title: Keltainen kääpiö

text: Keltainen kääpiö on tähtitieteessä tähti, jonka massa on noin 0,7–1,4 Auringon massaa ja kirkkaus suunnilleen Auringon luokkaa tai hieman kirkkaampi ja himmeämpi. Keltaisen kääpiön ei tarvitse olla aurinkomainen tähti. Esimerkkejä keltaisista kääpiöistä ovat Aurinko, Alfa Centauri A, Zeta Reticuli, Eta Cassiopeiae, Delta Pavonis, 47 Ursae Majoris, Beta Hydri ja Rho Coronae Borealis.


title: Ottorino Respighi

text: Ottorino Respighi (9. heinäkuuta 1879 Bologna – 18. huhtikuuta 1936 Rooma) oli italialainen säveltäjä.


title: Ottorino Respighi

text: Respighi opiskeli Bolognassa viulunsoittoa ja sävellystä. Opettajista erityisesti Giuseppe Martucci (1856–1909) antoi hänelle herätteitä uuteen italialaiseen soitinmusiikkiin, vastapainoksi vallitsevalle italialaiselle oopperalle. Vuonna 1900 hän matkusti orkesterin muusikkona oopperavierailulle Pietariin, missä sai opetusta Nikolai Rimski-Korsakovilta, jonka luo hän palasi vielä uudestaan 1902. Rimski-Korsakov vaikutti ratkaisevasti hänen loistavaan, värikkääseen soitinnustaitoonsa. Respighi opiskeli jonkin aikaa myös Berliinissä, missä tutustui Max Bruchiin ja Ferruccio Busoniin. Vuodesta 1913 hän toimi sävellyksenopettajana Rooman Santa Cecilia –akatemiassa ja 1924–1926 sen johtajana.


title: Ottorino Respighi

text: Respighi meni 13. tammikuuta 1919 naimisiin itseään viisitoista vuotta nuoremman sävellyksenoppilaansa Elsa Olivieri-Sangiacomon kanssa. Hän muun muassa viimeisteli aviomiehensä keskeneräisen oopperan "Lucrezia", perusti Respighi-säätiön ja oli läsnä edesmenneen säveltäjän 100-vuotistilaisuudessa 1979.


title: Ottorino Respighi

text: Muiden samaan sukupolveen kuuluneiden italialaissäveltäjien tavoin Respighi kaipasi uudistusta, joka avaisi näkymiä aikansa eurooppalaisiin virtauksiin. Hän ei kuitenkaan kuulunut kaikkein radikaaleimpiin uudistajiin. Respighin ensimmäiseen ja parhaaseen luomiskauteen liittyvät hänen yhteytensä ranskalaiseen impressionismiin, sekä mieltymys Richard Straussin innoittamaan tietoiseen soinnilliseen sensualismiin ja välittömään ilmaisuun.


title: Ottorino Respighi

text: Respighin musiikin runollisuus, joka ilmenee jo oopperassa "Semirama" (ensiesitys Bolognassa 1910), löysi lopullisesti viimeistellyn muotonsa sinfonisessa runossa "Fontane di Roma" (Rooman suihkulähteet, 1916), joka saavutti suuren menestyksen Arturo Toscaninin johdolla. Teoksessa on kuultavissa loistavien sointikuvien rinnalla intiimejä, herkkiä jaksoja, jonkalaisia hän kehitteli edelleen myöhemmissä, kevyemmin ja pidättyvämmin luonnehdituissa teoksissaan kuten "I pini di Roma" (Rooman pinjat, 1924) tai "Trittico Botticelliano" (Botticelli-triptyykki, 1927). Respighia on hyvin osuvasti luonnehdittu italialaisen maiseman sävelmaalariksi.


title: Ottorino Respighi

text: Silloinkin kun Respighi käytti luomistyönsä lähteinä gregoriaanista kirkkolaulua tai renessanssimusiikkia, hän piti kiinni ensimmäisten menestysteostensa tyylistä eikä sen vuoksi tullut seuranneeksi myöhempää yleiseurooppalaista kehitystä. Hän pysytteli tuotannossaan kapea-alaisena, mutta taidoiltaan tunnustettuna säveltäjänä. Hänen soitinmusiikkiansa, kamarimusiikki mukaan luettuna, on pidetty yleisesti kiinnostavampana kuin näyttämömusiikkia.


title: Ottorino Respighi

text: Respighi vieraili Helsingissä vuonna 1933. Sinfoniakonsertin lisäksi hän johti Suomalaisessa Oopperassa oopperansa "Maria Egyptiläinen".


title: Respighi

text: Respighi on seuraavien henkilöiden sukunimi:Respighi voi olla myös:


title: Beta Hydri

text: Beta Hydri (β Hyi / β Hydri) on Etelän vesikäärmeen tähdistössä 24,4 valovuoden päässä sijaitseva keltainen alijättiläistähti, joka on paisumassa punaiseksi jättiläiseksi.


title: Beta Hydri

text: Jos tällä alijättiläisellä on joskus ollut Maan etäisyydellä elokelpoinen planeetta, se on joutunut ankaran kasvihuoneilmiön kouriin, kuten Venus aurinkokunnassamme nyt.


title: Beta Hydri

text: Tähti on noin 2,5 miljardia vuotta Aurinkoa vanhempi, ja se muistuttaa huomattavasti Aurinkoa, minkä takia sitä on tutkittu paljon. Tähden massa on 1,1 Auringon massaa ja säde 1,46 Auringon sädettä, ja tähti on 3,53 kertaa Aurinkoa kirkkaampi. Tähden metallipitoisuus on 0,49-1,00 kertaa Auringon metallipitoisuus ja ikä 6,7 miljardia vuotta. Tähden auringonpilkkujakso on spektrimittausten mukaan noin 15-18 vuotta.


title: Beta Hydri

text: Beta Hydri on mukana NASAn suunnitelmassa tähdistä, joilta aletaan etsiä planeettoja Terrestrial Planet Finder (TPF) -ohjelmassa.


title: Niilo Rauhala

text: Niilo Rauhala (s. 10. heinäkuuta 1936 Kittilä) on Oulussa asuva pappi ja runoilija. Teologian kandidaatiksi 1963 valmistunut Rauhala on toiminut seurakuntapappina ja sairaalateologina ja osallistunut asiantuntijajäsenenä Raamatun käännöskomiteaan ja kirkon virsikirjakomiteaan sekä vanhoillislestadiolaisten Siionin laulut -kokoelman uudistustoimikuntaan. Rauhala on ollut jäsenenä Suomen kirkon käsikirjakomiteassa valmisteltaessa Jumalanpalvelusten ja Kirkollisten toimitusten kirjaa sekä ollut yhtenä Ruotsin nykyisen virsikirjan suomentajana.


title: Niilo Rauhala

text: Rauhalan lyriikka on vahvasti uskonnollissävytteistä, ja sitä onkin luonnehdittu uskonnolliseksi modernismiksi. Runoissaan hän puolustaa lapsia ja on huolissaan ihmisten ja maailman tilasta. Monet runot käsittelevät luontoa. Rauhala on julkaissut yli kaksikymmentä runokokoelmaa. Vuoden 1986 virsikirjassa on kolmetoista Rauhalan kirjoittamaa virttä ja lisäksi 14 suomennosta sekä uudistuksia ja muokkauksia 164 virressä. Pääteoksinaan Rauhala pitää kokoelmia "Lumen ja auringon välissä" (Otava, 1973), "Sade ja elämä, jäljittelemättömän runsas" (Otava, 1976) ja "Purjeitten nopeat varjot" (Otava, 1989).


title: Niilo Rauhala

text: Rauhalalla on vaimonsa Leenan (o.s. Tulkki) kanssa kymmenen lasta. Kirjailija Pauliina Rauhala on hänen miniänsä.


title: Launonen

text: Launonen on kylä Lopen kunnassa. Kylä sijaitsee suurin piirtein kirkonkylän ja Riihimäen puolessa välissä. Matkaa molempiin on noin 12 kilometriä.


title: Launonen

text: Launosissa on ollut asutusta jo runsaan tuhannen vuoden ajan. Launosten kylän nykytilaan vaikuttava historian jakso alkaa noin 1860-luvulta, jolloin kylän kartanoihin asettui vahvoja maatalouden kehittämisestä kiinnostuneita isäntiä. Voimakas maatalouden uudistaminen Launon kartanossa ja erityisesti Santamäessä merkitsi suurta työvoiman lisäystä kylässä.


title: Launonen

text: Santamäessä ryhdyttiin kehittämään myös monenlaista muuta tuotantoa kasvavan maatalouden tueksi kuten meijeri, saha, tiilitehdas, sekä mylly. Kormun kartano tuli naimakaupan mukana osaksi Santamäen isännän H.G. Paloheimon kasvavaa talousmahtia. Vuonna 1907 Paloheimo rakennutti kapearaiteisen hevosvetoisen Riihimäen–Lopen rautatien, joka kulki Kormun, Santamäen, sekä Launosten kylien läpi Kesijärvelle. Launosten asemalta oli säännöllistä henkilöliikennettä Riihimäelle vuodesta 1911 radan liikenteen muututtua höyryvetoiseksi. Rata oli toiminnassa vuoteen 1952.


title: Neale Donald Walsch

text: Neale Donald Walsch syntyi Milwaukeessa, Wisconsin-osavaltiossa perheeseen, joka kannusti häntä henkisellä tiellä. Hänet tunnetaan parhaiten kirjoittamistaan kirjoista "Keskusteluja Jumalan kanssa" ja "Ystävyys Jumalan kanssa".


title: Neale Donald Walsch

text: Väitetään, että hänen kirjoittamansa kirjat ovat Jumalan "kanavoimia", jotta ihmiset löytäisivät nykyaikaisen näkökulman Jumalaan. Esimerkiksi kirjan Jumala sanoo, että "sinun ei ole pakko tehdä mitään". Walsch/Jumala yrittää viestiä meille epäitsekkäästä Jumalasta, joka on erilainen kuin kristittyjen ja juutalaisten Jumala. Hänen näkemys tuo esille kokonaan uudenlaisen henkisyyden, jossa kaikki ihmisyys tulee keskittymään yhteen - jota voidaan kutsua sanoilla 'ihmisyyden tiimi'.


title: Neale Donald Walsch

text: Kirjoista löytyy rinnastuksia Bahá'í-uskoon. Kirjat ovat saaneet vetovoimaisen vaikutuksen New Age alakulttuurissa.


title: Neale Donald Walsch

text: Ennen kirjojen julkaisemista Walsch toimi radion puheohjelman vetäjänä. Hän oli tuohon aikaan masentunut alkaessaan kirjoittamaan kirjoja.


title: Neale Donald Walsch

text: Vuonna 2003 julkaistiin elokuva "Indigo", jonka oli kirjoittanut Neale Donald Walsch ja James Twyman, ohjaajana Stephen Simon. Walsch myös näytteli elokuvan päähenkilöä.


title: Neale Donald Walsch

text: Merkittävimmät suomennetut kirjat ovat:


title: Seder

text: Seder on juutalainen juhlapäivällinen, jota vietetään pesah-juhlan ensimmäisenä ja toisena iltana ystävien ja sukulaisten kanssa.


title: Seder

text: Ennen ateriaa kolme palaa matzohia(ohutta vehnänäkkileivän kaltaista keksiä) asetetaan matzoh-piiloon. Keskellä oleva pala matzohia murretaan puoliksi, toinen puoli laitetaan takaisin matzoh-piiloon mutta toinen puoli, joka sanotaan afikomeksi, piilotetaan.


title: Seder

text: Seder pöytään katetaan aina seder-lautanen, jolla on harosettia (rouhittuja pähkinöitä, omenoita, kanelia ja viiniä - seos kuvaa laastia, jota juutalaisorjat käyttivät Egyptissä), persiljaa, joka on kastettu suolaveteen (kuvaa kevättä ja juutalaisten kyyneleitä), kananmuna (kuvaa kevättä), reisiluu (kuvaa uhrilammasta) ja vasta raastettua piparjuurta (kuvaa orjuuden karvautta).


title: Seder

text: Aterian aikana kaadetaan neljä lasillista viiniä, jotka kuvaavat orjuudesta vapautumisen neljää eri vaihetta, sekä viides lasi (niin kutsuttu Eliaan malja), joka asetetaan seder-pöydälle. Päivällisen aikana talon ovi avataan profeetta Eliaa varten.


title: Seder

text: Päivällisen jälkeen lapset etsivät afikomenia, ja joka sen löytää, saa erikoispalkinnon. Joissain perheissä afikomen rikotaan useampiin paloihin niin, että useampi lapsi voi saada löytämispalkinnon.


title: Elintarviketeollisuus

text: Elintarviketeollisuus on teollisuuden ala, joka tuottaa elintarvikkeita tai elintarvikkeiden raaka-aineita. Järjestelmänä elintarvikkeiden tuottaminen on mutkikas, maailmanlaajuinen joukko erilaisia liiketoiminnan aloja joka tuottaa suurimman osan maailman väestön kuluttamasta ruoasta. Vain kotitarveviljelyn voidaan katsoa olevan modernin elintarviketeollisuuden vaikutuksen ulkopuolella.


title: Elintarviketeollisuus

text: Elintarviketeollisuuden piiriin kuuluvat:


title: Elintarviketeollisuus

text: Pohjimmiltaan elintarviketeollisuus on kaupallista ruoan liikettä pellolta lautaselle. Nykyaikainen elintarviketeollisuus on viimeisten 150 vuoden aikana tapahtuneen teknologian ja kulttuurin muutosten tulosta. Perinteisesti, tuhansien vuosien ajan, ruoan tuotanto keskittyi kahden toiminnon ympärille:Huomattava osa väestöstä oli suoraan tekemisissä maatalouden kanssa. Samalla moni ruokki itsensä suoraan pellolta. Nykyaikainen elintarviketeollisuus perustuu huomattavasti enemmän tekniikkaan, erityisesti koneellistumiseen ja biokemiaan, eikä ihmis- tai eläintyövoimaan. Elintarviketeollisuus koostuu tällaisestä ruoan kasvatuksesta, käsittelystä, varastoinnista ja liikuttelusta. Teollisuus on globaalia ja raaka-aineita voidaan kuljettaa maapallon toiselta puolelta saakka. Esimerkiksi eurooppalaisia maatalouskoneita ja pohjoisamerikkalaisia kemikaaleja voidaan säännöllisesti kuljettaa maatiloille Etelä-Amerikkaan, jossa maataloustuotteet kasvatetaan ja maataloustuotteet kuljetaan takaisin joko kulutettavaksi tai edelleen jalostettavaksi. Ruoan alkuperä ja jalostuspaikka on muuttunut epäselvemmäksi, syömämme ruoka on koottu useista lähteistä.


title: Elintarviketeollisuus

text: Nykyinen elintarvikejärjestelmä on suuresti riippuvainen teknologiasta, kuljetuksesta ja logistiikasta fyysisten tuotteiden kannalta sekä markkinoinnista ja lainsäädännöstä tehokkaiden kuluttajamarkkinoiden kannalta. Suunnattoman suuri määrä yrityksiä ja ihmisiä on osallisena tässä suuressa ja mutkikkaassa järjestelmässä. Jatkuvaa materiaalin, ruokatuotteiden ja niihin liittyvän tiedon virtaa valvoo suuri joukko säädöksiä ja iso virkakoneisto.


title: Elintarviketeollisuus

text: Suomessa elintarviketeollisuus on neljänneksi suurin teollisuuden ala metalli-, metsä- ja kemianteollisuuden jälkeen. Vuonna 2011 tuotannon bruttoarvo oli 11,3 miljardia euroa ja jalostusarvo 2,5 miljardia euroa. Itse elintarviketeollisuudessa työskentelee lähes 33000 työntekijää noin 2000 toimipaikalla.


title: Elintarviketeollisuus

text: Yhdysvalloissa kuluttajat käyttävät yli biljoona (1 000 000 000 000) dollaria vuosittain ruokaan, mikä on noin 10 prosenttia bruttokansantuotteesta. Elintarviketeollisuudessa työskentelee yli 16,5 miljoonaa henkeä.


title: British Steel

text: British Steel on heavy metal -yhtye Judas Priestin vuonna 1980 julkaisema albumi. Sitä pidetään yhtenä yhtyeen parhaista ja merkittävänä albumina koko tyylilajinkin mittakaavassa. Sitä voidaan pitää yhtyeen lopullisena läpimurtoalbumina.


title: British Steel

text: Levyn materiaali on sekoitus rosoisia ("Rapid Fire" ja "Steeler"), anthem-tyyppisiä mahtipontisia ynnä julistuksenomaisia kappaleita ("Metal Gods" ja "United") ja rock-vivahteisempia kappaleita (tunnetut "Breaking the Law" ja "Living After Midnight"). Levyn rauhallisin kappale on reggae-rytmiikasta vaikutteita ottava "The Rage". Kokonaisuutena levyn musiikki on sävyltään tummaa ja rytmiltään voimakasta, mutta silti suhteellisen melodista.


title: British Steel

text: Kaikki kappaleet kirjoittanut Downing/Halford/Tipton


title: British Steel

text: Vuoden 2001 remasteroidun version bonusraidat


title: Kumykki

text: Kumykki voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:


title: Tōhoku

text: Tōhoku (, "koillisseutu") on Japanin pääsaaren Honshūn pohjoisosat käsittävä alue. Se koostuu Akitan, Aomorin, Fukushiman, Iwaten, Miyagin ja Yamagatan prefektuureista.


title: Tōhoku

text: Tōhoku sijaitsee kaukana Japanin poliittisen ja taloudellisen elämän keskuksista, joten se on suurilta osin säilyttänyt maaseutuluonteensa nykyaikaan saakka. Alue on muun Japanin tavoin vuoristoinen ja toimii merkittävänä riisintuottaja-alueena. Tōhoku voidaan jakaa itäiseen ja läntiseen osaan alueen lävistävän pohjois-eteläsuuntaisen Ōu-vuorijonon avulla tai pohjoiseen ja eteläiseen osaan siten, että Iwaten ja Akitan prefektuurit jäävät pohjoisosaan ja Miyagin sekä Yamagatan prefektuurit eteläiseen osaan.


title: Tōhoku

text: Tōhokun länsipuolinen osa on itäpuolta eristyneempi liikenneyhteyksien kannalta ja rajoittuu Japaninmereen. Länsipuoli on talvella runsaslumisempi kuin Tyynenmeren rannikon suojaisa itäpuoli. Pohjois-eteläsuuntainen jako on kuitenkin merkityksellisempi, sillä Tōhokun eteläpuolisko on taloudellisesti pohjoispuoliskoa huomattavasti kiinteämmässä yhteydessä Kantōn tasankoon ja Tokioon. Tōhoku Shinkansenin rakentamisen myötä raja on kuitenkin siirtymässä pohjoiseen. Tōhokun lounaisraja naapuroivaan Hokurikuun on suureksi osaksi keinotekoinen. Pohjoisessa Tōhokun erottaa Hokkaidōsta Tsugarun salmi, jonka nykyään alittaa Seikan-tunneli.


title: Tōhoku

text: Tōhoku oli Japanin alkuperäiskansan, ainujen, viimeinen hallussaan pitämä alue Japanin pääsaarella. Japanilaisen asutuksen raja levisi alueelle etelästä 600–800-luvuilla. Nykyään asutus on keskittynyt suureksi osaksi laaksoon, joka erottaa Ōu-vuorijonon Kitakamin ja Abukuman ylängöistä. Merkittävin alueellinen kaupunki on Sendai.


title: Kantō

text: Kantō (, "raja-aseman itäpuolen seutu") on Japanin pääsaaren Honshūn keskiosan itärannikolla sijaitseva alue. Siihen kuuluvat Chiban, Gunman, Ibarakin, Kanagawan, Saitaman, Tochigin ja Tokion prefektuurit.


title: Kantō

text: Kantō voidaan jakaa kahteen ala-alueeseen. Alueen eteläosa on Suur-Tokio, joka koostuu Chiban, Kanagawan, Saitaman ja Tokion prefektuureista ja on Japanin merkittävin metropolialue. Pohjoinen Kantō, johon kuuluvat Gunman, Ibarakin ja Tochigin prefektuurit, on menettänyt nopeasti maaseutuluonnettaan kaupunkialueen laajetessa pohjoiseen. Kantōn länsiosassa vuoret estävät kaupunkimaisen rakentamisen, ja alue liittyykin viereiseen Tōkain seutuun vain hyvin kapean rannikkokaistaleen kautta. Pohjoisessa Kantō rajautuu Tōhokun alueeseen.


title: Kantō

text: Kantō on saanut nimensä Kantōn tasangosta, jolla suuri osa, hieman yli 40 prosenttia, siitä sijaitsee. Kantō on Japanin Tyynenmeren rannikon teollistuneen kaupunkialueen, ”Tōkaidōn megalopoliksen”, itäinen päätepiste. Alue on toiminut Japanin poliittisena keskuksena feodaalikaudelta lähtien Kamakura- ja Edo-kausilla. Vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan alueen prefektuurien yhteenlaskettu väkiluku oli 40 433 711 henkeä ja vuonna 1991 sen väestötiheys oli 1 192 henkeä neliökilometriä kohti.


title: Mallioikeus

text: Mallioikeudella () suojataan tuotteen uutta muotoilua muun muassa jäljittelyä vastaan. Mallioikeudessa suojan kohteena on tuotteen tai sen osan ulkomuoto. Suojan kohteen tulee aina olla konkreettinen tavara. Suomessa mallioikeuden rekisteröi Patentti- ja rekisterihallitus (PRH). Ulkomailla mallisuojaa hakevilla on käytettävissään kolme eri vaihtoehtoa: kansalliset rekisteröintijärjestelmät, Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) hallinnoima yhteisömallijärjestelmä tai Maailman henkisen pääoman järjestön (WIPO) hallinnoima Haagin sopimuksen Geneven asiakirjan mukainen mallien kansainvälinen rekisteröintijärjestelmä.


title: Mallioikeus

text: Mallioikeus suojaa tuotteen tai sen osan ulkomuodon. Mallioikeuden saanti edellyttää, että malli on uusi ja yksilöllinen. Mallioikeuslaki tuli voimaan 1.4.1971 ja sitä koskevat merkittävimmät muutokset (Muutettu kansallinen mallilaki) ovat tulleet voimaan elokuussa 2002, jolloin kansallinen mallioikeuslainsäädäntö yhdenmukaistettiin mallioikeusdirektiivin edellyttämällä tavalla ja toukokuussa 2011 Suomen liityttyä kansainvälistä rekisteröintiä tarkoittavaan Haagin sopimuksen Geneven asiakirjaan. Yhteisömalli eli EU:n alueen kattava mallioikeusjärjestelmä tuli voimaan 1.4.2003. Mallin määritelmä, rekisteröintiedellytykset, suojan sisältö ja laajuus sekä voimassaoloaika ovat samat kansallisessa järjestelmässä ja yhteisömallissa.


title: Mallioikeus

text: ”Mallilla” tarkoitetaan tuotteen tai sen osan ulkomuotoa, joka johtuu tuotteen ja/tai sen koristelun piirteistä, erityisesti linjoista, ääriviivoista, väreistä, muodosta, pintarakenteesta ja/tai materiaalista.


title: Mallioikeus

text: ”Tuotteella” tarkoitetaan kaikkia teollisesti tai käsityönä valmistettuja tavaroita mukaan luettuina muun muassa osat, jotka on tarkoitettu koottavaksi moniosaiseksi tuotteeksi, pakkauksia, pakkauksen ulkoasua, graafisia symboleita ja typografisia kirjasinlajeja, ei kuitenkaan tietokoneohjelmia.


title: Mallioikeus

text: Mallioikeuden kohteena voi olla perinteisesti tavara- ja koristemallit, mutta myös tuotteen irrottamattomat yksityiskohdat esimerkiksi pullon kaula. Myös muun muassa logot, käyttöliittymät, pakkausten ulkoasut sekä kirjasinmallit voivat olla mallioikeuden kohteina.


title: Mallioikeus

text: Mallioikeus tarkoittaa sitä, ettei kukaan saa ilman mallioikeuden haltijan lupaa käyttää hyväksi mallia. Mallin hyväksikäyttämistä on muun muassa mallin mukaisen tai sen sisältävän tuotteen valmistaminen, tarjoaminen, markkinoille saattaminen, käyttäminen, maahantuonti, maastavienti taikka varastoiminen näihin tarkoituksiin.


title: Mallioikeus

text: Mallioikeus on hakemuksesta voimassa 5 vuotta ja se voidaan uudistaa neljästi aina viideksi vuodeksi kerrallaan. Enimmäissuoja-aika voi siis olla 25 vuotta.


title: Mallioikeus

text: Mallisuoja ei Yhdysvalloissa ole koskenut auton varaosia. Euroopan komissio on esittänyt, että mallisuoja ei Euroopassa koskisi moniosaisen tuotteen osaa, jota käytetään tuotteen korjaamiseen sen alkuperäisen ulkoasun palauttamiseksi.


title: Helix (yhtye)

text: Helix on kanadalainen hard rock -yhtye, joka on ollut koossa yli 30 vuotta. Yhtye on perustettu Kitchenerissä, Kanadan Ontarion osavaltiossa vuonna 1974. Yhtye julkaisi debyyttilevynsä "Breaking loose" 1979. Helix oli hyvin suosittu 1980-luvulla. Kolmannen levyn No Rest for the Wickedin myötä Helix siirtyi suuremman levy-yhtiön, Capitolin listoille, samalla joukkoon liittyi rumpali Greg "Fritz" Hinz, joka soitti lopulta yhtyeessä 15 vuotta. Seuraavalta levyltä Walkin' the Razor's Edge irtosi hittisingle "Rock you". Vuosikymmenen puolivälissä julkaistu Long Way to Heaven oli listaykkönen Ruotsissa. Vuonna 1992 kitaristi Paul Hackman kuoli auto-onnettomuudessa - yhtyeen pakettiauton kuljettaja nukahti rattiin.


title: Chūbu

text: Chūbu () on Japanin pääsaaren Honshūn keskellä oleva alue. Se koostuu yhdeksästä prefektuurista: Aichi, Fukui, Gifu, Ishikawa, Nagano, Niigata, Shizuoka, Toyama ja Yamanashi.


title: Chūbu

text: Chūbu on käsitteenä uusi: se tarkoittaa kirjaimellisesti ”[Honshūn] keskiosaa”, ja sitä käytettiin ensimmäisen kerran maantiedon oppikirjassa 1900-luvun alussa. Se viittasi siten alueeseen, joka jää länsipuolella sijaitsevan Kinkin ja itäpuolella sijaitsevien Kantōn ja Ōshūn eli Tōhokun väliin. Historiallisesti se on jaettu Tyynenmeren rannikon Tōkain, Japaninmeren rannikon Hokurikun ja keskiosan vuoriston Tōsanin seutuihin.


title: Chūbu

text: Chūbun alue on vuoristoinen ja sitä hallitsevat Japanin Alpit, mutta niiden reunamille jää useita alankoja, joilla tuotetaan muun muassa riisiä, teetä ja sitrushedelmiä. Alueen kolme merkittävää teollisuuskeskusta ovat Nagoyan ympäristön Chūkyōn metropolialue, Tōkain rannikko Shizuokan ja Hamamatsun kaupunkien ympäristössä ja Hokurikun pohjoisosa Niigatan kaupungin ympäristössä.


title: Kansai

text: Kansai () eli Kinki (近畿地方, "Kinki-chihō") on alue Japanin pääsaaren Honshūn keskiosassa. Alueen merkittävimmät kaupungit ovat Japanin historiallinen pääkaupunki Kioto, talouskeskus Osaka ja tärkeä satama Kōbe. Kansain alueella ei ole tarkasti määriteltyjä rajoja, mutta tyypillisesti siihen lasketaan kuuluviksi Kioton, Osakan, Hyōgon, Naran, Mien, Shigan ja Wakayaman seitsemän prefektuuria. Tämän alueen pinta-ala on noin 33 000 neliökilometriä ja siellä on yli 22 miljoonaa asukasta.


title: Kansai

text: Nimi "Kansai" tarkoittaa ’tulliportin ("kan") länsipuolta ("sai")’ ja muodostaa vastaparin Kantōn alueelle, jonka nimi tarkoittaa vuorostaan ’tulliportin itäpuolta ("tō")’. "Kinki" on Japanissa ensisijaisempi nimitys. "Kinai" (畿内) on puolestaan historiallinen termi, joka tarkoitti Kioton ja Naran ympäristön viittä historiallista provinssia: Izumi, Kawachi, Settsu, Yamashiro ja Yamato. "Kinki" viittaa alun perin tämän alueen ("ki") viiteen provinssiin ja lähialueiden ("kin") kymmeneen provinssiin.


title: Kansai

text: Kansain alue on japanilaisen kulttuurin kehto ja ennen Meiji-restauraatiota ja pääkaupungin siirtoa Tokioon myös maan poliittinen keskus. Nykyisinkin se on Länsi-Japanin ydinaluetta paitsi väestönsä myös taloutensa suhteen, ja sisältää Kioton, Osakan ja Kōben muodostaman Keihanshinin metropolialueen. Perinteisesti alue on jaettu sisäosan teollistuneempaan seutuun, johon kuuluvat Kioton, Osakan ja Hyōgon prefektuurit, ja maaseutumaisempaan ulko-osan seutuun, johon kuuluvat Shigan, Naran ja Wakayaman prefektuurit. Nykyisin tällä jaolla on vähemmän merkitystä Kioton ja Hyōgon pohjoisosien taantuessa ja Shigan eteläosien kaupungistuessa. Pohjoisessa Kansain alue rajautuu Japaninmereen, etelässä Tyyneenmereen. Shigan prefektuurissa sijaitsee Biwajärvi, Japanin suurin järvi, ja alueen eteläosassa laaja Kiin niemimaa, josta suuri osa on luonnontilaista ja taloudellisesti kehittymätöntä aluetta.


title: Määri

text: Määri (, ja ) on historiallinen maakunta nykyisessä Tšekin tasavallassa. Tšekin tasavalta koostuu kolmesta historiallisesta maakunnasta: Böömistä, Määristä ja pienestä osasta Sleesiaa. Määrin, joka ei ole toisen maailmansodan jälkeen ollut virallinen hallintoalue, nykyisenä pääkaupunkina on Brnon kaupunki, mutta historiallinen keskus oli kolmikymmenvuotiseen sotaan saakka Olomouc. Määri kattaa Tšekin pinta-alasta vajaan kolmasosan.


title: Määri

text: Määrissä puhutaan tšekin yleiskielestä poikkeavia murteita. Jotkut määriläiset eli moraavit määrittelevät itsensä etnisesti tšekeistä eli böömiläisistä erilliseksi ryhmäksi. Kun vielä vuonna 1991 maan väestöstä 1 362 000 ihmistä eli 13,2 prosenttia ilmoitti olevansa määriläisiä, on määrä vuoteen 2001 mennessä supistunut 380 000:een eli 3,7 prosenttiin.


title: Määri

text: Varhemmin kelttien ja myöhemmin germaanien asuttama Määri päätyi 500-luvun lopulla länsislaavien asuinalueeksi, ja 800-luvulla se oli niin kutsutun Suur-Määrin valtakunnan keskus. Vaikka alue oli tšekinsukuisten asuttama, se ei suinkaan alusta alkaen kuulunut prahalaisten muodostamaan ruhtinaskuntaan, vaan sillä oli omat paikalliset hallitsijansa. Noin vuonna 1000 se joutui Puolalle ja 1029 Böömille. Bööminkin ylivallan aikana Määrillä oli toisinaan omat ruhtinaansa, useimmiten Böömin kuninkaan sukulaisia (ja joskus nämä olivat kuninkaan kilpailijoita).


title: Määri

text: Vuonna 1182 Määristä tuli rajakreivikunta Pyhässä saksalais-roomalaisessa keisarikunnassa. Se liitettiin vuonna 1478 hetkellisesti Unkariin, jolta se palautui muodollisesti Böömille, jonka mukana se päätyi Itävallan alaisuuteen vuonna 1526. Uskonpuhdistuksella eri muodoissaan (hussilaisuus, luterilaisuus ja pietismi) oli kannattajia erityisesti Määrin alueella. Määriläisprotestantteja lähti huomattavia määriä pakoon Yhdysvaltoihinkin asti, missä heistä muodostui yksi taustaryhmistä muun muassa Pennsylvanian vanhoillisille yhdyskunnille (vertaa Wachovia). Tšekkoslovakian osana Määri oli vuosina 1918–1992, ja Tšekkiin se on kuulunut vuodesta 1993.


title: Lotte Lehmann

text: Lotte Lehmann (27. helmikuuta 1888 – 26. elokuuta 1976) oli saksalainen sopraanolaulaja, jonka erikoisalaa oli saksankielinen oopperarepertuaari. Varsinkin Richard Straussin oopperoissa hän loisti – Lehmannin hienoimpana roolina pidetään "Ruusuritarin" Marsalkatarta.


title: Lotte Lehmann

text: Lotte Lehmann syntyi Perlebergissä. Opiskeltuaan Berliinissä hän debytoi Hampurin valtionoopperassa vuonna 1909 kolmannen pojan roolissa Mozartin "Taikahuilussa".


title: Lotte Lehmann

text: Vuonna 1914 hän sai kiinnityksen Wienin valtionoopperaan, jossa hän esitti useita Straussin oopperoiden sankarittaria, muun muassa teoksissa "Ariadne auf Naxos" (1916), "Nainen ilman varjoa" (1919), "Intermezzo" (1924) ja "Arabella" (1933. Lehmann lauloi myös useassa Puccinin oopperan Wienin ensi-illassa. 1914 Lehmann oli esiintynyt vuonna 1914 ensimmäisen kerran Lontoon Covent Gardenissa, jonne hän palasi vuosien 1924–1935 välillä esiintymään useaan otteeseen. Hän oli myös vakiovieras Salzburgin festivaaleilla, missä hän lauloi niin oopperoissa kuin resitaaleissakin, muun muassa kuulun kapellimestarin Arturo Toscaninin johtaman orkesterin säestämänä.


title: Lotte Lehmann

text: Vuonna 1930 Lehmann teki Amerikan-debyyttinsä Chicagossa, roolina oli Sieglinde Wagnerin "Valkyyriassa". Lehmannin muita Wagner-rooleja olivat Eva "Nürnbergin mestarilaulajissa" ja Elsa "Lohengrinissä". Hän oli kuuluisa myös Beethovenin "Fidelion" Leonoren roolista. Itävallan tultua liitetyksi Saksaan vuonna 1938 Lehmann muutti Yhdysvaltoihin, missä hän esiintyi Metropolitan-oopperassa vuoteen 1945 saakka.


title: Lotte Lehmann

text: Oopperan ohella Lehmann keräsi mainetta liedien esittäjänä – hän lauloi resitaaleissa aina eläkkeelle siirtymiseensä asti. Pitkällä, lähes 40 vuotta kestäneellä urallaan Lehmann esiintyi yli 500 äänitteellä.


title: Lotte Lehmann

text: Lavoilta vetäytymisensä jälkeen 1951 Lehmann opetti mestarikursseja kotonaan Santa Barbarassa ja Lontoossa. Levyteollisuuden edistämiseksi tekemästään työstä hän sai oman tähden Hollywood Walk of Famelle osoitteeseen 1735 Hollywood Boulevard – tosin etunimi väärin kirjoitettuna: ”Lottie”. Lehmann oli myös osaava kirjoittaja ja julkaisi neljä kirjaa: romaanin, kaksi muistelmateosta sekä kirjan laulun tulkinnasta vuosina 1937–1945.


title: Lotte Lehmann

text: Lotte Lehmann kuoli 88 vuoden iässä Santa Barbarassa vuonna 1976. Hänet on haudattu Zentralfriedhofin hautuumaalle Wieniin.


title: Yorkshirenterrieri

text: Yorkshirenterrieri on alkujaan skotlantilaista alkuperää oleva pitkäkarvainen kääpiöterrieri. Se jalostettiin 1800-luvulla pyydystämään rottia. Rotu on keinotekoisesti jalostettu yhdistelemällä useita pieniä terrierirotuja. Yorkit noteerattiin ensi kerran omaksi rodukseen vuonna 1886. Sitä ennen se oli vain yksi muoto skotlantilaisista terriereistä.


title: Yorkshirenterrieri

text: Varhaisin rodun oletetuista kantaisistä on kaiketi ollut watersidenterrieri, joka oli jo 1700-luvun puolivälissä varsin yleinen Yorkshiren alueella. Yhtäläisyyksiä nykyisiin yorkshirenterriereihin on esimerkiksi värityksessä ja silkinpehmeässä karvassa. Toisen merkittävän kantarodun uskotaan olleen varhainen skyenterrieri, josta edelleen kehitettiin muun muassa paisleynterrierit ja clyesdalenterrierit, jotka nykyisten yorkshirenterriereiden lailla olivat silkkikarvaisia. Molemmat rodut tosin ovat nykyaikaan tultaessa kadonneet itsenäisinä rotuina. Clyesdalenterrierejä tavattiin vielä 1900-luvun alussa muun muassa Amerikan terrierikenneleistä.


title: Yorkshirenterrieri

text: 1860-luvulla elänyt ensimmäinen nimeltä tiedetty rodun kantaisä Huddersfield Ben oli jo pitkälle jalostettu, muttei kuitenkaan muistuttanut juurikaan rotua sellaisena kuin se nykyisin tunnetaan. Huddersfield Benin jälkeläisten linjaa edelleen jalostettiin tekemällä ristisiitoksia maltankoirien ja perhoskoirien kanssa.


title: Yorkshirenterrieri

text:
Yorkshirenterrierillä on pitkä, silkkinen karvapeite, joka laskeutuu suorana ja sileänä maahan saakka. Rotu on ryhdikäs, pystykorvainen ja terrierimäinen, sen runko on hieman korkeutta pidempi. Aluskarvaton turkki on pitkää, päässä ja rinnassa on kullanväristä ja muualla turkin väri on tumman teräksensininen. Yorkshirenterrierin paino on 1,5 kg-6,5 kg. Etenkin turkin pituuden suhteen ollaan varsin tarkkoja, sillä juuri pitkä silkkikarvainen turkki tekee koirasta rotupuhtaan. Rodun korkeasta jalostusasteesta ja jalostusketjun lyhyydestä johtuen varsin usea koira kasvaa yli 3,1 kg. Myös värivirheitä esiintyy paljon. Etenkin kokomustan värityksen aikaansaava geenivirhe on ilmeisen hallitseva, josta seuraa, että kaikista mustan koiran pennuista tulee automaattisesti mustia. Yorkshirenterrieri on maailman toiseksi pienin koirarotu chihuahuan jälkeen.
Suomessa rotu on melko harvinainen, ja yorkshirenterriereitä rekisteröidään vajaa 300 vuodessa. Rotumääritelmän sanoin yorkshirenterrieri on valpas, älykäs, vilkas sekä tasapainoinen kääpiöterrieri. Se on iso koira pienessä koossa, jota voisi kuvata suorastaan uhkarohkeaksi. Koulutus saattaa olla hieman haastavaa kuten muillakin terriereillä, sillä miellyttämishalua ei ole yhtä paljon kuin esimerkiksi paimenkoirilla.


title: Hokuriku

text: Hokuriku () on yksi Japanin alueista. Pitkänomainen alue sijaitsee Honshūn saaren keskiosassa Japaninmeren rannikolla ja kuuluu laajempaan Chūbun alueeseen. Sillä ei ole hallinnollista merkitystä. Yleensä Hokurikuun katsotaan kuuluviksi Fukuin, Ishikawan, Toyaman ja Niigatan prefektuurit, mutta joskus Niigata jätetään alueen ulkopuolelle. Alueen keskiosassa Japaninmereen työntyy Noton niemimaa.


title: Hokuriku

text: Alue on kokonaisuudessaan vuoristoinen ja alavaa maata on vähän. Merkittävimpiin vuorijonoihin kuuluvat Echigo- ja Hidavuoret. Honshūn Japaninmeren puoliselle ilmastolle tyypillisesti alueen talvet ovat runsaslumisia. Alueen joet ovat vuoristoisuudesta johtuen nopeasti virtaavia; niistä tärkeimpiin kuuluvat muun muassa Shinano ja Jinzū. Vanhastaan Hokurikun alue on tunnettu nimillä "Hokuroku" (北麓) ja "Koshi no kuni" (越国).


title: Hokuriku

text: Edo-kaudella Hokuriku tuotti etenkin riisiä ja se kävi Osakan alueen ja Ezon eli nykyisen Hokkaidōn kanssa kauppaa "kotamaebune"-laivojen välityksellä. Muihin perinteisiin teollisuudenaloihin kuuluivat esimerkiksi silkinvalmistus ja puuteollisuus. Meiji-restauraation jälkeen alueelle syntyi vesivoiman tuotantoa ja myöhemmin 1900-luvulla metalli-, öljynjalostus-, kemian- ja koneteollisuutta. Toisen maailmansodan jälkeen alueen talous taantui, sillä se kärsi edelleen vuoristoisuuden aiheuttamista huonoista liikenneyhteyksistä. Hokurikun pohjoisosalla on läheiset talousyhteydet Suur-Tokioon, eteläosalla pikemminkin Keihanshinin metropolialueeseen. Pohjoisosassa on enemmän raskasta teollisuutta ja kemianteollisuutta, eteläosassa tekstiili- ja koneteollisuutta. Vuonna 2015 valmistunut luotijunayhteys Hokuriku Shinkansen on parantanut alueen saavutettavuutta ja lisännyt matkailua.


title: YAMAM

text: YAMAM (ימ"מ) on lyhenne Erikoispoliisiyksiköstä (יחידת משטרה מיוחדת) hepreaksi. YAMAM on Israelin terrorismin vastainen poliisiyksikkö. YAMAMilla on ammattimaisen ja menestyksekkään anti-terroristiyksikön maine. Se pystyy sekä panttivankien pelastusoperaatioihin että hyökkäyksiin terroristeja vastaan. Anti-terroristitoimien lisäksi se tekee SWAT-tyylisiä tehtäviä ja salaisen poliisin töitä.


title: YAMAM

text: YAMAM perustettiin 1974 Maalotin verilöylyn jälkeen. Israelissa YAMAMia kutsutaan myös "Terrorismin vastaiseksi yksiköksi" (היחידה ללוחמה בטרור). YAMAN kuuluu Israelin MAGAV-poliisivoimiin eikä armeijaan.


title: YAMAM

text: YAMAM on riippumaton yksikkö ja tekee omia operaatioitaan.


title: Keski-C

text: Keski-C:llä tarkoitetaan länsimaisessa musiikissa C-nuottia, joka sijaitsee diskantti- ja bassoviivastojen välissä. Keski-C:tä kutsutaan usein myös nimellä C4 (nuotti-oktaavinotaatiossa) tai oktaavialojen nimistön mukaisesti "yksiviivaiseksi c:ksi" (c¹). Keski-C on yleensä kosketinsoitinten koskettimiston keskiosassa, ja se on miesten äänialan ylärajan lähellä ja naisten äänialan alarajan lähellä. Kitaran keski-C on oktaavia alempi "pieni c".


title: Keski-C

text: Oktaavin keski-C:tä ylempänä on 2-viivainen C ja sitä edelleen oktaavin ylempänä on 3-viivainen C ja niin edelleen. Alaspäin oktaaveittain mentäessä seuraavaksi keski-C:stä tulevat pieni, suuri, kontra ja sub-kontra C.


title: Keski-C

text: Vaikka yksiviivaista c:tä nimitetään yleisesti keski-C:ksi, tämä nimitys on koskettimistokohtainen. Muiden soitinten soittajat saattavat kutsua sitä eri nimellä. Esimerkiksi länsimaisen konserttihuilun soittaja saattaisi kutsua tätä nuottia "ala-C:ksi", sillä se sijaitsee konserttihuilun alimmassa rekisterissä.


title: Keski-C

text: Nykyisen määritelmän mukaan, jossa yksiviivainen A (a¹) on 440 Hz, keski-C:n taajuus on noin 261,6 Hz.


title: Nikeforos Bryennios vanhempi

text: Nikeforos Bryennios ("Νικηφόρος Βυρέννιος") oli usurpaattori joka yritti kaapata vallan Bysantin valtakunnassa vuonna 1078. Hänen kuuluisan poikansa (tai lapsenlapsensa) nimi oli myös Nikeforos Bryennios. Nikeforoksen kapinasta kirjoittivat omissa teoksissaan ainakin hänen poikansa ja tämän vaimo Anna Komnena jotka olivat kummatkin historioitsijoita.


title: Nikeforos Bryennios vanhempi

text: Keisari Mikael VII Dukas oli erittäin epäsuosittu sen jälkeen kun hänen aikanaan valtakunta oli menettänyt alueita Italiasta ja Vähästä-Aasiasta. Armeija oli kapinan partaalla ja vuonna 1078 kaksi eri kenraalia kapinoivat. Nikeforos Botaniates marssi Nikaiaan ja julistautui siellä keisariksi. Samaan aikaan myös Nikeforos Bryennios, joka oli Mikaelin aikana ollut Dyrrakionin "dux", aloitti kapinansa Balkanilla, jossa hänellä oli suurin tuki. Konstantinopolin aristokraatit ja papisto tukivat mieluimmin Botaniatesta ja tunnustivat hänet keisariksi.


title: Nikeforos Bryennios vanhempi

text: Kun Botaniates pääsi valtaan, hän lähetti nuoren ja kuuluisan kenraalin Aleksios Komnenoksen kukistamaan Bryenniosta joka oli jo saanut valtaansa suurimman osan Balkanista. Aleksioksen tytär Anna Komnena isänsä elämäkerrassa kertoo kuinka Aleksios oli vähällä hävitä taistelun, mutta sai lopulta sotajuonen ansiosta Bryennioksen armeijan kukistettua.


title: Nikeforos Bryennios vanhempi

text: Taistelun jälkeen Bryennios vangittiin ja lähetettiin keisarin luokse. Bryennioksen kapinaa jatkoi hänen alaisensa Basilakios jonka Aleksios myös kukisti myöhemmin.


title: Leijalautailu

text: Leijalautailu () on yleisnimitys 1990-luvulla kehittyneelle harrastukselle, jossa riittävän isoa vetoleijaa käytetään liikuttamaan harrastajaa vedessä pienen laudan päällä. Leijalautailu jakautuu useisiin alalajeihin, sillä leijan kehittämää vetoa voidaan käyttää liikkumiseen vedessä, lumella tai maalla. Välineenä voidaan käyttää erityistä leijalautaa, suksia, lumilautaa, luistimia, vesilautaa (wakeboard), lainelautaa tai maastorullalautaa (mountain board). Leijalautailuun kuuluvat erilaiset temput ja hypyt, joiden vaikutteet tulevat muista lautailulajeista. Leijalautailua ei pidä kuitenkaan sekoittaa liitämiseen tai lentämiseen. Lumella tapahtuvaa leijalautailua kutsutaan myös leijahiihdoksi ja vedessä tapahtuvaa leijalautailua leijasurffaukseksi.


title: Leijalautailu

text: Leijalautailija pystyy nousemaan purjeveneen tai purjelautailijan tapaan hieman vastatuuleen, ja leijalla voi tehdä esimerkiksi jäällä pitkiäkin vaelluksia. Leijaa ohjataan ohjauspuomilla, ja leijoja on kahta päätyyppiä: pumpattavia leijoja ja patjaleijoja (ks. leija). Leijan kehittämää tehoa voi säätää puomista, mutta säädön määrä on rajallinen, ja tuulen nopeuden kasvaessa leijalautailija joutuu vaihtamaan pienempään leijaan ja päinvastoin.


title: Leijalautailu

text: Leijan lisäksi leijalautaillessa tarvitaan lauta, joka kesäisin on joko wakeboardia eli vesilautaa (ks. wakeboarding) muistuttava ns. twintip-lauta, jota voidaan käyttää yhtäläisesti molempiin suuntiin, tai lainelautaa muistuttava directional-lauta, jota ajetaan vain toiseen suuntaan. Yleisimmin laudassa on siteinä jalkalenkit, mutta on myös mahdollista käyttää lautaa ilman siteitä. Talvisin lautana voidaan käyttää tavallista lumilautaa, erikseen leijalautailuun suunniteltua lumilautaa tai laskettelusuksia.


title: Leijalautailu

text: Leijan voima ohjataan leijalautailijaan trapetsin avulla. Trapetsi on eräänlaiset valjaat, jotka kiinnitetään joko lantion ja reisien ympärille (istuma- eli lantiotrapetsi) tai vyötärölle (vyötärötrapetsi). Trapetsissa on koukku, johon leija kiinnitetään, niin ettei koko leijan tuottamaa voimaa ei tarvitse pidellä pelkillä käsillä.


title: Leijalautailu

text: Olennaisimpia välineitä ovat turvallisuusvälineet, joilla leijasta saadaan teho pois vaaratilanteessa (ns. hätälaukaisin). Lisäksi lautailijan pitää aina käyttää leijan karkuremmiä, joka estää leijan karkaamisen ja vahinkojen aiheuttamisen sivullisille. Leijalautailijan tulisi käyttää myös riittäviä henkilökohtaisia turvavälineitä olosuhteiden mukaan. Tärkeimmät ovat kypärä ja kelluntaliivi sekä talvella erilaiset lisäsuojat.


title: Leijalautailu

text: Väistämissääntöjen tunteminen on tärkeää, jotta vilkkaalla rannalla kaikki sujuisi turvallisesti ja joustavasti. Säännöt ovat yksikäsitteiset ja koskevat niin aloittelijoita kuin kokeneempiakin ympäri maailmaa.


title: Leijalautailu

text: Yleisesti leijalautailijoille pätevät normaalit merellä liikkumisen väistämissäännöt:Suomessa lajijärjestönä toimii Suomen Purjelautaliiton Kite-jaos. Suomen Purjelautaliitto on Suomen Purjehtijaliiton jäsenseura. Suomessa toimii leijalautailunopettajia, joiden kautta lajiin voi tutustua. Yksi suurimmista kansainvälisistä koulutukseen keskittyneistä järjestöistä on IKO, International Kiteboarding Organization.


title: Iljan Praasniekka

text: Iljan praasniekka on ortodoksinen juhla, jota vietetään profeetta Elian muistoksi. Iljan praasniekka Ilomantsissa on Suomen kuuluisin praasniekka.


title: Iljan Praasniekka

text: Iljan praasniekkaa vietetään joka vuosi 20. heinäkuuta. Praasniekka alkaa jo 19. heinäkuuta vigilialla. 20. heinäkuuta on juhlaliturgia, jonka yhteydessä kirkkoväki matkaa ristisaatossa järven rantaan. Järven rannassa toimitetaan vedenpyhitys, eli pappi siunaa järven veden. Liturgian jälkeen on kirkonmäellä yleinen kansanjuhla.


title: Sultsina

text: Sultsina on perinteisesti Laatokan Karjalassa ja Pohjois-Karjalassa valmistettu karjalainen leivonnainen, jonka kuori tehdään samasta taikinasta kuin karjalanpiirakat eli nostattamattomasta ruistaikinasta.


title: Sultsina

text: Taikina tehdään sekoittamalla ruisjauhoista ja vedestä tiivis taikina, joka kaulitaan kauttaaltaan ohuiksi pyöreiksi levyiksi karjalanpiirakan kuorien tapaan. Kalvomaisen ohuet kuoret paistetaan molemmilta puolilta hiilloksella, uunin arinalla tai liedellä rasvattomalla valuraudalla/paistinpannulla. Paistolämpötila on melko korkea. Kuoret voidellaan voisulalla tai voisula-vesiseoksella, joko vain toiselta puoleltaan (tai molemmilta puolilta) ja kasataan pinoksi vadille liinan alle.


title: Sultsina

text: Täyte lisätään vasta hetki ennen syömään käymistä, usein vasta ruokapöydässä. Täytteenä on ohra-, riisi- tai mannaryyneistä keitettyä puuroa, joka levitetään kuoren voitelemattoman puolen keskiosaan poikittain. Täyte saa olla notkeampaa kuin karjalanpiirakoihin laitettava. Sultsinan reunat käännetään hetken pehmenemisen jälkeen ensin vastakkain täytteen päälle ja sitten vielä kaksin kerroin. Käärö syödään sormin.


title: Sultsina

text: Sultsinat, kuten monet muutkin karjalaisen ruokaperinteen leivonnaiset, ovat parhaimmillaan aivan tuoreina. Sultsinoita tehtiin kerralla syötävä määrä, eikä niitä varastoitu.


title: Sultsina

text: Sultsinoita myydään muun muassa Joensuun torilla ja kauppahallissa sekä joissakin alueen ruokakaupoissa.


title: Ääniala

text: Ääniala koostuu kaikista niistä sävelkorkeuksista, jotka ihminen tai soitin pystyy tuottamaan. Ääniala tyypillisesti ilmaistaan matalimmasta sävelestä korkeimpaan säveleen. Fysiologiseen äänialaan kuuluvat kaikki tuotetut sävelkorkeudet, mutta lauluäänialaan vain ne jotka kuulostavat laululta.


title: Ääniala

text: Pojan puheääni sijaitsee lähellä äänialan alalaitaa. Naisten ja miesten äänten keskeinen ero on äänenkorkeus: keskimäärin miehet puhuvat noin oktaavia matalammalta kuin naiset. Normaalin modaalirekisterissä tuotetun puheäänen keskimääräinen perustaajuus on miehillä noin 125 Hz (vaihteluväli 80–160 Hz) ja naisilla 225 Hz (vaihteluväli 150–300 Hz).


title: Ääniala

text: Ihmisen äänialan laajuuteen vaikuttavat yksilölliset tekijät ja äänen koulutus. Koulutetun oopperalaulajan ääniala on noin kahdesta kolmeen oktaavia, ja kouluttamattoman noin puolestatoista kahteen oktaavia. Ihmisten äänialat sijoittuvat taajuusasteikolla eri kohtiin, mikä riippuu ihmisen äänihuulten ja ääniväylän koosta.


title: Ääniala

text: Miesten äänialat sijaitsevat tyypillisesti matalammalla kuin naisten äänialat, sillä miespuolisten kurkunpää kasvaa murrosiässä kun pojan ääni madaltuu. Ennen murrosiän fysiologisia muutoksia tyttöjen ja poikien äänialat ovat samankaltaiset. Eri äänialat johtuvat keskeisesti äänihuulten pituudesta: korkeaäänisillä äänihuulet ovat lyhyet ja matalaäänisillä äänihuulet ovat pitkät. Laulajien äänialoja on jaettu kuorolaulamisen ja oopperaroolituksen helpottamiseksi erilaisiin kategorioihin. Nämä ovat perinteisesti korkeimmasta matalimpaan: sopraano, mezzosopraano, kontra-altto, tenori, baritoni ja basso. Erityisen tarkka äänialojen luokitus on saksalainen Fach-systeemi. Jokainen ääni ja äänen rekisterisiirtymien kohdat ovat kuitenkin yksilöllisiä, joten ääniluokitusten kategoriat ovat vain yleistyksiä ja laulajat, etenkin harjaantuneet, pystyvät tuottamaan säveliä laajemmalta alalta kuin mitä ääniluokituksissa edellytetään. Laulajilla on kuitenkin tietyissä kohdissa fysiologisista syistä johtuvat äänirekisterien siirtymäkohdat joita ei kyetä siirtämään ylöspäin tai alaspäin.


title: Ääniala

text: Laulukelpoisia ovat ne sävelet joita henkilö pystyy pitämään samalla korkeudella eli toisin sanoen sävelet joita pystytään vain hetkellisesti koskettamaan eivät kuulu lauluäänialaan. Säveliä joita pystytään koskettamaan hetkellisesti voidaan tuottaa yläpäässä kiljaisemalla tai alapäässä narinatekniikalla, mutta kummallakaan tavalla kosketetut sävelet eivät ole laulukelpoisia. Laulajan äänialan yläpäässä voi olla useampia säveliä joita kyetään koskettamaan mutta ei pitämään. Laulukelpoiseen säveleen pystytään lisäämään jokin vokaali kuten esimerkiksi a tai sopraanoiden käyttämä ah. Äänten yläpäässä erityisesti sopraanoiden laulukelpoiset sävelet eivät sisällä varsinaisia lyriikoita, sillä lyriikoiden lausuminen muodostuu vaikeammaksi ja lopulta mahdottomaksi ylöspäin mentäessä. Vaikeaksi lyriikoiden lausuminen muodostuu sävelten e5-f5 paikkeilla. Tyypillisesti sopraano laulaa oktaavia korkeammalta kuin tenori ja äänet tukevat toisiaan.


title: Ääniala

text: Äänialan lisäksi puhutaan tessiturasta joka tarkoittaa äänialan sisältä löytyvää kapeampaa sävelkorkeuksien väliä joka muodostaa laulajan mukavuusalueen. Esimerkiksi mezzosopraanon tessitura on matalammalla ja sopraanon korkeammalla vaikka molemmat kykenisivät tuottamaan samat sävelet. Lauluäänialan ääripäiden sävelten tuottaminen on työläämpää ja epävarmempaa. Sen vuoksi esitettävissä kappaleissa ei käydä lauluäänialan äärirajoilla, ja kappaleet transponoidaan eli viedään asteikolla alaspäin tai ylöspäin jotta sävelet olisivat lähempänä tessituraa tai sen sisällä. Alun perin naisen laulama kappale voidaan transponoida alaspäin miehelle sopivaksi ja alun perin miehen laulama kappale voidaan transponoida ylöspäin naiselle sopivaksi. Lauluääniala ja tessitura eivät siis vaikuta kykyyn laulaa kappaleita, sillä kappale voidaan laulaa eri korkeudelta kuin alkuperäisen esittäjän versio.


title: Ääniala

text: Oopperassa äänialat on määritelty oopperatalojen roolitustarpeita palveleviksi äänityypeiksi. Myös oopperateosten säveltäjät ajattelevat minkälaisille äänille roolit on tarkoitettu. Esimerkiksi tietyn oopperatalon palkkaama äänialaltaan määritelty sopraano on sopiva kyseiselle äänityypille sopiviin sopraanorooleihin. Toisaalta oopperateoksen säveltäjä on edellyttänyt teoksen rooliin tietynlaista ääntä.


title: Ääniala

text: Oopperassa äänialojen luokitteluun käytetään saksalaista Fach-systeemiä. Se sisältää korkeimmasta matalimpaan sopraanon, mezzosopraanon, kontra-alton, tenorin, baritonin ja basson. Lisäksi luokittelu on hienosyisempi, sillä jokaisen kategorian sisältä löytyy tarkempia äänityyppejä. Esimerkiksi sopraanokategoriassa on toisistaan poikkeavat koloratuurisopraano, lyyrinen sopraano, spinto-sopraano ja dramaattinen sopraano. Äänityypit eivät perustu vain laulukelpoiseen äänialaan, vaan äänen sointiväriin ja muihin ominaisuuksiin.


title: Ääniala

text: Yleensä laulaja kuuluu vain yhteen äänityyppiin, mutta jotkut oopperalaulajat, kuten esimerkiksi Maria Callas ja Renée Fleming, kykenevät esittämään useamman äänityypin rooleja.


title: Ääniala

text: Kuorossa äänialat on määritelty stemmojen mukaisesti. Kuorossa lauletaan vain laulajan vahvuusalueella eli tessituran sisällä, minkä vuoksi säveliä lauletaan vain noin yhden tai puolentoista oktaavin alueella. Jokainen stemma keskittyy laulajan vahvuusalueeseen jolloin se kuulostaa parhaimmalta ja on laulajalle mahdollisimman helppoa.


title: Ääniala

text: Kuorossa äänialan määrittämisen tekee kuoronjohtaja, joka testaa kuoroon hakevien ja kuorolaisten ääntä. Kuoronjohtaja pyrkii löytämään laulajalle sopivimman stemman, jotka ovat korkeimmasta matalimpaan: sopraano, altto, tenori ja basso. Suurissa kuoroissa stemmat edelleen jaetaan ykkössopraanoon, kakkossopraanoon, ykkösalttoon, kakkosalttoon, ykköstenoriin, kakkostenoriin, ykkösbassoon ja kakkosbassoon. Ykkössopraano on aidolle sopraanolle, kakkossopraano ja ykkösaltto mezzosopraanoille, kakkosaltto aidolle kontra-altolle, ykköstenori aidolle tenorille, kakkostenori ja ykkösbasso baritonille ja kakkosbasso aidolle bassolle. Kuoromusiikissa ei ole erillisiä stemmoja mezzosopraanoille ja baritoneille, vaan mezzosopraanot ja baritonit siis saavat laulettavakseen sopraano- ja altto- sekä tenori- ja bassostemmoja.


title: Ääniala

text: Lapsikuoroissa ja murrosiän aikaan kuoronjohtaja testaa laulajien ääntä usein, sillä äänet muuttuvat ihmisten varttuessa. Poikien äänet muuttuvat huomattavasti ja muutokset voivat olla nopeita. Poika voi aloittaa sopraanona ja ajan kuluessa siirtyä alton kautta tenori- tai bassostemmaan.


title: Ääniala

text: Ihmiset voidaan luokitella eri ääniluokkiin heidän äänialojensa pohjalta. Seuraavat (laulu)ääniluokitukset (korkeimmasta matalimpaan) ovat vakiintuneet käyttöön klassisessa musiikissa.Yleensä neljä ensimmäistä kuuluvat naisille, kolme viimeistä miehille. Miespulasta johtuen amatöörikuoroissa tenorina saattaa laulaa matalaäänisempi nainen. Toisaalta jotkut miehetkin yltävät kehittyneellä falsettitekniikalla korkeammille taajuuksille - tällöin heistä käytetään seuraavia nimityksiä:Näiden yleisten luokkien lisäksi oopperan ja muun klassisen musiikin yhteydessä usein käytetään muitakin, vielä tarkempia termejä. Eri maissa on käytössä hieman toisistaan poikkeavia luokitteluja äänialoille ja -laaduille.


title: Ääniala

text: Ranskalainen keskiaikainen musiikkiteoreetikko Jean de Garlande päätyi luokittelemaan äänialat äänen pääasiallisen syntymispaikan mukaan. Hänen mukaansa matalimmat äänet olivat rintaääniä, sitä korkeammat kurkkuääniä ja korkeimmat pää-ääniä. Tämä käsitys on hylätty. Esimerkiksi pää-ääneen sekoitettavia termejä ovat nykyään englanninkielinen head voice ja falsetti. Kurkkuääneen saatetaan sekoittaa kurkkulaulu.


title: Valtatie 6

text: Valtatie 6 on Loviisan Koskenkylästä Kouvolan, Lappeenrannan, Imatran ja Joensuun kautta Kajaaniin johtava valtatie. Tie on itäisimmän Suomen tärkein pohjois-eteläsuuntainen reitti. Tien pituus on 604 kilometriä. Kouvolan ja Joensuun välillä tie kulkee samassa linjauksessa Karjalan radan kanssa.


title: Valtatie 6

text: Koskenkylästä lähes Kouvolan keskustaan asti tie on leveäkaistatietä. Kouvola ohitetaan moottoriliikennetietä pitkin. Kouvolasta eteenpäin kuljetaan rinnakkain Karjalan radan kanssa Salpausselkää kohtalaisen hyväkuntoista, mutta herkästi ruuhkautuvaa tieosuutta. Myös Kouvolan ja Luumäen Taavetin välisellä osuudella on leveitä ajokaistoja. Taavetin ja Lappeenrannan välinen osuus on keskikaiteellista nelikaistaista tietä, joka on viitoitettu moottoriliikennetieksi. Imatran Mansikkalasta Oritlammelle tie ohittaa taajaman moottoritienä.


title: Valtatie 6

text: Imatran pohjoispuolella tie on hyvätasoista kaksikaistaista valtatietä, jonka sujuvuus on varsin hyvä. Parikkalassa tie (yhdessä Karjalan radan kanssa) ylittää Simpelejärven Joukionsalmessa vain noin 500 metriä Suomen ja Venäjän rajasta aivan sen Suomen-puoleisen vyöhykkeen tuntumassa. Tie jatkuu Simpeleen, Kesälahden ja Kiteen kautta Joensuuhun. Tie ohittaa Joensuun moottoritienä ja kääntyy Kajaanin tielle. Tie jatkuu Kontiolahden, Juuan, Nurmeksen, Valtimon ja Sotkamon kautta Kajaanin keskustaan.


title: Valtatie 6

text: Tie kulkee seuraavien maakuntien kautta: Uusimaa – Kymenlaakso – Etelä-Karjala – Pohjois-Karjala – Kainuu.


title: Valtatie 6

text: Tie kulkee seuraavien kuntien kautta: Loviisa – Lapinjärvi – Kouvola – Luumäki – Lappeenranta – Imatra – Ruokolahti – Rautjärvi – Parikkala – Kitee – Tohmajärvi – Joensuu – Kontiolahti – Juuka – Nurmes – Valtimo – Sotkamo – Kajaani.


title: Valtatie 6

text: Loviisan Koskenkylän ja Joensuun välinen osuus kuuluu liikenne- ja viestintäministeriön työryhmän ehdottamaan runkotieverkkoon. Koskenkylän ja Lappeenrannan sekä Onkamon (valtatien 9 liittymä) ja Joensuun väliset osuudet kuuluvat yleiseurooppalaiseen TERN-tieverkkoon.


title: Valtatie 6

text: Vuoden 1938 numerointijärjestelmässä kuutostie kulki Helsingistä Porvoon, Kouvolan, Lappeenrannan ja Imatran kautta Sortavalaan. Sortavalasta Joensuun kautta Kajaaniin kulki valtatie 18. Helsingissä reitti kulki Hämeentietä Vanhankaupunginlahden pohjoispuolitse ja Herttoniemen itäpuolelta nykyisten Itäväylän ja seututien 170 suuntaa Porvooseen.


title: Valtatie 6

text: Talvisodan päättäneen Moskovan rauhan alueluovutuksissa 1940 kuutostie katkesi Imatran pohjoispuolelta ja uusi reitti linjattiin Parikkalan kautta Tohmajärven Onkamoon 1940-luvun loppupuolella. Myös valtatien 18 reitti oli katkennut uuteen rajaan. Tie Helsingistä Joensuuhun sai numeron 6 ja numero 18 jäi Joensuu–Kajaani-osuudelle. Osuus Onkamosta uudelle rajalle Niiralaan muuttui maantieksi.


title: Valtatie 6

text: Porvoon ja Joensuun välinen osuus rakennettiin pääosin 1950-luvulla uudeksi valtatieksi. Tiellä oli lossi vielä vuoteen 1959, jolloin Kiteen Pyhäjärven Syrjäsalmen yli valmistui silta. Joensuun ja Kajaanin välinen osuus rakennettiin uudelleen vasta myöhemmin. Joensuun ja Kajaanin välimatka lyheni noin kahdeksalla kilometrillä, kun vuonna 1996 valmistui Sotkamon Juurikkalahden ja Eevalan välinen kiihkeätä keskustelua herättänyt tienoikaisu Vuokatin vaaraketjun eteläosien poikki.


title: Valtatie 6

text: 1960-luvun lopulla valtatie 6 kulki vielä kaikkien sen varrella olevien suurempien kaupunkien keskustojen läpi. Ensimmäisenä valmistui Lappeenrannan ohikulkutie vuonna 1970. Kouvolan kaupungin ohittava moottoriliikennetie valmistui vuonna 1978. Viimeisenä valmistui Joensuun kehätie vuonna 1984.


title: Valtatie 6

text: Imatran kohta oli pitkään valtatien 6 pullonkaula: Vuoksen ylittävä silta oli kapea ja sillä oli lisäksi korkeusrajoitus. Myös muilla Vuoksen silloilla oli rajoituksia. Uusi nelikaistainen Mansikkakosken silta valmistui vuonna 1973. Vuoksenniskan ohittava moottoritie valmistui vuonna 1997. Moottoritietä Lappeenrannasta Imatralle ei kuitenkaan rakennettu, vaikka sitä 1990-luvun alussa suunniteltiin.


title: Valtatie 6

text: 1980-luvulla numerointijärjestelmää muutettiin siten, että kuutostien viitoitus siirrettiin alkamaan Helsingin sijaan vasta Koskenkylästä. Myöhemmin numero 6 on palannut Helsingistä ulospäin vievään viitoitukseen katkoreunaisena "ohjaus tielle" -merkintänä. Tämä muutos tapahtui samassa yhteydessä, kun viitoituskohde Helsingistä muutettiin Porvoosta Kotkaksi ja Kouvolaksi.


title: Valtatie 6

text: Vuoden 1996 numerointijärjestelmän uudistuksessa tiet 6 ja 18 yhdistettiin valtatieksi 6. Numero 18 siirtyi aivan muualle: Vaasan ja Jyväskylän väliselle uudelle valtatiereitille. Samassa yhteydessä Onkamon ja Niiralan välinen tieosuus etenkin Niiralan raja-aseman perustamisen takia muutettiin kantatieksi 70, nykyisin valtatie 9.


title: Valtatie 6

text: Koskenkylän ja Kouvolan välinen osuus oli pitkään ruuhkainen ja vaarallinen. 2000-luvun alussa tie rakennettiin leveäkaistatieksi ja sen liittymiä parannettiin. Uusittu tie valmistui vuonna 2004.


title: Valtatie 6

text: Valtatien 6 ja kantatien 73 välinen Uuron eritasoliittymä Kontiolahdella otettiin käyttöön elokuussa 2007.


title: Valtatie 6

text: Lokakuussa 2007 avattiin Pyhäselässä liikenteelle uusi seitsemän kilometrin osuus Niittylahden ja Reijolan välille. Samassa yhteydessä rakennettiin uusi eritasoliittymä Reijolan kohdalle. Uudella tiellä on kahden kilometrin nelikaistainen ohituskaistajakso, muilta osin se on kaksikaistaista tietä. Hankkeen kustannukset olivat noin 11,2 miljoonaa euroa.


title: Valtatie 6

text: Lappeenrannan ja Imatran välinen 48 kilometrin osuus rakennettiin kokonaisuudessaan nelikaistaiseksi eritasoliittymin varustetuksi sekaliikennetieksi. Syksyllä 2010 avattiin liikenteelle Kärjen ja Muukon välinen osuus, ja noin vuotta myöhemmin avattiin Ahvenlammen ja Mansikkalan välinen osuus. Hankkeesta toteutettiin jo aiemmin vuonna 2003 valmistunut Muukon ja Ahvenlammen välinen 4,5 kilometriä pitkä osuus. Uusittu tieosuus alkoi valtatien 13 liittymästä Lappeenrannan keskustan länsipuolelta ja päättyy Imatran Mansikkalaan, jossa se yhtyy jo 1970-luvulla valmistuneeseen moottoritiehen. Hankkeen kustannusarvio oli 177 miljoonaa euroa, ja sen aloittamisesta tehtiin päätös Valtion talousarviossa vuodelle 2007.


title: Valtatie 6

text: Syksyllä 2013 otettiin käyttöön uusi moottoritie Joensuun alueella Repokallion ja Käpykankaan eritasoliittymien välisellä, valtatien 9 kanssa yhteisellä kuuden kilometrin mittaisella osuudella. Samassa yhteydessä rakennettiin toinen silta Pielisjoen yli sekä uusi eritasoliittymä Karjalankadun liittymään. Jo ennestään olemassa olevia eritasoliittymiä parannettiin, ja tien rinnalle rakennettiin melusuojausta ja kevyen liikenteen väyliä. Lisäksi moottoritieksi rakennettiin pelkästään valtatiehen 9 kuuluva osuus Käpykankaan ja Siilaisen eritasoliittymien välillä. Hankkeen kustannusarvio oli 37 miljoonaa euroa.


title: Valtatie 6

text: Luumäen Taavetin ja Lappeenrannan välillä kuutostien aiempi linjaus oli profiililtaan vanhentunutta kaksikaistaista tietä, joka ei täyttänyt pääteille asetettuja vaatimuksia. Tie oli silti erittäin merkittävä liikenneväylä etenkin raskaalle liikenteelle. Tieosuudella oli niukasti turvallisia ohituspaikkoja ja tien liikenneturvallisuus oli huono. Lisäksi tie kulki Jurvalan taajaman läpi vähentäen asuinviihtyvyyttä ja aiheuttaen ympäristöongelmia. Hankkeen yleissuunnitelma valmistui kesäkuussa 2009, ja tiesuunnitelma saatiin valmiiksi huhtikuussa 2011. Suunnitelman mukaan tie rakennettiin pääosin keskikaiteelliseksi 2+2-kaistaiseksi tieksi, ja sille rakennettiin neljä uutta eritasoliittymää, minkä lisäksi yhtä eritasoliittymää parannettiin. Hankkeen kustannusarvio oli 66,4 miljoonaa euroa. Liikenneviraston tavoitteena oli aloittaa hankkeen rakentaminen vuonna 2012, mutta tien rakennustyöt saatiin aloitettua vasta lokakuussa 2015. Osuus viitoitettiin moottoriliikennetieksi tien viimeistelytöiden valmistuttua lokakuussa 2017. Itäpäässään tie liittyy marraskuun 2011 lopussa nelikaistaiseksi valmistuneeseen Lappeenrannan ja Imatran väliseen osuuteen, joka on myös moottoriliikennetietä.


title: Valtatie 6

text: Valtatiellä 6 on varsinkin Koskenkylän ja Imatran välillä melko tiheä linja-autoliikenne, joka koostuu suurimmaksi osaksi Helsinki–Kouvola–Imatra-pikavuoroista. Myös Lappeenrannan ja Imatran välillä on arkisin noin 20 linja-autovuoroa kumpaankin suuntaan, viikonloppuisin vähemmän. Näiden lisäksi on joitakin vakiovuoroja ja muutamia Imatralta edelleen Savonlinnan sekä Joensuun suuntiin kulkevia vuoroja. Osuudella Luumäki–Joensuu kulkee myös Helsingin ja Joensuun välinen yöpikavuoro. Joensuusta kulkee pikavuoroja muutamia kertoja päivässä Kajaaniin ja useimmat niistä jatkavat Ouluun.


title: Valtatie 6

text: Valtatiellä 6 on liikenneturvallisuus heikko Kouvolan itäpuolella Tykkimäen ja Kaipiaisten välisellä osuudella. Liikennevirasto suunnitteleekin nykyisen tien parantamista tai uuden rakentamista noin 20 kilometrin matkalle. Uusi tie olisi 2+2-kaistainen sekaliikennetie, jolla olisi vain eritasoliittymiä, joskin välivaiheessa osa tiestä voitaisiin rakentaa 2+1-kaistaiseksi ohituskaistatieksi. Hankkeen yleissuunnitelma valmistui kesäkuussa 2009. Hankkeen kustannusarvio on linjausvaihtoehdoista ja toteuttamistavasta riippuen 40–55 miljoonaa euroa.


title: Valtatie 6

text: Kouvolan kaupungin kohdalla oleva moottoriliikennetieosuus aiotaan rakentaa tulevaisuudessa moottoritieksi.


title: Valtatie 6

text: Osana koko päätieverkkoa koskevia kehittämissuunnitelmia Tiehallinnon tavoitteena on, että vuonna 2025 valtatie 6 olisi nelikaistainen Kouvolan kohdalla, Taavetin ja Imatran välisellä osuudella sekä Joensuun kohdalla. Lisäksi Koskenkylän ja Kouvolan sekä Kouvolan ja Taavetin väliset osuudet olisivat jatkuvaa ohituskaistatietä. Suunnitelmat ovat kuitenkin alustavia ja edellyttäisivät tieinvestointeihin vuosittain käytettävien määrärahojen kaksinkertaistamista nykyisestä.


title: Valtatie 6

text: Valtatie 6:n Taavetin ja Lappeenrannan välinen tieosuus oli ennen parannustaan erityisen onnettomuusaltis. Tieosuus ei täyttänyt pääteille asetettuja vaatimuksia tienleveydessä, liittymäratkaisuissa tai nopeustasoissa. Vuonna 2007 liikennemäärä oli 6 900–12 400 ajoneuvoa vuorokaudessa, joista raskasta liikennettä yhdestä neljäsosasta yhteen kolmasosaan. Vuosina 2003–2007 tieosuudella tuli poliisin tietoon 111 onnettomuutta, joissa 42:sta aiheutui henkilövahinkoja, joissa loukkaantui 38 henkilöä ja kuoli neljä.


title: Valtatie 6

text: Pajarin suoralla, Kaipiaisten ja Taavetin välillä, on tapahtunut vakavia onnettomuuksia. 11. joulukuuta 2009 henkilöauton ja kuorma-auton kolarissa kuoli yksi ihminen. Luumäellä kolmen auton liikenneonnettomuudessa 5. heinäkuuta 2010 kuolivat nainen ja pikkulapsi. Onnettomuuspaikka oli päivän suljettuna liikenteeltä. Lisäksi Pajarin suoralla 28. syyskuuta 2010 kuoli yksi henkilö, kun moottorivian vuoksi pysähtyneen henkilöauton perään ajoi toinen henkilöauto.


title: Valtatie 6

text: Liettualainen ja venäläinen kuorma-autonkuljettaja joutuivat onnettomuuteen Liljendalissa 15. helmikuuta 2012. Liikenne oli suljettuna tunteja ja illaksi saatiin vain toinen kaista avatuksi liikenteelle. Venäläinen kuljettaja menehtyi vammoihinsa sairaalassa.


title: Valtatie 6

text: Utin kohdalla 18. toukokuuta 2012 törmäsi kaksi kuorma-autoa ja henkilöauto, mistä aiheutui kuolemantapaus. Liikenne oli tunteja poikki. Liikennettä ohjaamaan komennettiin Utista sotilaspoliiseja.


title: Leijahiihto

text: Leijahiihto on talviurheilulaji, jossa hiihtäjää vetää leija. Se on leijalautailun alalaji, jota harrastetaan talvisin lumella tai jäällä. Leijahiihto muistuttaa enemmän murtomaahiihtoa kuin laskettelua, vaikka siinä tavallisesti käytetään laskettelusuksia. Myös lumilauta sopii leijahiihtoon.


title: Kevätpäiväntasaus

text: Kevätpäiväntasaus eli kevättasaus on se hetki, jolloin Auringon keskipiste siirtyy eteläiseltä tähtitaivaalta pohjoiselle tähtitaivaalle, eli ylittää taivaanekvaattorin etelästä pohjoiseen. Syynä on Maan kiertoliike Auringon ympäri ja maan kalteva pyörimisakseli Aurinkoon nähden: ennen kevätpäiväntasausta pohjoinen pallonpuolisko on kääntyneenä poispäin Auringosta, kevättasauksen jälkeen taas kohti aurinkoa. Kevätpäiväntasaus sijoittuu 19. ja 21. maaliskuuta välille.


title: Kevätpäiväntasaus

text: Auringon suuntaa tähtitaivaalla kevättasauksen hetkellä kutsutaan kevättasauspisteeksi. Se on vuodesta toiseen lähes vakio, joskin muuttuu hitaasti akselin prekession vuoksi.


title: Kevätpäiväntasaus

text: Peräkkäisten kevätpäiväntasausten väliä kutsutaan trooppiseksi vuodeksi. Sen pituus on jokseenkin vakio, noin 365,24 vuorokautta. Koska kalenterivuodessa on kuitenkin kokonainen määrä päiviä, pohjoisen pallonpuoliskon kevätpäiväntasauksen ajankohta kalenterissa vaihtelee nykyisin 19. maaliskuuta ja 21. maaliskuuta välillä. Tavallisena vuonna kevätpäiväntasaus on 5 tuntia ja 49 minuuttia myöhemmin ja karkausvuonna 18 tuntia 11 minuuttia aikaisemmin kuin edellisenä vuonna. Karkausvuosien tasapainottavan vaikutuksen vuoksi tasaus pääsee kalenterissa siirtymään tätä enemmän vasta tuhansien vuosien aikavälillä.


title: Kevätpäiväntasaus

text: Nimi "päiväntasaus" viittaa siihen, että kevätpäiväntasauksen aikoihin yö ja päivä ovat kaikkialla maapallolla osapuilleen yhtä pitkät, kumpikin 12 tuntia. Aurinko näyttää silloin nousevan suoraan idästä ja laskevan suoraan länteen, paitsi navoilla, joilla aurinko näkyy aivan horisontissa. Keskipäivällä aurinko paistaa päiväntasaajalla kohtisuoraan eli zeniitistä, sillä auringon keskipiste siirtyy taivaanekvaattorin eteläpuolelta pohjoispuolelle.


title: Kevätpäiväntasaus

text: Käytännössä yö ja päivä eivät ole täsmälleen yhtä pitkät, mihin on kaksi syytä. Ensinnäkin päivä määritellään almanakoissa yleensä auringon "yläreunan", ei keskipisteen mukaan; yläreuna nousee jo ennen keskipistettä ja laskee keskipisteen jälkeen. Toiseksi ilmakehä taittaa valoa maata kohti, mikä edelleen pidentää päivää maanpinnalta katsottuna. Näin ollen valoisa aika päiväntasaajalla on 7 minuuttia pidempi, jolloin yön ja päivän eroksi tulee 14 minuuttia. Ero kasvaa napoja kohti, koska aurinko ei siellä nouse ja laske suorassa kulmassa horisonttiin nähden vaan loivemmin, jolloin nousu ja lasku kestävät pidempään.


title: Kevätpäiväntasaus

text: Kevättasauksena päivän piteneminen pohjoisella pallonpuoliskolla on nopeimmillaan. Siitä piteneminen alkaa hidastua kohti kesäpäivänseisausta, jolloin piteneminen kääntyy lyhenemiseksi.


title: Kevätpäiväntasaus

text:
Iranissa kevätpäiväntasaus merkitsee uutta vuotta (Nowruz). Sitä on juhlittu tuhansien vuosien ajan ja se on vuoden tärkein juhlapäivä.
Jotkut viettävät ympäristönsuojelun teemapäivää Maan päivää kevätpäiväntasauksena.


title: Kevätpäiväntasaus

text:
Suomen Lähetysseura on vuodesta 1992 viettänyt Tasaus-päivää kevät- ja syyspäiväntasauspäivänä. Tasaus-päivänä muistutetaan globaalin hyvinvoinnin jakautumisesta epätasaisesti.
Kellonajat ovat UTC+2-aikaa.


title: Feresi

text: Feresi eli siitsa on karjalainen kansanpuku, ei siis kansallispuku.


title: Feresi

text: Feresi eli suora sarafaani levisi osaan Karjalaa 1800-luvun lopussa. Nykyään sitä käyttävät kansantanssiryhmät joka puolella Suomea puvun kauneuden, käytännöllisyyden ja huokeuden vuoksi.


title: Feresi

text: Feresi on henkselimekko, joka voidaan tehdä puuvillasta, villasta tai silkistä (juhlapuvuksi). Koreat värit ovat tyypillisiä: punainen on suosittu nuorilla naisilla ja paikoin Karjalaa hääpuku. Feresin kuviot voivat olla mitä vain ajan ja paikan mukaisia kankaita: yksivärisiä, ruudullisia tai pienikuvioisia. Suomessa nykykansantanssiryhmillä yleisin kuvio on pikkukukka ja ns. joensuulais-tyypin feresin mallissa. Tverin Karjalassa feresi oli itse painettu tummansiniseksi ja pienikuviolliseksi. Koska feresi on kansanpuku, sen tekijä voi tehdä siitä itsensä näköisen. Tyypillistä feresille on myös koreus, tekijä osti kauneimman ja koreimman kankaan, minkä käsiinsä sai. Perinteisen feresin värikirjo on siis "räikeämpi" kuin useiden kansallispukujen, eikä harmaita tai ruskeita feresejä juurikaan ole.


title: Feresi

text: Feresin alla käytetään paitaa eli rätsinää, ja feresin kanssa esiliinaa eli peretniekkaa. Rätsinässä on joko pitkät ranteeseen kapenevat hihat tai pussihihat (boshoihiemarätsinä), joiden uloimmissa reunoissa on lisäksi pitsit. Sekä puseroiden että esiliinojen pitsit ovat usein "tikutettuja" eli ohuesta rihmasta kahdella ohuella puikolla neulottuja. Feresin esiliinoja on kerätty hyvin monenlaisia. Laajin kokoelma on Pohjois-Karjalan museossa Joensuussa. Nykypukeutumisessa esiliinan reunaa usein koristaa pitsi mutta aiemmin arkena esiliinat olivat usein pelkistettyjä ja värillisiä (eli helposti pestäviä). Feresin kuuluu olla muhkea, mikä aikaansaatiin sillä, että hameeseen käytettiin paljon kangasta. Kangas rypytettiin yläreunasta, ja muhkeus oli myös viittaus varallisuuteen.


title: Feresi

text: Feresin kanssa voidaan käyttää koruja kaulassa ja korvissa sekä silkkinauhoja (lentotskat) hiuksissa. Huivia voi käyttää joko olalla tai pään ympärillä. Naineet naiset peittävät päänsä joko arkisin huivilla tai säpsällä (matalalla patalakilla, jonka alle kerätään hiukset). Juhlissa voitiin käyttää myös korkeampaa päähinettä - sorokkaa, joka voi olla hyvin kirjailtu ja hienoa kangasta. Feresi-perinteen elvyttäjän Irinja Nikkasen äidin sorokassa koristeena oli aitoja helmiä. Feresin kanssa perinteisesti käytettiin takkia, ja talvella sielunlämmittäjää.


title: Feresi

text: Feresiä käytettiin sekä arkena että juhlana ja se oli usein käyttäjänsä päävaate. Feresiä muunneltiin käyttämällä erilaisia peretniekkoja (esim. valkoinen ja pitsillinen juhliin, värikäs arkipäivävaatteeksi).


title: Feresi

text: Tellervo Riikonen mainitsee kirjassa "Kulttuurin kylväjät" feresin nykyhistoriasta. Hänen mukaansa feresi koki uuden tulemisensa ennen kaikkea kotitellisuusneuvoja Aili Korhosen ansiosta, joka päätti elvyttää vanhan feresiperinteen, kun hän aloitti työnsä Ilomantsin kotiteollisuusneuvojana 1949.


title: Feresi

text: Uuden tulemisensa feresit aloittivat Runonlaulajapirtin vihkiäisissä kesällä 1964. Ennen avajaisia oli Irinja Nikkanen tehnyt kaavat Kansallismuseosta löytämiensä feresien pohjalta neuvotellen evakkonaisten kanssa, jotka käyttivät feresejä vielä 1930-luvulla. Tärkeimpinä tietolähteinään Kansallismuseon pukujen lisäksi hänellä olivat Outi Martiskainen, Maria Martiskainen ja Akuliina Martiskainen. Irinja Nikkanen ompeli itselleen, tyttärilleen ja äidilleen feresit juhlan kunniaksi. "Kaunis, useimmille tuntematon naisen perinneasu herätti suurta ihastusta. Rauni (Riikonen) ei aikaillut, vaan hankki feresin heti (... ) Sitä hän alkoi käyttää juhlapukuna varsinkin karjalaisissa tilaisuuksissa. Tanhuasuksi feresi siirtyi juuri "Karjalan polkan" myötä. Feresissä oli myös mukavampaa tanssia kuin kuumassa, villakankaisessa kansallispuvussa."


title: Feresi

text: Ilomantsilainen feresien kerääjä Ritva Korhonen sanoo Parppeinpirtillä kesällä 2011 pidettävään näyttelyyn liittyvässä haastattelussa (Karjalainen 2.6.2011): "Vielä 1990-luvulla feresin käyttö juhlapukuna oli tavallista, mutta nykyään se on vähäistä. Ihmiset lähettävät näitä, sanovat ettei jälkipolvi osaa enää käyttää".


title: Bellini

text: Bellini tarkoittaa seuraavia asioita ja henkilöitä:


title: Kaisu Virkkunen

text: Kaisu Virkkunen (5. lokakuuta 1919 Ilmajoki – 8. helmikuuta 1996 Tampere) oli merkittävä suomalainen opettaja, joka oli perustamassa Suomen ensimmäistä Steiner-koulua.


title: Kaisu Virkkunen

text: Kaisu Virkkunen kuului vanhaan suomalaiseen Snellmanin sivistyssukuun. Hän oli rovasti, eduskunnan puhemies Paavo Virkkusen tytär ja Kansallis-Osake-Pankin pääjohtaja Matti Virkkusen sisar.


title: Kaisu Virkkunen

text: Sota-aikana Virkkunen toimi lottana ja meni naimisiin saksalaisen Gert Schretzmayr-Ernstin kanssa. Jatkosodan loppuvaiheessa hän muutti Saksaan ja joutui siellä 1½ vuodeksi amerikkalaisten internointileirille. Suomeen palattuaan hän valmistui kansakoulunopettajaksi ja oli perustamassa Suomen ensimmäistä Steiner-koulua Helsinkiin vuonna 1955. Vuonna 1971 Virkkunen oli mukana perustamassa Steiner-koulua Tampereelle.


title: Kaisu Virkkunen

text: Virkkunen myös käänsi ja kirjoitti antroposofista kirjallisuutta sekä organisoi steinerkoulun opettajien koulutusta Suomessa.


title: Steiner

text: Steiner ("Kivinen") on alun perin Baijerin ja Itävallan alueilta lähtöisin oleva saksalainen sukunimi. Suomessa sillä viitataan yleisimmin itävaltalaiseen Rudolf Steineriin tai hänen mukaansa nimettyihin steinerkouluihin.


title: Steiner

text: Tunnettuja Steinereita:Katso myös:


title: La Fenice

text: Teatro La Fenice on oopperatalo Venetsiassa, Italiassa. La Fenice on yksi Euroopan kuuluisimmista oopperataloista ja moni tunnettu ooppera on saanut siellä kantaesityksensä. Nimi La Fenice (”Feeniks”) kuvastaa tuhkasta nousemista – teatteri on palanut ja uudelleenrakennettu kahdesti.


title: La Fenice

text: Vuonna 1792 valmistunut rakennus tuhoutui pahasti 29. tammikuuta 1996 tahallaan sytytetyssä tulipalossa. Edellisen kerran se paloi 1836 lähes kokonaan.


title: Strauss

text: Strauss tai Strauß voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:


title: Gigantti

text:
Gigantit () olivat kreikkalaisessa mytologiassa soturihahmoisia jättiläisiä, jotka Gaia synnytti tultuaan raskaaksi Kronoksen leikkaamasta Uranoksen peniksestä tihkuneista veripisaroista. Gigantit olivat käärmejalkaisia ja taruissa he olivat usein jumalien vastustajia.
Gigantit yrittivät saada jumalat vapauttamaan titaanit Tartaroksesta. Tämän seurauksena gigantit hyökkäsivät Zeusta ja muita Olympoksen jumalia vastaan taistelussa, jota kutsuttiin Gigantomakhiaksi, mutta heidät kuitenkin lyötiin Herakleen avulla.


title: Markku Laukkanen

text: Markku Matti Laukkanen (s. 20. joulukuuta 1950 Valkeala) on kouvolalainen toimittaja. Koulutukseltaan Laukkanen on yhteiskuntatieteiden maisteri.


title: Markku Laukkanen

text: Markku Laukkanen toimi keskustan kansanedustajana vuosina 1991-95 ja 1999-2011. Hän kuului seuraaviin eduskunnan toimielimiin: suuri valiokunta 2003-11, ulkoasiainvaliokunnan varapuheenjohtaja 2007-11, valtiovarainvaliokunnan kauppa- ja teollisuusjaoston puheenjohtaja 1999-2003, eduskunnan liikenne- ja viestintävaliokunnan puheenjohtaja 2003-07.


title: Markku Laukkanen

text: Markku Laukkanen on toiminut useissa kansainvälisissä tehtävissä mm. Euroopan neuvoston Suomen valtuuskunta 2003-11, ETYJ:n parlamentaarisen yleiskokouksen Suomen valtuuskunta, Länsi-Euroopan unionin parlamentaarisen yleiskokouksen Suomen valtuuskunta 2007-11 sekä Euro-Välimeri parlamentaarisen yleiskokouksen Suomen valtuuskunta. Hän on toiminut ETYJ:n vaalitarkkailijana useiden maiden parlamentti- ja presidentinvaaleissa.


title: Markku Laukkanen

text: Hän toimi Fortumin hallintoneuvoston puheenjohtajana vv. 2008-11 ja Yleisradion hallintoneuvoston jäsenenä 1991-2004, puheenjohtajana 1994-2004.


title: Markku Laukkanen

text: Markku Laukkanen työskenteli Yleisradion toimittajana aluetoimituksissa vuosina 1968–1982, poliittisena toimittajana TV 2:n Ajankohtaisessa kakkosessa 1983-88 ja Ylen TV 2:n toimitussihteerinä 1988-91. Hän on työskennellyt toimittajana vuodesta 2011 erikoistumisalueina rakennus- ja puutuoteteollisuus sekä energiateollisuus.


title: Markku Laukkanen

text: Markku Laukkanen on toiminut Karjalan Liiton puheenjohtajana 1995-2011 ja vuodesta 2011 alkaen liiton kunniapuheenjohtajana. Markku Laukkanen toimi Kymenlaakson liikunta ry:n puheenjohtajana vuosina 2004–2008 sekä Suomen Kirjastoseuran puheenjohtajana 2008–2009. Hän on toiminut Pohjois-Kymen Paasikiviseuran puheenjohtajana 2012 alkaen.


title: Markku Laukkanen

text: Markku Laukkaselle myönnettiin Euroopan neuvoston kunniajäsenyys 2011. Muita ansiomerkkejä ovat mm. SVR R1, PKR K, Karjalan Liiton kultainen ansiomerkki ja Suomen Metsäyhdistys ry:n hopeinen ansiomerkki 2014.


title: Carmen Heikkilä

text: Carmen Heikkilä (o.s Mäkinen; s. 1974) on suomalainen julkisuuden henkilö. Heikkilä valittiin 1995 Miss Suomen perintöprinsessaksi. Kesällä hän kuitenkin esiintyi sopimuksen vastaisesti alastonkuvissa, joissa näkyivät ainoastaan paljas selkä, jalat, kädet ja kasvot. Sopimuksen vuoksi hän luopui vapaaehtoisesti kruunustaan. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun perintöprinsessa luopui kruunustaan. Hänet valittiin 1995 Suomen turhimmaksi julkkikseksi. Vuonna 1996 hän tuli uskoon. Heikkilä toimi 7 päivää -lehden toimittajana, ja on nykyään evankelista ja taidemaalari. Hän asuu Porvoossa.


title: Satu Lappi

text: Satu Lappi (s. 1978) valittiin viihdekilpailun "Vuoden naiseksi" vuonna 1998 ja Suomen turhimmaksi julkkikseksi 1999. Lappi esiintyi "Blondirundi"-dokumentissa, ja oli "Gonzo TV" -realityshow'n toinen tähti Sanna Suutarin kanssa.


title: Satu Lappi

text: Vuoden 2000 alussa Satu Lappi ilmoitti lopettavansa ammattimaisen esilläolon ja ryhtyvänsä opiskelemaan.


title: Suuri isänmaallinen sota

text: Suuri isänmaallinen sota (, ) on Venäjällä ja entisissä neuvostotasavalloissa (lukuun ottamatta Baltian maita, Georgiaa ja Ukrainaa) käytetty nimitys, jolla viitataan Natsi-Saksan ja Neuvostoliiton väliseen sotaan toisen maailmansodan aikana.


title: Suuri isänmaallinen sota

text: Termin ”suuri isänmaallinen sota” juuret ovat historiassa. Sillä on alun perin viitattu Venäjän käymään sotaan Ranskaa vastaan, kun Napoleon marssitti "Suuren armeijansa" Venäjälle vuonna 1812. Tällöin ranskalaisia vastaan nousi sotilaiden lisäksi myös runsaslukuinen joukko vapaaehtoisia talonpoikia, jolloin sota sai laajan kansallisen luonteen. Sota kesti kolme vuotta, mutta lopulta Venäjän voittamaa sotaa ryhdyttiin kutsumaan maassa nimellä ”vuoden 1812 isänmaallinen sota” tai pelkästään ”isänmaalliseksi sodaksi”. Vuoden 1914 jälkeen termiä "suuri isänmaallinen sota" ryhdyttiin soveltamaan ensimmäiseen maailmansotaan, jossa Venäjä taisteli Saksan keisarikuntaa ja Itävalta-Unkaria vastaan.


title: Suuri isänmaallinen sota

text: Nimitystä ei ole varsinaisesti käytetty muualla kuin Neuvostoliitossa sekä myöhemmin Venäjällä ja Neuvostoliitosta irtautuneissa maissa. Saksassa toisen maailmansodan taisteluista Neuvostoliittoa vastaan käytetään usein nimityksiä itärintama ("die Ostfront" ), idän sotaretki ("der Ostfeldzug") tai Venäjän sotaretki ("der Rußlandfeldzug"). Muualla saatetaan käyttää myös neutraalia nimitystä "Saksan ja Neuvostoliiton sota". Nimityksellä ""die Ostfront"" voidaan viitata Saksassa myös ensimmäisen maailmansodan itärintaman taisteluihin.


title: Suuri isänmaallinen sota

text: Isänmaallisuus ja varsinkin patriotismi tai nationalismi olivat vielä Vladimir Leninin aikaan termejä, jotka eivät sopineet vallankumoukselliseen henkeen. Päinvastoin, kommunistit syyttivät ensimmäiseen maailmansotaan liittymistä kannattaneita sosialidemokraatteja sosialistisesta patriotismista, joka toimi vastoin vallankumouksellisen defaitismin periaatetta. ”Proletariaatilla ei ole isänmaata”, kuten Karl Marx ja Friedrich Engels olivat sanoneet. Josif Stalinin valtakauden alussa tämän periaatteen suhteen tehtiin kuitenkin täydellinen muutos. Lopullisen maailmanvallankumouksen siirtyessä tulevaisuuteen Neuvostoliiton tuli toimia sen airuena ja vallankumouksen kehtona. Niinpä sosialistisesta patriotismista tulikin yksi tärkeimmistä mallikansalaisen omaamista hyveistä.


title: Suuri isänmaallinen sota

text: Vaikka maat olivat harjoittaneet kulttuurivaihtoa ja sotilasyhteistyötä Weimarin tasavallan aikana, 1930-luvulla Neuvostoliitossa oltiin lähinnä vihamielisiä ja epäluuloisia Adolf Hitlerin johtamaa natsi-Saksaa kohtaan. Valtaannousunsa jälkeen Hitler oli lakkauttanut Saksan kommunistisen puolueen, laittanut vasemmistolaisia maanmiehiään keskitysleireihin, eikä sana ”sosialismi” kansallissosialismissa näyttänyt merkitsevän aitoa asiaa. Toisin kuin heidän puolueohjelmassaan ilmoitettiin, kansallissosialistit eivät olleet purkaneet kapitalismia tultuaan valtaan. Lisäksi puolueen vallankumouksellinen vasemmistosiipi oli hajoitettu ja tuhansia sen jäseniä murhattu pitkien puukkojen yön yhteydessä. Hitler oli myös tuominnut kommunismin avoimesti koko poliittisen uransa ajan ja julkisesti ilmoittanut Saksan tarvitsevan elintilaa idästä.


title: Suuri isänmaallinen sota

text: Kun Saksaa kohtaan tunnettu vihamielisyys oli korkeimmillaan, Sergei Eisenstein sai tehtäväkseen ohjata spektaakkelielokuvan Aleksanteri Nevskistä, novgorodilaisruhtinaasta, joka löi saksalaiset kalparitarit Peipsijärven taistelussa vuonna 1242. Yhtymäkohdat muinaisten ritarien ja nykyajan saksalaisten välillä olivat selviä elokuvan katsojalle. Vain hiukan sen jälkeen, kun elokuva oli päässyt teattereihin, yllättäen maat allekirjoittivat Molotov–Ribbentrop-sopimuksen Puolan offensiivin kynnyksellä elokuussa 1939. Elokuva joutui esityskieltoon. Uudessa ystävyyden hengessä Eisenstein palkattiin tekemään elokuvaversiota Hitlerin lempisäveltäjän Richard Wagnerin oopperasta "Die Walküre".


title: Suuri isänmaallinen sota

text: Varhain aamulla 22. kesäkuuta 1941 Saksa rikkoi maiden välillä olleen hyökkäämättömyyssopimuksen ja hyökkäsi Neuvostoliittoon ilman sodanjulistusta. Ulkoministeri Vjatšeslav Molotov käytti aamun kirjoittamalla puhetta Stalinin valvomana. Stalin ei uskaltanut kertoa huonoja uutisia, joten Molotov sai myös itse pitää sen. Puolenpäivän aikaan, noin kahdeksan tuntia hyökkäyksen alkamisen jälkeen puhe kaikui radioista ja julkisilla paikoilla olevista kuuluttimista ympäri Neuvostoliittoa. Molotov aloitti kertomalla kysymyksessä olevan saksalaisten yksipuolisen ja provokoimattoman hyökkäyksen, joskaan hän ei pitänyt syyllisenä Saksan kansaa, sen työläisiä tai älymystöä, vaan maata johtavia verenhimoisia fasisteja. Hän jatkoi sitoen uuden sodan Venäjän historiaan:


title: Suuri isänmaallinen sota

text: 23. kesäkuuta Neuvostoliiton johtava sanomalehti "Pravda" julkaisi akateemikko Omeljan Jaroslavskin artikkelin ”Neuvostokansan suuri isänmaallinen sota”. Kaksi päivää hyökkäyksen jälkeen Komsomolin oma sanomalehti "Smena" ilmoitti, että työ sotatapahtumien kronikoimiseksi sekä Venäjän ja Neuvostoliiton loisteliaan sotahistorian yhdistämiseksi on jo aloitettu. Niin ikään valtionkirjaston työntekijät aloittivat jo vuoden 1812 sodasta kertovan näyttelyn suunnittelutyön. Nimitys otettiin yleiseen käyttöön ja se jäi viralliseksi nimeksi Saksan ja sen liittolaisten vastaiselle sodalle koko Neuvostoliiton olemassaolon ajaksi. Kun haluttiin selvemmin viitata nimityksen historialliseen taustaan, kuten Stalin teki puheessaan 1943, käytettiin muotoa ”toinen suuri isänmaallinen sota”. Sota itse esitettiin usein kommunistisen ja fasistisen ideologioiden välisenä taisteluna. Varsinkin sodan aikana termiä jatkettiin muistutuksella sen ideologisesta ja puolustuksellisesta luonteesta, jolloin se kuului kokonaisuudessaan: ”Neuvostokansan suuri isänmaallinen sota fasistista hyökkääjää vastaan”.


title: Suuri isänmaallinen sota

text: Sodan jälkeisessä Neuvostoliitossa korostettiin sen saamia kansansodan piirteitä, mikä olikin pitkälle totta. Aiemmat sodat, kuten ensimmäinen maailmansota tai hyökkäyssota Suomea vastaan 1939 eivät olleet herättäneet mainittavaa suosiota Venäjän ja myöhemmin Neuvostoliiton kansalaisten keskuudessa. Talvisodan kohdalla monet olivat pitäneet sotaa turhana ja kyseenalaistaneet hallinnon ilmoittamia syitä sen aloittamiseksi. Kirill Meretskov kirjoitti 1968, että esimerkiksi ukrainalaiset yksiköt eivät olleet halukkaita taistelemaan Neuvostoliiton puolesta, vaan mieluummin antautuivat suomalaisille. Sen sijaan Saksan hyökkäyksen aiheuttaman alkujärkytyksen jälkeen värväystoimistot ympäri maata täyttyivät kaikenikäisistä vapaaehtoisista, sekä miehistä että naisista.


title: Suuri isänmaallinen sota

text: Sodan ollessa käynnissä Neuvostoliitossa luotiin myös isänmaallisen sodan ritarikunnan kunniamerkki palkinnoksi sankaruudesta taisteluissa.


title: Suuri isänmaallinen sota

text: Italia, Romania, Unkari ja Bulgaria nähtiin päävastustaja Saksan liittolaisina ja Neuvostoliiton vihollisina Suuressa isänmaallisessa sodassa. Samoin myös Suomi, jonka omassa historiankirjoituksessa vuosina 1941-1944 käytyä sotaa Neuvostoliittoa vastaan kutsutaan jatkosodaksi. Nimeä käyttämällä Suomi on halunnut osoittaa, että sota oli jatkoa Suomen ja Neuvostoliiton välillä aiemmin käydylle talvisodalle, ja että sota oli itsenäinen osansa muutoin Saksan komentamaa kokonaisuutta. Vaikka Suomi ei solminut täyttä liittolaisuussopimusta Saksan kanssa, se osallistui silti Saksan rinnalla sotaan jakaen joitakin samoja tavoitteita sen kanssa. Yhdysvaltalaisen Neuvostoliiton ja Venäjän historiaa tutkivan historioitsijan Alfred J. Rieberin sanoin: "Ajatus, että Suomi oli ollut Saksan aseveli enemmän kuin liittolainen saattoi kyllä tehdä vaikutuksen kansainvälisiin lakimiehiin, mutta sen ei voinut odottaa lämmittävän ketään Moskovassa". 22. heinäkuuta 1941 pitämässään radiopuheessa Molotov oli maininnut myös Suomen ja Romanian puolelta tulleen tykistötulta, vaikka todellisuudessa Suomi odotti Neuvostoliiton aloittavan sotatoimet.


title: Suuri isänmaallinen sota

text: Voittoon päättyneen suuren isänmaallisen sodan jälkeisessä neuvostoliittolaisessa historiankirjoituksessa sota jaettiin neljään vaiheeseen. Vuodesta 1953 lähtien sota määriteltiin kolmeen toisistaan eroavaan vaiheeseen:


title: Suuri isänmaallinen sota

text: Ensimmäinen vaihe ()


title: Suuri isänmaallinen sota

text: Suuren isänmaallisen sodan ensimmäisen vaiheen katsottiin alkaneen Saksan hyökkäyspäivästä 22. kesäkuuta 1941 ja päättyneen Stalingradin taistelun puolustusvaiheen loppuessa 18. marraskuuta 1942.


title: Suuri isänmaallinen sota

text: Puolustuksellisesti tärkeimmät operaatiot sijoittuivat Leningradin, Moskovan ja Ukrainan alueelle. Merkittäviä taisteluita olivat Leningradin puolustus, Smolenskin taistelu, Kiovan, Odessan ja Sevastopolin puolustustoimet ja Moskovan taistelu, jonka katsottiin myös jakautuvan kahteen vaiheeseen: puolustukseen, joka alkoi 1. lokakuuta 1941 ja kesti aina marraskuun loppuun sekä hyökkäykseen, joka alkoi 5. joulukuuta jatkuen aina huhtikuun alkuun 1942.


title: Suuri isänmaallinen sota

text: Toinen vaihe ()


title: Suuri isänmaallinen sota

text: Suuren isänmaallisen sodan toinen vaihe alkoi 19. marraskuuta 1942, kun puna-armeija aloitti offensiivin Stalingradin alueella saartaen kaupunkiin Saksan 6. armeijan. Jakson katsottiin päättyneen 31. joulukuuta 1943.


title: Suuri isänmaallinen sota

text: Stalingradin taistelun yhteydessä puna-armeija tuhosi yli 300 000 miehen vahvuisen akselivaltojen joukoista koostuneen armeijan. Taistelu päättyi 2. helmikuuta, kun jäljellä olevat 91 000 antautui. Muita vaiheen taisteluita olivat Leningradin piirityksen murtaminen tammikuussa 1943, voitokas Kurskin taistelu kesällä 1943, puna-armeijan eteneminen Dneprille ja Dneprin sillanpääasemien varmistaminen Ukrainassa syksyllä 1943.


title: Suuri isänmaallinen sota

text: Kolmas vaihe ()


title: Suuri isänmaallinen sota

text: Kolmas vaihe alkoi uudenvuodenpäivänä 1944 ja kesti aina natsi-Saksan antautumiseen saakka. Lopullinen voitto Euroopassa saavutettiin 8. toukokuuta 1945.


title: Suuri isänmaallinen sota

text: Tärkeitä tapahtumia olivat Ukrainan vapauttaminen, joka kesti joulukuusta 1943 huhtikuuhun 1944 aikana, Leningradin–Novgorodin offensiivi eli saksalaisten Leningradin ja Novgorodin alueella olevien joukkojen pois lyöminen tai tuhoaminen alkuvuonna 1944, Krimin niemimaan takaisin valtaaminen keväällä 1944, sotatoimet (muun muassa operaatio Bagration) Valko-Venäjällä ja Puolassa olevien saksalaisten lyömiseksi, eteneminen Saksaan ja Berliiniin sekä lopullinen Berliinin taistelu huhti–toukokuussa 1945.


title: Suuri isänmaallinen sota

text: Neuvostoliittolaisten historioitsijoiden mukaan neuvostopartisaaneilla, jotka käytännössä toimivat koko sodan ajan, oli merkittävä osuutensa sodan voittamisessa. Partisaanit häiritsivät viestiyhteyksiä, järjestivät tuhoiskuja infrastruktuuria, liikennettä ja huoltoa vastaan sekä keräsivät tietoa muun muassa joukkojen siirroista. Neuvosto- ja myöhemmin venäläiset historioitsijat ovat usein yliarvioineet partisaaniliikkeen vaikutuksen sotamenestykseen, kun länsimaiset historioitsijat ovat puolestaan kyseenalaistaneet partisaanien merkityksen.


title: Suuri isänmaallinen sota

text: Länsiliittoutuneiden toivomuksesta Neuvostoliitto julisti vielä sodan Japania vastaan, mutta ei osallistunut juuri aktiivisesti sotatoimiin Aasiassa. Neuvostohistorioitsijat pitivät sotatoimia idässä lähinnä omana, itsenäisenä vaiheenaan, joka ei varsinaisesti ollut osa suurta isänmaallista sotaa.


title: Suuri isänmaallinen sota

text: Sodan jälkeen Stalin pyrki tukahduttamaan suuren isänmaallisen sodan muiston. Tarkoitus oli keskittyä tulevaan ja uusiin vihollisiin ja unohtaa menneet. Stalin luultavasti pelkäsi, että hänen harjoittamaansa brutaalia sodankäyntiä ja ihmishenkiä vaatineita ratkaisujaan tullaan kritisoimaan tulevaisuudessa. Stalinin käskystä ei juhlittu lainkaan voitonpäivää. Kuitenkin Stalinin kuoltua ja Nikita Hruštšovin tullessa valtaan, voitonpäivää alettiin juhlia 9. toukokuuta. Stalinin kuoleman jälkeen historioitsijat huomioivat myös Neuvostoliiton kasvaneen aseman kansainvälisessä politiikassa.


title: Suuri isänmaallinen sota

text: Suuren isänmaallisen sodan myytti alkoi kasvaa näinä vuosina, ja se vaikuttaa edelleen venäläisten mielissä. Nykyvenäläiset liittävät Josif Stalinin toisen maailmansodan sotaponnistukseen. Stalin on suosittu sodan voittajana ja Adolf Hitlerin kukistajana. Vuonna 2008 järjestetyssä televisiokilpailussa " Imja Rossii" ("Venäläinen nimi") äänestäneet nimesivät Stalinin kolmanneksi merkittävämmäksi Venäjän ja Neuvostoliiton historian hahmoksi kaikkiaan 500 ehdokkaasta. Kun Boris Jeltsin halusi tehdä eroa koko Neuvostoliiton aikaan, Vladimir Putinin kaudella Stalinin ajan Neuvostoliiton arvoa on pyritty sen sijaan nostamaan.


title: Kai Vainiomäki

text: Kai Vainiomäki (s. 13. syyskuuta 1979) on Kirkkonummelta kotoisin oleva suomalainen Disneyn eläinmaailman sarjakuvien tekijä. Hän käsikirjoitti Aku Ankka -lehden vuoden 2005 numeroon 24 tarinan "Ei perheen pienimmille". Tarina on julkaistu myös albumissa "Villi pohjola". Tarinan piirsi norjalainen Arild Midthun.


title: Kai Vainiomäki

text: Vainiomäki kirjoitti ja piirsi kymmensivuisen Aku Ankka -tarinan maaliskuussa 2003. Egmont-yhtiön johtaja Byron Erickson ei lämmennyt piirroksesta, mutta hän innostui käsikirjoituksesta niin, että osti sen heti. Myös Kari Korhonen luki jutun läpi ja teki pieniä korjauksia Vainiomäen tarinaan. Tuon sarjakuvan on sittemmin piirtänyt puhtaaksi brasilialainen Euclides Miyaura, mutta tarinaa ei ole vielä julkaistu Suomessa. Vainiomäki on aiemmin opiskellut jonkin verran graafista suunnittelua, ja hän on työskennellyt esimerkiksi postissa, pizzeriassa ja puhelinhaastattelijana.


title: Munuaissyöpä

text: Munuaissyöpä on munuaisissa esiintyvä syöpä. Suomessa todetaan joka vuosi noin 700 uutta munuaissyöpää. Munuaissyöpää esiintyy enemmän miehillä kuin naisilla. Noin kolme prosenttia kaikista uusista syöpätapauksista on munuaissyöpiä. Munuaissyövän tyypillisin muoto tunnetaan munuaissolukarsinoomana.


title: Munuaissyöpä

text: Munuaissyöpä kehittyy monesti hyvänlaatuisesta adenoomasta munuaiskudoksessa.


title: Munuaissyöpä

text: Tärkeimpiä yksittäisiä riskitekijöitä on tupakointi, tämän lisäksi mm. korkea verenpaine ja ylipainoisuus. Miespuolisista potilaista 30 %:lla taudin on aiheuttanut suoraan tupakointi. Naisista vastaava määrä on noin 25 %. Alkoholia kohtuullisesti nauttivien sairastumisvaara on alhaisempi kuin täysin juomattomien.


title: Munuaissyöpä

text: Von Hippel-Lindaun tautiin liittyy noin 40 % munuaissyöpävaara. Simpson–Golabi–Behmelin oireyhtymä voi johtaa syövän kehittymiseen varhaisessa lapsuudessa. Munuaiskarsinoomia on raportoitu esiintyneen myös Birt–Hogg–Dubén oireyhtymän yhteydessä.


title: Munuaissyöpä

text: Dialyysihoitoa saavien henkilöiden munuaissyöpävaara on arviolta 57–134-kertainen muuhun väestöön verrattuna.


title: Munuaissyöpä

text: Munuaissyöpäriski kasvaa iän myötä, ja suurin osa munuaissolukarsinoomapotilaista on iältään 50–70-vuotiaita. Ympäristötekijät saattavat vaikuttaa taudin syntyyn.


title: Munuaissyöpä

text: Munuaissyövän oireita ovat muun muassa verivirtsaisuus, ruokahaluttomuus, laihtuminen ja joskus kuume. Sairaus on vaikeasti hoidettava, sillä sen alkuvaiheissa oireita ei yleensä juuri esiinny. Munuaissyöpään ei aina liity samankaltaista kipua, kuten useimpiin muihin syöpiin. Noin 33 % munuaissyövistä tuntuu möykkyinä kylkikaaren alla. Munuaissyöpä lähettää etäpesäkkeitä useimmiten keuhkoihin, aivoihin tai luustoon. Jos potilaalla on etäpesäkkeitä, myös ne aiheuttavat erilaisia oireita.


title: Munuaissyöpä

text: Munuaissyöpää pidetään salakavalana tautina. Se ehtii monesti edetä pitkälle ilman merkittäviä oireita, ja kasvain leviää hyvin herkästi muun muassa veriteitse keuhkoihin. Potilaalla saattaa ilmetä hemoglobiinin laskua.


title: Munuaissyöpä

text: Ensimmäinen tutkimus, joka tehdään potilaalle, jolla epäillään munuaissyöpää, on yleensä vatsaontelon kaikututkimus (ultraääni). Sairauden levinnäisyyttä selvittäessä käytetään usein tietokonetomografiaa.


title: Munuaissyöpä

text: Kaikista syövistä munuaissyöpiä maailmanlaajuisesti uskotaan olevan noin 2 %. Pohjoismaissa esiintyvyys on suurempi, ja Suomessa munuaissyöpiä onkin todetuista syövistä 3,3 %.


title: Munuaissyöpä

text: Suomessa havaitaan vuositasolla noin 700 tapausta. Vuonna 1997 702 sairastuneesta noin 60 % oli miespuolisia.


title: Munuaissyöpä

text: Munuaissyöpä hoidetaan useimmiten munuaisen poistoleikkauksella tai sädehoidolla. Joskus myös yhdistellään eri hoitomuotoja. Leikkauksen jälkeen potilasta seurataan viiden vuoden ajan. Munuaissyövästä tekee vaikeahoitoisen se, että taudin alkuvaiheissa oireita ei yleensä juuri esiinny. Potilaan ennuste ja sairauden hoito riippuvat siitä, kuinka levinnyt syöpä on. Yli 50 % niistä, joiden munuaissyöpä ei ole ehtinyt lähettää etäpesäkkeitä ja joiden kasvain on mahdollista poistaa leikkauksella, paranevat.


title: Munuaissyöpä

text: Leikkaus on munuaissyövän pääasiallinen hoitomuoto. Myös sädehoitoa ja sytostaatteja saatetaan kokeilla, mutta ne eivät tämän sairauden kohdalla tehoa erityisen hyvin. Levinnyttä munuaissyöpää, jota ei voi poistaa kirurgisesti, saatetaan hoitaa immunologisten hoitomuotojen yhdistelmällä. Tästä on saatu melko hyviä tuloksia, mutta levinneen taudin ennuste on edelleen melko huono.


title: Munuaissyöpä

text: Viiden vuoden kuluttua taudin toteamisesta on Suomessa elossa miehistä 61 % ja naisista 63 %. Henkilöllä, jolla on ollut syöpä yhdessä munuaisessa, on viiden prosentin riski saada se myös toiseen munuaiseen.


title: Munuaissyöpä

text: Pienillä lapsilla todetaan toisinaan Wilmsin kasvaimia, munuaissyöpätauteja, joiden ennuste tosin on parempi kuin munuaissyövällä yleensä. Jopa yli 90 % sairastuneista lapsista paranee.


title: Duce

text: Duce oli Fasistisen Italian diktaattorina vuosina 1922–1945 hallinneen Benito Mussolinin käyttämä titteli. Hän otti tittelin käyttöön 1925, ollessaan pääministeri. Fasistien suuri neuvosto erotti Mussolinin 25. heinäkuuta 1943. Hän toimi vuosina 1943-1945 Italian sosiaalisen tasavallan Ducena.


title: Sanna Suutari

text: Sanna Suutari (s. 1977) on suomalainen malli ja julkisuuden henkilö.


title: Sanna Suutari

text: Suutari nousi julkisuuteen 1990-luvun puolivälissä esiinnyttyään julkisuudessa Formula 1 -kilpa-autoilijan Mika Häkkisen seurustelukumppanina. Suutari valittiin vuonna 1997 "7 päivää" -lehden tähtityttökisan voittajaksi ja vuonna 1998 Suomen turhimmaksi julkkikseksi. Suutari on esiintynyt Yle TV2:n "Silminnäkijä"-sarjan jaksossa "Sanna Suutari Show - the story of a wanna-be celebrity". Myöhemmin hän laitatti silikonit Tallinnassa ja esiintyi Gonzo TV:ssä Satu Lapin kanssa. Suutari oli julkisuudessa kolmisen vuotta ennen kuin muutti Lopelle jalostamaan koiria. Keväällä 2014 hänet nähtiin Sub-kanavalla tositelevisio-ohjelmassa "Viidakon tähtöset" ja sen spin-off -sarjassa "Aurinkorannan tähtöset".


title: Sanna Suutari

text: Suutari oli Kansallisen Kokoomuksen kunnallisvaaliehdokkaana Lopella 2004 vaaleissa.


title: Suomen muinaiskaupungit

text: Suomen muinaiskaupungit ovat rautakauden ja varhaiskeskiajan kauppapaikkoja, joiden olemassaoloa koskevia teorioita on esitelty lähinnä perimätiedon ja paikannimistön perusteella.


title: Suomen muinaiskaupungit

text: Perimätieto kertoo rautakauden lopun ja varhaiskeskiajan suomalaisista kauppapaikoista tai muinaiskaupungeista. Näitä ovat esimerkiksi Halikon Rikala, Kokemäen Teljä, Raumaa edeltänyt Unio, sekä mahdollisesti Turkua edeltänyt Koroinen. Näitä kauppapaikkoja ei ole kuitenkaan pystytty toistaiseksi todistamaan arkeologisesti. Kuitenkin muun muassa Unto Salo on arvellut, että Suomeen perustettiin jo 1000-luvulla kaupungeiksi nimitettyjä kauppapaikkoja. Muinaiskaupungit olivat arvailujen mukaan kaupunkien esiasteita, joissa kauppiailla saattoi olla kiinteitäkin asuntoja ja varastorakennuksia. Kaupunki-sana on skandinaavista alkuperää. Varmuudella on voitu paikallistaa yksi viikinkiaikainen kauppapaikka Hiittisten saarella. Paikalta on löydetty kaupankäyntiin liittyvää esineistöä, kuten punnuksia ja rahoja sekä uhripaikka, keskiaikainen kappeli ja hautausmaa.


title: Suomen muinaiskaupungit

text: Koroisista on tehty runsaasti löytöjä, mutta ne voivat viitata myös alueen tunnettuun kirkolliseen historiaan. Kaakkois-Suomessa sijaitsevia Vehkalahtea ja Vironlahtea kutsutaan varhaisissa 1300-luvun lähteissä kaupunkiin viittaavalla latinankielisellä termillä "civitas", mutta näiden tapauksessa kyseessä on ollut mahdollisesti lähinnä kauppapaikka. Rikalaa kutsuttiin vielä 1800-luvun lopussa kansan kielessä kaupungiksi tai "Rikalan kaalikaupungiksi". Sieltä on löytyny Rikalan muinaislinnan lisäksi myös rikas ristiretkiaikainen ruumiskalmisto.


title: Suomen muinaiskaupungit

text: Hämeenlinnan Varikonniemestä on ollut rautakautinen asuinalue. Tutkijat eivät kuitenkaan ole yksimielisiä siitä, edustiko se kaupunkimaista asutusta. Alueelta on tutkimusten perusteella kuitenkin löydetty tiheästi asuttu kauppapaikka ja käsityöläiskeskus, joka on ympäröity todennäköisimmin kiviperustusteisella puuvarustuksella. Pohjoisosassa, varsinaisen asuinpaikan ulkopuolella on satamaksi tulkittu, padolla tai laiturilla suojattu, rantautumispaikka.


title: Suomen muinaiskaupungit

text: 1200-luvulla saksalainen käsitys kaupungeista kaupunkioikeuksineen levisi Suomeen. Ensimmäisenä virallisena kaupunkina pidetään Turkua. Uusien kaupunkien perustamisen myötä oletetut muinaiskaupungit ehkä kuihtuivat vähitellen saavuttamatta virallisen kaupungin asemaa. Toisaalta asutus on Suomessa säilynyt samoilla alueilla monissa paikoissa kuitenkin vuosisadasta toiseen. Esimerkiksi Turkua ei perustettu asumattomalle maalle, vaan paikalla on sijainnut luultavasti talonpoikaiskylä.


title: Kaukalopallo

text: Kaukalopallo on 1970-luvulla jääpallosta kehitetty jääkiekkokaukalossa pelattava joukkuepeli. Vielä vuonna 2006 kaukalopallolla oli Suomessa 47 000 harrastajaa, ja se oli pääsarjatasolla seitsemänneksi seuratuin laji. Vuonna 2016 lisenssipelaajia oli noin 2000.


title: Kaukalopallo

text: Kaukalopallossa on Suomessa yhdet säännöt, lisäksi on Kaukalopalloliigaa koskevia erillissääntöjä. Pallo on halkaisijaltaan 6 senttimetriä ja sen paino on noin 60 grammaa.


title: Kaukalopallo

text: Peliaika on 3 × 20 minuuttia tehokasta peliaikaa eli kello pysäytetään pelikatkoilla (miesten liiga ja 1. divisioona). Alemmissa sarjoissa peliaika on 2 × 30 minuuttia juoksevaa aikaa. Silloin kello pysäytetään vain aikalisän tai rangaistuskuljetuksen ajaksi tai jos peliin tulee pitempi viivytys esimerkiksi loukkaantumisen takia. Juoksevassa ajassakin kello pysäytetään ottelun 2 viimeisen minuutin aikana kaikkien pelikatkojen ajaksi.


title: Kaukalopallo

text: Joukkueessa saa olla sarjasta riippuen maksimissaan 17 tai 20 kenttäpelaajaa ja kaksi maalivahtia, joista kentällä saa olla kerrallaan yksi maalivahti ja viisi kenttäpelaajaa. Joukkueella on mahdollisuus korvata maalivahti kenttäpelaajalla.


title: Kaukalopallo

text: Kenttäpelaajilla pakollisia varusteita ovat kypärä, kaulasuoja, luistimet ja kaukalopallomaila.


title: Kaukalopallo

text: Maalivahdin pakolliset varusteet ovat luistimet, kypärä, jossa on kasvosuojus tai maski, kaulasuoja, maalivahdin käsineet tai muut kaukalopallokäsineet ja maalivahdin säärisuojukset tai polvisuojat (leveys enintään 28 cm). Maalivahdilla on kummassakin kädessään kiinniottokäsine eli "räpylä", jonka kämmen tulee voida levittää täysin aukinaiseksi, jolloin sen halkaisija ei miltään kohdalta saa ylittää 28 cm. Rannekkeen enimmäisleveys on 15 cm. Maalivahdilla ei ole mailaa.


title: Kaukalopallo

text: Suomen ensimmäiset kaukalopallo-ottelut pelattiin 1960-luvun lopulla, jolloin laji kuului Suomen Palloliiton alaisuuteen. Laji siirtyi jääpallon mukana Suomen Jääpalloliittoon vuonna 1972 ja itsenäiseen Suomen Kaukalopalloliittoon vuonna 1990. Suomen-mestaruuksista on pelattu vuodesta 1975 alkaen.


title: Kaukalopallo

text: 1990-luvun lopulla kaukalopallon lajikenttä jakautui Suomessa ja Suomen Kaukalopalloliiton rinnalle perustettiin kilpaileva Valtakunnallinen Kaukaloliikuntaliitto. Vuonna 2001 perustettiin Suomen Kaukalopallounioni yhdistämään liitot, mutta yhdentyminen kariutui vuonna 2004. Suomen Kaukalopalloliiton pääpaikka oli Jyväskylä ja Suomen Kaukalopallounionin Helsinki. Miesten SM-sarja eli Kaukalopalloliiga siirtyi Suomen Kaukalopallounionin alaisuuteen vuonna 2001. Naisten SM-sarja ja miesten 1. divisioona olivat Suomen Kaukalopalloliiton alaisia sarjoja. Pääkaupunkiseudulla toimiva Suomen Kaukalopallounioni oli pelaajamäärältään näistä kahdesta liitosta suurempi, mutta vain Suomen Kaukalopalloliitolla oli juniori- ja naistoimintaa. Kaukalopalloliitot yhdistyivät 1. lokakuuta 2007. Vanha Suomen Kaukalopalloliitto lakkautettiin, toiminta siirrettiin Suomen Kaukalopallounionin sääntöjen alaisuuteen ja yhdistyneen liiton uudeksi nimeksi tuli Suomen Kaukalopalloliitto.


title: Kaukalopallo

text: Kaukalopallon ja ringeten lajiliitot yhdistyivät vuoden 2012 lopulla, ja vuoden 2013 alussa aloitti toimintansa uusi Suomen Kaukalopallo- ja Ringetteliitto.