title: Martti Talvela

text: Talvelan puoliso oli vuodesta 1957 kansakoulunopettaja Anna Johanna (Annukka) o.s. Kääriäinen (1934–2016). Heille syntyi kolme lasta. Puolisonsa kuoleman jälkeen Annukka Talvela kirjoitti muistelmateoksen "Aina on polku eessä" ja kokosi miehensä kirjoituksia ("Maailma on kovin suuri").


title: Martti Talvela

text: Talvelan tärkeimpiä oopperarooleja:


title: Luna 1

text: Luna 1 () oli Neuvostoliiton tammikuussa 1959 lähettämä avaruusluotain, joka ensimmäisenä miehittämättömänä avaruuslaitteena ohitti Kuun läheltä. Tarkoitus oli osua Kuuhun, mutta tässä ei onnistuttu. Luna 1:ssä oli tieteellisiä laitteita, jotka mittasivat muun muassa Auringon hiukkassäteilyä. Se oli Luna-ohjelman ensimmäinen onnistunut laukaisu. Luna 1 on vieläkin avaruudessa.


title: Luna 1

text: Pallomaisen, antenneja täynnä olevan avaruusluotaimen massa oli 361 kg. Sen läpimitta oli 1,2 metriä. Luotaimessa ei ollut radankorjausmoottoreita, ja sen lentorata riippui kantoraketin ohjausjärjestelmästä. Suurin osa luotaimen massasta koostui paristoista. Luotaimen perässä oli kiinni viimeinen rakettivaihe Blok E.


title: Luna 1

text: Luotain sisälsi radiolaitteiston, seurantalähettimen, kaukomittausjärjestelmän (telemetria) ja lukuisia planeettojenvälisen avaruuden mittalaitteita mukaan lukien magnetometri, geigerlaskuri, tuikelaskuri ja mikrometeoroidilaskuri.


title: Luna 1

text: Luna 1 -kuuluotain laukaistiin 2. tammikuuta 1959 kello 16.41.21 UTC kohti Kuuta. Sen kantorakettina oli R-7 eli 8K72. 2. tammikuuta 1959 Luna 1 saavutti ensimmäisenä ihmisen tekemänä avaruuslaitteena Maan pakonopeuden kun se irtautui 1472 kg painavasta kantoraketin kolmannesta vaiheesta. Kolmas vaihe (pituus 5,2 m, halkaisija 2,4 m) kulki luotaimen kanssa samalla radalla. 3. tammikuuta, ollessaan 113 000 km:n etäisyydellä Maasta, Luna 1 laski mukanaan kulkevasta Blok E -vaiheesta 1 kg:n natriumkaasupäästön, mikä teki luotaimesta myös ensimmäisen keinotekoisen komeetan, kun Auringon säteily viritti natriumatomit. Tämä oranssinvärisenä hehkuva kaasuhuntu näkyi Intian valtameren yllä kuudennen kirkkausluokan tähden voimakkuudella ja auttoi tähtitieteilijöitä luotaimen seuraamisessa. Se oli samalla myös tieteellinen koe kaasun käyttäytymisestä avaruudessa.


title: Luna 1

text: Luna 1 ohitti Kuun 4. tammikuuta 1959 5 995 kilometrin etäisyydeltä 34 tuntia laukaisun jälkeen. Siitä se jatkoi Aurinkoa kiertävälle radalle Maan ja Marsin väliin.


title: Luna 1

text: Kesäkuussa yritettiin vastaavanlainen Luna 1959A lähettää kohti Kuuta, mutta se ei ohjauslaitteiston vian vuoksi onnistunut pääsemään edes Maan kiertoradalle.


title: Luna 1

text: Luotaimen avulla saatiin uutta tietoa Maan säteilyvyöhykkeestä ja ulkoavaruudesta. Kuulla ei havaittu mitattavaa magneettikenttää ja aurinkotuulen, Auringon ionisoituneen plasmavirtauksen, havaittiin virtaavan aurinkokunnassa.


title: Lahden oikorata

text: Lahden oikorata on Keravan ja Lahden välinen, Suomen modernein kokonaan uusi kaukoliikenteen rautatieosuus. Se avattiin liikenteelle 3. syyskuuta 2006. Se erkanee pääradasta Kytömaalla ja liittyy Riihimäki–Lahti-rataan Hakosillassa. Helsingin ja Pietarin välinen kansainvälinen rautateiden henkilöliikenne kulkee Lahden oikoradan kautta.


title: Lahden oikorata

text: Kerava–Lahti-rautatielinja on valtion Ratahallintokeskuksen 331 miljoonan euron hanke ja samalla myös yksi suurimmista suomalaisista julkisen rakentamisen hankkeista vuosiin. Rautateillä vastaavan kokoinen edellinen hanke oli Jämsänkoski–Jyväskylä-rautatie, joka valmistui vuonna 1977. Radan koko pituus on 74 kilometriä, josta 63 kilometriä on kokonaan uutta osuutta. Uusia rautatieasemia rataosuudella ovat Mäntsälän rautatieasema ja Haarajoen rautatieasema Järvenpäässä. Siltoja rataosuudella on 76.


title: Lahden oikorata

text: Rataosuus oikaisee itään johtavaa rataa siten, että Riihimäen sijasta junat kulkevat Keravalta suoraan Mäntsälän kautta Lahteen. Tämä nopeuttaa matka-aikoja Venäjän suuntaan ja Itä-Suomeen, minkä vuoksi Kerava–Lahti-rataosuutta sanotaan myös Savon radan oikaisuksi. Aiempi Riihimäeltä lähtevä ratalinja on vuodelta 1867. Oikoradan koeajot aloitettiin 3. kesäkuuta 2006.


title: Lahden oikorata

text: Kerava–Lahti-rautatie kulkee 80-prosenttisesti Lahdenväylän lähellä, joten sen rakentamiseksi ei ole tarvinnut ottaa liikenteen käyttöön laajoja kokonaan uusia alueita. Maata on lunastettu kuitenkin 430 hehtaaria ja mailta asuinrakennuksia 27. Maaleikkauksia tehtiin 2 600 000 kuutiometriä ja kallioleikkauksia 1 900 000 kuutometriä. Ratapenkereitä ja muita maa-alueita rakennettiin 4 000 000 kuutiometriä. Euroopan unionin rahastot kattoivat 331 miljoonan euron kustannuksista 20 miljoonaa euroa.


title: Lahden oikorata

text: Ratayhteydellä käytettävä suurin nopeus on Pendolinolla 220 km/h. Oikoradan geometria sallisi 300 kilometrin tuntinopeudet, mutta hitaiden ja raskaiden tavarajunien takia kiskoja ei voida kallistaa tälle nopeudelle, koska muuten sisäkaarteiden kiskot kuluisivat kohtuuttomasti. Radan taloudellinen kannattavuus taas on laskettu siten, että sille tulee myös hitaita tavarajunia varsinkin Vuosaaren satamasta. Rata nopeuttaa matkustamista Lahteen ja edelleen idän suuntaan.


title: Lahden oikorata

text: Lähdemäen liikennepaikalla on kaksi pää- ja sivuraidetta sekä liikenteenohjaukseen tarvittava laitetila. Toinen neliraiteinen rataosuus sijaitsee Mäntsälän rautatieasemalla. Muutoin rata on kaksiraiteinen.


title: Lahden oikorata

text: Oikoradan on ajateltu mahdollistavan entistä nopeamman työmatkaliikenteen Päijät-Hämeestä pääkaupunkiseudulle Pendolinojen avulla, mutta se myös ohjaa pääkaupunkiseudun kasvua Järvenpäähän ja Mäntsälään, mikäli kunnat pystyvät sopimaan VR:n kanssa lähiliikenteen tuesta. Oikoradan valmistumisen odotus johti kaavoitukseen Etelä-Mäntsälässä. Myös Orimattila kaavailee uutta taajamaa radan varteen. Lahden ja Helsingin välinen työmatkaliikenne, pendelöinti, on synnyttänyt myös työmatkaliikenteen puolesta toimivan yhdistyksen Oiko ry:n.


title: Lahden oikorata

text: Lappeenrannan lentoaseman kotimaanliikenteen matkustajamäärät ovat romahtaneet vuoden 2005 jälkeen, kun on avattu Lahden oikorata liikenteelle syyskuussa 2006. Etelä-Karjalan kauppakamarin arvion mukaan lentoliikenne Helsinkiin on korvautunut parantuneella junayhteydellä, joka palvelee liikematkustajia riittävällä tavalla.


title: Lahden oikorata

text: Matka-aika Helsingistä Lahteen oikorataa pitkin on Allegro-junalla 47 minuuttia (Allegrolla tosin ei voi matkustaa Suomen sisäisiä matkoja), 48 minuuttia Pendolinolla, 54 minuuttia InterCity²:lla, 54 minuuttia InterCityllä ja 61 minuuttia lähijunalla. Ennen oikoradan avautumista liikenteelle matka-aika oli Riihimäen kautta matkustettaessa lyhimmillään tunti ja 21 minuuttia. Uusia asemia ovat Järvenpään Haarajoki ja Mäntsälä. Näillä asemilla pysähtyvät tunnin välein kulkevat lähijunat. Oikorata kuuluu kansainväliseen TEN-väylään (Euroopan laajuinen verkko, "Trans-European network"), joka kulkee Kööpenhaminasta ja Oslosta Tukholman, Turun ja Helsingin kautta Pietariin.


title: Lahden oikorata

text: Uuden radan käyttöönoton yhteydessä tehtiin myös 3. syyskuuta 2006 alkaen osittain siihen liittyviä uudistuksia, joita kutsuttiin VR:n markkinoinnissa nimellä ”Uusi juna-aika”. Tämä tarkoitti maanlaajuista aikataulujen tarkistusta ja uusien junavuorojen käyttöönottoa. Myös joitain junavuoroja lakkautettiin.


title: Lahden oikorata

text: VR:n Z-junat ajavat Lahden oikorataa pitkin suoraan Lahteen, ja osa niistä jatkaa Lahdesta taajamajunina Kouvolaan. Oikoradasta huolimatta osa Helsingin seudun lähijunista ajaa vielä Riihimäeltä Lahden kautta Kouvolaan. Riihimäen ja Lahden välillä ajetaan yksi junavuoro tunnissa suuntaansa.


title: Lahden oikorata

text: VR Transpointin mukaan Lahden oikoradalle tulee vain kaksi tavarajunaparia. Kun tavaraliikenteessä rautatieoperaattori maksaa rataverkon käytöstä dieselvetoisessa tavaraliikenteessä 0,1 senttiä bruttotonnikilometriltä ja sähköisessä liikenteessä puolet eli 0,05 senttiä bruttotonnikilometriltä, Lahden oikoradan käytöstä on maksettava rahoitusvaiheessa 0,5 senttiä bruttotonnikilometriltä, jolloin sen käyttäminen maksaa tavaraliikenteessä sähkövetureilla kymmenen tai dieselvetureilla viisi kertaa niin paljon kuin muiden ratojen. 4 000 tonnin tavarajunasta Keravalta Lahteen koituisi 1 628 euron maksu, kun taas Riihimäen kautta ajettuna maksettava määrä olisi 202 euroa. Ajansäästöä 1 426 euroa kalliimpi lyhyempi reitti toisi 37 minuuttia.


title: Lahden oikorata

text: Oikorata kulkee Mäntsälästä Lahteen Orimattilan Hennan kautta. Sinne on suunniteltu pistoraidemahdollisuutta mahdollisesti perustettavan teollisuusalueen yhdistämiseksi oikorataan.


title: Lahden oikorata

text: Hollolan kunta osti Ala-Okeroisten Nostavalta 110 hehtaaria maata Nostavan logistiikkakeskusta varten. Alue sijaitsee aivan oikoradan itäpuolella.


title: Lahden oikorata

text: Oikoratafestarit olivat markkinointitapahtuma, jolla VR hankki julkisuutta oikoradalle. 1 500 halukkaalle jaettiin maksuttomia junalippuja Lahdesta Mäntsälään ja takaisin tehtäviä junamatkoja varten festarijunalla, joka oli tyypiltään Sm4.


title: Lahden oikorata

text: Rautatieasemilla oli valokuvanäyttely 32:sta Pietarin radan asemasta. Niistä vain Pietarin Suomen-rautatieasema oli ensimmäisen luokan asema, Viipurin ja Helsingin rautatieasemat toisen luokan asemia ja muut kolmannen tai neljännen luokan asemia.


title: Lahden oikorata

text: Ratahallintokeskus julkaisi Oikorata-lehden, jossa esiteltiin laajasti Oikoradan etuja. Se on jaettu ilmaisjakeluna ja sen saa myös Internetistä PDF-tiedostomuodossa.


title: Lahden oikorata

text: Lahden rautatieaseman päässä olevan varastomakasiinirakennuksen länsipuolella olleessa teltassa järjestettiin rock-konsertteja, joissa esiintyivät Alliance, Wiidakko ja Flipper. Juontajana toimi Jaana Pelkonen. Lanunaukiolla Rautatienkadulla järjestettiin kuorolaulukonsertti. Lahdessa rautatieaseman edessä Mannerheimin patsaalla järjestettiin veteraanisoittokunnan tapahtuma Raiteiden Ilta, joka korvasi Lahden taiteiden yön ja liittyi Lahden keskustan markkinointiin.


title: Lahden oikorata

text: Taidepanimossa oli avoimien ovien päivä, jonka aikana avattiin VISU 06 -kokonaisuuteen kuuluva Helsinki–Lahti-pienoisrautatiemaisema. Taidepanimon kolmannessa kerroksessa järjestettiin myös myyjäiset ja mahdollisuus akvarellimaalaamiseen. Rautatieteema tulee esille myös elokuvana, kun Kino-Iiris esittää "Suuri junaryöstö" -elokuvan.


title: Lahden oikorata

text: Nopeat Itäradat -hankkeen päällikkönä toiminut Pertti Punkamaa kirjoitti kirjan "Oikaistiin – ei ajettu ohi : oikoradan syntyvaiheet", jossa kerrotaan Lahti–Kerava-radan ideasta August Fellmanin ideoinnista 1910-luvulta sen suunnitteluun 1980-luvun lopulla ja toteutukseen.


title: Pelikonsoli

text: Pelikonsoli on viihde-elektroniikan laite, joka on valmistettu videopelien pelaamista varten. Käytännössä se on pelkkään viihdekäyttöön suunniteltu henkilökohtainen tietokone, jonka arkkitehtuuri (laitteisto sekä ohjelmisto) on täysin suljettu ja suojattu ulkopuolisilta. Yleensä laitteen tuottamaa kuvaa katsellaan televisiosta ja toimintoja ohjataan peliohjaimella.


title: Pelikonsoli

text: Nykyisin myytäviä pelikonsoleita ovat muun muassa PlayStation 4, Xbox One ja Nintendo Switch Tällä hetkellä myytäviä käsipelikonsoleita ovat muun muassa Nintendo 3DS ja PlayStation Vita.


title: Pelikonsoli

text: Pelikonsolit jaetaan usein ”sukupolviin” teknologiansa ja aikakautensa perusteella. Seuraavassa on esitetty eräs mahdollinen jaottelu.


title: Pelikonsoli

text: Ensimmäisen sukupolven laitteissa (noin 1972–1977) ei ollut vielä käytössä mikroprosessoreita, vaan pelit oli rakennettu suoraan laitteistoon tavanomaista elektroniikkaa käyttäen. Grafiikka oli yleensä karkeaa ja perustui mustavalkoisiin suorakaiteisiin, joskin muutamissa ensimmäisen sukupolven laitteissa oli myös värit.


title: Pelikonsoli

text: Toinen sukupolvi (noin 1976–1983) toi pelikonsoleihin mikroprosessorit, jotka mahdollistivat pelin vaihtamisen ROM-pelimoduulia vaihtamalla. Tietokonetekniikka mahdollisti myös aiempaa huomattavasti monipuolisemmat pelit ja jopa suosittujen kolikkopelien uudelleensovittamisen kotikonsoleille. Toisen sukupolven laitteissa on yleensä 8-bittinen prosessori, parisataa tavua keskusmuistia sekä värillinen grafiikka.


title: Pelikonsoli

text: Kolmanteen sukupolveen (noin 1982–1990) sisältyvät kehittyneemmät 8-bittiset konsolit, jotka vastaavat tekniikaltaan suunnilleen 8-bittisiä kotitietokoneita. Näissä laitteissa on tyypillisesti useita kilotavuja keskusmuistia, moniväriset spritet ja taustat sekä useampiääniseen musiikkiin pystyvä äänipiiri.


title: Pelikonsoli

text: Neljännen eli "16-bittisen" sukupolven laitteet (noin 1988–1995) ovat peliteknisiltä ominaisuuksiltaan suunnilleen samalla tasolla kuin Amiga 500:n ja Atari ST:n kaltaiset 1980-luvun puolivälissä markkinoille tulleet 16/32-bittiset kotimikrot. Laitteissa on yleensä 16- tai 32-bittinen prosessori, useita satoja värejä ja satoja kilotavuja keskusmuistia, mutta ei vielä RISC-prosessoreja eikä yleensä optisia tallennusvälineitä. CD-levyä käytettiin ensimmäistä kertaa tallennusvälineenä PC Engineen saatavan lisälaitteen myötä, mutta se ei yleistynyt. Ääniominaisuudet kehittyivät selvästi ja Super Nintendossa oli jo suora tuki digitoidun äänen toistolle.


title: Pelikonsoli

text: Viides eli "32/64-bittinen" sukupolvi (noin 1993–1998) vakiinnutti pelikonsoleihin aiempaa huomattavasti tilavammat tallennusvälineet (CD-levyn) sekä tehokkaat 32- ja 64-bittiset RISC-prosessorit. Tyypillisiä ominaisuuksia ovat myös 3D-grafiikan huomiointi laitteistotasolla sekä digitaalinen äänentoisto.


title: Pelikonsoli

text: Kuudes sukupolvi (noin 1999–2006), "128-bittinen sukupolvi", laajensi pelikonsolien käyttömahdollisuuksia esimerkiksi elokuvien katseluun ja Internet-käyttöön. Laitteissa on yleensä mahdollisuus ethernet-verkon, näppäimistön ja hiiren käyttöön. Kuudennen sukupolven kohdalla tuli myös ensimmäinen kovalevyllinen konsoli, Xbox, joka sisältää 8 gigatavun kiintolevyn.


title: Pelikonsoli

text: Seitsemäs sukupolvi (2006–) "512 Mt:n sukupolvi" toi mukanaan uusia levyformaatteja sekä liiketunnistinteknologiaa. Xbox 360 -pelikonsolin vahvuutena pidetään sen pelaajat yhdistävää Xbox Live -verkkopalvelua. Sony Computer Entertainmentin PlayStation 3 käyttää uutta optista tallennusformaattia, Blu-rayta. Xbox 360 ja PlayStation 3 kykenevät HDTV-tarkkuuteen. Nintendon Wiin erikoisuutena on sen uudentyyppinen liikkeentunnistava peliohjain.


title: Pelikonsoli

text: Kahdeksas eli tämänhetkinen sukupolvi alkoi vuodesta 2012. Kahdeksannen sukupolven aloitti Nintendo omalla Wii U -konsolillaan joka tuli markkinoille marraskuussa 2012. Se on Nintendon ensimmäinen konsoli, joka käyttää HD-tekniikkaa ja siinä on erikoinen ohjain, joka näyttää käsikonsolin ja tabletin risteytykseltä. Helmikuussa 2013 Sonyn järjestämässä tiedotustilaisuudessa paljastettiin muutamia yksityiskohtia myöhemmin samana vuonna ilmestyvän PlayStation 4 -konsolin ominaisuuksista. Nintendo julkaisi uuden Nintendo Switch konsolinsa maailmanlaajuisesti maaliskuussa 2017.Käsikonsoli tarkoittaa kädessä pidettävää pelikonsolia, jossa näyttö ja ohjaimet ovat samassa laitteessa. Käsikonsolit jaetaan neljään sukupolveen. Käsikonsolien valmistus keskittyy nykyään Nintendolle ja Sonylle, joista esimerkkeinä Nintendo 3DS ja PlayStation Vita.


title: Älli ja Tälli

text: Älli ja Tälli ("Mortadelo y Filemón") on espanjalaisen Francisco Ibáñezin luoma sarjakuva, jonka agenttihahmot ilmestyivät ensimmäisen kerran vuonna 1958. Hahmot tunnetaan Suomessa myös nimellä "Nopsa ja Näpsä", jolla nimellä ensimmäiset julkaisut vuonna 1973 olivat. Hahmoille on tyypillistä vilpittömän yrityksen johtaminen kaaokseen ja liioittelevat seuraukset hyvääkin yrittävästä teosta. Hahmot ovat tiettävästi parodiaa Francon salaisen poliisin agenteista. Sarjakuva on varsinkin toisen agentin naamioitumisen ja hahmojen reagoimisen osalta melko surrealistinen, mikä tehnee sarjasta hieman varttuneempien lukijoiden mieleisen.


title: Älli ja Tälli

text: Sarjaa ei ole julkaistu kovin laajasti Espanjan ulkopuolella, mutta Suomessa se on ollut ajoittain suosittu, vuosien mittaan on suomennettu yli 40 julkaisua. Myös saksankielisellä kielialueella hahmot tunnetaan hyvin, mutta esimerkiksi ruotsiksi tulivat vain ne kaksi, joilla Suomessakin aloitettiin. Ällistä ja Tällistä on tehty myös elokuva, televisiosarjoja, ja pelejä. Yhteensä sarjakuva-albumeita on jo 181, joista läheskään kaikkia ei ole suomennettu.


title: Älli ja Tälli

text:
Jakso kertoo Ällin ja Tällin nuoruusvuosista.
Bakteriuksen kehittämä lannoite ei teekään perunankasvatuksesta helpompaa, vaan aiheuttaakin perunan heräämisen henkiin, mikä aiheuttaa hämmennystä kadulla.
Tohtori Bakterius kehittää "Anti-Knockout"-nimisen luiden murtumisen estävän aineen, jolla kuitenkin on joitakin sivuvaikutuksia...
Tohtori Bakterius kehitti hormonivalmisteen, jonka pitäisi olla elefanttihormoneita sisältävää, mutta se sisälsikin suolinkaisen hormoneja. Aine ei muutakaan juojaansa suuremmaksi, vaan pienemmäksi.
Bakteriuksen kehittämän aineen pitäisi muuttaa käyttäjänsä näkymättömäksi, mutta sen juoja, Älli, muuttuukin makkaraksi.
Ällin ja Tällin tehtävänä on estää pankkiryöstö.


title: Älli ja Tälli

text: Koostuu yhdestä tarinasta: Sammakkojahti


title: Älli ja Tälli

text: Koostuu yhdestä tarinasta: Konnien kantapäillä


title: Älli ja Tälli

text: Koostuu yhdestä tarinasta: Kaikki vinksin vonksin


title: Älli ja Tälli

text: Koostuu yhdestä tarinasta: Kovat piipussa


title: Älli ja Tälli

text: Koostuu yhdestä tarinasta: Salaperäinen voimaKoostuu yhdestä tarinasta: Sirkusta koko elämäLehdessä on nähty useita satoja eri sivuhahmoja, joille jokaiselle on annettu nimi. Osa sivuhahmoista:


title: BepiColombo

text: BepiColombo on Euroopan avaruusjärjestön (ESA) ja Japanin avaruusjärjestön (JAXA) yhteinen Merkurius-planeettaa tutkiva avaruuslento, joka laukaistiin 20. lokakuuta 2018. Se saavuttaa Merkuriuksen vuonna 2025.


title: BepiColombo

text: Merkurius on kuvattu vain Nasan Mariner 10 -luotaimella sen kolmella ohilennolla 29. maaliskuuta 1974, 21. elokuuta 1974 ja 16. maaliskuuta 1975 alimmillaan 327 kilometrin korkeudelta. Tällöinkin kuvattiin vain toinen puoli planeetasta. Ohilennoilla mitattiin planeetan pinnan ja kaasukehän ominaisuuksia sekä viimeisellä ohilennolla magneettikenttää. Mariner 10 -luotain laukaistiin 11. maaliskuuta 1973, ja se toimi 24. maaliskuuta 1975 asti. Nasan MESSENGER-luotain laukaistiin elokuussa 2004, ja se asettui kiertoradalle maaliskuussa 2011. BepiColombo asettunee Merkuriuksen kiertoradalle joulukuussa 2025. Hanke on saanut nimensä italialaiselta matemaatikolta Giuseppe (”Bepi”) Colombolta (1920–1984), joka oli mukana Mariner 10 -tutkimusohjelmassa.


title: BepiColombo

text: Miehittämätön lento koostuu eurooppalaisesta MPO- ja japanilaisesta MMO-luotaimesta. Ne piti alun perin laukaista vuoden 2014 aikana. Laukaisu piti tehdä venäläisellä kantoraketilla, joko Sojuzilla tai Protonilla. Kantoraketiksi kuitenkin tarvittiin suurempi Ariane 5, joka nosti mission kustannuksia noin sadalla miljoonalla eurolla. Mission hinta ESAlle oli vuoden 2009 lopussa 904 miljoonaa euroa.


title: BepiColombo

text: Aluksen voimanlähteenä toimii ionimoottori. BepiColombon matka Merkuriukseen vie 7 vuotta. Sen rata on pitkä spiraalirata. Matkan aikana BepiColombo ohittaa Maan kerran (2020), Venuksen kahdesti (2020 ja 2021) ja Merkuriuksen kuusi kertaa vuosien 2021 ja 2025 välisenä aikana, ennen kuin se asettuu Merkuriuksen kiertoradalle suunnitelmien mukaan joulukuussa 2025. Maan ja Venuksen ohilentoja käytetään gravitaatiolinkoina lisäämään luotaimen vauhtia ja muuttamaan sen lentorataa. Merkuriuksen ohilentojen yhteydessä luotaimen vauhti vastaavasti hidastuu.


title: BepiColombo

text: Avaruusluotaimen pääurakoitsija on Astrium GmbH Saksasta.


title: BepiColombo

text: MPO:n instrumentit ovat


title: Televisiovastaanotin

text: Televisiovastaanotin, lyhyemmin televisio tai TV, on laite, jolla otetaan vastaan televisiolähetyksiä. Televisiovastaanotinta voidaan käyttää myös tietokoneen, DVD-soittimen tai pelikonsolin näyttönä ja kaiuttimina.


title: Televisiovastaanotin

text: Skotlantilainen John Logie Baird (1888–1946) kehitti 1926 ensimmäisen laitteen, jolla sähköinen signaali voitiin näyttää kuvana. Laite oli elektromekaaninen hyödyntäen Nibkowin levyä, ja sen juovaluku oli vain aluksi vain 30. Nibkow ehti nähdä Bairdin "Televisor"-järjestelmän demonstraation Berliinissä vuonna 1928. Yhdysvalloissa Nibkowin menetelmää käytti Charles Francis Jenkins (1867–1934), jonka oma laite valmistui Bairdin jälkeen. Jenkins aloitti televisiolähetykset 1928, jolloin lähettävät ja vastaanottavat laitteet perustuivat elektromekaaniseen tekniikkaan. Ääni lähetettiin erikseen radiotekniikalla ja synkronoitiin vastaanottimessa. Kuvan laatu oli niin huono, että tekniikka sai murska-arvostelut ja yritys meni konkursiin vuonna 1932. Englannissa BBC aloitti lähetykset Bairdin tekniikalla 1930 ja käytti tätä tekniikkaa vuoteen 1937 saakka.


title: Televisiovastaanotin

text: Vuonna 1927 venäläinen keksijä Léon Theremin asuessaan Yhdysvalloissa kehitti kuvan lomituksen. Lomituksella saadaan piennettyä kuvan välkyntää.


title: Televisiovastaanotin

text: Kokonaan sähköistä televisiota kehittivät Philo Farnsworth (1906–1971), Vladimir Zworykin (1888–1982) Yhdysvalloissa ja Kálmán Tihanyi (1897–1947) Unkarissa. Farnsworthin "kuvadissektoria" käyttävää laitetta esiteltiin 1927–1929. Zworykin työskenteli Westinghousella kehittäen "ikonoskooppia". Zworykinin laite patentoitiin ensimmäisenä 1925, mutta se pystyi esittämään vain liikkumatonta kuvaa. Farnsworth ja Zworykin patentin hankkinut RCA joutuivat patenttiriitaan. Sähköinen televisio toimi ensi kerran vuonna 1926, kun Zworykin ja Farnsworthin patentit yhdistettiin Tihanyin kameraputkeen. Tihanyi oli kehittänyt kameraputkeaan radioskooppiaan varten vuonna 1926.


title: Televisiovastaanotin

text: Werner Flechsig patentoi maskijärjestelmällä () toimivan väritelevision Saksassa vuonna 1938, ja se esiteltiin kansainvälisessä radionäyttelyssä Berliinissä vuonna 1939. Useimmat kuvaputkiväritelevisiot, joita käytetään nykyisin, perustuvat tähän tekniikkaan. Vielä toisen maailmansodan aikana 16. elokuuta 1944 Baird sai toimimaan ensimmäisen täysin sähköisen väritelevisiovastaanottimen näytön. Hänen 600-juovainen televisionsa perustui ”läpäisymenetelmään” ("beam penetration").


title: Televisiovastaanotin

text: Televisiovastaanottimessa on näyttö, jolla kuva esitetään, sekä kaiutin äänien toistamiseksi. Joissain televisiossa on sisäänrakennettu digitaalisovitin.


title: Televisiovastaanotin

text: Nykyisissä litteissä televisioissa käytetään yleensä nestekidenäyttöjä (LCD) tai plasmanäyttöjä. Perinteisempi on suuremman tilan vaativa kuvaputkitelevisio.


title: Televisiovastaanotin

text: Nestekidenäyttö koostuu sähköisesti ohjatusta, valoa polarisoivasta nesteestä, joka on suljettu soluihin kahden läpinäkyvän suorassa kulmassa olevan polarisoivan levyn väliin. Kun sähkökenttää ei ole, nesteen molekyylit ovat lepotilassa, ja ne kiertyvät luonnostaan suoran kulman ääripäästä toiseen. Valo polarisoituu ensin yhdessä levyssä, kiertyy sitten niin, että lopuksi valo kulkee toisen levyn läpi. Koko yhdistelmä on lähes läpinäkyvä; vain ensimmäisen polarisaatiolevyn läpäistessään valo himmenee hieman. Kun soluun muodostetaan sähkökenttä, nesteen molekyylit kääntyvät kentän suuntaisiksi estäen polarisoituneen valon kiertymisen. Kun valo osuu omaa polarisaatiotasoaan vasten kohtisuorasti polarisoivaan levyyn, solu näyttää tummalta. LCD-televisio sisältää taustavalon toisella puolella, kuin mistä sitä katsotaan. Aktivoidut kiteet näkyvät mustina, kun taas aktivoimattomat kiteet ovat kirkkaita.


title: Televisiovastaanotin

text: OLED-näyttö on itsevalaisevista LED-kuvapisteistä rakentuva näyttö, jonka etuna on voimakas kontrasti. OLED-tekniikkaa ei pidä sekoittaa LED TV-tekniikkaan, jossa LED-valaisinta käytetään nestekidenäytön taustavalona.


title: Televisiovastaanotin

text: Plasmatelevisiossa sadattuhannet pienet solut sijaitsevat kahden lasilevyn välissä. Nämä solut sisältävät sekoituksen neonia ja ksenonia. Solun läpi kulkeva sähkövirta ionisoi kaasun muuttaen sen plasmaksi. Plasma säteilee ultraviolettivaloa, joka puolestaan saa fluoresoivan materiaalin tuottamaan näkyvää valoa.


title: Televisiovastaanotin

text: Kuvaputkitelevision näyttö muodostuu kuvaputkesta, jossa elektronisuihku piirtää kuvan 25 kertaa sekunnissa (PAL-järjestelmässä) lomitettuna 50 puolikuvaan, sytyttäen yksitellen kuvaruudun pieniä kuvapisteitä. Ensimmäiset kaupalliset mustavalkoiset kuvaputkitelevisiot toi myyntiin saksalainen Telefunken vuonna 1934. Britit ja yhdysvaltalaiset seurasivat parin vuoden kuluttua. Väritelevisiossa on kolmen loistepisteen ryhmiä: sininen, vihreä ja punainen, jotka elektronisuihku saa loistamaan (katso RGB). Kuvaputkitelevisio vaatii paksuutensa takia LCD- ja plasmatelevisioita enemmän tilaa.


title: Televisiovastaanotin

text: Ruotsin kuluttajajärjestön mukaan samalla kuvalaadulla televisioiden sähkönkulutuksen ero voi olla 60 %. LCD-TV kuluttaa vähemmän sähköä kuin plasmatelevisio. Tutkimuksen mukaan viiden tunnin päiväkäytöllä ero voi olla 242 kruunua eli noin 24,2 euroa vuodessa.


title: Televisiovastaanotin

text: Suomessa on toiminut parhaimmillaan seitsemän televisiovastaanottimien valmistajaa. Mustavalkotelevisioiden valmistus alkoi vuonna 1955. Ensimmäisiä valmistajia olivat Helvar (tuotemerkki Celeston) ja Asa Radio. Helkama aloitti valmistuksen seuraavana vuonna. 1958 alkoivat myös Salora ja Iskumetalli valmistaa televisioita. Televisioiden kokoonpanoa tekivät Suomessa myös Terateksi nimensä vaihtanut "Fenno-Radio" ja Aga. Iskumetalli fuusioitiin myöhemmin Lohja Oy:hyn.


title: Televisiovastaanotin

text: Väritelevisioiden valmistus alkoi 1969 tuotemerkillä "Salora Finlandia". Lohja Oy:n televisioiden tuotemerkiksi tuli Finlux 1970-luvun alussa. Tämä osti Asa Radion 1979. Maan suurimmat TV-valmistajat olivat tuolloin Salora ja Finlux.


title: Televisiovastaanotin

text: Vastaanottimien lisäksi Suomessa yritettiin myös kuvaputkien valmistusta. Valtion kuvaputkitehdas Valco perustettiin 1976. Yhtiö ajautui kuitenkin heti vaikeuksiin. Kuvaputkien tuotanto loppui 1980 suurten tappioiden jälkeen.


title: Televisiovastaanotin

text: Salora päätyi Nokialle 1980-luvulla, Finlux 1992. Nokia kuitenkin luopui televisiovalmistuksesta 1996. Televisioiden valmistus jatkui vielä Turun televisiotehtaalla eri omistajien omistuksessa, kunnes tehdas ajautui 2005 konkurssiin. Tuolloin myös televisioiden valmistus Suomessa loppui.


title: Dave Lindholm

text: Dave ”Isokynä” Lindholm (oikealta nimeltään Ralf Henrik Lindholm; s. 31. maaliskuuta 1952 Helsinki) on suomalainen kitaristi ja laulaja-lauluntekijä, joka on oman pitkän uransa lisäksi esiintynyt monien muiden nimekkäiden artistien kanssa. Helsinkiläinen Dave muutti Tampereelle 80-luvun alussa.


title: Dave Lindholm

text: Lindholm on levyttänyt suuren määrän sekä suomeksi että englanniksi. Lindholmin tunnetuimpia kappaleita ovat ”Pieni ja hento ote”, ”Jazzikansa tulee”, ”Sitähän se kaikki on”, ”Kaikki menee seinään”, ”Joo, joo, mä rakastan sua”, "Sataa & 22" ja ”Annan kitaran laulaa vaan”.


title: Dave Lindholm

text: Dave Lindholmin ensimmäinen levyttänyt yhtye oli Ferris, joka julkaisi ainoaksi jääneen albuminsa 1971 (Love Records). Dave Lindholm vei laulujaan talvella 1971–1972 Love Recordsiin nimellä ”Great Pen Lee”. Levy-yhtiö taivutteli hänet muuttamaan taiteilijanimensä Isokynäksi, joka on pysynyt muusikon liikanimenä näihin päiviin asti. Ensimmäisistä albumeista, "Iso "Kynä" Lindholm" (1972) ja "Sirkus" (1973), varsinkin jälkimmäistä pidetään suomirockin klassikkona. Vuonna 1975 Lindholm perusti yhtyeen Rock'n'Roll Band, jossa hän lauloi englanniksi. Tämä kokoonpano jäi lyhytaikaiseksi. Vuonna 1979 Lindholm julkaisi sooloalbuminsa "Vanha & uusi romanssi". Vielä samana vuonna hän perusti Ari Vaahteran kanssa Bluesounds-kokoonpanon, joka levytti klassikkolevynä pidetyn englanninkielisen rockalbumin "Black" (1980). Like julkaisi vuonna 2001 kirjan "Dave Lindholm – levytyksiä 30 vuotta", jossa käydään läpi Lindholmin siihenastinen levytysura hänen ja muitten kertomana. Kirjan teki Lamppu Laamanen.


title: Dave Lindholm

text: Kesän 2006 aikana Lindholm kasasi kokoonpanon, johon kuuluivat Dave Lindholm, laulu ja kitarat, Maria Hänninen, laulu ja basso, Sir Lampard, kitara, Anssi Nykänen, rummut. Kokoonpano esitti keikoillaan Lindholmin uran tunnetuimpia englanninkielisiä lauluja, esimerkiksi ”I'm Gonna Roll” ja ”T.H.E. World”. Kiertueelta äänitettiin livealbumi, joka ilmestyi marraskuussa 2006. Albumin äänitykset ovat Tavastialta (28.6.2006) ja Kesäkaivarin konsertista (17.7.2006). Albumin nimi on "Dave Lindholm in English".


title: Dave Lindholm

text: Vuonna 2006 Lindholm sai säveltaiteen valtionpalkinnon pitkästä ja tinkimättömästä urastaan. Tällöin tuli kuluneeksi 35 vuotta Lindholmin ensilevytyksestä. Vuonna 2009 hän sai Juha Vainio -palkinnon. Vuoden 2011 Emma-gaalassa Lindholm sai "Erikois-Emman". Häntä luonnehdittiin näin: "Aito bluesmies, suomalaisen bluesin ja rockin peruskallio".


title: Dave Lindholm

text: Vuonna 2012 Lindholm julkaisi kolme levyä: kaksi Dave L. B. Inventive -yhtyeen kanssa ja yhden veljensä Calle Lindholmin kanssa. 2013 hän julkaisi suomenkielisen levyn neljän vuoden tauon jälkeen: "Ken elää, ken näkee. Ken B." Vuonna 2015 Dave L. B. Inventive julkaisi kolmannen levynsä "Behind Shades" ja Lindholm jälleen suomenkielisen soololevyn "Ajaton on ajoissa".Dave Lindholmilla on ollut useita omia yhtyeitä, ja hän on soittanut monissa merkittävissä suomalaisyhtyeissä, muun muassa:


title: AMOS-kranaatinheitinjärjestelmä

text:
AMOS-kranaatinheitinjärjestelmä (Advanced Mortar System)
on suomalaisen Patria Vammas Oy:n ja ruotsalaisen Land Systems Hägglunds AB:n (ennen Alvis Hägglunds AB) rekisteröimä tavaramerkki. AMOS on perästä ladattava 120 millimetrin kranaatinheitinjärjestelmä, joka koostuu kahdesta 120 mm kranaatinheitinaseesta, jotka ovat kiinnitetty yhteiseen asekehtoon, ja johon on lisätty automatisoitu latausjärjestelmä. Puolustusvoimille koulutuskäyttöön otettavissa AMOS FIN -vaunuissa latausjärjestelmä on putken takana, mikä poistaa kaksoislatauksen vaaran. Suomalaisessa järjestelmässä neljän AMOS-ajoneuvon kahdeksan 120 millimetrin putkea korvaavat yhdeksän tavallista kranaatinheitinkomppanian 120 mm raskasta kranaatinheitintä.


title: AMOS-kranaatinheitinjärjestelmä

text: AMOS on perästä ladattava 120 mm kranaatinheitinjärjestelmä, joka koostuu kahdesta 120 mm kranaatinheitinaseesta, jotka on kiinnitetty yhteiseen asekehtoon ja johon on lisätty automatisoitu latausjärjestelmä. Puolustusvoimille koulutuskäyttöön otettavissa AMOS FIN -vaunuissa latausjärjestelmä on putken takana, mikä poistaa kaksoislatauksen vaaran.


title: AMOS-kranaatinheitinjärjestelmä

text: Kranaatinheitinjärjestelmän etuna on sen asennettavuus eri alustoille (eri tst-ajoneuvot, laivat, veneet), suuri tulivoima ja nk. ryöppyammuntaominaisuus, jossa jopa 12 kranaattia voidaan ampua eri pituisille lentoradoille, jolloin ne osuvat samanaikaisesti kohteeseensa. Ryöppyammunnan vuoksi kohde ei kykene suojautumaan ensimmäisten kranaattien tultua maaliinsa. Heitinjärjestelmä kykenee myös suora-ammuntaan.


title: AMOS-kranaatinheitinjärjestelmä

text: AMOS voidaan asentaa useille ajoneuvoalustoille, kuten ruotsalaiselle panssaroidulle tela-ajoneuvoille CV90, M113 tai taisteluveneeseen. Suomen puolustusvoimat käyttää ensimmäisinä lavetteina Patria AMV -miehistönkuljetusvaunuja. Vaunussa on viisihenkinen miehistö: johtaja, ajaja, ampuja, lataaja sekä apulataaja


title: AMOS-kranaatinheitinjärjestelmä

text: Suomalaisessa järjestelmässä neljän AMOS-ajoneuvon kahdeksan 120 millimetrin putkea korvaavat yhdeksän tavallista kranaatinheitinkomppanian 120 mm raskasta kranaatinheitintä. Tulenavaus voidaan suorittaa 30 sekunnissa, koska järjestelmä osaa laskea ampuma-arvot itse. Etuna on lisäksi se, että AMOS voidaan liikkuvuutensa vuoksi siirtää nopeasti uuteen asemaan ammunnan jälkeen, mikä vaikeuttaa toisen osapuolen vastatykistötoimintaa (engl. shoot-and-scoot). Tuliasemasta poistuminen onnistuu nopeimmillaan noin kymmenessä sekunnissa. Tulivoimaltaan AMOS-heitinjärjestelmä vastaa kahta perinteistä kranaatinheitinjoukkuetta, koska järjestelmä osaa itse laskea omat lentoradat kuudelle kranaatille yhdellä kertaa ja tarvittaessa suunnata putket uudelleen latausten välissä. Tulenavaus voidaan toteuttaa ryöppynä siten, että kuusi kranaattia ammutaan eri lentoradoille ja ne iskeytyvät maaliin samanaikaisesti, näin vihollinen ei ehdi suojautua ja vaikutus on tehokkaampi.


title: AMOS-kranaatinheitinjärjestelmä

text: Suomen käytössä oleva järjestelmä tunnetaan nimellä AMOS-FIN. Ensimmäiset AMOS-järjestelmät luovutettiin Karjalan Prikaatin käyttöön maaliskuussa 2006. Suomessa aseen sarjatuotanto aloitettiin vuonna 2007.


title: AMOS-kranaatinheitinjärjestelmä

text:
AMOS-kranaatinheitinjärjestelmän joukkotuotanto eli kouluttaminen varusmiehille alkoi vuoden 2013 alussa. Henkilökunta sai koulutuksen vuonna 2012. Maavoimien kaikki AMOS-yksiköt kouluttaa Karjalan prikaati.
120 millimetrin raskaita kranaatinheittimiä on siirrelty panssaroiduissa miehistönkuljetusvaunuissa muun muassa Lähi-idän konflikteissa. Esimerkiksi Israel on käyttänyt sitä telavetoisessa yhdysvaltalaisessa M113-miehistönkuljetusvaunussa Tampellan teknologiaan perustuvia 120 mm Soltam-kranaatinheittimiä. AMOS on kuitenkin ensimmäinen umpinainen vaunu kranaatinheittimelle.


title: AMOS-kranaatinheitinjärjestelmä

text: Yhdysvaltalainen AAI Corporation hankki AMOS-kranaatinheitinjärjestelmän tekniikan yksinoikeuslisenssin 29. maaliskuuta 2003.


title: AMOS-kranaatinheitinjärjestelmä

text: Ruotsi on tilannut Patrialta ja BAE Systems Hägglundsilta kaksi AMOS-prototyyppiä. Tilaus sisältää kehitystyön, valmistuksen ja mahdolliset maa- ja meriversioiden sarjatoimitukset. Kaupan arvo on noin 55 miljoonaa euroa ja toimitukset aloitetaan mahdollisesti vuonna 2011.


title: AMOS-kranaatinheitinjärjestelmä

text: Maavoimat hankkii 18 Amos-kranaatinheitinpanssariajoneuvoa tykötarpeineen ja koulutuksineen.


title: Kuulantyöntö

text: Kuulantyöntö on yleisurheilulaji, jossa päämääränä on työntää raskasta kuulaa mahdollisimman pitkälle. Kuulantyöntö on ollut aina nykyaikaisten olympialaisten ohjelmassa. Se kuuluu myös miesten kymmenotteluun ja naisten seitsenotteluun.


title: Kuulantyöntö

text: Kilpailijat tekevät työntönsä ringistä, joka on halkaisijaltaan 2,135 metriä (7 jalkaa). Kuula täytyy asettaa kaulan ja hartian väliin, ja työntökäsi on oikaistava suoraksi työntöhetkellä. Suorituksen jälkeen kuulantyöntäjän täytyy poistua ringistä työntöreunan vastakkaiselta puolelta. Työnnön pituus mitataan ringin etuosasta kuulan laskeutumispaikkaan.


title: Kuulantyöntö

text: Kilpailuissa kahdeksalla parhaalla kilpailijalla on kuusi työntöä. Kaikkien työntöjen jälkeen kilpailija, joka on suorittanut pisimmän sääntöjen mukaisen työnnön, julistetaan voittajaksi. Miesten käyttämä kuula painaa 7,26 kg (~16 paunaa) ja naisten 4 kg. Kuulantyönnössä jalka saa nousta valkoista levyä vasten.


title: Kuulantyöntö

text: Kuulantyönnössä käytetään kahta erilaista työntötekniikkaa. Perinteisessä liukusiirto- eli pakitustekniikassa aloitusasento on selkä työntösuuntaa kohti. Tästä asennosta lähdetään pakittamaan taaksepäin vartalo hallitusti kasassa pitäen tarkoituksena saavuttaa optimaalinen työntöasento. Pakitustekniikasta on myös variaatio, jossa aloitetaan työntökäden vastaisella jalalla ja vaihdetaan jalkaa työnnön aikana. Tätä tekniikkaa käyttävät pääasiassa 7-ottelijat. Myös pyörähdystekniikassa, joka muistuttaa hieman kiekonheittäjien käyttämää tekniikkaa, lähdetään liikkeelle selkä työntösuuntaa kohti. Työntäjän pyörähdysliikkeet ovat kuitenkin paljon suppeammat kuin kiekonheitossa, mikä johtuu mörssärien suuremmasta massasta, pienemmästä ringistä ja siitä, että kuula on painopisteen kohdalla.


title: Kuulantyöntö

text: Vaikka nämä kaksi työntötekniikkaa ovat aivan erilaisia, yhteistä niille on se, että kumpikin päätyy lopulta samantapaiseen työntöasentoon. Vauhdinoton perusajatuksena onkin saada kuulalle mahdollisimman suuri lähtönopeus. Pyörähdystekniikka on nykyään huipputyöntäjien keskuudessa yleisempi, mutta helpompana tekniikkana pakitus on suosittu etenkin aloittelijoiden keskuudessa. Pakitustekniikka on myös erityisesti moniottelijoiden suosiossa, sillä se säästää enemmän jalkoja kuin pyörähdys.


title: Kuulantyöntö

text: Kuulantyöntö on kuulunut olympialaisten lajivalikoimaan ensimmäisistä nykyaikaisista olympialaisista lähtien. Naisten kuulantyöntö tuli olympialaisten ohjelmaan vuonna 1948. Parhaiten arvokisojen kuulantyönnössä ovat menestyneet miesten kuulantyönnössä yhdysvaltalaiset ja naisten kuulantyönnössä neuvostoliittolaiset


title: Digitaalisovitin

text: Digitaalisovitin eli digisovitin (puhekielessä usein "digiboksi") on laite, joka vastaanottaa digitaalisia televisiolähetyksiä ja muuntaa lähetykset katsottavaksi millä tahansa televisiovastaanottimella.


title: Digitaalisovitin

text: Useimmissa uusissa televisioissa on sisäänrakennettu digitaalinen vastaanotin, jolloin digitaalisovitinta ei tarvita pelkkään television katseluun. Sovitin tarvitaan yleensä tässäkin tapauksessa, jos halutaan tallentaa muuta kuin parhaillaan katseltavaa ohjelmaa.


title: Digitaalisovitin

text: Digitaalisovitin kytketään antenni-, kaapeli- tai satelliittitelevisioliitännän ja televisiovastaanottimen väliin seuraavasti:


title: Digitaalisovitin

text: Antenni-, kaapeli- tai satelliittitelevisioliitäntään digitaalisovitin liitetään aina tavanomaisen antennijohdon avulla. Digitaalisovittimessa tämä liitäntä on merkitty "RF IN", "Antenna In" tai "Cable In" tekstillä.


title: Digitaalisovitin

text: Televisiovastaanottimeen digitaalisovitin liitetään useimmin SCART-johdon avulla. Uusiin HDTV-televisioihin se voidaan kytkeä myös digitaalisen HDMI-liittimen kautta. SCART- tai HDMI-liitäntä ei kuitenkaan aina ole välttämätön - jos digitaalisovitin sisältää RF-modulaattorin, se voidaan liittää televisioon tavallisen antennijatkojohdon avulla. Tämä on tarpeellista esimerkiksi matkatelevisioissa ja vanhoissa televisioissa, joista SCART-liitin usein puuttuu. Tässä tapauksessa antennijatkojohto kytketään digisovittimen "RF OUT" -liittimen ja television antenniliittimen väliin, minkä jälkeen televisio viritetään vastaanottamaan digisovittimen lähettämää UHF-kanavaa.


title: Digitaalisovitin

text:
Jos digisovittimissa on kaksi SCART-liitäntää, niistä toinen liitetään televisioon ja toista voidaan käyttää esimerkiksi ulkopuolisen tallentimen, kuten videonauhurin tai tallentavan DVD-soittimen liittämiseen.
DigiTV:n radiokanavia ja myös TV kanavia voi kuunnella audioliitännöillä myös ilman TV:tä.
Tosin tällöin virittämistä helpottaa monitorointi TV:n avulla.


title: Digitaalisovitin

text: Digitaalisovittimia on saatavilla erikseen antenni-TV- (DVB-T), satelliitti-TV- (DVB-S) ja kaapeli-TV-lähetysten (DVB-C) vastaanottamiseen. Toistaiseksi suuri osa saatavilla olevista malleista soveltuu vain yhdentyyppisen lähetyssignaalin vastaanottoon, mikä on ollut omiaan sekoittamaan laitteen hankkimista harkitsevia kuluttajia. Markkinoilla on kuitenkin myös jonkin verran kahden eri vastaanottotyypin osaavia laitteita, joita markkinoidaan usein 'combo'-malleina: malleja on myyty etenkin yhdistetyiksi antenni- ja satelliittivastaanottimiksi.


title: Digitaalisovitin

text: Ulkoisesti eri vastaanottotavan laitteet näyttävät usein samanlaisilta ja ainoa näkyvä ero onkin yleensä vain laitteen mallinumerossa: T-malli soveltuu antennilähetysten vastaanottamiseen, C-malli kaapeli-TV:hen ja S-malli satelliittiantenniin liitettäväksi.


title: Digitaalisovitin

text: Markkinoilla on myös sovittimia, joissa on useampi kuin yksi viritin, mikä mahdollistaa useamman kuin yhden kanavanipun vastaanottamisen samanaikaisesti, esimerkiksi tallennuksen aikana. Joissakin yhden virittimen laitteissakin toisen digikanavan katsominen on mahdollista, jos se lähetetään samassa kanavanipussa kuin tallennettava kanava.


title: Digitaalisovitin

text: Tallentavassa digitaalisovittimessa on yleensä kaksi viritintä ja sisäänrakennettu kiintolevy televisio-ohjelmien tallentamista sekä katseluajan siirtoa varten. Laitteen avulla voidaan katsella yhtä digitaalikanavaa ja samanaikaisesti tallentaa toista ilman erillistä tallennusvälinettä.


title: Digitaalisovitin

text: Halvimpia malleja lukuun ottamatta useimmissa digitaalisovittimissa on sisäänrakennettu Conax-kortinlukija maksullisten kanavien katsomista varten.


title: Digitaalisovitin

text: Lähes kaikissa sovittimissa on elektroninen ohjelmaopas, joka näyttää kulloinkin saatavilla olevan ohjelmatarjonnan.


title: Digitaalisovitin

text: Monissa sovittimissa on lisäksi oma teksti-TV, joka on käytettävissä vaikka televisiosta sellainen puuttuisikin.


title: Digitaalisovitin

text: Useimpien digisovittimien ohjelmistoversio (firmware) on myös päivitettävissä. Päivitysten avulla sovittimeen voidaan luoda uusia ominaisuuksia ja parannella jo käytössä olevia toimintoja. Uuden ohjelmistoversion voi asennuttaa myös laitteen jälleenmyyjällä.


title: Puolukka

text: Puolukka ("Vaccinium vitis-idaea") on puolukoiden sukuun ("Vaccinium") ja kanervakasvien heimoon kuuluva, 5–30 senttimetriä korkea ainavihanta varpu, joka kasvaa laajalla alueella pohjoisella pallonpuoliskolla. Puolukalla on vihreät ja suipot lehdet, jotka ovat 10–25 millimetriä pitkät. Puolukka kukkii touko-kesäkuussa ja punainen syötävä pohjusmarja on kypsä syyskuussa. Puolukka viihtyy parhaiten kuivien kangasmetsien puolukkatyypin metsissä.


title: Puolukka

text: Puolukka on yleisesti käytetty marja sekä Suomen tärkein luonnonmarja, myös Etelä- ja Keski-Euroopassa puolukkaa arvostetaan suuresti. Suomessa vuosittainen puolukkasato vaihtelee 180–500 milj. kg paikkeilla. Sitä poimitaan vuosittain noin 100 milj. kg, mutta kaupalliseen käyttöön vain noin 5–10 milj. kg.


title: Puolukka

text: Yksi puolukkayksilö laajenee kasvullisesti noin neliödesimetrin kokoisen laikun verran vuodessa.


title: Puolukka

text: Puolukan varvut ovat 5–30 cm pitkiä, pystyjä tai kohenevia sekä hieman karvaisia. Pohjois-Suomessa esiintyvän ”pitkän puolukan” varvun koko voi olla jopa 50 cm.


title: Puolukka

text: Puolukan lehdet ovat karvaisia pitkänomaisia ja vastapuikeita, ja niiden alapinnalla on tummia pisteitä. Lehtilapa on soikea ja melkein tasasuhtainen. Lehden yläpinta on uurteinen, tummanvärinen sekä nahkea. Lehden reuna kääntyy alaspäin, ja sen kärjessä on usein isohko nystermä. Lehtiruoti on kooltaan 1–2 mm.


title: Puolukka

text: Koska puolukka on kuivien kangasmetsien laji, se säästää vettä, kun se ei pudota lehtiään syksyisin. Puolukan lehtien elinikä on noin 2–4 vuotta. Puolukka kasvattaa vain noin kymmenen uutta lehteä joka kevät.


title: Puolukka

text: Puolukan kukinto nuokkuu verson latvassa. Kukat eli teriöt ovat valkoisia tai hieman vaaleanpunaisia ja muodoltaan kello- tai ruukkumaisia. Puolukka on sekä hyönteis- että itsepölytteinen. Heteissä ei ole sarvimaisia lisäkkeitä, vaan siitepöly varisee ulos ponnenpuoliskojen päissä olevista sarvimaisista pidentymistä. Kukkaperä on lyhyt ja nystykarvainen. Verhiö on kooltaan noin yhden millimetrin. Heteitä puolukalla on 4–8. Emin vartalo on pitkä.


title: Puolukka

text: Puolukan kukkiminen ajoittuu yleensä kesä–heinäkuun tienoille. Joskus elo–syyskuussa ilmaantuu jälkikukintoja. Tärkeimpiä puolukan pölyttäjiä ovat kimalaiset ja maamehiläiset. Kärpäset, ripsiäiset sekä kovakuoriaiset ovat puolukan kannalta tehottomia pölyttäjiä.


title: Puolukka

text: Puolukan hedelmä on kypsänä pallomainen, punainen, läpimitaltaan noin 5–8 millimetriä oleva happamahko marja. Marjoilla on paljon hyötykäyttöä taloustuotteena ja ihmisten sekä metsän eläintenkin ravintona. Puolukka kuuluu kanervakasveihin, mutta puolukoiden alaheimoa "Vaccinidae" on ehdotettu omaksi heimokseen, sillä sen hedelmänä on marja.


title: Puolukka

text: Puolukkakasvien maavarsistojen ikä on noin parikymmentä vuotta. Ilmaversot ja lehdet elävät puolestaan noin neljä vuotta, mutta itse puolukkakasvi voi olla yli 100 vuoden ikäinen, sillä se uusiutuu jatkuvasti.


title: Puolukka

text: Karussa ja happamassa kangasmetsähumuksessa puolukka elää myös symbioosissa joidenkin sienten kanssa. Puolukkaan voivat iskeä myös erilaiset sienitaudit. Yleisimmät sienitaudit ovat pöhösienten ("Exobasidium" spp.) aiheuttamia, ja ne aiheuttavat puolukan lehtien turpoamista ja käpristymistä. Sieni valjastaa puolukan lehdet tällöin omien itiöidensä tuottamiseen, eivätkä ne enää sen jälkeen pysty yhteyttämään. "Mycosphaerella rubefaciens" -kotelosieni taas aiheuttaa lehtien värjäytymistä punaiseksi ja turpoamista. Toinen yleinen puolukassa esiintyvä sieni on myös harmaita laikkuja lehtien pintaan aiheuttava "Mycosphaerella stemmatea". "Gibbera vaccinii" -hiilipahkasieni aiheuttaa nokimaista, paksua karstaa. Härmäsienet ovat Suomessa harvinaisia, mutta mustikanruostesieni on yleinen. Suomessa esiintyy harvinaisena ruostesieni "Calyptospora geoppertina", joka muodostaa puolukan varressa talvi-itiöitään muuttaen sen paksuksi.


title: Puolukka

text: Puolukan latinankielisessä lajinimessä "Vaccinium vitis-idaea" "vitis" tarkoittaa latinaksi "viiniköynnöstä" ja "idaea" Idavuorella asuvaa. Idavuorella viitataan Kreetalla olevaan vuoreen, joka tunnetaan nykyään nimellä Psiloreitis. Puolukka ei nimestään huolimatta kasva Psiloreitiksella. Nimi on peräisin antiikin kreikkalaisen Theofrastoksen tutkimuksesta, jossa hän todennäköisesti kuvailee vuorella kasvavaa mustikkaa ja jota tieteellisen nimen antanut Carl von Linné tulkitsi ilmeisesti väärin ja yhdisti Idavuorella esiintyvän lajin puolukkaan.


title: Puolukka

text: Puolukkaa kasvaa Pohjois-Amerikassa ja Euraasiassa. Alalaji "vitis-idaea" kasvaa Euraasiassa ja alalaji "minus" Pohjois-Amerikassa. Euraasian alalajia tavataan Euroopassa Skandinaviasta Italian ja Kaukasuksen pohjoisosiin asti. Aasiassa sen levinneisyysalue kattaa mantereen pohjoisosat Siperiasta Pohjois-Kiinaan ja Koreaan. Lisäksi sitä kasvaa Japanissa. Pohjois-Amerikan alalaji kasvaa Grönlannin luoteisosista Kanadan eteläosiin ja Yhdysvaltain Uuden-Englannin alueelle. Sitä tavataan koko mantereen pohjoisosissa, lännessä aina Brittiläisessä Kolumbiassa ja Beringinmeren saarilla asti.


title: Puolukka

text: Puolukka on levittäytynyt laajalti pohjoisen lauhkeisiin metsiin, ja sitä kasvaa myös arktisissa ja vuoristoisissa ympäristöissä. Levinneisyysalueensa eteläosissa se kasvaa pääasiassa soilla, mutta muualla sen kasvuympäristöksi käyvät sekä kuivat että kosteat paikat. Puolukka viihtyy Suomen metsätyyppiopin mukaan erityisesti valoisissa ja kuivahkoissa kangasmetsissä. Sitä tavataan silti myös korvissa, rämeillä, kallioilla, tunturikankailla, pellonpientareilla ja tienvarsilla.


title: Puolukka

text: Puolukan saattaa sekoittaa sianpuolukkaan ("Arctostaphylos uva-ursi"). Se kasvaa puolukan tavoin kuivilla kankailla ja kalliorinteillä. Sianpuolukan erottaa puolukasta esimerkiksi sen lehdistä: sianpuolukan lehdillä on alapinnalla verkkosuonitus ja puolukan lehtien alapinnalla on tummia pisteitä, ilmarakokuoppia. Sianpuolukan lehdet ovat myös tyvestään kapenevat eli suikean vastapuikeat. Lisäksi sianpuolukan marjat ovat mauttomia, kuivia ja jauhoisia eikä niillä ole juuri käyttöä talousmarjoina. Sianpuolukka on kuitenkin puolukkaa tunnetumpi ja käytetympi rohdoskasvi.


title: Puolukka

text: Puolukka risteytyy myös mustikan kanssa, ("Vaccinium" x "intermedium"). Risteymän marjasato on niukkaa heikkolaatuisen siitepölyn takia ja sen lehdet ovat puolukan ja mustikan välimuoto.


title: Puolukka

text: Puolukka on yleisesti käytetty marja sekä Suomen tärkein luonnonmarja, ja myös Etelä- ja Keski-Euroopassa puolukkaa arvostetaan korkealle. Suomessa vuosittainen puolukkasato vaihtelee 200–500 milj. kg paikkeilla. Sitä poimitaan vuosittain noin 100 milj. kg, mutta kaupalliseen käyttöön vain noin 5–10 milj. kg. Sato vaihtelee paljon vuodesta toiseen.


title: Puolukka

text: Puolukka on ruoanlaitossa monikäyttöinen marja. Siitä tehdään mehua, hilloa, puuroa, sosetta, hyytelöä sekä paljon muuta. Sitä voidaan myös lisätä leipään ja mämmiin. Ihmisten lisäksi puolukoita syövät ainakin kanalinnut, rastaat, karhut, mäyrät, muutkin petoeläimet sekä metsähiiret sekä -myyrät.


title: Puolukka

text: Puolukat säilyvät erittäin hyvin ilman säilöntäaineita niiden sisältämän bentsoehapon takia. Survottuina ne säilyvät erinomaisesti alle viiden asteen lämpötiloissa.


title: Puolukka

text: Puolukka on hapan marja. Sen kokonaishappopitoisuus on noin 2,5 %, mistä noin 0,05–0,2 % on bentsoehappoa ja loput pääasiassa omena- tai sitruunahappoa. Marjojen sokeripitoisuus on noin 8–9 %. Puolukka sisältää myös arbutiinia, vakkiniinia sekä vähän vitamiineja, C-vitamiinia siinä on noin 5–10 milligrammaa sataa grammaa kohti ja A-vitamiinia 100 kansainvälistä yksikköä.


title: Puolukka

text: Puolukan tärkeimmät terveysvaikutukset perustuvat sen erilaisiin polyfenoliyhdisteisiin sekä kivennäis- ja hivenaineisiin, joita se sisältää paljon. Puolukassa on runsaita määriä ainakin mangaania, polyfenoliyhdisteitä (kuten resveratroli, lignaanit sekä proantosyanidiinit), flavonoideja sekä bioflaviineja. Mangaani on tärkeä ravintoaine energia-, valkuaisaine- sekä kolesteroliaineenvaihdunnan entsyymeille. Resveratrolilla on tulehdusta ehkäiseviä vaikutuksia ja proantosyanidiinit ehkäisevät haitallisten aineiden kiinnittymistä limakalvoille. Puolukka on myös hyvä kuidun lähde. Lisäksi puolukka sisältää paljon polyfenoleja (”P-vitamiinia”).


title: Puolukka

text: Marjat edistävät maksan, sapen sekä vatsan toimintaa, pitävät suoliston terveenä, edistävät raudan sekä kivennäisaineiden imeytymistä. Antibioottiset aineet torjuvat munuaisten ja virtsateiden tulehduksia.


title: Puolukka

text: Eräiden marjojen ravintoarvot per 100 g


title: Puolukka

text: Puolukan lehdillä on myös rohdoskäyttöä. Niistä voidaan valmista teetä, joka tepsii reumavaivoihin, virtsatietulehduksiin sekä verensokerin alentamiseen. Puolukan lehdissä on 4–9 prosenttia arbutiinia, joka on tärkeimpiä virtsatietulehduksen hoitoon vaikuttavia aineita. Yliannos puolukanlehtiteetä voi kuitenkin aiheuttaa myrkytyksen, joten sitä pitää käyttää hillitysti. Rohdoskasvina puolukka jää ravintokasvina vähemmän käytetyn sianpuolukan varjoon.


title: Puolukka

text: Puolukasta on jalostettu Ruotsissa useita lajikkeita, joissa on isommat marjat ja suurempi sato kuin villissä puolukassa. Viljeltyjä lajikkeita ovat muun muassa:


title: Kanervakasvit

text: Kanervakasvit (Ericaceae) on Ericales-lahkoon kuuluva kasviheimo, jonka lajit ovat lähinnä pienehköjä puuvartisia kasveja, usein varpuja, kuten puolukka ja kanerva. Heimo on laajalle levinnyt, ja sen lajeja tavataan kaikilla mantereilla Etelämannerta lukuun ottamatta. Useilla lajeilla on syötävät marjat; monia lajeja kasvatetaan koristekasveina.


title: Kanervakasvit

text: Angiosperm Phylogeny Group päätyi geenitutkimusten perusteella liittämään aiemmin erilliseksi luokitellut heimot "Empetraceae" (variksenmarjakasvit), "Epacridaceae", "Monotropaceae" (mäntykukkakasvit), "Prionotaceae" ja "Pyrolaceae" (talvikkikasvit) kanervakasveihin.


title: Kanervakasvit

text: Kanervakasvit ovat monivuotisia, usein puuvartisia kasveja. Useimmat lajit ovat matalia varpuja tai pieniä pensaita, mutta heimoon kuuluu myös joitakin köynnöksiä ja puita. Heimoon kuuluu joitakin päällyskasveja. Kanervakasvit ovat yleensä ainavihantia. Eräät lajit ovat lehtivihreättömiä loiskasveja. Lehdet ovat usein hammaslaitaisia, kierteisesti tai vastakkaisesti asettuneita. Kukinnot ovat rakenteeltaan terttumaisia. Kukissa on yleensä viisi, joskus neljä terä- ja verholehteä. Teriö on osittain tai lähes kokonaan yhteenkasvanut ja muodoltaan kellomainen. Hedelmä on yleensä kota tai marja, joillakin lajeilla luumarja.


title: Kanervakasvit

text: Kanervakasvit jaetaan yhdeksään alaheimoon:


title: Kanervakasvit

text: Alaheimossa on vain kellopensaiden 16-lajinen suku ("Enkianthus"), joka on kotoisin Etelä-Kiinasta ja Japanista. Niiden lehdet ovat valekiehkuroissa, kukat riippuvia ja heteenponnet sarvellisia.


title: Kanervakasvit

text: Alaheimon neljässä suvussa on 40 lajia, joista 35 kuuluu talvikkien sukuun ("Pyrola"). Kasvit ovat monivuotisia juurakollisia ruohoja, joista jotkut ovat sienijuuren varassa eläviä marraskasveja, joiden lehdet ovat surkastuneet suomuiksi. Lehdet sijaitsevat valekiehkuroissa, kukinto on terttu, kukka eriteräinen ja mesiäisetön, heteenponnet lisäkkeettömiä, istukat turvonneita laitaistukoita ja alkio lyhyt ja tuskin erilaistunut. Alaheimo kasvaa enimmäkseen pohjoisessa lauhkeassa vyöhykkeessä (myös Suomessa), lisäksi arktisilla alueilla ja Pohjois-Sumatralla.


title: Kanervakasvit

text: Alaheimon lajit ovat monivuotisia, lehtivihreättömiä, sienijuuren varassa tai loisina eläviä ruohoja, joiden lehdet ovat ruodittomia ja suomumaisia. Kukinto on terttu. Kukat ovat 3-8-lukuisia, verhiö toisinaan melko kookas ja teriö eri- tai yhdislehtinen tai joskus puuttuu. Heteenponnet avautuvat tavallisesti raoilla ja ovat tavallisesti lisäkkeettömiä. Joskus hedelmä on marjamainen; siemenet toisinaan siivellisiä; alkio vähäpätöinen ja erilaistumaton.


title: Kanervakasvit

text: Alaheimossa on kymmenen sukua ja 15 lajia, jotka kasvavat pohjoisella pallonpuoliskolla, pääasiassa lauhkeilla alueilla, myös Suomessa (mäntykukka).


title: Kanervakasvit

text: Alaheimoon kuuluu noin 80 lajia ja yhdestä kuuteen sukua. Suurin osa lajeista on sianpuolukoita ("Arctostaphylos"), joita 60 lajia. Alaheimo kasvaa pohjoisella lauhkealla vyöhykkeellä, erityisesti Pohjois-Amerikan lounaisosissa ja Välimeren alueella. Kasvien teriö on ruukkumainen, ponnet lisäkkeellisiä ja hedelmä marja tai luumarja.


title: Kanervakasvit

text: Alaheimon muodostaa yksi ainoa suku, varpiot ("Cassiope"), jossa on 12 lajia sirkumboreaalisesti levinneinä. Niiden silmut ovat suomuttomia, kukat sijaitsevat yksittäin lehtihangoissa ja ovat riippuvia ja ponnet ovat lisäkkeellisiä.


title: Kanervakasvit

text: Kasveihin kuuluu myös epifyyttejä eli päällyskasveja. Lehdet voivat olla järjestyneet myös kierteisesti. Kukat ovat riippuvia tai pystyjä, joskus vastakohtaisia. Ponnet ovat tavallisesti lisäkkeettömiä. Kota on liiteluomainen.


title: Kanervakasvit

text: Alaheimo käsittää 19 sukua ja 1790 lajia, joita on runsaiten Etelä-Afrikassa ja Kaakkois-Aasiassa saaristoineen. Alaheimo on yleinen muös pohjoisella pallonpuoliskolla ja Etelä-Amerikan länsi- ja eteläosissa. Runsaslajisin suku on alppiruusut ("Rhododendron", 850 lajia), johon sisällytettään myös ennen omina sukuinaan pidetyt suvut "Azalea" (atsaleat), "Ledum" (suopursut), "Menziesia" (tiukupensaat) ja "Tsusiophyllum". Kellokanervien suvussa ("Erica") on ainakin 765 lajia.


title: Kanervakasvit

text: Alaheimon ainoa suku "Harrimanella" käsittää kaksi hajanaisesti sirkumboreaalisesti levinnyttä lajia, joiden lehdet ovat neulasmaisia ja ehytlaitaisia, kukat yksittäin lehtihangoissa ja riippuvia sekä ponnet kannuksellisia.


title: Kanervakasvit

text: Kasvien lehdet ovat kuivuuteen sopeutuneita (kseromorfisia) ja teräväkärkisiä. Kukinto on joko lehtihankainen, tavallisesti tähkä, tai kukat sijaitsevat yksittäin lehtihangoissa. Kukat ovat usein riippuvia, ja niissä on viisi hedettä; heteenponnet ovat yksiteekaisia, avautuvat raoilla ja ovat lisäkkeettömiä. Teriö on jäljellä hedelmässä.


title: Kanervakasvit

text: Alaheimossa on 35 sukua ja 545 lajia pääasiassa eteläisellä pallonpuoliskolla, erityisesti Australaasiassa ja Chilessä. Tribuksia ovat Prionoteae (kaksi yksilajista sukua Chilessä ja Tasmaniassa), Archerieae (yksi nelilajinen suku Australiassa, Tasmaniassa ja Uudessa-Seelannissa), Oligarrheneae (kolme sukua ja viisi lajia Australiassa), Cosmelieae (kolme sukua ja 27 lajia Lounais- ja Itä-Australiassa sekä Tasmaniassa, mm. "Andersonia"), Richeeae (kaksi sukua ja 68 lajia Australiassa, Uudessa-Kaledoniassa ja Uudessa-Seelannissa, mm. "Dracophyllum"), Epacrideae (viisi sukua, 55 lajia Itä-Australiassa ja Tasmaniassa, mm. "Epacris") ja Styphelieae (noin 19 sukua Australiasta Kaakkois-Aasiaan ja Havaijille ulottuvalla alueella, mm. "Leucopogon").


title: Kanervakasvit

text: Noin 20% lajeista on epifyyttejä. Kärkisilmu kuolee ja kasvu jatkuu hankasilmuista. Lehdet ovat ehyitä ja tavallisesti sulkasuonisia; niissä on toisinaan rauhasia. Kukinto on tavallisesti lehtihankainen ja kukat riippuvia. Kukkaperä on usein nivelikäs ja siinä on esilehtiä. Heteenponsissa on lisäkkeitä tai ne puuttuvat. Sikiäin on tavallisesti kehänpäällinen, luotti tylppä. Hedelmä on tavallisesti kota, mutta myös marja.


title: Kanervakasvit

text: Alaheimo kasvaa pohjoisella pallonpuoliskolla, Malaijien saaristossa, Keski- ja Etelä-Amerikan vuoristoissa, Australian Queenslandissa ja jokunen laji Afrikassa. Suurimmat suvut ovat puolukat ("Vaccinium", 450 lajia), "Agapetes" (noin 400 lajia), salalit ("Gaultheria", 240 lajia), "Cavendishia" (155 lajia), "Dimorphanthera" (noin 85 lajia), "Psammisia" (60 lajia), "Thibaudia" (60 lajia), "Macleania" (55 lajia) ja kruunumustikat ("Gaylussacia", 50 lajia).


title: Kanervakasvit

text: Kanervakasveihin kuuluvat seuraavat suvut:


title: Puolukat

text: Puolukat ("Vaccinium") on kanervakasveihin ("Ericaceae") kuuluva kasvisuku, joka käsittää sekä varsinaiset puolukat että mustikat, karpalot ja juolukat.


title: Puolukat

text: Sukuun kuuluu monivuotisia varpuja, joiden kukan terälehdet kasvavat yhteen roikkuvaksi kelloksi. Marja on sininen tai punainen, joskus harvoin valkoinen. Kaikki viihtyvät vähäkalkkisilla mailla.


title: Puolukat

text: Puolukat jaetaan 33 sektioon, joihin kuuluu yhteensä 150–450 lajia:


title: Pensasmustikka

text: Pensasmustikka ("Vaccinium corymbosum") on Pohjois-Amerikasta peräisin oleva mustikan lähisukulainen. "Vaccinium"-suvun kasvit kuuluvat kanervakasveihin.


title: Pensasmustikka

text: Pensasmustikka kasvaa jopa kaksi metriä korkeaksi.


title: Pensasmustikka

text: Pensasmustikka viihtyy happamassa maaperässä ja puolivarjossa tai auringossa. Se on pidettävä tuulelta suojassa mutta kestää pakkasta melko hyvin -25 asteeseen asti. Kasvualustaa voi parantaa esimerkiksi rodomullalla tai kahvinpuruilla jotka tuovat maaperään pensasmustikan tarvitsemaa happamuutta (pH 4,5 – 5,5). Pensasmustikkaa on hyvä lannoittaa alppiruusuille tai perunalle tarkoitetuilla lannoitteilla.


title: Pensasmustikka

text: Pensasmustikka alkaa tuottaa satoa noin parivuotiaana, mutta parhaimmillaan sadontuotanto on kuudesta vuodesta eteenpäin. Satoa voidaan saada jopa 10 l per pensas. Pensasmustikan marjat eivät ole niin mehukkaita ja aromisia kuin tavallisen mustikan. Sitä vastoin marjat ovat kookkaampia, mutta hedelmäliha on väritöntä ja siemenet puuttuvat. Mustikkapensaat pidetään sopivan harvana leikkaamalla.. Pölyyntymistä parantaa kahden lajikkeen, esimerkiksi Alvarin ja Ainon, rinnakkain kasvattaminen.


title: Automaatio

text: Automaatio () tarkoittaa itsetoimivaa laitetta tai järjestelmää. Nykyisin teollisuusautomaatio tarkoittaa usein tietokoneen käyttämistä koneiden ja tuotantoprosessien ohjaamisessa. Tuotantotekniikan osana teollisuusautomaatio on kehittyneempi aste mekanisaatiosta, jossa ihmiset käyttävät koneita työnsä apuna. Tunnetuin automaation alue on teollisuusrobotiikka. Automaation joitakin hyötyjä ovat toistettavuus, tiukempi laadunhallinta, jätteiden vähentyminen, integraatio yrityksen muiden järjestelmien kanssa, kasvanut tuotanto ja pienentynyt työvoiman tarve. Joitakin haittapuolia ovat korkeat alkukustannukset ja suurempi riippuvuus kunnossapidosta.


title: Automaatio

text: 1900-luvun puoliväliin mennessä automaatiota oli käytetty lähinnä pienen mittakaavan laitteissa, joissa voitiin hyödyntää mekaniikkaa ohjaamaan tuotantoa. Käytännössä konsepti muuttui käyttökelpoiseksi vasta kun mukaan lisättiin tietokone, joka monipuolisesti ohjelmoitavana laitteena pystyy suorittamaan lähes kaikenlaisia tehtäviä. Tietokoneet joiden hinta, suorituskyky ja koko olivat taloudellisesti kannattavia tulivat markkinoille 1960-luvulla. Sen jälkeen suurin osa tuotantolinjojen tehtävistä on automatisoitu.


title: Automaatio

text: Useimmissa tapauksissa käytetään erityisesti automaatiota varten tehtyjä tietokoneita, ohjelmoitavia logiikoita (PLC, Programmable Logic Control), ohjaamaan järjestelmän toimilaitteita sensoreilta saatujen tietojen perusteella. Ohjelmoitavan logiikan avulla voidaan hallita koneen tai prosessin toimintoja tarkasti.


title: Automaatio

text: Ihmisen ja ohjelmoitavan logiikan välisessä kommunikaatiossa käytettävästä käyttöliittymästä käytetään termiä HMI (Human-Machine Interface). HMI voidaan toteuttaa logiikkaan liittyvillä näyttölaitteilla tai PC-valvomo-ohjelmistojen avulla. Käyttöliittymän kautta voidaan esimerkiksi syöttää ja valvoa haluttua lämpötilaa tai painetta, jota logiikan pitää ylläpitää prosessissa.


title: Automaatio

text: Toinen automaation muoto on testausautomaatio, jossa tietokone ohjelmoidaan matkimaan ihmisen toimintaa tietokoneohjelmistojen manuaalisen testauksen aikana. Työssä käytetään erityisiä "testausautomaatio-ohjelmistoja", jonka tuottaman ohjelman avulla testaajan työ voidaan toistaa täsmälleen samalla tavalla uudelleen myöhemmin.


title: Automaatio

text: Automaatioon liittyy muutamia tärkeitä yhteiskunnallisia vaikutuksia, kuten automaation vaikutus työllisyyteen tai työttömyyteen.


title: Automaatio

text: Joidenkin mielestä automaatio johtaa korkeampaan työllisyyteen. Joidenkin käsityksen mukaan vapautunut työvoima mahdollistaa yhä useamman siirtymisen tehdastyöstä toimistotyöhön, joka on yleensä paremmin palkattua. Eräänä ilmiönä on havaittu matalasti koulutettujen alojen palkan nousu useissa teollistuneissa maissa, koska tällaisiin töihin on vaikeampi löytää työntekijöitä, jolloin palkkaus nousee kysynnän ja tarjonnan mukaisesti.


title: Automaatio

text: Eräät ovat vastakkaista mieltä, ainakin pidemmän ajanjakson kehityksestä. Ensinnäkin automaatio on vasta alkanut ja lyhyen aikavälin olosuhteet peittävät sen pitkäkestoiset vaikutukset. Esimerkiksi monet Yhdysvaltain teollisuustyöpaikoista siirtyivät muihin maihin 1990-luvun alussa, mutta IT-alan samanaikainen kasvu peitti menetetyt työpaikat tilastoissa.


title: Automaatio

text: Näyttää siltä, että automaatio vähentää vähän koulutetun työvoiman määrää korvaamalla heidät halvemmilla koneilla, mutta kokonaisvaikutus työvoimaan ei ole selvä. Länsimaiden automaatioaste on noussut korkeaksi samalla kun kansalaisten hyvinvointi on kasvanut. Automaation vaikutusta tähän muutokseen ei ole tutkittu kunnolla.


title: Automaatio

text: Teollisuusyritys ABB ja "The Economist" -lehti ovat julkistaneet valmiutta uuden älykkään automaation käyttöönottoon kuvaavan indeksin. Indeksin on tarkoitus kuvata mitkä maat kykenevät sujuvasti ottamaan käyttöön viimeisimmät automaatioteknologiat. Indeksissä on 25 maata ja niistä ensimmäiseksi sijoittui Etelä-Korea.


title: Automaatio

text: David Noble, Forces of Production: a social history of industrial automation, New York: Knopf 1984


title: Fintelligens

text: Fintelligens on suomalainen rap-yhtye, joka esiintyy ja levyttää suomen kielellä. Yhtyeen jäsenet ovat Kimmo "Elastinen" Laiho ja Henrik "Iso H" Rosenberg. Yhtyeen keikka-DJ on ollut alusta asti DJ Ewok. Yhtye on yksi tunnetuimmista suomalaisista rap-yhtyeistä.


title: Fintelligens

text: Iso H ja Elastinen tapasivat toisensa vuonna 1996 Harjun nuorisotalolla "Colorblind"-nimisessä rasisminvastaisessa musikaaliprojektissa. Osallistuessaan Ranskassa järjestettyyn musiikinvaihto-ohjelmaan Elastinen ja Iso H saivat idean suomenkielisestä rap-yhtyeestä. Tammikuussa 1998 he julkaisivat omakustanteena levyn, joka sisälsi yhden suomenkielisen (Vapaa tyyli) ja yhden englanninkielisen kappaleen (Finvasion). Levyä painettiin sata kappaletta, ja sitä myytiin muun muassa The Funkiest -levykaupassa, sekä kädestä käteen erilaisissa hiphop-tapahtumissa. Loppuvuodesta yhtye teki sopimuksen Sony Musicin kanssa ensimmäisen singlen julkaisusta.


title: Fintelligens

text: Syksyllä 1999 julkaistiin Fintelligensin ensimmäinen single "Voittamaton", jonka video päätyi MoonTV:n ja MTV Nordicin soittolistoille. Single myi kultasingleen oikeuttavan määrän ja pysyi virallisen singlelistan top-10:ssä vielä silloinkin, kun yhtyeen toinen single, "Kellareiden kasvatit," julkaistiin vuonna 2000. Myös toinen single myi nopeasti kultaa. Ennen esikoislevyn julkaisua tehty kolmas single "Stockholm–Helsinki" myi kahden edellisen singlen tavoin kultaa ja pysyi singlelistan kärjessä pitkään. Syksyllä 2000 julkaistiin Fintelligensin esikoisalbumi "Renesanssi, "joka myi nopeasti kultalevyyn tuolloin oikeuttaneen määrän, eli yli 20 000 kappaletta. Levy julkaistiin CD:nä ja MiniDiscinä.


title: Fintelligens

text: Vuonna 2001 Fintelligens julkaisi toisen albuminsa "Tän tahtiin", jota myytiin yli 15 000 kappaletta. Kultalevyyn oikeuttamaa myyntimäärä oli alennettu vuodeksi 2001 15 000 kappaleeseen. Vuonna 2002 Fintelligens julkaisi kolmannen albuminsa, "Kokemusten summa". Se myi alle kuukaudessa kultaa ja sitä on myyty reilusti yli 25 000 kappaletta. Vuonna 2003 Fintelligens julkaisi aiempaa uraa kokoava kokoelmalevy "Nää vuodet 1997-2003", joka päätti Fintelligensin levytyssopimuksen Sony Musicin kanssa.


title: Fintelligens

text: Vuoden 2003 jälkeen Elastinen ja Iso H keskittyivät soolouriinsa, sekä Kapasiteettiyksikön kanssa perustetun Rähinä Records -levy-yhtiön pyörittämiseen. Elastinen julkaisi albumit "Elaksis Kivi" (2004), "Anna soida" (2006) ja "E.L.A." (2007), sekä mixtapen "E.T.T.E." (2006) Timo Pieni Huijauksen kanssa. Iso H julkaisi heinäkuussa 2007 ensimmäisen sooloalbuminsa "Lähelle on pitkä matka", jonka tekemisen hän oli aloittanut jo vuonna 2002.


title: Fintelligens

text: Vuonna 2008 Fintelligens teki paluun esiintyessään tv-ohjelma Summerissa. 15. heinäkuuta 2008 Fintelligens vieraili radioasema YleX:ssä ja soitti uuden sinkkunsa "Hoida homma", joka julkaistiin vain digitaalisena versiona. Syksyllä 2008 ilmestyi toinen single "Määränpää", jolla vieraili Lauri Tähkä. Fintelligensin neljäs albumi "Lisää" julkaistiin marraskuussa 2008. Helmikuussa 2009 Fintelligens julkaisi singlen "Miljoona".


title: Fintelligens

text: Fintelligensin "Mikä boogie" -single sai ensisoittonsa YleX:llä torstaina 17. joulukuuta 2009, ja sen vastaanotto oli erinomainen. Yhtyeen viides studioalbumi "Mun tie tai maantie" ilmestyi 17. helmikuuta 2010. Levyltä julkaistiin myös single "Runeberginkatu"", "joka kuvastaa albumilla toisenlaista puolta kuin" ""Mikä boogie"".


title: Fintelligens

text: Fintelligens julkaisi kuudennen studioalbuminsa "Täytyy tuntuu" 15. kesäkuuta 2011. Albumilta on julkaistu singlet "Ei tekosyitä" ja "Etkot, juhlat, jatkot", joka oli myös YleX:n vuoden 2011 kesäkumibiisi.


title: Fintelligens

text: Fintelligens esiintyi 22. maaliskuuta 2012 yhdessä Riku Niemi Orchestran kanssa Finlandia-talossa. Fintelligens esitti omia kappaleitaan orkesterin säestämänä.


title: Fintelligens

text:
Yhtyeen toistaiseksi viimeinen kiertue käynnistyi 2. marraskuuta 2012. Kiertueen viimeinen keikka oli 5. joulukuuta 2012 Rähinä Live -tapahtumassa, jonka jälkeen yhtye jäi tauolle. Sen aikana Elastinen ja Iso H jatkavat soolouriaan. Elastisen neljäs sooloalbumi "Joka päivä koko päivä" ilmestyi huhtikuussa 2013.
12.heinäkuuta 2018 Fintelligens julkaisi uutta musiikkia seitsemän vuoden tauon jälkeen. Kappaleen nimi on Kivijalka ja sillä on mukana myös ruotsalaisräppäri Petter.


title: Ericales

text: Ericales on kaksisirkkaisten (Magnoliopsida) kasvien lahko. Ne muodostavat merkittävän osan trooppisten sademetsien aluskasvillisuudesta, missä 10 % lajeista ja 22 % varsista kuuluu tähän lahkoon.


title: Ericales

text:
Ericales-lahkoon kuuluvat seuraavat heimot:
Aiemmin omiksi heimoikseen on myös erotettu:


title: Karpalo

text: Karpalo voi viitata seuraaviin asioihin:


title: Ruusukasvit

text: Ruusukasvit (Rosaceae) on Rosales-lahkoon kuuluva kaksisirkkaisten kasvien heimo. Niiden noin 3 100 lajia ovat levinneet kaikkialle maapallolle. Kasvutapa vaihtelee puusta ja pensaasta pienikokoisiin ruohoihin. Kukka on säteittäinen, usein suurikokoinen ja värikäs. Hedelmä on luumarja, pähkylä tai tuppilo. Useilla lajeilla kukkapohjus turpoaa meheväksi; tällaisia merkittäviä viljelykasvisukuja ovat mansikat, omenapuut, päärynät, vatukat ja suku "Prunus", johon sisältyvät muun muassa manteli, persikka, kirsikat, aprikoosi ja luumu.


title: Ruusukasvit

text: Syötäviä hedelmiä ja marjoja tuottavia, hyötykasvina viljeltyjä ruusukasvilajeja ovat esimerkiksi puut hapankirsikka, kotipihlaja, mispeli, päärynä, tarhaomenapuu ja pensaat japaninruusukvitteni, karhunvatukat, marja-aronia ja vadelma.


title: Ruusukasvit

text: Ruusukasveihin kuuluvat suvut:


title: Ruusukasvit

text: Lisäksi heimoon kuuluu useita sukujenvälisistä risteymiä. Niistä käytettyjä nimiä:


title: Kanadantuija

text: Kanadantuija ("Thuja occidentalis") on sypressikasveihin kuuluva havupuu, joka kasvaa luonnonvaraisena Kanadan kaakkoisosassa ja Yhdysvaltojen koillisosassa. Kanadantuija oli varhaisimpia Pohjois-Amerikasta Eurooppaan tuotuja puita (noin vuonna 1566).


title: Kanadantuija

text: Kanadantuija kasvaa yleensä 10–20 metrin korkuiseksi ja 40 cm paksuksi. Suurin tunnettu yksilö on 34 metriä pitkä ja halkaisijaltaan 175 cm. Kaarna on punaruskeaa, uurteista ja siitä irtoaa kapeita pitkittäisiä suikaleita. Vanhin tunnettu elävä yksilö on yli tuhatvuotias, mutta kuolleesta puusta on laskettu yli 1 500 vuosirengasta. Nämä vanhat yksilöt ovat iästään huolimatta pienikokoisia ja kitukasvuisia kasvupaikastaan johtuen.


title: Kanadantuija

text: Kanadantuijan kasvupaikkoja ovat kosteat metsät, suot, jokien ja järvien rannat, rinteet ja jyrkänteet. Kanadantuija voi olla tietyissä kasvuolosuhteissa erittäin pitkäikäinen puu. Huomattavan vanhoja yksilöitä kasvaa jyrkänteillä, missä ne ovat suojassa metsäpaloilta ja sitä ravinnokseen käyttäviltä hirvieläimiltä.


title: Kanadantuija

text: Kanadantuijaa käytetään yleisesti koristekasvina esimerkiksi aitakasvina, puistoissa ja hautausmailla. Lajikkeita on jalostettu yli 120.


title: X Window System

text: X Window System on bittikarttanäytölle kehitetty siirrettävä ja verkkoläpinäkyvä ikkunointijärjestelmä. Avoimeen lähdekoodiin perustuva X Window System syrjäytti kilpailijansa jo suhteellisen varhain ja muodostui ikkunointijärjestelmien standardiksi Unixeissa, Unixin kaltaisissa ja OpenVMS-käyttöjärjestelmissä. Se on saatavilla myös moniin muihin käyttöjärjestelmiin, mm. Microsoft Windowsiin ja macOS:ään.


title: X Window System

text: X11 osaa piirtää suorakulmion muotoisia, päällekkäisiä, hierarkkisia ikkunoita, joihin voidaan piirtää tekstiä ja grafiikkaa. Lisäksi se tukee erilaisia syöttölaitteita, kuten hiiriä ja näppäimistöjä. X11 ei määrää mitään käyttöliittymää, vaan sitä voi vapaasti vaihtaa.


title: X Window System

text: X:n edeltäjä oli ennen vuotta 1983 W-niminen ikkunointijärjestelmä, jota käytettiin V-käyttöjärjestelmän päällä.


title: X Window System

text: X:n kehittäminen alkoi MIT:ssa vuonna 1984 Jim Gettysin ja Bob Scheiflerin yhteistyöllä. Gettys oli mukana IBM:n, MIT:n ja DEC:n yhteisprojektissa. "Project Athenan" tavoitteena oli tarjota yhtenäinen tapa käyttää eri valmistajien epäyhteensopivia järjestelmiä.


title: X Window System

text: X1 otettiin käyttöön kesäkuussa 1984. Seuraavat julkaisut seuraavana vuonna olivat X6, X9 ja X10. X10R3 oli ensimmäinen, joka julkaistiin MIT:n ulkopuolelle. Nykyistä protokollaa käyttävä X11 julkaistiin syyskuussa 1987.


title: X Window System

text: DEC tuki X Window Systemiä rahallisesti ja tarjoamalla työntekijöitä toivoen sen muodostuvan standardiksi, koska DEC pyrki siirtämään kilpailua pois graafisen käyttöympäristön alalta kohti hardwarea, jossa se katsoi olevansa vahvempi. Tuki X Window Systemille oli suunnattu etenkin Sun Microsystemsin NeWS -tuotetta vastaan, joka oli samantyyppinen, mutta perustui suljettuun lähdekoodiin.


title: X Window System

text: Vuonna 1988, kun X oli osoittautunut menestykseksi, perustettiin MIT X Consortium ja sen seuraajaksi X Consortium, Inc., joka kehitti X:ää eteenpäin ja teki referenssitoteutuksen julkaisut X11R2:sta 1988 julkaisuun X11R6.3 1996 asti.


title: X Window System

text: Vuonna 1992 Yggdrasil Linux/GNU/X -jakelu yhdisti Linux-ytimen, GNU-ohjelmiston ja X-ikkunointijärjestelmän yhdeksi jakeluksi.


title: X Window System

text: Vuonna 1997 X:n kehitys siirtyi The Open Groupille, joka oli muodostettu Open Software Foundationin (OSF) ja X/Openin yhdistyessä. Toukokuussa 1999 The Open Group perusti X.Orgin, joka teki julkaisut X11R6.5.1:stä eteenpäin. Tosin tässä vaiheessa varsinainen kehitystyö oli tapahtunut XFree86-ryhmässä, joka kehitti mm. Linux-käyttöjärjestelmissä yleisesti käytettyä palvelinta.


title: X Window System

text: Alkuvuodesta 2004 perustettiin X.Org-säätiö, joka huhtikuussa 2004 julkaisi X11R6.7:n perustuen XFree86 4.4RC2:een. Syyskuussa julkaistiin X11R6.8.1. Useat Linux-käyttöjärjestelmäjulkaisijat ovat siirtyneet XFree86-toteutuksesta X.Org-referenssitoteutukseen.


title: X Window System

text: X perustuu asiakas-palvelinmalliin. Laite, joka piirtää ikkunoita ja grafiikkaa ruudulle, on palvelin ("X Window System display server"). Ohjelmat, jotka piirtävät ikkunansa ruudulle tai ottavat muuten yhteyden palvelimeen, ovat asiakkaita. X:n verkkoläpinäkyvyys merkitsee sitä, että palvelin ja asiakas voivat olla eri tietokoneilla.


title: X Window System

text: X-palvelin voi pyöriä Unix/Linux-työasemalla tai olla yksi ohjelma tai ikkuna Windows-käyttöjärjestelmän työpöydällä. Pelkkään X:n käyttöön tarkoitettuja X-päätteitä oli ennen myynnissä, nykyisin halvat Linux-PC:t ovat korvanneet ne.


title: X Window System

text: Koska X11 ei toteuta minkäänlaista käyttöliittymää, sen päällä pitää aina ajaa jotain tämän tekeviä asiakasohjelmia. Oleellisin asiakasohjelma on ikkunanhallintaohjelma ("window manager"), joka piirtää kehykset ikkunoille ja mahdollistaa niiden siirtämisen ruudulla ja koon muuttamisen. Ikkunanhallintaohjelmia käytettiin pitkään Linux-jakeluissa ainoina graafisen käyttöliittymän toteuttavina ohjelmina.


title: X Window System

text: X11:lle on kehitetty monia yhtenäisen käyttöliittymän antavia työpöytäympäristöjä ("desktop environment"). Aikaisimpia olivat Sunin kehittämä ja käyttämä OpenWindows ja DECin VMS:stä kotoisin oleva DECwindows. Lähes kaikki kaupalliset Unix-valmistajat siirtyivät kuitenkin The Open Groupin kehittämään Common Desktop Environmentiin (CDE), joka perustui HP VUEen ("Visual User Environment").


title: X Window System

text: Linux-puolella yhtenäistä käyttöliittymää ei ollut ennen kuin Matthias Ettrich lokakuussa 1996 kertoi suunnitelmastaan, KDE-projektista. KDE 1.0 julkaistiin 12. heinäkuuta 1998. KDE käytti Qt-käyttöliittymäkirjastoa, jonka lisenssi ei ollut avoin. Toinen ryhmä Miguel de Icazan johdolla aloitti siksi elokuussa 1997 GNOME-projektin ("GNU Network Object Model Environment"), joka on nykyisin GNUn virallinen työpöytäympäristö.


title: X Window System

text:
X11-ohjelmointia tehdään sen alimmalla tasolla Xlib-kirjaston avulla. Historiallisesti on kehitetty useita kirjastoja helpottamaan ohjelmointityötä.
Yksi varhaisimmista on X Athena Widgets (Xaw). Tämä kirjasto on useiden X:n mukana toimitettavien pikkuohjelmien pohjana.
1990-luvun alussa Unixissa kilpailivat kaksi kirjastoa, Sunin ja AT&T:n OPEN LOOK (Xview) ja Motif (Xm), jota tukivat IBM, DEC, HP ja SCO. Motifista tuli 1993 kaupallisten Unixien standardi ja CDE-ympäristön pohja. Motif-kirjastolle on kehitetty avointa kloonia nimellä Lesstif, jonka kehitys lopetettiin kun Motif julkaistiin LGPL-lisenssillä.


title: X Window System

text:
GIMP-kuvankäsittelyohjelman yhteydessä kehitettiin avoimen lähdekoodin GTK-kirjasto Motifin korvaajaksi. Myös norjalaisen TrollTechin Qt-kirjastosta tuli suosittu.
Tk-kirjastoa on käytetty komentosarjakielten kanssa.


title: X Window System

text:
X-ikkunointia on yritetty yksinkertaistaa ja tehostaa useita kertoja.
Linux-käyttöjärjestelmille on kehitetty Wayland-ohjelmistoa korvaamaan X11-ikkunointijärjestelmä.


title: X Window System

text: X11-protokollan seuraajalle X12 on olemassa suunnitelmia mutta ei toteutusta.


title: Antonin oireyhtymä

text: Antonin oireyhtymä on neurologinen aivovauriosta johtuva tila, jossa sokea henkilö ei itse tajua olevansa sokea. Oireyhtymä ilmenee usein näköhavainnoista vastaavan aivokudoksen tuhouduttua, jolloin henkilöltä ei ainoastaan katoa kyky nähdä vaan myös "kyky ymmärtää, näkeekö hän vai ei".


title: Antonin oireyhtymä

text: Antonin oireyhtymästä kärsivät luulevat näkevänsä täysin tavallisesti, eivätkä suostu uskomaan olevansa sokeita. Lääkärin kysyessä, mihin hän on asettanut silmälasinsa, oireyhtymästä kärsivä keksii nopeasti mutta varmasti vastauksen täysin päästään. Hän ei kuitenkaan osoita valehtelun merkkejä vaan ilmeisesti uskoo väitteensä.


title: Antonin oireyhtymä

text: Oireyhtymästä kärsivät eivät myöskään mitä luultavimmin luule aivojensa esittämiä vanhoja visuaalisia muistoja näköhavainnoiksi, koska visuaalisten muistojen esittämisestä vastaa sama aivokudos kuin näköhavaintojenkin tulkinnasta.


title: Antonin oireyhtymä

text: Filosofisesti Antonin oireyhtymästä kärsivät ovat vahva vastaväite kartesiolaiselle dualismille, jonka mukaan ihmisellä on metafyysisen suoraa ja varmaa tietoa omista ajatuksistaan, muttei näkökyvystään.


title: Hokkaidō

text: Hokkaidō (, , kirjaimellisesti ”pohjoinen meritie”) on Japanin pääsaarista toiseksi suurin Honshūn jälkeen. Se sijaitsee Honshūn pohjoispuolella Tyynessä valtameressä ja rajautuu lännessä Japaninmereen ja pohjoisessa Ohotanmereen. Sahalin sijaitsee sen pohjois- ja Kuriilit koillispuolella. Hokkaidō muodostaa muutamien lähisaarten kanssa Japanin suurimman prefektuurin; itse saaren pinta-ala on 77 978 neliökilometriä, prefektuurin 83 453 neliökilometriä eli noin 21 prosenttia Japanin kokonaispinta-alasta. Prefektuurin väkiluku on 5 430 909 (vuonna 2013).


title: Hokkaidō

text: Honshūsta Hokkaidōn erottaa Tsugarunsalmi, jonka alittaa vuonna 1988 valmistunut Seikan-tunneli. Saaren ilmasto on viileä, erityisesti länsirannikolla, jonne puhaltaa tuuli Siperiasta. Saari on hyvin vuoristoinen ja sillä on suuri keskusmassiivi, jota ympäröivät pienemmät vuorijonot. Rannikoilla on tasankoalueita. Saaren muuta Japania kylmemmästä ilmastosta huolimatta sillä harjoitetaan maataloutta, joka tuottaa muun muassa riisiä, soijaa, papuja, kauraa, ohraa, heinää ja perunoita; muita tärkeitä elinkeinoja ovat karjatalous, kalastus, metsäteollisuus ja terästeollisuus. Saaren tärkein keskus on Sapporon miljoonakaupunki, jossa myös prefektuurin hallinto sijaitsee.


title: Hokkaidō

text: Hokkaidōn alkuperäisasukkaat ovat ainuja. Saari tunnettiin aiemmin muun muassa nimillä "Ezo" tai "Ezochi" (); nykyinen nimi keksittiin vasta vuonna 1869. Saaren laajamittainen asuttaminen alkoi vasta 1800-luvun puolivälin jälkeen.


title: Hokkaidō

text: Hokkaidō sijaitsee Japanin pohjoiskärjessä, lähellä Venäjää. Saaren pinta-ala on 77 978 km² ja se on Japanin toiseksi suurin saari. Hokkaidō on Japaninmeren, Ohotanmeren ja Tyynen valtameren ympäröimä ja rannikoilla on laajat tasangot. Vesialueita Hokkaidōhon kuuluu yhteensä 4 943 km². Saaren keskiosa on vuoristoista ja siellä sijaitsee useita vulkaanisia tasankoja. Saaren korkein vuori on 2 290 metriin kohoava Asahi-vuori.


title: Hokkaidō

text: Suuria kaupunkeja on muun muassa 1,7 miljoonan asukkaan kaupunki Sapporo ja Asahikawa saaren keskellä, rannikolla kohti Honshūta on Hakodaten kaupunki.


title: Hokkaidō

text: Hokkaidōn prefektuuriin kuuluu myös useita pienempiä saaria, kuten Rishiri, Okushiri ja Rebun. Japanilaisten mukaan myös Venäjän hallussa olevat Iturup-, Kunashir-, Shikotan- ja Habomai-saaret kuuluvat Japanille. Hokkaidōn asema prefektuurina ilmenee nimen tavusta "dō", mutta siihen viitataan harvoin ”Hokkaidōn prefektuurina” paitsi silloin, kun on tärkeää erottaa itse saari prefektuurista.


title: Hokkaidō

text:
Hokkaidōssa sijaitsee myös paljon koskematonta metsää ja useita kansallispuistoja.Hokkaidōssa on 35 kaupunkia:
Hokkaidō on tunnettu viileistä kesistään ja jäätävistä talvistaan, minkä takia saari tunnetaankin lempinimellä ”Japanin Alaska”. Elokuussa keskilämpötila on arviolta noin 22 °C, kun taas tammikuussa keskilämpötila on –12 °C ja –4 °C välillä riippuen alueen korkeudesta. Saarella tapahtuu usein voimakkaita paikallisia lumimyrskyjä, jotka muodostavat pitkäkestoisia lumikinoksia. Näistä lumikinoksista korkeimmat ovat paikoitellen jopa useita metriä korkeita.


title: Hokkaidō

text: Muista Japanin suurista saarista poiketen Hokkaidōssa ei ole kesäkuussa alkavaa sadekautta, minkä takia saaren sademäärät eivät kohoa korkeiksi. Ilmasto on usein lauha tai viileä, eikä lämpötila nouse korkeaksi edes kesän kuumimpina kuukausina. Viileän ilmastonsa takia Hokkaidō on Japanin suosituimpia matkailukohteita, koska ilmasto mahdollistaa hyvät olosuhteet harjoittaa erilaisia talviurheilulajeja, kuten hiihtoa ja mäkihyppyä.


title: Hokkaidō

text: Talvisin Hokkaidōn pohjoisilla rannikkoalueilla liikkuminen Ohotanmeren kautta on hankalaa, sillä Kamtšatkan niemimaalta irtoilevat jäälautat liikkuvat saaren ohitse. Jäälautat yhdistettynä voimakkaisiin tuulenpuuskiin tekevät talvisin laiva- ja ilmaliikenteestä käytännössä mahdotonta Hokkaidōn pohjoisosissa.


title: Hokkaidō

text: "Nihonshokia" pidetään yleisesti ensimmäisenä mainintana historiassa Hokkaidosta. Tekstin mukaan Abe no Hirafu johti suuren laivaston ja armeijan pohjoiseen vuodesta 658 vuoteen 660 ja kohtasivat Mishihasen ja Emishin heimot. Yksi paikoista, joihin Hirafu meni, oli nimeltään Watarishima ja sen arvellaan tarkoittaneen Hokkaidōta. Kuitenkin on olemassa useita teorioita tapahtumien yksityiskohdista, kuten Watarishiman sijainti ja Emishien ja Mishihasien sukulaissuhteet ainuihin.


title: Hokkaidō

text: Nara- ja Heian-kausilla Hokkaidōn asukkaat ryhtyivät käymään kauppaa Japanin etuvartion, Dewan provinssin kanssa. Keskiajalta alkaen Hokkaidōn asukkaita alettiin kutsua nimellä Ezo (蝦夷). Samoihin aikoihin Hokkaidōta alettiin kutsua nimellä Ezochi (”Ezo-alue”) tai Ezogashima ("Ezojen saari"). Ezot pääasiassa kalastivat ja metsästivät ja saivat riisin ja metallin vaihdossa japanilaisilta.


title: Hokkaidō

text: Muromachi-kaudella japanilaiset loivat siirtokunnan Oshiman niemimaalle välttääkseen etelän taisteluita. Kun yhä enemmän ihmisiä muutti siirtokuntaan, kasvoivat ristiriidat japanilaisten ja ainujen välillä. Erimielisyydet kasvoivat lopulta taisteluksi. Takeda Nobuhiro tappoi ainujen johtajan, ja japanilaiset voittivat taistelun. Nobuhiron jälkeläisistä tuli Matsumaen hanin johtajia, jotka hallitsivat Ezochin eteläosia aina Edo-kaudelle asti.


title: Hokkaidō

text: Matsumaen hanin talous perustui yksinomaan ainujen kanssa käytyyn kauppaan. Matsumaen suvulla oli yksinoikeudet kaupankäyntiin ainujen kanssa Azuchi-Momoyama- ja Edo-kausilla. Hiljalleen Matsumaen han onnistui muuttamaan olosuhteita niin, että kaupankäynti alkoi tuottaa Matsumaen suvulle voittoa. Vuonna 1669 osa ainuista nousi kapinaan Shakushainin johdolla, mutta japanilaiset kukistivat kapinan.


title: Hokkaidō

text: Edo-kauden lopulla šogunaatti ymmärsi pohjoisen puolustuksen tärkeyden venäläisiä vastaan ja otti suurimman osan Hokkaidōsta haltuunsa. Šogunaatti teki ainujen elämästä hieman helpompaa, mutta hallinnon pääpiirteet eivät muuttuneet.


title: Hokkaidō

text: Tokugawa-šogunaatin hävittyä Boshinin sodan osa shōgunin laivastosta pakeni Hokkaidōhon ja julisti siellä 25. joulukuuta 1868 perustetuksi itsenäisen Ezon tasavallan, jonka pääkaupunkina oli Hakodate. Keisarin laivasto kuitenkin tuhosi shōgunin laivaston rippeet Hakodaten meritaistelussa toukokuun alussa, ja kapinalliset antautuivat 18. toukokuuta.


title: Hokkaidō

text: Pian seuranneen Meiji-restauraation aikana Hokkaidō sai nykyisen nimensä. Saari muutettiin siirtokunnasta prefektuuriksi 1882, joskin lainsäädäntö yhtenäistettiin muiden prefektuurien kanssa vasta 1947.


title: Hokkaidō

text: Muuhun Japaniin nähden harvaan asutulla saarella asuu vain vajaat kuusi miljoonaa ihmistä eli alle 5 % koko maan väestöstä. Hokkaidō on väkiluvultaan Japanin seitsemänneksi suurin prefektuuri.


title: Hokkaidō

text: Hokkaidō on ollut tasa-arvoinen prefektuuri muiden kanssa vuodesta 1947.


title: Hokkaidō

text: Hokkiadōn hallinto jakautuu yhdeksälle yleiskehitystoimistolle, joista viiden alaisuudessa toimii vielä alempi kehitystoimisto.


title: Hokkaidō

text: Vuonna 1869 Hokkaidō oli jaettu 11 provinssiin ja 86 piiriin. Nämä provinssit hajotettiin vuonna 1882 ja korvattiin Hakodaten, Sapporon ja Nemuron prefektuureilla. Vuonna 1886 nämä kolme prefektuuria yhdistettiin Hokkaidōn viraston alaiseksi territorioksi. Hokkaidō sai täydet prefektuurin oikeudet 1947, mutta useimmista Japanin muista prefektuureista poiketen Hokkaidōn nimen prefektuuria merkitsevä pääte ei kuitenkaan ole "-ken", vaan "-dō".


title: Hokkaidō

text: Vanhat provinssit ja niiden piirit olivat seuraavat:Hokkaidō on Japanin hallitseva maatalousalue. Se tuottaa eniten riisiä ja kalaa sekä jakaa ykkössijan kasvisten tuotannossa.


title: Hokkaidō

text: Vaikka Hokkaidōlla on jonkin verran kevyttä teollisuutta (pääasiassa paperiteollisuutta, oluenpanoa ja elintarviketeollisuutta), suurin osa väestöstä on palvelualojen työllistämää.


title: Hokkaidō

text: Hokkaidōn ainoa maayhteys muuhun Japaniin on Seikan-tunneli. Suurin osa saarelle saapuvista saapuu lentoteitse: päälentokenttä on Chitosen lentoasema Chitosessa, hieman Sapporosta etelään. Tokio–Chitose on maailman ruuhkaisin lentoreitti. Sitä käyttävät kolmen lentoyhtiön 45 lentoa päivittäin. Yksi lentoyhtiöistä, Air Do, nimettiin Hokkaidōn mukaan. Hokkaidōhon pääsee myös lautalla Sendaista, Niigatasta ja muutamista muista kaupungeista.


title: Hokkaidō

text: Hokkaidōlla itsellään on melko kehittynyt rautatieverkosto, mutta moniin kaupungeista pääsee vain autolla tai bussilla.


title: Hokkaidō

text: Matkailu on tärkeä tulonlähde Hokkaidōlle. Matkailu on runsasta niin talvella kuin kesälläkin. Talvisin ihmiset tulevat pääasiassa laskettelemaan, kesäisin pääasiassa vaeltamaan ja rentoutumaan kymmenissä kuumissa lähteissä.


title: Hokkaidō

text: Myös perinteistä matkailua on paljon, ja Hokkaidō kaitakukinenkan, jossa esitellään muun muassa runsaasti ainujen kulttuuria, on yksi Japanin merkittävimmistä museoista.


title: Hiisi-TV

text: Hiisi-TV oli joulukuussa 2003 aloittanut Vihdin, Karkkilan ja Lohjan paikallistelevisio, jota pyöritti nummelalainen Oy KoDa Productions AB. Ohjelmat näkyivät Lohjan puhelimen sekä Hiisi-Vision verkossa noin 20 000 kotitaloudelle. Kanava lähetti ohjelmaa joka päivä. Sitä voi seurata myös valtakunnallisesti Internetissä.


title: Hiisi-TV

text: 11.01.2006 alkaen Hiisi-TV yhdistyi Diggari-televisiokanavaan. Hiisi-TV lähetti edelleen päivittäin alueellisen ohjelman ja muina aikoina kanava lähetti ainoastaan Diggari-kanavan ohjelmaa. Diggari lopetti toimintansa vuoden 2009 lopussa.


title: Merikukka Forsius

text: Merikukka Forsius (s. 12. elokuuta 1972 Helsinki) on suomalainen vihreiden ja kokoomuksen kansanedustajana toiminut poliitikko. Forsius oli Vihreän liiton kansanedustajana Uudenmaan vaalipiiristä vuosina 1999–2008, mutta loikkasi kokoomuksen eduskuntaryhmään 14. helmikuuta 2008. Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Forsius asettui ehdolle kokoomuksen ehdokkaana, mutta ei tullut valituksi. Vaalien jälkeen hän vetäytyi julkisuudesta.


title: Merikukka Forsius

text: Ennen kansanedustajuuttaan Forsius osallistui Vihdin kunnallispolitiikkaan nuorisolautakunnan, ympäristölautakunnan ja kunnanvaltuuston jäsenenä. Eduskunnassa hän on kuulunut viiteen eri valiokuntaan, huhtikuusta 2007 alkaen vain sivistysvaliokuntaan.


title: Merikukka Forsius

text: Eduskuntavaaleissa 2007 Kehittyvien maakuntien Suomi rahoitti Forsiuksen kampanjaa 5 000 €:lla.


title: Merikukka Forsius

text: Merikukka Forsius vastusti ainoana kokoomuksen kansanedustajista ydinvoiman lisärakentamista vuonna 2010, kun eduskunta teki periaatepäätöksen kolmen lisäreaktorin osalta. Helmikuussa 2010 hänet erotettiin määräaikaisesti kokoomuksen ryhmästä Vihdin kunnanvaltuustossa, kun hän äänesti toistuvasti paikallisten koulujen säästöpäätöksiä vastaan.


title: Merikukka Forsius

text: Joulukuussa 2011 kerrottiin Forsiuksen pyytäneen eroa Vihdin kunnanvaltuuston jäsenyydestä ja muista kunnallisista luottamustoimista henkilökohtaisten syiden vuoksi.


title: Merikukka Forsius

text: Forsius asuu Vihdin Nummelassa. Forsius pelasi nuorena tennistä voittaen muun muassa kaksi yleisen luokan suomenmestaruutta. Hän joutui lopettamaan tennisuransa loukkaantumisten vuoksi. Ennen kansanedustajaksi valintaansa hän toimi luomuviljelijänä Vihdissä silloisen miehensä Erkki Hakkaraisen luomutilalla. Koulutukseltaan hän on kasvatustieteiden maisteri (1998) ja luokanopettaja.


title: Merikukka Forsius

text: Merikukka Forsiuksen vanhemmat ovat ekonomi, tilintarkastaja Raimo Eiler Forsius (s. 1931) ja tämän 2. puoliso merkonomi Mervi Marjatta Matilainen (s. 1947). Hän kuuluu suomalaiseen, Vihdistä lähtöisin olevaan Forsiuksen sukuun. Myös hänen isänsä äidin puoleisia sukulaisia on ollut mukana politiikassa: Merikukka Forsiuksen isän äiti oli kokoomuksen kansanedustaja Saara Forsius, ja myös isän äidin isä Artturi Hiidenheimo ja tämän toinen puoliso Elli Hiidenheimo olivat kokoomuksen kansanedustajia. Kansanedustajia kokoomuspuolueen edeltäjän Suomalaisen puolueen riveissä olivat myös isän äidin setä Pentti Hiidenheimo ja isän äidin äidin isä Kaarle Ojanen, joka toimi myös valtiopäivämiehenä, kuten myös isän äidin isän äidin isä Axel Gabriel Tolpo..


title: Merikukka Forsius

text: Forsius on ollut kahdesti naimisissa, ensin Erkki Hakkaraisen kanssa. Toisesta avioliitosta liikemies Hjallis Harkimon kanssa hänellä on vuonna 2004 syntynyt poika Dan.


title: Merikukka Forsius

text: Maaliskuussa 2007 alettiin julkisuudessa puhua Forsiuksen ja pääministeri Matti Vanhasen välisestä seurustelusuhteesta. Tämän jälkeen myös "The Times" käsitteli suhdetta. Forsius kertoi Ilta-Sanomissa 19. toukokuuta 2007, että hänen ja Vanhasen välillä ei ole koskaan ollut seurustelusuhdetta.


title: Merikukka Forsius

text: Syyskuussa 2007 Merikukka Forsius kihlautui Vihdin silloisen kunnanjohtajan Petri Härkösen kanssa. Marraskuussa 2007 kerrottiin parin kihlauksen purkautumisesta. Suhteesta kuitenkin seurasi Forsiuksen toinen lapsi, joka syntyi keväällä 2008. Lapsi sai nimekseen Jim.


title: Merikukka Forsius

text: Vuonna 2014 Forsiuksen kerrotaan kihlanneen naisopettajan.


title: GNOME

text: GNOME () on työpöytäympäristö, jota käytetään Unixin kaltaisissa käyttöjärjestelmissä, kuten Linuxissa. Gnome-projektin tavoitteena on tarjota helppokäyttöinen tietokoneen graafinen käyttöliittymä ja kattava kehitysalusta sovelluksille. Gnome on GNU-projektin virallinen osa.


title: GNOME

text: Gnome on saatavilla useimpiin Linux- ja BSD-käyttöjärjestelmiin. Se on KDE:n ohella yleisin Linuxissa käytettävä työpöytäympäristö. Esimerkiksi Fedora käyttää Gnomea oletuskäyttöliittymänä.


title: GNOME

text: Canonical on ilmoittanut että Ubuntussa oletuksena käytetystä Unitystä siirrytään takaisin GNOME-ympäristöön.


title: GNOME

text: Gnome-projektin käynnistivät elokuussa 1997 Miguel de Icaza ja Federico Mena. Projektin käynnistämisen suoranainen syy oli edellisenä vuonna alkunsa saaneen KDE-ympäristön lisenssiepäselvyys. KDE perustuu norjalaisen Trolltechin Qt-käyttöliittymäkirjastoon. Qt-kirjastoa ei saanut linkittää GPL-lisensoituun ohjelmaan ilman lupaa. Tämä ei ollut ongelma KDE-projektin osana laadituille ohjelmille, mutta esti vanhempien, GPL-lisenssiä käyttävien ohjelmien hyödyntämisen ilman kaikkien tekijöiden lupaa. Jotkut tekijöistä eivät edes olleet valmiita myöntämään lupaa epävapaan Qt:n käytön yhteydessä. Ongelma selvisi myöhemmin Trolltechin julkaistessa Qt:n kaksoislisensoinnilla, jossa sitä sai levittää myös GNU GPL -lisenssillä.


title: GNOME

text: Gnome on kirjoitettu pääasiassa C:llä GTK+-käyttöliittymäkirjaston avulla. GTK+:aa oli jo käytetty GIMP-kuvankäsittelyohjelmassa, mistä tulee myös sen nimi, GIMP ToolKit. Ensimmäinen Gnome-versio julkaistiin maaliskuussa 1999.


title: GNOME

text: Kesäkuussa 2002 julkaistu versio 2.0 teki ympäristöön suuria muutoksia. Gnome-projekti on omaksunut käytännön julkistaa merkittävä päivitysversio puolen vuoden välein. Esimerkiksi maaliskuussa 2006 julistettiin Gnome 2.14. Se sisälsi lukuisia parannuksia suorituskykyyn, helpotti tiedoston hakua, tuki VoIP-puheluita entistä paremmin, otti jaetut kalenterit käyttöön ja helpotti monin tavoin järjestelmän käyttöä.


title: GNOME

text: Versio 3.0 julkaistiin huhtikuussa 2011 ja se oli täysin erilainen edeltäviin versioihin verrattuna. Gnome hylkäsi perinteisen työpöytämetaforan ja rakensi uuden version aktiviteettien varaan, jossa työpöydän laajuinen haku sekä virtuaalityöpöydät ovat keskeisessä roolissa.


title: GNOME

text: Gnome perustuu komponentteihin, jotka tuotetaan erillisissä ohjelmistoprojekteissa. Alla on luetteloitu osa näistä projekteista:Myös seuraavat freedesktop.org:n teknologiat ovat tärkeä osa Gnomea:


title: GNOME

text: Seuraavassa listassa on luetteloitu tärkeimpiä Gnomen mukana toimitettavia ohjelmia:


title: GNOME

text: Seuraavaan taulukkoon on koottu loppukäyttäjille tarkoitetut Gnome-päivitykset. Testaajille ja kehittäjille julkistettuja versioita, joissa jälkimmäinen versionumero on pariton (esimerkiksi 2.3 tai 3.11), ei ole luettelossa. Luettelon julkaisuille on myös pienempiä päivitysversioita (esimerkiksi 2.10.1), jotka on jätetty pois niiden sisältäessä vain pieniä muutoksia, lähinnä korjauksia.


title: Hiiden alue

text: Hiiden alueella tarkoitetaan Lohjan lähiseutua. Siihen kuuluvat Lohjan lisäksi Karkkila, Siuntio ja Vihti. Alueen entisiä kuntia ovat Lohjaan vuosina 2007 ja 2013 liitetyt Sammatti,Nummi-Pusula ja Karjalohja. Alueella tehdään yhteistyötä muun muassa Hiiden Opiston ja LUKKI-kirjastokimpan muodossa.


title: Hiiden alue

text: Sana "hiisi" on ennen Hiiden alueeseen liittyvien laitosten ja yhteisöjen nykyisten nimien antamista esiintynyt alueen kahden suurimman kunnan, Vihdin ja Lohjan, alueelle ulottuvan Hiidenveden nimessä.


title: Koiviston Auto

text: Koiviston Auto Oy on suomalainen linja-autoyhtiö. Koiviston Auto perustettiin vuonna 1928 Etelä-Karjalassa Koiviston kunnassa, joka sittemmin on luovutettu Neuvostoliitolle. Nykyään Lahdessa kotipaikkaansa pitävän yhtiön liikevaihto oli vuonna 2012 kaikkiaan 120 miljoonaa euroa ja henkilöstömäärä 1 496, mikä teki siitä Suomen 86:nneksi suurimman työnantajayrityksen. Koiviston Auto on perheyritys, ja sen omistavat perustajan, Toivo Tommolan, lapsenlapset.


title: Koiviston Auto

text: Koiviston Auto omistaa seitsemän eri puolilla Suomea linja-autoliikennettä hoitavaa yritystä. Lisäksi yhtiö omistaa Kabus-yhtiön, joka valmisti linja-autoja yhtymän käyttöön vuoteen 2014 saakka. Nykyään Kabus valmistaa vain varaosia, ja työllistää noin 15 henkeä.


title: Koiviston Auto

text: Koiviston Auto on ainoa merkittävä linja-autoyhtiö, jonka pikavuorot eivät ole koskaan kuuluneet ExpressBus-yhteenliittymään (paitsi Lauttakylän Auto kuului ennen fuusioitumistaan Satakunnan Liikenteeseen). Lokakuussa 2018 Koiviston Auto osti Onnibus-halpabussiyhtiön skotlantilaiselta Souter Investments -yhtiöltä.


title: Koiviston Auto

text:
Koiviston Auton perustajaosakkaat olivat Toivo Tommola, A. K. Seppinen, Armas Kaukiainen, Abram Purhonen ja Konstantin Peippo. Yhtiö aloitti linjaliikenteen Koiviston ja Viipurin välillä elokuun alussa 1928 kahdella seitsemän hengen Hudson-henkilöautolla, joista toinen oli umpikorinen, toinen avoauto. Reittiä ajettiin kahdeksan vuoroa päivässä. Kaluston valintaan lienee vaikuttanut ratkaisevasti Koiviston ja Viipurin välisen maantien heikko kunto. Linjan ajaminen henkilöautoilla kannatti kuitenkin useista syistä huonosti, minkä vuoksi muut osakkaat myivät omat osuutensa Tommolalle, jolla oli jo yhtiön perustamisesta lähtien ollut osake-enemmistö. Vuonna 1931 Koiviston Auto hankki ensimmäiset kaksi Ford-linja-autoa; samana vuonna yhtiö sai myös yksinoikeuden Koiviston–Viipurin linjaan ostettuaan tällä linjalla ajaneen Juho Juvosen yrityksen. Samalla Koiviston Auton liikennekenttä laajeni Koiviston maalaiskunnan alueella. Vuosina 1934–1935 Koiviston Auto osti kolme Reo-linja-autoa ja vuonna 1936 ensimmäisen Sisu-autonsa. Linja-autoliikenteen ohella Toivo Tommola aloitti myös kuorma-autoliikenteen ja tuli vuonna 1937 osakkaaksi Viipurin Linja-Auto Oy:n toimintaan; kyseinen yhtiö oli 1930-luvun lopulla yksi Suomen suurimmista linja-autoliikenteen harjoittajista. Vuonna 1935 valmistui Koiviston Auton rakennuttama Koiviston kauppalan uusi linja-autoasema, jonka yhteydessä olivat myös hotelli, ravintola ja yhtiön tukikohta. Linja-autoasema, jota jouduttiin pian laajentamaan kahteen otteeseen, sijaitsi liikenteellisesti hyvin keskeisellä paikalla. Samana vuonna Koiviston Auto aloitti seitsemän muun Etelä-Karjalan ja Etelä-Savon alueilla toimineen liikenneyrittäjän kanssa linja-automatkailijoille suunnatut ns. rengasmatkat neljällä reitillä, joista Koiviston Auton osuus sijoittui reitille Viipuri–Koivisto–Terijoki–Uusikirkko–Viipuri. Lisäksi Koiviston Auto alkoi rakentaa tehdasmaisesti kuorma-autojen ohjaamoja ja lavoja 1930-luvun aikana. Vuonna 1939 Koiviston Autolla oli yhdeksän linja-autoa.
Talvisodan seurauksena Koiviston Auton uudeksi asemapaikaksi tuli Lahti, ja välirauhan aikana yhtiö osallistui Suomen siihen saakka suurimpaan kuljetusurakkaan Liinahamarin reitillä Rovaniemen ja Petsamon välillä. Koiviston takaisinvaltauksen jälkeen Koiviston Auto aloitti jälleen liikennöinnin vanhalla päälinjallaan vuonna 1942, mutta jatkosodan jälkeen yhtiön oli palattava Lahteen, josta tuli nyt lopullinen kotipaikka. Mahdollisuuden uuteen kasvuun antoivat yhtiön saamat oikeudet Lahden–Hämeenlinnan ja Lahden–Tampereen linjoihin, joista jälkimmäiselle yhtiö sai ensimmäisen pikavuoronsa vuonna 1952. Toivo Tommolan kuoltua vuonna 1956 uudeksi toimitusjohtajaksi tuli hänen poikansa Martti Tommola. 1950- ja 1960-lukujen aikana Koiviston auto kasvoi melko maltillisesti ostamalla pienempiä Lahden alueella toimineita liikenneyrityksiä. Vuonna 1966 Koiviston Autolla oli vielä ainoastaan kymmenen linja-autoa, mutta ennen vuosikymmenen loppua automäärä oli noussut jo yli 30:n. Vuonna 1977 Koiviston Auto aloitti pitkän kehitystyön tuloksena oman linja-autotuotannon, ja samaan aikaan perustettiin konsernin hallintoa varten uusi yhtiö Metsäpietilä Oy. Vuonna 1979 Koiviston Auto teki siihen saakka suurimman yrityskauppansa ostamalla itseään yli kaksi kertaa suuremman, vuonna 1925 perustetun Kuopion Liikenne Oy:n, joka oli 1940-luvun lopulta lähtien valmistanut omaan käyttöönsä varsin huomattavan määrän linja-autojen koreja. Seuraava suuri kauppa oli Jyväskylän Liikenne Oy:n osto vuonna 1984.