text: Jack käskee Norringtonin miehiä jäämään väijytykseen luolan suulle, että he voisivat ampua tykeillä nyt kuolevaiset merirosvot. Jack itse menee luolaan neuvottelemaan Barbossan kanssa. Norrington ei kuitenkaan usko Jackin neuvoon vaan luulee sitä ansaksi, ja hän lähettää miehensä veneissä luolan suuaukon reunamille. Jack astelee luolaan Barbossan ja muiden ihmetykseksi ja kertoo ulkona odottavista sotilaista. Hän kertoo, ettei kirousta kannata murtaa vielä, sillä muuten he kuolisivat ulos astuessaan. Jack ehdottaa Barbossalle, että tämä valtaisi ulkona odottavat laivat ja perustaisi oman laivaston, jossa Jack purjehtisi toisena kapteenina mutta antaisi osan tuloistaan Barbossalle. Tuloprosenteista kiistellään, kunnes Jack saa tahtonsa lävitse lisäämällä kauppaan suuren hatun Barbossalle. Barbossa suostuu ja lähettää miehensä matkaan, ei tosin veneillä, vaan jalkaisin merenpohjaa pitkin. Laivoilla syntyy taistelu.


title: Pirates of the Caribbean: Mustan helmen kirous

text: Barbossan miehistön taistellessa Jack varastaa yhden kultaisen kolikon ja saa samalla ylleen kirouksen. Hän vapauttaa Willin, ja he käyvät yhdessä taistoon luolaan jääneitä merirosvoja vastaan. Jack taistelee Barbossaa vastaan, ja Will sekä taisteluun liittynyt Elizabeth taistelevat muita merirosvoja vastaan. Barbossalle selviää, että Jack on osaltaan mukana kirouksessa, eivätkä he kumpikaan voi kuolla. Jack laukaisee pistoolinsa, ja Barbossa nauraa hänen tuhlanneen luotinsa. Kääntäessään katseensa, hän kuitenkin näkee Willin puristavan kädessään kahta viimeistä atsteekkikorua ja pudottavan ne arkkuun verestä punaisina. Barbossan rintaan osunut luoti tappaa hänet, mutta sitä ennen hän ehtii tuntea kylmyyttä kirouksen haihduttua.


text: Merellä kirotut merirosvot huomaavat kirouksen väistyneen, kun he muuttuvatkin tavallisiksi ihmisiksi. Merirosvot antautuvat, ja laivaston miehet hurraavat.


text: Kaikista ”hyvistä” teoistaan huolimatta Jack aiotaan hirttää. Suunnitelmiin tulee kuitenkin mutkia, sillä Will on päättänyt pelastaa Jackin, vaikka hänet on armahdettu merirosvoudesta. Hän kertoo Elizabethille rakastavansa tätä ja ryntää sitten väkijoukkoon kohti hirttolavaa ja vapauttaa Jackin. Suunnitelma epäonnistuu, ja he jäävät kiinni, mutta Elizabeth asettuu vihdoin Willin puolelle ja kertoo rakastavansa tätä ja kuolevansa hänen kanssaan. Kuvernööri Swann armahtaa heidät, sillä hän pelkää tyttärensä puolesta. Jack Sparrow puolestaan onnistuu karkaamaan virkavallalta ja putoaa linnoituksesta veteen, mistä paikalle saapunut Musta Helmi, joka on Jackin oman miehistön hallussa, poimii hänet mukaansa ja lähtee Port Royalista. Kommodori Norrington päättää antaa laivalle päivän etumatkan, ennen kuin lähtee jahtaamaan heitä. Will ja Elizabeth vaihtavat viimeinkin ensimmäisen suudelmansa.


text: Lopputekstien jälkeen Hector Barbossan apina varastaa yhden Cortézin 882 kirotusta kultaisesta medaljongista, jolloin apinasta tulee taas kuolematon ja kirottu.


text: Aluksi elokuvan uskottiin menestyvän huonosti ja siihen suhtauduttiin epäluuloisesti, mutta ilmestyttyään elokuva tuotti yhteensä 653 miljoonaa dollaria, mikä teki siitä kaikkien aikojen 21. menestyneimmän elokuvan.


text: Elokuva on saanut yhteensä 26 palkintoa ja 68 ehdokkuutta. Elokuva keräsi myös muutamia Oscar-ehdokkuuksia, mukaan lukien parhaan miespääosan palkintoehdokkuuden.


text: Elokuvan musiikin on säveltänyt Klaus Badelt. 22. kesäkuuta 2003 julkaistiin soundtrack, jonka kappaleet ovat:


text: Kappaleiden nimistä suurin osa on harhaanjohtavia; esimerkiksi ”Will and Elizabeth” soi Jackin ja Willin miekkailukohtauksen aikana, kappaleella ”One Last Shot” ei ole mitään tekemistä Jackin luodin kanssa ja ”Medallion Calls” on pikemminkin Jack Sparrow’n sisäänastumismarssi, sillä tämä teema alkaa Jackin purjehtiessa Port Royaliin ja loppuu tämän keskustellessa laiturinvalvojan kanssa.


title: E. T. A. Hoffmann

text: Ernst Theodor Amadeus Hoffmann (24. tammikuuta 1776 Königsberg, Itä-Preussi – 25. kesäkuuta 1822 Berliini) oli saksalainen kirjailija, juristi, säveltäjä, musiikkikriitikko, piirtäjä ja karikatyristi. Hoffmann on jäänyt kirjallisuushistoriaan lyhennetyssä muodossaan E. T. A. Hoffmann. Parhaiten Hoffmann tunnetaan teoksestaan "Pähkinänsärkijä ja hiirikuningas" ("Nussknacker und Mausekönig", 1816). Pjotr Tšaikovski sävelsi teoksesta vuonna 1892 tunnetun baletin, joka perustui Alexander Dumas'n versioon Hoffmannin tarinasta. Hoffmannista itsestäänkin on tehty ooppera, Jacques Offenbachin "Hoffmanin kertomukset" (1879). Jules Barbierin libretto perustuu hänen ja Michel Carrén näytelmään (1851), joka taas perustuu Hoffmanin kertomuksiin, joiden päähenkilönä hän itse seikkailee.


title: E. T. A. Hoffmann

text: Hoffmann alkuperäiset etunimet olivat Ernst Theodor Wilhelm, mutta muutti myöhemmin Mozartia kunnioittaakseen kolmannen etunimensä Amadeukseksi.


title: Optoelektroniikan tutkimuskeskus

text: Optoelektroniikan Tutkimuskeskus (ORC) on Tampereen teknillisen yliopiston erillislaitos, jonka perusti professori Markus Pessa vuonna 2000. Se on Suomen johtava nanofotoniikan ja optoelektroniikan tutkimuskeskus.


title: Optoelektroniikan tutkimuskeskus

text: ORC:llä työskentelee noin 70 henkilöä ja neljä tutkimusryhmää, joiden tutkimusalueita ovat puolijohdeteknologia, ultranopea ja tehokas optiikka, pintatiede ja nanofotoniikka. Tutkimusprojektit tuottavat vuosittain yli 150 tieteellistä julkaisua ja niiden tuloksena on syntynyt myös useita yrityksiä. Laitoksen budjetti on noin kuusi miljoonaa euroa vuodessa.


title: Optoelektroniikan tutkimuskeskus

text: Laitoksen johtajana toimii Pekka Savolainen.


title: Kohdunsuu

text: Kohdunsuu () on kohdun kaulakanavan aukko, joka avautuu emättimen pohjaan. Alateitse synnyttäneillä naisilla se on rakomainen, synnyttämättömillä pyöreä.


title: Kohtu

text: Kohtu () on nisäkäsnaaraiden lantio-ontelossa sijaitseva lihasontelo, jossa sikiö kehittyy hedelmöittyneestä munasolusta elinkelpoiseksi yksilöksi. Sikiölle kehittyy kohdun seinään istukka, jonka kautta sikiö saa ravintoa ja happea kantavana olevalta naaraalta.


title: Kohtu

text:
Naisen kohtu on päärynän muotoinen elin virtsarakon ja peräsuolen välissä. Kohtu muodostuu kahdesta osasta, jotka ovat: Paksumpi yläosa eli "kohdunrunko" sekä kapeampi alaosa eli "kohdunkaula".
Kohdunkaula työntyy emättimen alueelle kohdun napukkana. Kohtu on yhteydessä munanjohtimiin. Molemmin puolin kohdun sivuilla sijaitsevat luumun kokoiset munasarjat. Ne erittävät naissukupuolihormoneja ja niissä muodostuvat munasolut, jotka kulkeutuvat munanjohtimien kautta kohtuun.


title: Kohtu

text: Kohdun seinämä muodostuu kolmesta kerroksesta: Sisimpänä on kohdun limakalvo, keskellä on kohtulihas ja uloimpana on vatsakalvo.


title: Kohtu

text: Kohdun limakalvo tarjoaa ympäristön alkion kiinnittymiselle ja kehittymiselle naisen murrosiästä vaihdevuosi-ikään. Kohdun limakalvo paksunee kuukautiskierron ensimmäisellä puoliskolla. Munasarjojen tuottamien hormonien vaikutuksesta limakalvoon muodostuu erittäviä rauhasia ovulaation jälkeen. Mikäli hedelmöitystä ei tapahdu tai alkio ei kiinnity, kohdun limakalvo poistuu elimistöstä emättimen kautta kuukautisvuotona ja kehittyy hitaasti uudelleen seuraavan kierron aikana.


title: Kohtu

text: Kohtu painaa normaalitilassa noin 100 grammaa ja raskauden lopussa sen paino on 1 000–2 000 grammaa. Kohdun seinämä ohenee koko raskauden ajan, ja se voi olla loppuraskaudesta osittain vain paperin ohutta. Kohdun kasvua seurataan raskausaikana vatsan päältä mitattavalla SF-mitalla.


title: Kohtu

text: Raskaus voi olla myös kohdunulkoinen. Tällöin munasolu on yleisimmin kiinnittynyt munanjohtimeen, eikä voi kehittyä normaalisti sikiöksi. Kuitenkin tunnetaan erittäin harvinaisia tapauksia, joissa sikiö on kasvanut täysin normaalisti kohdun ulkopuolella. Suomessa tällaista on tiettävästi sattunut vain kerran. Tällaisessa tapauksessa synnytys tapahtuu sektiolla.


title: Greetings from Asbury Park, N.J.

text: Greetings from Asbury Park, N.J. on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Bruce Springsteenin esikoisalbumi vuodelta 1973.


title: Greetings from Asbury Park, N.J.

text: Kaikki kappaleet tehnyt Bruce Springsteen.


title: Greetings from Asbury Park, N.J.

text: A-puoli


title: Greetings from Asbury Park, N.J.

text: B-puoli


title: Greetings from Asbury Park, N.J.

text: Kappaleesta "For You" on tehnyt oman versionsa vuonna 1977 Greg Kihn albumillaan "Greg Kihn Again" sekä singlellä "For You" / "Mood Mood Number" (Beserkley Records BZZ 4).


title: Hirsipuu

text: Hirsipuu on kynällä ja paperilla pelattava arvauspeli kahdelle tai useammalle pelaajalle. Toinen pelaajista miettii sanaa ja toinen yrittää arvailla sanaa ehdottelemalla kirjaimia.


title: Hirsipuu

text: Arvattava sana näytetään arvaajalle rivinä alaviivoja (_), joiden lukumäärä vastaa sanan kirjainten lukumäärää. Jos arvaava pelaaja ehdottaa kirjainta, joka esiintyy sanassa, toinen pelaaja kirjoittaa sen kaikkiin niihin kohtiin, joissa se sanassa esiintyy. Jos ehdotettu kirjain ei esiinny sanassa, toinen pelaaja piirtää yhden kuvion elementin. Peli päättyy, kun: Pelin tarkka pelaamistapa vaihtelee: jotkut piirtävät hirsipuun kummulle, kun jotkut piirtävät sen hirttolavalle. Jotkut pelaajat piirtävät hirsipuun ennen peliä ja piirtävät pelin aikana vain miehen ruumiin (perinteisesti pää, keskivartalo, vasen käsi, oikea käsi, vasen jalka ja oikea jalka). Jotkut pelaajat aloittavat kuvion piirtämisen tyhjästä ja piirtävät siis ensin hirsipuun antaen arvaajalle enemmän mahdollisuuksia.


title: Hirsipuu

text: Peliä saatetaan myös pelata moninpelinä, jolloin arvaajia on enemmän kuin yksi. Lisäksi vaihtelua on siinä, kirjoitetaanko arvatut kirjaimet muistiin arvaajan nähtäville, ja saako arvaaja arvata uudestaan jos hän ehdottaa jotain jo ehdotettua kirjainta. Joskus peliä pelataan myös niin, että sanan keksijä kirjoittaa sanan ensimmäisen ja viimeisen kirjaimen sekä kaikki muut samat kirjaimet ennen peliä.


title: Hirsipuu

text: "The Oxford Guide to Word Gamesin" kirjoittajan Tony Augarden mukaan ”hirsipuun alkuperä on epävarma, mutta se näyttää syntyneen viktoriaanisella aikakaudella”.


title: Hirsipuu

text: Alice Berta Gommesin "Traditional Games" -kirjassa (1894) mainitaan peli nimeltä ”Birds, Beasts and Fishes” (). Sen säännöt ovat yksinkertaiset: yksi pelaajista kirjoittaa eläinsanan ensimmäisen ja viimeisen kirjaimen ja muut yrittävät arvata välissä olevat kirjaimet.


title: Hirsipuu

text: Toisissa lähteissä peliä kutsutaan nimillä ”Gallows” ja ”The Game of Hanging”.


title: Hirsipuu

text: Hirsipuuta pelattaessa kannattaa arvaukseksi valita tavallisia kirjaimia, suomen kielessä yleensä vokaaleja. Jos kirjaimista näyttäisi muodostuvan joku sana, kannattaa yrittää arvata puuttuvat kirjaimet.


title: Hirsipuu

text: Arvuuttajana kannattaa valita sanoja, joissa on sekä etu- että takavokaaleita ("labyrintti", "pyramidi") tai joissa sama kirjain ei toistu ("korsi", "sotka", "kaivo").


title: John Phillips (astronautti)

text: John L. Phillips (s. 15. huhtikuuta 1951 Fort Belvoir, Virginia) on yhdysvaltalainen astronautti. Hän on asunut lapsena pisimpään Scottsdalessa, Arizonassa ja tuli ylioppilaaksi Scottsdalen lukiosta 1966. Hän valmistui U.S. Naval Academystä 1972. Siellä hän hankki kandidaatin tutkinnon matematiikassa ja venäjän kielessä. Hän opiskeli diplomi-insinööriksi pääaineena lentotekniikka ja valmistui University of West Floridasta 1974. Hän hankki maisterin tutkinnon luonnontieteestä ja väitteli geofysiikasta University of Californiasta, Los Angeles (UCLA) 1984 ja 1987, vastaavasti.


title: John Phillips (astronautti)

text: Phillipsistä tuli laivaston lentäjä marraskuussa 1974. Hän lensi Vought A-7 Corsair -hävittäjää Naval Air Station Lemooressa ja palveli Attack Squadron 155:ssä USS Oriskany- ja USS Roosevelt -lentotukialuksilla. Hän on toiminut värvaysupseerina Albanyssä, New Yorkissa, ja lensi CT-39 Sabrelineria Naval Air Station North Islandissa, Kaliforniassa. Phillipsillä on yli 4 400 lentotuntia ja 250 tukialuslaskua. Hän oli Laivaston reservissä 1982–2002 A-7-lentäjänä ja muissa tehtävissä. Hänen sotilasuransa päättyi 2002 Captain, USNR, arvolla.


title: John Phillips (astronautti)

text: 1982 Phillips lähti laivastosta ja aloitti jatko-opinnot UCLAssa. Siellä hän tutki NASAn Pioneer Venus -aluksen dataa. Kun hän väitteli, hän sai J. Robert Oppenheimer Postdoctoral Fellowshipin Los Alamos National Laboratoryyn ja otti pysyvän viran sieltä 1989. Hän tutki aurinkoa ja avaruussäätä. Vuosina 1993–96 hän oli Solar Wind Plasma Experiment -instrumentin päätutkija (ESA:n Ulysses-aluksen laite). Hän on tehnyt 156 tieteellistä artikkelia.


title: John Phillips (astronautti)

text: Opinnoistaan Phillips sai National Merit Scholar -palkinnon, hän valmistui toiseksi parhaana (902 oppilaasta) U.S. Naval Academystä. Hän on saanut kaksi NASAn Group Achievement Awards -palkintoa ESAn Ulysses-missiosta ja työstään Los Alamos National Laboratoryssä hän sai Distinguished Performance Award -palkinnon 1996. Hän on saanut NASA Space Flight Medal -mitalin ja useita mitaleita sotilasuransa aikana.


title: John Phillips (astronautti)

text: Hänen vaimonsa on Laura Jean Doell, jonka syntypaikka on Scotia, New York. Heillä on kaksi lasta.


title: John Phillips (astronautti)

text: Harrastuksia Phillipsillä on hiihto, kanootilla soutaminen, retkeily ja kuntoilu.


title: John Phillips (astronautti)

text: NASAan hänet valittiin astronautiksi huhtikuussa 1996. Hän aloitti koulutuksensa Johnson Space Centerissä elokuussa 1996.


title: John Phillips (astronautti)

text: Hän lensi STS-100-sukkulalennolla 19. huhtikuuta – 1. toukokuuta 2001 ja viipyi avaruudessa 12 päivää. Tämä miehistö asensi Canadarm-2-nosturin avaruusasemaan.


title: John Phillips (astronautti)

text: 15. huhtikuuta 2005 klo 00:55 (UTC) hän lensi Sojuz-kantoraketilla ja -avaruusaluksella ISS-avaruusasemalle (ISS Expedition-11). Hän viipyi asemalla kuusi kuukautta. Phillipsin asema oli Flight Engineer tai NASA Science Officer eli lentotehtävä oli teknis-tieteellinen. Mukana lennolla olivat myös Venäjän Sergei Krikaljov ja ESA:n Roberto Vittorio.


title: John Phillips (astronautti)

text: Phillips osallistuu myös 16. maaliskuuta 2009 laukaistulle ISS-avaruusasemalle suuntautuneelle STS-119 avaruussukkulalennolle tehtäväspesialistina.


title: Habarovskin aluepiiri

text: Habarovskin aluepiiri () on Venäjän federaatioon kuuluva, Japaninmereen rajoittuva osa Kaukoidässä Aasiassa.


title: Habarovskin aluepiiri

text: Habarovskin aluepiiri rajoittuu etelässä Primorjen aluepiiriin ja Kiinaan, lännessä Amurin alueeseen, luoteessa Sahaan, koillisessa Magadanin alueeseen ja idässä Ohotanmereen ja kaakossa Japaninmereen. Kapea Tatariansalmi erottaa sen Sahalinin alueesta.


title: Habarovskin aluepiiri

text: Suuri osa aluepiiristä on vuoristoa. Aluepiirin pohjoisosassa ovat Džugdžurvuoret, länsiosassa Stanovoivuoret ja kaakkoisosassa Sihote-Alin vuoret. Aluepiirin korkein huippu nousee 2 933 metriin. Ohotanmeren rannikon edustalla sijaitsevat Šantarsaaret. Yli 50 % aluepiirin pinta-alasta on metsää. Suurin joki on alueen eteläosan halki virtaava Amur. Sen lisäjokia on muun muassa Amgun.


title: Habarovskin aluepiiri

text: Tässä yli kaksi kertaa Suomen kokoisessa aluepiirissä on useita merkittäviä luonnonsuojelualueita.


title: Habarovskin aluepiiri

text: Habarovkan kaupunki (nykyinen Habarovsk) perustettiin 1858. Habarovskin aluepiirin alue oli Venäjän sisällissodan aikana osittain Japanin ja Yhdysvaltain miehittämä. Sisällissodan jälkeen alueesta tuli osa Neuvostoliittoa. Vuonna 1926 perustettiin Kaukaisen idän maakunta, ja 1938 siihen kuuluva Habarovskin aluepiiri. Maakunnan pääkaupunkina oli Habarovsk. Kaukaisen idän maakunta lakkautettiin 1953 ja jaettiin pienempiin osiin, joista yksi oli Habarovskin aluepiiri.


title: Habarovskin aluepiiri

text: Asukasluku on pudonnut merkittävästi neuvostoliiton hajoamisen jälkeen. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Habarovskin aluepiirissä asui 1 343 869 henkeä (ilman "Juutalaisten autonomista alue"tta). Kaupunkilaisia oli tuolloin 81,8 % väestöstä.


title: Habarovskin aluepiiri

text: Aluepiirin kaupunkeja ja taajamia ovat Habarovsk (577 441 as.), Komsomolsk-na-Amure (263 906 as.), Amursk (42 970 as.), Sovetskaja Gavan (27 712 as.), Nikolajevsk-na-Amure (22 752 as.), Bikin (Бикин, 17 154 as.), Vanino (Ванино, 17 001 as., kaupunkityyppinen taajama) ja Vjazemski (Вяземский, 14 555 as.). Lisäksi kaupunkilaisia asui aluepiirin kaupunkityyppisissä taajamissa.


title: Habarovskin aluepiiri

text: Suurin osa väestöstä on venäläisiä, mutta Amurin varsilla asuu myös alueen alkuperäisväestöön kuuluvia nanaita, giljakkeja, orotšeja sekä kiinalaisia, japanilaisia ja korealaisia. Alueen pohjoisosassa asuu myös evenkejä ja eveenejä.


title: Habarovskin aluepiiri

text: Aluepiirin hallinnon johdossa ovat aluepiirin kuvernööri ja lakiasäätävä duuma. Aluepiirin pääkaupunki on Habarovsk (1858–1893 nimenä Habarovka). Aluepiiri jakautuu paikallishallinnossa 19 osaan: kahteen kaupunkipiirikuntaan ja 17 kunnallispiiriin.


title: Habarovskin aluepiiri

text:
Hallinnollisesti aluepiiriin kuuluu osana myös Juutalaisten autonominen alue, vaikka sekin on itsenäinen Venäjän federaation subjekti (alue).
Venäjän tilastokeskus Rosstatin mukaan vuonna 2010 Habarovskin aluepiirin osuus Venäjän bruttokansantuotteesta oli 351,3 miljardia Venäjän ruplaa, eli 0,94 prosentista koko Venäjän bruttokansantuotteesta (37 398,5 mrd. RUB). Aluepiirin laskennallinen BKT henkeä kohti edusti Venäjän keskitasoa. Vuonna 2010 se oli jokaista aluepiirin asukasta kohti noin 6 403 EUR/vuosi (100 % maan keskiarvotasosta 6 413 euroa).


title: Habarovskin aluepiiri

text: Habarovskin aluepiirissä on koneenrakennus-, metalli-, metsä-, puunjalostus-, öljynjalostus-, elintarvike- ja kaivosteollisuutta sekä selluloosan ja paperin valmistusta. Kaivosteollisuus tuottaa kivihiiltä, rautaa ja värimetalleja. Maataloudessa viljellään viljaa ja kasvatetaan nauta- ja siipikarjaa. Myös kalastus on tärkeä elinkeino. Lisäksi harjoitetaan mehiläistarhausta ja metsästystä.


title: Habarovskin aluepiiri

text: Aluepiirin tärkeimmät satamat ovat erityisesti öljyterminaalina toimiva De-Kastri (Де-Кастри) ja yleissatama Vanino (jonka kautta on viime vuosina kuljetettu runsaasti muun muassa hiiltä). Pienempiä satamia on muun muassa Nikolajevsk-na-Amuressa Amurin suulla, Ohotskissa Ohotanmeren rannalla ja Sovetskaja Gavanissa. Jokisatama on myös Habarovskissa ja Komsomolsk-na-Amuressa. Aluepiirin eteläosassa kulkevat Siperian ja Baikalin–Amurin radat.


title: Primorjen aluepiiri

text: Primorjen aluepiiri (, ) on Venäjän federaation osa Venäjän Kaukoidän eteläisimmässä osassa Aasiassa. Se rajoittuu pohjoisessa Habarovskin aluepiiriin, idässä ja etelässä Japaninmereen, lounaassa Pohjois-Koreaan ja lännessä Kiinaan.


title: Primorjen aluepiiri

text: Suurin osa aluepiiristä kuuluu Sihote-Alinin vuoristoon, jonka korkeimmat kohdat ovat alueen itäosassa. Länsi- ja eteläosassa on alankoa. Alueen vesistöistä mainittakoon Ussuri- ja Sungatšajoet sekä Kiinan rajalla oleva Hankajärvi.


title: Primorjen aluepiiri

text:
Aluepiirissä on useita merkittäviä luonnonsuojelualueita.
Venäjän sisällissodan aikana alue oli Japanin ja Yhdysvaltain miehittämä. Näiden mentyä neuvostovalta vakiintui. Vuosina 1922-1926 Primorjen provinssi oli osa aiemmista Kaukaisen idän tasavaltojen maista muodostettua Kaukaisen idän aluetta. Vuonna 1926 tästä muokattiin Kaukaisen idän maakunta. Siinä Primorjen provinssi oli ensin osa Vladivostokin piiriä ja myöhemmin osa Primorjen ja Ussurin alueita. Näistä alueista tuli aluepiirejä. Vasta 1938 seutu liittyi suoraan Moskovan lainsäädännön piiriin Primorjen aluepiirinä.


title: Primorjen aluepiiri

text: Neuvostovallan otteen kiristyessä 1920-luvulla vallinnut yksityinen ja enemmistöltään kiinalaisomisteinen liiketoiminta vaihtui rajoiltaan suljetumpaan ja valtiolliseen toimintatapaan. 1930-luvulla seurasi pakkoteollistamisen aika, mutta alueella ei ollut tähän riittävästi työvoimaa. Valtiovalta toimitti paikalle vankityövoimaa stalististen ojennusleirien muodossa. Vuonna 1937 alueella oli jo 70 000 henkeä pakkotöissä. Pakkotyöläisten määrä nousi myöhemmin merkittävästi, sillä vuoden 1940 alussa jo kahdella suurleirillä oli 114 000 vankia (1.1.1940 vankeja: Primorlag 58 028, Vladlag 56 033). Työleirejä oli erityisesti Vladivostokin lähistöllä.


title: Primorjen aluepiiri

text: Primorjen aluepiirin väliluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 1 956 497. Kaupunkilaisia oli 76,1 prosenttia alueen väestöstä.


title: Primorjen aluepiiri

text: Suurimmat kaupungit olivat 2010: pääkaupunki Vladivostok (592 034 as.), Nahodka (159 719 as.), Ussurijsk (158 004 as.), Artjom (102 603 as.), Arsenjev (Арсеньев, 56 750 as.), Spassk-Dalni (44 173 as.), Bolšoi Kamen (Большой Камень, 39 257 as.), Partizansk (38 659 as.), Dalnegorsk (37 519 as.), Lesozavodsk (37 034 as.), Dalneretšensk (27 604 as.) ja Fokino (23 696 as.).


title: Primorjen aluepiiri

text: Etnisen jakaumansa puolesta väestön pääosa on venäläisiä, mutta alueella asuu myös kiinalaisia, korealaisia, evenkejä, orotšeja ja mantsuja.


title: Primorjen aluepiiri

text: Oheinen taulukko kuvaa Primorjen aluepiirin ja sen suurimpien kaupunkien väkiluvun kehitystä vuosina 1959–2010.


title: Primorjen aluepiiri

text: Aluepiirin hallinnosta vastaavat kuvernööri ja aluepiirin duuma. Kuvernöörinä oli vuodesta 2001 Sergei Darkin. Vuonna 2012 hänet korvasi Vladimir Mikluševski.


title: Primorjen aluepiiri

text: Paikallishallinnon ylemmällä tasolla Primorjen aluepiiri jakaantuu 22 piiriin ja 12 kaupunkialueeseen.Primorjen aluepiirin osuus Venäjän bruttokansantuotteesta oli tilastokeskus Rosstatin mukaan vuonna 2010 oli 464,3 miljardia Venäjän ruplaa, eli 1,24 prosenttia koko maan bruttokansantuotteesta (37 398,5 mrd. RUB). Aluepiirin laskennallinen BKT henkeä kohti jäi hieman alle Venäjän keskitason. Vuonna 2010 se oli jokaista aluepiirin asukasta kohti noin 5 814 EUR/vuosi (91 % maan keskiarvotasosta 6 413 EUR).


title: Primorjen aluepiiri

text: Alueella on kaivos-, kalanjalostus-, metsä-, puunjalostus-, koneenrakennus-, metalli- ja kemianteollisuutta. Kaivosteollisuus tuottaa kivihiiltä, sinkkiä ja lyijyä. Kalastus on tärkeä elinkeino rannikolla. Maataloudessa on keskitytty viljan ja soijan viljelyyn sekä nautakarjan hoitoon. Lisäksi harjoitetaan metsätaloutta, poronhoitoa, turkistarhausta ja mehiläistentarhausta.


title: Primorjen aluepiiri

text: Aluepiirin rautatieverkon keskus on Ussurijsk, josta johtaa radat pohjoiseen Habarovskiin, länteen Kiinan Mantšuriaan ja lounaaseen Vladivostokiin ja Nahodkaan. Merkittävin maantie johtaa Vladivostokista Habarovskiin. Tärkeimmät satamat ovat Vladivostok, Nahodka ja Vostotšnyi. Nahodkanlahden itärannalla sijaitseva Vostotšnyin satama kuuluu rahtimäärältään Venäjän viiden suurimman sataman joukkoon. Vladivostokissa on suuri lentokenttä.


title: Krasnodarin aluepiiri

text: Krasnodarin aluepiiri () on hallintoalue Etelä-Venäjällä Kaukasiassa Itä-Euroopassa. Lounaassa Mustaanmereen rajoittuva Krasnodarin aluepiiri kuuluu Venäjän Eteläiseen federaatiopiiriin.


title: Krasnodarin aluepiiri

text: Krasnodarin aluepiiri rajoittuu pohjoisessa Rostovin alueeseen, idässä Stavropolin aluepiiriin, kaakossa Karatšai-Tšerkessiaan, etelässä Georgiasta itsenäistyneeksi julistautuneeseen Abhasiaan, lounaassa Mustaanmereen sekä luoteessa Asovanmereen. Lännessä Kertšinsalmi erottaa Krasnodarin aluepiirin laillisesti Ukrainaan kuuluvasta, mutta Venäjän sotavoimien helmi-maaliskuussa 2014 miehittämästä Krimin autonomisesta tasavallasta. Lisäksi kokonaan aluepiirin sisällä on Adygeian tasavalta.


title: Krasnodarin aluepiiri

text: Krasnodarin aluepiiri sijaitsee pääasiassa Kubanin–Asovan alangolla. Eteläosassa on ylänköä. Alueen merkittävin joki on Kuban.


title: Krasnodarin aluepiiri

text: Ilman keskilämpötila tammikuussa vaihtelee vuoriston -8 °C:sta (yli 2000 metrin korkeudella) ja sisämaan tasangon -4 °C Mustanmeren rannikon +5 celsiusasteeseen. Heinäkuun keskilämpötila on +13 °C ylempänä vuorilla ja kohoaa +23 °C rannikolla ja tasankoalueella. Vuoden keskimääräinen sademäärä on 400-3200 millimetriä.


title: Krasnodarin aluepiiri

text: Aluepiirin tärkeimpiin luonnonsuojelualueisiin kuuluvat kaksiosainen Sotšin kansallispuisto (1937,37 km) ja kahden muun federaatiosubjektin kanssa yhteinen Kaukasian luonnonpuisto (2803,35 km).


title: Krasnodarin aluepiiri

text: Krasnodarin aluepiiri on pääasiassa vanhaa tšerkessien asuma-aluetta. Se on ollut asutettuna esihistorialliselta ajalta lähtien. Alue kuului 800- ja 900-luvuilla Alanian valtioon ja tuona aikana alueelle muodostui adygei-tšerkessiläinen "kantakansa". Alue kuului sittemmin Tšerkessian valtioon, joka käsitti laajan alueen Länsi-Kaukasukselta ja aina Asovanmereltä Georgian Mustanmeren rannikolle asti. Tšerkessian pääkaupunkina oli Mustanmeren rannikkokaupunki Sotši.


title: Krasnodarin aluepiiri

text: Venäjän keisarikunta ryhtyi valloittamaan aluetta 1800-luvun alkupuolella. Vasta 1858 Venäjä sai valloitettua Tšerkessian. Seurasi Tšerkessian tuhoaminen: peräti 90 % tšerkessikansasta joko tapettiin tai ajettiin pois kotimaastaan. Suurin osa, yli 400 000 henkeä, vaelsi 1858-64 Turkin alueelle, jossa heidät asutettiin eri puolille valtakuntaa. Muistona Tšerkessian valtiosta on Krasnodarin aluepiirin sisällä oleva Adygeian tasavalta, jonka adygeiväestön esi-isät onnistuivat välttämään Venäjän toimeenpaneman karkotuksen ja kansanmurhan.


title: Krasnodarin aluepiiri

text: Venäjän sisällissodassa alue oli bolševikkeja vastustavan Etelä-Venäjän hallituksen hallussa, joka oli asettunut Jekaterinodariin (nykyinen Krasnodar). Bolševikit kuitenkin voittivat Etelä-Venäjän hallituksen ja toukokuussa 1918 alueelle perustettiin Kubanin-Mustanmeren neuvostotasavalta, joka sittemmin liitettiin Venäjän neuvostotasavaltaan. Alueelle perustettiin Tšerkessien (Adygeiden) autonominen alue 1922 ja 1928 se nimettiin uudelleen Adygeiden autonomiseksi alueeksi, jonka pääkaupunkina oli Krasnodar oli vuoteen 1936 asti, jolloin alueen rajoja muutettiin. Toisessa maailmansodassa Saksa valloitti Krasnodarin aluepiirin loppukesällä 1942, mutta Neuvostoliitto valtasi sen takaisin seuraavana vuonna. Adygeian autonominen alue kuului Krasnodarin aluepiiriin vuoteen 1992 asti jolloin siitä tuli Adygeian tasavalta.


title: Krasnodarin aluepiiri

text: "Asukasluvun kehitys"


title: Krasnodarin aluepiiri

text: Krasnodarin alueella oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan neljä yli 100 000 asukkaan kaupunkia. Nämä olivat: Krasnodar (744 995 as.), Sotši (343 334 as.), Novorossijsk (241 952 as.) ja Armavir (188 832 as.).


title: Krasnodarin aluepiiri

text: Suuruudeltaan 50 000–100 000 asukkaan kaupunkeja oli 11 kappaletta: Jeisk (87 769 as.), Kropotkin (80 765 as.), Slavjansk-na-Kubani (Славянск-на-Кубани, 63 842 as.), Tuapse (63 292 as.), Labinsk (62 864 as.), Tihoretsk (Тихорецк, 61 823 as.), Anapa (58 990 as.), Krymsk (57 382 as.), Gelendžik (54 980 as.), Timašovsk (53 924 as.) ja Beloretšensk (Белореченск, 53 892).


title: Krasnodarin aluepiiri

text: Kooltaan 30–50 tuhannen asukkaan kaupunkeja oli kymmenen: Kurganinsk (Курганинск, 47 970), Ust-Labinsk (43 270), Korenovsk (Кореновск, 41 166), Apšeronsk (40 225), Temrjuk (38 046), Gulkevitši (35 244), Abinsk (34 928), Novokubansk (Новокубанск, 34 880), Primorsko-Ahtarsk (Приморско-Ахтарск, 32 257) ja Gorjatši Kljutš (30 126).


title: Krasnodarin aluepiiri

text: "Kansallisuusjakauma vuonna 2002:"


title: Krasnodarin aluepiiri

text: Vuonna 2012 julkaistun, Venäjän uskontoja laajasti kartoittaneen Arena-tutkimuksen mukaan Krasnodarin aluepiirin väestön uskonnollinen jakauma oli:


title: Krasnodarin aluepiiri

text: Krasnodarin aluepiiri on yksi Venäjän federaation subjekti (alue). Aluepiirin hallinnosta vastaavat kuvernööri ja lakiasäätävä kokous. Aluepiiri on jaettu hallinnollisesti seitsemään kaupunkipiiriin ja 37 kunnallispiiriin.Krasnodarin aluepiirissä on elintarvike-, koneenrakennus-, metalli-, sementti- ja puunjalostusteollisuutta. Alueella tuotetaan myös öljyä ja maakaasua. Maataloudessa on keskitytty maanviljelyyn, joka tuottaa viljaa, sokerijuurikasta, tupakkaa, eteerisiä öljykasveja, hamppua, viiniä ja teetä. Lisäksi harjoitetaan karjataloutta.


title: Stavropolin aluepiiri

text: Stavropolin aluepiiri () on Venäjän federaation osa Pohjois-Kaukasiassa Itä-Euroopassa. Se rajoittuu pohjoisessa Rostovin alueeseen ja Kalmukiaan, idässä Dagestaniin, kaakossa Tšetšeniaan, etelässä Pohjois-Ossetiaan, Kabardi-Balkariaan ja Karatšai-Tšerkessiaan sekä lännessä Krasnodarin aluepiiriin. Aluepiirin pääkaupunki on Stavropol (1935–1943 nimenä Vorošilovsk). Stavropolin aluepiiri kuuluu vuonna 2010 perustettuun Pohjois-Kaukasian federaatiopiirin, jonka pääkaupunki puolestaan on aluepiirissä sijaitseva Pjatigorskin kaupunki.


title: Stavropolin aluepiiri

text: Alueen itä- ja pohjoisosat ovat alankoa ja kuuluvat Kalmukkiaroon ja Nogaiaroon. Lounaaseen päin mentäessä maa kohoaa hiljalleen. Suurimmat joet ovat Kuban, Kuma ja Jegorlyk.


title: Stavropolin aluepiiri

text: Stavropolin aluepiirin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan aikaan 2 786 281. Väestöstä 42,8 prosenttia oli maaseutuasukkaita ja 57,2 prosenttia kaupunkilaisia. Aluepiirissä on keskimäärin 42,1 asukasta neliökilometrillä. Suurimmat kaupungit ovat Stavropol (398 539 as.), Pjatigorsk (142 511 as.), Kislovodsk (128 553 as.), Nevinnomyssk (118 360 as.) ja Jessentuki (100 996 as.). Yli 30 000 asukkaan kaupunkeja tai kaupunkityyppisiä taajamia ovat lisäksi Mineralnyje Vody (76 728 as.), Georgijevsk (72 153 as.), Mihailovsk (Михайловск, 70 981 as.), Budjonnovsk (64 624 as.), Izobilnyi (Изобильный, 40 555 as.), Svetlograd (Светлоград, 38 520 as.), Gorjatševodski (пгт Горячеводский, 36 967 as.), Zelenokumsk (Зеленокумск, 35 839 as.) ja Blagodavnyi (Благодарный, 32 725 as.).


title: Stavropolin aluepiiri

text: Aluepiiri on jaettu hallinnollisesti 26 hallintopiiriin ja 10 kaupunkialueeseen. Aluepiirin hallintoa johtavat kuvernööri, aluepiirin hallitus ja Valtiollinen duuma.


title: Stavropolin aluepiiri

text: Aluepiirissä on kaivos-, elintarvike-, koneenrakennus- ja kemianteollisuutta sekä öljyn- ja maakaasuntuotantoa. Kaivosteollisuus tuottaa kivihiiltä ja värimetalleja. Maataloudessa on keskitytty maanviljelykseen, joka tuottaa viljaa, auringonkukan siemeniä, sokerijuurikasta, viiniä ja vihanneksia. Myös matkailu on tärkeä elinkeino. Alueella sijaitsevat kivennäisvesistään kuuluisat kylpyläkaupungit Kislovodsk, Pjatigorsk ja Jessentuki. Mineralnyje Vody on tärkeä liikenteen solmupiste rautatie- ja lentoasemineen.


title: Stavropolin aluepiiri

text: Toisessa maailmansodassa Saksa valtasi suurimman osan aluepiiristä loppukesällä 1942. Neuvostoliitto valtasi alueen kuitenkin takaisin seuraavana vuonna.


title: Tom Bombadil

text: Tom Bombadil on kirjailija J. R. R. Tolkienin luoma hahmo, joka esiintyy kirjassa "Taru sormusten herrasta". Häntä kuvaillaan pieneksi paksuksi mieheksi, jolla on suippohattu, sininen takki, keltaiset saappaat ja ruskea pitkä parta. Kulkiessaan metsässä Tom Bombadil laulaa ”Hei, nöpö iloinen! Minä vien kukkia naiselleni...” ja niin edelleen (suomennos: Panu Pekkanen). Hänellä on monta nimeä: haltiat sanovat Iarwain-Ben Adariksi, kääpiöt Forniksi, Pohjoisen Ihmiset Oraldiksi. Kysymykseen, kuka Tom Bombadil oli, voidaan vastaukseksi esittää vain arvailuja. Hän saattoi olla ainu, jokin vapaa henki tai itse Iluvatar.


title: Tom Bombadil

text: Tom Bombadil oli alun perin Tolkienin lasten nukke, joka joutui usein kirjailijan lapsilleen kertomiin satuihin ja lopulta myös "Taruun sormusten herrasta". Bombadilista tiedetään vain vähän. Muista hahmoista poiketen hänellä ei ole kirjassa lainkaan taustatarinaa.


title: Tom Bombadil

text: Vuonna 1962 julkaistiin runokokoelma "Tom Bombadilin seikkailut" ("The Adventures of Tom Bombadil"). Kokoelman runoista kaksi kertoo Tom Bombadilista.


title: Tom Bombadil

text: Kun hobittinelikko matkasi läpi Vanhan Metsän, "Vanha Halavaukko" -niminen puu vangitsi heistä kaksi, Merrin ja Pippinin. Sam ja Frodo yrittivät auttaa ystäviään, mutta eivät mahtaneet puulle mitään. Hobittien ollessa toivottomia alkoi läheltä kuulua laulua ja esiin hyppeli Tom Bombadil. Hobitit pyysivät häneltä apua ja hän käski puuta päästämään hobitit vapaaksi. Puu totteli ja outo mies esitteli itsensä Tom Bombadiliksi. Hän kutsui hobitit luokseen, ja he viipyivät Tomin talossa kaksi päivää. Tom sai selville hobiteista paljon kyselemällä taitavasti, ja kun hän sai tietää, että hobiteilla oli Valtasormus, hän pyysi saada nähdä sen. Frodo antoi sen hänelle ja hän pani sen sormeensa, mutta mitään ei tapahtunut. Tom näki myös Frodon, vaikka tämä piti sormusta sormessaan ja oli näkymätön.


title: Tom Bombadil

text: Kun hobitit lähtivät jatkamaan matkaa, Tom opetti heille laulun, jolla kutsua hänet paikalle, jos he joutuisivat hätään. Myöhemmin hobitit jäivätkin haudanhaamujen vangeiksi ja Frodo kutsui Tomin paikalle. Hän auttoi heidät ylös maan päälle ja rauhoitti heidän vauhkoontuneet poninsa. Hän kantoi haudasta myös kasan aarteita, joiden joukossa oli tikareita. Tikarit hän antoi hobiteille ja otti itse rintasoljen vaimolleen, loput aarteesta hän jätti maahan jonkun löydettäväksi. Tom saattoi hobitit ulos metsästä.


title: Tom Bombadil

text:
Myöhemmin Elrondin neuvonpidossa ehdotettiin, että Sormusten Sormus annettaisiin ikiajoiksi Tom Bombadilille. Gandalf hylkäsi kuitenkin ehdotuksen ja sanoi, että Tom ei sitä mielellään ottaisi, ja vaikka ottaisi niin unohtaisi sen pian. Eikä hänessä sitä paitsi olisi tarpeeksi voimaa vastustamaan Sauronin joukkoja, jotka saisivat sormuksen pian.
Tom Bombadil ei esiinny Peter Jacksonin elokuvasovituksessa "".


title: Tom Bombadil

text: Suomalaisessa televisiosarjassa "Hobitit" Tomia esittää Esko Hukkanen.


title: Juutalaisten autonominen alue

text: Juutalaisten autonominen alue (; ) on Venäjän federaatioon kuuluva hallintoalue (federaatiosubjekti) Venäjän kaukoidän eteläosassa Aasiassa.


title: Juutalaisten autonominen alue

text: Se rajoittuu etelässä Kiinaan, luoteessa Amurin alueeseen, pohjoisessa ja idässä Habarovskin aluepiiriin. Alueen pääkaupunki on Birobidžan, ja sen nimeä käytetään usein viittaamaan koko alueeseen. Alueen pinta-ala on 36 000 km².


title: Juutalaisten autonominen alue

text: Alueen pohjoisosa on vuoristoa, etelä- ja itäosat puolestaan alankoa. Suurin joki on Amur, joka muodostaa rajan Kiinaa vastaan. Alueen pinta-alasta yli kolmannes on metsää.


title: Juutalaisten autonominen alue

text: Neuvostoliiton hallitus julisti alueen juutalaisten kansalliseksi alueeksi 1928. Se oli tarkoitettu Neuvostoliiton juutalaisille, vaikka juutalaisilla ei ollut minkäänlaista historiallista yhteyttä alueeseen. Piirikunnasta tuli autonominen alue 7. toukokuuta 1934.


title: Juutalaisten autonominen alue

text: Juutalaisten autonomisen alueen asukasluku vuonna 2010 oli 176 600 ja väestötiheys 4,9 as./km². Väkiluku on laskussa. Väestö on keskittynyt Siperian radan varrelle alueen pohjoisosaan. Alueen merkittävin kaupunki on pääkaupunki Birobidžan (81 500 as.) Yhdentoista tuhannen asukkaan Oblutšje on toinen alueen kaupungeista.


title: Juutalaisten autonominen alue

text: Alueen nimestä huolimatta vain pieni osa väestöstä on juutalaisia. Vuoden 1989 väestönlaskun mukaan alueen asukkaista oli venäläisiä 83,2 %, ukrainalaisia 7,4 %, juutalaisia 4,2 %, valkovenäläisiä 1,0 % ja muita 4,2 %. Vuonna 2002 asukkaista oli venäläisiä 89,9 %, ukrainalaisia 4,4 %, juutalaisia 1,22 %, tataareja 0,63 %, valkovenäläisiä 0,62 % ja muita 3,2 %. Väestön koostumuksen muutos johtuu lähinnä juutalaisten muutosta Israeliin ja ukrainalaisten muutosta takaisin Ukrainaan.


title: Juutalaisten autonominen alue

text: Juutalaisten autonominen alue on osa Habarovskin aluepiiriä, mutta on myös suoraan yksi Venäjän federaation subjekti. Se on jaettu hallinnollisesti viiteen piiriin ja yhteen kaupunkiin. Paikallishallinnosta vastaa kuvernööri ja hallituksen puheenjohtaja sekä lakiasäätävä kokous.Alueen vuoristoinen pohjoisosa tuottaa puuta, tinaa ja rautaa. Tärkeimmät teollisuudenalat ovat koneenrakennus-, puunjalostus-, rakennusaine- ja elintarviketeollisuutta. Maatalous on keskittynyt Amurin ja sen lisäjokien laaksoihin, joissa viljellään viljaa ja kasvatetaan lihakarjaa. Lisäksi harjoitetaan mehiläistarhausta, metsästystä ja kalastusta.


title: Magadanin alue

text: Magadanin alue () on Venäjän federaation subjekti eli jäsen Venäjän kaukoidän pohjoisosassa Koillis-Aasiassa.


title: Magadanin alue

text: Magadanin alue rajoittuu idässä ja etelässä Ohotanmereen, lounaassa Habarovskin aluepiiriin, luoteessa Sahan tasavaltaan ja koillisessa Tšukotkaan ja Kamtšatkan aluepiirin Korjakiaan.


title: Magadanin alue

text: Suurimman osan alueesta käsittävät Kolyma- ja Tšerskivuoret. Suurin joki on pohjoiseen Sahan puolelle virtaava Kolyma. Muista joista mainittakoon Kolymaan laskeva Omalon.


title: Magadanin alue

text: Luonnonsuojelualueista merkittävimpiin kuuluu useasta osasta koostuva "Magadanin luonnonpuisto".


title: Magadanin alue

text: Magadanin alue kuului Neuvostoliitossa Kaukaisen idän maakuntaan vuoteen 1953 asti, jolloin maakunta lakkautettiin. Tšukotkan autonominen piirikunta kuului Magadanin alueeseen, mutta Tšukotka julistautui eronneeksi Magadanista vuonna 1991. Venäjä hyväksyi tämän irtautumisen 1993.


title: Magadanin alue

text: Magadanin alueen asukasluku on 161 225 (2010). Alueella on kaksi kaupunkia, pääkaupunki Magadan, jossa asuu enemmistö alueen väestä (n. 99 000), sekä Susuman (7 500).


title: Magadanin alue

text: Vuonna 2002 alueen tuolloisesta väestöstä (182 700) oli venäläisiä 80,2 % (146 511), ukrainalaisia 9,89 % (18 068), eveenejä 1,38 % (2 257), valkovenäläisiä 1,19 % (2 169) ja tataareja 1,1 % (2 006). Lisäksi alueella asuu pienempiä määriä korjakkeja, jakuutteja, evenkejä ja jukagiirejä.


title: Magadanin alue

text: Alue on jaettu hallinnollisesti 16 piiriin ja 4 kaupunkialueeseen. Aluetta johtavat kuvernööri ja alueduuma.


title: Magadanin alue

text: Magadanin alue tuotti vuonna 2010 Venäjän federaation bruttokansantuotteeseen Venäjän tilastokeskus Rosstatin mukaan yhteensä 58,17 miljardin ruplan osuuden eli 0,16 % koko Venäjän BKT-kertymästä. Jokaista alueen asukasta kohti laskettu BKT-osuus oli 370,5 tuhatta ruplaa eli noin 9 078 euroa vuodelta 2010. Tämä vastaa selvästi maan keskiarvoa korkeampi taso, 142 prosenttia Venäjän keskimääräisestä lukemasta.


title: Magadanin alue

text: Magadanin alueen kallioperässä on paljon luonnonrikkauksia, kuten kultaa, hopeaa, tinaa, volframia, elohopeaa ja kivihiiltä, mikä on synnyttänyt alueelle paljon kaivosteollisuutta. Lisäksi on elintarvike-, koneenrakennus- ja metalliteollisuutta. Maataloudessa keskitytään nautakarjan- ja poronhoitoon. Lisäksi harjoitetaan kalastusta sekä turkiseläinten tarhausta ja metsästystä.


title: Magadanin alue

text: Alueella on vähän maanteitä ja rautatieyhteys puuttuu. Kylmä talvi, harva asutus ja kallioinen maaperä vaikeuttavat tienrakennusta. Tärkein maantie, Kolyman valtatie eli Luiden tie, johtaa länteen 2 000 km:n päässä olevaan Jakutskiin. Vasta hiljattain maantieyhteys on saatu ympärivuotiseksi. Polttoaineen hinta selvästi Venäjän ydinalueita korkeammalla tasolla, mikä osaltaan lisää liikenteen kustannuksia. Magadanissa on tärkeä lentokenttä.


title: Magadanin alue

text: Vuonna 2008 hyväksytyn Venäjän rautateiden pitkänajan ohjelman mukaan uusi, strategisesti tärkeä rautatielinja pyritään rakentamaan Magadaniin saakka vuoteen 2030 mennessä.


title: Ekseema

text: Ekseema on yhteisnimi ryhmälle tulehduksellisia ihosairauksia, joilla on samankaltainen ulkonäkö. Keskeinen oire on kutina.


title: Ekseema

text:
Ekseemat jaetaan karkeasti kahteen muotoon: "akuuttiin" ja "krooniseen". Ekseema voi kuitenkin käydä läpi sekä akuutteja että kroonisia vaiheita säännöllisesti toistuen.
Ekseemataudeilla on useita eri nimiä. Nimi on yleensä vain ekseemaa kuvaava, eikä kerro sen syystä tai synnystä mitään. Ekseemataudin syy on harvoin edes tiedossa. Vielä ei ole selvitetty taudin lähtökohtia, mutta ekseemat voidaan jakaa karkeasti kahteen pääryhmään: "sisäsyntyisiin" ja "ulkosyntyisiin" ekseemoihin.


title: Irredentismi

text: Irredentismi tarkoittaa pyrkimystä liittää toiselle valtiolle kuuluvia alueita omaan valtioon, varsinkin alueita, joilla asuu samaa kansallisuutta, joka on oman valtion pääkansallisuus.


title: Irredentismi

text: Sanan syntyhistoria liittyy Italian laajenemispyrkimyksiin 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa. Kun Italian kuningaskunta perustettiin vuonna 1861, jäi osa italiankielisistä alueista naapurimaa Itävalta-Unkarin haltuun. Noita alueita alettiin Italiassa kutsua nimellä ”Italia irredenta”, joka tarkoittaa suomeksi ”lunastamatonta Italiaa”. Näitä alueita olivat erityisesti Etelä-Tiroli ja Istrian niemimaa, jotka ensimmäisen maailmansodan jälkeen liitettiinkin Italiaan, joskin suurin osa Istriaa joutui toisen maailmansodan jälkeen Jugoslavialle. Myös Ranskan puolelle jäi italiankielisiä alueita, mutta niistä ei rohjettu tehdä kiistakysymystä, koska Ranska oli liian vahva vastustaja.


title: Irredentismi

text: Suomessa kansallisesti perusteltu irredentismi oli vahvimmillaan itsenäisyyden alkuaikoina, kun itärajan takaisia karjalaisia alueita vaadittiin liitettäväksi Suomeen. Nykyiset toiveet Karjalan palauttamisesta ovat puolestaan historiallisiin syihin perustuvaa irredentismiä.


title: Irredentismi

text: Irredentismi johtaa usein vakaviin selkkauksiin. Esimerkkeinä tästä ovat olleet Pohjois-Irlannin levottomuudet, Falklandin sota ja Bosnian sota. Muutamissa tapauksissa irredentistiset liikkeet ovat päättyneet siihen, että kiistellyn alueen väestö on karkotettu, esimerkiksi kreikkalaiset Vähästä-Aasiasta 1922 ja sudeettisaksalaiset Tšekkoslovakiasta 1945.


title: Irredentismi

text: Laajoja (joskus myös epärealistisen laajoja) irredentistisiä pyrkimyksiä ilmaistaan usein liittämällä valtion nimen eteen sana ”Suur”, esimerkiksi Suur-Suomi, Suur-Italia, Suur-Saksa ja Suur-Serbia.


title: Irredentismi

text: Irredentistisiä liikkeitä esiintyi monissa Euroopan maissa varsinkin 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alkupuolella. Kaikissa näissä tapauksissa valtio ei virallisesti esittänyt aluevaatimuksia, mutta irredentisistisllä liikkeillä oli merkittävästi kannatusta ja vaikutusta.


title: Aurinkoekseema

text: Aurinkoekseema, tunnetaan myös nimellä krooninen aktiininen dermatiitti, on harvinainen, hankalahoitoinen valoyliherkkyysihottuma (ultraviolettivalo), joka on yleensä voimakasasteinen ja hankala hoitaa. Aurinkoekseemaa esiintyy ensisijaisesti kasvoissa ja käsivarsissa (valolle alttiit kohdat), mutta se voi myös levitä muualle kehoon. Yleensä tauti on pahimmillaan kesällä, mutta voi muuttua ympärivuotiseksikin ajan kuluessa. Potilaalla on lisäksi usein myös tavallinen kosketusallergia. Tautia esiintyy enemmän miehillä. Mekanismia ei tunneta. Diagnoosin teko ei ole helppoa, sillä tauti muistuttaa monia muita ihosairauksia.


title: Takuma Satō

text:
Takuma Satō () (s. 28. tammikuuta 1977 Tokio, Japani) on japanilainen autourheilija. Hän on entinen Formula E -kuljettaja Amlin Aguri -tallissa ja entinen Formula 1 -kuljettaja.
Sato voitti arvostetun Indianapolis 500 -kilpailun vuonna 2017.


title: Takuma Satō

text: Satō aloitti F1-uransa parhaimmat päivänsä nähneessä Jordan-tallissa kaudella 2002. Tallikaverikseen hän sai kokeneen italialaisen Giancarlo Fisichellan, joka jättikin japanilaisen varjoonsa keräämällä 7 MM-pistettä Satōn 2 pistettä vastaan. Ainoat pisteensä Satō sai kauden viimeisestä osakilpailusta Japanissa Suzukan radalla. Vaikka hän keskeyttikin kauden seitsemästätoista kilpailusta seitsemässä, ja sijoittui vain neljästi kymmenen parhaan joukkoon, vakuutti hän silti BAR-tallin palkkaamaan hänet testikuljettajakseen kaudelle 2003. Pestausta edesauttoi BAR:in japanilaisen moottoritoimittaja Hondan halu saada omanmaalainen kuljettaja MM-sarjaan.


title: Takuma Satō

text: Kaudella 2003 Satō toimi BAR-tallin testikuljettajana lähes koko kauden, kunnes tallipäällikkö David Richards erotti kehnoja tuloksia saavuttaneen vuoden 1997 maailmanmestarin Jacques Villeneuven ennen kauden päättänyttä Japanin osakilpailua. Takuma nostettiin kilpailuun kisakuljettajaksi Jenson Buttonin rinnalle, ja ajoi hienosti kuudenneksi, jääden vain noin 20 sekuntia tallikaveristaan. Vaikka sijoitus olikin pykälää huonompi kuin edellisvuoden sijoitus Suzukassa, sai hän muuttuneen pistelaskutavan ansiosta yhden pisteen enemmän, eli kolme pistettä. Nyt BAR oli täysin vakuuttunut japanilaisen suorituskyvystä, ja talli nosti hänet kisakuljettajaksi koko kaudeksi 2004.


title: Takuma Satō

text: Kausi 2004 oli Satōn tähänastisista kausista menestyksekkäin, vaikka hän jäi taas tallikaverinsa varjoon. Ei kuitenkaan ollut mikään ihme, ettei vasta toista kokonaista kauttaan ajava kuljettaja pystynyt haastamaan jo viidettä kauttaan ajavaa Buttonia, joka napsi pisteitä kolmea lukuun ottamatta jokaisesta kilpailusta. Kauden 8 ensimmäistä kisaa eivät olleet kaksisia. Kahdesta viitossijasta ansaitut 8 MM-pistettä kalpenivat Buttonin samassa ajassa haalimien 44 pisteen rinnalla. Satōn kisa päättyi kolmesti konerikkoon, kahdesti hän jäi aivan tuloslistan häntäpäähän useita kierroksia kärjen perässä, ja kerran hän jäi vai niukasti ulos pisteiltä. Yhdysvalloissa ajettu Indianapoliksen Grand Prix kuitenkin kirkasti Satōn kautta. Ensin kolmas sija ja selätys Buttonista aika-ajoissa antoi odottaa hyvää suoritusta kilpailussa, eikä hän pettänyt odotuksia. Japanilaista nopeampia olivat ainoastaan ylivoimaista kautta ajaneet Ferrari-kuljettajat Michael Schumacher ja Rubens Barrichello. Ensimmäinen palkintokorokesija jäi hänen uran ainoaksi. Vaikka ei loppukausikaan ollut huikaiseva, paransi Satō silti suorituksiaan ollen pisteillä kuudessa kilpailussa yhdeksästä. Satōn pistesaldo oli kauden lopussa 34, mikä oli 51 pistettä Buttonin saalista vähemmän, ja joka oikeutti kahdeksanteen sijaan kuljettajien MM-sarjassa. BAR-talli sijoittui valmistajien sarjassa toiseksi.


title: Takuma Satō

text: Vuonna 2005 BAR jatkoi yhteistyötä Buttonin ja Satōn kanssa. Kausi kuitenkin alkoi molemmilta heikosti, eikä kumpikaan kuljettajista ollut saanut yhtään pistettä yhdeksään ensimmäiseen GP:hen mennessä. Satō joutui jättämään yhteensä kolme kilpailua väliin, Malesiassa flunssan takia, ja Espanjassa ja Monacossa San Marinossa tapahtuneen sääntörikkomuksen takia. San Marinossa BAR:in molemmat autot olivat kisanjälkeisessä punnituksessa liian kevyitä, ja Satō menetti kisassa ajamansa viidennen sijan, ja BAR-tallille määrättiin kahden kilpailun mittainen kilpailukielto. Kun Button ajoi loppukauden jokaisessa kisassa pisteille, ei Satō onnistunut siinä kuin kerran. Unkarissa kahdeksannesta sijasta saavutettu yksi MM-piste jäi Satōn viimeiseksi BAR-tallissa. Satōn surkean kauden kruunasi kauden toiseksi viimeisessä, ja juuri Japanissa ajetussa kilpailussa saatu hylkäystuomio, jonka syynä oli Satōn aiheuttama kolari Toyota-kuljettaja Jarno Trullin kanssa. Satō sortui kisassa yliyrittämiseen jo ensimmäisessä mutkassa, kun tämä ajoi siinä pitkälle hietikolle yrittäessään parantaa aika-ajossa saavutettua viidettä sijaansa. BAR-talli ei enää halunnut palkata Satōta kaudelle 2006, joten näytti jo siltä, että japanilaisen ura oli saapunut päätökseensä.


title: Takuma Satō

text: Kaudella 2006 MM-sarjaan tuli uusi talli, japanilainen Super-Aguri, jonka perusti entinen japanilainen F1-kuljettaja Aguri Suzuki. Myös tallin suurimpien sponsoreiden ollessa japanilaisia, haluttiin autoon istuttaa kaksi japanilaista kuljettajaa. Satō pääsi ensimmäistä kertaa F1-tallin ykköskuljettajaksi, joka käytännössä tarkoitti, että auto rakennettiin hänen toiveidensa mukaan. Lähtökohdat uuteen kauteen eivät kuitenkaan olleet kaksiset. Talli ei saanut autoaan valmiiksi ennen kauden alkua, joten käyttöön otettiin vuoden 2002 Arrowsin runko. Vaikka Satō pystyikin alkukaudesta pesemään tallikaverinsa ja maanmiehensä Yuji Iden mennen tullen pari sekuntia nopeammilla kierrosajoilla, jäi hän vastaavasti pari sekuntia toiseksi hitaimman tallin kuljettajista. Kahdessa ensimmäisessä kilpailussa Satō ohitettiin 3–4 kertaa kierroksella, ja näytti jo siltä ettei Agurien vauhti riitä haastamaan edes muita peräpään talleja. Satō kuitenkin yllätti kolmannessa kilpailussa Australian Melbournessa pitämällä kisan puolivälissä takanaan häntä itseään vahvemmiksi arvioituja kuljettajia. Vaikka kisan sijoitus jäikin totutuksi toiseksi viimeiseksi (taakse jäi vain tallikaveri Ide) osoitti Satō, että hän on edelleen nopea kuljettaja, vaikka alla onkin sarjan hitain auto.


title: Takuma Satō

text: Kaudella 2007 Takuma Satō jatkoi Super Agurin toisena kilpakuljettajana tallikaverinaan brittiläiskuljettaja Anthony Davidson. Kauden ensimmäisessä kilpailussa Satō oli kierroksen kärjestä jääneenä kahdestoista, voittaen kuitenkin esimerkiksi vanhan tallikaverinsa Jenson Buttonin. Satō toi Super Agurille ensimmäisen pisteen Espanjan GP:ssä ohittamalla Renault'n Giancarlo Fisichellan. Satō sai pisteitä myös Kanadan GP:stä sijoittumalla kuudenneksi. Kilpailun kohokohta hänen kohdallaan oli varmasti McLaren-kuljettaja Fernando Alonson ohittaminen kilpailun loppupuolella. Kausi oli Super Agurille selvästi parempi kuin edellinen, ja talli jäi tuloslistojen häntäpäähän enää vain satunnaisesti.


title: Takuma Satō

text: Satō jatkoi Super Agurilla, mutta talli kärsi suurista talousongelmista. Super Aguri ei kyennyt järjestämään autolleen ollenkaan esittelytilaisuutta eikä testejä. Talli käytti viimevuotista uudelleenmaalattua ja kehitettyä autoa. Satō ei saavuttanut yhtään MM-pistettä, ennen kuin talli sulki ovensa talousvaikeuksien takia.


title: Takuma Satō

text: Epäonnistuttuaan saamaan paikkaa Formula 1:stä, Satō ilmoitti siirtyvänsä amerikkalaiseen IndyCar-sarjaan kaudeksi 2010. Satōn tallina toimi vuosina 2010 ja 2011 KV Racing Technology. Vuonna 2012 Sato ajoi Rahal-Letterman tallissa ja vuodesta 2013 alkaen A.J.Foyt Enterprises -tallissa. Saton paras sijoitus sarjassa on vuoden 2011 13.sija. Sato voitti arvostetun Indianapolis 500 -kilpailun vuonna 2017.


title: Takuma Satō

text:
Satō on ajanut F1-sarjassa kuudella kaudella ja kaiken kaikkiaan kolmessa eri tallissa. Erikoista kuitenkin on, että hän on ajanut vain autoilla, joissa on Hondan moottorit.
Lukuun ottamatta kahta kilpailua (WEC 2012, Formula E 2014), Sato on ajanut koko uransa aina Formula 3 -luokasta lähtien Hondan moottoreilla.


title: Nick Heidfeld

text: Nick Lars Heidfeld (s. 10. toukokuuta 1977 Mönchengladbach, Nordrhein-Westfalen, Länsi-Saksa) on saksalainen autourheilija. Hän aloitti Formula 1 -uransa vuonna Prost-tallissa. Hänen F1-uransa päättyi vuonna .


title: Nick Heidfeld

text: Nykyisin hän kilpailee FIA World Endurance Championship ja Formula E -sarjoissa.


title: Nick Heidfeld

text: Heidfeld asuu nykyisin Sveitsissä kihlattunsa saksalaisen Patricia Papenin kanssa, ja heillä on tytär nimeltä Juni (s. 3. heinäkuuta 2005) ja pojat Joda (s. 21. heinäkuuta 2007) ja Justus (s. 16. elokuuta 2010).


title: Nick Heidfeld

text: Heidfeld aloitti karting-harrastuksen vuonna 1988 ollessaan 11-vuotias. Vuonna 1994 hän siirtyi Saksan Formula Ford 1600 -sarjaan, jossa hän sai paljon huomiota voitettuaan kahdeksan kilpailua yhdeksästä vieden mestaruuden. Vuonna 1995 Heidfeld sijoittui toiseksi Saksan Formula Ford 1800 -mestaruussarjassa ja voitti sarjan International-luokan. Vuonna 1996 Heidfeld siirtyi Saksan Formula 3 -sarjaan, jossa hän sijoittui kolmanneksi voitettuaan kolme osakilpailua. Seuraavana vuonna hän voitti kyseisen sarjan ja Monacon F3 Grand Prix'n.


title: Nick Heidfeld

text: Vuonna 1998 Heidfeld sijoittui toiseksi Formula 3000 -sarjassa voitettuaan kolme kilpailua West Competition -tallissa. Kauden viimeisessä kilpailussa Heidfeld oli aika-ajojen nopein, mutta koska talli oli käyttänyt vääränlaista polttoainetta, Heidfeld joutui starttaamaan viimeisestä ruudusta kilpailuun. Koska Heidfeld sijoittui kilpailussa yhdeksänneksi, eli pisteiden ulkopuolelle, Juan Pablo Montoya vei mestaruuden seitsemän pisteen erolla Heidfeldiin. Samaisen kauden aikana Heidfeld toimi Formula 1 -talli McLarenin testikuljettajana. Kaudella 1999 hän voitti Formula 3000 -mestaruuden.


title: Nick Heidfeld

text: Heidfeld aloitti Formula 1 -uransa kaudella Prost-tallissa, tallikaverinaan kokenut Jean Alesi. Prost-tallin kalusto ei kuitenkaan osoittautunut kilpailukykyiseksi; Heidfeld ja Alesi keskeyttivät yli puolet kilpailuista. Seuraavalla kaudella hän siirtyi hieman vahvempaan Sauber-talliin tulokaskuljettaja Kimi Räikkösen tallikaveriksi kolmivuotisella sopimuksella, tarkoituksenaan siirtyä sitä kautta uraansa tukeneen McLarenin kilpakuljettajaksi Mika Häkkisen lopettaessa uransa. Hyvin sujunut ja kuljettajien MM-sarjan kahdeksannen sijan tuonut kausi päättyi kuitenkin pettymykseen, kun McLaren valitsikin Häkkisen korvaajaksi ennakkolupauksistaan huolimatta Räikkösen. Heidfeldin myöhemmän kannanoton mukaan lupaavan Räikkösen valinnassa ei kuitenkaan ollut hänelle mitään ongelmaa, vaan siinä, että McLaren päätti säilyttää Heidfeldin itseään hitaampana pitämän David Coulthardin toisena kilpakuljettajanaan.


title: Nick Heidfeld

text: Lopulta Heidfeld päätyi ajamaan vielä kaksi kautta Sauberilla, peitoten kaudella selvästi tallitoverinsa Felipe Massan, mutta jääden kaudella selvästi kokeneen ja Heidfeldin tavoin Mönchengladbachista kotoisin olevan Heinz-Harald Frentzenin jalkoihin. Menetettyään paikkansa Sauberilla, ajoi Heidfeld kauden heikossa Jordan-tallissa tallikaverinaan tulokaskuljettaja Giorgio Pantano. Kaudella hän ajoi sarjan keskikastiin kuuluvassa Williams-tallissa, jossa saavuttamansa kohtalaisen menestyksen siivittämänä Heidfeld siirtyi tallin moottoritoimittajana toimineen BMW:n mukana sen ostamaan BMW Sauber -talliin, jota edeltävässä Sauber-tallissa hän oli ajanut uransa aikana.


title: Nick Heidfeld

text: BMW Sauberin ratissa Heidfeld nousi viimein tallinsa selväksi ykköskuljettajaksi peitottuaan aikaisemmin maailmanmestaruudenkin voittaneen Jacques Villeneuven selvästi tämän viimeiseksi ja keskeneräiseksi jääneellä kaudella . Ikuisena lupauksena ja kiertolaisenakin pidetty Heidfeld saavutti kaudella henkilökohtaisen piste-ennätyksensä. Kausi oli Heidfeldin uran paras. Hän saavutti neljä kakkossijaa ja 60 pistettä eli vain pisteen vähemmän kuin edellisellä kaudella. Kaudella Heidfeld teki uuden ennätyksen ajamalla toiseksi Malesian tynkäkilpailussa rikkoen Stefan Johanssonin ennätyksen ajettuaan urallaan eniten palkintosijoja ilman voittoa ja eniten kakkossijoja ilman voittoa. Sitten Yhdysvaltain GP:n 2007 Heidfeld ei myöskään keskeyttänyt virallisesti kertaakaan. Vaikka hän jätti ajamisen kesken Japanin GP:ssä vain kolme kierrosta ennen maalia, hän oli ajanut yli 90 prosenttia kisapituudesta ja sai sijoituksen. Putki katkesi vasta Singaporen GP:ssä 2009, kun hän kolaroi Adrian Sutilin kanssa. Heidfeld oli ajanut maaliin 33:ssa peräkkäisessä kilpailussa, mikä oli ennätys, kunnes Kimi Räikkönen rikkoi sen kaudella .


title: Nick Heidfeld

text: Kaudella Heidfeld toimi Mercedes GP:n testikuljettajana. Myöhemmin elokuussa Heidfeld testasi Pirellin F1 renkaita. 14. Syyskuuta ilmoitettiin että Heidfeld palaa Sauberin F1-talliin korvaten Pedro de la Rosan Singaporen GP:stä alkaen. Hän sijoittui kaudella parhaimmillaan 8:nneksi Japanin GP:ssä. Yhteensä hän saavutti kaudella 6 pistettä. Heidfeldin pesti jatkui kauden loppuun asti. Hänen tilallaan ajoi kaudella meksikolainen Sergio Pérez.


title: Nick Heidfeld

text: Ennen kauden alkua Heidfeldin entinen tallitoveri, Renault-tallissa ajanut Robert Kubica joutui 6. helmikuuta vakavaan rallionnettomuuteen. Heidfeld pääsi testaamaan Renault'n autoa ja oli Jerezin radalla ajetuissa testeissä nopein kuljettaja. Heidfeld valittiin puolalaiskuljettajan korvaajaksi. Hän ajoi kolmanneksi Malesian kilpailussa. Renault ei kuitenkaan ollut tyytyväinen Heidfeldin sijoituksiin ja hänen tilallaan ajoi Belgian kilpailusta lähtien brasilialainen Bruno Senna. Heidfeld saavutti kauden aikana 34 pistettä sijoittuen 11:nneksi sarjapisteissä.


title: Nick Heidfeld

text: Vuonna 2012 Heidfeld ajoi yksittäisiä kilpailuja FIA World Endurance Championship, International V8 Supercars ja Porsche Supercup sarjoissa. Hän myös kilpaili Le Mansin 24 tunnin ajossa sijoittuen luokkansa neljänneksi. Vuodesta 2014 lähtien Heidfeld on ajanut uudessa Formula E -sähköautosarjassa.


title: Kalastus

text: Kalastus on elinkeinoista vanhimpia. Kalaa pyydetään yleensä ihmisten ja muiden eläinten ravinnoksi. Kalastus voidaan jakaa ammattimaisesti suoritettavaan teollisuustuotantoon, kalankasvatukseen, vedenalaiseen kalastukseen, kalaöljyn tuotantoon sekä harrastus- ja urheilukalastukseen. Se voidaan jakaa myös vesistöalueen mukaan meri-, järvi- ja jokikalastukseen. Merikalastus on näistä tuottavin. Lohi, tonnikala, silli ja turska ovat sen tärkeimmät tuotteet. Jokikalastuksessa halutuimpia kaloja ovat lohikalat.


title: Kalastus

text: Kalastuksella tuotettiin vuonna 2013 17 prosenttia ihmiskunnan eläinproteiinin kulutuksesta ja 6,7 prosenttia kaikesta proteiinin kulutuksesta. Kalastuksen maailman kokonaistuotanto oli 93,4 miljoonaa tonnia vuonna 2014 (FAO 2014), josta meren osuus 81,5 miljoona tonnia ja sisävesien 11,9 miljoonaa tonnia. Suurimmat valtiot maailman kalastustuotannossa olivat järjestyksessä Kiina (sis. Taiwanin ja Hongkongin), Peru, Japani, Yhdysvallat, Chile, Indonesia, Venäjä, Intia, Thaimaa, Norja ja Islanti. Nämä maat kalastavat enemmän kuin puolet maailman tuotannosta. Merkittävä osa, 37,9 miljoonaa tonnia kalastetaan kalanviljelyalueilla.


title: Kalastus

text: Ennen 2000-lukua luultiin, että kala on tuntoaistiton eläin. Viimeaikaisten tutkimustulosten mukaan kalat kuitenkin tuntevat kipua. Ne saattavat tuntea jopa pahempaa kipua kuin ihminen.


title: Kalastus

text: Kalan joutuminen ylös vedestä tuottaa sille kipua, koska kidukset alkavat välittömästi kuivua. Kalojen huulten ja suun alue on erityisen tuntoherkkä, koska ne käyttävät suutaan ruoanetsintään. Kalan tarttuminen koukkuun aiheuttaa hetkellistä voimakasta kipua, kun taas esimerkiksi katiskakalastuksessa kala voi olla pitkäänkin satimessa, mennä paniikkiin ja haavoittaa itseään yrittäessään paeta.


title: Kalastus

text: Yksityiskalastuksessa kala kuolee usein nopeammin kuin teollisessa kalastuksessa, jossa kala voi joutua haukkomaan henkeä pitkiä aikoja kuivalla maalla.


title: Kalastus

text: Eläinten käyttäytymisbiologi Helena Telkänranta kieltäisi ”pyydystä ja vapauta” -käytännön lailla, sillä kielto vähentäisi kalojen kärsimystä. Toinen tapa vähentää kärsimystä kalastuksessa on tainnuttaa kalat mahdollisimmat nopeasti.


title: Kalastus

text: Kalastustavat voidaan jakaa isku-, pisto-, silmukka-, saarto-, sulku- trooli- ja verkkokalastukseen. "Iskukalastusta" (kolkka- eli nuijakalastus) harjoitetaan ohuilla, lumettomilla syysjäillä. Saaliina on tällöin made, joka ui matalassa vedessä lähellä rantaa.


title: Kalastus

text: "Pistokalastukseen" luetaan atrain-, koukku- ja ammuntapyynti. Atraimet ovat joko pisto- tai lyöntiatraimia, joihin viimeksi mainittuihin voidaan lukea kalakirves. Koukku, jonka teräpuoli on vä’ällä ja varsipuoli langan kiinnittämistä varten lehdellä tai silmuksella varustettu, kiinnitetään kannatuslankaan, joka usein petokalan hampaiden varalta on tehty emälankaa vahvemmaksi perukkeeksi. Vieheeksi sanotaan sitä koukun kiinteää osaa, joka kiillollaan tai värillään houkuttelee kalaa. Onkipyydyksiä, joiden pääosia ovat onki (eli koukku), siima ja vapa, on monenlaisia: matala-, syvä- (pohja-), perho-, talvionkia ynnä muita. Uistelemiseksi sanotaan vieheellä varustetun koukun soutamista. Itseottavia koukkupyydyksiä ovat erilaiset pitkäsiimapyydykset.


title: Kalastus

text: "Saartokalastusta" on haavi- ja nuottapyynti. Haavia käytetään, paitsi apuneuvona eräitä pyydyksiä kokiessa, myös itsenäisenä kalastimena esimerkiksi siian ja kuoreen pyynnissä virroissa. Varretonta, nuoralla suoraan nostettavaa haavia, liippiä, käytetään sisämaan järvillä onkirisuilta eli turoilta kalastettaessa. Nuottapyydyksistä kulteet ovat muutaman metrin pituisia, tasaliinaisia virtanuottia, joilla pyydetään lohia ja siikoja, vadat pikkunuottia, joita kaksi tai kolme henkeä kahlaten vetää pitkin tyvenvesien rantoja ja poukamia. Niillä saadaan lähinnä pientä kalaa. "Kuuritsa" on jalaksilla kulkeva, kolmen henkilön vedettävä nuotta. Suuri nuotta on havaspussi eli -povi, jolla myötävirtaan vetäen pyydetään lohta ja siikaa. Kierrenuotat, jotka ovat suuria, ovat siitä erityisiä, että povi, jos sellainen on olemassa, on toisessa siulassa. Ne poiketaan yhdestä veneestä renkaan muotoon, ja niillä pyydetään lähinnä siikaa ja lohta. Keskipoviset nuotat ovat kooltaan hyvin vaihtelevia. Niitä vedetään sekä avoveden aikana että talvella jään alla. Pintaan noussutta muikkua pyydetään kesäisin kohonuotalla, johon kannattimia on pantu niin paljon, että pyydys pysyy pinnalla.


title: Kalastus

text:
"Sulkukalastuksen" välineet voidaan tarkoituksensa mukaan jakaa kahteen lajiin: vangitseviin osiin eli itse pyydyksiin ja johtoaitoihin eli patoihin.
Erityisiä pyydyksiä ovat muun muassa "lanat" (suiput, ruonit, potkut), jotka asetetaan suu vastavirtaan, "katiskat" (kierre- tai herttakatiskat), aiemmin päreistä tai säleistä lyötyjä aitauksia, nykyään useimmin metallilangasta rakennettuja pyydyksiä, joilla tyvenestä vedestä pyydetään pääasiallisesti kutukalaa, "merrat", joita rakennusaineensa mukaan sanotaan vitsa-, päre- tai rihmamerroiksi, sekä "rysät", joissa saattaa olla useampia nieluja ja johdeaidat. Näistä suuret, osaltaan yli 1,5 m:n korkuiset meressä käytetyt ovat ns. isorysiä. Sulkukalastimiin johtavat seinät eli padot ovat varsin monenlaisia, kivistä, risuista, seipäistä, verkosta ym. rakennettuja. Siihen nähden, taittaako pato koko joen vai osan joesta, sanotaan sitä poikki- tai korva- eli rantapadoksi.


title: Kalastus

text: "Kalaverkkokin" on tavallaan pato, mutta vangitsee itse kalan ilman erityisiä pyydyksiä. Verkot ovat erilaisia aina sen mukaan, mitä kalaa niillä pyydetään. Riimuverkossa on ainakin kaksi havasta: tiheämpi, jonka kala tarttuessaan painaa pussille harvemman silmään.


title: Kalastus

text: Itämeren, Suomenlahden ja Pohjanlahden kalastus on Suomessa merikalastusta, ja tärkeimpiä saaliskaloja ovat silakka, sitä paljon muistuttava kilohaili ja vähemmässä määrin lohi.


title: Kalastus

text: Suomen vapaa-ajankalastajien keskusliiton mukaan 1,7 miljoonaa suomalaista kalastaa ongella, pilkkivavalla tai katiskalla vähintään kerran vuodessa. Suomessa jokaisella on oikeus kalastaa yhdellä vavalla ilmaiseksi ongella, pilkillä ja silakkalitkalla. Viehekalastusta yhdellä vavalla saa harjoittaa jokainen alle 18-vuotias ja yli 64-vuotias ilman erillistä maksua. Muunlaista kalastusta kuin onkimista ja pilkkimistä harrastavan 18–64-vuotiaan tulee maksaa kalastonhoitomaksu valtiolle. Vuonna 2017 kalastonhoitomaksun suuruus oli kalenterivuodelta 39 euroa. Kalastonhoitomaksun kerää Metsähallitus , ja siitä saadut varat käytetään kalavesien sekä kalastusjärjestelyiden hoitoon sekä tiedottamiseen.


title: Kalastus

text: Vuonna 2015 ammattikalastusta harjoitti Suomessa merialueella päätoimisesti 487 kalastajaa ja osa-aikaisesti 1596. Sisävesillä ammattikalastajia oli vuonna 2012 noin 200. Kalastajien määrä on vähentynyt 70 prosenttia vuodesta 1980, mutta yksittäisen kalastajan saalis on kasvanut oleellisesti.


title: Kalastus

text: Kalastusmuotoja on useita, kuten troolaus, verkkokalastus ja siimakalastus. Ammattikalastajat voidaan jakaa kolmeen eri ryhmään. Rannikkokalastajat, sisävesikalastajat ja avomerikalastajat. Merialueilla suomalaisilla ammattikalastajilla on käytössä 3900 kalastusalusta, niistä vain 54 kappaletta on yli 21 metriä pitkiä. Viime aikoina EU on rahoittanut alusten romuttamista. Lohen ammattimainen kalastus ajoverkoilla päättyi vuonna 2007, Euroopan unionin päätöksestä suojella pyöriäistä.


title: Kalastus

text:
Suomen ammattikalastuksen vuosittainen kokonaissaalis on 120 miljoonaa kiloa ja saaliin arvo on 33 miljoonaa euroa. Pääosa saaliista pyydetään mereltä, jossa tärkein saaliskala on silakka, jota pyydetään 80–90 miljoonaa kiloa vuodessa. Varsinaisista merikaloista pyydetään ammattimaisesti Suomessa siis troolaamalla silakkaa, verkoilla tai siimalla lohta, turskaa ja kampelaa. Sisäsaaristossa ja meren lahdissa yleisiä saaliskaloja ovat hauki ja ahven.
Muut tärkeät saaliskalat ovat siika, lohi, kuha, turska, kilohaili ja ahven. Sisävesiltä saalista saatiin vuonna 2006 4,5 miljoonaa kiloa kalaa, joka tuotti noin 6,3 miljoonaa euroa. Sisävesien selvästi tärkein saaliskala on muikku, jota oli yli puolet vuoden 2006 saaliista ja kaksi kolmasosaa tuotosta. Toiseksi tärkein on siika ja kuha, hauki sekä ahven ovat paikallisesti merkittäviä. Muita taloudellisesti tärkeitä kaloja ovat lahna, made, säynävä, kuore, särki, nieriä ja järvilohi. Varsinainen jokikalastus on pääasiallisesti merestä nousevan merilohen, taimenen, siian ja nahkiaisen kalastusta. Suomen kalastustuotteisiin voidaan laskea myös rapu.


title: Kalastus

text: Sisävesikalastus Suomessa on melkein yksinomaan kotitarvekalastusta, ammattina sitä harjoitetaan vain paikoitellen suurimmissa järvissä. Ammattikalastajien osuus saaliista oli vain noin 15 prosenttia.


title: Kalastus

text: Kalastusmatkailu voidaan käsittää osaksi kalastuselinkeinoa. Erityisesti kalastusopastoiminta on tärkeä ja kasvava elinkeino. Kun kalastusmatkailussa huomioidaan myös vuokramökit, joiden asiakaskuntana ovat urheilu- ja vapaa-ajankalastajat, on kalastusmatkailu perinteistä ammattikalastusta merkittävämpi tapa hyödyntää luontoa ja kalakantoja. Kalastusmatkailu on merkittävä tulonlähde myös niiden paikkakuntien muulle elinkeinotoiminnalle, joissa on urheilu- ja vapaa-ajan kalastuskohteita. Hyötyjinä ovat mm. elintarvikeliikkeet, huoltoasemat ja muut matkailukohteet sekä käsityöyritykset.


title: Type O Negative

text: Type O Negative oli vuonna 1989 New Yorkin Brooklynissa perustettu metalliyhtye. Yhtyeen tummasävyinen- ja raskassointinen tyyli sekä synkät, elleivät jopa masentavat laulunaiheet ovat olleet vaikutusvaltaisia raskaan rockin ja goottimetalliin piirissä. Type O Negative on ottanut vaikutteita musiikkiinsa erityisesti Black Sabbathilta ja The Beatlesilta – kutsuen itseään jälkimmäistä mukaillen The Drab Fouriksi (vrt. The Fab Four).


title: Type O Negative

text: Yhtyeen viimeinen albumi "Dead Again" julkaistiin 2007. Yhtyeen basistilaulaja Peter Steele kuoli sydänkohtaukseen 2010. Yhtyeen kitaristi Kenny Hickey ja rumpali Johnny Kelly ovat todenneet, että yhtye ei aio jatkaa.


title: Type O Negative

text: Type O Negativen juontaa juurensa 1980-luvun alkuun, jolloin Peter Steele soitti yhdessä Josh Silverin kanssa metalliyhtyeessä nimeltä Fallout. Yhtye julkaisi yhden ainoan 7-tuumaisen singlen "Batteries Not Included".


title: Type O Negative

text: Lyhytikäisen Falloutin jälkeen Peter Steele perusti vuonna 1982 speed- ja thrash metalia sekä hardcorea yhdistelleen yhtyeen Carnivore. Yhtye julkaisi kaksi studioalbumia, "Carnivore" (1985) ja "Retaliation" (1987). Yhtye hajosi vuotta myöhemmin, mutta palasi vuonna 2006 yhteen Peter Steelen aloitteesta soittaakseen muun muassa Wackenissa.


title: Type O Negative

text: Itse Type O Negative syntyi alun perin nimellä Repulsion, mikä oli englantilaisen metalliyhtyeen nimissä ja nimi vaihdettiin Subzeroksi. Tämäkin vaihdos osoittautuikin vain Yhdysvaltojen Queensistä tulevan toisen Subzeron omistamaksi nimeksi. Peter Steele ja muut jäsenet olivat ehtineet tatuoida jo legendaarisen logonsa käsivarsiinsa ja uusi logoa vastaava nimi jäi Steelen vastuulle. Hän kuuli veripalvelusta ilmoituksen O miinus -veren tarpeelle ja siitä hän kehitti yhtyeen nimeksi Type O Negative.


title: Type O Negative

text: Johnny Kelly, yhtyeen rumpali soittaa myös Danzigissa ja yhtyeen kitaristi Kenny Hickeyn kanssa Seventh Void -nimisessä Doom Metal -yhtyeessä. Hän myös soittaa A Pale Horse Named Death -yhtyeessä muun muassa Sal Abruscaton kanssa.


title: Type O Negative

text: Type O Negativen ensimmäiset levyt, "Slow, Deep and Hard" (1991) sekä sopimusvelvoitteet täyttääkseen pilailumielessä tehty muka-livelevy "The Origin of the Feces" (1992), muistuttivat raa'alla ilmaisullaan ja nopealla tempollaan vielä Steelen aiemman bändin, Carnivoren musiikkia unohtamatta kuitenkaan vetelien ja painostavien väliosien kanssa flirttailua. Kappaleet keskittyivät synkkiin ja itseironisiin teemoihin pieleen menneistä rakkaussuhteista itsetuhoon. Nämä aiheet dominoivat Type O Negativen tuotantoa kautta linjan.


title: Type O Negative

text: Vuonna 1993 ilmestynyt "Bloody Kisses" on yksi Type O Negativen menestyneimmistä levyistä, ja siitä irrotetut singlet "Black No. 1" sekä "Christian Woman" nostivat yhtyeen suuremman yleisön suosioon. Se oli muun muassa ensimmäinen levy-yhtiö Roadrunner Recordsin kultaa ja platinaa myynyt albumi. "Bloody Kisses" merkitsi myös selvää irtiottoa yhtyeen aiemmasta nopeatempoisesta soitosta, nostaen tilalle hitaat doom metal -riffit sekä kontrastina, ultramelodiset, jopa popahtavat sävellykset. "Bloody Kissesin" ilmestymisajankohtaan sijoittuu myös yhtyeen ainoa miehistönvaihdos. Rumpali Sal Abruscato lähti Type O Negativesta liittyäkseen toiseen newyorkilaisyhtyeeseen, Life of Agonyyn. Abruscaton tilalle tuli yhtyeen nykyinen rumpali, Johnny Kelly.


title: Type O Negative

text: Vuonna 1996 julkaistu "October Rust" merkitsi myös eräänlaista suosion huippua yhtyeelle. Melodinen ja helposti lähestyttävä levy veti yhtyeen pariin yhä laajemman yleisön ja singlet "Love You to Death" sekä "My Girlfriend's Girlfriend" saivat runsaasti soittoaikaa mediassa.


title: Type O Negative

text: "October Rustin" aikoihin tapahtuneet, yhtyeen jäsenten läheisten kuolemat kuuluivat vahvasti seuraavalla Type O Negative -levyllä "World Coming Down" (1999). Kuolemaa ja päihderiippuvuutta pohtivat synkät ja raskaat kappaleet eivät olleet suuri kaupallinen menestys. Vuonna 2003 julkaistu "Life Is Killing Me" oli taas askel kohti yhtyeen varhaista soundia unohtamatta 1990-luvun jälkipuolen melodisuutta. Tämän jälkeen Type O Negative vetäytyi julkisuudesta ja huhuttiin jo yhtyeen lopettamisesta. Vuonna 2006 Roadrunner Records kuitenkin julkaisi yhtiön suosituimmista kappaleista kokoomalevyn The Best of Type O Negative.


title: Type O Negative

text: Vuoden 2003 jälkeen kesti kuitenkin neljä vuotta, ennen kuin Type O Negative itse julkaisi uuden albumin. "Dead Again" (2007) sai yllättävän myönteisen vastaanoton. Moniulotteinen levy veti yhteen yhtyeen koko tuotantoa hard core -rymistelystä The Beatles -soundiin. Positiivisen tunnelman vastapainoksi teksteissä on tuttua synkkyyttä. Steele työsti sanoituksissa muun muassa äitinsä sekä ystävänsä, Pantera-kitaristi Dimebag Darrellin kuolemaa.


title: Type O Negative

text: Dead Again -kiertue jäi kosketinsoittaja Josh Silverin viimeiseksi, sillä hän jätti keikkakokoonpanon 2009 lähdettyään opiskelemaan lääkäriksi. Steele kertoi asiasta haastattelussaan Hardcore-sivusto hardtimes.ca:lle. Hän kertoi Silverin perustelleen kantansa myös perhesyistä. Kiertueella 2009 häntä tuurasi lukuisat sessiomuusikot. Yhtyeen viimeiseksi keikaksi jäi 31. lokakuuta 2009 soitettu klubikeikka Northern Lights -klubilla New Yorkin Clifton Parkissa.


title: Peter Steele

text: Peter Steele (oik. Petrus Thomas Ratajczyk, 4. tammikuuta 1962 – 14. huhtikuuta 2010) oli yhdysvaltalaisen heavy metal -yhtye Type O Negativen laulaja, basisti ja lauluntekijä. Ennen Type O Negativea Steele soitti Carnivore-yhtyeessä ja työskenteli New Yorkin kaupungin puhtaanapitolaitoksessa.


title: Peter Steele

text: Steele muistetaan goottityylisestä ulkonäöstään, vaikuttavan suuresta pituudestaan, matalasta lauluäänestään sekä omalaatuisesta, kuivasta huumoristaan ja omaperäisestä ottestaan bassonsoittoon. Hänen kirjoittamat sanoitukset käsittelevät usein omaa elämäänsä, kuten rakkautta, menetyksiä ja riippuvuutta. Steele mainitsi Black Sabbathin ja Beatlesin suurimmiksi musiikillisiksi vaikuttajiksen.


title: Peter Steele

text: Peter Steele, syntyjään Petrus Thomas Ratajczyk syntyi katoliseen perheeseen Brooklynissa, New Yorkissa tammikuussa 1962. Hänen isänsä oli venäläistä ja puolalaista alkuperää ja hänen äitinsä Skotlannista. Steelellä oli viisi vanhempaa sisarta ja hän oli perheensä kuopus. Hänen isänsä oli taistellut toisessa maailmansodassa ja työskenteli myöhemmin telakalla. Ratajczykin perhe oli erittäin musikaalinen. Steele peri isältään musikaalisuuden sekä suuren kokonsa. Hän osasi muun muassa puhelimen näppäinääniä kuunnellen sanoa, mihin numeroon oltiin soittamassa. Hänestä kasvoi 203 senttimetriä pitkä.


title: Peter Steele

text: Steele alkoi opiskella kitaransoittoa 12-vuotiaana, mutta vaihtoi pian bassoon. Hän oli vasenkätinen, mutta osti oikeankätisten basson, koska se oli halvempi.


title: Peter Steele

text: Steele arvosti luontoa ja hän työskenteli pitkään puistomiehenä Brooklynissa, myös soittaessaan Carnivoressa sekä Type O Negativessa. Hän siirtyi kokopäiväiseksi muusikoksi vuonna 1994.


title: Peter Steele

text: Steele perusti ensimmäisen yhtyeensä Falloutin vuonna 1979, jossa lauloi ja soitti bassoa. Yhtyeessä oli mukana tuleva Type O Negative-kosketinsoittaja Josh Silver. Falloutin hajottua vuonna 1982 Steele perusti thrash metal-yhtyeen Carnivore. Hänen kirjoittamansa kappaleet olivat varsin vihaisia ja hän käsitteli niissä uskontoa, sotaa, eri rotuja ja köyhyyttä. Carnivore levytti kaksi studioalbumia ja hajosi pian toisen ilmestyttyä 1987.


title: Peter Steele

text: Steele perusti yhdessä Josh Silverin, Kenny Hickeyn ja Johnny Kellyn kanssa Repulsion-yhtyeen vuonna 1989. Nimeä käytti kuitenkin jo toinen metalliyhtye, joten he vaihtoivat nimeksi Subzeron. Steele tatuoi käteensä nollalla ympyröidyn miinusmerkin, joka oli yhtyeen logo. Tämäkin nimi oli jo toisella yhtyeellä, joten Steele keksi nimen Type O Negative kuultuaan radiosta pyynnön luovuttaa O-veriryhmän verta. Yhtyeen ei tarvinnut nimen ansiosta vaihtaa logoaan.


title: Peter Steele

text: Kun Type O Negative solmi levytyssopimuksen Roadrunner Recordsin kanssa, allekirjoitti Steele sopimuksen oman veren ja siemennesteen sekoituksella. Yhtyeen ensimmäinen albumi "Slow, Deep and Hard" ilmestyi vuonna 1991. Myöhemmät albumit "Bloody Kisses" (1993) ja "October Rust" (1996) nostivat yhtyeen suuren yleisön suosioon.


title: Peter Steele

text: Steele soitti runsaasti voimasointuja ja käytti huomattavia määriä säröä, tämä oli yksi perustekijä Type O Negativen painostavaan ja raskassointiseen soundiin. Tätä hän tosin vähensi uransa loppupuolella huomattavasti. Hän ei tavallisesti käyttänyt perinteistä bassohihnaa, vaan ripusti soittimen kaulalleen kettingillä.


title: Peter Steele

text: Steelen sekä Type O Negativen teki tunnetuksi heidän musta huumorinsa. He viljelivät sanoituksissaan ja konserteissaan usein vitsejä, jotka olivat erittäin hillittyjä, itseironisia ja synkkiä.


title: Peter Steele

text: Steelen huhuttiin kuolleen vuonna 2005, kun Type O Negativen kotisivuilla julkaistiin 13. toukokuuta 2005 kuva hautakivestä jossa oli Steelen nimi ja teksti "Free at Last". Tämä oli kuitenkin yhtyeen tapa kertoa mustalla huumorillaan levy-yhtiönsä vaihdoksesta.


title: Peter Steele

text: Vuonna 2006 Steele perusti Carnivoren uudelleen. Hänen viimeiseksi levytykseksi jäi Type O Negativen albumi "Dead Again" (2007). Yhtyeet lopettivat toimintansa Steelen kuoleman jälkeen vuonna 2010.


title: Peter Steele

text: Steele harrasti vapaa-ajallaan uintia, painonnostoa ja tietokirjojen lukemista. Hän kävi säännöllisesti kuntosalilla ja vaati jopa keikkapaikkojen takahuoneisiin kuntosalilaitteita. Esimerkiksi kesällä 2003 Type O Negativen vieraillessa Suomessa Tuska -festivaaleilla Steelelle rakennettiin pieni kuntosali. Häntä kiinnosti paljon eurooppalainen, etenkin pohjoismainen kulttuuri. Hän harrasti myös talonsa remontointia, arkkitehtuurin tutkimista, autojensa virittelyä ja hölkkäämistä. Hän piti erityisesti kissoista, joita hän omisti vuosien varrella useita.


title: Peter Steele

text: Vuonna 1995 Steele poseerasi alastomana Playgirl-lehdelle, mutta alkoi myöhemmin katua sitä saatuaan selville, että ainoastaan 23 prosenttia lehden lukijoista on naisia.


title: Peter Steele

text: Peter Steele sairasti masennusta ja myönsi avoimesti käyttävänsä siihen lääkityksenä Prozacia. Aiemmin hyvin urheilullinen ja terveitä elämäntapoja vaalinut Steele alkoi 35-vuotiaana käyttää runsaasti alkoholia ja kokaiinia helpottaakseen voimakasta esiintymisjännitystä. Steelelle tuli tavaksi juoda lavallakin punaviiniä.


title: Peter Steele

text: Oltuaan vuosina päihdeongelmainen Steele joutui vuonna 2005 pahoinpitelystä Rikers Islandiksi kutsuttuun vankilaan. Sieltä sittemmin muun muassa mielisairaalaan, jonne oli joutunut kärsimästään vainoharhasta. Hän vietti useita kertoja katkaisuhoidossa ja oli lopulta ennen kuolemaansa jättänyt päihteiden käytön. Myöhemmin Steele palasi julkisuuteen ja myönsi vainoharhan johtuen hänen runsaasta huumeidenkäytöstään. Myöhemmin hän vitsaili addiktiostaan muun muassa sonnustautuen sairaanhoitajan ja vangin asusteisiin.


title: Peter Steele

text: Huhtikuussa 2007 Steele paljasti, että hän oli alkanut harjoittaa katolisuutta oltuaan vuosia vakaumuksellinen ateisti. Hän kertoi asiasta "Decibel"-lehdessä:


title: Peter Steele

text: Steele kuoli yllättäen kotonaan Brooklynissä 14. huhtikuuta 2010. Kuolinsyyksi kerrottiin ensin sydänkohtaus, mutta todellisuudessa Steele menehtyi Meckelin divertikkelin aiheuttamiin komplikaatioihin. Kyseessä on synnynnäinen ohutsuolen epämuodostama, jonka olemassaolosta Steele ei ollut tietoinen. Hän oli ollut monta päivää huonovointinen, mutta ei mennyt lääkäriin vaan keskittyi hoitamaan syöpää sairastanutta kissaansa. Kissa kuoli muutamia tunteja ennen Steeleä, joka viimeisinä hetkinään suunnitteli lemmikkinsä hautaamista tyttöystävänsä kanssa.


title: Peter Steele

text: Marraskuussa 2011 Brooklynin Prospect Parkiin istutettiin tammi Steelen muistoksi. Steele oli aikoinaan työskennellyt puistomiehenä samassa paikassa.


title: Loru sorbusten herrasta

text: Loru sorbusten herrasta ("Bored of the Rings") on Henry N. Beardin ja Douglas C. Kenneyn kirjoittama ja englanniksi vuonna 1969 ilmestynyt parodia J. R. R. Tolkienin fantasiaromaanista "Taru sormusten herrasta".


title: Loru sorbusten herrasta

text: Parodia noudattelee alkuperäisen tarinan rakennetta, mukaan lukien prologi, runot ja laulut, sekä vääristää joitakin Tolkienin esittämiä vakavia asioita (kuten "Hän olisi voinut tappaa Kolkkaajan siihen paikkaan, mutta sääli pidätteli hänen kättään. "On sääli, että panokseni loppuivat", hän ajatteli samalla, kun jatkoi matkaa tunnelia ylös...").


title: Loru sorbusten herrasta

text: Kirjoittajat Beard ja Kenney tekivät myös Harvard Lampoon -lehteä, joka kehittyi myöhemmin National Lampoon -brändiksi, ja kirjan myöhemmissä englanninkielisissä painoksissa Harvard Lampoon -nimeä käytettiin tekijöiden nimien paikalla.


title: Loru sorbusten herrasta

text: Kirjan alkuperäinen nimi "Bored of the Rings" ("kyllästynyt sormuksiin") ivailee Tolkienin saamaa laajaa kulttisuosiota 1960-luvun Yhdysvalloissa.


title: Loru sorbusten herrasta

text: Kirja ilmestyi Suomessa Pekka Markkulan suomentamana ja "Soundi"-lehden kustantamana vuonna 1983, mutta ei ilmestyessään saanut juurikaan huomiota. Ajan mittaan se kuitenkin saavutti kulttisuosion, jonka yhtenä syynä olivat kirjaan mieltyneet roolipeliharrastajat. Tämän suosion ilmentymiä oli Niilo Paasivirran roolipeliparodia nimeltään "Ala-Keski-Maa Roolipeli" eli "LMERP". Suurin osa kirjastokappaleista jouduttiin ajan myötä poistamaan kokoelmista kuluneisuuden vuoksi tai ne varastettiin, ja kirja harvinaistui.


title: Loru sorbusten herrasta

text: 2000-luvun alussa Peter Jacksonin "Taru sormusten herrasta" -elokuvatrilogia nosti Tolkien-ilmiön jälleen pinnalle, ja myös uusien kirjajulkaisujen tilaus kasvoi. Niinpä Kustannusosakeyhtiö Nemo julkaisi "Lorun sorbusten herrasta" uutena suomenkielisenä laitoksena vuonna 2002.


title: Loru sorbusten herrasta

text: Pekka Markkula uudisti suomennoksessaan alkuteoksen hippiliikkeeseen ja muuhun 1960-luvun nuorisokulttuuriin viittaavat vitsit ja nimenväännökset 1980-lukulaiseen punkin ja uuden aallon mukaiseen muotoon.


title: Loru sorbusten herrasta

text: Suomennosnimessä mainittu Sorbus oli Altian tuottama halpa, pihlajanmarjalla maustettu väkevä viini.


title: Loru sorbusten herrasta

text:
"Taru sormusten herrasta" -kirjan nimistä tehtyjä väännöksiä (alkuperäinen vasemmalla) ovat muun muassa:
Kirjassa esiintyy myös väännöksiä Keski-Maan paikannimistä (alkuperäinen vasemmalla) muun muassa:


title: Keijo Korhonen

text: Keijo Tero Korhonen (s. 23. helmikuuta 1934 Paltamo) on suomalainen poliittisen historian tutkija, poliitikko, virkamies ja Suomen Keskustan pitkäaikainen ulkopoliittinen vaikuttaja. Hän on toiminut Helsingin yliopiston poliittisen historian professorina ja Arizonan yliopiston vierailevana professorina.


title: Keijo Korhonen

text: Korhonen edustaa ulkopolitiikan realistista koulukuntaa, joka korostaa käytännön politiikan merkitystä pienille maille. Kriitikot ovat nimittäneet näkemystä myös inhorealismiksi. Korhosen ajatteluun on vaikuttanut sosiobiologia. Esikuvakseen Korhonen mainitsee yhteiskunnallisiin asioihin kantaa ottaneen Mikko Juvan, joka aloitti Turun yliopiston Suomen historian professorina samaan aikaan kun Korhonen aloitti opiskelun yliopistossa.


title: Keijo Korhonen

text: Korhonen oli jo 1960-luvulla Suomen itäsuhteiden historian tutkija, joka kohosi idänsuhteiden hoitajaksi. Korhonen väitteli historian tohtoriksi vuonna 1963 Turun yliopistosta ja siirtyi ulkoministeriöön vuonna 1967. 1960-luvulla ja 1970-luvun alussa Korhonen puolusti Suomen puolueettomuuspolitiikkaa ulkomailla esitettyä kritiikkiä vastaan.


title: Keijo Korhonen

text: Yksi esimerkki tästä on vuoden 1972 tapahtuma, jolloin Korhonen vastasi ulkomaisten toimittajien kysymyksiin Königstedtin kartanossa Seutulassa. Saksalaisen Die Weltin toimittaja kysyi Korhoselta suomettumisesta kriittiseen sävyyn. Korhonen vastasi jokaisen maan valitsevan mieluummin suomettumisen (finlandization) kuin saksoittumisen (germanization). Toimittajan kysyessä mitä saksoittuminen tarkoitti, Korhonen vastasi sen tarkoittavan maan miehittämistä ja kahtiajakoa. Tämä oli hiljentänyt toimittajan.


title: Keijo Korhonen

text: Korhosen akateeminen ura huipentui nimitykseen Helsingin yliopiston poliittisen historian professorin virkaan vuonna 1974. Korhonen ehti hoitaa professuuria vain noin kaksi vuotta, tultuaan hieman yllättäen nimitetyksi ulkoasiainministeriksi. Myöhemmin Korhonen toimi alivaltiosihteerinä ulkoasiainministeriössä aikana, jolloin Suomen puolueettomuutta määriteltiin valtiovierailuiden jälkeisten kommunikeoiden muodossa YYA-sopimukseen liittyen. Neuvostoliiton kommunistisen puolueen kansainvälisellä osastolla oli pyrkimys määritellä Suomen ulkopoliittinen suhde YYA-sopimuksen perusteella läheisemmäksi liittolaisuudeksi, kun taas suomalainen osapuoli pyrki muotoilemaan julkilausumat Suomen puolueettomuutta YYA-sopimuksen perusteella korostaviksi.


title: Keijo Korhonen

text: Syynä tähän Neuvostoliiton tarpeeseen oli Suomen aseman muuttuminen ja lähentyminen läntisiin organisaatioihin kauppapolitiikan kautta, joka herätti Neuvostoliitossa tarpeen jälleenvakuuttaa Suomen puolueettomuus YYA-sopimusta tulkitsevilla valtiovierailujen loppujulkilausumilla, kommunikeoilla.


title: Keijo Korhonen

text: Korhosesta tuli ulkoasiainministeri Martti Miettusen III hallitukseen vuonna 1976. Presidentti Kekkonen nimitti hieman yllättäen professori Korhosen Miettusen virkamieshallituksen ministeristöön. Korhonen kuvailee ministerikauttaan mm. muistelmateoksessa "Sattumakorpraali". Hallituksen erottua 1977 presidentti Urho Kekkonen ei enää nimittänyt Korhosta ministeriksi. Korhonen on muistelmissaan epäillyt, että hänen syrjäyttämisensä taustalla oli hänen seuraajansa Paavo Väyrysen, presidentin kansliapäällikön Juhani Perttusen ja Neuvostoliiton silloisen Helsingin-suurlähettilään Vladimir Stepanovin yhteinen juoni. Korhonen on nimittänyt Stepanovia avoimesti lähes kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikovin veroiseksi "Tehtaankadun Suomen-syöjäksi", joka olisi pyrkinyt romuttamaan Suomen puolueettomuuspolitiikan.


title: Keijo Korhonen

text: Kekkonen tarjosi Korhoselle paikkaa Suomen Washingtonin-suurlähettiläänä, mistä tämä kuitenkin kieltäytyi. Sen sijaan Korhonen tuli nimitetyksi ulkoasiainministeriön alivaltiosihteeriksi. 1982 Korhonen siirtyi ulkoministeriöstä Suomen YK-suurlähettilääksi. Suomen Keskustan oppositiokautena Harri Holkerin hallituksen aikana Korhonen toimi pääministerin ulkopoliittisena asiantuntijana 1987–1989.


title: Keijo Korhonen

text: Korhosen, valtiosihteeri Risto Hyvärisen, Max Jakobsonin, Aimo Pajusen ja Ilkka Pastisen muodostamaa ulkoasiainministeriössä kommunikeamuotoiluun osallistunutta ryhmää kutsuttiin tohtorikoplaksi tai everstijuntaksi sen vuoksi, että sotilasuransa jättänyt Hyvärinen oli alkujaan eversti ja Kreikassa 1967 oli tapahtunut sotilashallitukseen johtanut everstien johtama vallankaappaus. Molemmat nimitykset keksi Korhosen mukaan silloinen SDP:n kansainvälisten asioiden sihteeri Paavo Lipponen. Vuonna 1977 Kekkonen olikin ohjeistanut Korhosta tämän noustua alivaltiosihteeriksi toteamalla "Sinä johdat ulkoministeriötä". Samalla tämä tarkoitti Korhosen saaneet toimintavaltuudet, jotka ylittivät silloisen ulkoministeri Paavo Väyrysen valtuudet.


title: Keijo Korhonen

text: Korhonen joutui Neuvostoliiton epäsuosioon muistutettuaan oppikirjaseminaarissa 1974 Molotovin-Ribbentropin-sopimuksen lisäpöytäkirjasta, jolla Neuvostoliitto ja Saksa jakoivat Euroopan etupiireihin; dokumenttia pidettiin neuvostoaikana piilossa julkisuudelta.


title: Keijo Korhonen

text: Huhtikuussa 1983 herätti huomiota Korhosen entisen opinahjonsa Turun yliopiston ylioppilaskunnalle lähettämä, asevelvollisten siviilipalvelusta koskenut kirje, jossa hän kirjoitti mm.: ""Olette hellittelemässä raukkoja ja pelkureita, jotka isänmaan hädän hetkellä oman turvallisuutensa ja henkensä turvaamiseksi olisivat valmiit jättämään maan puolustamisen muiden ikätovereidensa vastuulle."" Ylioppilaskunta oli hieman aikaisemmin julkaissut Helsingin Sanomissa kannanoton, jonka mukaan siviilipalvelukseen pyrkivien lisääntyvä määrääminen aseelliseen palvelukseen ei vastaa ylioppilaskunnan käsitystä Suomesta oikeusvaltiona. Korhonen oli kieltänyt kirjeensä julkistamisen, mutta Ydin-lehti sai sen tuntemattomaksi jääneellä tavalla haltuunsa ja julkaisi sen, mistä seurasi vilkas mielipiteiden vaihto sanomalehtien yleisönosastoissa. Korhonen perusteli kirjettään sillä, että hän oli toiminut Turun yliopiston ylioppilaskunnan puheenjohtajana vuosina 1959−1960.


title: Keijo Korhonen

text: Vuoden 1994 presidentinvaaleissa Korhonen pyrki ensiksi Suomen Keskustan presidenttiehdokkaaksi. Esivaaliin sitoutuminen olisi kuitenkin merkinnyt luopumista voittaneen ehdokkaan (Paavo Väyrynen) hyväksi, joten Korhonen ryhtyi ehdokkaaksi oman Suomen kansan itsenäisyysrintama -valitsijayhdistyksen avulla. Rintamaan kuului toimijoita niin oikeistosta kuin vasemmistostakin. Presidenttiehdokkaana hän pyrki estämään Suomen EU-jäsenyyden. Vaalissa Korhosen katsottiin vieneen Väyryseltä yli 100 000 ääntä, vaikka Väyrynen itse syytti tuloksesta tiedotusvälineiden puolueellisuutta.


title: Keijo Korhonen

text: Korhonen toimi vaalien aikaan Kainuun Sanomien päätoimittajana (1989–1994). Hän riitautui Kainuun Sanomien toimituksen enemmistön kanssa ja erosi vaalien jälkeen.


title: Keijo Korhonen

text: Korhonen siirtyi vierailevaksi professoriksi ("adjunct professor, political science") Tusconiin Arizonan yliopistoon.


title: Keijo Korhonen

text: Korhonen on kirjoittanut ulkopolitiikkaa ja Yhdistyneitä kansakuntia koskevia kirjoja sekä myös kolumneja aikakauslehdissä. Korhonen sai valtion tiedonjulkistamispalkinnon vuonna 1972.


title: Keijo Korhonen

text: Korhonen oli 1990-luvun alussa Ilkka Hakalehdon kanssa perustamassa EU- ja Nato-vastaista Vapaan Suomen Liittoa (Itsenäisyyspuoluetta).


title: Keijo Korhonen

text: Toimittaja Johanna Korhonen on Keijo Korhosen veljentytär.


title: Keijo Korhonen

text: Korhosen ensimmäinen puoliso oli Anneli Torkkila vuodesta 1958, toinen puoliso on vuodesta 1990 ollut Anita Rothovius (s. Uggeldahl).


title: Eoin Colfer

text: Eoin Colfer (s. 14. toukokuuta 1965 Wexford, Irlanti) on irlantilainen kirjailija, joka on tullut tunnetuksi Artemis Fowl -kirjasarjan kirjoittajana.


title: Eoin Colfer

text: Eoin Colferin vanhemmat olivat opettajia, ja Colfer seurasi heidän jalanjälkiään, vaikka hänen todellinen rakkautensa oli kirjoittaminen ja kuvittaminen.


title: Eoin Colfer

text: Colfer avioitui Jackien kanssa 1991, jota seuraavana vuonna aviopari lähti maailmalle. Neljän vuoden aikana he ehtivät asua Saudi-Arabiassa, Tunisiassa ja Italiassa. Tämän jälkeen he kuitenkin palasivat takaisin Irlantiin, ja heidän esikoisensa syntyi 1997.


title: Eoin Colfer

text: Colferin ensimmäinen julkaistu kirja "Benny and Omar" (1998) perustui Tunisiassa vietettyyn aikaan. Sitä seurasi "Benny and Babe" (1999), joka oli ehdolla "the Bisto Book of the Year" -palkinnon saajaksi. Benny & Babe syrjäytti jopa Harry Potterin bestseller-listan ykköspaikalta. Colfer osoittautui hyvin tuotteliaaksi kirjailijaksi, ja vuonna 2000 julkaistiin suomeksikin käännetty "The Wish List", "Toivomuslista". "The Wish List" toi Colferille vuoden 2001 "Bisto Merit Awardin".


title: Eoin Colfer

text: Colferin tuotannosta tunnetaan erityisesti "Artemis Fowl" -kirjasarja. Sen ensimmäinen osa "Artemis Fowl" julkaistiin vuonna 2001. Kolme kustannusyhtiötä oli kiinnostunut kirjan oikeuksista samaan aikaan, ja menestys oli niin suuri, että Colfer saattoi lopettaa opettajana työskentelyn ja keskittyä pelkästään kirjoittamiseen. Colfer onkin sanonut: ""Jatkan kirjoittamista niin kauan kunnes ihmiset lopettavat lukemisen tai minulta loppuvat ideat.""


title: Eoin Colfer

text: Colfer sai tiedon Artemis Fowlin menestyksestä vaimoltaan ollessaan välituntivalvojana koulunpihalla. ”Lapset olisivat voineet kiivetä seinille ja hypätä katolta loppuvälitunnin aikana enkä olisi huomannut mitään”, Colfer kommentoi tapausta jälkikäteen.


title: Eoin Colfer

text: Colfer on kirjoittanut jatko-osan nimeltään "And another thing..." teossarjalle "Linnunradan käsikirja liftareille", ja se ilmestyi 12. lokakuuta 2009


title: Eoin Colfer

text: Colferin teoksia on suomentanut Jaakko Kankaanpää.Sekä kaksi muuta Artemis Fowl sarjakuvaa sekä Supernatural sarjakuva.


title: Sahrami

text: Sahrami () on maustesahramin ("Crocus sativus") kuivatuista, rihmamaisista luoteista koostuva mauste, jota käytetään muun muassa makeisissa ja leivonnaisissa makua ja keltaista väriä antamaan. Se on mausteena muun muassa karjalaisessa pääsiäisleivässä kulitsassa, espanjalaisessa paellassa ja ranskalaisessa bouillabaissessa. Sahramia käytetään myös esim. riisiruoissa värjäysaineena. Sahramin maku on kitkerä.


title: Sahrami

text: Sahramin tuottajamaita ovat Espanja, Kreikka, Intia, Iran, Ranska, Turkki ja Marokko. Yhteen grammaan sahramia tarvitaan 200–600 käsin kerättyä luottia, ja yhdestä emistä (yhdessä kukassa yksi emi) niitä saadaan vain kolme kappaletta. Sahrami onkin maailman kallein mauste ja suhteessa painoon myös yksi maailman kalleimmista ruoka-aineista.


title: Sahrami

text: Paras sahrami on peräisin Espanjasta La Manchan alueelta, Iranista sekä L’Aquilasta Rooman itäpuolelta. Iranista viedään sahramia Espanjaan, jossa se myydään espanjalaisena. Sahramia väärennetään. Eräs takuu aidon sahramin saamisesta on hankkia EU:n maantieteellisen suojan saanutta sahramia. La Manchan ja L’Aquilan lisäksi suojan on saanut sahrami, joka on peräisin Kreikan Länsi-Makedoniassa sijaitsevasta Kozanista.


title: Jugendsali

text: Jugendsali on entinen pankkisali ja yksi Suomen jugend-tyylisistä sisätiloista, joka sijaitsee ns. Uschakoffin talossa Helsingissä. Sali on suojeltu ja kahvilana avoinna yleisölle.


title: Jugendsali

text: Rakennuttajansa, venäläissyntyisen kauppiaan Jegor Uschakoffin mukaan nimetty talo valmistui kahdessa osassa 1815–1816 ja 1826–1827. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Pehr Granstedt ja se edustaa uusklassismia. Kolmikerroksisessa talossa sijaitsivat alkuaan Uschakoffin kauppaliike ja yksityisasunto. Uschakoffin suvun jälkeen rakennuksen omisti 1885–1896 kauppaneuvos ja kustantaja G. W. Englund joka piti siinä kirjakauppaansa. Hänen jälkeensä talon osti liikepankki Privatbanken i Helsingfors, joka halusi muuttaa Uschakoffin talon pankkitoiminnan tarpeita vastaavaksi ja kutsui tehtävään arkkitehti Lars Sonckin. Tämä tunsi talon hyvin, sillä hänen oma toimistonsa ja asuntonsa oli sen kolmannessa kerroksessa. Sonckin suunnitelmien mukaan saneerattu rakennus avattiin pankkikäyttöön 1904.


title: Jugendsali

text: Sonckin uudistaman talon tärkein osa oli entisen sisäpihan paikalle rakennettu pankkisali. Sali on kolmilaivainen ja holvattu, mikä tekee siitä hieman kirkkosalin kaltaisen. Se saa valoa keskilaivan lasisen katon läpi; tämä on kenties Suomen ensimmäinen lasista tehty kattorakennelma. Pankkisalin rikkaan koristelun, ornamentit, koristemaalaukset ja kiviveistokset suunnitteli Sonckin apulainen Valter Jung, jonka käsialaa olivat myös alkuperäiset kalusteet. Salin päädyssä oli alun perin Jungin suunnittelema puolipyöreä lyijylasi-ikkuna, joka kuitenkin poistettiin 1910-luvulla kun salia laajennettiin puolipyöreällä osalla. Taidemaalari Vilho Sjöström maalasi laajennusosan kattoon freskon joka esittää näkymää Korkeasaaresta Helsinkiin päin.


title: Jugendsali

text: Pankkitoiminta Uschakoffin talossa loppui 1922, kun Helsingfors Privatbanken yhdistyi Pohjoismaiden Yhdyspankkiin joka vuokrasi talon tilat muille yrityksille. Vuonna 1961 Helsingin kaupunki osti rapistuneen talon Yhdyspankilta ja saneerasi sen virastokäyttöön arkkitehti Aarno Ruusuvuoren suunnitelmien mukaan. Saneerauksessa noudatettiin ns. fasadismia: koko talo julkisivuja ja pankkisalia lukuun ottamatta purettiin maan tasalle ja rakennettiin uudelleen. Samalla pankkisali ja siihen kuuluva pääportaikko kuitenkin entistettiin alkuperäiseen asuunsa. Salin uudeksi nimeksi annettiin Jugendsali. Se toimi aluksi kaupungin edustustilana, ja myös kaupungin näyttely- ja neuvontapiste Helsinki-tiedotus toimi sen tiloissa 1984-2008.


title: Pariisin metro

text: Pariisin metro (, "Le métro") on Ranskan pääkaupungin Pariisin metrojunajärjestelmä. Pariisin metron suurimpia asemia ovat esim. Châtelet (Châtelet Les Halles), République, Nation, Montparnasse Bienvenüe, Gare du Nord, Gare Saint-Lazare, Gare de Lyon, Charles de Gaulle Étoile ja Denfert Rochereau.


title: Pariisin metro

text: Pariisin metro koostuu kuudestatoista linjasta. Numeroin 1–14 nimettyjen päälinjojen lisäksi on olemassa lyhyet linjat 3bis ja 7bis, jotka lähtevät eräiltä linjojen 3 ja 7 väliasemilta. Lisäksi linja 13 haarautuu pohjoisessa kahtia ja linja 7 etelässä. Pariisin metro kuuluu Euroopan suurimpiin metroverkostoihin: sen pituus on 218 kilometriä ja siihen kuuluu yli 300 asemaa. Joka päivä sen sisällä tehdään yli 9 miljoonaa metrojunamatkaa.


title: Pariisin metro

text: Pariisin metro on Lontoon (1863), Glasgow'n (1896) ja Budapestin (1896) metrojen jälkeen maailman neljänneksi vanhin. Ensimmäinen linja (Porte de Vincennes – Porte Maillot) otettiin käyttöön 19. heinäkuuta maailmannäyttelyn vuonna 1900 pitkän poliittisen kädenväännön jälkeen. Alun perin metrosta suunniteltiin kuusilinjaista, mutta jo vuonna 1913 se käsitti kymmenen linjaa. Linja 14 on uusin ja täysin automatisoitu.


title: Pariisin metro

text: Pariisin metroasemia osoittaa METRO-merkki tai joskus pelkkä M-kirjain. Hector Guimardin suunnittelemat art nouveau -tyyliset metroasemien sisäänkäynnit ovat erittäin tunnettuja. Näistä sisäänkäynneistä on jäljellä 86. Metroverkostoa täydentävät vielä RER-lähijunat (Réseau Express Régional).


title: Pariisin metro

text: Ensimmäinen linja avattiin ilman sen kummempia seremonioita 19. heinäkuuta 1900 Pariisin maailmannäyttelyä varten. Linjasto kasvoi nopeasti ensimmäiseen maailmansotaan mennessä. Laajennuksia esikaupunkeihin tehtiin 1930-luvulla. Verkosta tuli lähes täysimittainen toisen maailmansodan jälkeen. Metrossa otettiin käyttöön uusia junia kapasiteetin lisäämiseksi. Tulevaisuuden suunnitelmia rajoitti moni tekijä verkossa, kuten asemien lyhyt väli. Ratkaisuna perustettiin toinen verkko, RER, jota alettiin kehittää 1960-luvulla. 1990-luvulla avattiin automaattilinja 14 helpottamaan RER-linja A:n ruuhkaa.


title: Pariisin metro

text: Nimi "Métro" oli lyhennetty nimi verkon alkuperäisen ylläpitäjän Compagnie du chemin de fer métropolitain de Paris nimestä. Nykyään Régie Autonome des Transports Parisiens ylläpitää metroa. Nimestä métro tuli niin suosittu, että se lainattiin useimpiin kieliin tarkoittamaan maanalaista rautatietä. Nykyään metro on käytetyin nimi maanalaisesta rautatiestä.


title: Pariisin metro

text: Junat kulkevat yleensä noin kello 05.00–01.00 joka päivä. Viimeinen juna saapuu pääteasemalle aina aikataulujen mukaisesti klo 01.15. Kuitenkin perjantain, lauantain ja pyhäpäivän vastaisina öinä liikenne jatkuu vielä tunnin pidempään, joten silloin viimeinen juna saapuu pääteasemalle kello 02.15. Yleensä uudenvuodenyönä sekä monien juhlien aikana metroliikenne jatkuu läpi yön.


title: Pariisin metro

text: Lipun junaan voi ostaa kioskista tai lipunmyyntiautomaateista. Laitureille pääsee automaattiporttien läpi antamalle laitteelle lippunsa. Tarkastettuaan lipun laite sylkäisee sen takaisin matkustajalle. Metron normaali lippu on "T+". Se on voimassa 90 minuuttia ja se tarkoitettu vain yhdelle yhdensuuntaiselle matkalle. Lippua voi käyttää metron lisäksi myös raitiovaunuissa ja busseissa. Lippu maksaa kaksi euroa. Kymmenen lipun sarjalippu "Carnet" maksaa alle viisitoista euroa. Tarjolla on myös viikon tai kuukauden ajan voimassa oleva kausilippu, "Carte Orange". Lisäksi on tarjolla vuoden ajan voimassa oleva "Intégrale" ("Imagine R" opiskelijoille). Jos tarkoituksena on tehdä pikavisiitti Pariisiin, tarjolla on "Paris Visite" eli yhden, kahden, kolmen tai viiden päivän turistilippu. Pariisin metrossa voi käyttää myös "Navigo Cardia", RFID:hen perustuvaa älykorttia. Se on korvaamassa Carte Orangen.


title: Pariisin metro

text: Pariisin metrojärjestelmässä on noin 215 kilometriä rataa sekä 300 yksittäistä asemaa. Asemien keskimääräinen välimatka on noin 562 metriä. Junat pysähtyvät kaikilla asemilla. Junien keskinopeus on 35 km/h ja suurin sallittu nopeus 70 km/h lukuun ottamatta automaattilinjaa 14, jossa se on 80 km/h. Junat kulkevat oikealla puolella. Raiteen leveys on sama kuin Ranskan rautateiden raiteiden leveys. Junien profiili on kuitenkin pienempi kuin SNCF:n tavallisten junien. Junissa on kolmesta kuuteen vaunua. Vaunumäärä on aina vakio samalla linjalla. Virta juniin saadaan kolmannesta raiteesta, josta tulee 750 voltin tasavirtaa (vrt. Helsingin metro).


title: Pariisin metro

text: Pariisin alueella metrolinjat kulkevat suurimmaksi osaksi maan alla. Poikkeuksina ovat lähinnä keskikaupunkia kehämäisesti kiertävät linjat 2 ja 6, jotka osittain kulkevat kehämäisten ns. keskimmäisten bulevardien yläpuolella pitkiä siltamaisia rakenteita pitkin. Linjojen jatkeet kaupungin ulkopuolella kulkevat myös osittain maan päällä vanhoja rautatielinjauksia noudattaen.