title: Ihmisrotu

text: Tutkimukset ovat osoittaneet, että 85 prosenttia kaikesta ihmisten välisestä geneettisestä vaihtelusta löytyy jo yhden kielellisen tai kansallisen ryhmän, esimerkiksi ranskalaisten tai japanilaisten, sisältä. Jäljelle jäävästä vaihtelusta noin 15 prosenttia ilmenee kansallisten, samaan ”rotuun” kuuluvien, ryhmien välillä (esimerkiksi japanilaisten ja korealaisten tai ranskalaisten ja espanjalaisten väliltä) ja ainoastaan 6 prosenttia – 10 prosenttia muuntelusta esiintyy perinteisesti määriteltyjen rotujen väliltä. Antropologien Lieberman ja Jackson mielestä rodun määrittelemiselle evoluutiolinjojen perusteella on kuitenkin olemassa paljon syvempiä metodologisia ja käsitteellisiä ongelmia. He tähdentävät, että mallia puoltavat ”molekyyliset ja biokemialliset todisteet käyttävät jo rodun käsitettä alkuperäisten näytteidensä ryhmittelyssä”. Esimerkiksi suuret ja vaihtelevat pohjoisamerikkalaisten ja eurooppalaisten ryhmät nimetään valmiiksi valkoisiksi jo ennen DNA-analyysiä. Se rajoittaa ja vääristää tulkintaa, suhteita evoluutiolinjoissa sekä jättää huomiotta tärkeitä ympäristötekijöitä, jotka ovat jo itsessään vaikuttaneet geneettiseen vaihtelevuuteen. Heidän mukaansa empiirisen tutkimuksen merkittävyydestä huolimatta monet tutkimukset käyttävät rodun käsitettä huolimattomasti. He toteavat, että tutkimusten laatijat löytävät todisteita suurille eroavuuksille koska ovat jo alun perinkin pitäneet rotua pätevänä käsitteenä.


title: Ihmisrotu

text: Uudet tutkimukset osoittavatkin geneettisen vaihtelun olevan tasaista ja jatkuvaa myös alueilla, joita on ennen pidetty homogeenisina, ja tutkimuksissa olleiden aukkojen olevan riippuvaisia näytteidenottotavoista. Tutkimuksen tekijät eivät kyseenalaista evoluutiolinjoja käyttävän tutkimuksen merkitystä vaan vain rotu-sanan käytön, koska jo termi "populaatio" riittää selittämään tutkimustuloksia.


title: Ihmisrotu

text: Oikeusantropologiassa pyritään ihmisen luurangosta tai sen osasta tunnistamaan henkilön ikä, sukupuoli ja ”rotu” tai etninen ryhmä. Oikeusantropologiassa rodunmääritys tapahtuu vertailemalla näytekalloa referenssikokoelmissa olevista pääkalloista tehtyihin mittauksiin. Yhdysvalloissa oikeusantropologit pystyvät noin 80 prosentin todennäköisyydellä päättelemään ihmisen kallosta henkilön rodun. Maassa pääkallot on ryhmitelty roduittain joko henkilön syntymätodistuksen tai kuoleman jälkeisen ruumiinavauksen perusteella. Rotu ei kuitenkaan tässä tarkoita puhtaasti biologisesti määräytynyttä populaatiota vaan kertoo ”mihin sosiaalisesti luotuun ’rotukategoriaan’ henkilö on sijoitettu”.


title: Ihmisrotu

text: Lääketieteessä tutkimuksessa rotua on käytetty muuttujana muun muassa epidemiologisissa tutkimuksissa kuolleisuutta arvioidessa ja joiden sairauksien, kuten sirppisoluanemian yhteydessä. Jotkut tutkijat katsovat, että vaikka rotu ajan myötä osoittautuisi karkeaksi ja tehottomaksi menetelmäksi ihmisten geneettisten erojen ymmärtämisessä, sillä voi olla tärkeä väliaikainen rooli. Koska rotumääritelmät ovat epämääräisiä ja vaikeasti luokiteltavia, ainoaksi käytännölliseksi luokittelumenetelmäksi on muodostunut ihmisten itseidentifikaatio. Rotu on havaittu selittäväksi tekijäksi muun muassa kroonisen munuaistaudin etenemisessä, lihavuudessa ja harmaakaihissa. Tutkimustulokset ovat joskus ristiriitaisia. Esimerkiksi Yhdysvalloissa korkea verenpaine on todettu yleisemmäksi afroamerikkalaisilla kuin valkoisilla, mutta toisaalta nigerialaisilla ja jamaikalaisilla, jotka ovat ”etnisesti mustia”, korkeaa verenpainetta on vähemmän kuin yhdysvaltalaisilla valkoisilla. Mustilla korkeaa verenpainetta esiintyi 14–44 % ja valkoisilla 27–55 %. Vaaleaa ihoa pidetään ihmisen hyvinvoinnille tärkeän D-vitamiinin tuotantoa tehostavana sopeutumana. Toisaalta tumma iho on päiväntasaajan alueiden sopeutuma auringonvalon polttavaa vaikutusta vastaan.


title: Ihmisrotu

text: "National Human Genome Research Instituten" johtaja Francis Collinsin mukaan ”rotu” ja ”etnisyys” ovat huonosti määriteltyjä käsitteitä, jotka toimivat useiden erilaisten ympäristö- ja geneettisten tekijöiden, kuten maantieteellisen alkuperän, sosioekonomisen statuksen, koulutuksen ja terveydenhuollon tason korvikkeena. Hän katsoo, että tieteessä pitäisi luopua näistä epäsuorista vaikutuksista. Myös tutkija Michael Root on esittänyt, että rotu tällaisena selittävänä tekijänä lääketieteessä tutkimuksessa on merkki niistä geeneistä, jotka määrittävät lääkkeitä metabolisoivia entsyymejä ja että nykytieteen tulokset rodusta asettavat epäilyksenalaiseksi rodun käyttämisen lääketieteellisesti merkittävänä selittävänä tekijänä. Helmikuussa 2001 "Archives of Pediatrics and Adolescent Medicine" -lehden toimituskunta pyysi, etteivät tutkijat enää käyttäisi käsitettä ”rotu” selittävänä muuttujana eivätkä käyttäisi vanhentuneita käsitteitä. Myös jotkin muut lehdet, kuten "New England Journal of Medicine" ja "American Journal of Public Health" ovat myöhemmin antaneet samankaltaiset ohjeet.


title: Ihmisrotu

text: Monien tutkijoiden mielestä "rotu" on käsitteenä aina sisältänyt myös muita kuin vain ihmisten erilaiseen ulkonäköön liittyviä merkityksiä. Nykyinen 1700-luvulla kehitetty käsitys rodusta perustuu aikakauden näkemykseen ihmisten, luonnon ja Jumalan muodostamasta hierarkkisesta järjestelmästä. Jumalan tai luonnon auktoriteetin perusteella määritellystä rotuhierarkiasta muodostui perustelu kolonialismille ja orjuudelle. 1800-luvun alussa katsottiin, että eurooppalaiset, afrikkalaiset ja intiaanit olivat omia erillisiä lajejaan, ja afrikkalaisten katsottiin olevan vähiten inhimillisiä ja taksonomisesti lähinnä apinoita. Käsitys rodusta ja siihen liittyvät ennakkoluulot ja myytit ovat syvään juurtuneita eri kulttuureihin ja vaikuttavat käsityksiin ihmisten biologisista eroista ja kulttuureista. Rotukäsite on myös ollut yhteydessä rasismiin.


title: Ihmisrotu

text: Rotukäsitteeseen on aina liittynyt muitakin kuin vain ihmisten erilaiseen ulkonäköön liittyviä merkityksiä. Jo taksonomian isän Carl von Linnén rotuluokittelussa ryhmiin liitettiin luonteenpiirteitä, ja myöhemmin Francis Galtonin kehittämässä ”tieteellisessä rasismissa” siitä tuli ihmisryhmien arvottamisen väline.


title: Ihmisrotu

text: Rasismi eli rotusyrjintä on ideologia tai toiminta, jossa ihmisten ulkonäön, fyysisten piirteiden tai ”kansanluonteen” erilaisuudella perustellaan eriarvoista kohtelua eli syrjintää. Rasismia voivat olla myös toimintatavat ja sellaiset yhteiskunnalliset rakenteet, jotka johtavat näihin seikkoihin perustuvaan eriarvoisuuteen. Rasismi liitetään usein etnisten konfliktien lietsontaan, rotuerotteluun ja joskus myös käsitykseen ihmislajin biologista jakautumisesta eri rotuihin.


title: Ihmisrotu

text: Rotusyrjintä on yleisin rasistinen käytäntö. Se merkitsee tiettyyn rotuun tai etniseen ryhmään kuuluvien suosimista tai johonkin tiettyyn rotuun tai etniseen ryhmään kuuluvien syrjintää esimerkiksi työelämässä, oikeudenkäytössä, julkisissa palveluissa tai asunnonvuokrauksessa. Rotuerottelu on käytäntö, jossa ihmisiä erotellaan rodun perusteella normaaleissa toiminnoissa kuten koulutuksessa, hotelli- ja ravintolapalveluissa tai asumisessa. Rotuerottelua on harjoitettu maiden lainsäädännöistä huolimatta tai harvemmin lainsäädännön kautta muun muassa Etelä-Afrikassa apartheidin aikana ja Yhdysvaltain etelävaltioissa aina 1960-luvulle asti.


title: Ihmisrotu

text: Rotu on suurelta osin poliittinen ja sosiaalinen kysymys, ja sen määritelmät ja erilaiset rotuluokittelut eroavat eri maissa. Yhdysvaltain hallinto on määritellyt joukon ”rotuja”, joita käytetään väestönlaskennassa ja tilastoissa. Vuoden 2000 väestönlaskennassa käytetty rotuluokittelu perustui ihmisten omaan ilmoitukseen. Yhdysvaltain käyttämät rotuluokat ovat sosiaalipoliittisia eivätkä tieteellisiä tai antropologisia käsitteitä. Luokittelussa on sekä rotuun että henkilön alkuperämaahan perustuvia luokkia. Esimerkiksi Brasiliassa on käytössä huomattavasti yhdysvaltalaista luokittelua laajempi järjestelmä, ja Haitissa käytetty määritelmä ”valkoisesta” poikkeaa huomattavasti Yhdysvaltain määritelmästä. Etelä-Afrikassa säädettiin vuonna 1950 väestö- ja rekisteröintilaki (Population Registration Act), jossa esitettiin menetelmä kaikkien eteläafrikkalaisten rodun määrittelemiseksi ja rekisteröimiseksi ja joka toimi kaiken myöhemmän apartheid-lainsäädännön pohjana. Lain perusteella kaikki Etelä-Afrikan kansalaiset rekisteröitiin joko eurooppalaisiksi, värillisiksi tai alkuasukkaiksi. Uusi kategoria ”aasialaiset” lisättiin lakiin vuonna 1959 maan intialaisia varten. Ihmisen rodun määrittelyn perustaksi otettiin ”yhteisön hyväksyntä”, ja sitä laajennettiin myöhemmin ottamaan lukuun henkilön ulkonäkö ja sukujuuret, jotta voitiin estää vaaleiden afrikkalaisten ”esiintyminen” valkoisina. Värillisten erottamiseksi valkoisista käytettiin muun muassa seuraavia määrittelyjä:Rodun ja älykkyysosamäärän yhteyksien tutkiminen on älykkyyden tutkimuksen kiistanalainen osa-alue. Sen pyrkimyksenä on tarkastella rotujen ja etnisten ryhmien välisten älykkyyserojen taustaa, luonnetta ja seurauksia. Tutkimussuuntauksen kritiikki kohdistuu sekä rotumäärittelyjen epätieteellisyyteen että älykkyyden määrittelyn vaikeuteen.


title: Ihmisrotu

text: Erot koulumenestyksessä eri rotujen välillä korreloivat hyvin älykkyysosamäärämittausten tulosten kanssa. Yhdysvalloissa on todettu, että 12. luokkaa käyvät afroamerikkalaiset oppilaat suoriutuvat koulussa keskimäärin yhtä hyvin kuin valkoiset 8. luokkaa käyvät oppilaat. Latinalaisamerikkalaisilla tulokset ovat vain hieman parempia kuin afroamerikkalaisilla. Taloustieteilijä Steven Levittin ja toimittaja Stephen Dubnerin mukaan sosioekonomisen aseman vakioimisen jälkeen afroamerikkalaisten ja valkoisten lasten oppimistulosten ero ei ole havaittavaissa viisivuotiailla lapsilla, mutta ero ilmenee jo kaksi vuotta myöhemmin. Syynä tähän voivat olla erot koulujen opetuksen tasossa: afroamerikkalaiset lapset käyvät yleensä kouluja, jotka ovat 60 %:sti ”mustia” ja valtaosa näistä kouluista on tasoltaan huonoja. ”Mustia” kouluja käyvät valkoiset lapset eivät menesty kokeissa yhtään paremmin kuin heidän afroamerikkalaiset koulutoverinsa.


title: Ihmisrotu

text: Rodulla on arveltu olevan vaikutusta ihmisten fyysiseen suorituskykyyn. Yhdysvalloissa, jossa afroamerikkalaiset muodostavat väestöstä noin 11 %, maan ammattilaisurheilijoista 60 % on afroamerikkalaisia. Sadan metrin juoksussa kymmenen sekunnin haamurajan on alittanut kaikkiaan 71 juoksijaa, joista syntyperältään irlantilais-australialaista Patrick Johnsonia ja valkoihoista ranskalaista Christophe Lemaitrea lukuun ottamatta kaikki ovat mustaihoisia.


title: Ihmisrotu

text: Tutkijat ovat yrittäneet tarjota selityksiä länsiafrikkalaisten pikajuoksijoiden hallitsevalle asemalle. Entinen keskimatkojen juoksija ja neurologi Roger Bannister on arvellut erojen johtuvan mustien anatomian ja fysiologian erityispiirteistä. Hänen mukaansa afrikkalaistaustaisten urheilijoiden lihakset ovat sopeutuneet lämpimiin olosuhteisiin ja pystyvät tuottamaan energiaa nopeasti. Myös vähäisemmästä ihonalaisen rasvan määrästä voi hänen mukaansa olla etua. Australialaisen tutkijan Daniel McArthurin mukaan kymmenistä tutkituista olympiatason pikajuoksijoista vain muutamalta on puuttunut perimästään aktiivinen muoto geenistä ACTN3. McArthurin mukaan yksi syy afrikkalaistaustaisten juoksijoiden menestymiselle voikin olla ACTN3:n ja muiden juoksunopeuden kannalta hyödyllisten perinnöllisten ominaisuuksien keskittyminen tietylle alueelle. Toisaalta vuonna 2010 julkaistun professori Andre Bejan johtaman tutkimusryhmän tekemän tutkimuksen mukaan merkittävin selittävä tekijä eroihin urheilumenestyksessä on urheilijan navan sijainti suhteessa tämän ruumiseen. Napa sijaitsee kehon massakeskipisteessä ja länsiafrikkalaisilla urheilijoilla tämä sijoittuu keskimäärin kolme senttiä korkeammalle kuin eurooppalaisilla urheilijoilla, mikä tutkijoiden mukaan selittää länsiafrikkalaisten menestyksen pikajuoksussa. Eurooppalaisten ruumiinrakenne puolestaan on edullisempi uinnissa.


title: Ihmisrotu

text: Lukuisten tutkimusten perusteella on kuitenkin ilmennyt, ettei afroamerikkalaisten yliedustus ammattiurheilussa Yhdysvalloissa, tai yleisemmin "mustan rodun" menestys huippu-urheilussa, johdu ylivertaisista biologisista ominaisuuksista. Vaikka on ilmeistä, että toisten yksilöiden geneettiset ominaisuudet ovat paremmin soveltuvia eri urheilulajeihin kuin toisten, ei ole voitu osoittaa, että nämä ominaisuudet korreloisivat yksilöiden ihonvärin kanssa. Amby Burfootin mukaan pohjois- ja itäafrikkalaiset urheilijat tyypillisesti menestyvät kestävyyslajeissa kuten maratonissa ja länsiafrikkalaiset voima- ja nopeuslajeissa kuten pikajuoksussa ja pituushypyssä vaikka molemmat ryhmät perinteisesti olisi luokiteltu ”mustaan rotuun” kuuluviksi. Ihmisen noin 100 000 geenistä vain 1–6 vaikuttaa ihonväriin eikä niiden perusteella voida tehdä oletuksia muista ominaisuuksista. Länsi- ja itäafrikkalaiset ovat molemmat ”mustia”, mutta eroavat toisistaan fyysisen suorituskyvyn osalta enemmän kuin suurimmasta osasta valkoisista.


title: Ihmisrotu

text: Professori John Hobermanin mukaan myytti mustien urheilijoiden fyysisestä ylivoimaisuudesta on laajalle levinnyt uskomus niin valkoisissa kuin mustissakin yhteisöissä eri puolilla maailmaa. Tämän uskomuksen on katsottu vaikuttavan siihen, mitä urheilulajeja eri urheilijat ryhtyvät harrastamaan ja kuinka vahvasti urheilijat uskovat mahdollisuuksiinsa menestyä lajissa. Myytti toimii siten itsensä toteuttavana uskomuksena, vaikka se ei perustu tieteellisiin tutkimustuloksiin. Professori Donald Siegelin mukaan afroamerikkalaisten urheilijoiden menestys Yhdysvalloissa ei siksi kerrokaan poikkeuksellisen lahjakkaasta ihmisryhmästä vaan pikemminkin maan etnisten ryhmien välisistä suhteista ja niiden pohjalla olevista uskomuksista. Modernissa teknologisessa yhteiskunnassa keskeisiä taitoja ovat kyky prosessoida tietoa sekä rakentaa ja käyttää koneita. Sosiologi Harry Edwardin mukaan uskomus mustien fyysisen suorituskyvyn ylivertaisuudesta on keino ylläpitää valkoisten stereotypioita ja vaarallinen, koska se johtaa helposti ”älyllisen alivertaisuuden” hypoteesiin. Christophe Lemaîtren alitettua ensimmäisenä ”valkoihoisena juoksijana” kesällä 2010 10 sekunnin rajan 100 metrin juoksussa tiedotusvälineissä käsiteltiin laajasti juoksijan rotua. Lemaître itse katsoi, että keskustelu rodusta ja "valkoihoisista juoksijoista" oli absurdia ja osoitti huonoa makua.


title: Rekursiivinen akronyymi

text: Rekursiivinen akronyymi on itseensä viittaava lyhennesana (tai toisinaan oikeammin kirjainlyhenne), joka toistuu lyhenteen auki kirjoitetussakin muodossa. Rekursiiviset akronyymit ovat kehämääritelmiä, sillä niissä lyhenne määritellään itsensä avulla.


title: Rekursiivinen akronyymi

text: Rekursiiviset akronyymit ovat erityisesti hakkerien suosima huumorin laji, joten niitä tapaa monien avoimen lähdekoodin ohjelmistojen nimissä.


title: Rekursiivinen akronyymi

text: Pine-sähköpostiohjelman nimen kerrotaan usein tulevan sanoista "Pine is not Elm" (’Pine ei ole Elm’) viitaten Elm-sähköpostiohjelmaan, mutta eräs Pinen alkuperäisistä kehittäjistä on sanonut, että alun perin ohjelman nimi ei ollut lyhenne lainkaan. Nykyisin ohjelman nimi on virallisesti "Program for Internet News and E-mail" (’Internetin uutisryhmien ja sähköpostin [luku]ohjelma’).


title: Rekursiivinen akronyymi

text: GNU-projektin tavoin myös Linux-käyttöjärjestelmän nimen on joskus arveltu muodostuneen rekursiivisena akronyyminä sanoista "Linux is not Unix" (’Linux ei ole Unix’).


title: Rekursiivinen akronyymi

text: Oma lukunsa on GNU-projektissa kehitettävän Hurd-käyttöjärjestelmäytimen nimi. Sitä voisi luonnehtia kaksitasoiseksi rekursiiviseksi akronyymiksi, sillä "Hurd" on itsessään akronyymi sanoista "Hird of Unix-Replacing Daemons" (’joukko Unixin korvaavia taustaprosesseja’), ja "hird" puolestaan on määritelty akronyymiksi sanoista "Hurd of Interfaces Representing Depth" (’joukko syvyyttä edustavia ohjelmointirajapintoja’). Sanoina sekä "hurd" että "hird" ovat vain tätä varten keksittyjä muunnelmia englannin sanasta "herd" (’lauma’), sillä ne kaikki lausutaan samalla tavalla [həːd]. Koko nimi "GNU Hurd" on siis gnuulaumaan viittaava sanaleikki.


title: Rekursiivinen akronyymi

text: Rekursiivista nimeämistä esiintyy satunnaisesti muissakin yhteyksissä.


title: Richard Stallman

text: Richard Matthew Stallman (s. 16. maaliskuuta 1953 New York), joka tunnetaan hakkerien piireissä myös nimensä alkukirjaimista muodostetulla käyttäjätunnuksellaan rms, on vapaiden ohjelmistojen liikkeen, GNU-projektin ja Free Software Foundationin perustaja.


title: Richard Stallman

text: Stallman on ansioitunut ohjelmoija. Hänen saavutuksiinsa lukeutuvat GNU Emacs, GNU C -kääntäjä (gcc) ja GNU Debugger (gdb). Hän on luonut GNU GPL -lisenssin, joka on suosituin vapaiden ohjelmistojen levityslisenssi. 1990-luvun puolivälistä Stallman on kuitenkin käyttänyt valtaosan ajastaan poliittiseen vaikuttamiseen ja vapaiden ohjelmistojen asian edistämiseen. Hän on myös vastustanut ohjelmistopatentteja ja tekijänoikeuslain laajennuksia.


title: Richard Stallman

text: Stallman ei ole kapitalismin vastustaja, mutta hän on sitä mieltä, että valtioiden pitäisi estää yrityksiä tulemasta liian suuriksi ja tekemästä ikäviä asioita, joihin hänen mielestään kuuluu suljetun koodin ohjelmien tekeminen ja myyminen. Vuoden 2016 Yhdysvaltain presidentinvaaleissa hän kannatti Bernie Sandersia.


title: Richard Stallman

text: Stallman tutustui tietokoneisiin ensi kerran 1960-luvulla ollessaan vielä koulussa. Päästyään töihin IBM:lle Stallman kirjoitti ensimmäisen tietokoneohjelmansa. Vaikka Stallmanilla oli lahjoja tutkimustyöhön (hän työskenteli jonkin aikaa Rockefeller Universityn biologian laitoksella), jatkoi hän tietokoneiden parissa ja lähti opiskelemaan Harvardiin. Ensimmäisenä opiskeluvuonnaan 1971 hänet palkattiin MIT:n tekoälylaboratorioon. Myöhemmin hän oli työnvuokrausyrityksen palkkalistoilla, jossa tapasi asianajaja Eben Moglenin.


title: Richard Stallman

text: 1980-luvulla Stallmanille tärkeä hakkeriyhteisö MIT:ssä alkoi hajota. Tietokonevalmistajat alkoivat sulkea ja patentoida lähdekoodiaan estääkseen sen käytön kilpailijoiden tietokoneissa. MIT:n tekoälylaboratorion väki siirtyi vähitellen kaupallisiin, keskenään kilpaileviin yhtiöihin. Stallmanilta edellytettiin MIT:ssä salassapitosopimusta, jonka hän hylkäsi periaatteidensa vastaisena 1983. Välirikon seurauksena hän erosi seuraavan vuoden alussa omistautuen täysipäiväisesti GNU-projektille, jonka oli perustanut syyskuussa 1983.


title: Richard Stallman

text: Vuonna 1985 Stallman julkaisi "GNU-manifestin", jossa hän esitti tarpeen luoda vapaa käyttöjärjestelmä nimeltä GNU. Järjestelmän oli tarkoitus olla yhteensopiva Unixin kanssa. Pian syntyi Free Software Foundation -yhdistys, joka alkoi ajaa Stallmanin asettamia tavoitteita. Vuonna 1989 Stallman loi käsitteen "copyleft", joka on lakitekninen tapa suojata vapaiden ohjelmistojen levitysoikeutta tekijänoikeuslaeilla. Valmiiksi saadut työkalut ja niiden levityslisenssi GPL takasivat kaikille ohjelmoijille mahdollisuuden kirjoittaa vapaita ohjelmistoja. Vapaus oli kuitenkin näennäistä, sillä epävapaita osia tarvittiin yhä toimivan kokonaisuuden aikaansaamiseksi.


title: Richard Stallman

text: Suuri osa uudesta GNU-käyttöjärjestelmästä oli 1990-luvun vaihteessa jo lähes valmis, vain ydin puuttui. GNU-projekti keskitti ponnistuksensa HURD-nimisen ytimen kehitystyöhön, mutta Linus Torvaldsin alulle panema Linux valtasi sille varatun paikan GNU-ohjelmissa. Yhteenliittymän tuloksena oli ensimmäinen vapaa käyttöjärjestelmä, jonka nimestä on kiistelty. Stallman ja hänen kannattajansa ovat tarkkoja siitä, että kokonaisuutta kutsutaan nimellä GNU/Linux, vaikka suuren yleisön ja valtamedian keskuudessa Linux ilman GNU-etuliitettä on käytännössä vakiintunut. Pahasti myöhästynyt HURD oli vuonna 2006 jo käyttökelpoinen, mutta se ei ole päihittänyt Linux-ydintä vakaudessa tai suosiossa.


title: Richard Stallman

text: Stallmanille myönnettiin Grace Murray Hopper -palkinto vuonna 1990 ja vuonna 1996 kunniatohtorin arvonimi ruotsalaisessa Kuninkaallisessa teknillisessä korkeakoulussa.


title: Suomen rataverkon historia

text: Suomen rataverkon historian voidaan katsoa ulottuvan ainakin maaliskuun 20. 1849, jolloin tie- ja vesirakennuslaitoksen päällikkö eversti Alfred Stjernvall ehdotti hevosvetoisen rautatien rakentamista Helsingistä Turkhautaan. Rata olisi ylittänyt Salpausselät ja yhdistänyt maan pääkaupungin purjehduskelpoiseen Järvi-Suomeen. Kenraalikuvernööri määräsi asiaa tutkittavaksi, ja vuonna 1851 valmistui suunnitelma veturirautatien rakentamisesta Helsingistä Hämeenlinnaan. Tälle välille avattiinkin vuonna 1862 Suomen rataverkon ensimmäinen rataosuus, joka on nykyään osa Suomen päärataa. 1800-luvun lopulla junat oli Suomessa suunniteltu kulkemaan vain 25 kilometriä tunnissa, joten matkanteko oli hidasta mutta silti hevoskyytiä nopeampaa.


title: Suomen rataverkon historia

text: Pääosa rataverkosta rakennettiin vuosien 1850 ja 1900 välillä. Suomi oli köyhä ja työläisille maksetut palkat pieniä. Tarvittiin tehokas kuljetusmuoto niin valmiiden tuotteiden kuin raaka-aineidenkin kuljetukseen. Olihan nähty Yhdysvalloissa ja Englannissa niiden käänteentekevä vaikutus taloudelle. Suomessa oli menossa tällöin nopea teollistuminen.


title: Suomen rataverkon historia

text: Radat rakennutti tuohon aikaan Suomen suuriruhtinaskunta, ja Helsinki–Hämeenlinna-radan rakennusvaroja kerättiin muun muassa viinanpolttoverolla, kun kruunu ei juurikaan muualta rahaa saanut. Tämän veron kertymää hidastivat muun muassa suuret katovuodet 1850-luvun lopussa.


title: Suomen rataverkon historia

text: Uusia rataosuuksia on tehty 1900-luvun loppupuolella melko vähän. Eräitä suurimpia hankkeita ovat olleet Äänekoski–Haapajärvi-rata vuonna 1960 sekä Martinlaakson lähiliikennerata vuonna 1975.


title: Suomen rataverkon historia

text: Vuoden 1970 jälkeen on rakennettu pääasiassa oikoratoja. Sellaisia ovat vuonna 1971 valmistunut rata Tampereelta Parkanon kautta Seinäjoelle, vuonna 1978 valmistunut Jämsänkosken–Jyväskylän rata ja vuonna 2006 valmistunut Kerava–Lahti-oikorata. Oikoradat tehtiin oikomaan junien kulkua hidastaneita mutkia ja lisäämään kapasiteettia.


title: Suomen rataverkon historia

text: Rautatiet olivat jonkinasteisessa lamassa 1960-luvulta lähtien, koska uskottiin autojen olevan tulevaisuuden kuljetusmuoto. Käsitystä on jouduttu tarkistamaan 1900-luvun lopulla ja 2000-luvun alussa, sillä liikenneruuhkat ja kasvava ympäristötietoisuus puoltavat rautateiden uutta nousua.


title: Suomen rataverkon historia

text: Rautateiden rakentaminen alkoi Suomessa suhteellisen myöhään. Ensimmäinen rataosuus avattiin 17. maaliskuuta 1862 Helsingin ja Hämeenlinnan välillä; tästä muodostui myöhemmin Suomen päärata. Vuonna 1870 valmistui yhteys Pietariin, joka siihen aikaan oli tärkeä yhteys tsaarivaltakunnan pääkaupunkiin. Koska Suomi oli osa Venäjän valtakuntaa, täällä alettiin käyttää venäläistä raideleveyttä (1 524 mm / 5', Venäjällä nykyisin 1 520 mm).


title: Suomen rataverkon historia

text: Helsingin-Hämeenlinnan rataosan jatke Toijalan kautta Tampereelle sekä haararata Toijalasta Turkuun avattiin liikenteelle 22. kesäkuuta 1876. Näin maan kolme suurinta kaupunkia oli yhdistetty. Vuonna 1883 seurasi yhteys Tampereelta Haapamäen kautta Seinäjoelle ja Vaasaan ja 1886 myös Oulu oli liitetty Seinäjoelle.. Vuonna 1909 rautatiet veivät vihdoin myös Lapin pääkaupunkiin Rovaniemelle. Sen jälkeen uusien ratojen rakentaminen väheni pitkäksi aikaa, eivätkä sodat parantaneet tilannetta. Koska tärkein Joensuuhun kulkenut, Viipurista alkanut rata joutui rauhansopimuksessa 1944 suurimmalta osaltaan Neuvostoliitolle, rakennettiin sitä korvaamaan vuonna 1966 yhteys Parikkalasta Onkamolle. Seuraavalla vuosikymmenellä saatiin vihdoin rakennettua lisää rataa, esimerkiksi oikorata Tampere–Lielahti–Parkano–Seinäjoki, joka lyhensi Etelä-Suomen ja Pohjois-Suomen välistä matka-aikaa selvästi.


title: Suomen rataverkon historia

text: 1965 alkoi laaja sähköistysprojekti. Myöhäisen aloituksen etuna oli, että voitiin käyttää uusinta tekniikkaa eli 25 kV ja 50 Hz, joka on vielä nykyäänkin paras tekniikka. Sähköistämisen etuna on pienempi energiankulutus ja saasteettomuus. Sähköistys aloitettiin Helsingistä Kirkkonummelle vievällä rataosuudella. Aikataulumukainen sähköjunaliikenne Kirkkonummelle alkoi 26. tammikuuta 1969. Monet reitit saatiin sähköistettyä vasta 1990-luvulla, kuten Tampere–Jyväskylä vuonna 1994 ja Helsinki–Turku vuonna 1995. Sähköistys rataosalle Oulu–Rovaniemi valmistui muutaman vuoden rakentamisen jälkeen joulukuussa 2004 ja rataosuuksille Oulu–Iisalmi/Vartius vuonna 2006.


title: Suomen rataverkon historia

text: Suomen ensimmäinen yleiselle liikenteelle tarkoitettu rautatie, nykyinen päärata, Helsingistä Hämeenlinnaan valmistui vuonna 1862. Rautatieyhteys Helsingistä Riihimäen ja Viipurin kautta Pietariin avattiin vuonna 1870. Suomi oli tällöin autonomisena suuriruhtinaskuntana Venäjän vallan alla. Rata Riihimäeltä Pietariin rakennettiin sotilaallisista syistä syvälle sisämaahan, etteivät viholliset voisi käyttää sitä helposti omiin tarpeisiinsa.


title: Suomen rataverkon historia

text: Rautatie on ollut merkittävä tekijä Vantaan kehityksessä. Rautatiellä on se etu, että se on kuljetuskyvyltään maanteitä huomattavasti tehokkaampi väylä sekä matkustajien että tavaroiden siirtoon. Rautatie on vaikuttanut hyvin merkittävästi Vantaan väestö- ja elinkeinorakenteeseen. Sen myötä väkeä muutti uusille alueille, kun rata mahdollisti töissä käymisen Helsingissä.


title: Suomen rataverkon historia

text: Ensimmäinen rataosuus avattiin Helsingistä Hämeenlinnaan 17. maaliskuuta 1862, rakennustyöt alkoivat vuonna 1857. Toinen raide rakennettiin Pasilan ja Tikkurilan välille vuonna 1899, seuraavana vuonna sitä jatkettiin Keravalle saakka. Kolmas raide tehtiin Helsingistä Tikkurilaan vuonna 1972 ja Tikkurilasta pohjoiseen vuonna 1981.


title: Suomen rataverkon historia

text: Vantaankosken rata, joka erkanee Huopalahdessa rantaradasta, valmistui vuonna 1975.


title: Suomen rataverkon historia

text: Sähköistettynä liikenne alkoi kulkea säännöllisesti Helsingistä Kirkkonummelle tammikuussa 1969 ja Hiekkaharjuun syyskuussa 1970.


title: Suomen rataverkon historia

text: Riihimäki–Pietari-rata valmistui 1870, ja vuonna 1890 rakennettiin Kouvola–Kotka-rata.


title: Suomen rataverkon historia

text: 1860-luvulta lähtien nousivat rautatiekysymykset Savossakin esille. Rautatieverkostosta oli olemassa useita vaihtoehtoisia suunnitelmia; yhden jo 1860-luvun alussa esitetyn suunnitelman mukaan oli rakennettava radat Helsinki–Hämeenlinna–Tampere–Vaasa ja Viipuri–Lappeenranta–Kuopio–Oulu sekä näille poikittaisia yhteysratoja, muun muassa Hämeenlinna–Mikkeli. Ensimmäisenä Suomeen kuitenkin tehtiin Helsinki–Hämeenlinna-rata ja Riihimäki–Pietari-rata.


title: Suomen rataverkon historia

text: Savon rata Kouvolasta Kuopioon saakka oli valmis vuonna 1889, ja se avattiin liikenteelle 1.10.1889.


title: Suomen rataverkon historia

text: Alkuperäinen Karjalan rata Viipurista Sortavalan kautta Joensuuhun sekä haararata Antreasta Imatralle rakennettiin vuosina 1890-1894. Myöhemmin sitä jatkettiin Joensuusta Lieksaan 1910,Nurmekseen 1911 ja sieltä edelleen Kontiomäen kautta Ouluun. Nurmeksen ja Oulun välinen rataosa valmistui vaiheittain vuosina 1926–1930.


title: Suomen rataverkon historia

text: Poikittaisrata Elisenvaarasta Karjalan radan varrelta Savonlinnan, Pieksämäen ja Jyväskylän kautta Haapamäelle, Pohjanmaan radan varteen, rakennettiin vaiheittain vuosien 1897 ja 1918 välisenä aikana. Ensimmäisenä siitä valmistui Haapamäen ja Jyväskylän välinen osuus 1897, viimeisenä Jyväskylän ja Pieksämäen välinen osuus 1918. Tätä rautatieyhteyttä Pietarista Suomen sisäosien kautta Pohjanlahden rannikolle Nikolainkaupunkiin (nyk. Vaasaan) Venäjän hallitus piti strategisista syistä erittäin tärkeänä, koska vanha Riihimäen-Pietarin rata sijaitsi sen verran lähellä Suomenlahden rannikkoa, että se olisi sodan aikana saattanut joutua vihollisen haltuun.. Vastavalmistuneena rata todella saikin huomattavan strategisen merkityksen, mutta ei venäläisille vaan Suomen sisällissodan valkoisille, sillä Riihimäen–Viipurin rata oli punaisten, tämä uusi rata sen sijaan kokonaan valkoisten hallitsemalla alueella ja yhdisti toisiinsa vanhat pohjois–eteläsuuntaiset rataosat.


title: Suomen rataverkon historia

text: Koska Karjalan radan eteläosa jäi toisen maailmansodan jälkeen luovutetulle alueelle, rakennettiin sitä korvaamaan 1960-luvulla rata yhdysrata Parikkalasta Onkamoon. Sitä ennen tärkeimpänä ratayhteytenä Joensuuhun oli toiminut vähän ennen sotaa, vuonna 1939 valmistunut rata Varkaudesta Joensuuhun.


title: Suomen rataverkon historia

text: Tampere–Vaasa-rautatie rakennettiin vuosina 1879–1883. Ratatyömaa oli jaettu kolmeen piiriin. Näistä ensimmäinen ulottui Tampereelta Pollariin, toinen Pollarista Alavudelle ja kolmas Alavudelta Vaasaan. Kiireisimpään aikaan töissä oli jopa 4000 radan rakentajaa. Rata kiersi Näsijärven itäpuolitse ja oli kymmeniä kilometrejä pidempi kuin myöhemmin rakennettu, Parkanon kautta kulkeva oikorata.


title: Suomen rataverkon historia

text: Hämeenlinnasta Turkuun ja Tampereelle johtavien ratojen suunnittelu alkoi jo ennen kuin Helsinki–Hämeenlinna-rata saatiin valmiiksi. Ensimmäiset suunnitelmat insinöörikunta teki eversti Knut Stjernvallin johdolla jo vuonna 1860. Kenraalikuvernööri Berg esitti suunnitelmat senaatille, joka asetti vuonna 1861 komitean tutkimaan rautatien jatkamista Hämeenlinnasta Tampereelle.


title: Suomen rataverkon historia

text: Keväällä 1861 joukko tamperelaisia Pellavatehtaan isäntä Adolf Törngrenin johdolla jätti hallitukselle laskelmia Hämeenlinna-Tampere-rautatien tuomista eduista, ja senaatti esitti keisarille, että Helsinki–Hämeenlinna-radan valmistuttua ruvettaisiin rakentamaan rataa Hämeenlinnasta Tampereelle, mutta Venäjän keisari siirsi hankkeen myöhempään ajankohtaan tärkeimpien itään päin kulkevien ratojen rakentamisten vuoksi.


title: Suomen rataverkon historia

text: Koska Riihimäki–Pietari-radasta tuli pula-aikana hätäaputyömaa, ja toisaalta koska Venäjän silloinen suurruhtinas halusi, siirtyi Hämeenlinnan-Tampereen radan samoin kuin siitä haarautuvan Turkuun johtaneen radan rakentaminen aina 1870-luvulle.


title: Suomen rataverkon historia

text: 1870-luvun alkupuoliskolla valtio oli sopinut radan rakentamisesta erään turkulaisen alihankkijan kanssa. Sopimukseen sisältyi ehto, jonka mukaan sopimus peruuntuisi, mikäli alihankkija ei aloita töitä tiettyyn päivään mennessä.


title: Suomen rataverkon historia

text: Alueen pohatat sopivat alihankkijan kanssa radan suunnasta. Esimerkiksi Forssa-yhtiöiden perustaja Axel Wilhelm Wahren oli sopinut alihankkijan kanssa radan rakentamisesta Forssan kautta. Wahreenin pettymykseksi alihankkija ei aloittanut rakentamista sovittuun päivään mennessä, jolloin sopimus peruuntui, eikä Wahren onnistunut saamaan rataa Forssaan, vaikka yrittikin kaikkensa vielä jälkeenpäin. Forssaan kuitenkin saatiin kapearaiteinen rautatieyhteys Humppilasta 1898, kun Jokioisten Rautatie rakennettiin.


title: Suomen rataverkon historia

text:
Virheestä oppineena Suomen Suuriruhtinaskunta päätti olla hankkimatta alihankkijaa ja rakennutti radan itse. Rataa rakennettiin venäläisellä työvoimalla, koska se oli tuolloin halvempaa. Venäläinen miehistö oli toisaalta myös tappelualttiimpaa ja laiskempaa.
Venäläiset radan rakentajat jättivät joillekin paikoille myös oman kädenjälkensä, eli puustot radan varsilla. Siperian rataa rakentaessaan nämä työmiehet olivat oppineet kylvämään puita ratojen varsille; Siperiassa puut suojasivat rautatietä tuulelta.


title: Suomen rataverkon historia

text: Hämeenlinnan–Tampereen ja Toijalan–Turun radat valmistuivat 13. tammikuuta 1876, juhlajuna kulki tosin vasta 22.6.1876. Tilastojen mukaan radalla kulki aluksi satunnaisesti ihmisiä, mutta kesän lähetessä päivittäinen matkustustarve kasvoi roimasti.


title: Suomen rataverkon historia

text: Turku–Toijala-radalla kulki koekäytössä dieselkäyttöinen VR:n veturi säännöllisesti Kyrö–Turku-väliä jo 1920-luvulla.


title: Suomen rataverkon historia

text: Vuonna 1903 valmistui Turkuun toinenkin rata, Helsingin Pasilasta Karjaan ja Salon kautta kulkeva rantarata. Se rakennettiin suureksi osaksi yksiraiteiseksi. Toisen maailmansodan jälkeen rata kulki Porkkalan vuokra-alueen poikki ja jäi tältä osin muutamaksi vuodeksi pois käytöstä. Myöhemmin päästiin sopimukseen läpikulkuoikeudesta, mutta asiaan liittyi silti hankaluuksia, joiden vuoksi presidentti J. K. Paasikivi ehdotti uuden radan rakentamista kiertämään vuokra-alue sen pohjoispuolelta. Jo samassa yhteydessä suunniteltiin radan sähköistämistä. Presidentti pohti ajatusta päiväkirjoissaan sangen laajasti, mutta lopulta ajatus raukesi, kun Porkkala palautettiin paljon suunniteltua aiemmin, vuonna 1956.


title: Suomen rataverkon historia

text: Radan alkuosa Helsingistä Kirkkonummelle sähköistettiin Suomen ensimmäisenä ratana vuonna 1969. Muilta osin rataa alettiin perusparantaa vasta 1980-luvulla. Se saatiin kokonaisuudessaan sähköistettyä vasta vuonna 1995 kun Pendolinot tulivat liikenteeseen.


title: Suomen rataverkon historia

text: Ennen sotia oli suunnitelmissa rakentaa rautatiet Koillismaalle Kuusamoon sekä Rovaniemeltä Petsamoon.


title: Suomen rataverkon historia

text: Muita mainittavia rautatiesuunnitelmia ovat olleet myös ns. Rahjan satamarata Kalajoella, sekä viivasuora ns. Kairanmaan rata Vuolijoen Otanmäestä Vihantiin.


title: Suomen rataverkon historia

text: Rautateillä oli suuri merkitys Suomen asutusrakenteen synnyssä. Monia uusia kaupunkejakin kuten Hyvinkää, Riihimäki, Karjaa, Kouvola, Seinäjoki, Pieksämäki ja Ylivieska on syntynyt rautateiden risteysasemien ympärille. Vielä 1960-luvulla rautateillä oli asema keskimäärin 3,4 kilometrin välein (pääkaupunkiseudun lähiliikenteessä 3,1 km), ja huomattava osa väestöstä asui omakotitaloissa asemakylissä, jotka muodostivat ratojen varteen pitkiä nauhakaupunkeja. Asioita käytiin hoitamassa junalla isommissa kaupungeissa ja naapurikylissä autojen puuttuessa. Tällöin toteutui nykypäivän ihanne omakotitaloasumisesta hyvien ja ympäristöystävällisten kulkuyhteyksien päässä.


title: Suomen rataverkon historia

text: Vielä nykyäänkin Suomen väestö on keskittynyt rautateiden varteen ja raiteet kulkevat lähes jokaisen vähänkin suuremman kunnan läpi, vaikka varsinainen matkustajaliikenne olisikin loppunut. Asemakylien hiljentyessä ja autoistumisen aiheuttaman matkustajakadon myötä pysähdyksiä on vähennetty. Junien rooli nykyään on tarjota nopeita yhteyksiä suurien kaupunkien välillä ja lähiliikennettä tiheästi asutetulla pääkaupunkiseudulla.


title: Rub’ al-Khali

text: Rub’ al-Khali ( eli "Tyhjä neljännes") on suuri hiekka-aavikko Arabian niemimaalla. Se sijaitsee pääosin Saudi-Arabiassa mutta ulottuu myös Jemeniin, Omaniin ja Yhdistyneisiin arabiemiirikuntiin. Se on kuivuutensa ja kuumuutensa takia ihmisille äärimmäisen epäystävällinen paikka jopa aavikoksikin. Siellä on rautayhdisteiden ruosteenpunaiseksi värjäämää kvartsipitoista hiekkaa valtavina harjanteina, dyyneinä. Aavikko on 650 kilometriä leveä ja 1 200 kilometriä pitkä ja noin 650 000 neliökilometrin laajuinen.


title: Rub’ al-Khali

text: Rub’ al-Khalissa on jopa yli 330 m korkeita dyynejä. Kaakossa on suolasoita ja kuivuneita suolajärviä. Rub’ al-Khalin luoteisosassa alavammalla alueella on joitain vesikuoppia. Idässä on Omanin alueella Umm al-Samimin juoksuhiekka-alue, jonka lähellä on suolasoita. Al-Samim tunnetaankin paikallisten keskuudessa "myrkkyjen tai vaikeuksien äitinä". Rub’ al-Khali on täysin asumaton ja paljolti tutkimaton, mutta se näkyy satelliittikuvassa selvästi ympäristöstään erottuvana alueena. Ensimmäiset länsimaiset tutkimusmatkailijat matkasivat Rub’ al-Khalin aavikolla 1931–1932 ja nykyään aavikolle tehdään GPS:n opastuksen avulla turistimatkoja.


title: Rub’ al-Khali

text: Rub’ al-Khali on noin 650 000 neliökilometrin laajuinen alue, ja sen leveys on noin 650 kilometriä ja pituus 1 200 kilometriä. Noin 80 prosenttia aavikosta sijaitsee Saudi-Arabiassa, jonka alasta se käsittää noin neljänneksen. Rub’ al-Khalin itäiset osat ulottuvat Yhdistyneisiin arabiemiirikuntiin, eteläiset osat Omaniin ja lounaiset osat Jemeniin. Aavikko nousee länsiosissaan yli 600 metriin, kun idässä korkeus laskee alle 200 metriin. Itäosissa on lisäksi hiekka-aavikon lisäksi muun muassa suolapannuja.


title: Rub’ al-Khali

text: Rub’ al-Khali voidaan dyynityyppiensä perusteella jakaa viiteen alueeseen. Aavikon koillisosissa on erityisesti barkaanidyynejä, jotka voivat kohota jopa 150–200 metriä korkeiksi. Niiden välissä on usein kosteita suolapannuja. Tähtidyynejä on varsinkin Rub’ al-Khali eteläisissä ja itäisissä osissa. Keskiosissa on kupolidyynejä, joista tunnetuimmat ovat Al Hibakin, Al Hawayahin ja Al Gama’eerin hiekkakukkulat. Rub’ al-Khalin läntisillä alueilla on paljon pitkiä, rinnakkaisia käärmedyynejä. Lisäksi aavikolla on myös hiekkakenttiä.


title: Rub’ al-Khali

text: Rub’ al-Khalia ympäröi enimmäkseen kivikkoaavikko. Arabian pohjoisosissa on myös suuri Nafudin (Nefudin) autiomaa. Rub’ al-Khalia ja Nafudia yhdistää pitkä ja kapeahko al-Dahnan ("Pikku-Nafud") autiomaa, joka on ympäristöään alempana oleva hiekan täyttämä allas. Rub’ al-Khali rajoittuu pohjoisessa Najdin ylänköön ja etelässä Hadramautin vuoristoihin ja kukkuloihin, sekä lännessä Asirin vuoriin. Idässä on kiviaavikkoa ja kuivasavannin niukkaa kasvillisuutta. Reunoilla olevilla puoliaavikoilla kasvaa marunaa, saksaulia, tamariskia ja akaasiaa.


title: Rub’ al-Khali

text:
Rub’ al-Khali on aavikkoluokittelussa hyperaridi eli erittäin kuiva aavikko, ja Rub’ al-Khali on erittäin kuiva autiomaa hyperaridiksikin aavikoksi. Kesällä on erittäin kuumaa ja kuivaa, talvella jopa yöpakkasia. Kuumuus alkaa tuntua pian auringonnousun jälkeen ja kestää auringonlaskuun asti.
Kun lämpötilat vaihtelevat kesällä yöpakkasista keskipäivän 50–55 asteeseen ja sademäärä on yleensä alle 35 mm vuodessa on Rub’ al-Khali ehdottomasti maailman rankimpia ympäristöjä. Kesäpäivän lämpötila ylittää monesti 45 °C ,usein yli 54 °C, talvella noin 12 °C (-10–30 °C, saattaa olla pakkastakin). Keväällä ja syksyllä on keskilämpötila 29 °C.
Riadissa Rub’ al-Khalista pohjoiseen lämpötila vaihtelee vuorokauden aikana kesällä 26–42 °C, talvella 8–22 °C.
Sateesta tulee 50 % talvella, 15 % kesällä mikä kuivattaa ilmastoa entisestään kesällä. Sademäärä on aina alle 80 mm. Sateetonta voi olla jopa muutamia vuosia, tavallista on kahden vuoden kuiva kausi. Ilman kosteus on 10 % tienoilla. Ilmasto luokitellaan Köppenin luokituksessa luokkaan BWh ja BSh ja tämä aavikko on trooppisen ja subtrooppisen vyöhykkeen rajoilla. Siellä kasvaa hiekan seassa vain niukkaa hiekkakasvillisuutta siellä täällä, lähinnä aavikkoruohoa.


title: Rub’ al-Khali

text: Rub’ al-Khalissa tuulee talvella idästä/koillisesta (pohjoisesta), kesällä lännestä (luoteesta/lounaasta). Nämä ovat hiekkamyrskyjen pääsuunnat ja pitkien hiekkaharjantaiden suunnat. Tuulen suunta vaihtelee monsuuni-ilmiön takia.


title: Rub’ al-Khali

text: Rub’ al-Khalissa elää ilmaston ankaruudesta huolimatta silti hämähäkkejä ja jyrsijöitä sekä kasveja. Alueelta on löydetty 37 lajia, 20 keskustan hiekoilta ja 17 reuna-alueilta. Vain 1–2 lajeista on paikallisia (endeemisiä).


title: Rub’ al-Khali

text:
Täällä elää hiekkagaselleja, valkokeihäsantilooppeja, hiekkakissoja
ja kierteishäntäisiä sisiliskoja. Šakaalit ja hunajamäyrät ovat kuolleet sukupuuttoon.


title: Rub’ al-Khali

text: Rub’ al-Khalin kasveja:Muita laajalle levinneitä lajejaRub’ al-Khalin reunamilta löytyy hyvin pieniä puita, tyypillisesti akaasia "Acacia ehrenbergiana" ja "Prosopis cineraria". Muita lajeja ovat puumaiset monivuotiset "Calligonum comosum" yksivuotisia ruohoja kuten "Danthonia forskallii".


title: Rub’ al-Khali

text: Eläimet suojautuvat paahtavalta kuumuudelta hiekkaan. Rub’ al-Khalin ympäristö on aavikoitunut kovasti viimeiset tuhat vuotta. Alueella on suuria öljyesiintymiä. Rub’ al-Khalin alueella on Udala-rubin keidas ja Naifa. Aavikon reunoilla ovat Aba Sa’udin ja Sulayilin pikkukaupungit.


title: Räjähde

text: Räjähde eli räjähdysaine on kemiallinen yhdiste, joka voi tuottaa erittäin lyhyessä ajassa suuren määrän kaasuja ja lämpöä, joka synnyttää valtavan paineen, joka etenee räjähdyksenomaisen nopeasti hajottaen ympäristöä. Räjähdysaineen räjähdysnopeus on yli äänen nopeuden 330 m/s, mutta se voi olla jopa 11 000 m/s. Räjähdysnopeudesta riippuu, millainen vaikutus räjähteellä ympäristöön on.


title: Räjähde

text: Räjähteet jaetaan karkeasti ruutimaisiin (deflagroiviin eli humahtaviin) ja varsinaisiin (detonoiviin eli räjähtäviin) räjähteisiin. Varsinaiset räjähteet jaetaan aloite- ja sekundääriräjähteisiin. Räjähdys luo valtavan paineen ja siksi räjähteitä käytetään muun muassa kallioiden halkomiseen, talojen räjäyttämiseen ja sotilaskäyttöön. Myös terroristit ja rikolliset käyttävät räjähteitä.


title: Räjähde

text: Yleensä räjähteellä tarkoitetaan ns. varsinaista räjähdettä, jossa shokkiaalto etenee yli 2000 m/s detonaationa. Räjähdys tapahtuu molekyylin dekompositoitumisena, jonka jälkeen dekompositoitumistuotteet oksidoituvat. Varsinaisissa räjähteissä hapetin ja polttoaine ovat samassa molekyylissä. Mikäli molekyylissä on riittävästi happea oksidoimaan kaikki muut sen sisältämät atomit, puhutaan happitasatusta räjähteestä. Varsinainen räjähde on joko herkästi syttyvää aloiteräjähdettä tai vaatii syttyäkseen aloiteräjähteen (sekundaariräjähde). Jotkut sekundaariräjähteet kuten TNT ovat vaikeasti räjähtäviä ilman aloiteräjähdettä. Jotkut räjähteet muuttuvat herkästi räjähtäväksi esimerkiksi kylmässä ilmassa, reagoidessaan metallien kanssa. Detonoivia räjähteitä ovat esimerkiksi dynamiitti, ANFO, aniitti, kemiitti, nitroglyseroli, heksogeeni, TNT ja lyijyatsidi.


title: Räjähde

text: Aloiteräjähde eli initiaaliräjähde tai primääriräjähde on räjähdysaine, jota käytetään helpon syttyvyytensä takia varsinaisen latauksen räjäyttämiseen. Sytytys tapahtuu usein iskun tai lämmön avulla. Aloiteräjähteitä ovat esimerkiksi tetryyli, lyijyatsidi, elohopeafulminaatti, lyijystyfnaatti, tetratseeni ja heksanitronmannitoli. Myös nitroglyseroli, HMTD ja asetoniperoksidi ovat luonteeltaan aloiteräjähteitä, mutta herkän räjähtävyytensä takia ne eivät sovi lainkaan ammattikäyttöön.


title: Räjähde

text: Sekundääriräjähteet sytytetään aina aloiteräjähteellä eli primääriräjähteellä. Sekundääriräjähteitä ovat dynamiitti, TNT, pentaeritrytolitetranitraatti, heksogeeni, oktogeeni, ANFO, nitroselluloosa ja geligniitti. C-4, C-3 ja Semtex ovat tehokkaita muoviräjähteitä. Monet sekundääriräjähteet, kuten trinitrotolueeni (TNT), kestävät hyvin iskuja ja palavat vain sytytettynä (esimerkiksi nitroselluloosa).


title: Räjähde

text: Ruudintapaiset räjähteet palavat noin 330–2000 m/s. Ne ovat niin sanottuja deflagroivia räjähteitä, joissa räjähdysreaktio tapahtuu deflagraationa (humahduksena) eli räjähdyksenomaisena palamisreaktiona ilman molekyylin dekompositoitumista. Niitä ovat esimerkiksi mustaruuti ja nitroselluloosaruuti. Monet hitaat räjähteet ovat usein, joskaan ei aina, seoksia eli niin sanottuja kaksikomponenttiräjähteitä, joissa hapetin ja polttoaine ovat eri molekyyleissä. Nitroselluloosaruudissa (pumpuliruudissa) hapetin ja polttoaine ovat samassa molekyylissä, mutta räjähdysaine on jauhettu niin karkeaksi, että siinä tapahtuva nopea detonaatio hidastuu deflagraatioksi.


title: Rokotus

text: Rokotus on terveydenhoidollinen toimenpide, jossa potilas altistetaan rokotteella taudinaiheuttamiskyvyltään tehottomiksi tehdylle virukselle tai bakteerille tai niiden rakenneosille. Tämä saa elimistön puolustusjärjestelmän tuottamaan vereen valkosoluja, jotka muistavat kyseisen taudinaiheuttajan. Näin potilas saa immuniteetin taudinaiheuttajaa vastaan sairastamatta varsinaista tautia. Rokote annetaan yleensä joko pistoksena (tavallisimmin lihakseen, ihon sisään tai ihon alle), suun kautta tai nenäsuihkeena. Rokotukset ovat Suomessa vapaaehtoisia.


title: Rokotus

text: Rokottaminen on ollut tehokas keino varsinkin tartuntatauteja vastaan. Kattavien rokotusohjelmien avulla isorokko arvioidaan maailmanlaajuisesti hävitetyksi ja esimerkiksi polio, tuhkarokko ja jäykkäkouristus tautitapauksia saadun vähennetyksi huomattavasti. Maailman terveysjärjestön (WHO:n) mukaan 25 tautiin on olemassa rokote, joka estää tai auttaa hillitsemään taudin leviämistä.


title: Rokotus

text: Rokotuksen keksijänä pidetään englantilaista Edward Jenneriä. Jenner huomasi, että karjanhoitajat sairastuivat harvoin isorokkoon, ja arveli, että karjanhoitajien saama lehmärokkotartunta suojeli heitä sairastumiselta. Jenner julkaisi tuloksensa vuonna 1798 ja ehdotti, että lehmärokkoa käytettäisiin isorokon ehkäisyssä. Jennerin menetelmä on käytössä lähes sellaisenaan edelleenkin.


title: Rokotus

text: Maanviljelijä Benjamin Jestyn tiedetään kuitenkin käyttäneen samaa menetelmää jo vuonna 1774. Toisin kuin Jennerillä, hänellä ei kuitenkaan ollut mahdollisuutta julkistaa menetelmää.


title: Rokotus

text: Bakteerirokotteen kehitti ensimmäisenä ranskalainen Louis Pasteur, joka oli eristänyt kanakoleraa aiheuttavan bakteerin vuonna 1879. Palattuaan kesälomalta hän jatkoi kanojen käsittelyä, mutta huomasi pian, että viljelmä ei enää aiheuttanutkaan kanakoleraa. Hän kasvatti uuden viljelmän, ja käsitteli kanat uudelleen, mutta ne eivät vieläkään sairastuneet. Onneksi Pasteur ymmärsi havaintonsa merkittävyyden. Seuraavat vuodet hän työskenteli tarmokkaasti heikentääkseen muitakin taudinaiheuttajabakteereja. Tämän työn tuloksena hän kehitti rokotteen pernaruttoa ja vesikauhua vastaan.


title: Rokotus

text: Suomessa on rokotettu väestöä laajasti isorokkoa, tuberkuloosia, poliota, tuhkarokkoa, vihurirokkoa, sikotautia, jäykkäkouristusta, kurkkumätää ja hinkuyskää vastaan.


title: Rokotus

text: Rokotteet ovat Suomessa reseptilääkkeitä, eli niiden ostamiseksi apteekista tarvitaan lääkäriltä lääkemääräys. Toisaalta käytännössä rokotteita voidaan antaa terveydenhuollon yksiköissä kuten neuvoloissa ja esimerkiksi kiertävissä busseissa ilman, että lääkäri henkilökohtaisesti määrää rokotteen potilaalle.


title: Rokotus

text: Suomessa tarjotaan monia rokotuksia maksuttomasti verovaroin rahoitetun julkisen terveydenhoitojärjestelmän piirissä tartuntatautilakiin annetun sosiaali- ja terveysministeriön asetuksen,, nojalla. Näin tarjottujen palvelujen käyttö eli lasten tai aikuisten rokotuttaminen on yksilön tai perheen oma valinta. Lisäksi apteekeista on mahdollisuus hankkia itse rokotteita, jotka eivät kuulu asetuksen nojalla maksuttomasti tarjottaviin rokotteisiin (esimerkiksi hepatiittirokotteet) ja joillekin erityisryhmille tarjotaan verovaroin tiettyjä vapaaehtoisia rokotteita (esimerkiksi influenssarokote ja BCG-rokote). Rokotuksia koskee sama sääntely kuin muita lääkkeitä ja terveydenhoitoa.


title: Rokotus

text: Vuoden 2005 alusta voimaan tullut sosiaali- ja terveysministeriön asetus määrittelee kunnille velvollisuuden järjestää vasta-aiheettomille lapsille seuraavia maksuttomia vapaaehtoisia rokotuksia ja suosittaa seuraavaa aikataulua:Kuntien järjestämiä valtion rahoittamia rokotuksia nimitetään ”yleiseksi rokotusohjelmaksi”.


title: Rokotus

text: Vuoden 2006 alussa astui voimaan sosiaali- ja terveysministeriön asetuksen väliaikainen muutos, jonka perusteella Ahvenanmaalla toteutetaan vuosina 2006–2010 rokotuskampanja puutiaisaivotulehdusta vastaan.


title: Rokotus

text: Vuosina 2006 ja 2007 sosiaali- ja terveysministeriön asetukseen tehdyt muutokset ovat siirtäneet rokotusohjelman sisällön määrittelyvaltuutta osittain ministeriöltä Kansanterveyslaitokseen säädöksellä, jonka mukaan influenssa- ja puutiaisaivotulehdusrokotteita jaellaan Kansanterveyslaitoksen määrittämien aiheiden mukaan. Vuoden 2007 syksyllä Kansanterveyslaitos sisällytti influenssarokotteen kohderyhmään kaikki 6–36 kk ikäiset lapset.


title: Rokotus

text: Syksyllä 2006 Kansanterveyslaitoksen rokoteosaston tiedottaja kertoi, että vuoden 2008 aikana voidaan odottaa ratkaisua sille, otetaanko Suomessa uusina verovaroin kustannettavina rokotteina käyttöön jokin tai jotkin seuraavista rokotteista: HPV-rokote, rotavirusrokote, vesirokkorokote ja pneumokokkikonjugaattirokote. Keväällä 2007 kuitenkin linjaus oli muuttunut niin, että HPV-rokote ei enää ollut mukana harkittavien joukossa.


title: Rokotus

text: Rokotuskattavuus eli osuus niistä, jotka ottavat maksutta ns. yleisen rokotusohjelman osana tarjottavat rokotteet vastaan, oli Suomessa vuonna 2005 Maailman terveysjärjestön WHO:n lukujen mukaan hiukan naapurimaita Venäjää ja Ruotsia pienempi ja hiukan Viroa suurempi. Suomessa kattavuus vaihteli 97 ja 99 prosentin välillä. Luvuissa on ollut huomattavaa vaihtelua 1980-luvun puolivälin ja 1990-luvun alun tienoilla - vuonna 1986 BCG-rokotekattavuus oli 80 prosentissa ja 1990-luvun vaihteessa BCG-, DTP- ja poliorokotteiden kattavuus oli alimmillaan noin 90 % ja tuhkarokkorokotteen noin 95 %. Kansanterveyslaitoksen julkistamien tietojen perusteella tosin Suomen rokotuskattavuusluvut ovat esimerkiksi BCG-rokotteen suhteen jopa viidestä seitsemään vuotta vanhoja. Kansanterveyslaitoksen mukaan vuonna 1999 syntyneiden rokotuskattavuus oli 96 ja 98 prosentin välillä rokotteesta riippuen ja 93,3 prosentti oli saanut kaikki rokotukset. Ero WHO:n lukuihin selittynee erilaisilla kriteereillä; KTL:n luvuissa puhutaan rokotesarjasta, WHO:n luvuissa taas esimerkiksi PDT:n kohdalla puhutaan kolmannen rokoteannoksen saajista.


title: Rokotus

text:
Rokotteet estävät vuosittain 2-3 miljoonan lapsen kuoleman.
Vallitsevan lääketieteellisen näkemyksen mukaan rokotusohjelmien hyödyt ovat kiistattomia sekä rokotettavalle itselleen että koko yhteisölle. Esimerkiksi Suomessa, missä neuvolajärjestelmän ansiosta on kattava yleinen rokotusohjelma ja noin 92 prosenttia lapsista saa vapaaehtoisesti kaikki rokotusohjelman mukaiset rokotukset, on monia hengenvaarallisia tauteja, kuten tuberkuloosi, kurkkumätä, jäykkäkouristus, tuhkarokko, sikotauti ja vihurirokko saatu hävitetyksi melkein kokonaan.
Kansanterveyslaitoksen rokoteosaston johtajan mukaan tuberkuloosin väheneminen johtuu pääasiassa elinolosuhteiden ja hygienian kohenemisesta eikä rokotuksista, mutta rokotteilla on kuitenkin estetty tehokkaasti pikkuvauvojen sairastumista tuberkuloosin aiheuttamaan aivokalvontulehdukseen ja koko elimistöön leviävään tuberkuloosiin, joka on usein tappava. WHO:n mukaan vuonna 2002 maailmassa kuoli 1,4 miljoonaa alle viisivuotiasta lasta sairauksiin, jotka olisi voitu estää järjestelmällisillä rokotusohjelmilla. Määrä on 14 prosenttia kaikista alle viisivuotiaiden kuolemantapauksista. Rokotusohjelmista huolimatta maailmassa kuoli vuonna 2002 noin 57 miljoonaa ihmistä sairauksiin, jotka olisi voitu estää rokotuksilla.


title: Rokotus

text: Rokotusten avulla on maailmasta hävitetty kokonaan isorokko, joka vielä vuonna 1970 vei kaksi miljoonaa ihmishenkeä vuodessa. WHO julisti taudin täysin hävitetyksi vuonna 1980. Isorokkoon ei ole olemassa parantavaa hoitoa, ja sairastuneista jopa 30 prosenttia menehtyi. Viimeinen tautitapaus todettiin vuonna 1977. Ennen isorokko surmasi joka seitsemännen eurooppalaislapsen.


title: Rokotus

text: Rokotuksia pidetään yhtenä kustannustehokkaimmista terveysinvestoinneista. Esimerkiksi Keniassa vuonna 2002 toteutetun tuhkarokkorokotusohjelman, jossa rokotettiin 12,8 miljoonaa lasta, on arvioitu säästävän yli $12 miljoonaa terveydenhoitokuluista ohjelmaa seuranneen kymmenen vuoden aikana. Saman ajanjakson aikana ohjelma tulee estämään 3 850 000 tuhkarokkotartuntaa ja 125 000 kuolemantapausta. Yhdysvalloissa tehdyn kustannusanalyysin perusteella jokainen rokotuksiin investoitu dollari säästää 2–27 dollaria terveydenhuollon kustannuksista.


title: Rokotus

text: Rokotusten vastaisessa kirjallisuudessa usein esitetään, että tartuntatautien määrä oli kääntynyt jo laskuun ennen laajamittaisten rokotusohjelmien käynnistymistä ja että syy tautien vähenemiseen, ainakin kehittyneessä maailmassa, olisi pääasiassa parantunut hygienia ja elinolot. Tämä pitää jossakin määrin paikkansa tuberkuloosin osalta, mutta ei esim. herkästi tarttuvien rokkotautien osalta. Vaikka hygienialla, antibiooteilla ja väljemmillä elinolosuhteilla on ollut osuutensa asiassa, tilastot osoittavat että rokotteilla on ollut merkittävä vaikutus. Esimerkiksi tuhkarokon yleisyydessä on ollut vuosien varrella jaksollista vaihtelua, mutta pysyvää ja merkittävää tapausten vähenemistä ilmeni vasta sen jälkeen kun tuhkarokkorokote otettiin laajamittaisesti käyttöön vuonna 1963. Hepatiitti B:tä lukuun ottamatta muiden tartuntatautitapausten yleisyydessä on havaittavissa samankaltaista merkittävää vähenemistä rokotteen käyttöönoton jälkeen. Hepatiitti B:n arvellaan kääntyvän laskuun noin 15 vuoden kuluessa. Haemophilus influenzae -bakteerin aiheuttamat vakavat infektiot lapsilla vähenivät kahdessa vuodessa lähes nollaan, kun Hib-rokotukset aloitettiin vuonna 1985.


title: Rokotus

text: Niissä kehittyneissä maissa, joissa rokotusohjelmasta on poistettu jokin rokote esimerkiksi sivuvaikutusepäilyjen vuoksi, vaikutukset taudin esiintymiseen ovat olleet erittäin merkittäviä. Britannia, Japani ja Ruotsi poistivat hinkuyskärokotteen rokotusohjelmasta 1970-luvulla. Pian sen jälkeen muun muassa Britanniassa alkoi laaja, yli 100 000 tapauksen hinkuyskäepidemia, joka vuoteen 1978 mennessä oli aiheuttanut 36 kuolemantapausta. Japanissa rokotettujen määrän lasku 70 prosentista 20–40 prosenttiin aiheutti hinkuyskätapausten lisääntymisen 393 tapauksesta (1974) 13 000:een (1979).


title: Rokotus

text: Hib-rokote tuli käyttöön vasta 1990-luvulla, joten sen aikaansaama taudin väheneminen ei voi johtua sanitaatiosta. Sanitaatio-olot olivat jo 1990-luvulla samassa kunnossa kuin nyt mutta Hib-määrät 14-kertaisia.


title: Rokotus

text: Vielä 1960- ja 1970-luvulla syntyneistä suomalaisista erittäin suuri osa sairasti tuhkarokon, hinkuyskän ja vihurirokon, vanhemmista lähes kaikki. 1980-luvulla tuli näitä ehkäisevä MPR-rokote. Tuhkarokkotapausten määrä Yhdysvalloissa romahti rokotelisenssin tultua 1960-luvun puolivälissä (kuva).


title: Rokotus

text: Kuten kaikkiin lääkkeisiin, myös rokotteisiin liittyy haittoja. Toisin kuin monilla muilla lääkkeillä, ei rokotusten yhteydessä ilmeneviä ei-toivottuja vaikutuksia yleensä kutsuta sivuvaikutuksiksi vaan haittavaikutuksiksi. Tämä johtuu siitä, että rokotteilla ei yleensä ilmene sellaisia vaikutusmekanismista johtuvia suhteellisen harmittomia vaikutuksia, joita muiden lääkkeiden yhteydessä nimitetään sivuvaikutuksiksi.


title: Rokotus

text: Rokotteiden haittavaikutukset ovat yleensä harvinaisia ja paljon epätodennäköisempiä kuin vastaavat haitat sairauksista, joita rokotteet torjuvat. Rokotusten lyhytaikaisia haittavaikutuksia voivat olla muun muassa kuumotus, punoitus, kipu, arkuus tai ärtyisyys pistosalueella. Mahdolliset vakavat reaktiot vaihtelevat ihmisen vastustuskyvyn mukaan ja niitä ovat mahdollisuus saada elintoiminnot kokonaan tai osittain lamauttava sairauskohtaus, vaurio aivojen alueella tai keskushermostossa ja kuolema.


title: Rokotus

text: Lyhytaikaisista, muutaman vuorokauden sisällä ilmenevistä haitoista, hepatiitti B -rokotteen ohimenevinä yleisoireina saattaa esiintyä: kuumetta, sairauden tunnetta, päänsärkyä, huonovointisuutta, ruuansulatusoireita, ärtyneisyyttä tai väsymystä. Iho-oireet tai varsinaiset yliherkkyysreaktiot ovat harvinaisia.


title: Rokotus

text: THL:n mukaan rotavirusrokotteen rokoteviruksen siirtyminen läheisessä kontaktissa rokotetun kanssa oleviin on teoreettisesti mahdollista. THL suosittelee tavanomaisesta käsihygieniasta huolehtimiseen vaippojen vaihdon yhteydessä ja tehostettua käsihygieniaa tulee noudattaa, mikäli jollakulla perheessä on alentunut puolustuskyky, esim. immuunivajavuustila. Uusinta-annosten jälkeen elävän rokoteviruksen erittyminen on olematonta.


title: Rokotus

text: Yleisön huomio on jossain määrin siirtynyt tautien riskeistä rokotusten riskeihin, koska rokotteet ovat tehneet tartuntataudit harvinaisiksi.


title: Rokotus

text: Tartuntatautiviranomaisten ja WHO:n mukaan rokotteet ovat erittäin turvallisia ja maailmassa annetaan vuosittain miljardeja rokotuksia. Rokotteiden turvallisuutta tutkivat ja valvovat sekä kansalliset elimet, kuten Suomessa Fimea ja THL ja Yhdysvalloissa FDA ja CDC, että kansainväliset järjestöt, kuten Maailman terveysjärjestö WHO.


title: Rokotus

text: Mikäli rokotteen haittavaikutuksien katsotaan syystä tai toisesta muodostuvan suuremmiksi kuin rokotuksista saatava hyöty, on rokotuksista luovuttu tai ne on kohdistettu vain erityisiin riskiryhmiin. Esimerkiksi isorokkorokotukset lopetettiin 1970-luvulla sen jälkeen kun tauti oli saatu rokotusohjelmien avulla hävitetyksi maailmasta. Suomessa isorokkoa vastaan ei ole rokotettu vuoden 1980 jälkeen.


title: Rokotus

text: Kansanterveyslaitoksen mukaan suomalaisen yleisen rokotusohjelman suunnittelussa otetaan huomioon rokotusten hyödyt ja toisaalta taudin vakavuus, siihen sairastumisen todennäköisyys, rokotteen teho ja sen mahdolliset haittavaikutukset. Tarkoituksena on saavuttaa tarvittava suojateho mahdollisimman pienillä haittavaikutuksilla.


title: Rokotus

text: Suomessa on poistettu erityisesti lapsia tuberkuloosin vaikeilta muodoilta suojaava BCG-rokote yleisestä rokotusohjelmasta, ja rokottamisessa on päätetty siirtyä vain riskiryhmien rokottamiseen taudin harvinaistumisen ja uuden rokotusvalmisteen yli kymmenkertaisten haittavaikutusten takia. Kansanterveyslaitoksen tiedotteen mukaan BCG-rokotteen sinänsä harvinaiset vakavat haitat olivat muodostuneet saavutettuja etuja suuremmiksi.


title: Rokotus

text: Maailman terveysjärjestö WHO antaa suosituksia siitä, mitä rokotuksia valtioiden olisi hyvä sisällyttää rokotusohjelmiinsa.


title: Rokotus

text:
Rokotusten jakelukäytännöt vaihtelevat suuresti eri maiden välillä ja asiasta on käyty Euroopassa laajaa keskustelua. Vuonna 2010 noin puolessa EU-maista oli yhden tai useamman rokotteen osalta kaikille pakollinen rokotusohjelma, tosin rokotuksesta kieltäytyminen ei kaikissa maissa välttämättä johda käytännössä sanktioihin. Muissa EU-maissa rokotusohjelma on periaatteessa vapaaehtoinen.
Englannissa pakollisista isorokkorokotuksista luovuttiin 1907, Suomessa niistä luovuttiin 1951. Suomessa rokotukset ovat vapaaehtoisia tavallisissa tilanteissa, mutta lakiin on edelleen kirjattu pakollisten rokotusten mahdollisuus. Yhdysvalloissa koulunkäyntiä varten pakollisista rokotuksista voi yleensä saada vapautuksen uskonnollisista ja vakaumuksellisista syistä. Toisaalta muodollinen vapaaehtoisuus voi joskus ilmetä rokotettavan näkökulmasta pakollisuutena, vaikkapa jos vapaaehtoisuudesta ei selvästi kerrota. Esimerkiksi Suomen korkein oikeus katsoi rokotevauriota koskevassa päätöksessään 1980-luvulla annetun sokeripalarokotteen olleen käytännössä pakollinen johtavassa asemassa olevien terveysviranomaisten toiminnan vuoksi.


title: Rokotus

text: Suomessa esimerkiksi Heikki Peltola on on puolustanut näkemystä, että rokotuksissa yhteisön edun tuleekin mennä yksilön etujen edelle. Jotkut menevät jopa niin pitkälle, että katsovat pakollisten rokotusten olevan oikeutettuja siitä huolimatta, että lapsia kuolee rokotteiden aiheuttamiin haittoihin, mutta esimerkiksi Arlette Mercae katsoo väitöskirjassaan, että rokotteiden hyödyistä ja haitoista ei tiedetä riittävästi, jotta pakkorokotukset olisivat eettisesti perusteltuja.


title: Rokotus

text: Rokotuksen vastustamista on esiintynyt jo menneinä vuosisatoina, mutta nykyaikana sen perustelut ovat muuttunut kahdenlaisiksi. Toisaalta epäillään, että rokotusten taustalla on taloudellisen hyödyn etsiminen, ja toisaalta katsotaan, että rokotuksilla on enemmän tai vähemmän vakavia haittavaikutuksia. Usein taustalla voi olla myös henkilön maailmankuva.


title: Ronald Rivest

text: Ronald L. Rivest (s. 1947) on yhdysvaltalainen tietotekniikan professori, salausasiantuntija ja yksi RSA-algoritmin keksijöistä. RSA:n "R"-kirjain tarkoittaa Rivestiä. Hän on myös keksinyt symmetriset avainsalausalgoritmit RC2, RC4, RC5 sekä salasanan kryptaajan MD5:n ja oli toinen RC6-algoritmin keksijöistä. "RC" tulee sanoista "Rivest Cipher" tai "Ron's Code".


title: Ronald Rivest

text: Hän voitti Turing-palkinnon vuonna 2002.


title: Srinivasa Ramanujan

text: Srinivasa Aaiyangar Ramanujan () (22. joulukuuta 1887 Erode – 26. huhtikuuta 1920 Madras [nyk. Chennai]) oli intialainen matemaatikko.


title: Srinivasa Ramanujan

text: Ramanujan julkaisi lukuisia kirjoituksia intialaisissa matemaattisissa julkaisuissa ja yritti sitten saada eurooppalaiset matemaatikot kiinnostumaan työstään. G. H. Hardylle vuonna 1913 lähetetty kirje sisälsi lukuisia lauseita ilman todistusta. Hardy oli ensin epäilevällä kannalla mutta kutsui sitten Ramanujanin Englantiin. Hardy huomasikin nopeasti Ramanujanin kyvyt. Lukua 1729 kutsutaan heidän mukaansa Hardyn–Ramanujanin luvuksi. Luku on tunnettu kaskusta, jonka mukaan Hardy tuli tapaamaan Ramanujania sairaalaan. Hardy kertoi tulleensa taksilla numero 1729. Hardy sanoi sen olevan varsin tylsä luku, mutta Ramanujan osasi heti kertoa, että luku on pienin kokonaisluku, joka on esitettävissä kahden positiivisen kuution summana kahdella eri tavalla. Hardy kertoo tästä esseessään "Matemaatikon apologia" (1940).


title: Srinivasa Ramanujan

text: Ramanujan työskenteli lähinnä analyyttisen lukuteorian ja analyysin parissa, ja hänet tunnetaan lukuisista vakioita ja alkulukuja koskevista kaavoistaan. Hän esitti monia kaavoja ilman muodollista todistusta, ja todistukset löydettiin vasta myöhemmin.


title: Srinivasa Ramanujan

text: "The Man Who Knew Infinity" on vuonna 2016 julkaistu elokuva, joka kertoo Ramanujanin tarinan ja se perustuu Robert Kanigelin samannimiseen kirjaan. Ramanujania esittää elokuvassa brittiläinen näyttelijä Dev Patel.


title: Srinivasa Ramanujan

text: Ramanujan todisti monia alkeellisia mutta kiehtovia tuloksia:


title: Srinivasa Ramanujan

text: Hän kehitti monia approksimaatioita piille:


title: Srinivasa Ramanujan

text: Identiteettejä juurille:


title: Srinivasa Ramanujan

text: Ramanujan tutki Bernoullin lukuja ja löysi monia kiehtovia ominaisuuksia:


title: Srinivasa Ramanujan

text: Ramanujan löysi monia äärettömiä sarjoja piille:


title: Srinivasa Ramanujan

text: Toinen hänen tuloksistaan äärettömille sarjoille on


title: Srinivasa Ramanujan

text: kaikille formula_13, missä formula_14 on gammafunktio. Hän todisti myös monia tuloksia hypergeometrisille sarjoille, kuten:


title: Srinivasa Ramanujan

text: Ensimmäinen tulos oli jo tunnettu, mutta toinen oli todennäköisesti uusi.


title: Srinivasa Ramanujan

text: Ramanujan laski monia mielenkiintoisia integraaleja, kuten


title: Srinivasa Ramanujan

text: Ramanujan löysi suuren määrän kaavoja ketjumurtoluvuille:


title: Srinivasa Ramanujan

text: missä formula_20 on kultainen leikkaus;


title: Srinivasa Ramanujan

text: jos |"q"| Rogersin–Ramanujanin identiteetit:


title: Srinivasa Ramanujan

text: ja


title: Srinivasa Ramanujan

text: Muita q-sarjoja:


title: Srinivasa Ramanujan

text: missä p(n) on partitiofunktio. Tästä saadaan korollaareina kongruenssit


title: Srinivasa Ramanujan

text: Ramanujan löysi myös kolmannen kongruenssin:


title: Srinivasa Ramanujan

text: Määritellään


title: Srinivasa Ramanujan

text: silloin on


title: Srinivasa Ramanujan

text: Nämä kaavat johtavat korollaareihin aritmeettisille funktioille. Määritellään


title: RSA

text: RSA on julkisen avaimen salausalgoritmi, jota käytetään laajalti muun muassa elektronisessa kaupankäynnissä. Ron Rivest, Adi Shamir ja Len Adleman kuvasivat algoritmin vuonna 1977; menetelmän nimi tulee heidän sukunimiensä alkukirjaimista.


title: RSA

text: Englantilainen matemaatikko Clifford Cocks kuvasi vastaavan algoritmin jo vuonna 1973 brittiläisen tiedusteluviraston GCHQ:n sisäisessä muistiossa. Työ julistettiin kuitenkin salaiseksi, eikä sitä paljastettu ennen vuotta 1997.


title: RSA

text: RSA:n turvallisuus perustuu olettamukseen, jonka mukaan erittäin suurien alkulukujen (jaollinen vain itsellään) tulon tekijöihinjako on vaikeaa. Kyseessä on yksisuuntainen modulaari funktio, joka on helppo laskea mutta todella hankalaa ja aikaa vievää laskea taaksepäin.


title: RSA

text: MIT patentoi algoritmin Yhdysvalloissa vuonna 1983. Patentti raukesi syyskuussa 2000. Patentti ei koskenut muita maita, koska algoritmi oli jo julkaistu ennen patenttihakemusta.


title: RSA

text: RSA perustuu julkiseen ja yksityiseen avaimeen ja siihen, ettei yksityistä avainta voida nykytekniikalla käytännössä johtaa julkisesta avaimesta. Julkisen avaimen avulla voidaan luoda salattuja viestejä, jotka voidaan lukea ainoastaan yksityisen avaimen avulla. Näin taho, joka esimerkiksi haluaa tarjota kenelle tahansa mahdollisuuden lähettää itselleen salattuja viestejä, voi julkaista julkisen avaimen kaikille, mutta pitää yksityisen avaimen itsellään. Tällöin kuka tahansa voi lähettää kyseiselle vastaanottajalle salatun viestin, jonka ainoastaan vastaanottaja voi yksityisellä avaimellaan avata. Tätä kutsutaan epäsymmetriseksi salaukseksi erotuksena vanhemmasta symmetrisestä salauksesta, jossa lähettäjällä ja vastaanottajalla on sama salausavain, jonka on pysyttävä salassa.


title: RSA

text: Toisaalta myös yksityisellä avaimella voidaan luoda salattuja viestejä, jotka voidaan avata vain julkisella avaimella; tämän ominaisuuden avulla yksityisen avaimen haltija voi allekirjoittaa viestinsä siten, että julkisen avaimen haltijat voivat olla varmoja siitä, että viestit ovat peräisin häneltä.


title: RSA

text: Oletetaan että Liisa haluaa Pekan lähettävän hänelle yksityisen viestin turvatonta reittiä pitkin. Hän toimii seuraavasti luodakseen "julkisen avaimen" ja "yksityisen avaimen":


title: RSA

text: "N" ja "e" muodostavat julkisen avaimen ja "N" sekä "d" muodostavat yksityisen avaimen. Huomaa, että ainoastaan "d" on salainen ja että "N" on julkisesti saatavilla. Liisa lähettää julkisen avaimen Pekalle ja pitää yksityisen avaimen salaisena.


title: RSA

text:
Sitten lasketaan salattu viesti "c" kun "n" on Pekan alkuperäinen viesti:
Liisa saa "c":n Pekalta ja tietää salaisen avaimensa "d". Hän voi palauttaa "n":n "c":stä seuraavan kaavan avulla:


title: RSA

text: Purku toimii, koska


title: RSA

text:
ja "ed" ≡ 1 (mod "p"-1) ja "ed" ≡ 1 (mod "q"-1). Fermat'n pieni lause antaa
jonka mukaan (koska "p" ja "q" ovat "erisuuria" alkulukuja)


title: RSA

text: RSA:ta voidaan käyttää myös viestien allekirjoittamiseen. Sekä lähettäjä että vastaanottaja laskevat tiivistefunktion (esimerkiksi MD5, SHA-1) avulla viestin tiivisteen. Lähettäjä koodaa tiivisteen salaista avaintaan käyttäen (kuten purkaisi julkisella avaimella salatun viestin), ja lähettää koodatun tiivisteen viestin mukana vastaanottajalle. Vastaanottaja avaa koodatun tiivisteen käyttäen julkista avainta (kuin salaisi sen). Mikäli tiivisteen koodauksen avaaminen tuottaa viestin alkuperäisen tiivisteen, vastaanottaja voi pitää varmana sitä, että viestin allekirjoittaja on käyttänyt julkista avainta vastaavaa salaista avainta.


title: RSA

text: RSA:n toteutus perustuu nopeaan potenssiinkorotusalgoritmiin jäännösluokkarenkaassa modulo formula_7. Potenssiinkorotuksen toteuttamiseksi tarvitaan nopea kertolaskualgoritmi samassa renkaassa.


title: RSA

text: Järjestelmän avainten valinnassa tarvitaan isoja alkulukuja, jotka on mahdollisimman satunnaisesti valittu. Tätä varten tarvitaan nopeita ja luotettavia alkulukutestejä.


title: RSA

text: Toistaiseksi ei ole todistettu, että "N":n tekijöihinjako olisi ainoa tapa päätellä "n" "c":n perusteella. Helpompaa menetelmää ei kuitenkaan ole toistaiseksi keksitty. Niinpä yleisesti oletetaan, ettei Eeva voi lukea viestiä, jos "N" on tarpeeksi suuri.


title: RSA

text: Peter Shor osoitti 1993 että kvanttitietokone voisi periaatteessa suorittaa tekijöihinjaon polynomisessa ajassa. Jos kvanttitietokoneista tulee käyttökelpoisia, Shorin algoritmi tekee RSA:sta vanhentunutta teknologiaa.


title: RSA

text: Singh, Simon 1999: "Koodikirja : salakirjoituksen historia muinaisesta Egyptistä kvanttikryptografiaan". Helsinki: Tammi


title: Luettelo Rooman keisareista

text: Tämä on luettelo Rooman keisareista ensimmäisestä keisarista Augustuksesta aina Länsi-Rooman viimeiseen keisariin Romulus Augustulukseen, joka syrjäytettiin vuonna 476. Luettelo käsittää myös Itä-Rooman keisarit vuoteen 476, minkä jälkeen luettelo jatkuu luettelossa Bysantin keisareista.


title: Luettelo Rooman keisareista

text:
Suurin osa Rooman keisareista käytti arvonimeä "augustus". Keisarin nimittämä seuraaja sai yleensä arvonimen "caesar". Vuonna 293 keisari Diocletianus loi uuden järjestelmän, jossa hän jakoi valtakunnan kahteen osaan: kumpaakin johti "augustus" ja kummankin alaisena oli yksi "caesar".
Vuonna 293 Diocletianus jakoi valtakunnan kahteen osaan: Itä- ja Länsi-Roomaan. Uudessa järjestelmässä oli kaksi keisaria, arvonimeltään "augustus", toinen Italiassa ja toinen Kreikassa. Kummallakin keisarilla oli lisäksi nuorempi hallitsijakumppani arvonimeltään "caesar".


title: Radio Vaasa

text: Radio Vaasa on kaksikielinen radioasema, jonka toimipaikkana on Vaasa. Radio Vaasa lähettää ohjelmaa 24 tuntia vuorokaudessa vuoden jokaisena päivänä. Radio Vaasa soittaa kaikenlaista musiikkia: iskelmästä rokkiin suomeksi, ruotsiksi ja englanniksi. Radio Vaasa lähettää VPS:n ja Vaasan Sportin vieraspelit suorina lähetyksinä.


title: Radio Vaasa

text: Radio Vaasan omistaa marraskuusta 2014 yksin toimittaja, juontaja Anssi Marttinen, kun Hippi Hovi siirtyi toisiin tehtäviin ja Pekka Iitola päätti jäädä eläkkeelle.


title: Radio Vaasa

text: Vaasaan myönnettiin Suomen paikallisradioiden niin sanotussa ensimmäisessä aallossa jaettu paikallisradiotoimilupa Vaasan Seudun Paikallisradio Oy:lle ja Ab Vasabladetille. Vasabladet kuitenkin luopui luvasta jo kevään 1985 aikana, mutta ohjelmia tehtiin silti alusta saakka sekä suomeksi että ruotsiksi.


title: Radio Vaasa

text: Vaasan Seudun Paikallisradion perusti Oy Kirjapaino Ab, sosialidemokraattisen Pohjanmaan Kansan kustannusyhtiö. Paikallisradiolupaa haettiin sekä Vaasan että Kokkolan alueille, mutta lupa myönnettiin vain Vaasan seudulle. Radio Vaasa aloitti lähetyksensä 29. marraskuuta 1985.


title: RDS

text: RDS ("Radio Data System") on FM-radiolähetyksissä käytetty tekniikka datan lähettämiseen radiolähetyksen ohessa. Se on käytössä yleisesti melkein kaikilla radioasemilla Suomessa.


title: RDS

text: RDS-järjestelmä sisältää seuraavat ominaisuudet:


title: Radio Pooki

text: Radio Pooki on paikallisradio, jonka kuuluvuusalue kattaa alueen Pietarsaaresta Ylitorniolle ja sisämaassa Pihtiputaalta Otamäen kautta Rovaniemelle.


title: Radio Pooki

text: Radio Pooki aloitti toimintansa lokakuussa 1989, jolloin se kuului vain Raahen seudulla. Myöhemmin Pookiin liitettiin Ylivieskassa ja Nivalassa toimipaikkojaan pitävä Radio Foni, jolloin kuuluvuusalue laajeni entisen Radio Fonin alueelle. Myöhemmin kuuluvuutta on laajennettu Ouluun ja aina Tornioon saakka. Kuuluvuusalueen ulkopuolella asuvat voivat kuunnella kanavaa internetissä.


title: Radio Pooki

text: Kanava tarjoaa kuuntelijoilleen sataprosenttisesti suomenkielisen, pääasiassa iskelmämusiikin lisäksi muun muassa kuuluvuusalueen uutisia. Ohjelmistoon kuuluu myös mm. viikoittainen jumalanpalvelus, seurat, sekä kahdesti viikossa lähetettävä osto- ja myyntiohjelma "Puotipuksut".


title: Radio Pooki

text: Radio Pookilla on studiot Oulussa ja Raahessa. Kanavan toimitusjohtajana toimi aikaisemmin Tapio Järvelä, mutta kanavan siirryttyä SBS Finlandin omistukseen vuonna 2012, toimitusjohtajaksi vaihtui Leena Puntila. Radio Pookilla on myös oma mainostuotanto. Radio Pookin toimitukset sijaitsevat Raahen Ollinkalliontiellä ja Oulun Isokadulla. Samassa rakennuksessa Isokadulla ovat myös Iskelmä Oulun, Iskelmä Ankkurin ja Radio City Oulun toimitukset.


title: Radio Pooki

text: SBS Finland ilmoitti marraskuussa 2011 ostavansa Radio Pookin osakekannan, ja valtioneuvosto hyväksyi kaupan joulukuussa 2011. Radio Pooki on näin ollen nykyisin osa Bauer Media Oy:tä, jonka omistaa Bauer Media Group. Syksyllä 2013 SBS Discovery Radio Oy / Radio Pooki sai liikenne- ja viestintäministeriöltä toimiluvan myös Jyväskylässä.


title: Radio Seinäjoki

text: Radio Seinäjoki oli Seinäjoella toiminut kaupallinen radioasema taajuudella 98,2 MHz. Se aloitti toimintansa syyskuussa 1990.


title: Radio Seinäjoki

text: Radio Seinäjoen musiikkipäällikkönä toimi musiikkineuvos Lasse Lintala.


title: Radio Seinäjoki

text: Radio Seinäjoen omistanut toimilupayhtiö Etelä-Pohjanmaan Viestintä Oy harjoittaa nykyään paikallisradiotoimintaa samalla taajuudella nimellä City Pohjanmaa. Asemalla on useita taajuuksia eri puolella Etelä-Pohjanmaata.


title: Radium

text:
Radium () on maa-alkalimetalleihin kuuluva alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Ra, järjestysluku 88 ja CAS-numero 7440-14-4. Se on radioaktiivinen, hopeanvalkoinen, pehmeä metalli, jonka elektronegatiivisuus on 0,9 ja ensimmäinen ionisoitumisenergia 510 kJ/mol. Sen löysivät Pierre ja Marie Curie vuonna 1898 Joachimsthalin (nyk. Jáchymovin) pikivälkkeestä. Kymmenestä tonnista pikivälkettä saatiin kuitenkin vain milligramma radiumia.
Radium muistuttaa kemiallisilta ominaisuuksiltaan bariumia, mutta on sitä reaktiivisempaa. Radiumyhdisteet värjäävät liekin voimakkaan punaiseksi.


title: Radium

text: Radiumilla on 25 tunnettua isotooppia, jotka kaikki ovat radioaktiivisia. Niistä neljää esiintyy luonnossakin uraania tai toriumia sisältävissä mineraaleissa, koska ne ovat näistä alkuaineista alkavien hajoamissarjojen välijäseniä. Yleisin ja pitkäikäisin radiumisotooppi on U-238:sta alkavaan hajoamissarjaan kuuluva Ra-226, jonka puoliintumisaika on 1602 vuotta. Sitäkin on luonnossa vain hivenmääriä, sillä se hajoaa edelleen radoniksi ja se taas erinäisten muiden välivaiheiden (Po-218, Pb-214, Bi-214, Po-214, Pb-210, Bi-210, Po-210) kautta lopulta lyijyksi (Pb-206).


title: Radium

text: Kemiallisen reaktiivisuutensa vuoksi radium ei esiinny luonnossa vapaana alkuaineena vaan ainoastaan yhdisteinä.


title: Radium

text: Kun radium löydettiin, sitä markkinoitiin lähes ihmelääkkeenä. Varsinkin 1920-luvulla radioaktiivisuutta pidettiin keholle hyödyllisenä, vaikka sen vaarallisuuskin jo tunnettiin. Radiumia myytiin mitä erilaisimpina valmisteina, joiden pitoisuus oli niin suuri, että pitkäaikainen käyttö oli usein hengenvaarallista. Radiumneuloja istutettiin myös syöpäkasvaimiin, jolloin niistä lähtenyt säteily tuhosi syöpäsolut.


title: Radium

text: Radiumia käytettiin myös itsevalaisevissa maaleissa muun muassa kelloissa, kompasseissa ja erilaisissa mittareissa, kunnes sen vaarallisuus huomattiin. Sen säteily aiheutti kuitenkin monille sitä tehtaissa käsitelleille työntekijöille vakavia sairauksia. Monia työntekijöitä kuoli niihin.


title: Radium

text: Nykyisin säteilysuojelulainsäädäntö rajoittaa ankarasti sen ja muidenkin radioaktiivisten aineiden käyttöä. Lääketieteellisessä sädehoidossakin radiumin ovat pitkälti syrjäyttäneet keinotekoiset radioaktiiviset aineet kuten Co-60 ja Cs-137.


title: Radium

text: Radiumin sukulaisuus kalsiumin kanssa lisää sen vaarallisuutta ihmiselle, sillä se voi kulkeutua luustoon kalsiumin sijaan ja aiheuttaa syöpää.


title: Radium

text:
Radiumin vaarallisuutta lisää erityisesti myös se, että sen hajoamistuotteet tekevät ympäröivän ilman ja kaikki lähellä olevat esineetkin pinnaltaan radioaktiivisiksi, ellei radiumvalmistetta säilytetä umpinaisessa tilassa.
Jos tällainen esine siirretään pois radiumvalmisteen läheisyydestä, se kuitenkin menettää muutamassa tunnissa suurimman osan aktiivisuudestaan, mutta jäljelle jää heikko aktiivisuus, joka pysyy jopa vuosikymmeniä. Tämä aiheutuu siitä, että radiumin tavallisimman isotoopin, Ra-226, hajoamistuote radon, Rn-222, on radioaktiivinen kaasu, joka helposti leviää ympäristöön ja jonka omat hajoamistuotteetkin ovat vielä radioaktiivisia, radonista poiketen kuitenkin kiinteitä aineita ja tarttuvat helposti lähellä olevien esineiden pintaan. Näistä neljä ensimmäistä, Po-218, Pb-214, Bi-214 ja Po-214, ovat lyhytikäisiä: niiden puoliintumisajat ovat vain muutamia minuutteja, ja ne saavat aikaan voimakkaan, mutta nopeasti heikkenevän aktiivisuuden. Sarjan seuraava jäsen, Pb-210, sen sijaan on pitkäikäinen ja itsessään vain heikosti säteilevä. Sen puoliintumisaika on noin 22 vuotta. Sen jälkeen hajoamissarjassa on vielä kaksi voimakkaasti aktiivista nuklidia, Bi-210 ja Po-210, ennen kuin sarja päättyy stabiiliin lyijyisotooppiin Pb-206. Pitkäaikainen radioaktiivinen kerrostuma koostuukin juuri näistä sarjan viimeisistä välijäsenistä.


title: Radioaallot

text: Radioaallot ovat taajuusalueen 3 Hz – 300 GHz sähkömagneettista säteilyä ja siten osa sähkömagneettista spektriä. Radioaaltojen välityksellä voidaan välittää esimerkiksi radio- ja tv-lähetyksiä ja käyttää matkapuhelinta. Myös tutka ja mikroaaltouuni toimivat radioaalloilla. Luonnolliset säteilylähteet, kuten Aurinko ja pulsarit, tuottavat myös radiotaajuusalueen säteilyä.


title: Radioaallot

text: Radioaallot etenevät tyhjiössä sekä taajuudesta riippuen myös väliaineissa, muun muassa ilmassa. Radioaaltojen etenemisnopeus riippuu väliaineesta. Tyhjiössä radioaallot etenevät valonnopeudella. Niiden aallonpituus saadaan jakamalla radioaallon nopeus sen taajuudella.


title: Radioaallot

text: Oletetaan, että kahden pisteen väliin on kytketty sähköinen jännite. Jännite katkaistaan hyvin nopeasti. Sähkökenttä alkaa hävitä, mutta sen muuttuminen synnyttää magneettikentän. Jos väliaine on häviötöntä, kaikki sähkökenttään varastoitunut energia muuttuu magneettikentäksi. Kun sähkökenttä on hävinnyt, magneettikenttä on saavuttanut maksimiarvonsa ja alkaa vuorostaan hävitä. Tämä synnyttää taas sähkökentän ja prosessi toistuu jaksollisesti. Näin syntynyt sähkömagneettinen kenttä leviää ympäristöönsä valon nopeudella. Myös valo on sähkömagneettinen aalto.


title: Radioaallot

text: Käytännössä radioaalto synnytetään johtamalla suuritaajuinen sähkövirta antenniin, joka siirtää energian radioaaltoina etenevään sähkömagneettiseen kenttään.


title: Radioaallot

text: Taajuutensa perusteella radioaallot jaetaan seuraaviin taajuusalueisiin:


title: Radioaallot

text: Vastaavat aallonpituudet saadaan jakamalla valonnopeus, joka on noin 300 000km/s, taajuudella. Niinpä esimerkiksi ELF-aaltojen aallonpituus on välillä 10 000–100 000 km, MF-aaltojen välillä 100 m–1 km ja EHF-aaltojen välillä 1–10 mm.


title: Radioaallot

text: Radioaallon suurtaajuuden käsite on suhteellinen ja se riippuu siihen mihin sitä verrataan. Siten esim. jo 50 Hz signaalin käsittelyssä voidaan joutua suurtaajuustekniikan ja -termistön kanssa tekemisiin: aallonpituus (ilmassa 6 000 km) on valtakunnan laajuisen verkon suuruusluokkaa. Edelleen PCM-tekniikan siirtonopeus 139 Mb/s voidaan usein käsittää suurtaajuudeksi. Koska 139 Mb/s signaali on kantikasta, on signaalin vaatima taajuuskaista useita satoja megahertsejä. Aallonpituus väliaineessa (~johdin, eriste tms.) on aina pienempi kuin ilmassa ja suurtaajuiset sähkömagneettiset kentät ovat samanlaista sähkömagneettista säteilyä kuin näkyvä valo. Englannin kielisen kirjallisuuden mukaan radioaallot () ovat yleensä pidempiä kuin mikroaallot (); suomenkielinen termi "suurtaajuus", on kuvaavampi. Millimetriaallot () ovat suurtaajuuksia, joiden aallonpituus on millimetriluokkaa; millimetriaallot luokitellaan usein mikroaaltoihin kuuluvaksi.


title: Radioaallot

text: ELF-aaltojen ("Extremely low frequency") taajuus on välillä 3–30 Hz ja aallonpituus välillä 10 000–100 000 kilometriä.


title: Radioaallot

text: ELF-aallot etenevät pinta-aaltona useita tuhansia kilometrejä. Niitä käytetään pääasiassa sotilaallisiin tarkoituksiin, joissa niillä on kaksi etua: ne tunkeutuvat kohtuullisesti veteen ja toiseksi ydinräjähdykset ilmakehässä eivät häiritse kyseessä olevia yhteyksiä. Näistä syistä ne sopivat erittäin hyvin strategisten ydinsukellusveneiden yhteysvälineiksi. Ongelmia ovat pieni tiedonsiirtokapasiteetti ja suuret antennit (aallonpituus 10 000–100 000 km).


title: Radioaallot

text: SLF-aaltojen aallonpituus 1000–10000 km.


title: Radioaallot

text: ULF-aaltojen aallonpituus 100–1000 km.


title: Radioaallot

text: VLF-aaltojen ("very low frequency", hyvin pienet taajuudet) aallonpituus on välillä 10–100 km. Koska aaltoalue alkaa kymmenestä kilometristä, on aaltoaluetta kutsuttu suomeksi myös peninkulma-aalloiksi..


title: Radioaallot

text: VLF-alueella radioaallot etenevät pinta-aaltona tuhansia kilometrejä, eivätkä ydinräjähdykset vaikuta niihin merkittävästi. Toisaalta tunkeutuminen veteen on heikkoa. Vastaavasti tiedonsiirtokapasiteetti kasvaa.


title: Radioaallot

text: Low frequency- eli LF-aallot (pienet taajuudet, aallonpituus 1–10 km. Ne ovat pisimpiä radioaaltoja, joita käytetään myös yleisradiolähetyksiin, nimittäin AM-lähetyksiin pitkillä aalloilla (148,5–283,5 kHz).


title: Radioaallot

text: Näitäkin aaltoja käytetään myös sotilaallisiin tarkoituksiin. Ne etenevät pinta-aaltona 900–1700 km. Antennit ovat kohtuullisen kokoisia, mutta tunkeutuminen veteen on erittäin pientä. Samoin niihin ei voida vaikuttaa ydinräjähteillä. Tästä syystä ne soveltuvat muun muassa yhteyksiin, ydinpommittajiin ja alusyksiköihin. Aaltoaluetta on kutsuttu myös kilometriaalloiksi.


title: Radioaallot

text: Tällä alueella on myös ääniyleisradiolähetyksiä (AM-pitkäaaltolähetykset).


title: Radioaallot

text: MF-alueella eli keskitaajuusalueella aallonpituus on välillä 100 m – 1 km.


title: Radioaallot

text: MF-alueella radioaallot etenevät pinta-aaltona lyhyehkön matkan (400 km), mutta tiedonsiirtokapasiteetti on edelleen pieni. Tästä syystä tämän alueen sotilaallinen merkitys on pieni. Alueelta löytyy suuritehoinen LORAN-suunnistusjärjestelmä ja paljon yleisradioasemia (AM-keskiaaltolähetykset, 526,5–1606,5 kHz). Aaltoaluetta on kutsuttu myös hehtometriaalloiksi.


title: Radioaallot

text: HF-aaltojen aallonpituus välillä 10–100 m.


title: Radioaallot

text: HF-alueen erikoisuus on lyhyen (noin 50 km, meren yli pidempi) pinta-aallon lisäksi avaruusaalto. Ilmakehässä on 100–300 kilometrin korkeudessa ionisoituneita kerroksia, jotka heijastavat HF-alueen radioaaltoja. Tällöin saadaan muutaman watin teholla yhteyksiä jopa maapallon toiselle puolelle. Sotilaallisina ongelmina on kaukoyhteyksien herkkyys ilmakehän ydinräjähdyksille sekä heijastavien kerrosten vaihtelut vuorokauden, vuodenajan sekä auringonpilkkurytmin mukaan. Tämä tekee yhteyden varman saannin kahden pisteen välillä ammattitaitoa vaativaksi tehtäväksi. Lisäksi avaruusaalto tarkoittaa, että periaatteessa kaikki maailman samalla taajuudella olevat HF-radiot ovat kuultavissa lähes joka paikkaan. HF-alue on siis globaalissa mittakaavassa täynnä.


title: Radioaallot

text: HF-alueen erikoiskäyttö on ns. OTH-tutka (Over The Horizon -tutka). Lähettämällä HF-alueen radiopulssi tutkan kantama voidaan kasvattaa muutamaan tuhanteen kilometriin. Ongelmina ovat suuren antennin ja tehon tarve sekä kansainväliset häiriöt HF-alueella. OTH-tutkia on kokeiltu pitkään muun muassa USA:ssa, Neuvostoliitossa ja Australiassa.


title: Radioaallot

text: Tällä alueella on myös ääniyleisradiolähetyksiä (AM-lyhytaaltolähetyksiä). Aluetta on kutsuttu myös dekametriaalloiksi.


title: Radioaallot

text: VHF-aaltojen aallonpituus on välillä 1–10 m. VHF-alueella radioaallot etenevät pääosin suoran säteilyn perusteella. Avoimessa maastossa yhteysvälin pituuteen vaikuttavat säteilytehon lisäksi sekä vastaanotto- että lähetysantennin korkeus maanpinnasta. Kuuluvuussäde maanpinnalla voi siis ulottua käytännössä muutamista kilometreistä noin 100 kilometriin. Satelliittiyhteyksissä etäisyys voi luonnollisesti olla paljon suurempikin. Yleensä ionosfääri läpäisee VHF-taajuisen radioaallon, joten yhteys on mahdollinen satelliitin ja maan välillä. Maksimi etenemisetäisyyttä voi arvioida laskemalla radiohorisontti. Jos sekä lähetin- että vastaanotinantenni ovat metrin korkeudella, saadaan teoreettiseksi yhteysväliksi noin 8 km. Jos lähetinantenni nostetaan 100 m korkeudelle, radiohorisontti siirtyy noin 40 km etäisyydelle. Muita etenemistapoja tällä alueella ovat pinta-aalto, lyhyt avaruusaalto ja meteorisironta, kaikki aaltoalueen alapäässä. Alue mahdollistaa suuren tiedonsiirtokapasiteetin (teoreettisesti esimerkiksi 10 800 kappaletta 25 kHz:n puheradiokanavia), ja antenni on kohtuullisen kokoinen liikkuvaankin käyttöön (aallonpituus 1–10 m). Ongelmia ovat lähinnä maaston vaikutus maavoimien ja merivoimien toiminnassa. Tyypilliset puheradioiden sotilastaajuudet sijoittuvat aallonpituuksille 30–80 MHz. Metsän lisävaimennus alkaa myös VHF-alueen alapäästä. Käytännössä pitkien yhteyksien saaminen metsän sisällä on koko VHF-alueella alapäästä alkaen mahdotonta. Aaltoaluetta on kutsuttu myös metriaalloiksi.


title: Radioaallot

text: Tälle alueelle sijoittuvat myös televisio- ja yleisradiokäytössä olevat alueet VHF I, ULA ja VHF III. Aaltoalueelle sijoittuu myös IEEE:n Std-521-1976:n mukainen tutkataajuusalue 0,03–0,3 GHz.


title: Radioaallot

text: VHF-alueelle sijoittuvat myös ULA-aallot eli "ultralyhyet aallot". Niitä käytetään paljon yleisradiolähetyksiin. Tarkoitukseen on varattu taajuusalue 87,5–108,0 MHz.


title: Radioaallot

text: Suomessa ULA-aaltojen käytöstä määrätään liikenne- ja viestintäministeriön asetuksella, joista viimeinen on annettu 23. kesäkuuta 2010 voimaan astuvaksi 1. elokuuta 2010 alkaen. Siinä yleisradioasemien taajuudet on määritelty radiotaajuuksien käyttösuunnitelman perusteella kymmenessä taajuuskokonaisuudessa, minkä lisäksi on määrätty alueellisen ja paikallisen toimiluvanvaraisen radiotoiminnan käyttämät taajuudet.


title: Radioaallot

text: Yleisradion lähetyksistä vastasi Yleisradion jakelutekniikka, ennen kuin lähetykset siirrettiin Digita Oy:n hoidettaviksi. Vuosien aikana lähetystaajuudet ovat muuttuneet ja Yleisradion lähetysten lisäksi on tullut myös kaupallisten paikallisradioiden lähetyksiä. Joistain lähetysasemista on luovuttu. Alussa Yleisradion jakelutekniikka välitti Yleisradion yleisohjelmaa, tätä viihteellisempää Rinnakkaisohjelmaa ja ruotsinkielistä ohjelmaa. Sitten neljänneksi ja viidenneksi ohjelmalajiksi tulivat Yleisradion paikallisohjelmat, joita lähetettiin Espoosta kahdella kanavalla sekä Tampereelta ja Turusta yhdellä kanavalla.


title: Radioaallot

text: Jakelutekniikan verkon kehityksessä on keskimääräistä pienempiä lähetysasemia poistettu käytöstä, lähetystehoja lisätty sekä muutettu yksikanavaiset monofoniset lähetykset kaksikanavaisiksi stereofonisiksi lähetyksiksi.


title: Radioaallot

text: UHF-aaltojen aallonpituus 10 cm – 1 m. Niitä sekä vielä lyhempiä SHF- ja EHF-aaltoja nimitetään myös mikroaalloiksi.


title: Radioaallot

text: UHF-alueella radioaallot etenevät suoran etenemisen mukaan. Maasto vaikuttaa voimakkaasti esteenä. Yhteyden on oltava lähes näköyhteys antennista toiseen. Aluetta käytetään myös satelliittiyhteyksiin. Suuri kapasiteetti tekee alueesta hyvän monikanavaisten linkkijärjestelmien alueen. Antennit voidaan rakentaa voimakkaasti suuntaaviksi, mutta kohtuullisen kokoisiksi. Niitä on myös käytettävä, jotta saataisiin edes muutamia kilometrejä pidempiä yhteysetäisyyksiä. Suuntaavien antennien käyttö liikkuvissa järjestelmissä on vaikeaa. Tämä rajoittaa UHF-alueen lähinnä siirrettäviin tai kiinteisiin yhteyksiin. Aluetta käytetään myös ilmasta–ilmaan, ilmasta–maahan ja maasta–ilmaan-yhteyksiin.


title: Radioaallot

text: Tällä taajuudella on myös ISM-taajuusalue (Industrial, Scientific and Medical), jonka käyttö ei vaadi erillistä lupaa.


title: Radioaallot

text: Tälle alueelle sijoittuu myös television UHF-alue.


title: Radioaallot

text: Mikroaaltouuni käyttää ruoan lämmittämiseen yleensä 2,4 GHz mikroaaltoja. Aaltoalueelle sijoittuu myös IEEE:n Std-521-1976:n mukainen tutkataajuusalue 0,3–1 GHz.


title: Radioaallot

text: Aaltoaluetta on kutsuttu myös desimetriaalloiksi.


title: Radioaallot

text: SHF-alueella radioaallot etenevät suoran etenemisen mallin mukaan. Antennien välillä on oltava näköyhteys. Aallonpituus on 1–10 cm, eli antennit saadaan erittäin pieniksi tai kohtuullisella antennilla, halkaisija metriluokkaa, saadaan erittäin suuria vahvistuksia. Tällöin säteily suuntautuu pieneen tilaan. Tämä tekee muun muassa tutkan mahdolliseksi. Samalla kyseisen suuren vahvistuksen antavat antennit ovat tämän aaltoalueen yhteyksien edellytys. Tästä syntyy taas vaikeus etenkin siirtyvässä käytössä suunnata antenni vasta-asemaan.


title: Radioaallot

text: Suuntaaviin antenneihin perustuvien linkkien havaitseminen, kuuntelu ja häirintä on suuntaavien antennien vuoksi erittäin vaikeaa. Muun muassa Yhdysvaltojen MSE-viestijärjestelmä käyttää 15 GHz:n lyhyen kantaman (n. 8 km) linkkejä (Down The Hill) esikunnan ja korkeammalla olevan alueellisen viestikeskuksen tai kaukolinkin välillä.


title: Radioaallot

text: Alueen alapäätä (3–5 GHz) käytetään myös ns. troposfäärisirontayhteyteen eli tropolinkeissä. Tämä yhteys perustuu alle 10 kilometrin korkeudessa oleviin ilmakehän pyörteisiin ja muihin epätasaisuuksiin, jotka sirottavat niihin osuvan SHF-alueen säteilyn.


title: Radioaallot

text: Sää alkaa vaikuttaa ensimmäisen kerran tällä alueella, lähinnä sateen muodossa. Voimakas sade vaimentaa sähkömagneettista säteilyä niin paljon, että yhteys saattaa katketa.


title: Radioaallot

text: Aaltoaluetta on kutsuttu myös senttimetriaalloiksi.


title: Radioaallot

text: EHF-alueella aallonpituus on 1–10 mm. Tästä alueen toinen nimi: millimetrialue. Voimakkaasti suuntaava antenni on mahdollista saada erittäin pieneen tilaan. Tämä tekee täsmäaseisiin (ammuksiin) sijoitetut aktiiviset (ja passiiviset) tutkahakupäät mahdollisiksi. Alueen radioaaltojen etenemistä vaikeuttavat merkittävästi sääilmiöt, lähinnä sade. Myös perusvaimennus ilmakehässä on niin suuri, että lähinnä vain tietyt ikkuna-alueet soveltuvat esimerkiksi viestinsiirtoon.


title: Radioaallot

text: Sähkömagneettisen spektrin ensimmäinen suuri ilmakehän aiheuttama lisävaimennus on 60 GHz:n kohdalla. Sitä voidaan käyttää myös hyödyksi. Kyseisellä alueella toimivat yhteydet jäävät lyhyiksi (muutama kilometri), mutta samalla niiden havaitseminen, kuuntelu ja häirintä on lähialuetta lukuun ottamatta lähes mahdotonta. Lisäksi tällä alueella olevat yhteydet eivät häiritse merkittävästi toisiaan.


title: Radioaallot

text: Alueen käyttökelpoisuutta lisää ratkaisevasti mikropiirien valmistuksen siirtyminen 1980-luvun lopulla kyseiselle alueelle (vrt. MIMIC).


title: Radioaallot

text: Aaltoaluetta on kutsuttu välillä 30–300 GHz millimetriaalloiksi ja välillä 300–3 000 GHz desimillimetriaalloiksi, terasäteiksi tai alimillimetrialueeksi.


title: Rutherford B. Hayes

text: Rutherford Birchard Hayes (4. lokakuuta 1822 Delaware, Ohio – 17. tammikuuta 1893 Fremont, Ohio) oli Yhdysvaltain 19. presidentti (1877–1881). Ennen presidenttikauttaan Hayes palveli Unionin armeijassa Yhdysvaltain sisällissodassa ja sai kenraalimajurin brevet-arvon. Sodan päätyttyä Hayes toimi kongressiedustajana ja Ohion kuvernöörinä. Presidentinvaaleissa Hayes hävisi selvästi vastaehdokkaalleen Samuel J. Tildenille, mutta ääntenlaskentaan liittyneiden epäselvyyksien takia republikaanienemmistöinen komissio julisti Hayesin presidentiksi. Komissio kuitenkin suostui joihinkin demokraattien vaatimuksiin riidan välttämiseksi.


title: Rutherford B. Hayes

text: Hayesin presidenttikauden suurimmat päätökset liittyivät sisäpolitiikkaan. Hayes toteutti puolueensa lupauksen demokraateille: hän veti liittovaltion joukot vanhoista etelävaltioista sekä nimitti useita etelävaltiolaisia korkeisiin poliittisiin virkoihin, mikä suututti osan Hayesin tukijoista. Käynnissä olleen laman vuoksi Hayes joutui rauhoittelemaan työpaikkojensa puolesta pelänneitä amerikkalaisia ja ryhtyi tämän vuoksi muun muassa rajoittamaan kiinalaisten maahanmuuttoa. Rahapolitiikassa Hayesin tärkein päätös oli dollarin sitominen takaisin kultakantaan. Lisäksi Hayes kielsi presidenttikaudellaan intiaanien pakkomuutot sekä poliittiset virkanimitykset.


title: Rutherford B. Hayes

text: Rutherford "Rud" Birchard Hayes syntyi 4. lokakuuta 1822 Delawaressa, Ohiossa. Hänen isänsä, maanviljelijä Rutherford Hayes Jr. kuoli 10 viikkoa ennen poikansa syntymää. Rutherford oli vanhempiensa viidestä lapsesta nuorin; heistä vain kaksi eli yli 10-vuotiaaksi. Perhe oli muuttanut Delawareen Uudesta-Englannista alueen huonon taloustilanteen takia. Rutherford Birchard, hänen isosiskonsa Fanny ja isoveljensä kasvoivat Lower Sanduskyssa, Ohiossa (nykyinen Fremont) yhdessä äitinsä Sophia Birchardin ja liikemies-enonsa Sardis Birchardin kanssa. Isoveli hukkui Rutherfordin ollessa kaksivuotias. Äiti-Sophia oli hyvin suojelevainen Rutherfordia kohtaan eikä päästänyt tätä edes leikkimään kodin ulkopuolelle ennen kuin tämä oli 7-vuotias. Siksi Rutherfordista ja Fannysta tuli hyvin läheisiä.


title: Rutherford B. Hayes

text: Rutherford Hayes kävi koulunsa Ohion Delawaressa ja Norwalkissa sekä Connecticutin Middletownissa. Hän kävi aluksi julkista koulua, mutta pääsi myöhemmin yksityiskouluun enonsa taloudellisen tuen turvin. Hayes oli ahkera opiskelija, ja vuonna 1842 hän valmistuikin luokkansa parhaana Kenyon Collegesta ja kolme vuotta myöhemmin lakimieheksi Harvardista. Tämän jälkeen Hayes sai lakimiehenoikeudet Ohiossa ja avasi oman asianajotoimiston Lower Sanduskyyn. Joulukuussa 1849 hän muutti Cincinnatiin, jossa hän uskoi olevan paremmat edellytykset ammatin harjoittamiseen. Hayes toimi usein karanneiden orjien ja muiden yhteiskunnan vähäosaisten puolustusasianajajana. Vaikka hän olikin taitava lakimies, hän ei päässyt vaurastumaan vaan joutui edelleen tukeutumaan enonsa taloudelliseen apuun. Cincinnatissa orjuutta vastustanut Hayes ryhtyi whig-puolueen aktiiviseksi tukijaksi. Whig-puolueen hajottua vuonna 1854 Hayes oli mukana luomassa uutta republikaanipuoluetta Ohioon. Hayes ei kuitenkaan kokenut republikaaneja omaksi puolueekseen samalla tavoin kuin whigejä, joten hän alkoi keskittyä politiikan sijaan uraansa ja perheeseensä.


title: Rutherford B. Hayes

text: Vuonna 1852 Hayes meni naimisiin Lucy Ware Webbin kanssa. Webb oli valmistunut collegesta. Naisten opiskelu oli vielä harvinaista, ja Webbistä tulikin ensimmäinen Yhdysvaltain presidentin vaimo, jolla oli college-tutkinto. Hayes ja Webb saivat yhteensä kahdeksan lasta, joista viisi selvisi aikuisikään. Vuonna 1856 Hayesin sisko Fanny kuoli synnytykseen, mikä painoi pitkään Hayesin mieltä. Vuonna 1858 Cincinnatin kunnanvaltuusto nimitti Hayesin kaupungin lakimieheksi, ja ja kaupunki uusi hänen nimityksensä seuraavana vuonna. Viran ansiosta hänen asemansa kaupunkiyhteisössä parani merkittävästi.


title: Rutherford B. Hayes

text: Kun etelävaltiot erosivat Abraham Lincolnin valinnan jälkeen Yhdysvalloista, Hayes olisi ollut valmis hyväksymään sen. Hän kuitenkin raivostui, kun etelävaltiot hyökkäsivät Fort Sumteriin ja aloittivat Yhdysvaltain sisällissodan.


title: Rutherford B. Hayes

text: Pian sodan syttymisen jälkeen jo lähes 40-vuotias Hayes liittyi vapaaehtoisena Unionin armeijaan, jossa hänet määrättiin "Luppiokivääreinä" tunnettuun yksikköön. Kesäkuussa 1861 Ohion kuvernööri nimitti Hayesin Ohion 23. vapaaehtoisrykmentin majuriksi, johon muun muassa William McKinley kuului. Hayes haavoittui käsivarteen South Mountainin taistelussa 1862, mutta jatkoi hyökkäyksen johtamista siitä huolimatta. Vuonna 1863 Hayes ylennettiin everstiksi ja sai komennettavakseen oman prikaatin. Seuraavien kahden vuoden aikana Hayesin prikaati teki useita iskuja Konfederaation joukkoja vastaan Virginiassa. Yksittäisistä taisteluista Hayesin kannalta tärkeimpiä olivat toinen Kernstownin taistelu, jossa hän johti ansiokkaasti Unionin joukkojen vetäytymistä taistelun jälkeen, ja Opequonin taistelu, jossa hän johti ratkaisuhyökkäystä. Hayesin sotilasuran viimeinen taistelu käytiin lokakuussa 1864 Cedar Creekissä, jossa hän loukkasi ensin nilkkansa, kun hevonen ammuttiin hänen altaan, ja sai sen jälkeen osuman päähänsä. Hayesin miehet luulivat aluksi tämän kuolleen, minkä takia monet sanomalehdet uutisoivat Hayesin kaatuneen taistelussa.


title: Rutherford B. Hayes

text: Taistelun jälkeen Hayes ylennettiin prikaatikenraaliksi, ja myöhemmin hänelle myönnettiin kunnianosoituksena brevet-ylennys kenraalimajuriksi. Hayes ei kuitenkaan osallistunut kenraalina yhteenkään taisteluun.


title: Rutherford B. Hayes

text: Hayes oli vielä rintamalla, kun republikaanipuolue pyysi häntä vuonna 1864 ehdolle Yhdysvaltain kongressiin. Hayes suostui, mutta kieltäytyi kampanjoimasta. Kirjeessään Ohion valtiovarainministerille William Henry Smithille Hayes sanoi, että ”[sotilas]virkaansa sopiva upseeri, joka tämän kriisin aikana jättäisi virkansa päästäkseen kongressiin tulisi skalpeerata”. Hayes ei kampanjoinut vaaleissa lainkaan, mutta hänen kirjeensä Smithille vaikutti hänen ylivoimaiseen vaalivoittoonsa todennäköisesti enemmän kuin yksikään vaalipuhe olisi vaikuttanut.


title: Rutherford B. Hayes

text: Hayesin kongressikausi alkoi virallisesti huhtikuussa 1865 hänen ollessaan vielä armeijassa, mutta kongressi kokoontui ensimmäisen kerran vasta joulukuussa. Kongressissa Hayes osallistui ahkerasti istuntoihin, mutta puhui niissä harvoin. Hayes kannatti radikaalia rekonstruktiota, mutta presidenttinä ollut etelävaltiolainen demokraatti Andrew Johnson vaikeutti Hayesin mahdollisuuksia ajaa rekonstruktiota tukeneita lakiehdotuksia kongressissa. Rekonstruktion kannattamisen lisäksi Hayes muistetaan työstään Kongressin kirjaston hyväksi. Hayes valittiin kongressiin uudelleen vuonna 1866, mutta hän erosi virastaan seuraavana vuonna pyrkiäkseen Ohion kuvernööriksi.


title: Rutherford B. Hayes

text: Kuvernöörinvaaleissa Hayes kannatti kiistanalaista lakiehdotusta, joka olisi antanut Ohion mustille äänioikeuden. Hän voitti vaalit ja toimi virassa seuraavien kahden kauden ajan. Hayesin ajama lakialoite mustien äänioikeudesta kaatui demokraattien hallitsemassa kongressissa, mutta Hayes sai myöhemmin ratifioitua Yhdysvaltain perustuslain 15. lisäyksen, joka ajoi käytännössä saman asian. Muita Hayesin merkittäviä saavutuksia kuvernöörinä olivat Ohion osavaltionyliopiston perustaminen ja useiden puoluerajat ylittäneiden lautakuntien perustaminen.


title: Rutherford B. Hayes

text: Toisen kuvernöörikautensa jälkeen Hayes olisi halunnut jättää politiikan, mutta taipui puolueensa pyynnöstä hakemaan kongressiin vuonna 1872 tukeakseen Ulysses S. Grantin presidentinvaalikampanjaa. Hävittyään vaalit Hayes muutti kasvavan perheensä kanssa takaisin Fremontiin, jossa hän opiskeli lakia seuraavat kolme vuotta. Hayes valittiin 1876 jälleen Ohion kuvernööriksi, ja hän toimi tehtävässä vielä yhden kauden. Vaalikampanjassaan hän lupasi muun muassa parantaa mustien äänioikeutta osavaltiossa ja vaati dollarin sitomista kultaan.