title: Metsäpeura

text: Metsäpeura muistuttaa ulkonäöltään muita peuran alalajeja, kuten tunturipeuraa ja sen kesyä muotoa poroa, mutta on niitä kookkaampi ja pidempijalkaisempi. Metsäpeura onkin yksi suurimmista peuran alalajeista. Sen ruumiinpituus on 180–220 senttimetriä ja hännän pituus 10–15 senttimetriä. Hirvaat ovat selvästi vaatimia suurempia, mikä näkyy erityisesti painossa. Vaadin painaa 60–100 kilogrammaa, mutta hirvas voi painaa 150–250 kilogrammaa. Koostaan huolimatta metsäpeura vaikuttaa kevytrakenteisemmalta kuin poro. Syynä ovat sen korkeammat koivet, säärevämmät jalat ja hoikempi ruumis. Pitkät raajat ovat sopeutuma havumetsävyöhykkeen syvään ja pehmeään lumeen. Tunturipeuran ja poron elinympäristössä tundralla ja tuntureilla lunta on vähän tai se on kovaksi pakkautunutta, joten niillä on metsäpeuraa lyhyemmät jalat ja leveät, lumikenkämäiset sorkat. Metsäpeuran sorkat ovat suhteellisen pitkät, minkä ansiosta puolikuun muotoiset askeleet ovat hieman pidempiä kuin porolla. Erona ovat myös tummempi ja tasaisempi väritys, leveämpi kuono ja suuremmat sierainten hajuonkalot kuin porolla. Peuralle tyypilliseen tapaan kummallakin sukupuolella on sarvet. Metsäpeuralla on kapeammat sarvet kuin porolla. Kapeat sarvet helpottavat metsässä liikkumista. Metsäpeuran säkäkorkeus on 10–20 senttimetriä korkeampi ja pää on pidempi ja kapeampi kuin porolla. Varman määrityksen tekeminen on kuitenkin hankalaa, varsinkin kun Kainuussa ja Venäjällä alalajit ovat risteytyneet keskenään.


title: Metsäpeura

text: Ensimmäiset metsäpeurat vaelsivat Pohjois-Eurooppaan viime jääkauden jälkeen noin 10 000 tai 7 000 vuotta sitten idästä ja kaakosta. Niitä esiintyi muuallakin Euroopassa, esimerkiksi Puolasta metsäpeura hävisi vasta 1500-luvulla. Vielä 1600-luvulla metsäpeuroja tavattiin kaikkialla Suomessa pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta. Venäjän Karjalassa levinneisyys ulottui 1700-luvulla Kantalahdesta Äänisjärvelle. Myöhemmin poronhoito, liiallinen metsästys ja ilmaston lämpeneminen alkoivat verottaa kantaa etenkin Suomessa. Peurakanta taantui ensin varsinkin Pohjois-Pohjanmaalla ja Länsi- ja Keski-Suomessa. Maan viimeiset laumat nähtiin 1880-luvulla Suomenselällä ja vuonna 1910 Kuhmossa, minkä jälkeen metsäpeura hävisi Suomesta kokonaan. Suomen lajistosta silloin jo kadonnut metsäpeura rauhoitettiin vuonna 1913. Vuonna 1921 Kuolan suunnasta vaelsi rajan yli yksinäinen hirvas, joka kuitenkin joutui savukoskelaisen poromiehen ampumaksi.


title: Metsäpeura

text: Vasta neljänkymmenen vuoden poissaolon jälkeen metsäpeuroja alkoi suuremmissa määrin vaeltaa takaisin Suomen Kuhmoon lähinnä Pieningän alueen erämaista, silloisesta Neuvostoliitosta. Ensimmäiset laumat nähtiin maan rajojen sisäpuolella vuonna 1953. Elimyssaloon perustettiin 1970-luvun alussa laaja luonnonsuojelualue erityisesti seudun metsäpeurakannan suojelemiseksi. Nykyään metsäpeuroja tavataan Suomessa kolmena populaationa Kainuussa, Suomenselällä ja pieni määrä Lieksan alueella. Suomen 1960-luvulta lähtien elpynyt peurakanta oli vuosikymmenien ajan suurin Kainuussa. Siellä oli 1980-luvun lopulla 500-600 ja vuonna 2001 jo noin 1 700 metsäpeuraa, mutta 2000-luvun alussa kanta on kääntynyt jyrkkään laskuun. Vuonna 2006 peuroja oli enää runsaat tuhat, vuonna 2007 960, vuonna 2010 811 ja vuonna 2011 enää 802. Vuonna 2011 pääosa Kainuun peuroista oleili Ristijärven, Kuhmon ja Sotkamon kuntien alueilla. Metsästys ja Kalastus -lehden haastatteleman tutkija Ilpo Kojolan mukaan suurin syy metsäpeurakantojen pienenemiseen on susikantojen runsastuminen. Susikannan ollessa runsaimmillaan vuonna 2007, yli 60 yksilöä, koettiin Kainuussa seuraavana vuonna metsäpeurakannan siihenastinen aallonpohja. Susikannan pienennyttyä, arviolta 30–40 yksilöön vuonna 2010, talven yli selviytyvien vasojen määrä on kasvanut noin 40 %. Peurojen kokonaismäärä ei kuitenkaan ole kääntynyt kasvuun. Myöhemmissä haastatteluissa Kojola on muistuttanut, että metsäpeuroja saalistavat suden ohella muutkin suurpedot, karhu etenkin alkukesäisin. Karhujen pyyntilupien määrä on Kuhmossa lisätty kaksinkertaiseksi normaaliin verrattuna juuri peurojen suojelemiseksi. Itse metsäpeurojen metsästäminen on ollut Kainuussa kiellettyä vuodesta 2003 lähtien. Suurpetojen runsastumisen lisäksi metsien pirstaloitumisella arvellaan olleen vaikutusta peurojen vähenemiseen. Kainuun peurakannan selviämistä vaikeuttaa myös se, että Venäjän Karjalan peurakanta on salametsästyksen takia romahtanut eikä sieltä enää vaella uusia yksilöitä Suomen puolelle.


title: Metsäpeura

text: 1970-luvun alussa Suomeen haluttiin luoda toinen metsäpeurapopulaatio poronhoitoalueen ulkopuolelle, jotta tämä alalaji ei olisi vain yhden kannan varassa, eikä risteytyisi porojen kanssa. Lisäksi oltiin huolissaan siitä, että Kuhmon Elimyssalon ympäristössä tehtiin metsänhakkuita, jotka saattaisivat heikentää peurojen elinmahdollisuuksia. Vuonna 1973 yritettiin siirtää kuuden yksilön lauma Kuhmosta Korkeasaaren eläintarhaan. Yritys epäonnistui, sillä vain kaksi yksilöä saatiin perille. Niistäkin toinen kuoli pian, ja jäljelle jäi yksinäinen vanha vaadin. Vuosina 1979–1980 siirrettiin kahdeksan vaadinta ja kaksi hirvasta Kainuusta 300 kilometrin päähän Suomenselän Kivijärvelle, Salamajärven kansallispuiston Salamanperässä, Koirajärven lähellä olleeseen 15 hehtaarin aitaukseen. Vuoden 1981 lopulla päästettiin vapauteen kolme aitauksessa syntynyttä vaadinta ja yksi hirvas, ja vuonna 1984 vapautettiin loputkin yksilöt. Istutusten aikaan paikalliset maanviljelijät vastustivat siirtoja ankarasti, koska pelkäsivät peurojan aiheuttavan vahinkoa maataloudelle. Nyttemmin asenteet ovat muuttuneet, ja pohjalaiset suhtautuvat kotiseudullaan eläviin metsäpeuroihin enimmäkseen ylpeydellä. Peurojen kannalta siirto onnistui ennakko-odotuksiakin paremmin, ja kannan nopea kasvu on yllättänyt sekä paikalliset asukkaat että viranomaiset. Kanta kasvoi istutusalueella jopa nopeammin kuin Kainuussa, ja on nykyisin suurempi kuin Kainuun jatkuvasti pienenevä kanta. Vuonna 2006 Suomenselällä arvioitiin elävän noin 1 200 metsäpeuraa, joidenkin lähteiden mukaan jopa 1 500. Helikopterilla tehdyissä tarkoissa laskennoissa peuroja havaittiin vuonna 2008 1 006 ja vuonna 2011 1 076 yksilöä. Nykyisin pääosa (lähes 900 yksilöä) Suomenselän metsäpeuroista oleilee talvisin Alajärvellä ja pienemmät laumat Soinissa ja Vimpelissä. Aiempi talvilaidun oli Halsualla, mutta peurat vaihtavat ruokailualueitaan säännöllisesti, jotta jäkäliköt ehtivät toipua laidunnuksesta. Suomenselän metsäpeurat ovat vähitellen leviämässä etelämmäksi Pohjanmaalle ja Keski-Suomeen, varsinkin Oulujärveä ympäröiville jäkäläkankaille. Syksyllä 2010 noin 15–20 yksilön lauma havaittiin yllättäen Pohjois-Pohjanmaalla, Pyhännän kirkonkylän lähellä. Pyhäntä on noin puolivälissä Suomenselän ja Kainuun metsäpeura-alueista. Varmistamattomia metsäpeurahavaintoja oli tehty Pyhännällä jo vuonna 2004, jolloin siellä kerrottiin nähdyn emä pienen vasansa kanssa. Näiden havaintojen perusteella arvellaan, että osa Suomenselän istutuskannasta on levittäytymässä kohti itää.


title: Metsäpeura

text: Metsäpeuroja on vaeltanut Venäjältä Kainuun lisäksi Lieksan alueelle, jossa elää nykyisin pienehkö kanta. Kuten Kainuussa, myös siellä kannan koko on pienentynyt 2000-luvulla. Lieksan peurakanta oli suurimmillaan 200 yksilöä 1970–1980-lukujen vaihteessa, jolloin kannat olivat vahvoja myös Karjalan tasavallassa Venäjällä. Nykyään Lieksassa on metsäpeuroja jäljellä enää muutamia kymmeniä.


title: Metsäpeura

text: Ähtärin seudulla elää pieni, noin 25 yksilön suuruinen metsäpeurapopulaatio, joka on saanut alkunsa Ähtärin eläinpuistosta luontoon siirretyistä yksilöistä.


title: Metsäpeura

text: Hämeen pohjoisosiin vapautettiin vuonna 1997 Ähtärin eläinpuistosta peräisin olleita metsäpeuroja. Alueelle ei kuitenkaan muodostunut pysyvää kantaa, sillä peurat eivät alkaneet lisääntyä. Osa niistä vaelsi Hämeestä Jämijärvelle asti. Vuonna 2011 näitä istutettuja peuroja arveltiin olevan jäljellä noin 20 yksilöä.


title: Metsäpeura

text: 2000-luvulla Maa- ja metsätalousministeriö alkoi suunnitella Suomeen uusia siirtoistutuksia metsäpeuran säilymisen turvaamiseksi. Tarkoituksena on siirtää uusille alueille sekä Kainuun tai Suomenselän kannan edustajia että eläintarhojen ylijäämäpeuroja. Alustavasti on tutkittu, että metsäpeuralle sopivia metsäalueita sijaitsee ainakin Pohjois-Satakunnassa ja Pieksämäen seudulla. Ennen kuin istutukset voidaan totetuttaa, niistä on laadittava tarkat suunnitelmat paikallisten asukkaiden kuulemisineen. Suunnittelu on viivästynyt alkuperäisestä aikataulustaan riistahallinnon uudistusten takia.


title: Metsäpeura

text: Venäjällä elää vuonna 2010 julkaistun arvion mukaan kaikkiaan noin 8 500 metsäpeuraa. Ne ovat jakautuneet kolmen alueen kesken: Karjalassa peuroja noin 2 500, Arkangelissa 2 500 ja Komissa 3 500 yksilöä. Määrät ovat pienentyneet nopeasti, sillä pelkästään Karjalankannan kooksi arvioitiin vielä 1980-luvun alussa 7 000 ja vuonna 1994 noin 3 000 eläintä. Vuoden 1994 määrästä noin 500 yksilöä metsästettiin saman vuoden aikana. Nykyisin metsäpeura on Venäjällä virallisesti rauhoitettu, mutta sen salametsästys on yleistä. Eri aluiden populaatiot ovat eriytyneet toisistaan, mikä heikentää niiden geenien vaihtumista. Myös peurojen siirtyminen Venäjältä Suomeen on loppunut.


title: Metsäpeura

text: Moskovan eläintarhaan on alettu kerätä metsäpeuroja eräänlaiseksi geenipankiksi. Vuonna 2011 sinne oli tarkoitus kuljettaa Suomesta Ranuan ja Ähtärin eläinpuistoista yhteensä 16 peurayksilöä. Metsäpeuroja on maailmalla kaikkiaan 17 eri eläintarhassa yhteensä noin 400 yksilöä.


title: Metsäpeura

text: Metsäpeurat laiduntavat kesäisin reheväkasvuisilla soilla ja siirtyvät talveksi sellaisiin metsiin, joissa on hyviä jäkäläkankaita. Ne liikkuvat myös järvien rannoilla laiduntamassa, ja talvisin avosoilla ja järvien jäällä suojassa pedoilta. Järviä käytetään myös vaellusreitteinä. Osa yksilöistä viihtyy talvisin heinäpelloilla syömässä ruohoa.


title: Metsäpeura

text: Talvella metsäpeurat syövät lähes yksinomaan jäkäliä, lähinnä poronjäkälää, jota ne kaivavat sorkillaan esiin lumesta.. Jäkälässä on vain vähän hivenaineita ja valkuaisia, mutta paljon hiilihydraatteja. Jäkälän osuus talviravinnosta riippuu paljolti siitä, kuinka vaikeaa sen esiinkaivaminen on. Peura löytää jäkäläisimmät kohdat lumen alta tarkan hajuaistinsa avulla. Hankeen jääneet turvanjäljet ovat merkki siitä, että haju ei ollut tarpeeksi voimakas kohdan esiinkaivamiseen. Keski- ja kevättalven vaikeissa lumiolosuhteissa jäkälänkaivu keskittyy ohutlumisimmille alueille, kuten järvien rannoille, joissa lunta on vähemmän kuin syvemmällä metsässä. Kun rannat on kertaalleen kaivettu läpi, peurat siirtyvät seuraavalle järvelle. Kun jäkälän saanti vaikeutuu, metsäpeurat turvautuvat puiden alaoksilla kasvaviin luppoihin ja naavoihin. Peurat käyttävät talvellakin myös kasviravintoa ja syövät etenkin jäkälän puutteessa varpuja, saroja, edelliskesän heinää ja järvikaislaa, jota ne kaivavat soilta ja järvien rannoilta.. Metsäpeuralle kelpaavat esimerkiksi raatteen juuret. Ne saattavat myös tulla pelloille kaivamaan lumen alta ruohoa ja viljan jäänteitä. Talvella metsäpeuran talvilaidunnusalue on noin kymmenesosa kesän laitumesta muun muassa sen takia, että peuralle sopivat talviruokailualueet ovat pieniä. Yleensäkin peuran on vaikeampi saada talvella ravintoa kuin kesällä. Metsäpeura syö ja lepää ympäri vuorokauden 2–4 tuntia kerrallaan pimeälläkin.


title: Metsäpeura

text: Jo huhtikuussa metsäpeura alkaa syödä kasvamaan lähtenyttä tupasvillaa.


title: Metsäpeura

text: Metsäpeurat siirtyvät yleensä kesäksi kasviruokavalioon, ja voivat vaeltaa jopa kymmenien kilometrien päähän talvilaitumilta. Peura pystyy syömään satoja erilaisia kasvilajeja, muun muassa saraa, heinää, kortteita ja maitohorsmia.


title: Metsäpeura

text: Erityisesti hirvaat jäävät yleensä talvilaitumille tai niiden tuntumaan. Niiden kesäravintoa ovat lehtipuiden lehdet, ruohot ja poronjäkälä. Vaatimet syövät kesällä pelkästään vihreitä kasveja, ja laiduntavat vasojensa kanssa etenkin soilla. Erityistä herkkua on raate, joka tunnettiinkin aiemmin peuranvehkana. Syksyisin sienet ovat metsäpeuralle tärkeää ravintoa. Ravinnon määrä ja sukupuoli vaikuttavat suuresti peurojen liikkumiseen. Menneinä vuosisatoina peurat tunnettiin pitkistä talvivaelluksistaan, jotka ulottuivat satojen kilometrien päähän kesälaitumista. Vaellusten syynä oli runsaan peurakannan aiheuttama laidunnuspaine, mikä pakotti peurat liikkumaan laajemmalla alueella. Nykyään peuroja on vähemmän ja vaelluksetkin ovat pienempiä jäkälikköjen ja järvenrantalaitumien paremman kunnon ansiosta. Siksi peurojen talvivaellukset ovat pidentyneet Suomessa kannan kasvaessa, ja vastaavaa on havaittu myös Venäjän Karjalassa. Kainuussa kesä- ja talvilaitumet sijaitsevat nykyisin jo yli sadan kilometrin päässä toisistaan. Pidentyneet vaellusmatkat ovat riski pienentyneille populaatioille, sillä eläimet saattavat kulkiessaan esimerkiksi jäädä autojen alle tai joutua petojen saaliiksi.


title: Metsäpeura

text: Metsäpeurojen kiima- eli rykimä-aika on syys-lokakuussa, jolloin hirvaat hakeutuvat vaatimien ja vasojen kesälaitumille. Hirvaat kokoavat noin 10–30 eläimen kiimatokkia, joissa on yleensä yksi hallitseva hirvas, joka puolustaa tokkaansa muilta hirvailta. Vilkkaimmillaan rykimäaika on lokakuun puolenvälin jälkeen. Kiiman lopulla tokkiaan puolustavat hirvaat ovat niin uupuneita, että muutkin hirvaat saattavat päästä parittelemaan. Metsäpeuravaatimen kanto-aika on noin 7 kuukautta, ja vasat syntyvät touko-kesäkuun vaihteessa. Vasoja on yleensä yksi, harvoin kaksi. Vaadinten on todettu käyttävän samoja vasomisalueita vuodesta toiseen. Paikka on yleensä syrjäinen puronvarsikorpi tai vanha mustikan peittämä kuusimetsä. Peuravaadin viettää aluksi vasansa kanssa hyvin huomaamatonta elämää, ja siirtyy kesäkuun alkupuolella punaruskeiden vasojensa kanssa soille. Syksyn kiima-aikana emo vieroittaa vasansa ja vasa siirtyy kasvisravintoon. Vasa pysyy emonsa mukana koko talven ja seuraa emoaan vasomisalueelle saakka, mutta emä karkottaa sen luotaan ennen uuden vasan syntymää.


title: Metsäpeura

text: Metsäpeura ja poro ovat samaa lajia, joten ne pystyvät saamaan keskenään lisääntymiskykyisiä jälkeläisiä. Risteytymistä on tapahtunut Suomessa lähinnä Kainuussa, jossa metsäpeurojen elinalue rajautuu poropaliskuntaan. Alalajien sekoittumisen vähentämiseksi poronhoitoalueen etelärajalle rakennettiin 1990-luvulla yli 80 kilometrin mittainen aita, jolla pyritään estämään peurojen liikkuminen Suomussalmelta Kuhmoon ja toisin päin. Rotupuhtautta edistetään myös aktiivisesti poistamalla havaitut risteymäyksilöt poroerotuksissa ja metsästämällä. Risteymiä on metsästetty erityisissä rodunpuhdistusjahdeissa, jollaiset järjestettiin Kainuussa viimeksi talvella 2002–2003.


title: Metsäpeura

text: Metsäpeurat viettävät kesät muutaman yksilön laumoissa, hirvaat jopa yksinään. Hirvaat ja vaatimet elävät talvea ja rykimää lukuun ottamatta erillään toisistaan. Pieninä ryhminä peurat eivät ole yhtä näkyviä ja kuuluvia pedoille. Metsämaastossa pedot saavat kuitenkin paremmin näkösuojaa kuin avoimella tundralla, jonka vuoksi huomaamattomuus on saaliseläimille välttämätöntä. Metsäpeurat ovat siksi hiljaisempia kuin porot, eikä vasan valittava kutsu ja vaatimen röhkiminen ole kovin yleistä. Eläin on myös ihmistä kohtaan varsin arka, eikä sitä ole helppo päästä näkemään.


title: Metsäpeura

text: Talvet metsäpeurat elävät kuitenkin kunnollisina laumoina, joiden koko vaihtelee muutamasta kymmenestä jopa pariin sataan yksilöön. Laumat syntyvät, kun hajallaan eläneet peurat vaeltavat parhaille ruokapaikoille, jäkäläkankaille ja järvien rannoille syksyn aikana. Järvillä yhteys lajitovereihin säilyy paremmin kuin metsässä ja lauma vetää puoleensa yksittäisiä peuroja ja pienempiä ryhmiä. Laumat kuitenkin yleensä hajoavat ennen maalis-huhtikuun kevätmuuttoa.


title: Metsäpeura

text: Suomalaisissa metsäpeuroista on 2000-luvulla löydetty hyvin runsaasti "Filarioidea"-sukkulamatoloisiin kuuluvaa "Rumenfilaria andersoni" -imusuonimatoa. Loinen on levinnyt Suomeen Yhdysvalloista tuotujen valkohäntäpeurojen välityksellä. Loista on tavattu myös jonkin verran myös hirvissä ja poroissa. "R. andersonin" vaikutuksia metsäpeuroihin ei ole tutkittu laajemmin.


title: Metsäpeura

text: Metsäpeura on ollut aikaisemmin Suomen merkittävin riistaeläin, ja on arvioitu että ensimmäiset asukkaat, jotka nykyiselle Suomen alueelle siirtyivät, olisivat saapuneet juuri metsäpeuralaumojen vaelluksen perässä. Niitä metsästettiin Saarijärven korkeudella vielä Suomusjärven kulttuurin aikana. On esitetty arvioita siitä, että tuon kulttuurin merkittävimmät metsästysaseet, liuskekeihäät, olisi tarkoitettukin nimenomaan peuran pyyntiin. Tällöin niiden vähittäinen käytöstä poisjääminen kampakeraamiselle ajalle tultaessa johtuisi peurakannan pienenemisestä ja häviämisestä. Tähän viittaa myös se, että pohjoisilla alueilla, missä peurakanta säilyi, liuskekärkisiä keihäitä käytettiin vielä koko lopun kivikauden ajan. Metsäpeuroja pyydettiin yleensä niiden vaellusreiteiltä väijytyksillä ja pyyntikuopilla.


title: Metsäpeura

text: Nykyisinkin metsäpeura kuuluu Suomessa riistaeläimiin. Sen metsästysaika kestää syyskuun viimeisestä lauantaista tammikuun 31. päivään. Vaadin, jota seuraa alle vuoden ikäinen vasa, on kuitenkin aina rauhoitettu. Metsäpeura kirjattiin metsästyslakiin vuonna 1993. Peurajahdit alkoivat Kainuussa vuonna 1996 ja Suomenselän Perhossa 1998. Pääsyynä metsästykselle ovat Pohjanmaalla olleet peurojen aiheuttamat maatalousvahingot. Yleisin metsäpeuran metsästysmuoto on pellon laidalla kyttääminen. Metsäpeurojen metsästäminen on nykyisin rajoitettua, ja Kainuussa sitä ei ole sallittu lainkaan vuoden 2002 jälkeen. Metsästysvuodelle 2009-2010 myönnettiin ainoastaan 35 kaatolupaa, kaikki Pohjanmaan Suomenselälle. Vuosina 2004–2009 koko Suomen vuosittainen metsäpeurasaalis on vaihdellut 40 ja 141 yksilön välillä.


title: Metsäpeura

text: Laillisen metsästyksen lisäksi metsäpeuroja kuolee Suomessa jonkin verran salametsästyksen takia. Luvatta tapetun metsäpeuran ohjeellinen korvausarvo on 2 600–3 900 euroa. Huhtikuussa 2011 tuli voimaan rikoslain uudistus, jonka mukaan suden, ahman, karhun, ilveksen, saukon ja metsäpeuran laitonta tappamista käsitellään automaattisesti törkeänä metsästysrikoksena. Poliisi saa hyödyntää törkeän metsästysrikoksen selvittämiseksi muun muassa televalvontaa.


title: Metsäpeura

text: Riista- ja kalatalouden tutkimuslaitos eli RKTL aloitti keväällä 2010 laajan metsäpeuratutkimuksen, jossa peurojen liikkeitä ja määrää tutkitaan radiopantojen avulla. Vuonna 2010 Keski-Pohjanmaalla pannoitettiin seitsemän vaadinta, ja keväällä 2011 vielä 15 yksilöä lisää. Kainuussa pannoitettiin kevään 2011 aikana 43 peuraa. Kaikkiaan pannoitettuja peuroja on siis noin 60.


title: Metsäkauris

text: Metsäkauris ("Capreolus capreolus") on Euroopassa yleisenä elävä pienikokoinen, lyhythäntäinen ja monenlaisiin elinympäristöihin sopeutunut hirvieläin. Laji on levittäytynyt Suomeen 1900-luvulla sekä luontaisesti että siirtoistutusten avulla, ja nykyisin se on tärkeä riistaeläin. Paikannimitutkimuksen perusteella on arveltu, että metsäkauriita olisi elänyt Ahvenanmaan lisäksi manner-Suomessa aiemminkin, mutta asiasta ei ole varmaa tietoa.


title: Metsäkauris

text: Metsäkauris on väritykseltään kesällä punaruskea ja talvella harmaanruskea. Ruskeankeltainen vatsapuoli ja posket ovat muuta ruumista vaaleammat, kuten myös hännänympärys, joka on kesällä kellertävä ja talvella valkoinen. Ylähuulen molemmin puolin on musta täplä. Häntä on hyvin lyhyt, vain 2–4 cm:n mittainen, ja tuskin erottuva. Nuori vasa on täplikäs, mutta täplät häviävät yksilön kasvaessa. Vain uroksella on sarvet. Sarvet ovat pienet, pystyt ja tavallisimmin kolmepiikkiset. Muihin Euroopassa luonnostaan eläviin hirvieläimiin verrattuna metsäkauris on pienikokoinen ja siro. Täysikasvuisen yksilön säkäkorkeus on vain noin 65–75 cm, ruumiin pituus 90–135 cm ja paino 15–35 kg..


title: Metsäkauris

text: Metsäkauriin varoitusääni on matala haukahdus, jota se usein toistaa pari kertaa peräkkäin. Uroksen kiima-aikana päästämä korkea kutsu- ja yhteydenpitoääni muistuttaa vihellystä.


title: Metsäkauris

text: Metsäkauris jaetaan neljään alalajiin, joiden yhteenlaskettu levinneisyysalue kattaa lähes koko Euroopan ja Turkin sekä osia Länsi-Venäjästä, Lähi-idästä ja Kaukasiasta. Lajia ei kuitenkaan tavata Irlannissa eikä monilla Välimeren saarilla. Laji on kuollut sukupuuttoon Israelista ja Libanonista, mutta Israelissa suunnitellaan sen takaisinistutusta. Luulöytöjen perusteella on päätelty lajin eläneen neoliittisella kivikaudella myös Jordaniassa, missä sitä ei enää nykyisin tavata.


title: Metsäkauris

text: Keski-Euroopan metsäkauriskannan kooksi arvioidaan noin 15 miljoonaa yksilöä. Runsautensa ja laajan esiintymisalueensa ansiosta laji on IUCN:n uhanalaisuusluokituksessa arvioitu elinvoimaiseksi. Poikkeuksena on Italiassa esiintyvä alalaji "C. c. italicus", joka on uhanalainen. Kyseistä alalajia on jäljellä enää noin 10 000 täysikasvuista yksilöä. Aasiassa elävää siperianmetsäkaurista ("Capreolus pygargus") pidettiin aiemmin metsäkauriin alalajina, mutta nykyisin sen katsotaan olevan oma, erillinen lajinsa.


title: Metsäkauris

text: Suotuisissa olosuhteissa metsäkauris pystyy lisääntymään ja laajentamaan levinneisyyttään tehokkaasti, koska nuoret yksilöt joutuvat vaeltamaan pois synnyinseudultaan aikuisten voimakkaan reviirinpuolustuksen takia. Merkittävin este nykyisen elinalueen laajentumiselle on pohjoisten alueiden paksu lumikerros. Koska metsäkauris on pieni ja lyhytjalkainen, jo noin puolen metrin syvyinen lumikerros vaikeuttaa merkittävästi sen ravinnonsaantia. Lisäksi lyhyet jalat rajoittavat sen liikkuvuutta hangessa, ja se on siksi altis petoeläinten saalistukselle.


title: Metsäkauris

text: Perinteisesti on ajateltu, että metsäkauris on manner-Suomessa aivan uusi eläinlaji, joka ei ole esiintynyt alueella aiemmin. Ei tunneta mitään fossiili- tai luulöytöjä tai muitakaan varmoja todisteita siitä, että lajia olisi elänyt Suomessa esihistoriallisena aikana. On kuitenkin arveltu, että myöhemmin, historiallisen ajan alussa, kauris olisi ollut metsäpeuran ohella runsas ja tärkeä riistaeläin, mutta olisi hävinnyt 1500- ja 1600-luvuilla sukupuuttoon kylmän kauden vallitessa. Oletuksen pohjalla on teoria siitä, että metsäkauris olisi tunnettu nimellä "tarvas", ja tästä nimityksestä olisivat peräisin lukuisat Tarvas-alkuiset paikannimet, kuten Tarvasjoki.


title: Metsäkauris

text: Varmaa tietoa on se, että Ahvenanmaalla on elänyt metsäkauriita ainakin 1500-luvun alusta 1600-luvun alkuun. Kanta ei todennäköisesti ollut sinne luontaisesti levinnyt, vaan istutettu. Yksi ensimmäisistä asiaa koskevista maininnoista on kuningas Kustaa Vaasan kirje vuodelta 1537. Kirjeessä kuningas ilmoittaa kauriit yhdeksi niistä syistä, joiden takia hän haluaa liittää Ahvenanmaan hallinnon Tukholman linnan alaisuuteen. Ahvenanmaan metsäkauriita koskevat maininnat arkistoaineistoissa loppuvat 1600-luvun alun jälkeen, jolloin laji ilmeisesti hävisi saarelta kokonaan. Metsäkauris palautettiin Ahvenanmaalle istuttamalla niitä sinne 1950- ja 1960-luvuilla yhteensä 41 yksilöä. Laji on valittu Ahvenanmaan maakunnan nimikkoeläimeksi.


title: Metsäkauris

text: Norjassa ja Ruotsissa elää luonnonvarainen populaatio, jonka kantavanhemmat vaelsivat sinne jääkauden jälkeen Tanskasta, alueiden välillä tuolloin ollutta manneryhteyttä pitkin. Ilmaston kylmeneminen ja liiallinen metsästys johtivat tämän Skandinavian kannan pienenemiseen keskiajan jälkeen: 1800-luvun alussa kauriit olivat kadonneet Norjasta kokonaan ja Ruotsissa niitä eli vain Etelä-Skånessa. 1900-luvun alussa metsäkauris alkoi runsastua ja levittäytyä Suomea ympäröivillä alueilla sekä Norjassa ja Ruotsissa että Pohjois-Virossa ja Inkerissä. Runsastumisen yhdeksi syyksi on arveltu ilmaston lämpenemistä. Manner-Suomen ensimmäiset metsäkauriit havaittiin Tornion seudulla 1950-luvun tienoilla. Pysyviä populaatioita muodostui aluksi Pohjanlahden perukkaan Tornion-, Kemi- ja Oulujoen varsille, ja vasta myöhemmin Kaakkois-Suomeen. Kauriit olivat vaeltaneet kyseisille alueille luontaisesti rajojen takaa Pohjois-Ruotsista ja Karjalankannakselta. Kaakkois-Suomen ensimmäiset yksilöt havaittiin Ruokolahdella, ja osa niistä saattoi olla peräisin Inkerinmaan keisarillisesta metsästyspuistosta, jonne metsäkauriita oli aiemmin istutettu. 1980-luvulla eläimiä alkoi vaeltaa myös Koillis-Lappiin Inariin ja Utsjoelle Pohjois-Norjan rannikon kautta.


title: Metsäkauris

text: Siirtoistutukset ovat vaikuttaneet suuresti kannan leviämiseen varsinkin Etelä-Suomessa, jossa niitä tehtiin 1980-luvulla useilla paikkakunnilla. Ensimmäiset kuusi yksilöä vapautettiin vuonna 1980 Kemiöön, jonne ei kuitenkaan muodostunut pysyvää kantaa. Sen jälkeen tarhausta ja istutuksia toteutettiin esimerkiksi Hyvinkään seudulla, Pohjois-Hämeessä, Rajamäellä ja Lohjalla. Kauriita tuotiin Ahvenanmaalta, Ruotsista, Lapista ja Ähtärin eläinpuistosta. Kannat ovat tätä nykyä vahvat ja elinvoimaiset Etelä- ja Länsi-Suomessa sekä Pohjanlahden rannikolla.


title: Metsäkauris

text: Metsäkauris ei ole vaativa elinympäristönsä suhteen. Sitä tavataan monentyyppisillä alueilla, kuten lehti- ja sekametsissä, niityillä, pelloilla ja harvaan rakennetuilla esikaupunkialueillakin. Erityisesti se viihtyy seuduilla, joilla on lähekkäin sekä metsää että maatalousmaata. Se sopeutuu hyvin myös moderniin maatalousympäristöön.


title: Metsäkauris

text: Metsäkauris voi olla liikkeellä kaikkina vuorokauden aikoina, mutta se on aktiivisin ilta- ja aamuhämärissä. Metsäkauriit elävät usein pienissä perheryhmissä, joihin kuuluu uros, 2–3 naarasta ja vasat. Varsinkin urokset voivat elää yksinäänkin. Urosten sarvet alkavat kasvaa kevättavella, ja ne ovat lopullisessa mitassaan jo loppukeväällä. Niitä peittää aluksi verinahka, jonka uros kuitenkin pian hankaa pois kelomalla sarvia puunrunkoihin ja oksiin. Kelomisen yhteydessä eläimen otsassa olevista hajurauhasista tarttuu puuhun hajuainetta, jolla uros merkitsee reviirinsä. Aikuiset urokset valtaavat jo keväällä itselleen reviirin, jolta ne ajavat pois kaikki muut samaa sukupuolta olevat yksilöt. Naaraatkin ovat hirvieläimeksi poikkeuksellisen reviiritietoisia, ja saattavat ajaa omat aikuiset vasansa pois lähistöltään. Karkotetut yksilöt voivat vaeltaa jopa 700 kilometrin päähän talvisesta elinalueestaan. Joillakin alueilla metsäkauriit vaeltavat talvisin myös ravinnon perässä. Pohjoismaissa lumisuus ei yleensä aiheuta vaelluksia, vaan Ruotsissa naaraiden on todettu päinvastoin vähentävän liikkumistaan paksun lumipeitteen aikana. Talvisin ravintoa etsiessään kauriit voivat lyöttäytyä suuriksi laumoiksi.


title: Metsäkauris

text: Metsäkauris pystyy juoksemaan nopeasti ja tekemään pitkiä hyppyjä. Se on myös taitava uimari. Pohjois-Euroopassa aikuisten yksilöiden merkittävin saalistaja on ilves, minkä lisäksi kettu voi syödä pieniä vasoja.


title: Metsäkauris

text: Metsäkauris kuuluu märehtiviin kasvinsyöjiin. Päivän aikana se voi käydä laiduntamassa jopa runsaat kymmenkunta kertaa, sillä pienenä eläimenä sen suhteellinen energiantarve on suuri. Ravintonaan se suosii energiapitoisia, helposti sulavia kasvikunnan tuotteita. Joillain seuduilla metsäkauriin ruokalistalle voi kertyä vuoden aikana jopa 1 000 kasvilajia. Ravinnonkäyttö vaihtelee vuodenaikojen mukaan. Kesällä metsäkauris syö enimmäkseen metsänreunojen vihreitä heinä- ja ruohokasveja. Myös marjat, jäkälät ja sienet kelpaavat ravinnoksi. Talvisin metsäkauriit joutuvat turvautumaan varpuihin ja puiden ja pensaiden oksiin, versoihin ja silmuihin. Pienen kokonsa takia ne eivät kuitenkaan pysty hyödyntämään niin korkealla olevia puiden oksia ja lehtiä kuin suuremmat hirvieläimet. Ne voivat etsiä latojen ympäriltä maahan pudonnutta kauraa ja heinää. Jos muuta ravintoa ei ole enää saatavilla, metsäkauris voi joutua turvautumaan männynneulasiinkin, joita se ei muutoin syö. Se ei aiheuta mäntytaimikoille niin paljon vahinkoa kuin hirvi, koska ei ylety katkomaan latvoja. Runsaslumisina talvina laji selviytyy hyvin pitkälle lisäruokinnan ansiosta.


title: Metsäkauris

text: Metsäkauriiden pariutumisaika on loppukesällä. Suomen oloissa kiima-ajan kiivain kausi ajoittuu heinä-elokuun vaihteeseen. Tuolloin urokset puolustavat reviiriään aggressiivisesti muita uroksia vastaan ja yrittävät houkutella sinne naaraita. Naaras synnyttää alkukesällä, ja saa yleensä kaksi tai kolme vasaa kerrallaan.


title: Metsäkauris

text: Vanhin tunnettu metsäkauris eli vankeudessa 17,5-vuotiaaksi. Luonnossakin ne saavuttavat usein 15 vuoden iän.


title: Metsäkauris

text: Metsäkauris on levinneisyysalueillaan tärkeä riistaeläin. Ahvenanmaalla lajin metsästys alkoi vuonna 1973. Manner-Suomessa metsäkauriin metsästys aloitettiin vasta myöhemmin, ensimmäisenä Pohjanlahden perukassa. Suomessa uros on rauhoitettu 1.2.–15.5. ja 16.6.–31.8., naaras ja saman vuoden vasa 1.2.–31.8. Muina aikoina metsäkauriita saa Suomessa metsästää ilman pyyntilupaa. Myös pyyntimenetelmä on vapaa laissa erikseen kiellettyjä menetelmiä lukuun ottamatta, eli metsäkaurista saa ampua myös haulikolla ja jousiaseella. Rihlatulla luotiaseella metsästettäessä ampujan on kuitenkin ensin suoritettava metsästyslaissa säädetty ampumakoe. Metsästäjällä on vuonna 2005 laaditun asetuksen mukaan myös velvollisuus ilmoittaa riistanhoitopiirille kunkin kaadetuksi tulleen metsäkauriin ikä, sukupuoli, pyyntiajankohta ja -paikka. Metsästyksessä voidaan kesäaikaan hyödyntää erityisiä pillejä, joiden tuottama ääni houkuttelee varsinkin uroksia. Metsästäjien saama vuotuinen saalis on 2000-luvulla vaihdellut 2 800 ja 4 200 välillä.


title: Metsäkauris

text: Itävaltalaisen Felix Saltenin kuuluisan "" -lastenkirjan Bambi on metsäkauris, joka on yleinen riistaeläin Keski-Euroopassa. Kirjaan perustuva Disney-yhtiön yhdysvaltalainen piirroselokuva "Bambi" kuvaa kuitenkin valkohäntäpeuraa, koska metsäkaurista ei esiinny Amerikassa.


title: Rautaristi

text: Rautaristi () oli korkea saksalainen kunniamerkki, joka perustuu alkuaan Saksalaisen ritarikunnan käyttämään ristitunnukseen.


title: Rautaristi

text: Preussin kuningas Fredrik Vilhelm III otti rautaristin käyttöön kunniamerkkinä vuonna 1813. Rautaristi oli poikkeuksellinen kunniamerkki, koska sen myöntämisperusteena ei ollut yhteiskunnallinen asema, kuten usein oli tapana tuohon aikaan, vaan pelkästään taistelussa osoitettu urhoollisuus ja johtamistaito. Rautaristiä on jaettu 1. ja 2. luokan risteinä, ritariristeinä variaatioineen (tammenlehvät, miekat, timantit) sekä rautaristin suurristeinä ja suurristin tähtinä, joita on myönnetty vain muutamia kappaleita hyvin korkeille sodanjohtajille (kuten von Blücher, von Hindenburg ja Göring)


title: Rautaristi

text: Rautaristi oli käytössä vuosina 1813, 1870, 1914 ja 1939 alkaneissa sodissa. Sitä ei ole jaettu vuoden 1945 jälkeen.


title: Rautaristi

text:
Rautaristiä käytettiin kunniamerkkinä keisari Vilhelm II:n aloitteesta myös ensimmäisen maailmansodan alkaessa. Sitä myönnettiin eri luokissaan yli 5,5 miljoonaa kappaletta. Toisen maailmansodan alkaessa rautaristi perustettiin jälleen, ja rautaristejä myönnettiin lukuisissa eri luokissaan useita miljoonia kappaleita. Yksin maavoimissa arvioidaan myönnetyn noin 2,3 miljoonaa toisen luokan rautaristiä ja 300 000 ensimmäisen luokan rautaristiä. Kaiken kaikkiaan toisen luokan rautaristejä myönnettiin noin 3 miljoonaa ja ensimmäisen luokan rautaristejä 450 000. Toisen luokan rautaristin sai 39 naista, ensimmäisen luokan rautaristin sai kaksi, lentokapteeni Hanna Reitsch ja Saksan Punaisen Ristin sisar Elke Grossmann.
Kesäkuussa 1941 perustettiin rautaristin "kunniasolki". Se voitiin myöntää henkilölle, jolla jo oli ensimmäisen ja toisen luokan rautaristit. Solki voitiin myöntää maavoimissa ("Heer") palveleville. Vastaavat soljet perustettiin merivoimille 1943 ja ilmavoimille 1944. Kunniasoljella palkittujen nimet kirjattiin Saksan sotavoimien kultaiseen kirjaan.


title: Rautaristi

text: Rautaristin esillä pito on nykyisinkin Saksassa sallittua, jos siinä ei näy kiellettyä hakaristiä. Vuonna 1957 otettiin käyttöön vuoden 1813 mallin mukainen tammenlehväkoristeinen rautaristi, johon toisessa maailmansodassa jaetut hakaristillä varustetut rautaristit vaihdettiin. Uusia rautaristejä ei Saksassa myönnetä.


title: Rautaristi

text: Kolmelle suomalaiselle myönnettiin rautaristi kunniasoljella. He olivat sotamarsalkka Gustaf Mannerheim (I ja II luokan rautaristit kunniasolkineen), SS-joukonjohtaja (suom. vast. korpraali) Kalevi Könönen ja SS-ampuja (suom. vast. sotamies) Yrjö Pyyhtiä. Kaksi viimeksi mainittua palvelivat suomalaisessa Waffen-SS-vapaaehtoispataljoonassa


title: Rautaristi

text: Kolmelle Suomen armeijassa palvelleelle juutalaiselle myönnettiin rautaristi. Yksi heistä oli lääkintämajuri Leo Skurnik, toinen kapteeni Salomon Klass ja kolmas lottana palvellut Dina Poljakoff. Kaikki tosin kieltäytyivät ottamasta kunnianosoitusta vastaan.


title: Rautaristi

text: Rautaristi esiintyy Kauhavan kaupungin vaakunassa.


title: Augustus

text: Gaius Julius Caesar Augustus (synt. "Gaius Octavius Thurinus", myöh. "Gaius Julius Caesar", yleisesti Augustus) (23. syyskuuta 63 eaa. – 19. elokuuta 14) oli Rooman ensimmäinen keisari (valtakausi 16. tammikuuta 27 eaa. – 19. elokuuta 14 jaa.). Augustus oli Julius-Claudius-suvun ensimmäinen keisari. Julius Caesar adoptoi hänet vuonna 44 eaa. ja nimitti seuraajakseen.


title: Augustus

text: Ulkonaisesti Augustus säilytti Rooman tasavallan muodot ja tavat, mutta hallitsi käytännössä yksinvaltiaana yli 40 vuotta. Augustus lopetti veristen sisällissotien kauden verisillä sodilla. Hänen suurimpana saavutuksenaan pidetään pitkää suhteellisen rauhan aikakautta Pax Romanaa.


title: Augustus

text: Augustus julistettiin jumalaksi pian kuolemansa jälkeen. Tulevat Rooman ja Bysantin hallitsijat ottivat Augustuksen sukunimen "Caesar" ja arvonimen "Augustus" keisarien pysyviksi arvonimiksi.


title: Augustus

text: Augustus syntyi Roomassa nimellä Gaius Octavius Thurinus. Octaviukset eivät olleet alkuperäisiä roomalaisia, vaan he olivat kotoisin Latiumin alueen eteläosassa olevasta Velitraen kaupungista. Suku oli kuitenkin arvostettu ja varakas. Octaviuksen isä Gaius Octavius kuului ritarisäätyyn, ja hänen saavutettuaan kvestorin arvon hänet valittiin senaattiin. Päästessään senaattiin vanhempi Octavius oli ollut avioliitossa erään Ancharian kanssa ja saanut tämän kanssa tyttären Octavia maiorin, mutta Octavius erosi Anchariasta ja avioitui Julius Caesarin sisarentyttären Atia Balba Caesonian kanssa. Pari sai pian tyttären, jonka nimeksi tuli Octavia minor. Vuonna 63 eaa. pari sai vihdoin odotetun pojan, tulevan keisari Augustuksen. Dio Cassius kertoo, että astrologit ennustivat vastasyntyneelle Gaiukselle huonoa tulevaisuutta, mutta tämä on luultavasti jälkikäteinen keksintö. Pikku Gaius vietti ensimmäiset vuotensa isänsä tilalla Velitraessa. Samalla hänen isänsä eteni urallaan, ja hänen palveltuaan preetorina hänet lähetettiin vuodeksi Makedonian maaherraksi. Ollessaan paluumatkalla Italiaan Makedoniasta vuonna 59 eaa. Octavius kuoli yllättäen. Poika Octavius oli tuolloin vasta nelivuotias.


title: Augustus

text: Octaviuksen äiti Atia meni uusiin naimisiin erään Lucius Marcius Philippuksen kanssa. Philippus oli Julius Caesarin kannattajia ja entinen Syyrian maaherra. Octavius vietti kuitenkin pääosan lapsuuttaan isoäitinsä, Julius Caesarin sisaren, luona. Isoäiti kuoli noin 51 eaa. Vasta kaksitoistavuotias Octavius piti isoäitinsä hautajaisissa hautajaispuheen. Viisitoistavuotiaana Octavius pukeutui aikuisen miehen "toga virilikseen" ja hänet valittiin pontifex-pappiskollegioon.


title: Augustus

text: Caesar pyysi nuorta Octaviusta mukaansa African retkelleen, mutta tämän äiti vastusti lähtöä. Octavius sai kuitenkin ottaa osaa Caesarin African triumfiin. Seuraavana vuonna 46 eaa. Caesar lähti Hispaniaan kukistamaan Pompeiuksen poikia, jotka vielä vastustivat häntä. Octavius päätti liittyä Caesarin seuraan ja selvisi tällä retkellään sekä haaksirikosta että vihamielisten alueiden läpi matkustamisesta. Tämä teki vaikutuksen Caesariin, joka muutti salaa testamenttiaan Octaviuksen hyväksi. Hispanian sotaretken päätyttyä Octavius palasi Caesarin kanssa Roomaan, jossa senaatti myönsi Caesarille imperatorin arvonimen perinnölliseksi lisänimeksi. Vuonna 45 eaa. Octavius lähti Apolloniaan opiskelemaan retoriikkaa ja luultavasti myös sodankäynnin taitoja.


title: Augustus

text: Maaliskuussa 44 eaa. tuli Octaviuksen äidiltä kirje, jossa kerrottiin, että Julius Caesar oli murhattu Roomassa. Atia kehotti poikaansa olla palaamatta Roomaan, koska oli epävarmaa, mitä tapahtuisi. Octavius päätti kuitenkin palata Roomaan. Brundisiumissa Octavius sai kuulla, että lapseton diktaattori oli testamentissaan adoptoinut hänet ja tehnyt hänestä perijänsä. Octavius muutti roomalaisen perinteen mukaisesti nimensä Gaius Julius Caesariksi. Normaalisti nimen perään olisi lisätty myös nimi Octavianus, mutta ei ole todisteita, että Augustus olisi näin tehnyt. Nimi Octavianus, jota hänestä tästä eteenpäin yleisesti käytetään, on myöhempi rekonstruktio. Marcus Antonius väitti Octavianuksen saavuttaneen pääperijän aseman Caesarille suoritetuilla seksuaalisilla palveluksilla, mutta asiasta ei ole todisteita, ja Suetonius kutsuu sitä poliittiseksi loanheitoksi.


title: Augustus

text: Huhtikuussa 44 eaa. Octavianus saapui Roomaan. Hän oli tällöin kahdeksantoistavuotias, eivätkä monet vallantavoittelijat pitäneet häntä todellisena vaihtoehtona valtaan. Italiassa Octavianus tapasi Caesarin vanhoja veteraaneja, jotka liittyivät joukolla hänen kannattajiinsa. Roomassa Caesarin konsulikumppani Marcus Antonius oli noussut valtaan samalla kun Caesarin murhaajat olivat paenneet kaupungista. Ennen kuin Octavianuksesta tuli laillisesti Caesarin poika, oli senaatin säädettävä tätä koskeva laki. Antonius ei kuitenkaan halunnut luovuttaa Octavianukselle Caesarin valtavaa perintöä vaan yritti pitkityttää senaatin päätöstä. Antonius esti myös Octavianusta tulemasta valituksi kansantribuuniksi. Octavianuksen suosio kasvoi kuitenkin kansan keskuudessa.


title: Augustus

text: Decimus Junius Brutus Albinus, yksi Caesarin murhaajista, oli Gallia Cisalpinan (Alppien tämänpuoleisen Gallian) maaherra. Caesar oli nimittänyt hänet tähän tehtävään, ja senaatti oli Caesarin murhan jälkeen sen hyväksynyt. Senaatti jakoi sympatiat Caesarin murhaajien kanssa ja vastusti Antoniusta, joka oli nimitetty Makedonian maaherraksi. Antonius sai kuitenkin senaatin vastustuksesta huolimatta provinssinsa vaihdetuksi Gallia cisalpinaksi. Antonius lähti pian Brundisiumiin, jonne osa hänelle uskollisista joukoista oli saapunut. Tilanteen kärjistyessä Octavianus lähti Campaniaan, jossa hän kokosi itselleen armeijan Caesarin veteraaneista. Octavianuksella ei ollut minkäänlaista laillista oikeutta koota tällaista armeijaa, vaan hän käytti rahalahjoja ja asemaansa Caesarin poikana saadakseen sotilaat puolelleen.


title: Augustus

text: Aikaisemmin Antoniukselle uskolliset sotilaat alkoivat myös kannattaa Octavianusta, koska heidän mielestään Antoniuksen olisi pitänyt kostaa Caesarin murha. Octavianus lupasi sotilaille suuremman rahapalkkion kuin Antonius aikoi heille maksaa. Matkalla Roomaan kaksi Antoniukselle uskollista legioonaa loikkasi Octavianuksen leiriin. Silloin Antonius otti itselleen vielä uskolliset joukot ja marssi Gallia cisalpinaa kohti, jossa hän aikoi hyökätä Decimus Brutuksen kimppuun, koska tämä ei aikonut luopua provinssistaan.


title: Augustus

text: Senaatti tuki puolestaan Decimus Brutusta, jota Antonius alkoi piirittää Mutinan kaupungissa. Cicero, jolla oli tuolloin suuri vaikutusvalta senaatissa, alkoi nyt vastustaa Antoniusta. Ciceron tuella Octavianus nimitettiin senaattoriksi propreetorin arvolla alkuvuodesta 43 eaa. Hänelle myönnettiin myös "imperium", joka laillisti hänen siihen asti laittoman armeijansa. Antonius julistettiin isänmaan viholliseksi. Senaatti lähetti tämän jälkeen Octavianuksen vuoden 43 eaa. konsulien Aulus Hirtiuksen ja Gaius Vibius Pansa Caetronianuksen kanssa kukistamaan Antoniusta. Senaatin joukot voittivat Antoniuksen Mutinan taistelussa huhtikuussa 43 eaa., mutta molemmat konsulit kuolivat. Taistelun jälkeen Antonius pakeni Galliaan Marcus Lepiduksen luokse.


title: Augustus

text: Senaatin ja Octavianuksen välit kiristyivät. Senaatti epäsi Octavianukselta triumfin. Kimpaantunut Octavianus marssi joukkoineen Roomaan ja otti itselleen konsulin viran. Antonius ehti tällä välin paeta. Tämän jälkeen tapahtui kuitenkin jotain yllättävää. Octavianus, Antonius ja Lepidus pääsivät vallanjaosta sopimukseen. Miehet muodostivat toisen triumviraatin ("triumviri reipublicae constituendae"), jonka asema virallistettiin lailla ("lex Titia").


title: Augustus

text: Liiton vahvistamiseksi Octavianus meni naimisiin Antoniuksen ottotyttären kanssa. Tämän jälkeen triumvirit ottivat asiakseen jahdata Caesarin salaliittolaisia ja muita vastustajiaan. Seuranneissa proskriptioissa moni korkea-arvoinen roomalainen murhattiin, joukossa myös Cicero. Cicero murhattiin Antoniuksen vaatimuksesta, koska Antonius tunsi puhujaa kohtaan syvää vihaa tämän aiempien filippiläispuheiden takia, joissa oli suorasukaisesti arvioitu Antoniuksen toimintaa. Tarinan mukaan Ciceron pää ja kädet pantiin esille forumin rostralle ja Antoniuksen vaimo Fulvia iski toistuvasti neulalla Ciceron turhan terävää kieltä.


title: Augustus

text: 27. marraskuuta 43 eaa. senaatti myönsi triumvireille oikeuden säätää lakeja ilman senaatin tai kansan hyväksyntää. He saivat myös nimittää virkamiehiä mielensä mukaan. Triumvirit jakoivat valtakunnan kolmeen osaan. Octavianus sai Sisilian, Korsikan ja Sardinian, Lepidus sai Hispanian ja Gallia Narbonensiksen, ja Antonius sai loput Galliasta.


title: Augustus

text: Triumvirit aloittivat heti veriset proskriptiot, joissa kolmesataa senaattoria ja parituhatta ritarisäätyistä menetti omaisuutensa ja joutui maanpakoon tai tapettiin. Puhdistus ulottui laajalle Caesarin salaliittolaisten piirin ulkopuolelle, ja sen syynä lienee ollut myös tarve hankkia pikaisesti varoja sotaväen pitämiseen tyytyväisenä.


title: Augustus

text:
Antonius ja Octavianus aloittivat nyt sotaretken itään paenneita Brutusta ja Cassiusta vastaan. Yhteensä triumvireilla oli 43 legioonaa, joista noin 22 osallistui idän sotaretkeen. Lepidus jätettiin hallitsemaan Italiassa. Caesarin murhaajien laivasto esti kuitenkin tehokkaasti armeijaa ylittämästä Adrianmerta, vain kahdeksan legioonan etujoukko pääsi ylittämään meren vuoden 43 eaa. alussa. Sextus Pompeius, jonka nimi myös esiintyi triumvirien proskriptiolistoilla, oli ottanut Sisilian hallintaansa ja koonnut suuren laivaston. Monet proskriptioita paenneet kokoontuivat Sextuksen luokse. Octavianus lähetti laivaston kukistamaan Sextusta. Laivastojen välinen taistelu päättyi ilman selvää voittajaa. Sextus ei kuitenkaan sekaantunut sotaan enää tämän jälkeen.
Kesällä 42 eaa. triumvirien pääarmeija pääsi ylittämään Adrianmeren. Triumvirien joukot kohtasivat nyt itään paenneet Brutuksen ja Cassiuksen Filippoin luona Traakiassa syyskuussa. Octavianus oli tuolloin sairastunut ja seurasi armeijaa vähän jäljempänä. Antonius pystytti leirinsä röyhkeän lähelle vastustajien armeijan leiriä. Octavianus saapui paikalle kymmenen päivää myöhemmin. Armeijat olivat miltei tasavertaisia. Filippoin ensimmäinen taistelu käytiin lokakuun alussa 42 eaa. Octavianuksen joukot kärsivät tappion Brutuksen joukkoja vastaan. Toisella siivellä triumvirien Antoniuksen johtamat joukot kukistivat Cassiuksen, joka tietämättä Brutuksen voitosta teki itsemurhan. 23. marraskuuta armeijat kohtasivat jälleen, ja triumvirit kukistivat lopullisesti Brutuksen, joka hänkin teki itsemurhan taistelun jälkeen.


title: Augustus

text: Philippin taistelujen jälkeen Octavianus palasi Roomaan ja Antonius lähti itään. Triumvirit järjestivät hallintoalueensa uudelleen, ja Antonius otti tehtäväkseen idän olojen järjestämisen. Hän sai myös mukaansa suuren osan legioonista ja sai jatkossakin hallita Galliaa. Octavianuksen tehtäväksi tuli asuttaa palveluksensa lopettaneet veteraanit Italiaan ja samalla jatkaa sotaa Sextus Pompeiusta vastaan. Octavianus sai myös Hispanian Lepidukselta, jolle jätettiin vain Africa. Lepidus oli selvästi jäämässä kahden kumppaninsa varjoon. Antonius liittoutui Egyptin kuningattaren Kleopatran kanssa. Hänellä oli myös suhde Kleopatraan, ja heille syntyi kolme lasta.


title: Augustus

text: Octavianuksen tehtäväksi tuli veteraanien asuttaminen. Tehtävä synnytti paljon vihaa, koska sotilaille piti saada maata ja ne hankittiin etupäässä takavarikoimalla. Ainoastaan kaikkein pienimmät ja suurimmat maatilat säästyivät. Samalla Italia kärsi nälänhädästä, koska Sextus Pompeiuksen laivasto esti viljalaivojen pääsyn Italian satamiin. Pian koko Italiassa mellakoitiin. Antoniuksen veli Lucius Antonius oli vuoden 41 eaa. konsuli, mutta hän ei edes yrittänyt auttaa Octavianusta vaan yllytti väkivaltaan. Myös Antoniuksen vaimo Fulvia antoi tukensa langolleen. Antonius itse ei kuitenkaan antanut suoraan tukeaan veljelleen. Keväällä 41 eaa. syttyi Luciuksen ja Octavianuksen välillä sota. Lucius miehitti joukkoineen Rooman ja marssi sitten pohjoiseen tavoitteenaan yhdistää joukkonsa Galliassa olleiden Antoniuksen kannattajien kanssa. Octavianus sai kuitenkin hänet piiritetyksi Perusiaan syksyllä 41 eaa.. Antoniuksen kannattajat eivät halunneet puuttua tilanteeseen vaan jättivät Luciuksen oman onnensa nojaan. Kaupunki vallattiin verisessä taistelussa keväällä 40 eaa.. Octavianus säästi Lucius Antoniuksen hengen ja päästi Fulvian pakenemaan Ateenaan. Myös Antoniuksen joukot armahdettiin.


title: Augustus

text: Vuonna 40 eaa. Antoniuksen kannattaja Calenus, joka oli hänen käskynhaltijansa Galliassa, kuoli yllättäen. Octavianus käytti tilaisuutta hyväkseen ja sai helposti Antoniuksen Gallian legioonat puolelleen. Samaan aikaan parthialaiset hyökkäsivät voimalla roomalaisia vastaan Lähi-idässä. Antoniuksen oli kuitenkin pakko palata Italiaan varmistamaan asemiaan. Octavianus ja Antonius yrittivät tämän jälkeen kumpikin saada Sextus Pompeiusta puolelleen. Hänen laivastonsa oli kasvanut käsittämään lähes 250 laivaa. Octavianus menikin naimisiin Sextuksen kannattajan ja apen Lucius Scribonius Libon tyttären Scribonian kanssa. Sextus kannatti luultavasti kuitenkin enemmän Antoniusta, ja hän teki hyökkäyksiä Italian rannikolle vastaan ja valtasi Octavianukselta Sardinian. Octavianuksen joukot miehittivät samalla Brundisiumia, jonne Antoniuksen laivasto yritti päästä. Octavianus saapui paikalle armeijan kanssa, mutta kärsi tappion Antoniuksen joukkoja vastaan käydyssä kahakassa. Octavianus ja Antonius pääsivät pian sopuun ja solmivat keskenään sopimuksen. Sopimus vahvisti aikaisemman Philippissä tehdyn sopimuksen sillä muutoksella, että Octavianus sai pitää Gallian ja hän sai myös Illyrian. Lepidus, joka ei edes ollut paikalla, sai pitää African. Octavianus ja Antonius päättivät myös seuraavan viiden vuoden konsuleista, ja Octavianus lupasi luovuttaa Antoniukselle legioonia korvauksena Calenuksen legioonien menettämisestä.


title: Augustus

text: Antonius solmi avioliiton Octavianuksen sisaren Octavian kanssa. Liiton tarkoitus oli lujittaa triumvirien välejä. Antoniuksen vaimo Fulvia oli kuollut vähän aikaisemmin, ja myös Octavian entinen puoliso Gaius Claudius Marcellus Minor oli kuollut hiljattain. Octavianus ja Antonius saapuivat yhdessä Roomaan, jossa molemmat vastaanottivat ovation. Samoihin aikoihin Octavianuksen sotapäällikkö Helenus valtasi takaisin Sardinian Sextus Pompeiukselta, joka oli jäänyt nuolemaan näppejään Brundisiumin sopimuksen jälkeen. Sextus kiristi puolestaan Italian saartoaan ja valtasi Korsikan. Hän oli saanut jalansijan myös Afrikkaan ja Galliaan. Roomassa jouduttiin taas kärsimään nälkää, ja vuoden 40 eaa. marraskuussa kaupungissa puhkesi levottomuuksia. Triumvirit epäilivät myös toisiaan, ja Octavianus muun muassa teloitutti Gallian armeijansa komentajan Salvidenius Rufuksen, joka oli jo nimitetty seuraavan vuoden konsuliksi. Kerrottiin, että hän olisi juonitellut Antoniuksen kanssa Octavianusta vastaan. Keväällä 39 eaa. triumvirit ja Sextus Pompeius pääsivät yhteisymmärrykseen, ja Sextus sai pitää Sardinian, Korsikan ja Sisilian sekä sai näiden lisäksi Peloponnesoksen. Proskriptioita paenneille myönnettiin myös amnestia.


title: Augustus

text: Antonius lähti Roomasta Octavian kanssa lokakuussa 39 eaa. Antoniuksen alaiset olivat kukistaneet Vähään-Aasiaan tunkeutuneet parthialaiset. Octavianuksen ja Sextuksen välit heikkenivät heti, kun Antonius oli lähtenyt. Syksyllä 39 eaa. Octavianus erosi Scribonasta, jonka kanssa hän oli mennyt naimisiin saadakseen Sextuksen puolelleen, ja meni pian naimisiin Livian kanssa. Italiassa oli vieläkin pula ruoasta, ja Octavianus syytti julkisesti Sextusta. Sota syttyi, kun Sextuksen laivaston päällikkö Menodorus loikkasi Octavianuksen puolelle 60 laivan ja kolmen legioonan kanssa. Octavianus sai myös valtaansa Sardinian ja Korsikan. Keväällä 38 eaa. käytiin kaksi suurta meritaistelua, Cumaen rannikolla ja Messinan salmessa. Octavianus kärsi tappion kummassakin taistelussa, mutta Sextus ei ottanut aloitetta vaan pysyi puolustuskannalla. Octavianus palasi Campaniaan. Octavianus pyysi nyt apua Antoniukselta, joka lupasi lähettää. Octavianuksen ja Sextuksen välinen sota heikentäisi molempia Antoniuksen kustannuksella. Octavianuksella oli ongelmia muuallakin. Galliassa oli syttynyt kapina, jonka Agrippa kukisti loppuvuodesta 38 eaa. Roomassa mellakat jatkuivat. Keväällä 37 eaa. Antonius palasi Italiaan neuvottelemaan Octavianuksen kanssa. Octavianus saapui Tarenteumiin tapaamaan Antoniusta. Loppukesästä miehet pääsivät yhteisymmärrykseen. Octavialla saattoi myös olla osuutensa neuvottelujen kulkuun. Antonius lupautui auttamaan Octavianusta Sextusta vastaan. Octavianus saisi laivoja Antoniukselta, ja Antonius puolestaan tulisi saamaan sotilaita Octavianukselta, hän aikoi nimittäin hyökätä Parthiaa vastaan. Antonius jätti 120 sotalaivaa Octavianukselle, mutta Octavianus ei lähettänyt tälle lupamiaan legioonia.


title: Augustus

text: Samaan aikaan kun Octavianus oli tapaamassa Antoniusta Tarantumissa, hänen tärkein alaisensa Agrippa varusti suurta laivastoa. Agrippa, joka oli vuoden 37 eaa. konsuli, vapautti muun muassa 20 000 orjaa, jotta laivastoon saataisiin merimiehiä. Agrippa rakennutti Campaniaan "portus Iulius" -sataman. Agrippa oli saanut valmistetut loppuun vuonna 36 eaa. Octavianus pyysi apua jopa Lepidukselta, joka ei tähän asti ollut sekaantunut sotaan Sextus Pompeiusta vastaan, ja tämä saapui 12 legioonan kanssa. Heinäkuussa 36 eaa. Octavianus aloitti hyökkäyksen Sisiliaan. Hän hyökkäsi itse pohjoisesta, Statilius Taurus idästä ja Lepidus lännestä. Sextuksella oli suuria ongelmia puolustautua kaikkia kolmea hyökkäystä vastaan, mutta hyökkääjien laivasto joutui myrskyyn, jossa tuhoutui paljon laivoja. Ainoastaan Lepidus sai pääosan joukoistaan maihin ja sai Sextuksen sotapäällikön Lucius Plinius Rufuksen piiritetyksi Lilybaeumiin. Sisilian itäpuolella käytiin useita meritaisteluja, joissa yhdessä Sextus kukisti itsensä Octavianuksen johtaman laivaston. Lopulta Octavianus sai joukkonsa maihin, ja pian hänellä oli 21 legioonaa maissa. Sextuksella oli vain 10 legioonaa, ja kohta hänen vallassaan oli vain saaren koilliskärki. Sextuksen ainoa toivo oli kukistaa vastustajansa merellä, ja jostain syystä Octavianus suostui suunnitelmaan. Naulochuksen meritaistelussa, joka käytiin 3. syyskuuta 36 eaa., kummallakin puolella taisteli 300 laivaa. Octavianuksen laivastoa komensi Agrippa. Ainoastaan 17 Sextuksen laivoista säästyi tuholta. Sextuksen legioonat hylkäsivät hänet, ja Sextus itse pakeni itään. Aluksi näytti siltä, että Sextuksen joukot liittyisivät Lepiduksen armeijaan, mutta Octavianus sai heidät puolelleen. Octavianus riisti Lepidukselta triumviraatin jäsenyyden ja hänellä vielä jäljellä olevat provinssit. Lepidus sai pitää omaisuutensa ja "pontifex maximuksen" arvon. Sextuksen ja Lepiduksen kukistuttua Rooman valtakuntaa hallitsi enää vain kaksi miestä Octavianus ja Antonius.


title: Augustus

text: Octavianukselle oli selvää, että hän ja Antonius ajautuisivat pian sotaan. Sextuksen kukistumisen jälkeen Octavianuksella oli vallassaan 45 legioonaa, jotka kuitenkin olivat lähes valmiita kapinaan. Sotilaat olivat näet alkaneet uskoa Octavianuksen propagandaan, ja nyt kun sisällissota oli saatu päätökseen, sotilaat vaativat vapautusta palveluksesta. Octavianus tiesi kuitenkin pian tarvitsevansa joukkojaan Antoniusta vastaan. Lopulta vain pisimpään palvelleet, kaikki jotka olivat palvelleet Octavianusta Mutinan ja Philippin taisteluissa, päästettiin siviiliin. Kaikille saatiin järjestetyksi maata etupäässä Italiasta ja joillekin Galliasta. Lopuille sotilaille Octavianus lupasi 150 denariusta. Octavianus lupaili heille lisäksi sotasaalista Illyrian sotaretkeltä, jota hän suunnitteli. Roomassa Octavianus juhli ovation, ja hän vihjaili, että tasavalta saatettaisiin palauttaa, kunhan Antonius vain palaisi idästä. Sen jälkeen Octavianus järjesti Roomaan jonkinlaisen poliisivoiman ja määräsi Calvisius Sabinuksen kukistamaan Italiaa vaivaavat rosvojoukot. Octavianus antoi myös tavallisten virkamiesten toimittaa tavanomaisia tehtäviään vapaammin kuin aikaisemmin.


title: Augustus

text: Antonius yritti samalla valmistautua sotaan Armeniaa vastaan, mutta hänen aikeitaan häiritsi Kreikkaan paennut Sextus, joka epätoivoisesti yritti liittoutua Antoniuksen kanssa. Antoniuksen riesaksi Octavia saapui myös hänen luokseen, ehkä Octavianuksen määräyksestä. Vaikka Antoniuksen ja Kleopatran suhde oli yleinen puheenaihe, ei Octavia kuitenkaan ottanut miehestään avioeroa. Octavianus lähetti Octavian mukana myös osan niistä joukoista, jotka hän oli aikaisemmin luvannut Antoniukselle. Loppuvuodesta 35 eaa. Antonius palasi kuitenkin Aleksandriaan Kleopatran luokse ja jätti Octavian Ateenaan. Seuraavana vuonna Antonius soti Armeniassa. Armenian kukistaminen oli kuitenkin laiha lohtu Antoniukselle Parthiaa vastaan kärsityn häpeällisen tappion jälkeen. Palattuaan Aleksandriaan hän juhli voittoa ylellisellä seremonialla, joka muistutti paljon roomalaista triumfia. Octavianus käytti tätä propagandassaan Antoniusta vastaan. Antonius valmistutti kultaiset valtaistuimet itselleen ja Kleopatralle Aleksandrian Gymnasioniin. Heidän yhteiset lapsensa saivat pienemmät valtaistuimet. Antonius nimitti poikansa Aleksanteri Helioksen Armenian, Meedian ja Parthian – kunhan se vain vallattaisiin – kuninkaaksi. Aleksanterin kaksoissisar Kleopatra Selene nimitettiin Kyrenen hallitsijaksi. Vasta kaksivuotias Ptolemaios Philadelphus nimitettiin Foinikian, Syyrian ja Kilikian hallitsijaksi. Lapset puettiin kuninkaallisiin asuihin, kun heitä esiteltiin kansalle. Roomassa kauhisteltiin tällaista itämaista epäsiveellisyyttä ja Octavianus käytti tätä hyväkseen. Octavianus käytti propagandassaan hyväkseen sisarensa kohtaloa. Antoniuksen ja Kleopatran suhteesta kierteli kaikenlaisia tarinoita. Antonius vastasi tietysti samalla mitalla, mutta hän oli selvästi joutunut puolustuskannalle propagandasodassa Octavianusta vastaan. Propaganda oli suunnattu etupäässä Italian asukkaille ja erityisesti veteraaneille.


title: Augustus

text: Valmistaakseen joukkojaan sotaan Antoniusta vastaan Octavianus aloitti Illyrian valloituksen vuonna 35 eaa. Barbaareja vastaan käyty sota oli monien sisällissotien jälkeen tervetullut. Illyrialaiset olivat jo vuosia tehneet ryöstöretkiä Italiaan ja olivat 40-luvulla eaa. tuhonneet alueelle tunkeutuneet roomalaiset joukot. Cassius Dio kertoo kuitenkin, etteivät illyrialaiset millään tavalla provosoineet sotaa. Octavianus valitsi vain vastustajan, joka oli helposti voitettavissa. Octavianuksen maine sotapäällikkönä oli jokseenkin huono, ja tästäkin syystä hän halusi saavuttaa sotamenestystä ennen kuin lopullinen mittelö Antoniusta vastaan alkaisi. Octavianus osallistui henkilökohtaisesti Illyrian sotatoimiin ja haavoittui kahdesti. Senaatille Octavianus piti puheen, jossa hän vertasi laiskaa ja saamatonta Antoniusta itseensä, Roomaa riivanneiden villien barbaarien kukistajaan. Octavianuksella saattoi kuitenkin olla myös strategisia syitä vallata Illyria. Ehkä hän pelkäsi Antoniuksen joukkojen marssivan alueen kautta Pohjois-Italiaan.


title: Augustus

text: Sodan varsinaiset saavutukset olivat vaatimattomat. Octavianus aloitti sotatoimet 35 eaa. hyökkäämällä iapodes-heimoa vastaan. Heimon tärkein kaupunki Metulum tuhottiin melko pian. Roomalaiset jatkoivat sieltä Sagestaan ja pakottivat sen antautumaan. Sen jälkeen Octavianus palasi Roomaan aikomuksenaan tulla seuraavana keväänä takaisin. Keväällä 34 eaa. Octavianus päätti kuitenkin hyökätä läheiseen Dalmatiaan. Vuonna 33 eaa. dalmatialaiset antautuivat roomalaisille ja lähettivät rahalahjoja ja vannoivat kuuliaisuutta Roomalle. Lähes 30 muutakin heimoa antautui roomalaisille. Todellisuudessa Octavianuksen valtaama alue ei ollut kovin laaja, mutta sen propaganda-arvo oli suuri.


title: Augustus

text: Antoniuksen aika idässä kului sotaretkillä ja Kleopatran kanssa kuherrellessa. Samaan aikaan Octavianus vahvisti lännessä valtaansa, levitti propagandaa ja kokosi liittolaisia. Augustus vihjaili, että Antoniuksen pitkä aika itämailla eksoottisen kuningattaren pauloissa oli muuttamassa häntä vähemmän roomalaiseksi.


title: Augustus

text: Triumvirien toinen viisivuotiskausi päättyi vuoden 33 eaa. lopussa . Tällä kertaa Octavianuksen ja Antoniuksen kauden jatkamisesta ei kuitenkaan ollut puhettakaan. Vuoden 34 eaa. alussa konsuleiksi nousivat Antoniuksen vankat kannattajat Gaius Sosius ja Domitius Ahenobarbus. Sosius hyökkäsi heti julkisesti Octavianusta vastaan. Octavianus itse ei ollut Roomassa mutta palasi pian ja saapui senaatin istuntoon henkivartijoiden kanssa. Senaatin istunnon aikana hän istui konsulien keskellä, vaikkei hänellä tällaista oikeutta ollutkaan. Konsulit pelästyivät ja pakenivat Antoniuksen luokse. Heidän mukanaan seurasi useita, jopa satoja, senaattoreita. Antonius muodosti heistä oman ”vastasenaatin”.


title: Augustus

text: Vuonna 32 eaa. Antonius saapui joukkoineen Kreikkaan. Antoniuksen armeijaan kuului ehkä 100 000 sotilasta ja hänen laivastoonsa 500 sotalaivaa ja 300 kuljetusalusta. Alkukesästä Antonius ilmoitti eroavansa Octaviasta, joka oli asunut Roomassa. Octavianus oli käyttänyt propagandassaan hyväkseen Antoniuksen ja Kleopatran suhdetta. Octavianus maalasi tulevaa sotaa eräänlaisena ristiretkenä itää vastaan. Idässä oli myös monia, jotka halusivat kostaa Roomalle vanhat kaunat. Yllättävä käänne sattui, kun entinen konsuli Plancus ja tämän veljenpoika Titius loikkasivat Octavianuksen puolelle. Plancus piti senaatissa Antoniusta pilkkaavan puheen, mutta ei saanut suurempaa vaikutusta. Sen jälkeen Plancus kertoi Octavianukselle, että Antonius oli jättänyt testamenttinsa vestaalien huostaan. Elossa olevan henkilön testamentin avaaminen oli laiton teko, mutta Octavianus sai kuitenkin testamentin käsiinsä. Testamentin sisältö oli yllättävä. Antonius tuli haudata Aleksandriaan, Julius Caesarin ja Kleopatran äpäräpoika Kaisarion tuli julistaa Caesarin pojaksi, Kleopatran lapsille tuli jakaa suunnattomia rahalahjoja. Testamentin sisältö sopi Octavianuksen propagandaan täydellisesti. Octavianuksen on epäilty itse kirjoittaneen osan testamentin sisällöstä.


title: Augustus

text: Triumvirien kauden päätyttyä Octavianuksen laillinen asema oli epävarma. Kesällä 32 eaa. Octavianus järjesti niin, että Rooman kansalaiset vannoivat hänelle uskollisuusvalan. Lähin vastine tällaiselle valalle oli vala, jonka sotilaat vannoivat sotapäällikölleen. Valan vannominen ei luultavasti ollut täysin vapaaehtoista, ainoastaan Antoniuksen entisten veteraanien koloniat säästyivät.


title: Augustus

text: Kiristyvä tilanne johti sotaan miesten kesken 32 eaa. Aktionin taistelussa vuonna 31 eaa. Octavianus löi Antoniuksen ja Kleopatran, jotka pakenivat Egyptiin. Aktionia on usein pidetty historiallisena rajapyykkinä ja esimerkiksi Cassius Dio laski Rooman uuden hallitsijan "monarkian" alkaneen tästä vuodesta. Egypti oli kuitenkin vielä valtaamatta, ja Octavianuksen joukot pääsivät sinne heinäkuussa 31 eaa. Aleksandria kaatui Octavianuksen piiritykselle 1. elokuuta, jonka jälkeen Antonius otti oman henkensä. Kleopatra joutui Octavianuksen vangiksi, mutta riisti hengen itseltään. Tarinan mukaan antamalla käärmeen purra itseään kuultuaan, että Octavianus aikoi esitellä kuningatarta triumfissa palattuaan Roomaan. Toisaalta Kleopatran kuolemasta oli hyötyä Octavianukselle, koska Egyptissä oli levotonta valloituksen jälkeen ja elossa ollut Kleopatra olisi voinut toimia keulakuvana kansannousussa Roomaa vastaan. Kleopatran ja Caesarin poika Caesarion murhattiin, mutta Antoniuksen ja Kleopatran lapset säästettiin.


title: Augustus

text: Antoniuksen ja Kleopatran tappion jälkeen vuonna Octavianuksen asema koko valtakunnan hallitsijana oli taattu. Octavianus hajotti henkilökohtaiset legioonansa ja valitutti itsensä Roomassa konsuliksi.


title: Augustus

text: Vuonna 28 eaa. Octavianus ja Agrippa ottivat vastaan kensorin valtuudet. He olivat myös saman vuoden konsulipari. Octavianus antoi erottaa useita senaattoreita. Senaattiin oli nimittäin otettu jäseniksi useita henkilöitä joita muut senaattorit eivät pitäneen sen arvoisina. Octavianus antoi myös julistaa että kaikki triumvirien säätämät lait, mukaan lukien hänen omansa, tultaisiin kumottamaan vuoden lopussa. Tarkoitus oli selvästi osoittaa että palattaisiin ennen sisällissotia vallinneeseen tilanteeseen.


title: Augustus

text: Vuoden 27 eaa. alussa Octavianus ja Agrippa ottivat jälleen vastaan konsulin virat. Tammikuun iduksena senaatille pidetyssä puheessa Octavianus julisti palauttaneen Rooman valtion takaisin senaatille ja sen kansalle, jotka nyt saisivat päättää valtakunnan tulevaisuudesta. Senaatti antoi Octavianukselle "provincian" eli provinssin, joka käsitti Hispanian, Gallian ja Syyrian, kymmeneksi vuodeksi. 16. tammikuuta senaatti myönsi Octavianukselle ennennäkemättömän arvonimen "Augustus" eli "kunnianarvoisa". Kerrotaan että Octavianus tai hänen avustajansa olisivat aluksi ehdottaneet arvonimeä Romulus, Rooman myyttisen perustajan mukaan, mutta tämä ehdotus oli kaatunut senaatin vastustuksen takia. Augustus, tällä nimellä hänet tästä lähtien tunnettiin, sai myös useita muita kunnianosoituksia.


title: Augustus

text: Tämän vuoden elokuussa Augustus matkusti Galliaan ja sieltä Hispaniaan. Matkan tarkoituksena oli luultavasti antaa kuva että senaatti ja kansa tosiaan oli vallassa Roomassa. Samana vuonna vietettiin kahdet triumfit. Toisen niistä sai Marcus Licinius Crassus, Julius Caesarin triumvirikumppanin pojanpoika, joka oli omin käsin tappanut vihollisen päällikön taistelussa. Tästä uroteosta hänelle olisi tullut myöntää "spolia opima", mutta Augustus esti tämän. Ilmiselvästi kenelläkään ei tullut olla suurempia sotilaallisia saavutuksia kuin hänellä.


title: Augustus

text: Vuonna 27 eaa. Augustus ilmoitti luopuvansa vallasta ja palauttavansa sen senaatille. Tämä siirto oli ehkä Augustuksen uran nerokkain propagandatemppu. Tiettävästi Octavianuksen kannattajat mellakoivat ja senaatti päätyi antamaan Octavianukselle prokonsulin vallan valtakunnan länsiosissa ja Syyriassa. Näin Augustus sai valtaansa pääosan armeijasta. Senaatti antoi Octavianukselle myös arvonimet "Augustus", kunnianarvoisa, ja "princeps", päämies. Ensimmäinen arvonimi nosti Octavianuksen valtakunnan muiden kansalaisten yläpuolelle ja lujitti hänen auktoriteettinsa. Jälkimmäinen, aiemmin muun muassa Pompeiukselle myönnetty arvonimi teki hänestä tasavallan ensimmäisen kansalaisen. Octavianukselle annettiin myös oikeus käyttää "coronaa", seppelettä, jota aiemmin vain triumfaattori oli käyttänyt voittokulkueen aikana.


title: Augustus

text: Näiden ennenkuulumattomien toimien seurauksena Octavianuksesta oli tullut Augustus. Hän ei ollut saanut yksittäistä monarkin virkaa, keisariutta tai kuninkuutta, vaan hänen valtansa perustui useisiin tasavaltalaisiin virkoihin, jotka yhdessä takasivat, että häntä kuultaisiin kaikissa tärkeissä asioissa. Rooman tasavallan taru oli lopussa. Vaikka sen muodot säilyivät vielä pitkään, vastaisuudessa senaatin asema muodostui lähinnä nimelliseksi. Tästä sanotaan alkavan prinsipaatin. Augustuksesta eteenpäin keisarit vahvistivat asemaansa hiljalleen vuosisatojen kuluessa, kunnes Diocletianuksen aikana keisarius oli jo muodollisestikin lähellä itämaista kuninkuutta.


title: Augustus

text: Seuraavina vuosina Augustus kokosi itselleen hiljalleen lisää valtaa. Hän luopui vuonna 23 eaa. konsulinoikeuksista, mutta säilytti niihin liittyvän "imperium"-käskyvallan. Augustus sai kansantribuunin oikeudet ("tribunicia potestas") ilman tribuunintitteliä. Näiden oikeuksien nojalla hän pystyi halutessaan kutsumaan senaatin tai kansankokouksen koolle ja laatimaan näiden esityslistan. Hän sai veto-oikeuden elinten päätöksiin, luvan puhua ensimmäisenä kaikissa kokouksissa ja kensorinoikeudet moraalinvartiointiin ja censusten suorittamiseen.


title: Augustus

text: Tribuuninoikeuksien ohella Augustus sai Rooman kaupungin imperium-vallan ja "imperium proconsulare maius" -vallan (prokonsulin suurempi imperium), joka antoi hänelle oikeuden puuttua provinssien tapahtumiin. Tämän seurauksena hänestä tuli ainoa, joka saattoi saada triumfin, koska kaikki uskonnollisluonteinen imperium-valta oli nyt hänellä. Vuonna 19 eaa. Augustus sai oikeuden käyttää konsulin arvomerkkejä vaikka ei ollut konsuli. Tämä tehtiin ilmeisesti Augustuksen kannattajien aiheuttamien levottomuuksien ehkäisemiseksi. Lepiduksen kuoltua 13 eaa. hänet nimitettiin pontifex maximukseksi eli pontifex-pappiskollegion esimieheksi.


title: Augustus

text: Kun Augustus oli saanut valtansa vakiinnutetuksi, alkoi perinteisesti Pax Romanaksi kutsuttu kausi, jota kuvasi suhteellisen pieni sotilaallisten yhteenottojen määrä ja myös taloudellinen menestys. Ilmiöiden todellista merkittävyyttä on vaikea arvioida, ja perinteisesti historiankirjoitus on nojannut Augustuksen itsensä antamaan kuvaan.


title: Augustus

text: Augustus loi valtakaudellaan ensimmäisen vakinaisen armeijan ja laivaston. Hän siirsi legioonia valtakunnan raja-alueille. Näin väheni sotilaiden vaikutus politiikkaan ja valtio vakautui. Moniin myöhempien vuosisatojen kriiseihin liittyi armeijan palaaminen lähemmäs valtakunnan keskusta, mikä horjutti valtiollisia instituutioita. Hän loi pretoriaanikaartin suojelemaan Roomaa ja keisaria. Kaartista muodostui tulevina vuosisatoina yksi politiikan voimakeskuksia, joka väkivallan avulla monopolisoi monta keisarinvalintaa. Augustus myös uudisti talouspolitiikka ja verojärjestelmää.


title: Augustus

text: Rooma laajeni Augustuksen kaudella merkittävästi, ja valtakunnan rajat vakiintuivat esimerkiksi Euroopassa Reinille ja Tonavalle. Armeija pidettiin tyytyväisenä rahalla ja köyhä kansa leivällä. Rooman rakennuskantaa uudistettiin, ja Augustus kerskuikin rakentaneensa kaupungin uudestaan marmorista. Talouspolitiikka oli kuitenkin heikolla pohjalla. Valloitussotiin ja ryöstelyyn pohjaava valtiontalous osoittautuisi myöhemmin kestämättömäksi. Verotus oli ankaraa, ja rahat tuhlattiin talouskasvua tuottamattomalla tavalla.


title: Augustus

text: Augustus korosti politiikassaan perinteisiä roomalaisia arvoja ja tapoja. Hän vahvisti Rooman valtionuskonnon asemaa ja sponsoroi taiteilijoita, esimerkiksi Vergiliusta, Horatiusta, Ovidiusta ja Liviusta, jotka kirjoittivat Roomalle suuren historian. Hän hyökkäsi moraalista lepsuutta vastaan, pyrki lisäämään avioliittoja ja syntyvyyttä ja vastusti rappiona pitämäänsä käyttäytymistä, kuten aviorikoksia, prostituutiota ja homoseksuaalisuutta. Moraalikampanjoiden tulokset olivat vaatimattomat, mutta niiden vuoksi joutuivat kärsimään niin hänen oma perheensä kuin esimerkiksi Ovidius.


title: Augustus

text: Augustus kuoli 19. elokuuta 14 jaa. huomattavan pitkän hallituskauden jälkeen. Suetoniuksen mukaan hän olisi viimeisenä päivänään kutsunut ystävänsä luokseen ja kysynyt heiltä, oliko hän "näytellyt elämänsä näytelmän hyvin". Nämä vastasivat myöntävästi, minkä jälkeen Augustus olisi lausunut viimeisinä sanoinaan: "Niinpä taputtakaa käsiänne." Tästä on syntynyt lentävä lause ""Acta est fabula, [nunc] plaudite"" (suom. "Näytelmä on päättynyt, [nyt] taputtakaa").


title: Augustus

text: Toisin kuin aiemmat vallanpitäjät, Augustus kykeni päättämään seuraajastaan. Valinta oli monien vaiheiden jälkeen päätynyt lopulta Tiberiukseen. Kuolemansa jälkeen hänet julistettiin pian jumalaksi, ja hänen adoptioisänsä nimestä Caesar ja hänen kunnianimestään Augustus tuli myös tulevien keisarien arvonimiä. Augustuksen jumalkultti jatkui kunnes kristityt keisarit lakkauttivat sen 300-luvulla.


title: Augustus

text: Augustuksesta on säilynyt meille useita patsaita. Lisäksi on löytynyt hänen oma kertomuksensa valtakaudestaan "Res gestae Divi Augusti", joka tunnetaan myös nimellä "Monumentum Ancyranum" löytöpaikkansa Ankaran mukaan.


title: Augustus

text: Perinteisesti Augustusta on pidetty yhtenä merkittävimmistä Rooman keisareista, vertailukohtina esimerkiksi sellaiset keisarit kuin Trajanus tai Konstantinus Suuri. Hänen perintönsä kesti Rooman hallintojärjestelmässä vuosisatoja, hänen nimensä sitäkin kauemmin esimerkiksi elokuun nimessä monella kielillä (lat. "Augustus").


title: Augustus

text: Augustus oli yksi antiikin maailman suurista propagandisteista. Hän palkkasi runoilijoita, historioitsijoita ja taiteilijoita muokkaamaan julkisuuskuvaansa. Kuvanveisto esimerkiksi siirtyi vähitellen realismista kohti ihannoivaa keisariutta palvelevaa kuvaustyyliä. Augustuksen propaganda oli niin tehokasta, että sitä on monin osin toisteltu nykypäiviin asti.


title: Augustus

text: Augustus väitti perustaneensa uudelleen "tasavallan", ja hänen propagandansa takia väite näytti lähes uskottavalta. Toisin kuin Caesar, Augustus kätki todellisen valtansa, eikä häntä kutsuttu diktaattoriksi tai kuninkaaksi vaan tittelillä "princeps", joka tarkoittaa ensimmäistä kansalaista tai hallitsevaa kansalaista. Augustus myös esiintyi usein hyvin vaatimattomana. Hän ei asunut valtavassa palatsissa vaan normaalikokoisessa talossa Rooman perinteisellä aristokraattisella alueella.


title: Augustus

text: Augustuksen vallankumous, joka toi prinsipaatin eli monarkian valtaan, saatiin näyttämään konservatiiviselta restauraatiolta.


title: Augustus

text: Augustus sairasteli usein, mutta on epävarmaa mistä sairaudesta oli kyse. On myös esitetty että hän vain tekeytyi sairaaksi, näin hän teki kun Tiberius uhkasi vetäytyä julkisesta elämästä. Octavianus oli kuitenkin sairas nuorena, ja oli melkein kuolla teini-ikäisenä. Hän sairastui myös Dyrrakionin ja Filippoin taisteluiden aikana.


title: Augustus

text: Augustus oli naimisissa kolmesti. Ensimmäisen avioliittonsa hän solmi Clodia Pulchran kanssa Julius Caesarin murhan jälkeen. Clodian äiti oli Marcus Antoniuksen vaimo Fulvia, ja hänen isänsä oli Publius Clodius Pulcher. Fulvia tarjosi Clodiaa vaimoksi nuorelle Octavianukselle, kun tämä muodosti toisen triumviraatin Marcus Antoniuksen ja Lepiduksen kanssa. Lepidus tarjosi Octavianukelle vaimoksi oman vaimonsa sukulaista Serviliaa. Octavianus valitsi kuitenkin Clodian.


title: Augustus

text: Octavianus otti avioeron Clodiasta vuonna 40 eaa. ja meni naimisiin Scribonian kanssa. Scribonia oli Lucius Scribonius Libon ja Cornelia Sullan tytär. Scribonian eno oli Sextus Pompeius, jonka kanssa Octavianus yritti solmia liittoa. Avioliitosta ei kuitenkaan tullut pitkäaikainen. Parin ainut lapsi Julia syntyi vuonna 39 eaa., ja lapsen syntymän jälkeen Octavianus otti avioeron vaimostaan.


title: Augustus

text: Octavianus tapasi kolmannen vaimonsa Livia Drusillan vuonna 38 eaa., ja tarinan mukaan hän rakastui ensisilmäyksellä. Livia oli tuolloin vielä naimisissa erään Tiberius Claudius Neron kanssa. Parilla oli jo yksi lapsi, tuleva keisari Tiberius. Lisäksi Livia oli raskaana. Livian mies suostui tai pakotettiin, eroamaan vaimostaan, ja häät pidettiin pian tämän jälkeen.


title: Augustus

text: Augustuksen vaimot:


title: Augustus

text: Augustuksella oli vain yksi lapsi Julia (39 eaa. – 14 jaa.), joka oli naimisissa kolmesti: Marcus Claudius Marcelluksen kanssa 25 eaa. – 23 eaa., Marcus Vipsanius Agrippan (21 eaa. – 12 eaa.) ja keisari Tiberiuksen kanssa (21 eaa. – 2 eaa.)


title: Augustus

text: Augustus adoptoi Julian ja Agrippan pojat Gaius Caesarin ja Lucius Caesarin vuonna 17 eaa. aikeinaan tehdä heistä seuraajansa. Gaius kuoli vuonna 4 jaa. ja Lucius vuonna 2 jaa. Sen jälkeen Augustus adoptoi Agrippan ja Julian kolmannen pojan Agrippa Postumuksen ja vaimonsa Livian aikaisemmassa avioliitossa saaman pojan Tiberius Claudius Neron.


title: Augustus

text: Ainut antiikin aikainen lähde, joka kattaa koko Augustuksen hallituskauden, on 200-luvulla eläneen Dio Cassiuksen Rooman historia. Dion historian lisäksi tärkeitä lähteitä Augustuksen elämästä ovat Suetoniuksen Augustuksen ja Tiberiuksen elämäkerrat. Elämäkerrat eivät kuitenkaan kerro tapahtumia kronologisessa järjestyksessä. Myös Plutarkhoksen kirjoittamat Brutuksen ja Antoniuksen elämäkerrat ovat tärkeitä lähteitä. Dio, Suetonius ja Plutarkhos eivät kuitenkaan eläneet Augustuksen aikaan, ja esimerkiksi Dion käyttämät lähteet eivät nykyään ole tiedossa. Aikalaislähteistä tärkeimpiä ovat Augustuksen oma "Res gestae" sekä osia Velleius Paterculuksen Rooman historiasta ja Strabonin "Geografiasta". Appianuksen sisällissotia käsittelevä teos päättyy Sextus Pompeiuksen kukistumiseen. Augustuksen ajoilta on säilynyt paljon piirtokirjoituksia.


title: Augustus

text: Hävinneiden lähteiden joukossa on muun muassa Augustuksen omakätinen, tosin osittainen, elämäkerta. Augustuksen sitaateista ja kirjeistä oli olemassa kokoelmia. Agrippan tiedetään myös kirjoittaneen muistelmat, samoin kuin monen muun aikalaisen. Niistä mikään ei kuitenkaan ole säilynyt nykypäivään. Liviuksen historia jatkui vuoteen 9 eaa., mutta nykypäivään on säilynyt vain teoksen sisällysluettelo. Appianuksen hävinnyt Egyptin historia käsitteli Actiumin taistelua ja Egyptin valloitusta.


title: Augustus

text: Augustus mainitaan myös Raamatun Luukkaan evankeliumissa. Sen mukaan hän olisi juuri ennen Jeesuksen syntymää määrännyt koko valtakunnassa (vanhan raamatunkäännöksen mukaan "koko maailmassa") toimeenpantavaksi yleisen verollepanon tai väestönlaskennan. Tämän maininnan historiallinen todenperäisyys on kuitenkin hyvin kiistanalainen. Uusimmat selvitykset antavat kuvan siitä, että kyseessä olisi ollut Rooman valtakunnan alueella asuvien uskollisuudenvala keisari Augustukselle, joka sai 2 eaa. arvonimen Pater Patriae.


title: Itä-Aasia

text: Itä-Aasia on maantieteellinen alue Aasiassa, johon Yhdistyneiden kansakuntien aluejaottelun mukaan kuuluvat Etelä-Korea, Japani, Kiinan kansantasavalta (mukaan lukien Hongkong ja Macao), Kiinan tasavalta (Taiwan), Mongolia ja Pohjois-Korea.


title: Itä-Aasia

text: Itä-Aasian toinen nimitys on Kaukoitä, jolla tarkoitetaan jotain tarkemmin määrittelemätöntä osaa Itä-Aasiasta ja Kaakkois-Aasiaa sekä Etelä-Aasiasta Nepal ja Bhutan, jotka kulttuurillisesti ovat ei-eurooppalaisia. Myös Venäjän itäisin osa luetaan joskus osaksi Kaukoitää. Tälle osalle Venäjää on käytetty nimitystä Venäjän kaukoitä. Nimityksen merkitys on muuttunut historian kuluessa, Venäjän keisarikunnan, Neuvostoliiton ja Venäjän federaation hallitseman alueen ja hallinnollisten rajausten mukaan.


title: Itä-Aasia

text: 38 prosenttia Aasian ja 22 prosenttia koko maailman ihmisistä asuu Itä-Aasian alueella.


title: Kieliteknologia

text: Kieliteknologia on ihmisten kieleen kohdistuvaa tai sitä hyväksikäyttävää teknologiaa. Nimitystä tietokonelingvistiikka on käytetty kieliteknologian keskeisistä teorioista ja menetelmistä, joilla kieltä voidaan tunnistaa, tuottaa ja jäsentää. Kieliteknologia on varsin monitieteistä, se liittyy muun muassa tietojenkäsittelytieteeseen ja yleiseen kielitieteeseen.


title: Kieliteknologia

text: Kieliteknologia kehittää ja soveltaa tietokonelingvistiikan menetelmiä useille sovellusaloille, joita ovat muun muassa:


title: Mongolia

text: Mongolian tasavalta eli Mongolia on sisämaavaltio Itä-Aasiassa. Sitä ympäröi pohjoisessa Venäjä, sekä lännestä, etelästä ja idästä Kiina. Suureksi osaksi aron ja osittain Gobin aavikon peittämä kolmen miljoonan asukkaan maa on maailman harvimmin asuttu itsenäinen valtio. Mongolia on pinta-alaltaan maailman toiseksi suurin sisämaavaltio Kazakstanin jälkeen.


title: Mongolia

text: Arkeologisten löytöjen mukaan Gobin autiomaassa on ollut ihmisiä 100 000 – 200 000 vuotta sitten.


title: Mongolia

text: Vanhimmat tiedot mongoleista saattavat olla Kiinasta noin 200 vuotta ennen ajanlaskun alkua. Mongoli-nimitys ilmestyi lähteisiin mahdollisesti 600-luvulla Tang-dynastian kronikoissa. Sitä ennen kiinalaiset olivat kutsuneet Mongolian aluetta nimellä Xiongnu.


title: Mongolia

text: Temüžin yhdisti valtansa alle alueen muut heimot, kuten uiguurit, naimaanit ja merkiitit, ja hänestä tuli 1206 Mongolian hallitsija, Tšingis-kaani. Hän ryhtyi rakentamaan imperiumia ja hänen ratsumiehensä etenivät nopeasti Kiinaan, Keski-Aasiaan ja Venäjälle. Voittoisaan strategiaan kuuluivat hyvin organisoitu vakoojaverkosto, yllätyshyökkäykset ja kauhupropaganda mongolien vastarinnan harjoittajiin kohdistamista julmuuksista. Mongolivaltakunta ulottui laajimmillaan Kaakkois-Aasiasta Eurooppaan saakka. Viimeinen suurkaani, Kublai-kaani, hallitsi kenties kaikkien aikojen laajinta valtakuntaa - olkoonkin, että valtakunta oli silloin jo käytännössä hajonnut itsenäisiin kaanikuntiin. Se ulottui Koreasta Unkariin ja Siperiasta Pohjois-Intiaan. Kublai siirsi valtakunnan pääkaupungin Karakorumista Pekingiin ja omaksui kiinalaisen dynastianimen Yuan. 1300-luvun lopussa kiinalainen Ming-dynastian ensimmäinen keisari Zhu Yuanzhang karkotti mongolit takaisin pohjoiseen.


title: Mongolia

text: 1400-luvun alussa mongolit jakautuivat kahteen ryhmään Oiradin ja Altain alueille. Vuosina 1400–1451 käytiin pitkällinen sisällissota. Vuonna 1466 Oiradin mongolien päällikkö Dayan yhdisti jälleen suurimman osan Mongoliasta. 1500-luvun alussa alue joutui uzbekkien valtaan. Dayanin kuoltua mongolit hajaantuivat jälleen useaksi riitaisaksi heimoksi tai klaaniksi. Altan Khan (1507-83) kävi sotaa Kiinaa vastaan ja yhdisti jälleen Mongolian. Vanhoilla päivillään hän kääntyi buddhalaiseksi, ja buddhalaisuudesta tuli valtionuskonto 1586.


title: Mongolia

text: 1600-luvun alkuun mennessä kaanin valta oli heikennyt entisestään. Kun nykyisen Koillis-Kiinan alue siirtyi mantsujen haltuun, nämä alkoivat hyökkäillä Mongolian puolelle. Vuosina 1641–1652 Venäjä levittäytyi itään Baikal-järvelle asti, joten Mongolia jäi kahden suurvallan väliin.


title: Mongolia

text: Vuonna 1686 Mongoliasta tehtiin kaksi Kiinan provinssia, Ulko-Mongolia ja Sisä-Mongolia.


title: Mongolia

text: Vuonna 1911 Kiinan Qing-dynastia luhistui ja Kiinasta tuli tasavalta. Tällöin Venäjän tuella Ulko-Mongolia itsenäistyi Bogd-kaanin julistuksella. Kiinan tasavalta kuitenkin piti koko Mongoliaa osana Kiinaa. Myös eräät muut Mongolian osat halusivat liittyä itsenäistyneeseen Mongolian valtioon tässä onnistumatta.


title: Mongolia

text: Neuvosto-Venäjän synty heikensi venäläisten voimaa Mongoliassa. Kiinalaiset joukot valtasivat hetkeksi Mongolian pääkaupungin vuonna 1919 sotaherra Xu Shuzhengin johdolla. Neuvosto-Venäjää vastustaneet, vuoteen 1920 mennessä bolsevikkien Siperiassa lyömät valkoiset joukot vetäytyivät Siperiasta osin myös Mongoliaan. Lokakuussa 1920 Mongoliaan saapui valkoisten joukkoja paroni Roman von Ungern-Sternbergin johtamina. Nämä joukot voittivat kiinalaiset helmikuussa 1921 Ulan Batorissa käydyssä taistelussa. Tämä loi pysyvän uhan Neuvosto-Venäjälle, joka varusti mongolialaisen armeijan. Kommunistit voittivat kiinalaiset joukot maaliskuussa 1921, minkä jälkeen neuvostoliittolaisia joukkoja saapui maahan tukemaan 11. heinäkuuta 1921 luotua itsenäistä Mongoliaa, josta tuli vuonna 1924 Bogd Khanin kuoleman jälkeen Mongolian kansantasavalta.


title: Mongolia

text: Japanin hyökkäykset Mongolian miehittämiseksi Neuvostoliitto torjui vuonna 1939. Vuonna 1945 puna-armeija vapautti myös Sisä-Mongolian Japanin miehityksestä, jolloin 20. lokakuuta 1945 pidetty kansanäänestys johti alueen liittämiseen osaksi Mongoliaan. Vuosina 1939–1952 Mongoliaa johti stalinistista politiikkaa Neuvostoliiton suojeluksessa harjoittanut marsalkka Horloogijn Tšoibalsan. Sekä Kiinan tasavalta että Kiinan kansantasavalta tunnustivat Mongolian itsenäisyyden sodan jälkeen, mutta Kiinan ja Neuvostoliiton ajautuessa riitoihin 1958 Mongolia tuki Neuvostoliittoa ja sinne sijoitettiin Neuvostoliiton sotilastukikohtia. Myös Taiwanille ajettu Kiinan tasavalta piti vuoteen 1999 asti Ulko-Mongoliaa osana Kiinaa ja tunnusti vasta 1990-luvulla Ulan Batorin itsenäisen Mongolian pääkaupungiksi. Mongolia liittyi YK:hon vuonna 1961.


title: Mongolia

text: Vuonna 1990 kommunistinen puolue salli muut puolueet. Mongolian vuoden 1992 perustuslaki Mongolian nimestä poistui kansantasavalta-määrite ja maassa järjestettiin monien puolueiden kesken parlamentti- ja presidentin vaalit. Talousjärjestelmän siirtyminen kapitalismiin oli vaikeaa 1990-luvun alun yleismaailmallisella lamakaudella. Virkaatekevä presidentti Punsalmaagiin Otširbat valittiin presidentiksi 6. kesäkuuta 1993 ääniosuuden ollessa 57,8 prosenttia. Hän erosi Kansan vallankumouspuoleesta ja edusti sitten demokraattista oppositiota.


title: Mongolia

text: Aiemmin yksipuoluevallassa toiminut Mongolian kansanvallankumouksellinen puolue hävisi vaalit ensi kerran 1996, mutta nousi uudelleen hallitusvastuuseen 2000–2004 ja 2006– pienempien puolueiden tuella. Vuonna 2009 valittiin ensimmäisen kerran presidentiksi ehdokas, joka ei kuulunut Mongolian kansanvallankumoukselliseen puolueeseen: Demokraattisen puolueen Tsahiagiin Elbegdorj.


title: Mongolia

text: Mongolia rajoittuu pohjoisessa Venäjään ja etelässä, idässä sekä lännessä Kiinaan. Maa on pääosin tasaista ylänköä, jota halkovat muutamat suurehkot joet, kuten Selenga ja Kerulen. Lännessä kohoavat Altaivuoret (korkein huippu Hüiten, 4 374 m), Uliastain itäpuolella Hangaivuoret ja pääkaupungin Ulan Batorin koillispuolella Hentiivuoret. Noin 70 prosenttia maan pinta-alasta on aroa; lisäksi 8 prosenttia on metsää lähinnä Venäjän rajan tuntumassa. Eteläisin osa kuuluu varsinaiseen Gobin aavikkoon. Maan länsi- ja pohjoisosat ovat seismisesti aktiivisia alueita; siellä on kuumia lähteitä ja lukuisia maanjäristyksiä.


title: Mongolia

text: Mongolian suurimman järven Uvs Nuurin (3 350 km²) allas on ollut UNESCOn Maailmanperintöluettelossa vuodesta 2003. Alueella ovat edustettuina kaikki itäisen Euraasian merkittävimmät biomit, kuten aro, taiga, hiekka-aavikko ja vuoristokasvillisuus. Siellä elää uhanalaisia lumileopardeja ja argaaleita.


title: Mongolia

text: Mongoliassa vallitsee mannerilmasto, jolle on ominaista lämpimät tai kuumat kesät sekä hyvin kylmät ja kuivat talvet. Ulan Bataarissa vuoden kylmimmän kuukauden tammikuun keskimääräinen alin lämpötila on −25 °C, kuumimman kuukauden heinäkuun keskimääräinen ylin 21,8 °C. Suurin osa sateesta saadaan kesällä; sademäärät vaihtelevat vuoristoalueiden 350-500 millimetristä keskiosien 100–200 millimetriin aavikkoalueiden jäädessä toisinaan ilman vettä koko vuonna.


title: Mongolia

text: Mongolia koostuu 18 provinssista eli "aimakista" sekä neljästä kunnasta, jolla on provinssiin rinnastettava asema. Provinssien jaetut osat ovat nimeltään "sum", ja edelleen jaettuna "bag".


title: Mongolia

text: Mongolia on parlamentaarinen tasavalta, jonka päämies on presidentti, joka valitaan suoralla vaalilla nelivuotiskaudelle, korkeintaan kahdelle kaudelle. Presidentti on puolustusvoimien ylipäällikkö ja hän saa ehdottaa pääministeriä, tehdä lakialoitteita ja estää lakeja veto-oikeudella (jonka parlamentin 2/3-enemmistö voi puolestaan kumota). Tämänhetkinen presidentti on Tsahiagiin Elbegdorj, joka valittiin tehtäväänsä 18. kesäkuuta 2009. Presidentin täytyy olla syntyperältään Mongolian kansalainen ja hänen täytyy olla vähintään 45 vuoden ikäinen.


title: Mongolia

text: Mongolian pääministeri on heinäkuusta 2016 alkaen ollut Jargaltulgyn Erdenebat.


title: Mongolia

text: Yksikamarinen, 76-jäseninen parlamentti valitaan yleisillä vaaleilla neljäksi vuodeksi kerrallaan. Äänioikeus on 18 vuotta täyttäneillä.


title: Mongolia

text: Mongolian armeija on suhteellisen pieni. Mongolialla on kuitenkin hyvät suhteet naapurivaltioihin, sekä merkittäviin maailmanvaltioihin, kuten Yhdysvaltoihin, Venäjään, Pohjois-, ja Etelä-Koreaan, Japaniin ja Kiinaan. Mongolia tuki liittouman hyökkäystä vuonna 2003 Irakiin, ja lähetti pieniä määriä sotilaita taistelemaan Yhdysvaltojen rinnalla. Myös Afganistaniin Mongoliasta on lähetetty sotilaita rauhanturvaajiksi. Vuosina 2005–2006 mongolialaisia oli asepalveluksessa Kosovossa. Marraskuussa 2005 George W. Bush vieraili ensimmäisenä yhdysvaltalaisena presidenttinä Mongoliassa. Putin ja Medvedev vierailivat Mongoliassa 2009.


title: Mongolia

text: Monet mongolit saavat elantonsa karjanhoidosta. Maatalous tuottaa 12 % kansantuotteesta ja työllistää 29 % työvoimasta. Noin kolmannes kansasta kiertää edelleen jurttineen ja eläimineen laitumelta toiselle. Paimennettaviin eläimiin kuuluvat vuohet ja lampaat, pienemmässä määrin myös jakit, kamelit, lehmät ja hevoset. Vuonna 2008 46 % karjasta oli vuohia ja 42 % lampaita.


title: Mongolia

text: Paheneva pula kunnon laidunmaista saa yhä useamman harkitsemaan elannon hankkimista maanviljelystä tai kasvimaanpidosta. Valtiontiloilla viljellään viljaa ja rehua suuressa mitassa. Elintarvikkeiden sekä kuparin jalostus ovat merkittävät vientituotteet. Vuonna 2009 julkistettiin uuden suuren kuparikaivoksen jalostussuunnitelma. Mongolia on maailman kolmanneksi suurin fluoriitin tuottaja. Maassa on varsin huomattavat öljy- ja maakaasuvarat, mutta niitä ei hyödynnetä pääoman ja perusrakenteen puutteen vuoksi. Maan tärkein kauppakumppani on Kiina, jonka kanssa se käy yli puolet ulkomaankaupastaan.


title: Mongolia

text: Mongoliassa on merkittävä harmaan talouden sektori. Sen tärkein kumppani on Kiina. Harmaaseen talouteen osallistuvat myös monet ulkomailla laillisesti tai laittomasti työskentelevät mongolialaiset. Huoli rahanpesusta on kasvanut.


title: Mongolia

text: Neuvostoliitto oli taloudellisesti Mongolian tärkeä tukija, ja sen romahdus aiheutti Mongoliassa syvän talouskriisin. Karjanhoito on ollut hätätilaelinkeino, johon ihmisen siirtyvät muun tulonlähteen puuttuessa. Talousvaikeuksien aikana maahan on syntynyt suuri joukko pientilallisia, joilla on alle 200-päinen karjalauma.


title: Mongolia

text: Merkittävimpiä luonnonvaroja ovat öljy, kivihiili, kupari, molybdeeni, volframi, fosfaatti, tina ja kulta.


title: Mongolia

text: Suurin osa Mongolian väestöstä on mongoleja, jotka jakautuvat useisiin heimoihin. Näistä suurimman muodostavat halhat, joita on noin 82 %. Muita heimoja ovat dörbetit (3 %), bajadit (2 %) ja burjaatit (2 %), joitten lisäksi on vielä useita pienempiä heimoja. Väestöön kuuluvat mongolien lisäksi kazakit (4 %) ja muut turkkilaisheimot. Maassa pysyvästi oleskelevia ulkomaalaisia, lähinnä Kiinan ja Venäjän kansalaisia, on alle 1 % väestöstä.


title: Mongolia

text: Vuonna 2010 väestöstä 53 % oli buddhalaisia. Šamanistejä oli 3 %, kristittyjä 2 % ja muslimeita 3 %. Kaikkiaan 39 % ei tunnustanut mitään uskontoa.


title: Mongolia

text: Ethnologue-kirjan mukaan Mongoliassa käytetään 13 kieltä. Tiedot kunkin kielen puhujien määrästä ovat pääosin 1990-luvulta. Yli 25 tuhannen puhujan kieliä olivat tuolloin


title: Mongolia

text: Mongolian terveydenhuollon päätavoitteena on saada ihmiset elämään pidempään, ja vähennettyä lapsikuolleisuutta. Mongolin keskimääräinen elinajanodote on 67–68 vuotta. Keskimäärin mongolinainen saa elämänsä aikana 1,87–2,25 lasta.


title: Mongolia

text: AIDS- ja HIV-tapauksia on löydetty Mongoliassa vasta myöhään. Ensimmäinen AIDS-tapaus raportoitiin vuonna 1999, ja vuoteen 2006 mennessä niitä oli kuusi. Vuosina 2005-2007 raportoitiin kymmenkunta HIV-tartuntaa vuodessa, sitä ennen tunnettiin vain joitakin yksittäisiä tapauksia.


title: Mongolia

text: Vuonna 1970 mongolinainen sai keskimäärin 7,48 lasta elämänsä aikana. Vuoden 2014 arvio oli 2,22 lasta naista kohti.


title: Mongolia

text: Mongolian syntyvyys romahti 1990-luvun laman seurauksena alle yhden prosentin lisääntymisnopeuteen, mutta on kohonnut 2000-luvulla ja nykyään keskimääräinen mongolialainen saa hieman alle kaksi lasta.


title: Mongolia

text:
Noin 27 % mongolialaisista on alle 14-vuotiaita. Mongolian väestönkasvu on noin 1,4 prosenttia vuodessa.
Mongolian kansankuva on muuttumassa. Noin 70 % väestöstä asuu kaupungeissa, kun vuonna 1956 kaupunkilaisten osuus oli noin 20 %.


title: Mongolia

text: Mongolialaisen kansanmusiikin tunnetuimpia soittimia on ns. hevosenpääviulu, jonka kaulan pää on hevosen pään muotoinen. Soittimessa on kaksi hevosen häntäjouhista tehtyä kieltä, ja sitä soitetaan pystyasennossa.


title: Mongolia

text: Yksi suosituimmista nykymusiikin yhtyeistä on Hurd. Se laulaa rockia mongoliksi, mutta on tehnyt joitakin levyjä myös englanniksi. Yhtye esittää myös herkkiä balladeja, ja sekoittaa musiikkiinsa myös klassisia elementtejä.


title: Mongolia

text: Mongolialaista perusravintoa ovat liha- ja maitotuotteet, joita saadaan noin 25 miljoonan yksilön karjasta. Ruoka on yleensä yksinkertaista eikä kovin tulisesti maustettua. Tyypillisiä ruokia ovat höyrytetyt lihatäytteiset raviolit, nuudeli-lammaskeitto ja paistetut lihapiirakat. Mongolialaiset juovat paljon teetä, useimmiten maidon ja joskus myös voin kanssa.


title: Mongolia

text: Mongolia on tullut urheilussa tunnetuksi erityisesti maan kulttuuriin liittyvästä hevosurheilusta, kamppailulajeista kuten vapaapainista ja judosta sekä ammunnasta. Mongoliassa erittäin suosittu tapahtuma on vuosittain järjestettävä naadam-festivaali, jossa kilpaillaan mongolialaisessa painissa, ratsastuksessa ja jousiammunnassa.


title: Mongolia

text: Mongolia on osallistunut olympialaisiin vuodesta 1964 lähtien. Se on saanut yhteensä 24 mitalia, kaikki kesäkisoista. Olympialajien lisäksi maa on menestynyt sumopainissa, jossa ensimmäinen mongolialainen suurmestari oli Asashōryū Akinori.


title: Mongolia

text: Mongolia ei ole koskaan menestynyt jalkapallossa; maan maajoukkue ei ole selviytynyt arvoturnauksiin ja on ollut parhaimmillaan FIFA-rankingissa 170. sijalla. Seurajoukkueiden korkein sarjataso on Mongolian jalkapalloliiga, jota on pelattu nykyisessä muodossaan vuodesta 1996 lähtien.


title: Mongolia

text: Mongoliassa pelataan myös pienissä määrin jääkiekkoa, mutta maa ei ole menestynyt lajissa. Mongolian jääkiekkomaajoukkue on osallistunut 3. divisioonan maailmanmestaruuskilpailuihin säännöllisesti. Mongoliassa ei ole jäähalleja joten jääkiekkoa pelataan talvisin ulkojäällä.


title: AGP

text: AGP () mahdollistaa laajakaistaisen yhteyden näytönohjaimen ja tietokoneen emolevyn piirisarjan välille. AGP-portti soveltuu erityisesti pelien, 3D-grafiikan ja tieteellisen grafiikan sovelluksiin työasemissa. Intel julkisti AGP-portin i440LX Slot 1 -piirisarjan kanssa 26. elokuuta 1997.


title: AGP

text: AGP-portin alkuperäinen idea oli mahdollistaa tekstuurien tallettaminen koneen keskusmuistiin ja käyttäminen suoraan sieltä, jolloin näytönohjaimesta voitaisiin tehdä nopea vaikka sillä olisi vain pieni määrä omaa muistia. Näytönohjainpiirit kuitenkin kehittyivät AGP-porttia nopeammin eikä portin nopeus riittänyt alkuperäisen idean mukaiseen käyttöön, joten myöhemmin kaikki näytönohjaimet tallettivat tekstuurinsa omaan muistiinsa, ja käyttivät tekstuureita AGP-portin yli vain kun ohjaimen oma tallennustila loppui kesken. AGP:n seuraajat ovat vähitellen korvanneet sen pöytätietokoneissa.


title: AGP

text: AGP-portteja on erityyppisiä ja niiden nopeudet emolevyltä näytönohjaimelle päin ovat:


title: Petoeläimet

text: Petoeläimet ("Carnivora") on nisäkäslahko, johon kuuluu noin 270 lajia. Suurin osa petoeläinten lahkon lajeista on lihansyöjiä, osa kaikkiruokaisia, kuten karhut, ja osa pääasiassa kasvinsyöjiä, kuten isopanda.


title: Petoeläimet

text: Nykyiset petoeläimet jakautuvat kahteen kehityslinjaan: koiramaisten petoeläinten "Caniformia"- ja kissamaisten "Feliformia"-alalahkoihin, joissa puolestaan on kaikkiaan 15 heimoa. Pussieläimiin kuuluvat pussipedot eivät kuulu sanan varsinaisessa merkityksessä petoeläimiin. Aikaisempi petoeläinten jako luokitteli ne alalahkoihin "maapetoeläimet" ("Fissipedia") ja "eväjalkaiset" ("Pinnipedia").. Eväjalkaiset eli hylje-eläimet on nykyisin kolmen heimon luonnollinen mutta luokittelematon ryhmä "Caniformia"-alalahkon sisällä.


title: Petoeläimet

text: Petoeläimet ovat levinneet kaikille suurimmille maa-alueille, pois lukien Australia, jossa tavataan vain mahdollisesti ihmisen tuomaa dingoa, ja kaikille valtamerille. Petoeläimiä elää lähes kaikenlaisissa maanpäällisissä ympäristöissä ja monissa vesiympäristöissä. Niitä tavataan metsissä, aavikoilla, vuorilla, ruohoalueilla, pensasaroilla, tundralla ja avoimella jäätiköllä. Vedessä eläviä lajeja tavataan makeavetisissä joissa ja järvissä sekä merenrannikoilla ja avoimella valtamerellä.


title: ISA

text: ISA () on IBM PC:ssä 1981 esitelty laajennusväylä, joka säilyi käytössä 1990-luvun puoliväliin.


title: ISA

text: Alkuperäinen väylä oli 8 bittiä leveä rinnakkaisväylä ja kellotaajuudeltaan 4,77 MHz, joka oli synkronissa IBM PC:n 8088-suorittimen kellotaajuuteen. IBM AT esitteli 16-bittisen väylän, joka toimi 6 tai 8 MHz:n taajuudella, jolloin sen käytännön siirtonopeus oli korkeintaan noin 4 MB/s.


title: ISA

text: ISA-väylä oli aluksi synkronissa suorittimen kelloon, jolloin suorittimien kellotaajuuksien kasvaessa väylän nopeus kasvoi, kunnes jossain vaiheessa ilmeni yhteensopivuusongelmia. Käytännössä kortit toimivat 12–16 MHz taajuuksiin asti. Myöhemmät piirisarjat erottivat ISA-väylän suorittimen kellosta ja se sai signaalinsa eteläsillan kellogeneraattorista. 16-bittisen väylän vakionopeudeksi tuli 8 MHz, jota voi useimmilla emolevyllä nostaa jumppereilla.


title: ISA

text:
8-bittiset ISA-kortit voivat osoittaa 1 MB muistia (jota 8088 tuki) ja käyttivät DMA 1 -linjaa ja jotain kahdeksasta Intel 8259:n keskeytyslinjasta ja bus masterointia, kortin aloittamia DMA-siirtoja muistiin.
16-bittinen ISA laajensi kortin näkemän muistin 16 MB:iin, mahdollisuuden käyttää neljää eri keskeytyslinjaa ja neljää eri DMA-väylää. ISA-väylän DMA-siirtoja varten on edelleen varattava muisti fyysisen muistin ensimmäisen 16 MB:n alueelta.


title: ISA

text:
ISA tunnettiin erityisen hankalasta konfiguroitavuudestaan. Jokaiselle lisäkortille piti varata oma yksilöllinen IRQ, I/O-osoitteet ja DMA-kanava, niistä vaihtoehdoista joita kukin kortti tuki, siten että ne eivät menneet päällekkäin. Säädöt tehtiin tyypillisesti laajennuskorttien dip-kytkimillä tai jumppereilla.
Microsoft kehitti tämän helpottamiseksi myöhemmin ISA PnP -standardin.


title: ISA

text:
ISA-väylää yritettiin korvata moneen otteeseen. Vuonna 1987 IBM korvasi ISA:n PS/2-koneissaan omalla mikrokanava-arkkitehtuurillaan (Micro Channel Architecture, MCA) yrityksenä saada PC-arkkitehtuuri ja markkinat haltuunsa lisenssimaksujen avulla. Vastineeksi yhdeksän PC-valmistajaa liittoutui seuraavana vuonna ja esitteli 32-bittisen EISA-väylän. Juuri tämä joukko antoi alkuperäiselle väylälle nimen ISA, "teollisuusstandardin mukainen arkkitehtuuri." IBM oli itse käyttänyt AT-koneissaan väylästä nimeä "I/O Channel."
Kumpikaan standardi ei menestynyt. Myöhemmin ISA-väylän hitauden vuoksi kehitettiin mm. VLB-standardi näytönohjainkortin liittämiseksi 486-koneeseen.


title: ISA

text: Microsoftin PC 97 -standardi suositteli ISA-laajennuskorttipaikkojen jättämistä kokonaan pois. Myöhemminkin sitä käytettiin kuitenkin sisäisesti, jolloin mm. levykeasema ja sarjaportit näkyivät ISA-väylässä.


title: EISA

text: EISA () oli IBM:n kanssa kilpailevien PC-valmistajien esittelemä väylästandardi joka laajentaa ISA:n 32-bittiseksi. EISA kehitettiin avoimeksi vaihtoehdoksi MCA-väylälle, jonka IBM kehitti PS/2-tyyppisiä tietokoneitaan varten.


title: EISA

text: EISA:n väylän leveys on 32 bittiä ja taajuus 8,33 MHz, joten teoreettinen tiedonsiirtonopeus on korkeintaan 33 megatavua sekunnissa, käytännössä noin 20 MB/s.


title: MCA (tietotekniikka)

text: MCA (Micro Channel architecture) on IBM:n kehittämä väylätyyppi, jota julkaistiin vuonna 1987 IBM PS/2-tyyppisissä työasemissa. Väylä oli suljettu, kaupallinen ja IBM:n hallitsema, jonka käytöstä IBM vaati lisenssimaksuja. Väylän kehitys alkoi vuonna 1983.


title: MCA (tietotekniikka)

text: MCA-väylän liitin on pienempi kuin aiemmin laajasti käytössä olleessa ISA-väylässä. Muun muassa tästä syystä MCA-väylä ei ole yhteensopiva vanhojen laajennuskorttien kanssa.


title: MCA (tietotekniikka)

text: MCA:ssa oli aikanaan etuja muihin väyliin verrattuna, mutta se ei yleistynyt, osaksi koska IBM vaati väylän käytöstä lisenssimaksuja. Arkkitehtuuri vaati kokonaan uudet kortit ja se ei ollut taaksepäin yhteensopiva muiden ratkaisujen kanssa. Vanhat ISA-väyläiset kortit eivät käyneet MCA-kanavaan, joten muut valmistajat eivät mielellään ottaneet MCA:ta kokoonpanoihinsa mukaan. MCA:n katsotaan olleen IBM:n yritys hidastaa IBM-yhteensopivien kloonien valmistusta.


title: MCA (tietotekniikka)

text: MCA on huonosta menestyksestään huolimatta vaikuttanut merkittävästi uusien väylätyyppien suunnitteluun.


title: MCA (tietotekniikka)

text: MCA oli edistyksellinen verrattuna ISA:an muun muassa 32-bittisyyden vuoksi, ja myös siksi että sovittimissa saattoi olla oma suoritin (esimerkiksi ohjainkortti) joka saattoi kommunikoida suoraan muistin kanssa niin, ettei emolevyllä olevan suorittimen tarvitse osallistua prosessiin. Myös PnP (plug & play) on alun perin MCA-väylän ominaisuus, sekä ”IRQ sharing” jolla keskeytysnumerot voitiin jakaa usean laitteen kesken. Samat ominaisuudet ovat edelleen PCI-väylässä.


title: MCA (tietotekniikka)

text: Väylä oli käytössä myös eräissä ES/9370 ja IBM RS/6000 -sarjan tietokoneissa.


title: IBM PS/2

text: PS/2 (Personal System/2) on IBM-yhtiön 1980-luvulla valmistama mikrotietokonemallisto, jonka erikoisuutena oli MCA-väyläratkaisu ja VGA-näyttö.


title: IBM PS/2

text: Malliston jokaisessa koneessa oli hiirelle ja näppäimistölle ns. PS/2-liitännät, jotka otettiin käyttöön muidenkin valmistajien koneissa. Koneessa käytetty 16550 UART ja SIMM muistimoduulit yleistyivät markkinoilla laitteen julkaisun jälkeen.


title: IBM PS/2

text: PS/2-mallistoon kuului kolme sarjaa, 85-, 95- sekä 8600-sarjat.


title: IBM PS/2

text: Mallia 8530 oli saatavilla sekä 8088- että 80286-suorittimella (286). 8088-suorittimella varustetussa mallissa ei ollut kiintolevyä, vaan kaksi 3.5"-levykeasemaa. 80286-mallissa oli vähintään 20 MB kiintolevy sekä 3.5" 1.44 MB -levykeasema. ISA-väylä oli käytössä malleissa 25, 30, 35 ja 40. Mallissa 8550 oli jo mikrokanavaväylä (MCA), ja siinä oli 1 MB muistia, joka oli laajennettavissa 2 MB asti.


title: IBM PS/2

text: PS/2-mallistot eivät rajoitu vain pöytäkoneisiin, mukana oli myös muutama kannettava kuten ISA-väyläinen L40SX (8040) ja erikoiset, raahattavat 8573-mallit P70 (386) ja P75 (486). Painoa L40SX:llä oli 3,5 kg, P70:llä noin 10 kg ja P75:llä noin 15 kg. Molemmat oli varustettu MCA-väylällä sekä oranssilla plasmanäytöllä.