title: Antiokia

text: Antiokia kärsi usein maanjäristyksistä, joskus usein saman vuosisadan aikana. Jälleenrakennukseen kaupunki sai usein pyytää apua Rooman (tai myöhemmin Bysantin) keisarilta. Kaupunkia jälleenrakensi jo aiemmin Aleksanteri Balas vuonna 140 eaa., ja roomalaisella kaudella Caligula vuonna 37 jaa. ja Trajanus vuonna 115. Persialaiset valtasivat kaupungin yllätyshyökkäyksessä vuonna 256 ja surmasivat monia sen asukkaista.


title: Antiokia

text: Rooman valtakunnan jakautuessa Antiokiasta tuli valtakunnan muiden itäosien tavoin osa Itä-Roomaa eli Bysantin valtakuntaa. Kaupungin bysanttilainen aika käsittää ajan Konstantinus Suuresta Justinianukseen. Konstantinopolin perustamisen jälkeen Antiokia menetti asemansa itäisen Rooman valtakunnan tärkeimpänä kaupunkina. Se vakiinnutti kuitenkin asemansa yhtenä idän patriarkaateista. Antiokiassa järjestettiin kymmenen varhaisen kirkon kirkolliskokousta vuosina 252–380. Yksikään näistä ei kuitenkaan ollut ekumeeninen kirkolliskokous.


title: Antiokia

text: Bysanttilaisella kaudella antiokialaisia varhaisen kirkon merkkihenkilöitä olivat pylväspyhimys Simeon Styliitta sekä taidokkaista saarnoistaan tunnettu Johannes Khrysostomos. Samaan aikaan kaupungissa eli myös sen viimeisiin tunnettuihin pakanoihin kuulunut reettori Libanios. Johannes Khrysostomoksen kautta on säilynyt paljon tietoa kaupungista hänen aikanaan. Hän kertoo kaupungissa olleen asukasta, joista puolet oli kristittyjä, mutta ei ole tietoa, onko tähän laskettu esimerkiksi lapset ja orjat.


title: Antiokia

text:
Keisari Julianus yritti päästä antiokialaisten suosioon, ja hänen pettymystään kuvaa hänen teoksensa "Misopogon". Theodosiuksen aikana kaupunki laajeni etelään kohti Dafnea, ja myös tämä alue ympäröitiin muurein. Bysanttilaisella ajalla kaupungissa oli suuret maanjäristykset Leo I:n aikana vuonna 458 sekä Justinianuksen aikana vuosina 526 ja 528, joiden jälkeen se jälleenrakennettiin.
Sassanidien Persian Khosrau I tuhosi kaupungin täydellisesti vuonna 538. Justinianus rakennutti kaupungin kokonaan uudestaan tämän jälkeen, ja sen nimeksi tuli "Theupolis" ("Theoupolis"). Uusi kaupunki oli huomattavasti vanhaa pienempi. Sen muurit olivat ilmeisesti samat, joita kuvataan vielä ristiretkiaikana.


title: Antiokia

text: Myöhemmällä keskiajalla Antiokia taantui hitaasti mutta vääjäämättä. Keisari Herakleioksen aikana vuonna 636/637 Antiokia joutui muun Syyrian mukana saraseeneille. Vuonna 969 keisari Nikeforos II Fokaksen joukot valtasivat sen takaisin. Antiokian mainitaan olleen suuri ja kukoistava kaupunki vielä tätä seuranneella kaudella. Kaupunki kuului Bysantin valtakunnalle aina 1000-luvulle saakka, ollen viimeiset vuosisadat sen itäisin merkittävä kaupunki. Seldžukit valtasivat kaupungin vuonna 1084, vain 14 vuotta ennen ristiretkeläisten tuloa.


title: Antiokia

text: Ristiretkeläiset valtasivat kaupungin ensimmäisessä ristiretkessä 3. kesäkuuta 1098. Tämän jälkeen perustettiin normannien hallitsema Antiokian ruhtinaskunta. Sitä johti Hauteville-suku, ja sen ensimmäiseksi herttuaksi tuli Robert Guiscardin poika Bohemund I.


title: Antiokia

text: Kaupunki säilyi kristityillä Bohemund VI:n aikaan vuoteen 1268 saakka, jolloin sen valtasivat Egyptin sulttaanin mamelukit. Islamilaisella kaudella Antiokia menetti entisen merkityksensä ja taantui nopeasti, ja Alepposta tuli jälleen seudun keskus. 1400-luvulla Antiokian kuvattiin koostuneen 300 talosta, joissa asui turkkilaisia ja arabeja. Asutus on kehittynyt nykyiseksi Antakyaksi. 1800-luvulla siellä kuvataan olleen – asukasta. Antiikin Antiokian myöhempiä, Justinianuksen aikaisia muureja ja torneja kuvataan olleen pystyssä vielä vuoteen 1822, jolloin ne tuhoutuivat maanjäristyksessä.


title: Antiokia

text: Ibrahim pašša suunnitteli vuonna 1835 tekevänsä kaupungista jälleen Syyrian pääkaupungin. Alue oli Syyriaa vuoteen 1938, jolloin Turkki liitti sen itseensä. Antiokian arkeologiset kaivaukset alkoivat 1930-luvulla. Kaivaukset jatkuvat edelleen.


title: Antiokia

text: Antiokiasta on kaivettu esiin vain vähän. Kaupungin kerrostumat 200-luvulta eaa. ovat noin 11 metrin syvyydessä ja 900-luvulta jaa. noin neljän metrin syvyydessä. Kaupunki tunnetaan kuitenkin poikkeuksellisen hyvin antiikin ja bysanttilaisaikaisista tekstilähteistä, ja sitä kuvaavat muun muassa Strabon, Euagrios Pontoslainen, Johannes Malalas, Libanios, Prokopios, Johannes Khrysostomos ja keisari Julianus.


title: Antiokia

text: Kaupunginmuuri ja akropolis


title: Antiokia

text: Suurimmillaan Antiokia käsitti koko tasangon Orontes-joen ja vuorten välissä, ja sen pinta-ala oli noin 3,2 x 1,5 kilometriä. Kaupunki oli ympäröity useissa eri vaiheissa rakennetuilla muureilla. Ympärysmuurin kokonaispituus oli laajimmassa vaiheessa noin 18 kilometriä. Länsisivulla muuri seurasi joen rantaa ja ympäröi kaupungin vanhan ytimen, joessa olleen saaren. Kaupungin itäsivulla muuri kiipesi akropoliille eli linnoitukselle, joka sijaitsi Silpion-vuorella kaupungin itäosassa.


title: Antiokia

text: Alakaupungin asemakaava


title: Antiokia

text: Joen itärannalla laajentunut alakaupunki rakennettin hellenistisille kaupungeille tyypillisessä ruutuasemakaavassa, jota noudatettiin tinkimättä kaupungin kasvaessa. Sen kortteleiden koko oli noin 120 x 35 metriä. Alakaupungin poikki suunnilleen pohjois-eteläsuunnassa kulki suuri pylväiköin reunustettu katu, jonka pituus oli yli kuusi kilometriä. Kadun leveys oli alun perin noin 27 metriä, josta varsinaisen kadun leveys yhdeksän metriä ja pylväikköjen leveys kummallakin sivulla samoin yhdeksän metriä. Kadun eteläpäässä oli Dafnen portti ja pohjoispäässä Aleppon portti.


title: Antiokia

text: Pääkadun kanssa ristesivät itä-länsisuuntaiset poikkikadut. Pääkadun ja keskeisimmän, saarelle johtaneen poikkikadun risteyksessä oli Omfalos (”Napa”) ja Apollonin patsas, ja toisessa risteyksessä Nymfaion eli nymfien pyhäkkö ja vesilähde. Nymfaionissa oli alkuperäinen ”Antiokhian Tykheä” esittänyt Eutykhideen tekemä pronssiveistos, joka esiintyy usein kaupungin myöhemmin lyömissä rahoissa. Muissa keskeisissä risteyksissä olivat Tiberiuksen pylväs sekä Trajanuksen portti. Ruutuasemakaava on edelleen jossain määrin näkyvissä nykyisen kaupungin asemakaavassa, ja kaupungin pääkatu on rakennettu antiikin aikaisen pääkadun länsipylväikön paikalle.


title: Antiokia

text: Myös saari oli rakennettu ruutuasemakaavassa, mutta hieman eri suuntaisesti. Saarella oli kaksi pylväiköin ympäröityä pääkatua, jotka ristesivät toisensa, ja risteyksessä tetrapylon. Saaren pohjoisosassa lähellä jokea oli palatsi, jonka Diocletianus rakennutti uudelleen roomalaisella kaudella, sekä hippodromi, joka rakennettiin vuonna 56 eaa. Saari oli yhdistetty muuhun kaupunkiin viidellä sillalla, joista yhden jäänteet on löydetty.


title: Antiokia

text: Muita rakennuksia ja löydöksiä


title: Antiokia

text: Antiokiassa oli myös muun muassa buleuterion sekä Aleksandrian tyylinen mouseion. Kaupungissa oli vesijohtoverkosto, joka johti vettä taloihin. Roomalaisella kaudella kaupunkiin rakennettin uusi teatteri, amfiteatteri, basilika nimeltä Caesarium Augustus, roomalaisia kylpylöitä (Caligulan, Trajanuksen ja Hadrianuksen) sekä akvedukti. Antoninus Pius päällystytti pääkadun egyptiläisellä graniitilla. Taidelöytöihin lukeutuu erityisesti julkisten ja yksityisten rakennusten lattiamosaiikkeja.


title: Antiokia

text: Bysanttilaisella kaudella kaupungissa oli useita kirkkoja. Tunnetuin kaupungin kirkoista, se jossa Johannes Khrysostomos saarnasi, oli kahdeksankulmainen ja varustettu kupolilla. Se oli koristeltu mosaiikein ja patsain. Konstantinus Suuri rakennutti kaupunkiin preatoriumina toimineen basilikan, joka oli alueen hallinnon keskus. Keisari Valens rakennutti kaupunkiin suuren forumin, joka oli päällystetty marmorilla ja koristettu illyrialaisin pylväin, ja sijaitsi Nymfaionin lähellä.


title: Antiokia

text: Dafnessa noin yhdeksän kilometriä kaupungista etelään sijaitsi Apollonille omistettu temppeli. Sinne kehittyi myös kaupungista erillinen asutus, josta on myös löydetty lattiamosaiikkeja.


title: Antiokia

text: Kaupungista tehtyjä löytöjä on sekä paikallisessa museossa, Pariisissa että eri puolilla maailmaa.


title: Annobón

text: Annobón (, myös Pagalú) on tuliperäinen Päiväntasaajan Guinean saari Atlantin valtameressä. Saari sijaitsee noin 160 kilometrin päässä São Tomén saaresta ja noin 300 kilometrin päässä Manner-Afrikan Gabonin rannikolta lounaaseen. Annobónilla on trooppinen ilmasto, ja pääosin vuoristoista saarta peittää sademetsä. Saaren merkittävin asutuskeskittymä on pohjoisrannikolla sijaitseva San Antonio de Palé. Annobónin pinta-ala on 17 neliökilometriä ja väkiluku oli vuoden 2015 väestönlaskennassa 5 232. Väestö on São Tomélta ja Angolasta tuotujen orjien jälkeläisiä, joiden tärkeimpiä elinkeinoja ovat kalastus ja maanviljely. Asukkaat puhuvat fa d’ambun kieltä, joka on portugaliin pohjautuva kreoli.


title: Annobón

text: Portugalilaiset löytöretkeilijät löysivät Annobónin uudenvuodenpäivänä vuosien 1472–1475 välisenä aikana ollessaan etsimässä satamapaikkoja orjakauppaa varten. Portugalilaisten lisäksi myös hollantilaiset, espanjalaiset ja britit hallitsivat saarta seuraavien vuosisatojen kuluessa, joiden aikana orja- ja kauppalaivat pysähtyivät saarella hankkien täydennystä, kuten Annobónille tuotujen orjien viljelemiä maataloustuotteita. Saaresta tuli osa Espanjaa vuonna 1778 ja osa Päiväntasaajan Guineaa maan itsenäistyessä Espanjasta vuonna 1968.


title: Annobón

text: Eristäytyneestä sijainnista johtuen annobónilaiset ovat kärsineet itsenäisyyden aikana kuitenkin esimerkiksi aliravitsemuksesta, jatkuvista kulkutaudeista sekä ajoittain hallituksen heihin kohdistamasta väkivallasta. Nyttemmin hallitus on kuitenkin investoinut suuria summia Annobónin kehitykseen, ja saarella on nyt esimerkiksi uusi lentoasema ja syväsatama. Joidenkin tietojen mukaan Annobónille olisi haudattu tonneittain vaarallisia jätteitä.


title: Annobón

text: Päiväntasaajan Guinealle kuuluva pieni Annobónin saari sijaitsee päiväntasaajan eteläpuolella Atlantin valtameressä. Usein saaren ajatellaan sijaitsevan Guineanlahdessa, mutta International Hydrographic Organizationin mukaan Annobón jää kuitenkin lahden etelärajan ulkopuolelle. Annobón sijaitsee noin 160 kilometrin päässä lounaaseen São Tomé ja Príncipen saarivaltioon kuuluvasta São Tomén saaresta, noin 300 kilometriä lounaaseen Manner-Afrikan Gabonin rannikolla olevasta Cap Lopezista ja noin 650 kilometrin päässä Päiväntasaajan Guinean pääkaupungista Malabosta lounaaseen.


title: Annobón

text: Annobón on pohjois-eteläsuunnassa noin kahdeksan kilometriä pitkä, ja leveyttä sillä on noin kolme kilometriä. Saaren pinta-ala on noin 17 neliökilometriä. Annobón on vuoristoinen saari, jonka korkein kohta on 613 metriä merenpinnan yläpuolella oleva Macizo de Santa Mina. Saarella on useita muitakin yli 500 metriin yltäviä huippuja. Annobónin pohjoisosassa, saaren keskivaiheilla on sammunut tulivuori, jonka kraatteriin on syntynyt A Pot -niminen järvi. Kraatteri on lähes pyöreä, ja sen halkaisija on 700 metriä. Saaren karu rannikko on muodostunut pääosin basaltista syntyneistä jyrkänteistä, jotka saattavat olla jopa 40-metrisiä. Annobónin luoteisin kohta on korkea kallionjyrkänne, joka tunnetaan nimellä Punta d’Ave. Jyrkänteen pohjoispuolella on ryhmä pieniä kallioluotoja, jotka tunnetaan nimellä Isletas (tai Islotes) Yebatelu. Koillisrannikolla sijaitsevat puolestaan pienet Islote Bayalan, Islote del Pason, Islote Tortugan ja Islote Pirámiden (myös Ye Cuín) saaret. Länsirannikon Punta Jiscoyn edustalla on pieni Islote Yemaman saari. Annobónin eteläpuolella on useita pieniä saaria, kuten Islote Adams, Islote de Escobar, Islote de Fernando Poo ja Islote de Santarem.


title: Annobón

text: Saaren pohjoisrannikolla Punta del Palmar -niemen eteläpuolella sijaitsee Annobónin merkittävin asutuskeskus ja samannimisen provinssin pääkaupunki San Antonio de Palé, jossa vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan asuivat kaikki provinssin asukkaat. Pieni San Pedron (myös Anganchi tai A’nganyi) kylä sijaitsee Punta de San Antonion niemen pohjoispuolella, saaren länsirannikolla. Annobónin keskiosassa, länsirannikon lähistöllä on Santa Cruz de Annobónin (myös Aual) kylä.


title: Annobón

text: Annobón kuuluu yhdessä tuliperäisten São Tomén, Príncipen ja Biokon saarten kanssa tuliperäiseen ”Kamerunin-linjaan” (), joka jatkuu Afrikan mantereella Kamerunin ja Nigerian alueilla. Annobónin saari on merellisestä kuoresta kohoavan 5 300 metriä korkean kerrostulivuoren huippu. Tulivuori on muodostunut vähitellen; nykyisen saaren ympärille on purkausten tuloksena levinnyt palagoniittista breksiaa. Pääosa saaren kallioperästä sen sijaan on tulivuoresta purkautunutta basalttia. Annobónin vanhimmalla basalttilaavavirralla on ikää 18,4 miljoonaa vuotta. Noin 5,3 miljoonaa vuotta sitten kerroksittaisista basalttilaavavirroista muodostui vulkaaninen tuhkakartio, jonka tulivuoren kraatteriin jähmettyneet trakyyttiset laavatapit madalsivat 3,9 miljoonaa vuotta sitten. Saaren pohjoisosaan 2,6 miljoonaa vuotta sitten vaikuttaneen tulivuorenpurkauksen tuloksena syntyi muun muassa trakyyttia, basaniittia ja tristaniittia. Viimeisimmissä alle 100 000 vuotta sitten tapahtuneissa purkauksissa saaren etelä- ja pohjoisosiin virtasi basalttisia laavavirtoja ja nykyisestä kraatterijärvestä purkautui basalttista tuffia. Nykyisin uusien purkausten vaara on mitätön.


title: Annobón

text: Annobón muodostaa yhdessä São Tomén ja Príncipen saarten kanssa 1 036 neliökilometrin laajuisen ekoalueen, jolla on runsaasti kotoperäisiä eliölajeja. Aluetta on kotoperäisten lajien suuren määrän vuoksi verrattu esimerkiksi Galápagossaariin. Annobón on pohjoisosaa lukuun ottamatta pääosin sademetsän peittämä, mutta suuri osa siitä on viljelyskäytössä. Saaren eteläosassa yli 450–500 metrin korkeudessa sijaitsevat alueet ovat usein sumun peitossa, minkä ansiosta siellä kasvaa runsaasti metsäepifyyttejä. Pohjoisosa puolestaan on kuivempaa ja alavampaa, ja se on siirtomaakaudella hakattu alun perin sokeriruokoviljelmiksi. Nykyään alueella on savannimaista kasvillisuutta, kuten ruohoa, öljypalmuja ja muutamia muita puulajeja sekä siellä täällä on pensaita. Annobónilla kasvaa 20 kotoperäistä kasvilajia, joista 14 kuuluu koppisiemenisten alakaareen.


title: Annobón

text: Annobónin saari ympäröivine merialueineen on yksi Päiväntasaajan Guinean viidestä kansainvälisesti tärkeästä lintualueesta (IBA). Alueen koko on 230 neliökilometriä. Saarella on tavattu 19 lintulajia, joista 12:n arvellaan asuvan siellä vakinaisesti. Näistä kahdeksan on maalintuja. Saaren kotoperäisiä lintulajeja ovat annoboninrilli ja punaparatiisimonarkin alalaji "Terpsiphone rufiventer smithii". Muita pesiviä merilintulajeja ovat esimerkiksi ohjasnokitiira, ruskotiira, ruskosuula ja pikkutropiikkilintu. Annobónin muita kotoperäisiä eliölajeja ovat kaksi matelijalajia ja yhdeksän kotilolajia. Saarella tavataan myös yhtä muuta matelijalajia ja kolmea kotilolajia, jotka ovat Guineanlahden saarilla kotoperäisiä eli niitä tavataan vähintään jollain muullakin lähisaarella kuin vain Annobónilla. Annobónin rannoille saapuu pesimään merinahkakilpikonnia ja karettikilpikonnia. Valaista saaren vesillä tavataan ryhävalaita, sinivalaita, seitivalaita ja sillivalaita.


title: Annobón

text: Koko saari on ollut suojelualue vuodesta 1988 lähtien, mutta koko aikana alueella ei ole tehty eikä suunniteltu ainuttakaan virallista suojeluarviota, tutkimusta tai luonnonsuojeluhanketta. Saaren metsien katsotaan olevan turvassa suurelta häviämiseltä, sillä mitään suuria hakkuita ei pidetä todennäköisinä. Myöskään väkiluvun ei uskota nousevan huomattavasti. Ihmiset metsästävät lintujen, kuten ruskosuulan, munia. Ihmisten vaikutuksesta Annobónille on tullut kissoja ja isorottia, jotka uhkaavat jankuttajakyyhkyjä.


title: Annobón

text: Annobónilla vallitsee trooppinen ilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin +26ºC ja vuoden suhteellinen kosteusprosentti yli 85 prosenttia. Päivät ovat kuumia ja yöaikaan saattaa olla viileää. Saarella on kuivakausi, eli sadetta saadaan alle sata millimetriä kuukaudessa, tammikuussa ja uudelleen toukokuun ja lokakuun välisenä aikana. Toisen lähteen mukaan kuivakausi on kesäkuusta lokakuuhun ja sadekausi marraskuusta toukokuuhun. Annobónin pohjoisosassa sataa vuodessa vain 1 200 millimetriä.


title: Annobón

text: Portugalilainen retkikunta João de Santarémin ja Pêro Escobarin johdolla löysi saaren uudenvuodenpäivänä vuonna 1475, jonka mukaan saari sai myös portugalinkielisen nimensä Ano Bom eli ”"hyvä vuosi"”. Retkikunta oli etsimässä uusia satamapaikkoja orjakauppaa varten. Toisen lähteen mukaan portugalilainen löytöretkeilijä Rui de Sequeira löysi saaren uudenvuodenpäivänä vuosien 1472–1475 välisenä aikana, mutta todennäköisimmin vuonna 1474. Annobónille syntyi asutusta, kun portugalilaiset toivat vuonna 1503 orjia São Tomélta puutavarantuotantoa varten. Saari oli 1500-luvulta lähtien vuorollaan portugalilaisten, hollantilaisten, espanjalaisten ja brittien omistuksessa ja melkein kaikki käyttivät Annobónia orjakaupankeskuksena. Orjia kuljetettiin vuosisatojen ajan Annobónin kautta Eurooppaan ja Amerikkaan, ja saarella on yhä vanhan orjasataman jäänteet.


title: Annobón

text: São Tomén saaren asukkaat hallitsivat aluetta ja sen kaupankäyntiä 1500- ja 1600-lukujen ajan. Tuolloin Annobónin kaupallinen, sosiaalinen ja poliittinen elämä olivat täysin sidoksissa São Tomén saareen. Portugali kokeili Annobónilla 1500-luvulla sokerinviljelyä, mutta toisin kuin muilla portugalilaissaarilla São Tomélla, Madeiralla ja Azoreilla, Annobónilla sokerista ei koskaan muodostunut merkittävää vientituotetta. Sokerin sijaan sadat saarelle tuodut orjat tuottivat Annobónin kautta kulkeville orja- ja kauppalaivoille täydennystä, kuten kookospähkinöitä, appelsiineja, sitruunoja ja banaaneja. Saarella viljeltiin myös pieniä määriä hyvälaatuista puuvillaa, jota sãotomélaiset, espanjalaiset ja hollantilaiset kauppiaat hankkivat. Myös 1600- ja 1700-lukujen aikana Annobón toimi Afrikan rannikolla matkanneiden laivojen pysähdyspaikkana, josta hankittiin mukaan maataloustuotteita, puuta ja vettä. Annobónilla pysähtyivät Länsi-Afrikasta lähteneiden orjalaivojen lisäksi myös Itä-Intiaan matkalla olleet eurooppalaiset kauppalaivat.


title: Annobón

text: Annobónin ja Fernando Pon (nyk. Bioko) saarista tuli Espanjan omaisuutta vuonna 1778, kun Espanja ja Portugali jakoivat keskenään alueita. Vaihdossa Espanja antoi esimerkiksi saaria Brasilian edustalta. Saarelle valmistui vuonna 1801 pieni linnoitus, ja samana vuonna britit saivat Espanjalta luvan käyttää saarta makean veden tankkauspaikkana. Espanjan omistajuus pysyi vuosikymmeniä lähinnä nimellisenä, sillä vuonna 1778 laivaston tekemän tutkimusmatkan jälkeen espanjalaiset saapuivat Annobónille uudelleen vasta vuonna 1843. Tuolloin he antoivat saaren päällikölle lippunsa. Espanjalaisia lähetyssaarnaajia saapui saarelle vuonna 1885. He rakensivat Annobónille koulun ja olivat Espanjan hallituksen ainoita edustajia saarella aina vuoteen 1906 saakka, jolloin Madridista nimitettiin pormestari Annobónille. Espanjan valtakaudella rakennettiin myös kirkko. Valtakaudesta lähtien väestö on saanut elantonsa enimmäkseen maanviljelystä ja kalastuksesta. Kauden loppupuolella vuonna 1960 saaren väkiluku oli 2 500.


title: Annobón

text: Annobónista tuli osa Päiväntasaajan Guineaa maan itsenäistyessä Espanjasta vuonna 1968. Ensimmäinen valtionpäämies Francisco Macías Nguema muodosti saarelle hallituksen. Päiväntasaajan Guineassa muutettiin useiden paikkojen espanjalaisia nimiä afrikkalaisiksi vuodesta 1973 lähtien. Annobónista tuli Pagalú, mutta nimi muutettiin takaisin vuonna 1979, sillä paikalliset eivät uutta koskaan ottaneet käyttöön. Pagalú tarkoittaa paikallisella fa d’ambun kielellä papukaijaa ja suurta kukonpoikaa.


title: Annobón

text:
Itsenäisyyden aikana saaren väestön tilanne muuttui huonommaksi Annobónin eristäytyneen sijainnin takia. Saarelle kulkenut tarvikelaiva saattoi kulkea vain kerran tai kaksi vuodessa, ja annobónilaiset joutuivatkin selviämään omillaan ilman sähköä, lääkkeitä ja viestiyhteyksiä. Lisäksi koulutus oli olematonta, ja Annobónin väestö kutistui kulkutautien seurauksena. Saarella oli vuonna 1973 koleraepidemia, joka tappoi 400 asukasta. Osan annobónilaisnuorukaisista onnistui päästä kanooteillaan merivirtojen avulla Gaboniin apua etsimään, sillä presidentti Francisco Macías Nguema esti Punaisen Ristin avun, ja syynä tähän arvellaan olleen sen, että Macías ei saanut ääniä Annobónilta vuoden 1968 presidentinvaalissa. Vaalituloksesta suuttunut Macías lähetti saarelle joukkoja, jotka polttivat asukkaiden satoja, tappoivat asukkaita ja raiskasivat naisia. Selviytyneet nuorukaiset kuljetettiin Biokon saarelle työskentelemään kaakaoplantaaseille. Annobónilla tavattiin 1980-luvun lopulla paljon tuberkuloosia ja lepraa, joiden sairastavuusprosentit olivat maailman korkeimpia.
Brittiläisen "Africa Analysis" -tiedotuslehden mukaan Päiväntasaajan Guinean hallitus solmi keväällä 1988 brittiläisen Emvatrex-yrityksen kanssa sopimuksen, jossa yritykselle tarjottiin 200 hehtaarin aluetta Annobónilta. Rangaistusvankien kaivamaan suureen kuoppaan oli määrä haudata vuoteen 1997 mennessä kaksi miljoonaa tynnyriä sekalaista kemikaalijätettä Euroopasta. Espanjalainen "El País" -sanomalehti epäili, että saarelle haudattaisiin myös radioaktiivista jätettä. "Africa Analysis" -lehden mukaan Annobónin asukkaille hankkeesta ei tiedotettu. Maan presidentin Teodoro Obiang Nguema Mbasogon oletetaan hyväksyneen suunnitelman henkilökohtaisesti ja hänelle arvioitiin maksetun ensimmäisestä Annobónille saapuvasta jäte-erästä 1,6 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Ympäristöjärjestö Greenpeacen mukaan myös yhdysvaltalaisen Axim Consortium Group -yrityksen on oletettu olleen mukana hankkeessa. El País -lehden mukaan yhdysvaltalaisyritys sai luvan haudata seitsemän miljoonaa tonnia jätettä saarelle. Päiväntasaajan Guinean johto peruutti hankkeen kuitenkin syksyllä 1988 ja presidentti Obiang ilmoitti, ettei saarelle ole mitään suunnitelmia haudata jätteitä. Maanpaossa toiminut Päiväntasaajan Guinean lääkäriseura ilmoitti kirjeessään "New African" -aikakauslehdelle, että presidentti Obiang oli kuitenkin allekirjoittanut brittiyrityksen kanssa sopimuksen jätteiden hautaamisesta Annobónille. Greenpeacella ei ole todisteita siitä, onko jätettä oikeasti haudattu Annobónille. Maan hallintoa vastustavan Päiväntasaajan Guinean kansallisen vapautusliikkeen (Movimiento Nacional de Liberación de Guinea Ecuatorial, MONALIGE) mukaan jätettä on haudattu ja valtaosa väestöstä kärsii jätteen aiheuttamista jatkuvista sairauksista. Myös kasvillisuuden ja eläimistön on kerrottu kärsivän, sillä metsät katoavat, puihin ei kasva hedelmiä ja vesieläimet valaita myöten katoavat Annobónin vesiltä. Amsterdamin yliopiston tohtori Marike Post on tehnyt havaintoja saarella ja todennut saaren olevan lähellä ekologista tuhoa.


title: Annobón

text: Annobónilla kehittyi 13. elokuuta 1993 kuohuntaa, jota Päiväntasaajan Guinean hallitus kuvasi termillä ”kapina”. Ihmisoikeusjärjestö Amnesty Internationalin tietojen mukaan kapina sai alkunsa paikallisessa baarissa sananvaihdosta, jossa osapuolina olivat kaksi turvallisuusjoukkojen sotilasta sekä ryhmä siviilejä. Sotilaiden mukaan siviilit hyökkäsivät heidän kimppuunsa ja yrittivät tavoitella heidän aseita. Aseistemattomilla siviileillä oli tilanteessa ylivoima. Tieto nujakasta tavoitti sotilaiden parakit, ja pian paikalla oli kymmenisen sotilasta, jotka yrittivät hajottaa väkijoukon ammuskelemalla summittaisesti. Kapinassa kaksi annobónilaista kuoli turvallisuusjoukkojen luoteihin. Samana päivänä pääkaupungista Malabosta lähetettiin saarelle lautalla lisää turvallisuushenkilöstöä sekä noin 200 hallitsevan Päiväntasaajan Guinean demokraattisen puolueen nuorisosiiven aseistettua jäsentä, joiden oli tarkoitus tukahduttaa kapina. Annobónilla lisäjoukot kuitenkin ryhtyivät esimerkiksi tappamaan eläimiä sekä polttamaan asukkaiden satoja ja taloja. Saarelaisia pidätettiin ja hakattiin 20–30 ja tuotiin 15. elokuuta mantereelle Bataan vankilaan. Valtio kielsi avustuslennot saarelle. Maan hallituksen mukaan kapinan syynä olivat Malabosta lähetetty noin 50 hengen aseistettu ryhmä agitaattoreita, jotka olivat pahoinpidelleet ja yrittäneet kidnapata Annobónin kuvernöörin. Toimien taustalla maan hallitus kertoi olevan tiettyjen oppositiopuolueiden sekä Espanjan hallituksen, jotka ovat kieltäneet osallisuutensa tapahtumiin. Hallituksen mukaan surmansa saaneet kuolivat agitaattorien ja sotilaiden välisen laukaustenvaihdon aikana.


title: Annobón

text: Huhtikuussa 2008 valtion Antonov An-32 -sotilaslentokone putosi mereen Annobónin edustalla. Turmassa kuoli muun muassa paikallishallinnon edustajia, jotka olivat suuntaamassa saarelle kampanjoidakseen toukokuussa pidettyjä parlamentti- ja kunnallisvaaleja varten. Päiväntasaajan Guinean hallitus presidentti Obiangin johdolla on 2000-luvulla investoinut yli 200 miljardia Keski-Afrikan CFA-frangia Annobónin kehitykseen. Marokkolainen Somagec-yhtiö on rakentanut esimerkiksi uuden lentoaseman ja syväsataman sekä korjannut siirtomaa-aikaisen kirkon. Suunnitelmissa on myös laajentaa saaren sähköverkkoa ja saada valtaosalle väestöstä juomavettä.


title: Annobón

text: Annobónin saari muodostaa yhden samannimisen provinssin, piirikunnan ja kunnan. Provinssin ja piirikunnan johdossa on presidentin nimittämä kuvernööri, ja Annobónin kuntaa johtaa vaaleilla valittu pormestari.


title: Annobón

text:
Espanjan siirtomaakaudelta lähtien kalastus ja maanviljely ovat olleet annobónilaisten tärkeimmät elinkeinot. Lisäksi saarella harjoitetaan puutavarateollisuutta, joka on kalastuksen ohella keskittynyt San Antonio de Paléen. Maan presidentin Teodoro Obiang Nguema Mbasogon ja hallituksen tavoitteena on uudistaa saarelaisten perinteinen kalastuselinkeino uudenaikaiseksi teolliseksi kalastukseksi. Annobónin rannikon vaikean topografian takia saarelle ei ole aiemmin voinut saapua keski- tai suurikokoisilla aluksilla. Marokkolainen Somagec-yhtiö rakensi 2000-vuosikymmenen lopulta lähtien Annobónin San Antonio de Paléen yli sata miljoonaa euroa maksaneen syväsataman, jonne saapui ensimmäinen alus lokakuussa 2010. Ennen uutta satamaa alusten purkamisessa jouduttiin käyttämään paikallisten kalastajien pieniä kanootteja, joten lastin purkamiseen saattoi mennä viikkoja ja osa lastista saattoi myös pudota veteen. Somagec rakensi Annobónille myös uuden lentoaseman. Saarella oli aiemmin ainoastaan 600 metriä pitkä kiitotie, joka pidennettiin 1 200-metriseksi. Yhtiö rakensi samalla myös terminaalirakennuksen, paviljongin kunniavieraita varten sekä teknisiä rakennuksia.
Hallituksen tavoitteena on tehdä saaresta esimerkiksi sen ”luonnonkauneuden”, rantojen ja maantieteellisen sijainnin houkuttelemina matkailukohde, jonne tulisi matkailijoita Afrikasta, Amerikasta ja Euroopasta. Suunnitelmissa on yhdistää aktiivista ekoturismia rantalomailuun. Päiväntasaajan Guinean informaatio-, matkailu- ja kulttuuriministeri Jerónimo Osa Osa Ecoro kertoi lokakuussa 2010 mahdollisesta selvityksestä koskien erikoisviisumia, jolla voisi saapua suoraan Annobónille kulkematta pääkaupungin Malabon kautta.


title: Annobón

text: Annobónilla on lentoasema, joka avattiin uudistettuna lokakuussa 2010 Päiväntasaajan Guinean 42. itsenäisyyspäivän juhlallisuuksien ohessa. Lentoaseman kiitotiellä on pituutta nyt 1 200 metriä, ja sinne voi laskeutua suurillakin lentokoneilla. Päiväntasaajanguinealainen Ceiba Intercontinental -lentoyhtiö liikennöi lentoasemalta kotimaanlentoja. Lentoasemalla pääpaikkaansa pitävän Air Annobón -lentoyhtiön on myös tarkoitus aloittaa kotimaanlennot saarelta kahdella BAe 146 -lentokoneella. Päiväntasaajan Guinean hallituksen investoinneilla saaren olemassaollutta tiestöä on parannettu ja uusia osuuksia rakennettu. Näin Annobónin eri kolkkia on pyritty yhdistämään toisiinsa. Nykyisin myös kraatterijärvelle on tie.


title: Annobón

text: Saaren väestö muodostui portugalilaisten São Tomén saarelta ja Angolasta tuomista orjista. Asukkaat ovat maanviljelijöitä, kalastajia, valaanpyytäjiä ja uimareita. Annobónin väkiluku oli vuoden 2001 väestönlaskennassa 5 008 ja väestötiheys oli 294,59 as./km². Kansainvälisen ihmisoikeusjärjestö Minority Rights Group Internationalin vuonna 2008 tekemän raportin mukaan annobónilaiset ovat bubien ohella Päiväntasaajan Guinean tärkeimmät vähemmistöryhmät. "Ethnologuen" mukaan annobónilaisia oli vuonna 1999 Annobónilla yhteensä 2 500, mikä oli noin 0,2–0,5 prosenttia koko maan väkiluvusta. YK:n ihmisoikeuksia selvittelevässä alkuvuonna 1994 ilmestyneessä raportissa annobónilaiset mainittiin etnisen syrjinnän uhreiksi.


title: Annobón

text:
Oheisessa taulukossa esitetyt Annobónin väkiluvut pohjautuvat Päiväntasaajan Guinean väestönlaskentojen tuloksiin.
Saarella oli 1990-luvun lopulla kaksi peruskoulua ja lukutaitoisuusprosentti oli 80 prosenttia. Suunnitelmissa on perustaa myös keskiasteen opetusta tarjoava koulu. Saarella oli 1990-luvun lopulla yksi lääkäri ja muutamia sairaanhoitajia. Merkittävimmät kuolinsyyt olivat 1990-luvun lopulla aliravitsemus ja lääkkeiden puute. Suuri osa annobónilaislapsista kärsi vuonna 1989 tehdyn tutkimuksen mukaan aliravitsemuksesta. Saarella ei esiinny juurikaan malariaa, sillä siellä ei ole seisovia vesistöjä tai soita.


title: Annobón

text: Annobónilaiset puhuvat fa d’ambu -nimistä (myös fá d’ambô) portugaliin pohjautuvaa kreolikieltä. Vain saaren hallinnossa ja koululaitoksessa käytetään maan virallista kieltä espanjaa. Kirkollisissa toimituksissa käytetään kreolisoitumatonta portugalia. Fa d’ambun kielelle on suunnitelmissa kääntää Raamatun Uusi testamentti.


title: Annobón

text: Annobónin asukkaat asuvat puisissa afrikkalaisissa majoissa, joissa on olkikatot. Pääkaupungissa San Antonio de Paléssa on joitain sementtitaloja. Annobónilaisten yhteiskunta on patriarkaalinen eli isä on perheen pää. Ydinperheet asuvat omissa asunnoissaan. Perinteisesti avioliitot ovat olleet järjestettyjä, mutta tapa on muuttumassa. Polygamia eli moniavioisuus on hyväksyttyä ja laillista saarella. Perintö jakautuu poikien ja tyttöjen kesken. Uskonnoltaan annobónilaiset ovat kristittyjä, ja saarelaisille tärkeitä juhlia ovat hautajaismessut, häät, katoliset "fiestat" eli juhlat sekä 13. kesäkuuta vietettävä saaren suojeluspyhimyksen Antonius Padovalaisen () juhla. Saarelaiset kunnioittavat myös myyttistä kuningas Alidapotia. Tärkeä tapahtuma on myös valaiden saapuminen muuttomatkallaan kiertämään viikkojen ajan saaren ympärille. Annobónin miehet harrastavat esimerkiksi jalkapalloa, kanoottikilpailuita, nyrkkeilyä ja uintia. Naiset voivat osallistua näihin kutsusta. Naisten tehtävänä yhteisössä on olla kotona hoitamassa päivittäisiä askareita. Saarelaiset viestivät toisilleen viheltämällä pitkienkin matkojen takaa. San Antonio de Paléssa on paikallishallinnon ylläpitämä radioasema, jota hyödynnetään pääasiassa merenkulkijoiden apuna. Radioamatöörit pitävät saarta omana maanaan maalistauksessaan.


title: Annobón

text: Annobónin perinteiseen musiikkikulttuuriin kuuluu Sierra Leonen Freetownista muualle läntiseen ja keskiseen Afrikkaan levinnyt "cumbé"-niminen hidas rumputanssi, jossa käytettävää kehärumpua nimitetään myös "cumbéksi". Tavallisesti parit tanssivat "cumbéa", mutta myös pelkästään naiset tai miehet voivat sitä tanssia. "Cumbéa" tanssitaan usein erilaisissa juhlissa, kuten muistotilaisuuksissa ja suojeluspyhimyksen juhlapäivänä. Toinen perinteinen tanssi on nimeltään "dadj’i", jota jonkin tietyn ikäryhmän jäsenet tanssivat hautajaisissa ja häissä. "Dadj’ia" säestetään pienellä tamburiinilla, jota saarella kutsutaan "tambalíksi". Saaren kulttuuriin kuuluvat myös annobónilaisten laatimat paikallisella fa d’ambun kielellä lauletut laulut.


title: Annobón

text: Annobónilta kotoisin olevat Zamoran muusikkoveljekset muodostavat Mascara-nimisen yhtyeen, jonka vuonna 1989 ilmestynyt "Bi Mole" -albumi edustaa 1990-luvun alun Päiväntasaajan Guinealle tyypillistä ollutta perinteisen musiikin yhdistämistä popmusiikkiin. Annobónilla on asunut ja peruskoulua käynyt kirjailija, runoilija, bloggaaja ja taide- ja kirjallisuusaikakauslehden päätoimittaja Juan Tomás Ávila Laurel, jonka molemmat vanhemmat ovat annobónilaisia. Hän on arvostellut Päiväntasaajan Guinean johtoa. Saarella on syntynyt myös kirjailija ja opettaja Maplal Loboch.


title: Packard

text: Packard oli yhdysvaltalainen automerkki, joka tunnettiin aikaisemmin, ensimmäisen valmistamansa auton aikoihin vuonna 1899, nimellä Ohio Automobile Co. Se vaihtoi nimekseen Packard Motor Car Company vuonna 1903. Tuona vuonna yhtiön autotehdas siirrettiin yhtiön kotikylästä Ohion Warrenista Michiganin Detroitiin, koska detroitlaiset sijoittajat olivat ostaneet enemmistön osakkeista. Yhdistyttyään Studebaker-yhtiön kanssa Packard oli yksi harvoista täysin itsenäisistä yhdysvaltalaisista autovalmistajista. Packard lopetti toimintansa vuonna 1958, mutta keräilijät osoittavat valmistajan autoihin yhäkin suurta mielenkiintoa. Packard-autoja myytiin tunnuslauseella ""Ask the Man who Owns One"", joka tarkoittaa "kysy häneltä, joka sellaisen omistaa." Ensimmäiseen maailmansotaan mennessä Packard valmisti myös moottoreita lentokoneisiin ja veneisiin. Kaikkiaan Packard-autoja tehtiin noin 1,6 miljoonaa kappaletta, joista lähes puolet (noin 710 000 kappaletta) vuosina 1946–1958.


title: Packard

text: Kesäkuussa 1915 esitelty Packard Twin Six oli ensimmäinen Yhdysvalloissa valmistettu 12-sylinterinen auto. Twin Sixissä on 6821 cm³ eli 421.4 kuutiotuuman V12-moottori. Moottorin sylinterien V-kulma on 60° ja suurin teho 65,6 kW (89 hv eli 88 hp) moottorin kierrosluvulla 2600. Packard Twin Six-mallia valmistettiin vuosina 1915-1923 yhteensä 30 941 yksilöä.


title: Packard

text: Packard alkoi valmistaa 1930-luvulla jälleen 12-sylinteristä Packard Twelve -mallia, jota valmistettiin vuosina 1932-1939 kaikkiaan vain 5811 yksilöä.


title: Packard

text: Packardin maahantuojana Suomessa toimi Autola Oy vuodesta 1924 siihen saakka, jolloin merkin valmistus lopetettiin. Packard oli hankintahinnaltaan melko kallis ja sen omistajiin lukeutuikin mm. tehtaiden johtajia, lääkäreitä, pankinjohtajia ja varakkaita tilanomistajia. Yksi Packard oli tasavallan presidentin virka-autona Lauri Kr. Relanderin ja P. E. Svinhufvudin kausilla ja myös marsalkka Mannerheim omisti kaksi Packardia. Suomeen tuotiin kaikkiaan runsaat 600 Packard-autoa kolmenkymmenen vuoden aikana, suurin osa niistä 1920- ja 1930-luvuilla. Suomen ajoneuvorekisterissä oli vuoden 1954 lopussa 492 Packard-henkilöautoa sekä muutama Packard-kuorma-auto. Yhteispohjoismaiseen Nordic Packard Owners Clubiin kuuluu jäseniä Suomesta, Ruotsista, Norjasta ja Tanskasta.


title: Led Zeppelin II

text: Led Zeppelin II on rockyhtye Led Zeppelinin toinen albumi. Se julkaistiin 22. lokakuuta 1969. Albumista tuli yksi Led Zeppelinin suosituimmista ja sitä pidetään eräänlaisena heavy metalin edelläkävijänä. Levyn aloittava "Whole Lotta Love" ei ollut kaikkien arvostelijoiden mieleen, mutta suuri yleisö oli eri mieltä: kappaleesta tuli Led Zeppelinin suurin hitti. Se nousi Billboardin neljännelle sijalle tammikuussa 1970. Muita tunnettuja kappaleita albumilta ovat mm. "Moby Dick", "Ramble On", "Heartbreaker" ja "Living Loving Maid (She's Just a Woman)".


title: Led Zeppelin II

text:
A-puoli
B-puoli


title: Led Zeppelin II

text: AlbumiBillboard Music Charts (Pohjois-Amerikka) - singlet


title: Itsepuolustuslaji

text: Itsepuolustuslaji, kamppailulaji tai taistelulaji -termit kuvaavat lajeja, joiden tarkoituksena on opettaa taitoja joita henkilö käyttää joko itsepuolustukseen eli puolustautumiseen fyysiseltä hyökkäykseltä, suorittaakseen hyökkäyksen tai kilpaillakseen lajissa.


title: Itsepuolustuslaji

text: Termit ovat epämääräisiä, kiistanalaisia ja osin rinnakkaisia; jäljempänä karkea jako termien eroista. Useat lajit sisältävät piirteitä kaikista tai joistakin termien määritteistä. Jokainen laji itse yleensä määrittelee tarkemmin lajin tarkoituksen ja ideologian, mihin laji pohjautuu.


title: Itsepuolustuslaji

text: Taistelulajien perimmäinen tarkoitus on vastustajan vahingoittaminen, usein jopa tappaminen. Taistelulajit kuuluvat oleellisesti sodankäynnin historiaan, ja taistelulajien tekniikoissa on paljon jäljellä muun muassa miekka- ja keihästekniikoita. Useiden maiden asevoimissa opetetaan edelleen jotakin taistelulajia.


title: Itsepuolustuslaji

text: Useimpien nykyisten lajien perusta on jossakin taistelulajissa, joka on vanhin lajityypeistä. Itsepuolustuslaji on ”lievennetty” taistelulaji, jossa pääasiallinen tarkoitus on vain oman (tai toisen henkilön) fyysisen koskemattomuuden suojaaminen. Lajeissa on suuria eroja tekniikoiden kovuudessa, niiden ollessa lievimmillään vain torjuntoja ja kovimmillaan hyökkääjää vakavasti vaurioittavia.Kamppailulaji on ensisijaisesti kilpailemiseen tarkoitettu laji. Sen säännöt, tekniikat ja luonne on luotu siten, että lajissa on mielekästä ja turvallista kilpailla. Niitä voi kuitenkin ylemmillä arvoilla soveltaa itsepuolustuksena.


title: Itsepuolustuslaji

text: Kamppailulajeista taekwondosta sekä judosta on tullut olympialajeja.


title: Itsepuolustuslaji

text:
Jotkut lajeista eivät oman määritelmänsä mukaisesti sovi oikein mihinkään kolmesta luokasta, vaan muodostavat omaan filosofiaansa pohjautuvan lajin.
Eri japanilaisista kamppailu- ja itsepuolustuslajeista ja muista taistelulajeista johdetut taidot puolestaan muodostavat yhdessä oman kiinteän filosofisen näkemyksen jakavan kokonaisuutensa: budōlajit.


title: Kwajalein

text: Kwajalein on atolli Tyynellä valtamerellä, joka kuuluu Marshallinsaariin. Kwajalein on yksi maailman suurimmista koralliatolleista. Atolli muodostuu 97 pienestä saaresta, joista suurin on Kwajalein. Muihin saariin kuuluvat muun muassa Ebeye, Meck, Roi-Namur, Bigej, Legan, Little Bustard sekä Nell. Marshallinsaarten toinen presidentti, Imata Kabua oli kotoisin Kwajaleinin atollilta. Atollien asukasluku oli 11 408 vuonna 2011.


title: Kwajalein

text: Toisen maailmansodan aikana yhdysvaltalaiset ja japanilaiset kävivät alueella taisteluita. Atollilla sijaitsee U.S. Army Space and Missile Defense Commandiin kuuluva Ronald Reagan Ballistic Missile Defense Test Site, jossa on tehty toisen maailmansodan päättymisestä asti ohjuskokeita liittyen muun muassa Yhdysvaltain ohjuspuolustusohjelmaan. Huomattava osa asukkaista on tukikohdassa työskenteleviä amerikkalaisia. Amerikkalainen yritys SpaceX on käyttänyt Omelekin saarta Falcon 1 -rakettiensa laukaisupaikkana.


title: 10 (luku)

text: 10 (kymmenen) on luonnollinen luku, joka tulee yhdeksän jälkeen, ja sitä seuraa yksitoista. Kymmenen on parillinen luku. Sana kymmenen on omaperäinen suomensukuisissa kielissä. Aikaisemmin on käytetty perusmuotona sanaa kymmen.


title: 10 (luku)

text: Kymmenen on kymmenjärjestelmän kantaluku. Jokaisessa lukujärjestelmässä kantaluku merkitään numeroilla 10. Kymmenjärjestelmä on maailman käytetyin numerojärjestelmä luonnollisissa kielissä.


title: 10 (luku)

text: Luku 10 on myös kymmenkantaisen eli Briggsin logaritmifunktion kantaluku.


title: 10 (luku)

text: Kymmenen on kolmen ensimmäisen alkuluvun summa. Se on myös lukujen neljän ensimmäisen positiivisen kokonaisluvun (1+2+3+4) summa, siis kymmenen on kolmioluku. Luvun kymmenen jakajat ovat yksi, kaksi, viisi ja kymmenen.


title: Sergei Makarov (jääkiekkoilija)

text: Sergei Mihailovitš Makarov (, s. 19. kesäkuuta 1958 Tšeljabinsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen entinen jääkiekkoilija, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Hän oli Neuvostoliiton maajoukkueen kuuluisan Krutov–Larionov–Makarov-ketjun oikea hyökkääjä. Myös hänen isoveljensä Nikolai Makarov oli tunnettu jääkiekkoilija, joka pelasi muun muassa Helsingin Jokereissa vuosina 1982–84.


title: Sergei Makarov (jääkiekkoilija)

text: Makarov aloitti pelaamisen ”tehdasjoukkue” Tšeljabinskin Traktorissa, josta hän siirtyi Moskovan TsSKA:han.


title: Sergei Makarov (jääkiekkoilija)

text: Makarov pelasi yli 400 NHL-ottelua vuosina 1989–1996. Calgary Flames varasi Sergei Makarovin vuonna 1989. Makarovilla oli alussa ongelmia kielen kanssa ja sopeutumisessa uuteen pelikulttuuriin, mutta Makarov sai NHL-liigan parhaan tulokkaan palkinnon kaudella 1989–1990, ollessaan jo 31-vuotias. Myöntö herätti keskustelua jakoperusteista. Hän oli vaikeuksissa valmentaja Terry Crispin kanssa.


title: Sergei Makarov (jääkiekkoilija)

text: Seuraavana kautena Makarov pääsi pelirytmiin ja teki 79, 70 ja 57 pistettä kausina 1990–1993. Hänet myytiin ennen kauden 1993–1994 alkua Hartford Whalersiin ja edelleen San Jose Sharksiin, jossa hän sai pelata entisen ketjukaverinsa Igor Larionovin kanssa. Makarov oli San Jose Sharksin ensimmäinen 30 maalia yhdellä kaudella tehnyt pelaaja. Kaudella 1995–1996 hänet pudotettiin joukkueesta. Kaudella 1996–1997 hän pelasi vielä joitain otteluita Dallas Starsissa ja Sveitsin Fribourgissa.


title: Sergei Makarov (jääkiekkoilija)

text: Makarov oli taitava mailankäsittelijä ja erityisen nopea luistelija. Hän pystyi taitaviin harhautuksiin ja oli hyvä maalintekijä.


title: BK-46

text: BK-46 (Bollklubben-46) on vuonna 1946 perustettu karjaalainen palloiluseura. Seuran lajeina ovat käsipallo ja jalkapallo, ja sillä on laaja junioritoiminta molemmissa lajeissa. Käsipallossa BK-46 on voittanut miesten SM-sarjan 20 kertaa ja naisten SM-sarjan kerran. Jalkapallossa seuran edustusjoukkue pelaa kakkosessa (2018)


title: BK-46

text: BK-46 perustettiin 1946 ja lajeja olivat alusta alkaen käsipallo ja jalkapallo. Vuonna 1974 seuran toiminta lopetettiin kokonaan, muun muassa heikon taloustilanteen takia. Pian sen jälkeen toiminta käynnistettiin taas, mutta kahdella itsenäisellä jaostolla.


title: BK-46

text: BK-46:n miesten jalkapallojoukkue pelaa Kolmosessa, jonne se putosi kauden 2018 päätteeksi. Sitä ennen se pelasi Kakkosessa, jonne se oli noussut kaudeksi 2010. Aikaisemmin BK-46 on pelannut myös nykyistä Ykköstä vastaavalla sarjatasolla neljä kautta vuosina 1957, 1961 ja 1968–1969. BK pelaa kotiottelunsa Karjaalla, Karjaan keskuskentällä.


title: BK-46

text: Käsipallossa BK-46:n miehet ovat voittaneet SM-sarjan 20 kertaa, saaneet viidesti hopeaa ja kahdesti pronssia. Seuran tunnetuimpia pelaajia ovat Mikael Källman ja Jan Rönnberg. Naisissa joukkue on yltänyt Suomen cupissa mestaruuteen vuonna 2006. Naisten SM-sarjassa se on voittanut mestaruuden kerran ja kahdesti hopeaa vuosina 2004, 2005 ja pronssia vuonna 2006. BK-46:n miesten käsipallojoukkueella on myös Suomen peräkkäisten voittojen miesten ennätys kaikki Suomen palloilulajit huomioiden. Se voitti vuosina 1984-87 yhteensä 63 peräkkäistä pääsarjaottelua ja yhteensä 70 virallista kotimaista (pääsarja ja cup) ottelua, mitkä ovat molemmat miesten Suomen ennätyksiä.


title: Atomikello

text: Atomikello on kello, joka käyttää atomien resonanssitaajuuksia ajan mittaamiseen. Ne ovat kaikkein tarkimpia kelloja. Maailman tarkin atomikello edistää tai jätättää sekunnin vain kerran 300 miljoonassa vuodessa. Ensimmäiset atomikellot olivat masereihin kytkettyjä laitteita. Nykyiset atomikellot perustuvat modernimpaan fysiikkaan kuten kylmiin atomeihin ja atomiryppäisiin. Atomikellojen aikavirhe on noin sekunnin miljardisosa vuorokaudessa. Atomikellot eivät ole radioaktiivisia.


title: Atomikello

text: Cesiumatomikello altistaa cesiumatomit mikroaalloille, kunnes ne resonoivat resonanssitaajuudellaan, ja sitten se laskee vastaavat värähtelyt kellojaksoina.


title: Atomikello

text: Atomikelloihin voivat vaikuttaa ympäristötekijät, ja yksinkertaisimpien kellojen käyttämät menetelmät ovat hyvin riippuvaisia ympäristöstä. Parhaat kellot ovat metrologisia primäärinormaaleja, joita on kaikkiaan alle kaksikymmentä koko maailmassa ja joihin vaikuttavat ainoastaan lämpösäteily ja magneettikentät. Suhteellinen epävarmuus on pienin eli sekunti sadassa miljoonassa vuodessa radiotaajuuksisissa cesiumkelloissa.


title: Atomikello

text: Kelloihin – kuten itse ajan kulumiseen – vaikuttavat suhteellisuusteorian mukaisesti kellon nopeus ja painovoima. Kellojen vertailun mahdollistamiseksi sekunti määritellään keskimerenpinnan tasossa. Suhteellisuusteorian mukaiset korjaukset on otettava huomioon GPS-satelliittien atomikellojen toiminnassa.


title: Kakuminaali

text: Kakuminaali (käytetään myös nimitystä serebraali tai retrofleksi) on konsonantti, jota äännettäessä kielen kärki koskettaa kovaa kitalakea (latinaksi "palatum"). Kakuminaalin tyylinen kirjain on esimerkiksi L, jota äännettäessä kielen kärki koskettaa kitalakea.


title: M-teoria

text: M-teoria on kannattajiensa niin sanotuksi kaiken teoriaksi esittämä ratkaisu, joka yhdistää kaikki nykyiset viisi supersäieteoriaa sekä 11-ulotteisen niin sanotun supergravitaation. Teorian luoneen tohtori Edward Wittenin mukaan teorian kunnolliseen ymmärtämiseen tarvitaan matemaattisia työkaluja, joita ei vielä ole edes keksitty.


title: M-teoria

text: Witten ei ole tarkentanut, mistä kirjain M on tullut teorian nimeen. Kirjaimen merkitysten keksimisestä on muodostunut eräänlainen leikki fyysikkojen keskuudessa: sen on arveltu tulevan muun muassa sanoista "Mystery" (arvoitus), "Magic" (taika), "Mother" (äiti), "Missing" (puuttuva) tai "Membrane" (kalvo) ja sen perimmäinen merkitys tulisi Witten mukaan päättää kun fundamentaalimpi kaava teoriasta tunnetaan.


title: Cabo Delgado

text: Cabo Delgado on maakunta Mosambikissa. Se sijaitsee valtion pohjoisissa osissa. Maakunnan pinta-ala on 82 625 neliökilometriä ja asukasluku oli vuonna 2006 noin 1 650 000 Suurin kaupunki ja pääkaupunki on Pemba.


title: Cabo Delgado

text: Cabo Delgadon tärkeimmät tuotteet ovat marmori, savi, grafiitti ja puutavara. Tärkeimmät etniset ryhmät ovat makondet ja makuat.


title: Cabo Delgado

text: Maakunta jakautuu kuuteentoista pienempään osaan, jotka ovat:


title: Valvottaminen

text: Valvottaminen on tehokas psykologinen ja fyysinen kidutusmenetelmä, muun muassa inkvisition käyttämä. Menetelmä on tehokas, veretön, eikä ensi alkuun aiheuta ruumiillisia vaurioita. Menetelmä tunnetaan latinalaisella nimellä "tormentum insomniae". Pitkitetty valvottaminen aiheuttaa paitsi fyysistä ja henkistä kärsimystä, myös heikentää uhrien harkintakykyä. Näin heidät saadaan helposti murtumaan henkisesti ja tunnustamaan tai kertomaan mitä tahansa. Kun ihmistä valvotetaan tarpeeksi kauan, vastustuskyky heikkenee ja yleisin kuolinsyy on jokin tulehdustauti. Uhria valvotetaan pistelemällä, lyömällä, kutittamalla sekä pahoinpitelemällä. Myös koe-eläimillä on testattu valvotuksen vaikutusta. Kun sitä jatkettiin useita päiviä, koe-eläimet kuolivat rasitukseen. Myös erilaisilla valoärsykkeillä voidaan estää vankia nukkumasta. Juuri kun uhri on nukahtamassa, kirkkaat lamput alkavat välkkyä ja tekevät nukkumisen mahdottomaksi.


title: Valvottaminen

text: Vuonna 2014 selvisi, että CIA oli käyttänyt valvottamista kuulustelukeinona terrorismia vastaan.


title: Toba

text: Toba on järvi ja supertulivuori Indonesialle kuuluvan Pohjois-Sumatran provinssin keskiosissa Medanin kaupungin lähellä. Järvi sijaitsee tulivuoren kalderassa. Se on maailman suurin vulkaaninen järvi.


title: Toba

text: Järvi on noin 90 kilometriä pitkä ja sijaitsee suunnilleen 900 metriä merenpinnan yläpuolella. Sen maksimisyvyys on on 505 metriä. Järveen laskee 202 jokea ja pienempää virtaa, joista vain 70 on ympärivuotisia. Veden virtaus sinne on vuosien kuluessa vähentynyt. Järvi toimii tärkeänä makean veden lähteenä alueen asukkaille. Ravinteikkuudeltaan se on oligotrofinen.


title: Toba

text: Kaldera muotoutui pleistoseenikaudella neljän suuremman tulivuorenpurkauksen jälkeen, jotka alkoivat 1,2 miljoonaa vuotta sitten ja joista viimeisin oli suunnilleen 74 000 vuotta sitten. Kaldera on 35 kilometriä leveä ja 100 kilometriä pitkä. Purkauksissa muodostui ignimbriittiä. Pölyä ja muuta vulkaanista materiaalia kulkeutui Sri Lankaan ja Bengalinlahdelle asti. Paikoitellen järven ympäriltä voi löytää jopa 600 metrin paksuisia tuffikerroksia.


title: Toba

text: Toban viimeisin purkaus oli tiettävästi suurin maapallolla tapahtunut tulivuorenpurkaus. Historialliselta ajalta ei tunneta yhtään Toban purkausta. Kalderan reunalla sijaitsee pari pienempää tulivuorta, jotka ovat sitä nuorempia. Myöhemmät purkaukset ovat synnyttäneet myös ainakin Samosirin saaren keskelle järveä noin 30 000 vuotta sitten. Alueella on tapahtunut myös useita maanjäristyksiä.


title: Toba

text: Toban viimeisimmän purkauksen 74 000 vuotta sitten uskotaan vaikuttaneen merkittävästi myös ihmislajin evoluutioon, kun nykyisen käsityksen mukaan koko nykyihmisen ("Homo sapiens") populaatio maapallolla olisi purkauksen aiheuttaman äkillisen ilmaston kylmenemisen seurauksena tuolloin kutistunut vain muutamaan tuhanteen yksilöön, joiden jälkeläisiä kaikki nykyään elävät ihmiset ovat.


title: Clearing-kauppa

text: Clearing, suomeksi selvittely, on talouselämässä käytetty termi, joka voi tarkoittaa esimerkiksi:Suomi ja Neuvostoliitto sopivat vuonna 1950 kauppasuhteen, jota kutsuttiin clearing-kaupaksi. Kauppasuhde kesti aina vuoden 1991 alkuun asti. Kauppasuhteen loppuminen oli osasyy Suomen 1990-luvun alun lamaan.


title: Clearing-kauppa

text: Suomi oli maksanut Neuvostoliitolle sotakorvauksia ja clearing -kauppasopimuksella pyrittiin vahvistamaan maiden välistä ystävyyttä kaupankäynnin avulla. Vuodesta 1950 lähtien aina 1990-luvun alkuun asti Suomen ja Neuvostoliiton välillä oli bilateraalinen clearing-kauppasopimus, joka tarkoitti pääpiirteissään sitä, että Suomen tuonti ja vienti Neuvostoliittoon oli yhtä suurta ja että viennistä saatu summa siirrettiin tuonnin ostoihin. Näin ollen vain tavara vaihtoi omistajaa. Tavaroiden hinnoista ja ostojen yhteishinnasta sovittiin erikseen vuosittain. Suomi toimitti Neuvostoliitolle jalostettuja tuotteita kuten tekstiili- ja kenkäteollisuuden sekä metalliteollisuuden tuotteita ja sai vastineeksi mm. raakaöljyä. Sopimuksen puitteissa öljyä tuotiin Neuvostoliitosta myös välitettäväksi muihin maihin.


title: Clearing-kauppa

text: Clearing-sopimuksen ansiosta Suomen teollisuus kehittyi, valtio vaurastui ja Suomen bruttokansantuote kasvoi. Suomi keskiluokkaistui ja siitä kasvoi sosiaali- ja hyvinvointivaltio. Työttömyys painui alle seitsemän prosentin.


title: Clearing-kauppa

text: Neuvostoliiton aikaan tehdyistä kaupoista Venäjä jäi velkaa yli 600 miljoonaa euroa, jonka se maksoi pois elokuussa 2006.


title: Vulkaaninen räjähdysasteikko

text:
Vulkaaninen räjähdysasteikko () mittaa tulivuoren räjähtävyyttä.
Purkauksen voima ilmoitetaan indeksillä asteikolla 0-8. Asteikko on logaritminen, eli kukin indeksi on 10 kertaa suurempi kuin edellinen (vrt. Richterin asteikko). Luku lasketaan purkaustuotteiden tilavuudesta, purkauspilven korkeudesta ja havaitusta voimakkuudesta. Räjähtämätön purkaus vapauttaa alle 10 kuutiometriä materiaa ja sitä merkitään luvulla 0.
Suurimmat tunnetut purkaukset merkitään luvulla 8, niissä vapautuu 10 kuutiometriä materiaa. Asteikon puutteita ovat mm. ettei se ota huomioon tulivuoren purkauksessa vapautuvaa energiaa ja purkautuneen materian tiheyttä (massaa).


title: Simeonin kiitosvirsi

text: Simeonin kiitosvirsi () (nyk. Simeonin kiitoslaulu) on Luukkaan evankeliumissa oleva Pyhän Simeonin lausuma rukous. Evankeliumi kertoo, kuinka Simeon näkee Jeesus-lapsen temppelissä ja tunnistaa tämän Messiaaksi. Simeonin kiitoslaulu esiintyy myös Pseudo-Matteuksen evankeliumissa, jonka mukaan Simeon on tapahtuman aikaan 112-vuotias.


title: Simeonin kiitosvirsi

text: Rukous luetaan tai lauletaan ortodoksisessa jumalanpalvelusperinteessä ehtoopalveluksessa sekä katolisessa ja luterilaisessa jumalanpalvelusperinteessä kompletoriossa, rukoushetkessä päivän päättyessä. Sen ovat säveltäneet useat kuuluisat säveltäjät.


title: Simeonin kiitosvirsi

text: Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa on kynttilänpäivän virsi 49, "Nyt Herra, rauhaan mennä saan", joka on Hemminki Maskulaisen kirjoittama ja Armas Maasalon säveltämä mukaelma Simeonin kiitoslaulusta.


title: Palermon asteikko

text: Palermon asteikko mittaa asteroiditörmäyksen aiheuttaman tuhon riskiä tai uhkaa. Törmääjä voi olla myös komeetta. Riski lasketaan törmäyksen arvioidusta todennäköisyydestä ja asteroidin liike-energiasta. Jos törmäys sattuu lyhyen ajan päästä tai törmäyksiä sattuu usein, todennäköisyys on suuri. Jos asteroidin liike-energia on suuri, se on tuhoisa. Liike-energia lasketaan asteroidin törmäysnopeudesta ja massasta. Asteroiditörmäyksen uhka on tietenkin suuri, jos asteroidin rata leikkaa läheltä Maan rataa.


title: Palermon asteikko

text:
Palermon asteikon nollakohta on niin sanottu taustauhka eli keskimääräinen tapaus. Tämäkin on käytännössä nollaa suurempi. Palermon asteikko on logaritminen eli riskin kymmenkertaistuminen kasvattaa lukua vain yhdellä.
Palermon asteikon luvulla 0 merkitään keskimääräistä asteroidia samassa tai suuremmassa kokoluokassa. Jos Palermon asteikon luku on alle −2, asteroidi ei ole todennäköisesti vaarallinen.
Jos Palermon luku on +2, se merkitsee 100 kertaa suurempaa riskiä. Palermon asteikon lukua −0,25 suurempaa arvoa pidetään normaalia suurempana uhkana.


title: Palermon asteikko

text: Palermon luku "P" lasketaan kaavasta


title: Palermon asteikko

text: jossa "f" on törmäyksen todennäköisyys ja "T" aika, joka kuluu asteroidin lähiohitukseen.


title: Palermon asteikko

text: Jos asteroiditörmäyksen aiheuttaman räjähdyksen voima "E" tunnetaan, voidaan törmäyksen todennäköisyys laskea kaavalla:


title: Palermon asteikko

text: jossa "E" on ilmaistu megatonneina.


title: Palermon asteikko

text: Asteroiditörmäyksen riskiä mitataan myös selkeämmällä Torinon asteikolla.


title: Tv-uutiset

text: Yle Uutiset on Yleisradion televisiossa esitettävien suomenkielisten uutislähetysten nimi. Yleisradio aloitti uutislähetykset televisiossa vuonna 1959 "Kamerakierros"-ohjelmalla. Värilähetykset alkoivat vappuna 1977, aluksi viikonloppuisin. Väriuutisten lähetyspäiviä laajennettiin vähitellen, kunnes enää vain maanantain lähetys oli mustavalkoinen. Maanantaista 14. toukokuuta 1979 lähtien kaikki uutislähetykset on lähetetty värillisinä.


title: Tv-uutiset

text: Arkisin "Yle Uutiset" tulee "Ylen Aamu-TV":ssä puolen tunnin välein kello 6.30 alkaen kello 9:ään saakka. Sen jälkeen uutisia tulee kello 11.00, 15.00, 17.00, 18.00, 20.30, 21.50 ja myöhään illalla kello 23:n tienoilla. Kaikki uutislähetykset esitetään TV1:ssä, paitsi kello 21.50 alkava lähetys, joka esitetään TV2:ssa. Viikonloppuisin "Yle Uutiset" tulee TV1:ssä kello 8.00, 9.00, 10.00, 11.00, 17.00, 18.00 ja 20.30 sekä TV2:ssa kello 19.00 ja 21.50. Vuodesta 2015 TV2 on näyttänyt kello 19.00 alkavaa lähetystä vain viikonloppuisin, kun ennen sitä se tuli arkisinkin. TV2:n alkuillan uutislähetyksen elinkaari kesti melkein tarkalleen 25 vuotta vuodesta 1990 vuoteen 2015. Kello 20.30 esitettävä "Yle Uutiset" on Yleisradion pääuutislähetys ja katsotuin uutislähetys. Arkisin se on 25 minuutin mittainen, kun taas viikonloppuisin ja pyhinä 15 minuutin mittainen.


title: Tv-uutiset

text: "Yle Uutisten" päälähetys esitettiin TV1:ssä ja TV2:ssa samanaikaisesti vuodesta 1964 (jolloin kanavien niminä oli vielä "Suomen Televisio" ja "Tesvisio") tammikuun 14. päivään 1990 saakka. TV2 esitti uutisten jälkeen yleensä lyhyen tietoiskun. 15. tammikuuta 1990 alkaen pääuutislähetystä esitettiin vain TV1:ssä, ja samalla TV2 sai oman uutislähetyksensä, joka alkoi kello 18.30. 28. lokakuuta 1996–2. syyskuuta 2007 TV2:n uutislähetys alkoi kello 18.00 ja 3. syyskuuta 2007–8. tammikuuta 2012 kello 18.50. Nykyisin klo 18.00 uutislähetys esitetään TV1:ssä. TV2:n pääsääntöisesti kello 21.50 alkava lähetys, jonka nimi oli vuosina 2001–2012 "Tv-uutiset, sää ja urheilu", aloitettiin vuonna 2001, aluksi vain tiistaista perjantaihin mutta digitaalisten televisiolähetysten alettua 27. elokuuta 2001 lähtien joka päivä, muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta.


title: Tv-uutiset

text: Vuoden 1993 alun kanavauudistuksessa TV1 lähetti "Uutistuntia", joka oli "Tv-uutiset ja sää", "A-studio" ja "Urheiluruutu" koottuna yhdeksi ohjelmaksi. "Uutistunti" alkoi joka päivä kello 20.00. Katsojat eivät pitäneet siitä, että Yleisradio oli siirtänyt pääuutislähetyksen alkamaan kello 20.00, joten "Uutistunnin" historia jäi lyhyeksi. Maaliskuun alusta 1993 lähtien päälähetys alkoi jälleen kello 20.30.


title: Tv-uutiset

text: Pääuutislähetyksen niminä ovat olleet 1970-luvulta TV1:n ohjelmatiedoissa 11. syyskuuta 1988 ja TV2:n ohjelmatiedoissa 25. syyskuuta 1988 asti "Uutiset ja sää", 12. syyskuuta 1988 (TV1) / 26. syyskuuta 1988 (TV2) alkaen vuoden 1992 loppuun asti "Tv-uutiset" ja 1. maaliskuuta 1993–4. maaliskuuta 2012 "Tv-uutiset ja sää". 12. syyskuuta 1988 aloitettiin myös "Tv-uutisten" myöhäislähetys noin kello 23:n aikoihin. Samalla TV1:n ja TV2:n illat useimpina arkipäivinä päättänyt teksti-TV:n uutiset ja sää jäi pois.


title: Tv-uutiset

text: "Yle Uutisten" tunnusten musiikeissa on vuosikymmenten saatossa kuultu niin konekirjoituksen, pulssin kuin lambadankin rytmejä.


title: Tv-uutiset

text: 1970-luvulta elokuuhun 1981 tunnus oli yksinkertainen: Uutisten tv-ruutua muistuttava logo välkkyi kaksi kertaa still-kuvan päällä, jonka aiheena oli yleensä päivän pääuutinen. Logon perään tuli teksti "UUTISET" kirjain kerrallaan. Alku- ja loppumelodia tosin olivat hyvin erilaiset. Musiikit olivat ajan tietokonetekniikalla toteutettuja yksinkertaisia melodioita.


title: Tv-uutiset

text: 1. syyskuuta 1981 helmikuuhun 1987 tunnuksen tausta oli musta, ja uutisten logo tavallaan ilmestyi pyörien kauempaa ja tuli aina yhä lähemmäs. Logon keskellä oleva pallo vaihtoi väriä järjestyksessä vihreä, punainen, sininen. Tämä toistui kolme kertaa. Lopuksi sinisestä pallosta lähti tutkamainen puna-sini-vihreä viiva, joka pysähtyi still-kuvan päälle ja teki vielä yhden liikkeen. Tekstiä "UUTISET" ei käytetty enää tunnuksen viimeisinä käyttövuosina. Tunnuksen käyttöönotosta nousi aikanaan kohu, kun MTV:n "Kymmenen uutiset" aloitti samana päivänä, kun Ylen uutta uutistunnusta alettiin esittää.


title: Tv-uutiset

text: Helmikuusta 1987 vuoden 1992 loppuun tunnuksessa oli sininen tausta, jolla oli valkoisia raitoja. Raidat alkoivat pyöriä ja taustan keskeltä nousi valkoinen "uutismuna" sekä keltainen, punainen ja vihreä rengas. Sen jälkeen tausta muuttui mustaksi, sieltä nousi sininen rengas ja pallon ympärille ilmestyi uutisten 1970-luvulta käytössä ollut logo. Kuvio siirtyi vasempaan alanurkkaan, ja sen viereen tuli teksti "UUTISET". 1990-luvun alussa pääuutislähetyksessä tunnuksen alkuun oli lisättynä TV1:n logo ja TV2:n kello 18.30 lähetyksen alkuun TV2:n logo. Muutos tapahtui tammikuussa 1990, kun pääuutislähetys klo 20.30 lakkasi näkymästä yhtä aikaa sekä TV1:ssä että TV2:ssa. Myöhäislähetyksessä 1980-luvun lopussa tunnus näytettiin kokonaan. 1990-luvun alussa alku oli lyhyemmissä uutislähetyksissä leikattu pois, ja renkaista siinä näkyi vain viimeinen sininen rengas.


title: Tv-uutiset

text: Vuoden 1993 alussa tunnukseksi tuli sininen läpinäkyvä pallo, jonka sisällä oli valkoinen kuutio. "Uutistunnin" loputtua maaliskuussa 1993 tunnusta hieman päivitettiin. Vuonna 1995 logoa hieman muutettiin ja tunnussävel sovitettiin uudelleen. Vuosina 1993–1995 uutisissa käytössä olleita lavasteita kutsuttiin "näkkileipälavasteiksi". TV2:n kello 18.30 lähetyksessä tosin siirryttiin samaan uutisilmeeseen kuin TV1:n lähetyksissä vasta tammikuun lopussa 1995, sitä ennen TV2:n lähetyksessä oli vielä vuosien 1987–1992 tunnus käytössä.


title: Tv-uutiset

text: 1. syyskuuta 1999 Ylen uutistoiminta täytti 40 vuotta. Sinä päivänä uutisten ilme muuttui jälleen, kun uusi studio, studio 24, rakennettiin entisen filmilaboratorion tiloihin. Uuden tunnuksen ja ilmeen suunnittelivat Pentti Kakkori, Touko Yrttimaa, Katriina Westerholm, Riikka Tähtinen ja Hannu Hellstén. Uutislogo muotoiltiin uudelleen. Ennestään tuttu Kari Nihdin säveltämä tunnusmusiikki oli saanut nyt lambadan vaikutteita. Itse tunnus pysyi samanlaisena koko ajan, mutta studiota eheytettiin vaihtamalla uutispöytien paikkoja ja muokkaamalla taustalla näkynyttä maisemakonttorin näkymää.


title: Tv-uutiset

text: Kevääseen 2000 saakka pääuutislähetyksessä käytettiin "Aamu-TV:n" uutisten tunnusta, jossa uutisten logo ennen "hajoamistaan" ei ollut läpinäkyvä vaan teeman pääväri turkoosi kolmiulotteisen näköisenä. Samaan teemaan pääuutislähetyksen tunnuksen kanssa kuuluivat myös, tosin toisistaan poikkeavat kuuden uutisten ja myöhäisuutislähetyksen, "Aamu-TV:n" ja sähkelähetysten tunnukset. Kaikissa tunnuksissa oli musiikin pohjana kuitenkin Nihdin tunnusmusiikki. YLE24 käytti omaa uutistunnusta olemassa olonsa ajan lukuun ottamatta "Aamu-TV:n" sekä kello 17, 18, 20.30 ja 23 lähetyksiä. YLE24:n uutistunnus oli käytössä TV1:n ja YLE24:n arkipäivien sähkelähetyksissä, viikonloppuaamujen sähkelähetyksissä sekä TV2:n ja YLE24:n kello 21.50 lähetyksessä.


title: Tv-uutiset

text: 16. syyskuuta 2007 lähtien helmikuuhun 2013 asti käytössä ollut tunnus koostui sinisistä ja valkoisista sähkenauhoista, jotka liukuivat oikealta vasemmalle noin kymmenen sekunnin ajan. Tunnusmusiikin oli säveltänyt Kim Kuusi. Uutisstudio 24:n lavasteet uusittiin uutta ilmettä vastaavaksi.


title: Tv-uutiset

text: Nykyinen tunnus otettiin käyttöön helmikuussa 2013, jolloin kaikkien Ylen uutislähetysten ilme yhtenäistettiin. Studion ja grafiikan lisäksi uusittiin musiikki, jonka soitti nyt Radion sinfoniaorkesteri. Tästä lähtien uutiset on juonnettu seisten.


title: Tv-uutiset

text: Kakkosen sää oli vuosina 1995–2013 Yle TV2:lla esitetty sääohjelma. Ohjelman nimi vaihteli vuodenajan mukaan, esimerkiksi keväisin se oli "Kakkosen kevätsää".


title: Tv-uutiset

text: Vuosina 1995–2007 oli paljon erilaisia tunnuksia, joissa näytettiin videokuvaa eri kohteista ja tunnusmusiikin ohella kuului yleensä linnun ääniä. Tunnuksen loppuun ilmestyi TV2:n logo, joita ehti olla käytössä neljä tunnuksen elinkaaren aikana. Syyskuussa 2007 Kakkosen sää lakkasi itsenäisenä ohjelmana ja sen jälkeen se oli ollut osa TV2:n kello 18.50 uutislähetystä.


title: Pertti Haaparanta

text: Pertti Juhani Haaparanta (s. 17. marraskuuta 1954 Lahti) on suomalainen taloustieteilijä. Hän on erikoistunut kansainväliseen talouteen ja toiminut Helsingin kauppakorkeakoulun kansainvälisen talouden professorina, nykyään Aalto-yliopiston taloustieteen professorina. Haaparanta on Helsingin yliopiston taloustieteen dosentti. Hän kirjoittaa vakituisesti Akateemiseen talousblogiin.


title: Pertti Haaparanta

text: Haaparanta on tutkinut paljon globalisaation vaikutuksia sekä kehitys- ja ympäristökysymyksiä. Hän on myös ottanut osaa julkiseen keskusteluun. Hän suhtautuu globalisaatioon myönteisesti ja katsoo globalisaation ongelmien johtuvan muun muassa köyhiä maita haittaavista tulleista ja muista kaupan esteistä. Näiden osasyynä hän pitää sitä, että köyhillä mailla ei ole voimavaroja osallistua täysipainoisesti kansainväliseen päätöksentekoon näissä asioissa. Hän pitää vapaakauppaa erittäin hyvänä, mutta suhtautuu varauksellisesti pääoman vapaaseen liikkuvuuteen.


title: Pertti Haaparanta

text: Haaparanta valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1999.


title: Pertti Haaparanta

text: Haaparannan puoliso on professori Leila Haaparanta.


title: Pertti Haaparanta

text: Haaparanta on arvostellut Euroopan talous- ja rahaliittoa (EMU), jonka vaikutusta taloudelle hän ei pidä erityisen hyvänä. Euron kriisin aikana Haaparanta kannattaa sitoutumista liittovaltiosuuntaiseen kehitykseen, koska eri maiden taloudet kehittyvät eri tavoin. Samoin hän kannattaa aikaista puuttumista velkaantumiseen inflaation keinoin. Hän on aiemmin kritisoinut poliitikkoja, jotka kannattavat luottolaitosten korkealle arvioimien ns. AAA-maiden vaikutusvallan lisäämistä, koska tämä johtaa markkinavoimien vallan kasvattamiseen.


title: Pertti Haaparanta

text: Haaparanta on lisäksi arvostellut Reilun kaupan järjestelmää: Hänen tutkimusryhmänsä mukaan Reilu kauppa saattaa jopa laskea kahvin tuottajahintaa.


title: Pertti Haaparanta

text: Ohi on! -kampanjan tukijanlausunnossaan vuonna 2013 Haaparanta kirjoitti: "Yleisestä asevelvollisuudesta ei ole kuin suoraa taloudellista haittaa. Sillä ei ole myöskään ole taloudellisesti tai yhteiskunnallisesti mitään hyödyllisiä sivuvaikutuksia, jotka sen oikeuttaisivat. Sen väitetään yhdistävän eri sosiaaliryhmistä lähtöisin olevia ihmisiä, mutta saman ajaa vaikkapa yhteinen peruskoulu, jos sen ei anneta rapautua. Ja jos tämä armeijan kansaa yhdistävä vaikutus olisi tärkeä ja suuri, niin miksi eri sosiaaliryhmistä peräisin olevia naisille ei tarjota samaa kokemusta? On myös tärkeää muistaa, että yleisesti sotavoimilla - perustukoon ne yleiselle asevelvollisuudelle tai ammattisotilaille - ei ole hyödyllisiä sivuvaikutuksia. Niiden olemassaolo ei esimerkiksi nopeuta teknistä kehitystä siitä, mitä se olisi, jos armeijoihin satsatut varat olisi käytetty muuten." Haaparanta oli totaalikieltäytyjä.


title: Ihminen (Arda)

text: Ihmiset ovat eräs J. R. R. Tolkienin kirjoissa "Hobitti eli sinne ja takaisin", "Taru sormusten herrasta" ja "Silmarillion" esiintyvistä kuvitteellisista kansoista.


title: Ihminen (Arda)

text: Ihmiset ilmestyivät Keski-Maahan Auringon noustua ensimmäistä kertaa ensimmäisellä ajalla. Ihmiset olivat Ilúvatarin, luojan, toisia lapsia. Haltiat, jotka Ilúvatar oli herättänyt Keski-Maahan kolme Aikaa aikaisemmin, olivat ensimmäisiä lapsia ja he kutsuivat ihmisiä "jäljessäsyntyneiksi".


title: Ihminen (Arda)

text: Ihmiset kantoivat kuolevaisuuden lahjaa, kun taas haltiat olivat kuolemattomia: vaikka heidät surmattaisiin maan päällä, heidän henkensä menevät Mandosin Huoneeseen odottamaan vapautumistaan maailman loputtua. Haltiat olivat siis sidottuja maailmaan, siihen asti kunnes se loppuu, mutta silloin kun ihminen kuolee, hän vapautuu "Ardasta" eikä enää välitä sen huolista.


title: Ihminen (Arda)

text: Haltiat kutsuivat ihmisiä quenyankielisellä nimellä "atani", joka tarkoittaa "toista kansaa", mutta myös nimillä "hildor" (seuraajat tai jälkeentulevat), "fírimar" (kuolevaiset) tai "engwar" (sairaalloiset). "Atani" on sindariksi "edain", mutta nimitystä käytettiin vain niistä ihmisistä, jotka olivat haltioiden ystäviä.


title: Ihminen (Arda)

text: Ihmisiä oli monia kansoja ja kulttuureita. Tärkeimpiä kansoja Ensimmäisellä Ajalla olivat "edain" ("Ihmisten Isät"). Haltiat kutsuivat nimellä "edain" vain niitä, jotka taistelivat heidän kanssaan Morgothia vastaan Beleriandissa. Ne ihmiset, jotka taistelivat Morgothia vastaan, jaettiin kolmeen Huoneeseen.


title: Ihminen (Arda)

text: Ensimmäinen Edainin Huone oli Bëorin Huone, jonka ihmiset saapuivat Beleriandiin vuonna 305 Kolmatta Aikaa. Finrod Felagund antoi heille Ladrosin Dorthonionissa. Toinen Edainin Huone oli Haladin, jota johti Haldad ja myöhemmin tämän tytär Haleth, jollon Huoneen nimi muuttui Halethin Huoneeksi. He asuttivat Brethilin metsän. Kolmas Huone, josta tuli suurin, oli Marachin ja myöhemmin hänen perijänsä Hadorin johtama. He puolestaan asuttivat Dor-lóminin. Tämä ryhmä tunnettiin nimillä Marachin ryhmä ja Hadorin ryhmä.


title: Ihminen (Arda)

text: Muut ihmiset eivät ylittäneet Sumuvuoria tai taistelleet Morgothia vastaan. Jotkut, kuten itäläiset, taistelivat avoimesti hänen puolellaan. Myöhemmin "haradrim" taistelivat Sauronin puolella "edainia" vastaan. Seuraavassa kappaleessa lyhyt kuvaus tärkeimmistä ihmisryhmistä Ensimmäisellä, Toisella ja Kolmannella Ajalla.


title: Ihminen (Arda)

text: Edain auttoivat haltioita ja "valar"ia Vihan sodassa Ensimmäisen Ajan lopulla, jolloin "edain"ille annettiin palkkioksi uusi maa Keski-Maan ja Kuolemattomien Maiden välistä. Se oli Númenorin saari, kaukana Keski-Maan pahuudesta.


title: Ihminen (Arda)

text: Heidät johti saarelle Elros isänsä Eärendilin avulla. Elrosista tuli Númenorin ensimmäinen kuningas nimellä Tar-Minyatur, ja "edain"ista tuli "dúnedain" (Lännen ihmiset). Númenorin valtakunta kasvoi tasaisesti, ja "dúnedain"ista tuli mahtavin, ylpein, pitkäikäisin ja pitkäkasvuisin Ardan ihmisten kansoista. He taistelivat yhdessä haltioiden kanssa Morgothin luutnanttia Sauronia vastaan.


title: Ihminen (Arda)

text: Kun Lännen ihmisistä oli näin tullut voimakkaampia, he halusivat voittaa Ihmisten Lahjan, kuoleman. He halusivat tulla kuolemattomiksi kuten haltiat ja nauttia voimastaan ikuisesti. Númenorilaiset kääntyivät "valaria" vastaan ja alkoivat kutsua Ihmisten Lahjaa Ihmisten Kiroukseksi. Vuonna 2899 Toista Aikaa Ar-Adûnakhôrista tuli ensimmäinen kuningas, joka otti kuninkaallisen nimensä númenorilaisten omalla kielellä, adûnaiciksi, kun taas aiemmat olivat ottaneet omansa quenyaksi, suurhaltioiden kielellä. Tämä johti sisällissotaan Númenorissa.


title: Ihminen (Arda)

text: Númenorin kansa jakautui kahtia: Ihmisten Kuninkaisiin, jotka saivat kuninkaan tukea ja Uskollisiin, joita johti Andunië. Haltiat olivat Toisella Ajalla lähes lyöneet Sauronin. Tämä antautui viimeiselle Númenorin kuninkaalle, Ar-Pharazônille, ja pääsi lopulta kuninkaan neuvonantajaksi. Sauron neuvoi númenorilaisia hyökkäämään Valinoriin ja saamaan näin kuolemattomuuden. Rangaistuksena itse Ilúvatar upotti Lännen ihmisten saaren. Vain Uskolliset selviytyivät ja perustivat Gondorin ja Arnorin kuningaskunnat.


title: Ihminen (Arda)

text: Uskolliset eivät olleet ainoita númenorilaisia, jotka olivat lähteneet Keski-Maahan ennen kuin Númenor upposi. Númenorilaiset olivat perustaneet Keski-Maahan siirtokuntia jo Toisen Ajan toisella vuosituhannella: kuninkaan miehet siksi koska he halusivat valloittaa lisää maita ja Uskolliset koska heidät oli karkotettu Númenorista. Uskolliset asettuivat Pelargiriin ja kuninkaan miehet Umbariin. Kun Númenor tuhoutui, kuninkaan miehiä alettiin kutsua Mustiksi númenorlaisiksi. Umbarista Sauron otti miehiä, joista osasta tuli Nazgûleita. Gondor valloitti Umbarin vuonna 933 Kolmatta Aikaa.


title: Ihminen (Arda)

text: Kauempana idässä Umbarista asui toinen ryhmä ihmisiä, "haradrim". He olivat tummaihoisia, ja heillä oli suuria norsuja muistuttavia "olifantteja", eli "mûmak"eja. Gondorin kuningas Hyarmendacil I löi "haradrim"in vuonna 1050 Kolmatta Aikaa.


title: Ihminen (Arda)

text: Sekä Umbar että Harad jätettiin molemmat tarkistamatta Sormuksen sodan aikoihin. Moni Haradin sotilas taisteli Sauronin puolella Gondoria vastaan tuossa sodassa.


title: Ihminen (Arda)

text: Morgothin tai Sauronin armeijoissa taistelleista ihmisistä monet olivat itäläisiä, jotka asuivat Rhûnin meren lähellä. Muutamat heistä tarjosivat apuaan haltioille Beleriandissa: nämä olivat Bor ja hänen poikansa sekä Ulfang Musta ja hänen poikansa. Tämä liitto oli kauhea Nirnaeth Arnoediadin haltioille, kun Ulfang ja hänen klaaninsa vaihtoivat puolta sillä aikaa kun Bor ja hänen poikansa kuolivat taistelussa Eldarin rinnalla.


title: Ihminen (Arda)

text: Morgothin tuhon jälkeen rutto kulki itäläisten keskuudessa, ja kun Haltiain ja Ihmisten Viimeinen Liitto tuhosi Sauronin, itäläiset olivat seuraava vihollinen, joka hyökkäsi Gondoriin vuonna 492 Kolmatta Aikaa. Gondorin kuningas Rómendacil I voitti heidät, mutta itäläiset hyökkäsivät uudelleen vuonna 541 Kolmatta Aikaa tappaen kuninkaan. Rómendacilin poika, Turambar, valloitti suuria maa-alueita itäläisiltä. Kun Gondorin mahti alkoi murentua 1300-luvulla Kolmatta Aikaa, itäläiset valloittivat Anduin-joen itäisen rannan, mutta eivät Ithilienin maakuntaa ja tuhosivat samalla Pohjanmiehet, Gondorin liittolaiset.


title: Ihminen (Arda)

text: Itäläiset jakautuivat erilaisiin heimoihin Kolmannella Ajalla, esimerkiksi vaunumiehiin, "balchoth"iin sekä varjaageihin. Vaunumiehet olivat hyvin aktiivisia 1856–1944 Kolmatta Aikaa. He uhkasivat Gondoria monta vuotta, mutta Eärnil II voitti heidät 1944. Vuonna 2510 Kolmatta Aikaa he hyökkäsivät jälleen Gondoriin valloittaen suurimman osan Calenardhonin maakunnasta, kunnes Éothéod tuli Gondorin avuksi.


title: Ihminen (Arda)

text: Ennen Sormuksen sotaa itäläiset eivät hyökänneet. Sodassa he olivat silti Sauronin joukoissa.


title: Ihminen (Arda)

text: Pohjanmiehet olivat jakautuneet kahteen erilliseen joukkoon. Kaikki miehet, jotka asuivat Sinivuorista ja Sumuvuorista itään, eivät olleet Sauronin tai Morgothin alamaisia. Vihan sodan jälkeen he liittyivät "edain"iin, jotka eivät halunneet matkata Númenoriin. Pohjanmiehet, jotka asuivat Synkmetsässä ja muissa Rhovanionin osissa, olivat ystävällisiä "dúnedain"ille ja osa heitä. Synkmetsän metsämiehet, Laakson ja Esgarothin ihmiset sekä "éothéod", joista myöhemmin tuli "rohirrim", olivat pohjanmiehiä.


title: Ihminen (Arda)

text: Kun Elendil perusti Arnorin kuningaskunnan, sen rajat ylettyivät Harmaavirralle (sindariksi "Gwathló"). Enedwaithin ja Minhiriathin välissä asui joukko ihmisiä, jotka olivat sukua Halethin ryhmään kuuluville ihmisille ja heidät tunnettiin nimellä Mustainmaalaiset. He asuivat suuressa metsässä, joka peitti osan Eriadorista ja kun númenorilaiset alkoivat kaataa puita rakentaakseen laivoja Toisella Ajalla, "dúnedain" löysivät mustainmaalaiset. Heistä tuli myöhemmin Rohanin katkeria vihollisia. Mustainmaalaiset palvelivat Sarumania Sormuksen sodassa ja Ämyrilinnan taistelussa.


title: Ihminen (Arda)

text: Villi-ihmiset "drúedain" olivat lyhyempiä verrattuna muihin ihmisiin. He elivät Halethin kansan keskuudessa Ensimmäisellä Ajalla. Haltiat kutsuivat heitä nimellä "drúedain". Kolmannella Ajalla he elivät Drúadanin metsissä Gondorissa.


title: Ihminen (Arda)

text: Sormusten Sodan aikana heidän kuuluisimmat edustajansa, Ghân-buri-Ghânin johtamat metsäläiset, opastivat Rohanin ratsujoukkoja metsiensä läpi, vaikka nämä olivatkin heidän vihollisiaan. Vastineeksi Théoden lupasi, etteivät enää metsästäisi heitä. Sauronin kukistuttua kuningas Elessar luovutti Drúadanin metsän kokonaan "drúedain"ille.


title: Ihminen (Arda)

text: Hobitit olivat kaukaista sukua ihmisille, melkein eri sukua. Hobittien historia on hieman epäselvä, heidät mainittiin ihmisten kirjoissa vasta Kolmannella ajalla.


title: Ihminen (Arda)

text: Ensimmäisellä Ajalla Bëorin huoneen "edain" puhuivat "nandor"in kielen pohjalta kehittämäänsä kieltä nimeltä taliska. Myös Hadorin huoneen "edain" omaksuivat tämän kielen, mutta puhuivat sitä eri murteella. Haladin huoneella oli aivan oma kielensä.


title: Ihminen (Arda)

text: Toisella Ajalla suurin osa Bëorin ja Hadorin huoneiden "edain"ista muutti Númenorin, heistä syntyneet "dúnedain" alkoivat sekoittaa taliskaan vaikutteita muista kielistä. Näin syntyi adûnaic, "lännen kieli". Númenorin tuhon jälkeen Elendilin johtamat Uskolliset hylkäsivät adûnaicin ja puhuivat vastedes haltiakieliä.


title: Ihminen (Arda)

text: Adûnaic oli kuitenkin jäänyt muiden kansojen keskuuteen toiseksi puhekieleksi. Kolmannella Ajalla Arnorin ja Gondorin ihmiset ottivat kielen taas käyttöön ja rikastivat sitä yhä enemmän haltiakielellä luoden siitä Keski-Maan yhteiskielen, adûnin eli westronin. Kieli säilyi vain heidän ja hobittien äidinkielenä. Muilla ihmiskansoilla oli omat kielensä.


title: Akatistos

text: Akatistos () on ortodoksinen jumalanpalveluksessa käytettävä runoelma.


title: Akatistos

text: Alkuperäinen akatistos Jumalansynnyttäjälle uskotaan olevan pyhän Romanos Melodoksen käsialaa ja kirjoitettu Konstantinopolissa vuonna 556. Akatistosruno koostuu kahdestakymmenestäneljästä kontakista ja iikossista, jotka vuorottelevat. Kontakit päättyvät sanaan "hallelujaa" ja iikossit lauseeseen "Iloitse morsian, aviota tuntematon".


title: Akatistos

text: Myöhemmin akatistoksen muotoon on kirjoitettu monia uusia akatistoshymnejä, muun muassa akatistos Kristuksen kärsimyksille, suloisimmalle Jeesukselle ja metropoliitta Tiihonin Stalinin vankileirillä kirjoittama akatistos luomakunnalle, joka tunnetaan John Tavenerin sävellyksenä.


title: Torinon asteikko

text: Torinon asteikolla mitataan asteroiditörmäyksen aiheuttamaa riskiä eli vaaraa. Torinon asteikon luku on tietenkin mielekästä arvioida vain Maan lähelle tulevalle asteroidille (NEO). Palermon asteikko on Torinon asteikkoa matemaattisempi. Torinon asteikko ulottuu nollasta kymmeneen.


title: Torinon asteikko

text: Harmittomia ovat luokat 0 - 1, tarkkailua vaativia 2 - 4, uhkaavia 5 - 7 ja varmoja törmäyksiä 8 - 10.


title: Torinon asteikko

text: Riski on tietty lokero asteroidin liike-energiaa ja törmäystodennäköisyyttä esittävässä taulukossa. Esimerkiksi 1 kilometrin läpimittainen asteroidi, joka törmää maahan yli 99 % todennäköisyydellä, saa luvun 10. Tällainen törmäys tapahtuu vain kerran 100 000 vuodessa ja se aiheuttaa maailmanlaajuisen ilmastollisen katastrofin.


title: Torinon asteikko

text: Harmittomia ovat kaikki alle 10 todennäköisyydellä törmäävät asteroidit sekä yli 20 metrin läpimittaiset asteroidit, joiden liike-energia on alle 1 Mt.


title: Torinon asteikko

text: Torinon asteikko käyttää värikoodeja: valkoinen, vihreä, keltainen, oranssi, punainen. Värin lämpimyys kertoo törmäyksen vakavuudesta.


title: Torinon asteikko

text: Esimerkiksi Siperiassa tapahtunut Tunguskan räjähdys kuuluu luokkaan 8. Tunguskan räjähdyksen, joka kaatoi metsää muutaman tuhannen neliökilometrin alalta, aiheutti suuri, löyhä kivimeteoriitti.


title: Torinon asteikko

text: Esimerkiksi Apophis kuuluu luokkaan 0-1.


title: Suomalainen kansanmusiikki

text: Suomalainen kansanmusiikki sisältää huhuillen, resitoiden, laulaen, rallatellen, rummuttaen ja soittaen esitettyjä sävelaihelmia. Ne sisältävät usein motiiveja ja ennestään tuntemattomia sävelmiä.


title: Suomalainen kansanmusiikki

text: Suomalainen laulurunous oli tavallisesti kalevalanmittaisia muinaisrunoja, joita useimmiten esitettiin esi- ja jälkilaulajan vuorotellessa säkeittäin. Suomalaisen runosävelmän merkittävimmät ominaispiirteet ovat viisi-iskuinen (5/4) sävelmäsäkeen mitta, kuten myös viisilukuinen käyttöasteikko, laajuudeltaan yleisimmin mollipentakordi. Tavallisin ja tunnetuin käytetty sävelmä on niin kutsuttu Kalevalan sävelmä. Etelään päin Inkeriin ja Viroon mentäessä on neli-iskuisuus ja duurin sukuisuus yleisempää. Runosävelmiä on esitetty yleensä työ- ja riittilauluissa sekä erilaisissa loitsuissa, häissä sekä leikkilauluissa. Nykyaikana runosävelmät ovat säilyneet käytössä lähinnä lasten nukuttamiseen käytettävissä tuutulauluissa (""Nuku, nuku, nurmilintu, väsy, väsy, västäräkki, nuku nurmelle hyvälle, vaivu maalle valkealle."")


title: Suomalainen kansanmusiikki

text: Merkittävimmät tunnetut runonlaulajat ovat Itä-Karjalasta. Latvajärveläiseltä Arhippa Perttuselta kerättiin 1830-luvulla kaikkiaan 4 130 säettä, ja lauluja tallennettiin innokkaasti pitkän aikaa kansallisen heräämisen ajoista Kalevalaan ja Kantelettareen ja sittemmin aina 1950-luvulla saakka. Vielä nykyisinkin Venäjän puoleisessa Karjalassa elää joitakin vanhoja aitoja laulurunojen taitajia.


title: Suomalainen kansanmusiikki

text: Itkuvirret ovat vanha Karjalan ortodoksien seremonioihin liittyvä herkkä laulurunouden laji. Itkuvirsien taitajat eli itkijämummot, äänellä itkijät, olivat kypsään ikään ehtineitä naisia, jotka iän myötä olivat saavuttaneet oikeanlaisen laulutekniikan. Itkuvirsien esitystarkoitus on ollut yksilön henkisten purkausten kuvaaminen ja voimakkaitten, läsnä oleviin ihmisiin kohdistuneitten, tunnetilojen nostattaminen. Itkuvirsien aiheet ovatkin varsin tunteellisia, kuten suru, murhe ja kaipaus sekä haikeus. Kuolleitten ihmisten hautajaisissa ja heitä muistellessa on itkuvirsiä esitetty kirkolliseen tapaperinteeseen liittyen. Hääjuhlissa on itketty pyyntöjä, kiittämisiä, neuvontaa ja haikeutta. Lisäksi lyhempimuotoisia tilapäisiä itkuvirsiä on esitetty muina sopivina hetkinä kuten tervehdittäessä ja hyvästejä jätettäessä. Itkutekniikka perustui improvisointiin eikä aina ollut täysin kalevalaisen runomitan mukaista, samoin kuin rytmi saattoi olla poikkeusjakoista ja epäsäännöllistä.


title: Suomalainen kansanmusiikki

text: Tunnettuja itkuvirsien taitajia olivat muiden muassa Matjoi Plattonen, Oksenja Mäkiselkä sekä vuonna 1963 kuollut suomussalmelainen Domna Huovinen, joka oli luultavasti viimeinen aito itkuvirsien taitaja Suomen puolella rajaa.


title: Suomalainen kansanmusiikki

text: Laulusävelmillä tarkoitetaan kansanlauluihin kuuluvia lyyrisiä ja loppusointuun riimitettyjä laulelmia, joiden käyttö alkoi Suomen länsiosassa olla yleistä 1800-luvun alkupuolella. Laulut ovat sisällykseltään lyyrisiä, ja niitä lauletaan säepareittain. Ensimmäisessä säeparissa esitettiin tai tulkittiin luonnonkuva, mietelmä tai jonkinlainen yleinen havainto, ja tähän vastattiin jälkimmäisessä parissa tunnelman tai toteaman muodossa. Sävelmä on tavallisesti nelisäkeinen parillinen lauseke, jota nimitetään rekirytmiksi. Sävelmää toistetaan säepareja kertaamalla ja toistamalla riimikohtia säkeistöluvun mukaan. Riimitetyissä lauluissa on jo selkeää ulkomaalaista vaikutetta, muun muassa saksalaisia balladeja sekä ruotsalaisia piiri- ja leikkilauluja.


title: Suomalainen kansanmusiikki

text: Suomalainen hengellinen kansanmusiikki pohjautuu pitkälti kirkkokoraaleihin. Ennen uskonpuhdistusta suomalainen kansanmusiikki sai vaikutteita liturgisista sävelmistä ja vuonna 1582 ilmestyneestä Piae Cantiones -kokoelmasta. Vanhin säilynyt käsin kirjoitettu koraalikokoelma on Kangasalan koraalikirja vuodelta 1624. Kirkkokoraaleista muodostui sittemmin kansan suussa varsin omaleimaisia toisintoja. Kansankoraaleja on tallennettu erityisesti merkittävimmiltä herännäisalueilta Suomesta.


title: Suomalainen kansanmusiikki

text: Ortodoksisen kirkon anti on ollut huomattavasti mitättömämpää kuin luterilaisen. Toisintoja ei pahemmin päässyt syntymään sävelmien laadun sekä vieraan kielen vuoksi. Monet ortodoksit ovat kuitenkin tehneet merkittävää työtä karjalaisille omaleimaisen itkuvirsiperinteen parissa.


title: Suomalainen kansanmusiikki

text: Suomalaisen perinteisen kansanmusiikin soittimisto on varsin niukka lähinnä luonnon karuuden ja maan syrjäisen sijainnin vuoksi. Kansanmusiikissa käytetyt soittimet lajitellaan vanhoihin kansallisiin soittimiin, joita ovat kantele ja erilaisen paimenten soittimet, sekä muualta lainattuihin soittimiin, joista kansanmusiikissa yleisesti käytettyjä ovat lähinnä jouhikantele eli jouhikko, viulu, klarinetti ja haitari.


title: Suomalainen kansanmusiikki

text: Suomalaisten paimensoittimia olivat erilaiset puhaltimet sekä kielisoittimet. Osaa tällaisista äänen tuottamiseen soveltuvista välineistä käytettiin alkujaan arkisen elämän tarpeisiin tuottamaan kutsu- ja pelotusäänisignaaleita ja muita äänimerkkiä ihmisille ja eläimille, mutta myös henkiolennoille ja luonnonvoimille. Sittemmin paimensoitinten kehittyessä niitä ruvettiin käyttämään erilaisten laulu- ja tanssisävelten esittämiseen. Torvia käytettiin metsästyksessä, kalastuksessa, hälyttimenä ja ruokakellon sijaan. Länsi-Suomessa paimentorvia käytettiin myös rukoustorvena.


title: Suomalainen kansanmusiikki

text: Torviksi rakenteensa puolesta lajiteltuja puhallinsoittimia olivat muiden muassa tuohitorvi eli tanatorvi, luikku, ämyri ja truba. Myös erilaisia sarvia, kuten pukin, pässin ja naudan sarvet, mutta myös puusarvet. Huilutyyppisiä soittimia olivat pajupillit sekä erilaiset puu- ja savihuilut. Kielisoittimia olivat muiden muassa kasvien lehdet, kampa, kaide, ruokopilli, mäntypilli, kärjennoukka ja tärrätorvi.


title: Suomalainen kansanmusiikki

text: Tunnettu perinteisten paimensoittimien valmistaja oli inkeriläinen vuonna 1961 kuollut paimen Teppo Repo. Kirjailija ja tutkimusmatkailija Kaarle Aksel Gottlund oli aikanaan hyvin kiinnostunut perinteisistä paimensoittimista ja julkaissut aihetta käsitteleviä teoksia.


title: Suomalainen kansanmusiikki

text: Kantele, eli kannel, on itämerensuomalaisten, balttilaisten ja slaavilaisten sekä eräiden muidenkin kansojen soitin. Vastaavanlainen soitin kuuluu mm. Volgan alueen kansojen musiikkiperinteeseen. Kantele kuuluu yleisemmin katsottuna eurooppalaiseen psalterium-soitinten yleisryhmään. Soittimen alkuperää ei tunneta. Sen ikä on arveltu olevan tuhansia vuosia ja ainakin kantasuomalaiselta kaudelta. Vanhimmat aineelliset todisteet erilaisista kantelaista ovat Novgorodin kaivauksista 1100–1300-luvulta sekä Puolasta 1200-luvulta.


title: Suomalainen kansanmusiikki

text: Suomalaisessa kanteleessa ominaispiirre on alaspäin kaartuva ponsi, joka soitettaessa lepäsi oikean jalan reidellä, kun itse soitinta pidettiin polvien päällä poikittain. Paikoin eteläisillä seuduilla soittimen pitotapa oli syvemmällä sylissä, minkä johdosta ponsi oli turha. Yleisimmin vasemman käden sormilla tarpeettomat kielet suljetaan ja kieliä lyödään sormilla, nahkapalalla tai tikulla tms. soittolehdellä. Suomessa 1900-luvun alussa, ja Karjalassa jo paljon aikaisemmin, yleistynyt näppäilytekniikka pelkillä sormilla on nykyisin omaksuttu muissakin kantelemaissa vanhan soittotekniikan ohella rikastuttajana.


title: Suomalainen kansanmusiikki

text: Itämeren kanteleen perustyyppi on yksi- tai kaksipuolinen, jossa on viisi kieltä. Kanteleen pituus on ollut puoli metriä tai vähän päälle. Viisi kieltä ovat sopiva määrä suomalaistyyppisten runosävelten soittoon. Viimeisin tunnettu perinteen taitaja Antti Rantonen Haapavedeltä kuoli vuonna 1961. Karjalassa kanteleet säilyivät pitkään vähäkielisinä. Elias Lönnrot rakensi aikanaan jopa kromaattisia kanteleita, joissa kieliä oli yli 30. Suomalaisten talonpoikaisten kanteleiden kielimäärä on ollut hyvin vaihteleva. Yleensä noin 20 kieltä on riittänyt kansanmusiikin esittämiseen vanhaan tapaan lyhyet kielet soittajaa lähinnä. Alettaessa soittamaan kanteleella ns. taidemusiikkiia 1800-luvun lopulla pitkät kielet soittajaa lähinnä, on kieliluku kasvanut sittemmin jopa yli 30. Alun perin kielet tehtiin vaskesta, sittemmin raudasta ja myöhemmin teräksestä. Kanteleita on kehitetty rakennetta vahvistamalla ja parantamalla virityslaitteita sekä muuttamalla viritys kromaattiseksi. Talonpoikaisilla kanteleilla on säestetty lauluja ja tansseja sekä soitettu hengellistä musiikkia. Nykyisin erilaisella kanteleilla esitetään kaikenlaista musiikkia.


title: Suomalainen kansanmusiikki

text: Jouhikko eli jouhikantele on vanhimpia länsimaista suomalaiseen kansanmusiikkiin lainattuja soittimia. Jouhikossa kieliä on kahdesta neljään. Soittimen nimi tulee siitä, että kielet punottiin Suomessa hevosen häntäjouhista. Soitinta soitetaan pitämällä tartunta-aukossa kielet jakavaa vasenta kättä.


title: Suomalainen kansanmusiikki

text: Jouhikkoa käyttivät germaanit nimellä "Chrotta" ja keltit nimellä "crwth" ennen viulun keksimistä. Suomeen jouhikko levisi alun perin Ruotsista Viron ruotsinkielisten rannikkoalueitten kautta Sortavalaan. Jouhikko on 1800-luvulla ollut tiettävästi käytössä eteläisen Savon alueella, mm. Savonlinnassa, Kerimäellä ja Mäntyharjulla sekä näden läheisyydessä Karjalassa Kesälahdella, Kiteellä, Hiitolassa, Ilomantsissa ja Sortavalassa.


title: Suomalainen kansanmusiikki

text: Erityisesti viulua soittaneista kansansoittajista käytetään nimitystä pelimanni. Valtaosa taitavimmista pelimanneista tuli Suomen länsiosasta sekä ruotsinkieliseltä alueelta. Tunnettuja pelimanneja ovat mm. Kalle Tastula ja Friiti Ojala Kaustiselta, Matts Lindbäck Oravaisista, Aleksanteri Ranta Ilmajoelta, Juokki Nousiainen Kuorevedeltä ja Kalle Lundgren Nummelta.


title: Suomalainen kansanmusiikki

text: Uudemmista kansanmusiikissa käytettävistä soittimista viulu on kaikkein varhaisin. Ensimmäiset maininnat soittimen käytöstä ovat jo 1600-luvulta, mutta Itä-Suomeen laajempaan käyttöön viulu levisi vasta 1800-luvulla, ja joihinkin osiin Karjalaa haitari ja balalaikka ilmaantuivat jo ennen viulua. Viulumusiikin suurkautta olivat 1700- ja varsinkin 1800-luku, jolloin viulua käytettiin laajamittaisesti Suomen etelä- ja länsiosissa. Soitinta käytettiin myös paljon Karjalassa ja Savossa.


title: Suomalainen kansanmusiikki

text: Viulua käytettiin erityisesti kruunuhäitten seremonioissa ja tansseissa. Pelimannit ja puusepät rakensivat yleisimmin viulunsa itse. Viulun soitto oli pääasiassa yksiäänistä. Kuitenkin jos pelimanneja oli häissä useampi kuin yksi, voitiin musiikkiesitys toteuttaa myös oktaavisoittona. Jousia käytettiin lyhyesti ja napakasti, millä saatiin aikaan tehostettu tanssin rytmi. Viulua käytettiin myös muissa seremonioissa, marssimusiikissa, sillä soitettiin käyntisoittoja, tanssimusiikkia sekä muuten vain ajanvietemusiikkia, joihin saattoi lukeutua myös laulusävelmiä ja myöhemmin myös nuoteilla kirjoitettua musiikkia.


title: Suomalainen kansanmusiikki

text: Suomalaiseen viulunsoittoon on suuresti vaikuttanut ruotsalainen kansansoitto, mitä edesauttoivat vilkkaat meriyhteydet Pohjanmaalta Tukholman eteläpuolelle. Pohjalaisia kirvesmiehiä oli 1700-luvulla paljon myös eteläruotsalaisissa laivanveistämöissä, jolloin sävelmistöä, pääasiassa alun perin puolalaiseen polskaan pohjautuvia, levisi maahan. Puolan tanssiperintö polskan, poloneesin, masurkan, varsoviennen ja krakowiakin muodossa olikin jo 1500-luvulta lähtien merkittävä vaikuttaja koko Itämeren alueella.


title: Suomalainen kansanmusiikki

text: Viulunsoittajat olivat pääasiallisesti kiertäviä tai paikallisesti vaikuttavia kyläpelimanneja tai heikkotaitoisempia harrastelijoita.


title: Suomalainen kansanmusiikki

text: Viulun ohella myös klarinetti on peräisin länsimaista. Suomalaisessa kansanmusiikissa se on ollut käytössä pääasiassa tanssisoittimena, mutta klarinetilla on soitettu myös marsseja ja käyntisoittoja. Monien klarinetinsoittajien, eli pillipiiparien tai musikanttien, soittotaito on peräisin sotilassoittokunnista, joista he toivat oman lisänsä omille kotipaikkakunnilleen palatessaan. Klarinetinsoittotaito keskittyi pääasiassa Suomen länsiosiin.


title: Suomalainen kansanmusiikki

text: Harmonikka tuli Suomeen 1800-luvun jälkimmäisellä puoliskolla. Tuolloin haitarit olivat kaksirivisiä semitonivireisiä, pääasiassa saksalaisvalmisteisia. Karjalaan harmonikka levisi myös Venäjältä, joihinkin osiin jo ennen viulua. Sittemmin 1900-luvulle tultaessa haitarit kehittyivät viisirivisiksi ja kromaattisiviritteisiksi.


title: Suomalainen kansanmusiikki

text: Eräs merkittävistä kansanmusiikin parissa käytetyistä soittimista on huuliharppu, jota pitkän aikaa käytettiin tanssi- ja ajanvietemusiikissa. Muita vähemmän merkityksellisiä ja harvemmin käytettyjä soittimia ovat kitara, mandoliini ja sitra ja kontrabasso, jotka ovat yleistyneet lähinnä nykyajan pelimannien käytössä. Samaten urkuharmooni on nykyajan pelimannien suosiossa, vaikka sillä on varsinaisessa kansanmusiikissakin jo vuosisadan perinne, joskin hengellisten laulujen piirissä.


title: Suomalainen kansanmusiikki

text: Kansanmusiikiksi sanotaan myös samaan tyyliin sävellettyä musiikkia, joka käyttää kansanmusiikin elementtejä, yhdistäen siihen pop-, jazz- tai klassisen musiikin elementtejä. Usein muusikot aloittavat esittämällä perinteisiä sävelmiä, mutta jatkavat säveltämällä omia teoksiaan, esimerkiksi Konsta Jylhä, Värttinä.


title: Suomalainen kansanmusiikki

text: Kansanmusiikki koki Suomessa ensimmäisen uuden suosion aallon 1940-luvulla pelimanniyhtyeiden perustamisen myötä. Toinen aalto oli 1960-luvulla eurooppalais-amerikkalaisen etnisyys-folklore-muodin myötä. Oman alueen kansanmusiikilla on ollut erityisen voimakas merkitys uhanalaisiksi itsensä tuntevien ryhmien, kuten suomenruotsalaisten, suomenvenäläisten ja karjalaisevakoiden keskuudessa. Kansanmusiikilla on ollut myös poliittisia vivahteita. Kolmas aalto alkoi 1980-luvulla, jolloin muun muassa Sibelius-Akatemiassa alkoi kansanmusiikin (1983) akateeminen opetus. Tätä aaltoa edustavat muun muassa JPP, Värttinä, Maria Kalaniemi, Timo Väänänen, Loituma sekä Frigg.


title: Suomalainen kansanmusiikki

text: Monelle lastenlauluista tutut riimit ovat malliesimerkki suuhun kulkevasta kansanmusiikista: Suomalaiselle tuttuja ikivanhoja kansanmusiikista juurensa juontaneita rallatuksia ovat esimerkiksi ""hura hura häitä", "lällällälää lieruu", "tuu tuu tupakkirulla"".


title: Citroën

text: Citroën on ranskalainen ajoneuvovalmistaja ja automerkki. Vuodesta 1976 lähtien yhtiö on ollut osa PSA-konsernia.


title: Citroën

text: Ranskalaisen teollisuusmies André-Gustave Citroënin (1878–1935) vuonna 1919 perustama autotehdas oli ensimmäinen tuotantolaitos Yhdysvaltain ulkopuolella, joka valmisti autoja liukuhihnaa hyödyntäen. Citroën myös loi mallin nykyaikaiselle konseptille, jossa autojen myynti ja huolto toimivat saman verkoston alla. Kahdeksassa vuodessa Citroën kasvoi Euroopan suurimmaksi, ja maailman neljänneksi suurimmaksi henkilöautojen valmistajaksi.


title: Citroën

text: Vuonna 1924 Citroën toi markkinoille B10:n, Euroopan ensimmäisen sarjavalmisteisen täysteräskorisen automallin. Vuonna 1934 markkinoille tuodun Traction Avant -mallin myötä Citroën sementoi maineensa ennakkoluulottomana ja innovatiivisena autojen valmistajana. Malli oli ensimmäinen sarjavalmisteena tuotettu etuvetoinen auto ja lisäksi eräs ensimmäisistä itsekantavaa koria käyttäneistä autoista.


title: Citroën

text: Vuonna 1954 Citroën esitteli maailman ensimmäisen, itsetasaavalla kaasunestejousituksella valmistetun auton ja vuonna 1955 vallankumouksellisen DS:n, joka oli myös ensimmäinen eurooppalainen sarjatuotantomalli, joka oli varustettu levyjarruilla. Vuonna 1967 Citroën esitteli auton ohjauksen mukaan kääntyvät ajovalot, jotka paransivat liikenneturvallisuutta etenkin mutkaisilla teillä ajettaessa. Historiansa aikana Citroënin autot on palkittu useilla teknologia- ja muotoilupalkinnoilla ja merkki on voittanut kolmeen otteeseen "Vuoden Auto Euroopassa" -tittelin.


title: Citroën

text: Vuosi 1900 oli yksi André Citroënin elämän tärkeistä merkkipaaluista. Hän vieraili tuolloin äitinsä kotimaassa Puolassa ja tutustui siellä teollisessa käytössä olleeseen kalanruoto-hammaspyörään, jonka patenttioikeudet hän sai ostettua edullisesti.


title: Citroën

text: Vuonna 1906 André Citroën palkattiin autoja valmistaneen Mors-yhtiön johtajaksi. Tässä toimessa hän työskenteli vuoteen 1914, eli Suuren sodan alkuun asti.


title: Citroën

text: Vuosi 1912 tuli olemaan eräs kenties merkittävimmistä vuosiluvuista, sekä André Citroënin elämän, että hänen teollisen tuotantonsa kannalta. Citroën vieraili tuolloin Yhdysvalloissa, teollisuusmies Henry Fordin luona, tutustumassa tämän teollisuuslaitoksiin ja ajatusmaailmaan. Samana vuonna hän perusti "Citroën, Hinstin et Cie." -nimisen yhtiön, joka valmisti sarjatyönä kalanruoto-hammaspyöriä teollisuuteen ja muun muassa Mors-autojen vetopyörästöihin. Pian hän muutti yhtiönsä nimeksi "Société anonyme des engrenages Citroën" (Citroën-vaihteet Oy), jonka tunnukseksi otettiin kalanruoto-hammaspyörien muodon mukainen kuvio. Euroopan teollisen kasvun myötä Citroënin hammaspyöriä tuottavan yhtiön tuotanto moninkertaistui ja hänet itsensä nimitettiin ranskalsten ajoneuvojen tuotantoa ja patenttioikeuksia valvoneen syndikaatin johtoon..


title: Citroën

text: Saksan keisarikunnan julistettua sodan Ranskalle, André Citroën ilmoittauti palvelukseen tykistöupseerina. Sodan alkuvaiheista lähtien hän pani merkille Ranskan tykistön ammusten riittämättömyyden. Tammikuussa 1915 Citroën esitti Ranskan sotaministeriölle ajatuksensa liukuhihnatuotantoon perustuvasta ammusten valmistamisesta. Citroënin sunnitelmille näytettiin vihreää valoa ja rahoituksen järjestyttyä hän pani muutamassa kuukaudessa pystyyn A-tarvikkeita tuottavan, ultramodernin tehtaan. Tehtaaseen palkattiin työvoimaa 13 000 henkeä ja liukuhihnatuotannon avulla laitos valmisti päivässä 10 000 tykin kranaattia. Tehtaan kokonaistuotantomäärä oli noin 23 miljoonaa ammusta.


title: Citroën

text: André Citroën tähysi kuitenkin jo sodan jälkeiseen aikaan. Vuoden 1916 tienoilla hän palkkasi aiemmin Panhardilla työskennelleen insinööri Louis Dufresnen suunnittelemaan autoa, jonka valmistus aloitettaisiin sodan päätyttyä. Vuonna 1917 hän sai joukkoonsa lisävahvistusta insinööri Jules Salomon'sta, joka oli jo aiemmin ollut mukana pienen Le Zèbre -auton valmistuksessa.


title: Citroën

text: Henry Fordin oppien mukaisesti myös Citroën näki, että pystyäkseen myymään autoja suurille massoille, tuotteen täytyi olla hinnaltaan edullinen ja käytössä riittävän yksinkertainen ja luotettava. Suurten myyntivolyymien ja yksinkertaisen rakenteen ansiosta auton valmistus olisi liukuhihnatyönä nopeaa ja sitä kautta taloudellisesti voitollista.


title: Citroën

text: Rauhan koitettua marraskuussa 1918 Citroënilla oli monien muiden sotatuotantoa harjoittaneiden yhtiöiden tavoin käsissään nykyaikaisesti varustettu tehdas ja runsaasti työvoimaa, mutta ammustilausten loputtua, ei töitä. Tähän tilanteeseen André Citroën oli kaukoviisaasti varautunut, ja hän esitteli lehdistölle uuden autonsa, Type A:n vain neljä kuukautta sodan loppumisesta, maaliskuussa 1919. Ensimmäinen Type A:n tuotantoversio valmistui tehtaalta toukokuun lopussa. Kesäkuussa auto oli esillä Pariisin Avenue des Champs-Élysées'llä sijaitsevassa näyttely- ja myyntihuoneistossa. Citroën oli saanut tilat käyttöönsä moottoriurheilun pioneeri Fernand Charron'lta, joka oli toiminut jo pitkään autojen valmistuksen saralla. Hänen silloinen yrityksenä valmisti Alda-merkkistä autoa. Muutama vuosi myöhemmin Charron oli eräs Citroënin autotehtaan pääinvestoreista. Heinäkuun 7. päivänä vuonna 1919 ensimmäinen uusi Citroën 10HP "Type A" toimitettiin asiakkaalle.


title: Citroën

text: Amerikkalaisen General Motors-konsernin silloinen varapääjohtaja Alfred P. Sloan kertoo muistelmateoksessaan "My Years with General Motors", että André Citroën kävi vuonna 1919 neuvotteluja yrityksensä myymisestä GM:lle, mutta hanke ei lopulta edennyt loppuun asti. Näin ollen Citroën pysyi riippumattomana yhtiönä aina vuoteen 1935 saakka.


title: Citroën

text: Citroën panosti runsaasti julkisuuden hankkimiseen autoilleen. Vuosien 1925–1934 välisen ajan hän vuokrasi Eiffel-tornin kyljestä tilaa mainokselleen ja piti sillä pitkään hallussaan Guinnessin ennätystenkirjan kärkitilaa maailman suurimman mainostaulun asettajana. Citroën sponsoroi myös kolmea retkikuntaa, näiden Aasiaan "(Croisière Jaune)", Pohjois-Amerikkaan "(Croisière Blanche)" ja Afrikkaan "(Croisière Noire)" suuntautuneilla retkillä. Retkikunnat, joiden ajokkeina toimivat Kégresse-telastolla varustetut Citroën-autot, koostuivat tieteilijöistä ja journalisteista sekä retkueiden toimintaa tukevista henkilöistä, kuten esim. mekaanikot.


title: Citroën

text: Citroën-autojen luotettavuutta ja kovaa laatua kuvastaa vuosimallin 1923 Type C 5CV, joka on entisöity ja taltioitu Australian kansallismuseoon. Perthläinen matkasaarnaaja Neville Westwood, yhdessä toverinsa Greg Daviesin kanssa ostivat Citroënin, jolla jo siihen mennessä oli matkaa takanaan 48 000 kilometriä. Westwood ja Davies lähtivät matkaan Perth'stä elokuun 4. päivänä vuonna 1925, tavoitteenaan ajaa 7000 km:n matka Melbourneen ja takaisin. Davies palasi matkalta takaisin Perthiin joulukuun 30. päivänä vuonna 1925. Matkan vaativuutta arvioitaessa tulee muistaa, että näiden kaupunkien välillä ei ollut minkäänlaista tieyhteyttä, ja muun muassa jokien ylityksiä varten auto oli purettava osiin ja kannettava käsipelin toiselle puolelle. Toinen huomionarvoinen seikka on se, että aikakautena, jolloin voiteluaineille ei ollut olemassa mitään laatuvaatimuksia ja moottoreissa ei ollut öljynsuodattimia, kaksi vuotta vanha auto jolla oli takanaan jo raskas käyttöhistoria, oli käytännössä loppuunpalvellut.