet ovat kadonneet klusiilin edeltä painottomassa tavussa, esimerkiksi paratan 'parannan' ja suurõpi 'suurempi'.


title: Vatja

text: Vatjaa voi opiskella useassa eri yliopistossa. Omana oppiaineena sitä ei kuitenkaan ole tarjolla, vaan vatjan kurssit sisältyvät tavallisesti itämerensuomalaisten kielten opintokokoneisuuteen. Vatjan opetusta on tai on ollut seuraavissa yliopistoissa:Yliopistojen lisäksi vatjaa on hiljattain alettu opettaa myös Vatjanmaalla Joenperässä (vatjaksi Jõgõperä) sekä Pietarissa pyrkien elvyttämään kieltä.


title: Vatja

text:
Vatjaksi:
"Meil őli karjušid. Siz őli palkattu karjušiida nyd enempää eväd, eb őő karjušiid, eväd, tšenni ep" "taho mennä karjušissi. Nyd tšävvää vuoroo."


title: Vatja

text:
Suomeksi (sananmukaisesti):
Meillä oli paimenia. Silloin oli palkattu paimenet, mutta enää eivät, ei ole paimenia, eivät, kukaan ei tahdo paimeneksi. Nyt käydään vuoroin.


title: Vepsä

text: Vepsä voi tarkoittaa seuraavia asioita:


title: Vepsä

text: Venäjällä:


title: Vepsä

text: Suomessa:


title: Vepsä

text: Henkilöiden nimenä:


title: Inkeroisen kieli

text: Inkeroinen on inkeroisten eli inkerikkojen puhuma itämerensuomalainen kieli, joka kuuluu uralilaisen kielikunnan suomalais-ugrilaiseen haaraan. Nykyisin inkeroinen luokitellaan omaksi kielekseen, mutta sen asema itämerensuomalaisten kielten joukossa on ollut hieman kiistelty, ja se on liitetty toisinaan suomen kaakkoismurteisiin, toisinaan taas karjalan kieleen. Leningradin yliopiston inkeriläissyntyinen dosentti Väinö Junus loi inkeroiselle 1930-luvulla lyhytikäisen kirjakielen. Nykyisin kielellä on vain muutamia satoja puhujia, ja se on kuolemassa. Venäjällä inkeroisen puhujia on noin 120 ja Virossa 19.


title: Inkeroisen kieli

text: Perinteisimpiä inkeroisen puhuma-aloja ovat Inkerissä Laukaansuu, Kaprio, Soikkola ja Hevaa Suomenlahden rannalla, Lempaala Pohjois-Inkerissä sekä eräät kylät entisellä Suomen puoleisella Karjalankannaksella Raudussa ja Metsäpirtissä. Etelä-Inkerissä sijaitsi aiemmin niin sanottu Ylä-Laukaan inkeroisalue Ortesjoen varrella.


title: Inkeroisen kieli

text: Tilastojen mukaan vuonna 1917 Inkerissä asui noin 20 000 inkerikkoa. Vuonna 1926 Venäjällä toimitetussa väestönlaskennassa inkerikoiksi ilmoittautui 26 100 henkilöä ja Virossa noin 1 000 henkilöä. Venäjän kommunistivallankumouksen jälkeen inkeroisten asema ja sitä myötä myös kielipoliittinen tilanne kohenvat hetkellisesti ja muutamissa inkeroiskylissä alettiin käyttää inkeroista opetuskielenä. Kielellä julkaistiin myös kirjoja, joista osa oli käännöskirjallisuutta, ja Leningradin yliopiston inkeriläissyntyinen dosentti Väinö Junus kehitti sille kirjakielen.


title: Inkeroisen kieli

text: Vuonna 1932 Junus laati Dubovin ja Lensun kanssa inkeroisen kielelle aapisen, seuraavina vuosina kaksi lukukirjaa ja vuonna 1936 inkeroisen kieliopin. Ensimmäiset kirjat perustuivat Soikkolan alueen murteeseen, mutta vuoden 1936 kielioppiin oli otettu piirteitä myös Ala-Laukaan kielimuodosta. Oppikirjoissa on havaittavissa myös joitain vaikutteita suomen kielestä. Kulttuurillinen kehitys pysähtyi kuitenkin nopeasti, ja vuonna 1937 inkerikonkielinen opetus lopetettiin. Syynä tähän oli Stalinin nouseminen valtaan. Väinö Junus teloitettiin Stalinin vainoissa syyskuussa 1937 ampumalla. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeenkään inkeroiselle ei ole yritetty kehittää uutta kirjakieltä.


title: Inkeroisen kieli

text: Toisen maailmansodan aikana inkeroisia evakuoitiin yhdessä vatjalaisten ja inkeriläisten kanssa Suomeen. Sodan jälkeen Neuvostoliitto kuitenkin vaati evakkojen luovuttamista takaisin ja inkerikot sijoitettiin Novgorodin, Kalininin ja Jaroslavlin alueille – alueille, jotka eivät ole perinteisiä inkeroisten asuinalueita. Toisen maailmansodan jälkeen inkerikkoja oli enää 1 062. Syynä tähän olivat erityisesti sodan jalkoihin jääminen, mutta myös sulautuminen venäläiseen valtaväestöön.


title: Inkeroisen kieli

text: Vuonna 1979 inkeroisia laskettiin asuvan silloisessa Neuvostoliitossa 748, mutta on mahdollista, että osa inkeroisista on tilastoitu venäläisiksi. Vuoden 1989 Venäjän väestölaskennassa 890 henkeä ilmoitti kansallisuudekseen inkeroisen. Manja Lehto Lundin yliopistosta esittää, että luku oli tuolloin noin 2 000 henkeä, mutta lisää, ettei tiedossa ollut, kuinka moni heistä taitoi inkeroisen kielen. 1990-luvun alussa inkeroisväestön kooksi arvioitiin 300–800 henkeä. Vuoden 2010 Venäjän väestönlaskennassa luku oli enää 266 henkilöä, ja heistäkin vain 126 puhui inkeroisen kieltä.


title: Inkeroisen kieli

text: Inkeroinen oli pelkästään puhuttu kieli 1930-luvulle saakka, jolloin sille kuten monelle muullekin vähemmistökielelle luotiin kirjakieli ja sillä julkaistiin kirjallisuutta. Kirjoja käännettiin lähinnä venäjänkielisistä teoksista. Kehitys päättyi vuoteen 1937 ja sen jälkeen yrityksiä samankaltaisen kehityksen aloittamiseksi ei ole tehty.


title: Inkeroisen kieli

text: Suomalaiset kielitieteilijät ovat aina viime vuosikymmeniin saakka käyttäneet inkeroisen kielestä käsitettä inkeroismurteet. Inkeroisen karjalaislähtöisyys tunnustettiin Suomessa jo Porkan vuonna 1885 ilmestyneen Inkerin kielimuotoja käsittelevän väitöskirjan "Ueber den Ingrischen Dialekt mit Berück–sichtigung der übrigen finnisch-ingermanländischen Dialekte julkaisemisen jälkeen"; käsitteistöön tulivat Inkerin karjalaismurre ja Inkerin karjala.


title: Inkeroisen kieli

text: Antti Sovijärven "Foneettis-äännehistoriallinen tutkimus Soikkolan inkeroismurteesta" julkaistiin vuonna 1944. Hän käyttää tutkimuksensa alkupuheessa käsitteitä inkeroismurre ja inkeriläismurre. Jälkimmäinen oli ilmeisesti Sovijärven mielestä yhteisnimitys inkeroiselle ja Inkerin suomalaismurteille.


title: Inkeroisen kieli

text: Kun tarkastellaan suomalaisia kielitutkimuksia vaikuttaa siltä, että vasta kun karjalan kieli laskettiin Suomessa omaksi kielekseen, myös inkeroista alettiin käsitellä itsenäisenä kielenä. Vaikka kirjallisuudessa edelleen usein käytetään käsitettä inkeroismurteet, voi sen tietenkin tulkita tarkoittavan ennen muuta itsenäisen inkeroisen kielen murteita.


title: Inkeroisen kieli

text: Virolaiset tutkijat ovat 1950–1960-luvulta alkaen pitäneet inkeroista omana kielenään ja etnisenä ryhmänään. Virolaisen Arvo Laanestin vuonna 1964 esittämät inkeroisen kielen Soikkolan murteen piirteet näyttäisivät eroavan vain harvoilta piirteiltään suomen ja karjalan kielistä. Nämä piirteet ovat lähinnä foneettisia, fonologisia ja morfofonologisia. Tosin inkeroisen sanasto eroaa edellä mainituista kielistä selvästi.


title: Inkeroisen kieli

text: Vuonna 1971 suomalainen R. E. Nirvi toimitti teoksen nimeltään Inkeroismurteiden sanakirja. Siinä hän esittää, että inkeroisen ja suomen kielen erot ovat huomattavat, erityisesti äännerakenteen osalta. Nirvi jatkaa, että venäjän kieli on vaikuttanut inkeroisen sanastoon.


title: Inkeroisen kieli

text: Inkeroisen murteista Nirvi on todennut, että Soikkolan, Hevaan ja Ylä-Laukaan puhujien väliset murre-eroat ovat olleet määrältään vähäisiä, ja näin ollen näiden murteiden katsotaan edustavan varhaisempaa inkeroisten kielimuotoa. Ala-Laukaan murteiden on vastaavasti katsottu saaneen runsaasti vaikutteita ympäristökielistään, eritoten vatjasta ja alueella puhutuista suomen kielen eri murteista. Suurimmat erot Ala-Laukaan murteessa muihin inkeroisen kielen murteisin nähden näyttäisivät olevan sanastossa. Tämä kertoo kertoo tiiviistä ja taajoista kontakteista naapurikieliin, ja on ehdotettu, että varsinaisia inkeroisen kielen sanoja "paljastettaessa" Ala-Laukaan murresanoihin suhtauduttaisi varautuen. On myös mahdollista, että Ala-Laukaan murteet ovat alun perinkin eronneet muista inkeroisen murteista. Antti Sovijärvi on esittänyt, että Ala-Laukaalla ei puhuttaisikaan "varsinaista inkeroismurretta" eli inkeroisen kieltä.


title: Inkeroisen kieli

text: Suomalainen H. Leskinen on vuonna 1991 esitellyt inkeroisen kielestä tiettyjä arkaismeja, yhteisiä piirteitä karjalan ja vepsän kieliin sekä sellaisia luonteenomaisia piirteitä, joita ei karjalan kielessä ja suomen päämurteissa ole. Näistä seikoista hän tekee johtopäätöksen, että inkeroinen on oma kielensä. Manja Lehto kuitenkin huomauttaa, että näitä tiettyjä luonteenomaisia piirteitä on myös Inkerin alueella puhutuissa suomen kielen murteissa, vaikkei kiistäkään inkeroisen olevan oma kielensä.


title: Inkeroisen kieli

text: Inkeroisen kielen tärkeimpiä rakenteellisia erityispiirteitä ovat:


title: Inkeroisen kieli

text: 1. Konsonanttien laaja-alainen geminoituminen


title: Inkeroisen kieli

text: 2. Sijaispidentymä


title: Inkeroisen kieli

text: 3. Tavunrajalta kadonneen konsonantin aiheuttamat sanamuodot tyyppiä "laa~eel, mää~eelt"


title: Inkeroisen kieli

text: 4. Mediaklusiilit g, d, b ja puolisoinnillinen z


title: Inkeroisen kieli

text: 5. Vokaali i on r:n edellä muuttunut "e":ksi


title: Inkeroisen kieli

text: Esimerkiksi: "pertti", suomeksi "pirtti; kerves", suomeksi "kirves"


title: Inkeroisen kieli

text: 6. n:n sisäheitto


title: Inkeroisen kieli

text:
Esimerkiksi: "miä", suomeksi "minä"; "paan", suomeksi "panen" ja "sanoa"-verbin taivutusmuodot, kuten "saoin", suomeksi "sanoin"
Inkeroisen kielen muita rakenteellisia erityispiirteitä ovat:


title: Inkeroisen kieli

text: 1. -oi ja -öi-tavut ovat säilyneet tiettyjen sanojen lopussa


title: Inkeroisen kieli

text: Esimerkiksi: "taloi", "kukkoi", "jänöi" suomeksi "talo, kukko, jänö"


title: Inkeroisen kieli

text: 2.  -k on säilynyt tiettyjen sanojen tai sanamuotojen lopussa


title: Inkeroisen kieli

text: Esimerkiksi: "saeg/saek", suomeksi "sade"; "en annag/en annak", suomeksi "en anna"


title: Inkeroisen kieli

text: 3. Erikoisgeminaatio tietyissä sanoissa


title: Inkeroisen kieli

text: Esimerkiksi: "mattaala", suomeksi "matala"; "heppoin", suomeksi "hepo"/"hepo"("i")"nen", 'hevonen'


title: Inkeroisen kieli

text: 4. Eksessiivi


title: Inkeroisen kieli

text: Esimerkiksi: "kotont"("a"), suomeksi "kotoa"


title: Inkeroisen kieli

text: 5. Sijaispidennys


title: Inkeroisen kieli

text: Esimerkiksi: adessiivi "kylääl" (suomeksi "kylällä"), ablatiivi "kyläält" (suomeksi "kylältä"), essiivi "kylään" (suomeksi "kylänä"), translatiivi "kylääks" (suomeksi "kyläksi")


title: Inkeroisen kieli

text: Esiintyy myös inessiivissä ja illatiivissa


title: Inkeroisen kieli

text: 6. Verbien taivutus


title: Inkeroisen kieli

text: Esimerkiksi:


title: Inkeroisen kieli

text: Indikatiivi, preesens, yksikön 3. persoona


title: Inkeroisen kieli

text: "ono", suomeksi "on"


title: Inkeroisen kieli

text: Indikatiivi, preesens, monikon 1. persoona


title: Inkeroisen kieli

text: -mmA", istumma", suomeksi "istumme"


title: Inkeroisen kieli

text: Indikatiivi, preesens, monikon 2. persoona


title: Inkeroisen kieli

text: -ttA", istutta", suomeksi "istutte"


title: Inkeroisen kieli

text: Indikatiivi, preesens, monikon 3. persoona


title: Inkeroisen kieli

text: -VVt "istuut", suomeksi "istuvat"


title: Inkeroisen kieli

text: Indikatiivi, imperfekti, monikon 3. persoona


title: Inkeroisen kieli

text: "oltii", suomeksi "olivat"


title: Inkeroisen kieli

text: Konditionaali, preesens, yksikön 1. persoona


title: Inkeroisen kieli

text: "kuttoisin", suomeksi "kutoisin"


title: Inkeroisen kieli

text: 7. Runsaasti refleksiiviverbejä


title: Inkeroisen kieli

text: Esimerkiksi: "pessiissä", suomeksi "peseytyä"


title: Inkeroisen kieli

text: 8. pitkät a ja ä ovat säilyneet pääpainollisessa ensitavussa


title: Inkeroisen kieli

text: Esimerkiksi: "naatti", "ääni"


title: Inkeroisen kieli

text: 9. dentaalikonsonanttien liudennus puuttuu i:n ja "j":n yhteydessä


title: Inkeroisen kieli

text: 10. pitkät puolisuppeat vokaalit o, ö ja e pääpainollisessa tavussa äännetään monoftongeina


title: Inkeroisen kieli

text: 11. ts on säilyttänyt affrikaatan kaltaisen luonteensa ja esiintyy eriasteisena


title: Inkeroisen kieli

text: Inkeroinen voidaan jakaa neljään päämurteeseen:


title: Inkeroinen

text: Inkeroinen tai Inkeröinen voi tarkoittaa seuraavia asioita:


title: Katja Repo

text: Katja Repo (s. 4. maaliskuuta 1973) on suomalainen alamäkiajaja. Hän oli lajin MM-kisoissa kolmesti mitaleilla ja on ensimmäinen aikuisten sarjassa MM-mitalin saavuttanut suomalaispyöräilijä.


title: Katja Repo

text: Repo oli alkujaan motocrossin harrastaja, mutta loukkaantumisen jälkeen siirtyi alamäkiajoon. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän sijoittui hopealle vuosina 1999 ja 2000 sekä pronssille 1997. Maailmancupissa Repo voitti yhden osakilpailun ja sijoittui kokonaispisteissä kolme kertaa viiden parhaan joukkoon. Hän oli ensimmäinen suomalainen osakilpailuvoittaja alamäkiajon maailmancupissa.


title: Katja Repo

text: Repo lopetti uransa kauden 2002 jälkeen kun hänen edustamansa ammattilaistalli meni konkurssiin, eivätkä uudet tallineuvottelut tuottaneet tulosta.


title: Lofsöngur

text:
Lofsöngur (”Ylistyslaulu”) on Islannin kansallislaulu. Tekstin on laatinut Matthías Jochumsson, sävelmä on Sveinbjörn Sveinbjörnssonin. Yleensä tyydytään laulamaan ensimmäinen säkeistö.
I)


title: Lofsöngur

text: II)


title: Lofsöngur

text: III)


title: Matti Lehikoinen

text: Matti Lehikoinen (s. 19. huhtikuuta 1984) on suomalainen alamäkiajaja.


title: Matti Lehikoinen

text: Lehikoinen on nuorten Euroopan mestari Italian Livignosta vuodelta 2001. Alamäkiajon maailmancupissa hän ajoi sijoituksia kymmenen parhaan joukkoon 2002–2004. Ajettuaan muutaman vuoden Arai/Global Racing -tallissa Orange-pyörillä Lehikoinen palkattiin vuonna 2005 tasokkaaseen Team G Cross Hondan joukkueeseen. Samassa tallissa ajoi myös eteläafrikkalainen Greg Minnaar, joka oli Lehikoisen tallikaverina jo vuosina 2001 ja 2002.


title: Matti Lehikoinen

text: Vuonna 2006 Lehikoinen voitti ensimmäisenä suomalaisena miesmaastopyöräilijänä maailmancupin osakilpailun, joka ajettiin Balneario Camboriossa, Brasiliassa. Suomen Levillä ajetussa kisassa Lehikoinen voitti Pohjoismaiden mestaruuden 2006. Alamäkiajon maailmancupin finaalissa Lehikoinen ajoi neljänneksi. Maailmancupin lopputuloksissa hän oli kuudes, mikä oli toistaiseksi hänen uransa paras sijoitus.


title: Matti Lehikoinen

text: Alamäkiajon maailmanmestaruuskisoissa 2006 Rotoruassa Uudessa-Seelannissa Lehikoinen oli kahdeksas. Vuoden 2007 MM-kisoissa Skotlannin Fort Williamissa hän sijoittui kuudenneksi. Maailmancupin kokonaispisteissä 2007 Lehikoinen oli finaalin jälkeen toinen. Kauden jälkeen Lehikoinen teki monivuotisen sopimuksen MS Intense Factory Racing -tallin kanssa. Vuonna 2009 MS-Racing yhdistyi Evil Bike -tallin kanssa Evil Bikes/MS-Racing -talliksi.


title: Matti Lehikoinen

text: Syyskuussa 2007 Lehikoinen kaatui vakavasti harjoituksissa ja hänellä todettiin kolme murtumaa selkänikamissa. Vamma ei kuitenkaan vaatinut leikkaushoitoa. Elokuussa 2008 Lehikoinen loukkasi molemmat ranteensa kaaduttuaan harjoituksissa Australiassa. Hänen ranteissaan oli useita murtumia ja nivelsidevaurioita.


title: Matti Lehikoinen

text: Tammikuussa 2010 Lehikoinen siirtyi Chain Reaction Cycles – Intense -talliin.


title: CSMA/CD

text: CSMA/CD () on tietoliikenteen siirtotien varausmenetelmä, jolla useat lähettävät tietokoneet jakavat samaa siirtotietä. CSMA/CD on perinteinen Ethernet-verkkojen tapa jakaa verkko käyttäjien kesken.


title: CSMA/CD

text: CSMA/CD ei perustu ennalta sovittuun tapaan välttää törmäyksiä vaan törmäyksien jälkikäteiseen havaitsemiseen. Jos törmäys havaitaan, lähettäjät lähettävät saman tiedon satunnaisen ajan kuluttua uudelleen, jolloin uuden törmäyksen todennäköisyys on pieni.


title: CSMA/CD

text: CSMA/CD -menetelmässä suoritetaan kanavanvaraus kuuntelemalla kaapelisegmentin liikennetilannetta, joka tapahtuu käytännössä mittaamalla kaapelin jännitetasoja, ja mikäli segmentti vaikuttaa vapaalta, voidaan lähettää. Mikäli tapahtuu törmäys samaan Ethernet-segmenttiin kytkettyjen asemien alkaessa lähettää samanaikaisesti, se voidaan huomata johdon jännitetasojen epänormaaliudesta. Tällöin ensimmäinen törmäyksen havainnut asema lähettää jam-signaalin, joka viestittää segmentin kaikille laitteille tapahtuneesta törmäyksestä. Jam-signaalin vastaanotettuaan kaikki segmentin aseman vaikenevat ja odottavat satunnaisen ajan. Se asema, jonka satunnainen odotusaika on lyhin, aloittaa lähettämisen uudelleen ensimmäisenä. Koska odotusajat ovat satunnaisia, on epätodennäköistä, että joku toinen asema alkaisi jälleen lähettää samaan aikaan, mutta jos näin käy, tapahtuu jälleen törmäys ja toipumisprosessi jam-signaaleineen alkaa uudestaan. Ethernet-kaapelisegmentin enimmäispituus 90/100m varmistaa sen, että törmäykset voidaan huomata ajoissa. Liian pitkän segmentin tapauksessa segmentin eri ääripäiden välinen etenemisviive muodostuu liian pitkäksi.


title: CSMA/CA

text: CSMA/CA () on tietoliikenteen siirtotien varausmenetelmä, jolla useat lähettävät tietokoneet jakavat samaa siirtotietä. CSMA/CA on perinteinen IEEE 802.11 -verkkojen (WLAN) tapa jakaa verkko käyttäjien kesken.


title: CSMA/CA

text: CSMA/CA eroaa Ethernet-verkkojen CSMA/CD-tekniikasta siten, että se perustuu törmäyksien estämiseen. Tämä tapahtuu lähettämällä siirtotien varaava signaali ennen varsinaista dataa.


title: Purjehdus

text: Purjehdus eli purjehtiminen tarkoittaa liikkumista purjealuksella pääsääntöisesti tuulen voimalla. Yksinkertainen purjealus on purje- tai leijalauta, tällöin alustana voi olla vesi, lumi, jää, asfaltti ja hiekka.Meriteiden sääntöjen mukaan purjelaudalla ja leijalaudalla on samat kulkuoikeudet kuin muillakin purjealuksilla.


title: Purjehdus

text: Karkeasti yleistäen voidaan sanoa, että purjeveneen liikkuminen perustuu veneen purjeiden siipimuotoon, joka muistuttaa lentokoneen siipeä. Kun ilmavirta (tuuli) kulkee pitkin purjeen pintaa, se aiheuttaa erilaisen paineen purjeen eri puolille. Tämä yhdessä veneen kölin kanssa muodostaa venettä eteenpäin vievän voiman. Myötätuuleen purjehdittaessa purjeet levitetään mahdollisimman kohtisuoraan tuulta vastaan, jolloin ilmavirta vain työntää venettä eteenpäin. Tähän tarkoitukseen on olemassa erityisiä keulapurjeita, joita kutsutaan spinaakkeriksi ja genaakkeriksi. Kun purjeveneeseen lisätään sivuttaista liikettä vähentävä köli, pystytään purjehtimaan jopa vastaisen tuulen puolelle, joskaan ei suoraan vastatuuleen.


title: Purjehdus

text: Ennen moottoreiden aikaa oli tuuli ainoa veneiden ja laivojen käyttövoima lihasvoiman eli soutamisen lisäksi. Aluksi purjeet olivat yksinkertaisia raakapuuhun levitettyjä myötätuulipurjeita. Tällöin vastaisen tuulen sattuessa saattoi vene edetä vain soutamalla.


title: Purjehdus

text: Myöhemmin veneiden pohjan muotoa ja köliä kehitettiin ja purjeet opittiin jalustamaan siten, että myös sivuvastaiseen tuuleen pystyttiin liikkumaan. Tämä mahdollisti luovimisen eli viistoittain vastaiseen purjehtimisen, jonka avulla veneellä saattoi matkustaa myös vastaiseen tuuleen.


title: Purjehdus

text: Suomessa on rannikkoseuduilla aina purjehdittu, sillä ennen moottoreiden yleistymistä se oli soutamisen ohessa ainoa keino liikuttaa alusta. Hyötypurjehtiminen alkoi vähentyä 1900-luvun alussa kun venepolttomoottorit alkoivat korvata purjeita myös veneissä. Vastaavasti vaurastuneet kaupunkilaiset alkoivat harrastaa huvipurjehdusta Ruotsista ja muualta Euroopasta saadun mallin mukaisesti. Tämä harrastus tapahtui vapaa-ajalla ja rakentui pursiseurojen ympärille. 1800-luvun puolessa välissä vapaa-aika oli jo tuttu käsite osalle Suomen suurimpien kaupunkien asukkaita. Samaan aikaan perustettiin Suomen ensimmäiset purjehdusseurat edistämään merimiestaitoja ja kilpapurjehdusta. Pursiseuroista Segelföreningen i Björneborg on myös Suomen ensimmäinen urheiluseura. Järjestäytyneellä pursiseuratoiminnalla on ollut merkittävä osa Suomen lipun syntyhistoriassa.


title: Purjehdus

text: Purjehdus voidaan jakaa kahteen pääluokkaan: matkapurjehdukseen ja kilpapurjehdukseen.


title: Purjehdus

text: Matkapurjehduksessa purjeveneellä siirrytään paikasta toiseen ja yövytään veneessä mahdollisesti pitkiäkin aikoja. Matkapurjehdukseen soveltuvassa purjeveneessä on nukkumapaikat miehistölle, pentteri (eli "veneen keittiö") jossa laittaa ruokaa sekä käymälä. Matkapurjehduksen ääripäitä ovat päivä- ja viikonloppupurjehdukset ja toisaalta maailman ympäri tehtävät purjehdusmatkat.


title: Purjehdus

text: Kilpapurjehdus on urheilua, jossa sekä kilpaillaan toisia vastaan että harjoitellaan kilpailuja varten. Purjehdus on lähinnä vapaa-ajan harrastus ja harvoille ammatti.


title: Purjehdus

text: Purjehdusta voi harrastaa veneenomistajana tai miehistön jäsenenä eli gastina. Veneenomistajat etsivät miehistön jäseniä gastipörsseissä päiväpurjehduksille, harjoituksiin, kilpailuihin ja siirto- ja matkapurjehduksille.


title: Purjehdus

text: Veneettömät harrastajat voivat myös vuokrata purjeveneitä sekä lomamatkoille että kilpailuihin. Parikilpailukeskuksissa joukkueet saavat purjeveneet käyttöönsä kilpailu-, harjoittelu-, tai kausimaksua vastaan.


title: Koodausmenetelmä

text: Koodausmenetelmät ovat menetelmiä, joilla informaatio – esimerkiksi puhe, musiikki, kuva, video tai muu tieto – voidaan koodata symboleiksi, jotka soveltuvat informaation siirtoon tai tallentamiseen.


title: Koodausmenetelmä

text: Esimerkiksi videokuva voidaan koodata useilla erilaisilla koodekeilla. Näin saatu bittimuotoinen informaatio taas voidaan koodata muotoon, joka voidaan siirtää erilaisilla siirtoteillä moduloituna.


title: Fuengirola

text: Fuengirola on eteläespanjalainen kaupunki, joka kuuluu Málagan maakuntaan ja Andalusian autonomiseen alueeseen. Fuengirola sijaitsee noin 30 km Málagan kaupungista lounaaseen Välimeren rannalla Costa del Solin eli Aurinkorannikon alueella.


title: Fuengirola

text: Fuengirolasta Málagaan kulkee vuonna 1970 avattu rautatie, jolla kulkee Cercanías Málaga -lähiliikennejuna. Kaupungissa on myös lähes kahdeksan kilometrin mittainen lounaasta koilliseen kulkeva hiekkaranta, joka koillisessa hieman itään kaartuen muodostaa avaran lahden kahden kallioisen niemekkeen väliin.