title: Roskaposti

text: 1990-luvulla suosituin keino oli käyttää avoimia sähköpostipalvelimia (MTA). Muutamassa vuodessa avoimista sähköpostipalvelimista siirryttiin avoimiin välityspalvelimiin.


title: Roskaposti

text: Vuoden 2003 aikana roskapostitus sai uuden käänteen. Sen sijaan että Internetistä etsittäisiin avoimia palveluja, "palveluita" ryhdyttiin luomaan itse. Roskapostittajat ottivat tietokonevirukset apuun. Monet vuoden 2003 pahimmista viruksista (mm. Sobig ja Mimail) olivat "roskapostiviruksia". Varsinkin Windows-käyttöjärjestelmän tietoturva-aukot mahdollistivat virusten asentumisen loppukäyttäjän tietokoneeseen ja muuttamaan koneen avoimeksi palvelimeksi.


title: Roskaposti

text: Roskapostin lähettämisen lisäksi viruksia ryhdyttiin käyttämään myös muihin tarkoituksiin. Heinäkuusta alkaen virusten saastuttamat tietokoneet valjastettiin hajautettujen palvelunestohyökkäysten (DDos, Distributed Denial of Service) työvälineiksi. Hyökkäykset kohdistettiin roskapostia vastustaviin tahoihin. Hyökkäykset eivät olleet ensimmäisiä, mutta tiettävästi kuitenkin ensimmäisiä "tehokkaita" hyökkäyksiä. Elokuussa ja syyskuussa kaksi tahoa (Osirusoft ja Monkeys.com) lopettivat DNSBL-listojen ylläpidon hyökkäysten jälkeen. Muut DNSBL-operaattorit, kuten Spamhaus ovat muun muassa hajauttaneet ja peilanneet järjestelmiään maailmanlaajuisesti kestääkseen hyökkäykset paremmin.


title: Roskaposti

text: Roskapostin torjumiseksi on olemassa monenlaisia menetelmiä. On ratkaisuja, joita yritykset tai Internet-operaattorit voivat hyödyntää sähköpostipalvelimillaan, jolloin kaikkia käyttäjiä suojataan roskapostilta. Toisaalta on myös ratkaisuja, joilla yksittäinen käyttäjä voi suodattaa postia koneeltaan.


title: Roskaposti

text: Internet-operaattorien roskapostisuodatusta on vaadittu jo jonkin aikaa. Ongelmaksi tässä on muodostunut tietosuojalaki, joka estää kajoamasta viesteihin ilman käyttäjän lupaa. Uusi tietosuojalaki on kuitenkin valmistunut, ja se antaa Internet-operaattoreille ja muille palveluoperaattoreille mahdollisuuden joko poistaa tai merkitä roskapostiksi luokittelemansa liikenteen. Asiaa käsittelevät mm. Viestintäviraston määräys 11 A/2008 M sähköpostipalveluiden tietoturvasta ja toimivuudesta sekä dokumentti MPS 11, määräyksen perustelut ja soveltaminen


title: Roskaposti

text: Yksittäisen käyttäjän ratkaisut ovat olleet erilaisiin suodattimiin perustuvia erillisiä ohjelmia. Jos Internet-operaattori merkitsee roskapostiksi tulkitut viestit, ohjelmalle voidaan antaa käsky siirtää kyseiset viestit suoraan roskapostikansioon tai hävittää lopullisesti. Erilaisia tehokkaita suodatusmenetelmiä on paljon. Niissä on kuitenkin aina riski, että ei-roskapostiksi tarkoitetut viestit joutuvat roskapostien joukkoon tai hävitetään kokonaan. Siksi roskapostitkin kannattaa joskus tarkistaa, joskaan niitä ei tulisi koskaan avata. Roskaposteihin ei myöskään tule vastata. Vastaamalla viestiin osoitetaan, että vastaanottajan osoite on käytössä ja sinne voidaan lähettää lisää roskapostia. Nykyään lähettäjän osoite on kuitenkin yleensä väärennetty, eikä vastaus päädy mihinkään.


title: Roskaposti

text: Roskapostittajat keräävät sähköpostiosoitteita useimmiten WWW-sivuilta ja uutisryhmistä. Myös keskustelupalstat, IRC, kotisivut ja erilaiset uutiskirjeet ovat roskapostittajien suosituimpia lähteitä osoitteiden keräämiseksi. Rekisteröitymiset erilaisilla peli- ja viihdesivuilla saattavat välittää osoitteita roskapostittajille. Sähköpostiosoitteita saattaa joutua roskapostittajien käsiin myös tietomurtojen seurauksena.


title: Roskaposti

text: Ensin mainituilta keräystavoilta voi suojautua käyttämällä julkisissa yhteyksissä toista, rankemmin suodatettua osoitetta. Jotkut käyttävät rekisteröityessään eri palveluihin palvelukohtaisia sähköpostiosoitteita, esimerkiksi joillakin sähköpostipalvelimilla mina-xyz@example.org ohjautuu postilaatikkoon mina@example.org, kuitenkin tiedolla siitä mihin osoitteeseen se oli osoitettu. Näin näkee mistä roskaposti on peräisin.


title: Roskaposti

text: Yritykset ovat laajasti ottaneet käyttöön periaatteen, jossa ilmoitetaan esimerkiksi että "Yrityksemme sähköpostiosoitteet ovat muotoa etunimi.sukunimi@yritys.example.com". Tämä on varsin tehokas keino estää osoitteiden automatisoitua keräämistä, mutta hyvin ongelmallinen joissakin tapauksissa. Jos yrityksessä on useampi Matti Meikäläinen tämä yleinen ohje ei kerro minkä heistä tavoittaa ohjeen mukaisella osoitteella ja miten ne muut tavoittaa. Ohje ei myöskään kerro, että ä piti muuttaa a:ksi. Yhdysnimien tai eksoottisia merkkejä sisältävien nimien muunto sähköpostiosoitteiksi ei välttämättä ole yksiselitteistä.


title: Roskaposti

text: Roskapostittajat myös arpovat sähköpostiosoitteita, erityisesti lyhyitä sellaisia. Esimerkiksi osoitteeseen dab@example.com tulee helposti roskapostia, vaikka osoitetta ei olisikaan missään esillä. Myös sanakirjoja ja nimihakemistoja käytetään uusien osoitteiden arvaamisessa.


title: Roskaposti

text: Yhdysvalloissa on käynnistetty Project Honey Pot -niminen hanke, jonka avulla pyritään saamaan roskapostittajat vastuuseen. Projektiin osallistuvat vapaaehtoiset asentavat kotisivuilleen ohjelman, joka luo aina keksityn sähköpostiosoitteen, kun ohjelma ladataan. Samalla ohjelman ladanneen sähköpostiosoitteita keräävän harvester botin IP-osoite tallentuu muistiin. Jos keksittyyn sähköpostiosoitteeseen tulee roskapostia, tiedetään kuka on sen lähettänyt.


title: Roskaposti

text: Roskapostiin vastaaminen on yleensä hyödytöntä, sillä lähettäjän osoite on hyvin todennäköisesti väärennetty. Usein HTML-muotoiset roskapostit yrittävät myös avata tiedostoja (yleensä kuvia) roskapostittajan palvelimelta, jolloin saadaan varmistus siitä, että posti on luettu. Monet sähköpostiohjelmat osaavat olla avaamatta tällaisia tiedostoja.


title: Roskaposti

text: Avainsanoihin perustuva tunnistamismenetelmä tutkii koko viestin ja etsii tiettyjä avainsanoja, kuten "viagra", "university degree" tai "loan". Jos viestissä on näitä avainsanoja, viesti saatetaan tunnistaa roskapostiksi.


title: Roskaposti

text: Avainsanatunnistuksen ongelma on, että sanojen kirjoitusasua voidaan muuttaa. Tietokone ei esimerkiksi tunnista sanoja "viagra" ja "v14gra" samoiksi sanoiksi, vaikka ihminen niitä lukiessaan eron ymmärtääkin. Avainsanatunnistusta on siis helppo huijata. Vielä vakavampi ongelma on se, että asialliset viestit luokitellaan helposti roskapostiksi, jos niissä käsitellään asioita ja sanoja, jotka ovat roskapostiavainsanalistalla.


title: Roskaposti

text: Eräs sisällönsuodatuksen tehokas osajoukko on heuristinen skannaus, jossa tutkitaan viestin otsikkotietoja ja viestiosaa. Viesti pisteytetään erilaisin algoritmein ja tekniikoin. Viestistä voidaan tutkia esimerkiksi lähettäjän osoite ja domain, "kohde" ja "kopio" -kenttiä, viestin kirjoitusasua, avainsanoja, HTML-koodia ja -linkkejä ynnä muuta. Vasta kun viesti saa tarpeeksi pisteitä, se luokitellaan roskapostiksi.


title: Roskaposti

text: Heuristiikan ongelma on, että tunnistamista tekevä ohjelma tulee ensin opettaa. Ohjelmalle pitää kertoa, mitkä viestit ovat roskapostia ja mitkä eivät. Näin ohjelma vähitellen oppii luotettavammaksi ja paremmaksi.


title: Roskaposti

text: Suosituin ja yleisesti ottaen helpoin tapa suodattaa roskapostia palvelintasolla ovat mustat listat. Jokin järjestö tai henkilö ylläpitää DNS-palvelinta, joka sisältää tietoa eri perustein: osa sisältää tunnettuja roskapostin lähettäjiä, osa taas avoimia välityspalvelimia. Sähköpostipalvelin tekee kyselyn DNS-palvelimelle jokaisen sisään tulevan postin kohdalla ja hylkää ne, jotka mustalta listalta löytyvät.


title: Roskaposti

text:
Parina viime vuotena on useisiin sähköpostiohjelmiin toteutettu ns. bayesilaiseen suodatukseen perustuva oppiva roskapostisuodatin. Idea pohjautuu Paul Grahamin artikkeliin "A Plan for Spam" vuodelta 2002, jonka taustalla ovat matemaatikko Thomas Bayesin 1700-luvulla kehittämät todennäköisyyslaskennan teoreemat.
Kyseessä on avainsanatunnistusta astetta hienostuneempi menetelmä, joka yksinkertaistetusti sanottuna perustuu sanojen esiintymien tilastolliseen analyysiin.


title: Roskaposti

text: Kun Bayes-suodatin on kunnolla "koulutettu", voi se parhaimmillaan tunnistaa varsin suuren osan (esim. 80–90 %) roskapostista. Bayes-menetelmään perustuva suodatin on vakiona mukana mm. Mozilla Thunderbirdissä (ja Mozilla Mailissa) sekä Apple Mailissa. Bayes-suodatus voidaan myös yhdistää perinteisiin heuristisiin menetelmiin, kuten on tehty esimerkiksi SpamAssassin-ohjelman uudemmissa versioissa.


title: Roskaposti

text: Yksikään keino ei ole toistaiseksi osoittautunut täysin varmaksi roskapostien torjunnassa ja tunnistamisessa. Yhtä ainoaa keinoa ei varmasti olekaan. Roskapostien vähentämiseen tarvitaan lainsäädäntöä, yhteisiä kansainvälisiä pelisääntöjä, ohjelmistoja ja laitteita. Kokonaan roskapostista ei varmasti päästä ainakaan lyhyellä tähtäimellä eroon.


title: Harri Sirola

text: Harri Erkki William Sirola (28. toukokuuta 1958 Helsinki – 16. elokuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen kirjailija.


title: Harri Sirola

text: Sirola pääsi ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta vuonna 1977, opiskeli eri aineita Helsingin yliopistossa ja oli myös puusepän opissa. Hänen äitinsä on kirjailija ja lääkäri Irma Kerppola-Sirola.


title: Harri Sirola

text: Harri Sirolan esikoisteos "Abiturientti" ilmestyi 1980, ja siitä hänet muistetaan yhä parhaiten. Aikanaan se oli kohuttu teos, jossa kritisoitiin voimakkaasti Suomalaista Yhteiskoulua ja porvarillista elämää ja kuvailtiin päähenkilön estotonta sukupuolikäyttäytymistä silloiseen suhtautumiseen nähden melko värikkäästi. Vuonna 1983 Janne Kuusi ohjasi "Abiturientista" elokuvasovituksen "Apinan vuosi", jonka pääosaa esittää Heikki Salomaa. "Abiturientin" jälkeen Sirolalta ilmestyi kahdeksan teosta, joiden aihepiirit vaihtelevat runsaasti. Ryhdyttyään kalastamaan hän innostui kirjoittamaan kokoelman kalastusnovelleja.


title: Harri Sirola

text: Sirola kirjoitti myös Viron vankila-, vankileiri- ja loikkauskokemuksista kertovan teoksen "Kaksi kaupunkia". Kirjoitus- ja muokkausprosessi kesti viisi vuotta, minä aikana maailma muuttui hyvin paljon. Kun Sirola valmistautui kirjoittamiseen, hänellä oli käsissään runsaasti todellista kohumateriaalia, jollaista edes sensaatiolehdet eivät tuolloin uskaltaneet julkistaa. Vuosia kestäneen prosessin aikana Viro nousi kuitenkin yleiseksi puheenaiheeksi, eikä kirja saanut ehkä ansaitsemaansa huomiota.


title: Harri Sirola

text:
Kun "Kaksi kaupunkia" jäi vaille suurempaa huomiota, Sirola vajosi syvään masennukseen. Itse hän kuvasi tilaa seuraavasti:
”Tuska-depressioon sairastuminen on kuin siirtyminen maanpäällisestä elämästä vedenalaiseen. Paine on veden alla kova. Korvat paukkuvat. Keuhkot eivät saa happea. Ja niin jonkin ajan kuluessa kaikki elintoiminnot pysähtyvät, tai paremmin sanottuna: lähes pysähtyvät. Jommoinenkin olkipilli johtaa kauas pinnalle. Pysyt vaivalloisesti hengissä, ilma virtaa pillin läpi katkonaisesti, mutta virtaa sittenkin – ja juuri kun kuvittelet hapen loppuvan, pillistä tuhahtaa sen verran mädänhajuista ilmaa, että kykenet tuntemaan kivun.”


title: Harri Sirola

text: Sirola oli mukana perustamassa nuorten kulttuuriradikaalien "Kiima"-lehteä.


title: Harri Sirola

text: Harri Sirola teki itsemurhan 16. elokuuta 2001 Helsingissä hyppäämällä Kampissa metron alle. Hän oli lähtenyt Lapinlahden sairaalasta aamukävelylle ilman henkilöpapereitaan. Metron alle heittäytynyt tuntematon mies osoittautui Sirolaksi vasta seuraavana päivänä.


title: Harri Sirola

text: Anja Kaurasen "Syysprinssi"-teoksen päähenkilön esikuvana oli Harri Sirola.


title: Intertekstuaalisuus

text: Intertekstuaalisuus tarkoittaa tekstissä esiintyviä sekä implisiittisiä että eksplisiittisiä viitteitä muihin teksteihin. Sananmukaisesti intertekstuaalisuus tarkoittaa tekstienvälisyyttä. Se on keskeinen teoreettinen käsite nykyaikaisessa kirjallisuustieteessä.


title: Intertekstuaalisuus

text: On sanottu, että kirjailija kirjoittaa kaikki tekstinsä muiden lukemiensa kirjojen pohjalta, tai kenties pohjautuen koko elämänkokemukseensa. Toisaalta lukijan näkökulmasta voidaan sanoa, että kaikki tekstit tulkitaan aina suhteessa joihinkin niitä edeltäviin teksteihin ja suhteessa lukijan omaamaan elämänkokemukseen ja -tilanteeseen. Niinpä intertekstuaalisia viitteitä voi havaita kaikessa kirjallisuudessa ja yleensä kulttuurissa. Käsitteen intertekstuaalisuus määritteli ja toi laajempaan tietoisuuteen ranskalais-bulgarialainen semiootikko ja kirjallisuusteoreetikko Julia Kristeva vuonna 1966.


title: Intertekstuaalisuus

text: Intertekstuaalisuuden lajeja ovat esimerkiksi


title: Intertekstuaalisuus

text: Kristeva on omassa ajattelussa kritisoinut ajatusta intertekstuaalisuudesta suorina viittauksina. Tämän vuoksi hän on ajoittain käyttänyt intertekstuaalisuuden sijasta käsitettä transpositio.


title: Intertekstuaalisuus

text: Jacques Derrida oli filosofisen jälkistrukturalismin edustaja, joka kehitti dekonstruktion perusperiaatteita. Intertekstuaalisuutta on pidetty dekonstruktion alalajina.


title: Intertekstuaalisuus

text: Dekonstruktio yleisesti ottaen on ero tekstin ja marginaalin välillä, ero kirjaan painetun ja lukijan tulkitseman tekstin välillä, "se, mikä on rivien välissä." Intertekstuaalisuus on vain yksi esimerkki dekonstruktiosta.Selviä esimerkkejä intertekstuaalisuudesta ovat tyylijäljitelmät eli pastissit sekä parodiat eli ivamukaelmat.


title: Intertekstuaalisuus

text: Nykyisin puhutaan intertekstuaalisuuden ohella myös intermediaalisuudesta. Tällä halutaan painottaa ajatusta siitä, että erilaisten kirjallisten tekstien ja toisaalta mediatekstien (esimerkiksi elokuva, tv-sarjat) välillä tapahtuu jatkuvaa liikettä ja syntyy viittaussuhteita. Intermediaalisuuden käsitettä on tarkastellut ja määritellyt muun muassa Tampereen yliopiston mediatutkija Mikko Lehtonen.


title: Puškin (kaupunki)

text: Puškin () on Pietariin kuuluva kaupunki Venäjällä. Se sijaitsee 24 kilometriä Pietarin keskustasta etelään Vitebskin rautatien varrella (Detskoje Selon asema). Hallinnollisesti Puškin on Puškinin piiriin kuuluva kunta. Asukkaita on 84 600 henkeä (vuonna 2003).


title: Puškin (kaupunki)

text: Kaupunki on syntynyt ruotsalaisen Saaren moision paikalle, joka venäjän kielessä muotoutui ensin nimeksi "Sarskoje Selo" () eli ”Saaren kylä” ja sittemmin muotoon "Tsarskoje Selo" () eli ”Tsaarin kylä”. Inkerinsuomalaiset ovat käyttäneet paikkakunnasta nimitystä Saari.


title: Puškin (kaupunki)

text: 1700-luvun alussa Pietari I lahjoitti kylän ensin ruhtinas Aleksandr Menšikoville. Vuodesta 1710 lähtien sen omisti Pietarin vaimo Katariina I. Vuodesta 1725 lähtien Saari toimi Venäjän keisarien kesäasuntona. 1700-luvulla rakennettiin suuri palatsi- ja puistoalue.


title: Puškin (kaupunki)

text: Jo 1700-luvun alkupuoliskolla palatsialueen koillispuolelle syntyi pieni esikaupunki, joka kasvoi huomattavasti 1770-lukuun mennessä. Katariina II yritti rajoittaa esikaupungin kasvua perustamalla sen lähelle uuden Sofijan kaupungin. Vuonna 1808 Sofija lakkautettiin ja liitettiin Saareen, joka sai samana vuonna kaupunginoikeudet. Vuosina 1811–1843 Saaressa toimi lyseo, jossa opiskelivat mm. runoilijat Aleksandr Puškin ja Anton Delvig sekä dekabristi Wilhelm Küchelbecker. Vuonna 1837 Pietarin ja Saaren välille rakennettiin Venäjän ensimmäinen rautatie.


title: Puškin (kaupunki)

text: Vuonna 1918 palatsi- ja puistoalueesta tehtiin museo ja kaupunki sai nimen "Detskoje Selo" () eli ”Lasten kylä”. Vuonna 1937 Venäjän kansallisrunoilijan Aleksandr Puškinin kuoleman satavuotisjuhlallisuuksien yhteydessä kaupungille annettiin nimi "Puškin". Toisen maailmansodan saksalaismiehityksen aikana pahoin tuhoutunut palatsikokonaisuus on sodan jälkeen rakennettu pääosin ennalleen.


title: Puškin (kaupunki)

text: Puškinin palatsi- ja puistoalueen ytimen muodostaa Katariinan palatsi, joka oli alun perin Pietari I:n puolisoa varten rakennettu pienehkö kaksikerroksinen rakennus. Vuosina 1744–1748 palatsia laajensivat arkkitehdit Aleksei Kvasov ja Savva Tševakinski. Vuosina 1752–1757 Bartolomeo Rastrelli teki siitä suurenmoisen barokkipalatsin, jonka sisustamiseen osallistuivat mm. Charles Cameron ja Vasili Stasov. Palatsin sisätiloista upeimpia ovat Suuri sali, Taulusali sekä sodan aikana ryöstetty Meripihkahuone, joka on nykyään luotu uudelleen. 1780–1790-luvuilla palatsin vasempaan päätyyn liitettiin Cameronin suunnittelemat klassistiset Cameronin galleria, Akaattihuoneet ja Riippuva puutarha. Oikea pääty yhdistettiin Ilja Nejelovin suunnittelemaan ja Stasovin vuonna 1811 uudistamaan lyseorakennukseen.


title: Puškin (kaupunki)

text: 1720–1860-luvuilla luotiin Katariinan, Aleksanterin ja Babolovon puistot, Alapuisto sekä Maatilapuisto, joiden yhteispinta-ala on noin 600 hehtaaria. Katariinan palatsia ympäröivät geometrisen säännölliset alueet liittyvät laajoihin maisemapuistoihin. Puistoalueilla on Giacomo Quarenghin vuosina 1792–1796 rakentama Aleksanterin palatsi, lukuisia paviljonkeja (esim. vuosina 1743–1754 rakennettu Eremitaasi, arkkitehdit Rastrelli ja Mihail Zemtsov), lampia, kanavia, muistomerkkejä ja veistoksia.


title: Puškin (kaupunki)

text: Puškinin kaupungissa ovat säilyneet barokkityyliset Ratsuväen talot (1752–1753, arkkitehti Tševakinski), lukuisia klassistisia rakennuksia kuten Stasovin 1820-luvulla rakentamat Maneesi, Tallirakennus ja Suuri kasvihuone, puinen Kitajevin talo, Pyhän Johanneksen katolinen kirkko ja egyptiläisaiheinen kaupunginportti. 1910-luvulla Katariinan palatsin pohjoispuolelle rakennettiin keisarin vartiojoukkoja varten venäläistyylinen ns. Fjodorovin esikaupunki. 1900-luvulla Puškin laajentui etupäässä pohjoista ja etelää kohti. Sodanjälkeisistä rakennuksista erottuu vuosina 1948–1950 pystytetty monumentaalinen rautatieasema. Nykyään kaupunkiin rakennetaan Venäjän uuden eliitin asuinalueita.


title: Puškin (kaupunki)

text: Entisessä lyseorakennuksessa toimii Aleksandr Puškinille omistettu lyseomuseo. Kitajevin talossa, jossa Puškin vietti vaimonsa kanssa kesän 1830, on hänelle omistettu huvilamuseo. Kaupungissa on myös useita toimivia ortodoksikirkkoja sekä entinen saksalainen kirkko, joka vuonna 1977 luovutettiin Inkerin ensimmäisen uudelleen perustetun luterilaisen seurakunnan käyttöön. Nykyään Puškinin luterilainen seurakunta on osa Inkerin evankelis-luterilaista kirkkoa.


title: Puškin (kaupunki)

text: Puškinin kaupunkiin kuuluvia historiallisia kaupunginosia ja kyliä ovat Detskoselski (), Hynnisi eli Humalasaari (), Hyvösi (), Kappisi (), Kurkela (), Lesnoje (), Muikkola (), Novaviesti (), Rönölä () ja Sofija. Eräissä kylissä asui ennen toista maailmansotaa inkerinsuomalaisia, jotka kuuluivat Tuutarin ja Venjoen luterilaisiin seurakuntiin.


title: Puškin (kaupunki)

text: Vuonna 2014 Pietarin lähellä olevaa Puškinin lentotukikohtaa oltiin varustamassa moderneilla, myös yöoperaatioihin varustelluilla Mil Mi-28N (Night hunter)-taisteluhelikoptereilla.


title: Aleksandr Puškin

text: Aleksandr Sergejevitš Puškin ( ; 6. kesäkuuta 1799 Moskova – 10. helmikuuta 1837 Pietari) oli romantiikan ajan venäläinen runoilija ja kirjailija, jota on pidetty koko venäläisen kirjallisuuden ja sen kultakauden synnyttäjänä.


title: Aleksandr Puškin

text: Puškin syntyi Moskovassa. Isänsä puolelta hän kuului Venäjän aateliin. Hänen äidinpuoleisen isoisänsä isä oli Ghanasta vuonna 1701 Konstantinopoliin tuotu afrikkalainen orja Ibrahim Petrovitš Gannibal, jonka Venäjän Turkin-suurlähettiläs Savva Raguzinski adoptoi vuonna 1704.


title: Aleksandr Puškin

text: Puškinin tuotanto on varsin monipuolista: kuuluisimpien romaanien "Jevgeni Oneginin", "Patarouvan" ja "Kapteenin tyttären" lisäksi hän on kirjoittanut tragedian "Boris Godunov", näytelmiä ja satuja. Hänen ehkä kuuluisin satunsa on "Satu tsaari Saltanista, hänen pojastansa mainehikkaasta ja mahtavasta urhosta ruhtinas Guidonista ja ihanasta prinsessa Joutsenesta".


title: Aleksandr Puškin

text: Puškin pyrki vieraista vaikutteista vapaaseen runokieleen hyläten pseudoklassismin ja ylitunteellisen esiromantiikan. Tilalle hän toi satiirisen teräviä säkeitä keisarinvaltaa ja muita auktoriteetteja vastaan ("Vapaus", 1817). Poliittisten mielipiteidensä vuoksi Puškin karkotettiin toukokuussa 1820 Pietarista Etelä-Venäjälle. Hän sai palata Nikolai I:n noustua valtaan.


title: Aleksandr Puškin

text: Puškinin isä Sergei Lvovitš Puškin (1767–1848) oli 1100-luvulta peräisin olevan huomattavan venäläisen suvun jälkeläinen. Äiti Nadežda (Nadja) Ossipovna Gannibal (1775–1836) oli isänsä isoäidin puolelta sukua saksalaisille ja skandinaavisille aatelisille. Hän oli Ossip Abramovitš Gannibalin (1744–1807) ja tämän vaimon Maria Aleksejevna Puškinan (1745–1818) tytär.


title: Aleksandr Puškin

text: Puškinin isoisän Ossip Abramovitš Gannibalin isä oli afrikkalainen paašipoika Abram Petrovitš Gannibal (1696–1781), jonka Pietari Suuri kasvatti. Abram kirjoitti kirjeessä Pietari I Suuren tyttärelle keisarinna Elisabetille olevansa kotoisin Lagon-nimisestä kaupungista. Venäläiset elämäkertakirjailijat ovat päätelleet Lagonin olevan Etiopiassa, jossa oli ortodoksikristittyjä yhteisöjä. Tutkiessaan Jevgeni Oneginia Vladimir Nabokov esitti etiopialaisteoriasta vakavia epäilyjä. Vuonna 1995 Dieudonné Gnammankou hamotteli vahvan perusteen, että Lagon oli kaupunki Tšadjärven eteläosassa, nykyisessä Pohjois-Kamerunissa. Kummallekaan teorialle ei kuitenkaan ole esitetty ratkaisevia todisteita. Opiskeltuaan Ranskassa sotilasinsinööriksi Gannibal meni Räävelin kuvernööriksi ja myöhemmin tittelillä "Général en Chef" (kolmanneksi korkein sotilasarvo) merilinnoitusten ja kanavien rakentajaksi.


title: Aleksandr Puškin

text: Puškin julkaisi ensimmäisen runonsa viisitoistavuotiaana. Hänen päättäessään niihin aikoihin kouluaan arvovaltaisessa Keisarillisessa lyseossa Tsarskoje Selossa lähellä Pietaria hänen lahjakkuutensa oli jo laajasti tunnustettu Venäjän kirjallisuuspiireissä. Koulun jälkeen Puškin heittäytyi elinvoimaiseen ja riehakkaaseen pääkaupungin Pietarin älylliseen nuorisokulttuuriin. Vuonna 1820 hän julkaisi ensimmäisen runoelmansa "Ruslan ja Ljudmila", joka aiheutti paljon kiistaa aiheensa ja tyylinsä vuoksi.


title: Aleksandr Puškin

text: Puškin kääntyi vähitellen sosiaalisten uudistusten kannalle ja nousi johtamaan kirjallisuusradikaaleja. Tämä suututti hallitusta, ja vuonna 1820 hänet karkotettiin pääkaupungista, ja hän päätyi Chişinăuhun, jossa hänestä tuli vapaamuurari. Siellä hän liittyi salaiseen järjestöön Filikí Etaireíaan, jonka tarkoituksena oli kaataa osmanivalta Kreikassa ja perustaa itsenäinen Kreikan valtio. Puškinia inspiroi Kreikan vallankumous, ja kun sota osmaneja vastaan alkoi, hän piti päiväkirjaa kansannousun tapahtumista.


title: Aleksandr Puškin

text: Hän pysyi Chișinăussa vuoteen 1823 asti ja kirjoitti siellä kaksi romanttista runoa, jotka toivat hänelle laajaa suosiota, "Kaukasian vanki" ja "Bahtšisarain suihkulähde". Vuonna 1823 Puškin muutti Odessaan, jossa hän jälleen joutui törmäyskurssille hallituksen kanssa. Hänet lähetettiin vuosiksi 1824–1826 maanpakoon äitinsä maatilalle Mihailovskojeen lähelle Pihkovaa.


title: Aleksandr Puškin

text:
Jotkut viranomaiset sallivat hänen tavata keisari Nikolai I:sen, jotta hän voisi vedota vapauttamisensa puolesta. Nikolai myönsi sen. Dekabristikapinalliset olivat säilyttäneet Puškinin poliittisia runoja, ja pian hän oli hallituksen tiukan sensuurin alla eikä hän päässyt matkustamaan tai julkaisemaan oman tahtonsa mukaan. Hän oli kirjoittanut kuuluisimman näytelmänsä "Boris Godunovin" äitinsä maatilalla ollessaan, mutta sai julkaista sen vasta viiden vuoden päästä. Alkuperäinen sensuroimaton versio draamasta nähtiin teattereiden lavalla vasta vuonna 2007.
Vuonna 1831, aikana jolloin Puškinin kirjallinen vaikutus kasvoi, hän tapasi toisen venäläisen varhaisen kirjailijan, Nikolai Gogolin. Luettuaan Gogolin vuosien 1831–1832 novellit "Dikankan iltoja" Puškin tuki häntä kriittisesti ja esitteli Gogolin kuuluisimpia novelleja vuonna 1836 perustamassaan lehdessä (″Aikalainen”).


title: Aleksandr Puškin

text: Pitkään emmittyään Natalja Gontšarova hyväksyi Puškinin kosinnan huhtikuussa 1830 saadessaan takeet, ettei keisarin hallinnolla ollut aikomuksia vainota vapaamielistä runoilijaa. He kihlautuivat virallisesti 6. toukokuuta 1830 ja lähettivät hääkutsut. Häitä siirrettiin vuodella koleraepidemian ja muiden vaikeuksien vuoksi. Avioliitto solmittiin 18. helmikuuta 1831 (vanhaa lukua) Isossa taivaaseenastumisen kirkossa Moskovan Bolšaja Nikitskaja -kadulla. Puškinista ja hänen vaimostaan Natalja Gontšarovasta tuli hovipiirien säännöllisiä vieraita. Kun keisari myönsi Puškinille alimman hovivirkanimikkeen, runoilija raivostui, koska koki tsaarin nöyryyttävän häntä antamalla ymmärtää, ettei Puškinia hyväksytty hoviin omien ansioidensa vuoksi vaan että hänen vaimonsa (jolla oli monia ihailijoita tsaari mukaan lukien) voisi osallistua hovin tanssiaisiin.


title: Aleksandr Puškin

text: Vuonna 1837 Puškin oli vajoamassa yhä syvempiin velkoihin, ja hän kuuli juoruja, että hänen vaimonsa oli aloittanut rakkausjutun. Vastauksena Puškin haastoi Natalja Gontšarovan väitetyn rakastajan, oman lankonsa Georges d’Anthèsin kaksintaisteluun, vaikka tämä oli 10. tammikuuta 1837 solminut avioliiton Natalia Gontšarovan sisaren Jekaterina Gontšarovan. Kaksintaistelu käytiin 10. helmikuuta 1837, ja molemmat haavoittuivat. Luoti osui Puškinin pernaan, ja kahden päivän kuluttua Puškin kuoli. Kaksintaistelu oli Venäjällä laitonta, ja Anthès vangittiin, mutta syytteistä häntä vastaan luovuttiin. Puškinin viimeinen koti on nyt hänen kotimuseonaan.


title: Aleksandr Puškin

text: Puškinin kuoleman jälkeen Natalia Gontšarova tuli raskaaksi. Hän solmi avioliiton Pjotr Lanskoin kanssa. Hovissa lapsen isäksi arveltiin keisaria. Puškinin kuoleman jälkeen (1837) Mihail Lermontov kirjoitti runon ″Runoilijan kuolema”, jossa hän syytti hovin sisäpiiriä tämän kuolemasta. Pian Lermontov komennettiin Kaukasiaan


title: Aleksandr Puškin

text: Puškininille pystytettiin vuonna 1880 patsas Moskovassa.


title: Aleksandr Puškin

text: Pihkovan alueen Puškinskije Goryssa sijaitsee Aleksandr Puškinille omistettu muisto- ja museoalue. Sen luostarialueella on kirjailijan hauta.Puškinin tuotantoa julkaistiin Suomessa ensin ruotsiksi vuonna 1825 F. A. von Platenin käännöksinä.


title: Ludvig XVII

text: Ludvig (XVII) (27. maaliskuuta 1785 Versailles – 8. kesäkuuta 1795) oli Ranskan kuninkaan Ludvig XVI:n ja Marie-Antoinetten poika. Hän ei koskaan hallinnut Ranskaa kuninkaana.


title: Ludvig XVII

text: Syntymästään vuoteen 1789 Ludvig tunnettiin nimellä Louis-Charles, Normandian herttua, sitten vuodet 1789–1791 Louis-Charles, Viennen dauphin ja 1791–1793 Louis-Charles, Ranskan kruununprinssi.


title: Ludvig XVII

text: Ludvig syntyi Versaillesin palatsissa vanhempiensa toisena poikana keväällä 1785. Hän sai jo syntyessään Normandian herttuan arvon, ja vanhemman veljensä kuoleman jälkeen vuonna 1789 hänestä tuli kruununprinssi.


title: Ludvig XVII

text: Vallankumouksen alettua 1789 Ludvig vangittiin vanhempiensa mukana Templeen. Vaikka kuningasperhettä kohdeltiin hyvin, elämä sodan varjossa jätti jälkensä Ludvigiin. Vuoden 1792 oikeudenkäynti hänen isäänsä vastaan osoittautui tuhoisaksi koko hallitsijaperheelle ja seuraavan vuoden alussa kuningas teloitettiin giljotiiniissa.


title: Ludvig XVII

text: Isänsä teloituksen jälkeen Ludvig jatkoi elämäänsä Templen tornissa äitinsä ja sisarensa kanssa tarkan vartioinnin alaisena. Hän oli äidilleen kaikki kaikessa, ja tämä seikka esti Marie Antoinetten pakoaikeet koska hänen oli mahdotonta paeta lapset mukanaan. Kuningatar olisi ollut valmis jättämään tyttärensä tätinsä huostaan, mutta Ludvigista hän ei pystynyt luopumaan.


title: Ludvig XVII

text: Kuningattaren syvä rakkaus poikaansa ei jäänyt huomaamatta vallankumouksen johdolta. Heinäkuun alussa 1793 vastaperustettu yhteishyvän valiokunta teki päätöksen erottaa Ludvig äidistään, joka kohteli poikaansa kuin tulevaa kuningasta. Suunnitelma toteutettiin välittömästi ja myöhään illalla 3. heinäkuuta kuusi kommuunin virkailijaa tunkeutui kuningattaren olohuoneeseen ilmoittamaan, että valiokunta oli määrännyt hänet menettämään poikansa holhouksen.


title: Ludvig XVII

text: Tämän jälkeen Ludvig eristettiin kaikista perheenjäsenistään ja "uudelleenkoulutettiin" tasavaltalaismieliseksi suutari Antoine Simonin ja tämän puolison Marie Jeannen toimiessa hänen käännyttäjänään. Koulutukseen kuului henkistä painostusta, ja joidenkin väittämien mukaan Ludvigille juotettiin alkoholia ja pakotettiin opettelemaan "La Marseillaise", kiroamaan vanhempansa sekä uskomaan, ettei hänen äitinsä välittänyt hänen kohtalostaan. Yleisen käsityksen mukaan Simon kohteli ottopoikaansa hyvin ja sai tämän täysin valtaansa. Ludvigia uhkailtiin usein giljotiinilla, minkä seurauksena hän pyörtyili. Simonin pariskunta palveli vallankumousjohtaja Jacques-René Hébertin alaisena, ja hänen määräyksestään kruununprinssi pakotettiin kirjoittamaan perätön lausunto, jonka mukaan hänen äitinsä oli opettanut hänelle epäsiveellisiä käytöstapoja.


title: Ludvig XVII

text: Kun kuningatar teloitettiin lokakuussa 1793, Simon jatkoi Ludvigin huoltajana seuraavan vuoden alkuun. Tammikuussa 1794 hänet vapautettiin tehtävästä ja poika suljettiin Hébertin määräyksestä kuninkaallisen perheen entiseen ruokasaliin, joka oli hyvin pimeä huone. Hänestä tuli vallankumouksen panttivanki. Ludvig eristettiin kuudeksi kuukaudeksi huoneeseen ilman ihmiskontakteja. Aiemmin virkeä ja hyvin puhelias poika muuttui vankeudessa nopeasti. Huoneessa käyneet henkilöt kuvailivat poikaa täysin mykäksi. Hänen nivelissään oli kyhmyjä ja hän ei jaksanut edes seisoa. Lisäksi poika vaikutti vähämieliseltä.


title: Ludvig XVII

text: Lopulta kaksi ihmisoikeuksien puolestapuhujaa ilmoitti vangin tilasta yleisen turvallisuuden valiokunnalle, joka lähetti paikalle Pariisin parhaan lääkärin. Pojasta ei kuitenkaan löytynyt mitään sairautta ja lääkärin hoito-ohjeet olivat ""hierontaa, ilmaa, puhtautta ja harjoituksia"". Toinen lääkäri päätyi samoihin hoitokeinoihin, mutta pojan tila huononi nopeasti.


title: Ludvig XVII

text: Virallisten tietojen mukaan Ludvig kuoli Templen vankilassaan tuberkuloosiin 8. kesäkuuta 1795. Yksikään niistä ihmisistä, joka olivat tunteneet hänet eläessään, eivät tunnistaneet häntä kuolleena. Ludvigin sisarelle ja perheen palvelijoille kruununperillisen ruumista ei näytetty koskaan.


title: Ludvig XVII

text: Kuninkaallisen perinteen mukaisesti hänen sydämensä säilöttiin. Kruununprinssin lääkäri Philippe-Jean Pelletan salakuljetti ja säilöi sydämen. Ludvigin ruumis heitettiin joukkohautaan.


title: Ludvig XVII

text: Hänen muistoaan kunnioittaen Ludvig XVI:n veli Louis-Stanislas-Xavier eli Ludvig XVIII otti kuninkaaksi päästyään 1814 järjestysluvun XVIII.


title: Ludvig XVII

text: Myöhemmin kymmenet huijarit väittivät olevansa Ludvig XVII ja vaativat oikeuttaan Ranskan kruunuun tai Bourbonien omaisuuteen. Tunnetuin heistä oli saksalainen Karl Wilhelm Naundorff.


title: Ludvig XVII

text: Erään tarinan mukaan Ludvig taas oli kuljetettu Pohjois-Amerikkaan, jossa intiaanit kasvattivat hänet. Muuan kanadalainen mohawk, episkopaalinen lähetyssaarnaaja Eleazer Williams, kertoi vuonna 1839 olevansa adoptoitu ja todellisuudessa Ranskan kuninkaan Ludvig XVI:n poika Louis-Charles. Williams pysyi väitteessään kuolemaansa asti. Hänen kallonsa kaivettiin haudasta lisätutkimuksia varten vuonna 1947; antropologien mukaan hän todennäköisesti oli syntyperältään intiaani.


title: Anna

text: Anna on monissa maissa yleinen naisen etunimi. Anna on muunnos heprean armoa tai suosiota tarkoittavasta nimestä Hannah. Nimen laajaan maailmanlaajuiseen suosioon on vaikuttanut se, että Neitsyt Marian äiti oli kristillisen ja islamilaisen perimätiedon mukaan Anna.


title: Anna

text: Anna-alkuisia yhdysnimiä, joilla on Suomessa yli 500 kantajaa, ovat Anna-Kaisa, Anna-Leena, Anna-Liisa, Anna-Maija, Anna-Mari, Anna-Maria ja Anna-Sofia. Anna-Liisa on Suomen yleisin yhdysnimi.


title: Anna

text: Vuoden 2013 loppuun mennessä Suomessa on rekisteröity noin 115 800 Anna-nimen saanutta naista sekä muutamia miehiäkin. Anna on yksi suosituimmista tyttöjen etunimistä Suomessa.


title: Anna

text: Anna otettiin suomalaiseen almanakkaan vuonna 1705. Nimipäivä oli aluksi 15. joulukuuta, mutta 1708 se muutettiin Ruotsin mallin mukaan nykyiselle päivälleen 9. joulukuuta. Roomalaiskatoliset juhlivat Annaa 26. heinäkuuta. Ortodokseilla nimipäivä on perinteisesti 25. heinäkuuta, mutta nykyisin myös 10. helmikuuta, 9. syyskuuta sekä suomalaisalmanakan kanssa yhtä aikaa 9. joulukuuta.


title: Anna

text:
Myös useiden Annan muunnelmien nimipäivä on 9. joulukuuta: Annen, Annin, Anun, Annelin, Annikin, Annikan ja Annukan. Annasta on muitakin muunnelmia, joilla on eri nimipäivä tai joita ei ole otettu suomalaiseen almanakkaan, esimerkiksi Anniina, Anja, Anita, Anitta, Ana, Annu, Annele, Ann, Anette ja Annette. Anna-nimen yksi monissa maissa esiintyvä muunnos on myös Ana. Suomessa Ana on kuitenkin virallisesti miehen nimi, koska sitä käytetään paljon lempinimenä mm. Antti- ja Antero-nimisten miesten keskuudessa, vaikka onkin alun perin muunnos naisen Anna -nimestä. Ana-nimen saa Suomessa vuosittain n. 20 miestä.
Ulkomailla Ana on myös naisen nimi. Lisäksi Anna on ollut suosittu kaksoisnimien alkuosana, kuten: Anna-Kaisa, Anna-Leena, Anna-Liisa, Anna-Maija ja Anna-Mari.


title: Aku

text: Aku on suomalainen miehen etunimi, lyhentymä latinankielisestä sanasta "Augustus", joka tarkoittaa kunnianarvoisaa. Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan vuoden 2018 loppuun mennessä Aku on Suomessa annettu nimeksi 3429 miehelle ja muutamalle naiselle.


title: Juhana

text: Juhana on suomalainen miehen etunimi, yksi Johannes-nimen monista suomalaisista mukaelmista. Se on syntynyt nimen ruotsalaisesta muunnelmasta Johan. Juhanan nimipäivä on vanha juhannuspäivä 24. kesäkuuta.


title: Juhana

text: Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan Suomessa on 1800-luvun lopulta kesäkuuhun 2014 mennessä annettu nimi Juhana 12 139 miespuoliselle henkilölle.


title: Juhana

text: Nimeä Juhana käytetään suomen kielessä vakiintuneesti historiallisissa yhteyksissä myös useimmista monarkeista, joiden nimenä on ollut jokin Johannes-nimen muunnelma. Johannes-nimisistä paaveista käytetään kuitenkin raamatun mukaista nimimuotoa Johannes. Samoin Espanjan entisestä kuninkaasta käytetään suomeksikin nimeä Juan Carlos.


title: Juhana

text: Virallisena etunimenä nimi Juhana esiintyy muiden muassa seuraavilla tunnetuilla nykyajan henkilöillä:


title: Juhana

text: Nimeä Juhana käytetään varsinkin vanhemmassa kirjallisuudessa myös monista Suomen historian henkilöistä, joista aikalaislähteissä tai asiakirjoissa on käytetty ruotsinkielistä nimeä Johan, samoin kuin myös muiden maiden historian henkilöistä, joiden nimenä on ollut jokin Johannes-nimen muunnelmista:


title: Pohjois-Mariaanit

text: Pohjois-Mariaanit (, ) on 15 saaresta koostuva valtio pohjoisella Tyynellä valtamerellä. Se on poliittisessa unionissa Yhdysvaltojen kanssa. Se sijaitsee Havaijin ja Filippiinien välillä, matka Havaijille on kolminkertainen matkaan Filippiineille verrattuna.


title: Pohjois-Mariaanit

text: Pohjois-Mariaanit on yksi viidestä Yhdysvaltain asutusta saarialueesta ja toinen alueista, joilla on "Commonwealth"-asema; muut saarialueet ovat Guam, Yhdysvaltain Neitsytsaaret, Amerikan Samoa ja Puerto Rico, joista viimeksi mainitulla on myös "Commonwealth"-asema.


title: Pohjois-Mariaanit

text: Pohjois-Mariaanit koostuu 15 saaresta tai saariryhmästä, joista merkittävimmät ovat Saipan, Rota ja Tinian. Suurin osa väestöstä asuu Saipanilla.


title: Pohjois-Mariaanit

text: Saarilla vallitsee trooppinen meri-ilmasto, jota lauhduttavat koillistuulet. Vuodenaikojen lämpötilavaihtelu on pientä, sadekausi kestää heinäkuusta lokakuuhun ja silloin saarilla on usein taifuuneita.


title: Pohjois-Mariaanit

text:
Osalla saarista on aktiivisia tulivuoria, joista korkein sijaitsee Agrihanilla ja on saariston korkein kohta, 965 metriä. Saarilla on kolme päällystettyä ja kolme päällystämätöntä lentokenttää, yksi helikopterikenttä ja yli 350 kilometriä maantietä. Parhaat satamat ovat Saipanilla ja Tinianilla.
Saipan, Tinian ja Rota ovat omia kuntiaan. Lisäksi Aguijania hallitaan osana Tinianin kuntaa. Muut saaret muodostavat yhdessä pohjoisten saarten kunnan.


title: Pohjois-Mariaanit

text: Portugalilaisen (tosin Espanjan lipun alla purjehtineen) Fernão de Magalhãesin löytäessä Pohjois-Mariaanit ensimmäisenä eurooppalaisena vuonna 1521 saaria asutti tšamorrokansa. Vielä 1500-luvun alkupuoliskolla Espanja lähetti saarille katolisia lähetyssaarnaajia. Eräs heistä, Padre Diego Luis de San Vitores, antoi saarille nimen "Islas de las Marianas" Espanjan kuninkaan Filip IV:n lesken Maria Annan mukaan.


title: Pohjois-Mariaanit

text: Espanjan–Yhdysvaltain sodan vuoksi Espanja myi Mariaanit, Karoliinien saariston ja Palaun Saksalle vuonna 1899. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Japanista tuli saariston hallitsija Kansainliiton mandaatilla. Toisessa maailmansodassa Yhdysvallat valtasi saaret japanilaisilta ja sai sodan jälkeen YK:n mandaatin saarten hallintaan. Yhdysvallat käytti saaria pääosin sotilaallisiin tarkoituksiin.


title: Pohjois-Mariaanit

text: Vuonna 1978 Yhdysvallat teki Pohjois-Mariaanien kanssa sopimuksen poliittisesta unionista, jossa Pohjois-Mariaanit saivat kuvernöörijohtoisen itsehallinnon. Pohjois-Mariaanien asukkaat saivat Yhdysvaltain kansalaisuuden 1986, mutta Yhdysvaltain vaaleissa he eivät saa äänestää.


title: Pohjois-Mariaanit

text: Pohjois-Mariaanit ovat poliittisessa unionissa Yhdysvaltain kanssa. Sillä on merkittävä päätösvalta sisäisissä asioissaan, ulkopolitiikasta ja puolustuksesta vastaa Yhdysvallat. Saarilla on edustajansa myös Yhdysvaltain edustajainhuonessa, mutta tällä ei ole siellä äänioikeutta.


title: Pohjois-Mariaanit

text: Toimeenpanovalta saarten itsehallinnossa on kuvernöörillä ja varakuvernöörillä, jotka molemmat palvelevat neljän vuoden kaudet. Lainsäädäntävalta kuuluu kaksikamariselle parlamentille, jonka osat ovat yhdeksänjäseninen senaatti ja 18-jäseninen edustajainhuone. Edustajainhuoneen jäsenistä 16 valitaan Saipanilta, yksi Rotalta ja yhteensä yksi Tinianilta ja Aguijanilta. Saarilla on myös oma oikeuslaitos, joka vastaa sen sisäisistä ongelmista elleivät ne koske Yhdysvaltain liittovaltion lakeja, jolloin saarten korkeimman oikeuden päätöksistä voi valittaa Yhdysvaltain korkeimpaan oikeuteen.


title: Pohjois-Mariaanit

text: Pohjois-Mariaanien tärkein luonnonvara on kalastus. Noin viidesosa pinta-alasta on viljelykelpoista, kymmenesosa on pysyvää laidunmaata. Suurin osa Tinianin saaresta on varattu Yhdysvaltain sotilaskäyttöön. Merkittävin elinkeino on matkailu, se työllistää puolet työvoimasta. Merkittävin vientituote on tekstiilit. Yhdysvaltain taloudellinen tuki on saarille erittäin tärkeää.


title: Pohjois-Mariaanit

text: Pohjois-Mariaanit on Yhdysvaltojen kansallisen vähimmäispalkkalainsäädännön ulkopuolella.


title: Pohjois-Mariaanit

text: Suurimmat väestöryhmät ovat tšamorrot, karoliinit ja muut mikronesialaiset. Lisäksi merkittäviä ryhmiä ovat valkoihoiset, japanilaiset, kiinalaiset ja korealaiset. Merkittävin uskonto on kristinusko, erityisesti katolisuus, mutta perinteisiä uskontojakin harjoitetaan.


title: Pohjois-Mariaanit

text: Tärkeimmät kielet ovat englanti, tšamorro ja karoliini. Englantia puhuu kotonaan 14 % väestöstä.


title: GMD

text: GMD voi tarkoittaa


title: RMB

text: RMB on Rolf Maier-Boden (s. 6. maaliskuuta 1974 Berliini) ja Farid Gharadjedaghin (s. 26. toukokuuta 1974 Teheran) muodostama saksalainen elektronista musiikkia soittava yhtye. Yhtyeen varhainen materiaali on enemmän tekno ja rave -henkistä, mutta kehittyi 90-luvun loppua kohden enemmän trancetyyliin ottaen vaikutteita myös monista muista tyylilajeista.


title: RMB

text: Rolf Maier-Bodella sekä Farid Gharadjedaghilla oli pieniä musiikkiprojekteja opiskeluidensa ohella 90-luvun alussa. Kaksikko lyöttäytyi lopulta yhteen vuonna 1993 pienellä Adam&Eve levymerkillä josta he siirtyivät pian Low Spirit Recordsille.


title: RMB

text:
Vuonna 1994 julkaistiin single Redemption ja vuonna 1995 Passport To Heaven sekä Experience singlet. Singlet ja 1995 julkaistu albumi This World Is Yours menestyivät hyvin Saksassa.
Vuonna 1996 julkaistiin single Spring, jota myytiin Saksassa muutamassa kuukaudessa yli 250 000 kappaletta. Spring nousi myös Suomen viralliselle single-listalle. Vuonna 1997 ilmestynyt Break The Silence -single nousi puolestaan kahdeksaksi viikoksi Suomen virallisen single-listan top-20:een. Vuonna 1998 ilmestyi RMB:n kolmas albumi Widescreen, joka kävi myös Suomen albumi-listojen top20:ssä. Kolme vuotta myöhemmin ilmestyi RMB:n neljäs albumi Mission Horizon, josta tehtiin 2002 kahden levyn uusintatuotanto.


title: RMB

text: RMB otti musiikissaan ja musiikkivideoissaan vahvasti kantaa ympäristöongelmiin. Molemmat artistit osallistuivat myös erilaisiin ympäristönsuojeluhankkeisiin sekä ympäristöjärjestö Greenpeacen protesteihin. Molemmat osallistuivat mm. protesteihin Mururoa Atollilla, joka toimi Ranskan ydinkoealueena. RMB julkaisi myös kappaleen "Our Trip to Mururoa" joka oli omistettu Mururoan atollin prostestille.


title: RMB

text: Rolf Maier-Bode jatkaa tätä nykyä soolouralla ja häneltä on ilmestynyt albumi "Thirteen Stories" vuonna 2009.


title: Kesäolympialaiset 1896

text: I olympiadin kisat olivat huhtikuussa 1896 Ateenassa järjestetyt ensimmäiset nykyaikaiset olympiakisat. Ne ottivat innoituksensa antiikin Kreikan Olympian kisoista, jotka järjestettiin Olympiassa.


title: Kesäolympialaiset 1896

text: Kreikan kuningas Yrjö I julisti ensimmäisen olympiadin kisat käyntiin itsenäisen Kreikan 75-vuotisjuhlapäivänä, 6. huhtikuuta. Yhdeksän vuotta aiemmin nykyaikaisen olympialiikkeen perustaja ranskalaisparoni Pierre de Coubertin oli lausunut ääneen haaveen olympialaisten henkiinherättämisestä. Seitsemän vuotta tämän jälkeen 23. kesäkuuta 1894 amatööriurheilukonferenssissa perustettiin Kansainvälinen olympiakomitea, jonka ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin Dimítrios Vikélas. Päätettiin myös, että ensimmäisen olympiadin kisat annettaisiin perinteitä kunnioittaen Ateenaan, vaikka Coubertin oli ehdottanut kisojen järjestämistä Pariisissa.


title: Kesäolympialaiset 1896

text: Kreikalla ei ollut varoja stadionin rakentamiseen, joten kisojen varapaikaksi valittiin Budapest Unkarissa. Kreikka kuitenkin onnistui varainhankinnassa muun muassa myymällä olympiapostimerkkejä ja järjestämällä arpajaisia. Ensimmäisten kisojen tärkein sponsori oli Geórgios Avérof, jonka noin miljoonan drakman lahjoitus pitkälti mahdollisti Panathinaïkó-stadionin eli antiikin aikaisen Panateenalaisen stadionin uudelleenrakentamisen. Stadionin katsomoissa oli istumapaikat 50 000 katselijalle ja seisomapaikat 20 000:lle. Pitkulaisen stadionin juoksuradan pituus oli 333,3 metriä. Rata oli äärimmäisen kapea ja erittäin jyrkkäkaarteinen, minkä vuoksi tulokset olivat heikkoja.


title: Kesäolympialaiset 1896

text: Kisojen aktiivisin osanottajamaa oli isäntämaa Kreikka, toiseksi aktiivisin Saksa. Saksasta kisoihin matkusti 21 urheilijaa, kun Ruotsi lähetti vain yhden atleetin. Voitokkaimpia maita olivat Yhdysvallat, Kreikka ja Saksa. Suomi ei osallistunut kisoihin, vaikka olikin kutsuttu. Kaikkien aikojen ensimmäinen nykyaikaisten kisojen olympiavoittaja oli kolmiloikkaaja James Connolly tuloksella 13,71. Kunkin lajin voittaja sai hopeamitalin ja öljypuunlehvän, toinen pronssimitalin. Kolmanneksi tullut ei saanut palkintoa, mutta jokaiselle osallistujalle jaettiin muistomitali.


title: Kesäolympialaiset 1896

text: Kreikkalainen paimen Spyrídon Loúis voitti maratonjuoksun, jonka reitti kulki historiallista tarua mukaillen Marathónaksesta Ateenaan. Unkarilainen Alfréd Hajós voitti 100 metrin ja 1 200 metrin vapaauintimatkat samana päivänä. Pidempää matkaa varten kilpailijat kuljetettiin veneellä merelle ja he uivat kylmässä vedessä takaisin rantaan.


title: Kesäolympialaiset 1896

text: II olympiadin kisat järjestettiin neljä vuotta Ateenan kisojen jälkeen vuonna 1900 Pariisissa.


title: Kesäolympialaiset 1896

text: Kisoissa järjestettiin kaikkiaan 43 kilpailua. Eri urheilumuotoja oli yhdeksän. Kisoissa oli tarkoitus kilpailla myös soudussa, purjehduksessa ja kriketissä. Soutu- ja purjehdustapahtumat peruttiin myrskyn takia ja kriketti osallistujien puutteen vuoksi. Eniten olympiavoittoja kisoissa keräsi Yhdysvallat (11). Menestyksekkäin urheilija oli Saksan Carl Schuhmann neljällä voitolla.


title: Kesäolympialaiset 1896

text: Vuoden 1896 kesäolympialaisiin osallistui 241 urheilijaa 14 eri maasta. Joissakin yhteyksissä on osallistujamaina mainittu myös Egypti, kreikkalais-egyptiläisen tennispelaajan Dionysios Kasdaglisin osallistumisen vuoksi, sekä Kypros ja Smyrna, mutta niiden osallistujat tilastoidaan yleensä kreikkalaisiksi.


title: Kesäolympialaiset 1896

text:
Monet kilpailuun osallistuneista maista eivät olleet vielä nykymuodossaan olemassa vuonna 1896. Itävalta ja Unkari olivat osa Itävalta-Unkaria, mutta urheilijoiden katsottiin edustaneen omaa maataan. Ruotsi taas oli osa Ruotsi-Norjan valtioliittoa. Australia kuului vielä vuonna 1896 Yhdistyneelle kuningaskunnalle, joka taas oli tuohon aikaan Iso-Britannian ja Irlannin yhdistynyt kuningaskunta.
Vuoden 1896 olympialaisissa ei vielä jaettu kultamitaleja voittajille, vaan kilpailun voittaja palkittiin hopeisella mitalilla ja toiseksi tullut sai kuparisen mitalin. Kolmanneksi tulleille ei jaettu mitaleja. Ensimmäisten nykyaikaisten olympialaisten mitalitaulukot on laadittu myöhemmin vertailun vuoksi uudempiin olympialaisiin. Kansainvälinen olympiakomitea ei itse julkaise virallisia mitalitaulukoita. Eniten kultamitaleita nykyisen laskutavan mukaan vuoden 1896 olympialaisissa saavutti Yhdysvallat, ja eniten mitaleita saavutti Kreikka.


title: Paitsio

text: Paitsio on tyypillisesti joukkuepeleissä esiintyvä tilanne, jossa joku hyökkäävän joukkueen pelaajista on sääntöjen vastaisesti sijoittunut, yleensä liian lähelle vastustajan päätyrajaa. Paitsion seurauksena peli tyypillisesti keskeytyy ja paitsiotilanteen aiheuttaneelle joukkueelle tuomitaan kyseisen pelin sääntöjen edellyttämä rangaistus, kuten pelivälineen menetys vastajoukkueelle.


title: Paitsio

text: Paitsiosääntöjen tavoitteena on ohjata joukkueen pelaajia yhteispeliin, jossa hyökkäävä joukkue pyrkii murtamaan vastustajan puolustuksen pelaamalla yhteen sen sijaan että yksi pelaaja vain odottaisi pelivälinettä vastustajan maalin lähellä.


title: Paitsio

text: Amerikkalaisessa jalkapallossa puolustuksen pelaaja on paitsiossa mikäli hän


title: Paitsio

text: Hyökkääjä puolestaan on paitsiossa mikäli hän:


title: Paitsio

text: Puolustava pelaaja ei siis ole paitsiossa, mikäli hän ehtii ennen aloitussyöttöä palata takaisin aloituslinjan taakse koskematta palloon tai vastustajaan. Paitsiosta tuomitaan rikkeen tehneelle joukkueelle viiden jaardin rangaistus eli aloituslinjaa siirretään viisi jaardia lähemmäs omaa maalialuetta ja kyseinen peli uusitaan.


title: Paitsio

text: Jalkapallossa pelaaja on paitsioasemassa, jos hän


title: Paitsio

text: Pelaaja ei kuitenkaan ole paitsioasemassa, jos hän on joko


title: Paitsio

text: Pelaajan paitsioasema on tuomittava vain, jos hän sillä hetkellä, kun hänen kanssapelaajansa koskettaa tai pelaa palloa, osallistuu aktiivisesti pelitapahtumaan joko


title: Paitsio

text: Paitsiota ei myöskään tuomita, jos pelaaja saa pallon suoraan joko


title: Paitsio

text: Kaikista paitsiosäännön rikkomuksista peliä jatketaan vastajoukkueen epäsuoralla vapaapotkulla rikkomuspaikasta.


title: Paitsio

text:
Jääpallossa pelaaja on paitsioasemassa, kun hän on vastajoukkueen kenttäpuoliskolla lähempänä päätyrajaa kuin pallo ja hänen itsensä ja vastajoukkueen päätyrajan välissä on vähemmän kuin
kaksi vastapelaajaa syöttöhetkellä eli sillä hetkellä kun pelaajan kanssapelaaja pelaa pallon hänelle. Peli katkaistaan, jos paitsioasemassa oleva pelaaja saa pallon tai jos pelaaja paitsioasemassa ollessaan pyrkii sijoittumisellaan, huudoin tai elein saavuttamaan ratkaisevaa hyötyä syöttöhetkellä.


title: Paitsio

text: Paitsioasemassa saa olla, mutta sieltä ei saa osallistua peliin. Paitsiosääntö on voimassa myös erikoistilanteissa.


title: Paitsio

text: Jääkiekon paitsiosäännöt Kansainvälisen jääkiekkoliiton (IIHF) sääntöjen mukaisesti:


title: Paitsio

text: Kiekollisen joukkueen pelaajat eivät saa edetä hyökkäysalueelle (vastustajan siniviivan yli) ennen kiekkoa.


title: Paitsio

text: Paitsio syntyy, jos pelaajan molemmat luistimet ovat kokonaisuudessaan yli siniviivan ennen kuin kiekko on hyökkäysalueella. Paitsiota ei voi syntyä, jos kiekko ei ole kokonaisuudessaan ylittänyt siniviivaa hyökkäysalueen puolelle. Näin ollen kiekon ollessa keskialueella siniviiva katsotaan osaksi keskialuetta.


title: Paitsio

text: Pelaaja ei kuitenkaan ole paitsiossa, jos hän ylittää siniviivan kiekko hallussaan. Esimerkiksi kiekon kuljettaminen hyökkäysalueelle takaperin luistellen ei yksin aiheuta paitsiota.


title: Paitsio

text: Kun kiekko on pelattu hyökkäysalueelle, siniviiva katsotaan osaksi hyökkäysaluetta. Näin ollen kiekko katsotaan palautetuksi keskialueelle vasta kun se ylittää siniviivan kokonaisuudessaan.


title: Paitsio

text: Jos kiekoton hyökkäävä pelaaja etenee hyökkäysalueelle ennen kiekkoa, mutta puolustavan joukkueen pelaajalla/-jilla on mahdollisuus pelata kiekkoa puolustusalueellaan, syntyy "siirretty paitsio". Paitsion vuoksi ei tässä tapauksessa katkaista peliä, jos


title: Paitsio

text:
Peli kuitenkin katkaistaan siirretyssä paitsiotilanteessa välittömästi, jos hyökkäävän joukkueen pelaaja laukaisee kiekon maalia kohti pakottaen maalivahdin torjuntaan. Tämä yleensä aiheuttaa "tahallisen paitsion".
Tahallisessa paitsiossa pelaaja aiheuttaa paitsion tahallisesti saadakseen aikaan pelikatkon.


title: Paitsio

text: Paitsiosäännön rikkomisesta seuraa aloitus


title: Pääsiäissaari

text: Pääsiäissaari (esp. "Isla de Pascua", rapanuin kielellä "Rapa Nui", 'suuri saari') on Chilelle kuuluva saari eteläisellä Tyynellämerellä. Saarta voidaan kutsua myös nimellä Pääsiäissaaret, sillä pääsaaren lisäksi siihen kuuluvat kaksi pientä asumatonta naapurisaarta Motu Iti ja Motu Nui.


title: Pääsiäissaari

text: Pääsiäissaari on Chilen tärkeimpiä turistikohteita sen kauneuden ja muinaisuuden vuoksi. Muinaisesta sivilisaatiosta ovat jääneet jäljelle jättimäiset moai-patsaat, joiden suojelusta Rapa Nuin kansallispuistossa vastaa Chilen hallituksen alainen CONAF-metsänsuojelujärjestö. Ne ovat kuuluneet Unescon maailmanperintöluetteloon vuodesta 1995 lähtien.


title: Pääsiäissaari

text:
Pääsiäissaari on vulkaaninen saari Polynesian saaristossa. Saaren pinta-ala on 163 neliökilometriä. Saari sijaitsee noin 3 700 kilometriä länteen Chilen rannikolta ja noin 2 000 kilometrin päässä lähimmästä asutusta saaresta Pitcairnista. Muodoltaan saari on kolmiomainen ja sen kärjet ovat sammuneita tulivuoria.
2,269
Saarella asui noin 6 370 asukasta vuonna 2015, joista suurin osa asuu saaren ainoassa kaupungissa Hanga Roassa. Vuonna 2002 oli 59,85 % polynesialaisia rapanuita, suurin osa muista on peräisin Chilestä. Saarella puhutut kielet ovat espanja ja rapanui.


title: Pääsiäissaari

text: Pääsiäissaari on Chilen maakunta ja kunta, jota hallitaan sen mukaisesti. Saarella on kuvernööri, jonka nimittää tasavallan presidentti, sekä pormestari ja kunnanvaltuutettuja, jotka valitaan vaalein.


title: Pääsiäissaari

text: Polynesialaiset lienevät asuttaneet saaren joskus 900–1200 jaa. Pääsiäissaarelaisten kieli ja kulttuuri on tyypillisesti polynesialainen. Jotkut, kuten Thor Heyerdahl, ovat väittäneet ainakin saaren pappiseliitin tulleen intiaanien asuttamasta Etelä-Amerikasta, mutta tästä ei ole pitäviä todisteita.


title: Pääsiäissaari

text: Metsäiselle saarelle syntyi asutuksen yhteydessä pian muun muassa maanviljelyllä, metsästyksellä ja kalastuksella elävä päällikkövaltainen kulttuuri. Saari oli jaettu runsaan kymmenen klaaninpäällikön kesken. Päälliköt esiintyivät tavalliselle kansalle jumalan jälkeläisinä ja asuivat rannassa parhailla mailla. Päälliköillä lienee ollut jonkinlainen sopimusjärjestelmä, joka mahdollisti valtavien moai-patsaiden rakennuttamisen eri puolilta saarta saaduista kivistä. Patsaat lepäsivät ahuiksi kutsuttujen suurten alustojen päällä. Ahut olivat alkujaan hautojen lähellä olevia temppelimäisiä keskuksia.


title: Pääsiäissaari

text: Noin vuoteen 1650 mennessä metsät oli pääosin hakattu pois. Maa kului eroosion myötä, mistä seurasi nälänhätää ja ihmissyöntiä. Pappisvaltainen järjestelmä romahti eikä patsaita enää pystytetty. Soturieliitti kaappasi vallan ja klaanit sotivat keskenään. Uusi uskonto nousi.


title: Pääsiäissaari

text: Eurooppalaiset löysivät saaren vuonna 1722. 1800-luvulla moni saarelainen joutui perulaisten orjiksi tai kuoli eurooppalaisten tuomiin tauteihin. Vuonna 1888 saari siirtyi Chilelle, joka antoi saarelaisille kansalaisoikeudet vasta vuonna 1966.


title: Marin kieli

text: Mari on suomalais-ugrilaisten kielten volgalaiseen ryhmään kuuluva kieli. Marin kielestä ja sen puhujista on ennen käytetty nimitystä tšeremissi. Nykyisin heitä kutsutaan mareiksi, ja heistä noin puolet asuu Marin tasavallassa, loput muualla Venäjällä.


title: Marin kieli

text: Marin kielen päämurteet ovat länsimari (vuorimari) ja itämari (niittymari ja varsinainen itämari). Vuorimarin nimitys tulee siitä, että sen puhujat asuvat Marinmaan lounaiskolkassa Volgan oikean rannan mäkisellä seudulla. Niittymarien nimitys tulee siitä, että sen puhujat asuvat Volgan vasemman rannan tasamaalla. Varsinaiset itämarit muuttivat tältä alueelta 1700-luvulla pakoon uskonnollista käännytystä nykyisen Baškortostanin alueelle. Lisäksi on olemassa pieni koillismurteen ryhmä Nižni Novgorodin ja Kirovin alueella.


title: Marin kieli

text: Mareja on yhteensä noin (vuonna 2010), joista vuorimareja on arviolta . Suunnilleen puhuu äidinkielenään maria; muiden ensisijaisena kielenä on venäjä, vaikka he pitävätkin itseään yhä mareina. Marinmaan asukkaita on , joista on marilaisia; loput asuvat nimikkotasavallan ulkopuolella.


title: Marin kieli

text: Marin kielellä on kaksi kirjallista muotoa kyrillisin kirjaimin. Niiden syntyhistoria alkaa 1800-luvulla, jolloin Venäjällä pyrittiin käännyttämään pikkukansoja ortodoksisuuteen. Uskonnollisia tekstejä kirjoitettiin eri murteilla, jotta marit olisivat oppineet lukemaan. Tavoitteena ei kuitenkaan ollut luoda mareille kirjakieltä. Näistä kirjoitustraditioista syntyivät vuorimarin ja niittymarin kirjalliset muodot. Kielellisesti kyseessä on vain murre-ero, ja pitkään on suunniteltu kirjakielten yhdistämistä. Yhdistämistä vastustaa lähinnä vuorimarien pieni älymystö.


title: Marin kieli

text: Vokaalit:


title: Marin kieli

text: Konsonantit:


title: Marin kieli

text: Paino on sanan viimeisellä täysvokaalilla. Jos sanassa on vain redusoituneita vokaaleja, paino on ensimmäisellä tavulla.


title: Marin kieli

text: Esimerkkisanat "muno" ’muna’, "βüt" ’vesi’ (siis "v" -mäisesti: vrt. suomen "vete-nä").


title: Marin kieli

text: Marissa on kaksi konjugaatiota, yksikön ensimmäisen persoonan mukaisesti am- ja em-konjugaatio (muissa suomen sukukielissä ei ole konjugaatioeroa). am-konjugaatiossa verbillä on konsonanttivartalo ja em-konjugaatiossa vokaalivartalo. Tämä ero näkyy esimerkiksi imperatiivin yksikön toisen persoonan muodossa: (am-konjugaatio:) pur! ’pure!’, (em-konjugaatio:) puro! ’tule sisään!’. Kaikkien verbintaivutuksessa esiintyvien suffiksien muoto riippuu siitä, kumpaan konjugaatioon verbi kuuluu. Esimerkkisanat "puraš" ’purra’, "kolaš" ‘kuolla’.


title: Marin kieli

text:
Preesens:
1. preteriti:


title: Marin kieli

text: Katso myös suomalais-permiläinen sanasto ja uralilainen sanasto.


title: Marin kieli

text: Marin kielessä on edelleen käytössä vanha suomalais-ugrilainen (uralilainen) perussanajärjestys, jonka mukaan verbi (predikaatti) on lauseessa viimeisenä (subjekti – objekti – verbi eli sov).


title: Marin kieli

text: Esimerkkilauseita:


title: Marin kieli

text:
"Padassa on kuusi kalaa." – Poδəšto kut kol ulo.
"Tuli palaa ja siksi lumi sulaa." – Tul jüla δa satlan lum šula.
"Eilen minä annoin sinulle kaksi kirjaa." – Teηkeće məj təlanet kok kniɣam puenam.
"Huomenna hän tulee jalan luokseni, me ostamme neljä pulloa olutta ja menemme puistoon istumaan." – Erla tuδo δekem jolən toleš, me nəl klenća puram naləna δa parkəške sintšaš kajena.


title: Marin kieli

text: Ensimmäinen tunnettu marinkielellä kirjoitettu kaunokirjallinen teos on tuntemattomaksi jääneen tekijän vuonna 1767 Kazanissa tsaarin vierailun kunniaksi kirjoittama tervehdysruno. Varsinaisesta marinkielisestä kaunokirjallisuudesta voidaan puhua kuitenkin vasta 1900-luvulta alkaen. Marilaisen kirjallisuuden klassinen kausi ajoittuu 1900-luvun alusta 1930-luvun loppuun, jolloin marinkielinen älymystö tuhottiin käytännössä viimeiseen mieheen ja naiseen Stalinin puhdistuksissa. Klassisen kauden kirjailijasukupolvi aloitti julkaisutoimintansa keisarikunnan kahtena viimeisenä vuosikymmenenä ilmestyneissä kirjallisissa vuosikirjoissa, ”kalentereissa”, ja dominoi marinkielistä kirjallisuutta 1930-luvun loppuun saakka. Pääosa oli syntyisin talonpoikaisperheistä ja saanut opillisen sivistyksensä opettaja- ja pappisseminaareissa. Klassikoista kuuluisin on Sergei Tšavain (1888–1937). Hänen kirjallinen toimintansa ajoittui vuosiin 1905–1936 ja käsitti niin lyriikkaa, näytelmiä kuin proosaakin. Tšavainin merkkiteoksena pidetään osin omaelämäkerrallista romaania Elnet (1936), joka jäi keskeneräiseksi kirjailijan vangitsemisen johdosta. Muita klassisen polven kirjailijoita olivat muun muassa lyyrikot Nikolai Muhinin (1890–1937), V. Savi (alias Vladimir Muhin) (1888–1938), Olik Ipai (1912–1937) ja Jivan Kirlja (1909–1937?). Monitaitoinen Šketan (alias Jakov Majorov) (1898–1937) toimi sanomalehtimiehenä ja teatteriohjaajana kirjoittaen proosaa ja humoristisia maalaisnäytelmiä, Osip Šabdarin (1898–1937) romaani Üdrimaš korno (1937) on marinkielisen kirjallisuuden klassikkoja. Sukupolven edustajia olivat myös maailmankirjallisuuden marinkielelle kääntäjä Janiš Jalkain (1909–1937?) ja vuorimarin kirjakielellä kirjoittanut prosaisti N´ikon Ignat´ev (1895–1941). Klassisen kauden kirjailijoiden runoudessa ja proosassa kansalliset aiheet nivoutuivat usein yhteen uuden ajan aatteiden ja vilpittömän poliittisen innostuksen kanssa. Ennen 1930-lukua tämä oli suhteellisen ristiriidatonta, sillä neuvostohallinnon alkuvaiheiden kansallisuuspolitiikka loi huomattavasti keisarivaltaa paremmat edellytykset kansallisten vähemmistöjen kulttuuripyrinnöille.


title: Marin kieli

text: Stalin hallintokauden hävityksestä marinkielinen älymystö ja kirjallisuus alkoivat elpyä 1950-luvun mittaan. Toisen maailmansodan jälkeisen kirjailijasukupolven suurhahmo on Valentin Kolumb (1935–1974), joka lyhyen elämänsä aikana ehti julkaista kolmatta kymmentä runokokoelmaa. Hänen työnsä maailmankirjallisuuden (muun muassa Kalevalan osien) marintajana ja yleisenä kulttuurivaikuttajana oli niin ikään huomattava. Viime vuosikymmenten marinkielisessä kaunokirjallisuudessa lyriikalla onkin ollut keskeinen asema. Osin tähän on vaikuttanut se, ettei runous ole ollut samalla tavoin kuin proosa toisiaan seuranneiden autoritääristen hallintojen kahlitsemaa. Nykylyyrikoista tunnetuimpia ovat muun muassa Albertina Ivanova (s. 1954), Albert Vasiljev (s. 1957), Gennadi Ojar (s. 1958), Vjatšeslav Abukajev-Emgak (s. 1959), Vitali Popov (s. 1964), Zoja Visvis (s. 1966), Lidia Iksanova (s. 1966), Aleksander Petrov (s. 1967), Svetlana Grigoreva (s. 1967), Tatjana Otšejeva (1968), Zoja Dudina, Tatjana Ivanova (s. 1970), Lilia Issai (s. 1971), Svetlana Elembajeva (s. 1975), Nadežda Nikitina (s. 1975) ja Elvira Kuklina (s. 1981). Merkille pantavaa on niin naisrunoilijoiden suuri määrä kuin aiheiden ja muotokielen monimuotoisuuskin. Maininnan ansaitsee myös Anatoli Spiridovin vuonna 2002 ilmestynyt marilaisen kansanrunouden ja mytologian pohjalta kirjoitettu Jugorno-eepos, vaikka onkin alun perin venäjäksi kirjoitettu.


title: Marin kieli

text: Marinkielinen kirjallisuus on vielä elinvoimaista. 1960-luvulla alkaneen uuden venäläistämispolitiikan, johon 1990-luku toi vain lyhyen katkoksen, pitkän aikavälin seuraukset uhkaavat kuitenkin merkittävästi niin marinkielen kuin marinkielisen kirjallisuudenkin tulevaisuutta. Keskeisintä ja tuhoisinta on ollut marinkieltä opetuskielenä edes osinkaan käyttävän koululaitoksen lakkauttaminen. Kirjallisuus tarvitsee, paitsi kirjailijoita, myös lukijoita. Marinkieli siirtyy toistaiseksi vielä puhuttuna sukupolvelta toiselle, mutta marin kirjakielten taito marinkielisen väestön parissa on heikentymässä nopeasti. Kielestä on tulemassa kieli, jota vielä puhutaan, muttei enää osata suppean älymystön piirin ulkopuolella lukea.


title: Marin kieli

text: Uskonnollista kirjallisuutta mariksi ilmestyi jo 1700-luvun puolivälissä ja myöhemmin 1800-luvulla, muun muassa yksittäisten evankeliumien käännöksiä. Raamatun Uusi testamentti julkaistiin itämariksi (У Сугынь) kokonaisena kuitenkin vasta vuonna 2007 ja länsimariksi (У Сoгoнь) vuonna 2014.


title: Sortavala

text: Sortavala ( Сортавала) on kaupunki Sortavalan piirissä Karjalan tasavallassa Venäjällä. Kaupunki sijaitsee Laatokan pohjoisrannalla noin 190 kilometriä Petroskoista länteen ja runsaat 30 km Suomen rajasta. Kaupunki on Sortavalan piirin hallinnollinen keskus. Kaupungissa asui yhteensä 19 235 henkeä 2010.


title: Sortavala

text: Paikkakunta tunnetaan jo 1100-luvulta. Se oli tärkeä kauppapaikka 1500-luvulla ja mainitaan venäläisissä kirjallisissa dokumenteissa 1582 kylänä nimellä Сердоболь, "Serdobol" (Serdovol), ja tällä nimellä kaupunkia venäjän kielessä kutsuttiin vuoteen 1918 saakka. Stolbovan rauhassa 1617 alue liitettiin osaksi Ruotsia ja paikkakunta sai kaupunkioikeudet vuonna 1632 nimellä Sortavala, . Kaupunki hävitettiin suuren Pohjan sodan aikana 1700-luvun alussa lähes täydellisesti ja se menetti merkityksensä pitkäksi aikaa. Uudenkaupungin rauhassa 1721 se luovutettiin Venäjälle.


title: Sortavala

text: Kun Suomen alueesta oli tullut osa Venäjää Haminan rauhassa 1809, Sortavala liitettiin vuonna 1812 muun Vanhan Suomen mukana Suomen suuriruhtinaskuntaan osaksi Viipurin lääniä.


title: Sortavala

text: Suomessa Sortavalasta kehittyi Laatokan Karjalan henkinen keskus. Sinne perustettiin sekä mies- että naisopettajaseminaari vuonna 1880, pappisseminaari 1918 ja ortodoksinen arkkipiispanistuin vuonna 1925. Sortavalan alueen uskonnollista merkitystä vahvisti Laatokan saaressa noin 40 kilometriä etelään sijaitseva Valamon vanha luostari. Sortavalasta kehittyi 1800-luvun loppupuolelta 1930-luvulle tultaessa merkittävä koulu- ja kulttuurikaupunki. Huomattava osa ennen vuotta 1939 koulutetuista kansakoulunopettajista on saanut oppinsa Sortavalan opettajaseminaareissa.


title: Sortavala

text: Sortavala oli kokoonsa nähden myös merkittävä teollisuuskeskus. Siellä oli muun muassa huonekalu- ja suksitehdas, urkuharmoonitehdas, elintarviketeollisuutta ja kutomo. Siellä oli myös parantola (sanatorio). Rautatieyhteys Viipuriin rakennettiin vuonna 1893. Kaupungissa on sisävesisatama.


title: Sortavala

text: Kaupunki kuului Suomen Neuvostoliitolle luovuttamiin alueisiin talvisodan päättäneessä Moskovan rauhassa 1940. Kun Suomi hyökkäsi jatkosodassa, se vapautti myös Sortavalan 1941. Jatkosodan 1944 päättäneen Moskovan välirauhan perusteella Suomen oli kuitenkin tunnustettava 1940 sovittu raja.


title: Sortavala

text: Pohjois-Karjalan museossa Joensuussa on Sortavalan keskustan historiallinen pienoismalli.


title: Sortavala

text: Alla oleva taulukko kuvaa kaupungin asukasluvun kehitystä. On syytä huomata, että 1815-1939 tilastot kuvaavat vain kaupunkialueen asukasmäärää ilman esikaupunkialueita. Sortavalan kaupungissa asui vuonna 1939 4 710 asukasta ja sen esikaupungeissa noin 4 500 asukasta. Varsinaisen kaupungin pinta-ala oli vain 1,40 neliökilometriä, mutta ympäröivään Sortavalan maalaiskuntaan kuului 666,80 neliökilometriä maata. Neuvostoliiton aikana kaupungin pinta-ala kasvoi Suomen aikaisesta.


title: Sortavala

text: Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Sortavalan kaupungissa asui 19 235 henkeä. Sortavalan kaupunkikunnassa asukkaita oli 20 374, eli kaupungin ohella 1 139 maaseutuasukasta.


title: Sortavala

text: Sortavalan kaupunginjohtajaksi valittiin lokakuussa 2006 Nikolai Zajats.


title: Sortavala

text: Kaupunkiin johtaa etelästä Laatokan länsirantaa seuraava maantie A129. ja itään on yhteys Aunuksen kautta Murmanskin valtatielle. Alueen rautatieverkko kuuluu Venäjän rautateiden luoteisosan rataverkoista vastaavan Lokakuun rautateiden sivuratoihin. Sortavalan rautatieasemalle liikennöivät paikallisjunat Kaarlahdesta sekä Pietarin ja Kostamuksen väliset kaukojunat. Kaupungin satamaan johtaa laivareitti mm. Käkisalmesta ja sieltä tehdään matkoja läheiseen Valamoon.Sortavala oli Venäjän virallinen "uudenvuoden pääkaupunki" vuodenvaihteessa 2015–2016. Venäjän kulttuuriministeriön tunnustus on myönnetty tätä ennen kolme kertaa: aiemmilla kerroilla juhlakaupunkeja ovat olleet Kazan, Vologda ja Vladimir. Nimityksen tarkoituksena on nostaa kaupungin ja sen ympäristön arvoa matkailukohteena.


title: Sortavala

text: Sortavalassa vuoden vaihtumista juhlistettiin useiden päivien ajan. Tarjolla oli erilaisia tapahtumia kuten konsertteja, joulutoreja ja teatteria. Kaupunkiin odotettiin jopa 30 000 vierasta. Uudenvuodenaaton pääjuhlan odotetuimpia vieraita olivat pakkasukko ja Lumityttö. He saapuivat Sortavalaan museojunalla Veliki Ustjugista, joka on heidän kotikaupunkinsa.


title: Solmu (täsmennyssivu)

text: Solmu on solminnan lopputulos.


title: Solmu (täsmennyssivu)

text: Solmu voi tarkoittaa myös seuraavia asioita:


title: Pleissaus

text: Pleissaus (myös spleissaus tai pujonta) on köyden tai vaijerin säikeiden punomista itsensä tai muiden köysien kanssa siten, että muodostuu kestävä ja pitävä yhteys, joka paksuntaa köyttä vain vähän. Pleissauksen ero solmuun on, että pleissaus ei ole helposti avattavissa, mutta köysi kulkee rissojen yms. läpi paremmin kuin solmittu liitos ja pleissaus heikentää köyttä merkittävästi vähemmän kuin solmiminen.


title: Pleissaus

text: Merimiesperinteessä purjelaivojen aikana kaikki kiinteät liitokset tehtiin pleissaamalla ja solmuja käytettiin vain köysien väliaikaiseen kiinnittämiseen.


title: Pleissaus

text: Yleisimpiä pleissaustyyppejä ovat köyden jatkaminen (tai köyden päiden punominen yhteen), silmukkapleissi (luonnollisen silmukan teko köyden päähän) ja kruunupleissi (köyden avoimen pään päättely luonnollisesti).


title: Pleissaus

text: Kierretyssä, yleensä kolmisäikeisessä, köydessä avataan köyden säikeitä päästä n. 6 kierrosta ja pujotaan säikeet toisen köyden säikeiden väliin. Vaijeri pleissataan vastaavalla tavalla. Mikäli köydessä tai vaijerissa on ydin, menetelmä on monimutkaisempi. Köyttä pleissattaessa säikeitä voidaan ohentaa 3-4 pujotuksen jälkeen, jolloin tulos on kauniimpi ja päättyy sulavasti.


title: Pleissaus

text: Punottujen ytimettömien köysien pleissaminen on helppoa, köysi voidaan vain työntää riittävän pitkältä matkalta (10-20 kertaa köyden paksuus) köyden muodostaman putken sisälle ja varmistaa liitos ompelemalla.


title: Pleissaus

text: Punottujen ytimellisten köysien pleissaus riippuu köyden rakenteesta. Jos myös ydin on ontto, putkirakenteinen, kerrokset voidaan pujottaa toistensa sisään ja saada kestävä liitos. Eräillä valmistajilla on tarjoilla suuria muovineuloja heidän köysiensä liittämiseksi. Joidenkin köysien kohdalla tarvitaan erityisiä tekniikkoja.


title: Pleissaus

text: Yleisin työkalu on kourumalspiikki (suom. myös pujotuspuikko, eng. marlinspike tai fid), jolla avataan köyden säikeitä ja pujotetaan säikeet säikeiden lomaan. Vaijerien pleissaukseen tarvitaan umpinaista teräksistä malspiikkia. Lisäksi voidaan tarvita purjeneuloja ja lankaa työn päättelyyn rihmaamalla sekä ruuvipenkkiä tai lukkopihtejä vaijerin käsittelyyn.


title: Liechtenstein

text: Liechtensteinin ruhtinaskunta (saks." Fürstentum Liechtenstein") eli Liechtenstein [] on pieni ruhtinaskunta Alpeilla Sveitsin ja Itävallan välissä. Liechtenstein on sisämaavaltio ja Uzbekistanin ohella ainoa valtio, jonka naapureista mikään ei ole rannikkovaltio. Liechtensteinin pinta-ala on vain 160 neliökilometriä ja väkiluku noin 37 800. Sekä alan että väestön mukaan maa on Euroopan neljänneksi pienin valtio. Alue on ollut vuosisatojen aikana eri ruhtinassukujen hallussa, ja ajoittain Saksan, Itävallan, Preussin, Ranskan, Venäjän ja Ruotsin miehittämä. Liechtensteinin nykyinen ruhtinas on Hans Adam II, joka on hallinnut vuodesta 1989, ja pääministeri on Adrian Hasler (vuodesta 2013). Perustuslaillisessa monarkiassa on laaja kunnallinen itsehallinto. Maatalous on ollut tärkeää ja alue tuottaa etenkin maitotuotteita, mutta teollisuus ja pankkisektori ovat viime vuosikymmeninä kasvattaneet osuuttaan kansantuotteesta voimakkaasti. Urheilussa menestystä on tullut lähinnä talvilajeissa.


title: Liechtenstein

text: Liechtensteinin ruhtinaskunta sijaitsee Alppien vuoristossa Keski-Euroopassa Sveitsin ja Itävallan välissä. Maan pinta-ala on 160 neliökilometriä, ja se on Euroopan neljänneksi pienin itsenäinen valtio. Rajalinjaa maalla on Sveitsin kanssa 41,2 kilometriä ja Itävallan kanssa 36,7 kilometriä. Liechtenstein ja Uzbekistan ovat maailman ainoat sisämaavaltioista, joiden kaikki rajanaapuritkin ovat sisämaan valtioita.


title: Liechtenstein

text: Iso osa Liechtensteinista on yli 1 800 metrin korkeudessa. Maan itäosa kuuluu Alppien keskivuoristoon kuuluvaan Rätikonvuoristoon ja korkein vuori on 2 599 metrin korkuinen Grauspitz. Vuoristoalueella on kolme laaksoa, joiden vedet virtaavat lopulta Saminajokena. Liechtensteinin läntisin osa kuuluu Reinin jokilaaksoon, joka levenee pohjoiseen päin mentäessä. Jokilaakso oli aikoinaan soinen, mutta 1930-luvulla rakennetun kuivatuskanavan ansiosta se on nykyään hyvää maanviljelyaluetta.


title: Liechtenstein

text: Liechtensteinin ilmasto on sen korkeuden huomioon ottaen melko lämmin, mikä johtuu pitkälti lämpimistä föhntuulista. Kylmintä on tammikuussa, jolloin pakkasta on keskimäärin −4,5 °C. Lämpimintä on heinäkuussa, jolloin lämpötila kohoaa keskimäärin 19,9 °C. Vuotuinen sadanta vaihtelee 900 – 1 200 millimetrin välillä, mutta vuoristoissa se voi nousta 1 900 millimetriin.


title: Liechtenstein

text: Maan kasvi- ja eläinlajisto vaihtelee voimakkaasti maaston korkeuden mukaan. Föhntuulen ansiosta Liechtensteinin alueella esiintyy joitakin kämmekkäkasveja. Korkeammalla kasvavat muun muassa alppiruusu ja alppitähti eli edelweiss. Yleisimpiä puita alueella ovat esimerkiksi vaahterat, pyökit ja lepät. Kotoperäisiin nisäkäslajeihin kuuluvat esimerkiksi kettu, kauris, euroopanmajava, mäyrä ja gemssi. Eri lintulajeja maassa tavataan yli 120.


title: Liechtenstein

text: Ensimmäinen Liechtensteinin alueelle muodostunut valtiomuodostelma oli Kaarle Suuren kuoleman jälkeen vuonna 814 perustettu Ala-Raetia frankkien alaisuudessa. Vuonna 1342 perustettiin Vaduzin kreivikunta, joka tuli suoraan Saksan keisarikunnan alaisuuteen vuonna 1396. Vuonna 1434 alueeseen liitettiin Schellenberg. Alueella hallitsivat pitkään monet eri suvut, kuten esimerkiksi Monfortit, von Brandisit, van Sulzit ja von Hohenemsit.


title: Liechtenstein

text: Kolmikymmenvuotisen sodan aikana vuosina 1618–1648 Liechtensteinin alueen miehittivät ensin Itävallan joukot ja vuonna 1647 Ruotsin joukot. Sodan jälkeen aluetta hallinneet von Hohenemsit ajautuivat talousvaikeuksiin ja he päätyivät myymään vuonna 1699 Schellenbergin ja vuonna 1712 Vaduzin Liechtensteinin suvulle, jotka omistivat jo ennestään suuria maa-alueita muualla.


title: Liechtenstein

text: Keisari Kaarle VI perusti Liechtensteinin ruhtinaskunnan 23. tammikuuta 1719. Hän myös tunnusti samalla Liechtensteinien suvun vallan alueella. Napoleonin sotien aikana alueen miehittivät sekä Ranska että Venäjä. Siitä tuli osa Reinin liittoa ja samalla siitä tuli myös riippumaton valtio. Napoleonin tappion jälkeen vuonna 1815 Liechtenstein liittyi puolestaan vastaperustettuun Saksan liittoon. Saksan liitto hajosi Preussin–Itävallan sodan seurauksena vuonna 1866, ja maan lailliset siteet Saksaan katkesivat. Sodan aikana Itävallan puolella oli taistellut 80 liechtensteinilaista, mutta sodan jälkeen maan asevoimat lakkautettiin.


title: Liechtenstein

text: Liechtenstein pysyi tiiviissä taloudellisissa väleissä Itävaltaan ensimmäiseen maailmansotaan saakka, jossa se pysytteli puolueettomana. Sota päättyi Itävallan tappioon, ja sitä seurasi talousromahdus, joka johti tulliunionin solmimiseen Sveitsin kanssa vuonna 1923 ja Sveitsin valuutan ottamisen käyttöön Liechtensteinissa.


title: Liechtenstein

text: Ruhtinas Franz Josef II muutti vuonna 1938 Vaduziin. Hän oli ensimmäinen Liechtensteinin ruhtinas, joka asui Liechtensteinin alueella. Liechtenstein jatkoi puolueettomuuttaan toisessa maailmansodassa. Maassa oli jonkin verran natsien tukijoita, jotka kannattivat maan liittämistä Saksaan. Saksan hävittyä sodan vuonna 1945 heitä tuomittiin oikeudessa.


title: Liechtenstein

text: Maan nykyinen ruhtinas Hans Adam II astui valtaan vuonna 1984 hänen isänsä luovuttua vallasta. Liechtensteinista tuli YK:n jäsen vuonna 1991 ja samana vuonna se liittyi myös Euroopan vapaakauppajärjestöön. Euroopan talousalueesen ja Maailman kauppajärjestöön se liittyi vuonna 1995.


title: Liechtenstein

text: Vuonna 1999 ruhtinaan ja parlamentin välit kiristyivät ruhtinaan väittäessä voivansa hajottaa parlamentin. Hän myös uhkasi lähtevänsä maanpakoon. Maassa äänestettiin uudesta perustuslaista maaliskuussa 2003 ja sen mennessä läpi ruhtinas Hans Adam II sai lähes yksinvaltiaan oikeudet. Nykyinen perustuslaki takaa ruhtinaalle muun muassa oikeuden hajottaa parlamentti, nimittää tuomarit ja veto-oikeuden lakiesityksissä. Toisaalta perustuslakiin on myös kirjattu kohta, jossa taataan kansalle oikeus järjestää kansanäänestys monarkian lakkauttamisesta. Vuonna 2004 Hans Adam II luopui virallisista tehtävistään poikansa Aloisin hyväksi, mutta hän piti itsellään edelleen valtion päämiehen aseman.


title: Liechtenstein

text: Liechtensteinilaisten pankkien laaja veropetosjärjestelmä tuli ilmi vuonna 2008. Liechtensteinin hallitus ryhtyi tämän jälkeen nopeisiin toimiin rauhoitellakseen sijoittajia ja muiden maiden johtajia. OECD poisti jo vuonna 2009 Liechtensteinin veroparatiisien ”mustalta listalta”, kun hallitus oli ottanut käyttöönsä läpinäkyvyys- ja uudistuspaketin.


title: Liechtenstein

text: Liechtenstein on valtiomuodoltaan perustuslaillinen monarkia, jonka valtionpäämies on perinnöllinen ruhtinas. Ruhtinas Franz Josef II:n kuolemasta vuonna 1989 lähtien ruhtinaana on toiminut Hans Adam II.


title: Liechtenstein

text: Maassa toimii yksikamarinen parlamentti ("Landtag"), jossa on 25 kansan valitsemaa edustajaa. Ruhtinas nimittää vaalien jälkeen maan pääministerin, joka on yleensä suurimman puolueen puheenjohtaja. Pääministeri (tällä hetkellä Adrian Hasler) johtaa puolestaan hallitusta. Pääministerin lisäksi hallituksessa toimii neljä ministeriä. Lakialoitteita voivat tehdä virallisten edustajien lisäksi mikä tahansa vähintään tuhannen kansalaisen tai vähintään kolmen kunnan ryhmittymä. Landtagin läpiviemistä laeista voidaan myös järjestää kansanäänestys. Lakiesitys menee läpi kun se saa enemmistön Landtagissa ja ruhtinaan allekirjoituksen.


title: Liechtenstein

text: Liechtensteinin suurimmat puolueet ovat Edistyksellinen kansanpuolue ("Fortschrittliche Bürgerpartei", FBP) ja Isänmaallinen liitto ("Vaterländische Union", VU). Vaalit järjestetään neljän vuoden välein. Vuoden 2017 vaaleissa suurin puolue oli Edistyksellinen kansanpuolue 35,2 prosentin osuudella. Isänmaallisen liiton osuus oli 33,7 prosenttia äänistä, sitoutumattomien ("Die Unabhaengigen", DU) 18,4 prosenttia ja Vapaan listan ("Die Freie Liste") osuus 12,6 prosenttia äänistä.


title: Liechtenstein

text: Parlamenttirakennus ("Regierungsgebäude") valmistui vuonna 1905 ja on maapäivien ja hallituksen sijaintipaikka. Ruhtinasperhe asui vuoteen 1938 saakka Määrin Valticessa ja Itävallan Wienissä.


title: Liechtenstein

text: Liechtensteinin ulkopolitiikka on pääosin Sveitsin johtamaa. Maalla on omat suurlähetystöt ainoastaan Berliinissä, Bernissä, Brysselissä, Genevessä, New Yorkissa (YK), Strasbourgissa, Washingtonissa sekä Wienissä.


title: Liechtenstein

text: Liechtensteinin perustuslaki kieltää säännölliset sotavoimat. Järjestystä pitää yllä kansallinen poliisilaitos. Poliisilla on 87 poliisia ja 38 siviilityöntekijää. Poliisit ovat aseistettuja. Rikollisuus on Liechtensteinissa lähes olematonta. Maan vankilassa on vain muutamia, tai ei lainkaan vankeja. Yli kahden vuoden pituisen vankeustuomion saaneet siirretään Itävallan vastuulle. Liechtensteinin poliisivoimat toimivat kolmikantayhteistyössä Itävallan ja Sveitsin viranomaisten kanssa.


title: Liechtenstein

text: Liechtenstein noudattaa puolueettomuuspolitiikkaa ja on yksi harvoista maailman valtioista, jolla ei ole asevoimia. Asevoimat lakkautettiin Preussin–Itävallan sodan jälkeen, jossa sillä oli 80 miehen vahvuinen armeija, joka tosin ei osallistunut taisteluihin. Viimeinen Liechtensteinin armeijaan kuulunut sotilas kuoli vuonna 1939 95-vuotiaana. Vaikka maalla ei ole armeijaa, hätätilanteessa kaikki palvelukseen sopivat miehet 60 ikävuoteen saakka voidaan kutsua asepalvelukseen.


title: Liechtenstein

text:
Liechtensteinin ruhtinaskunnan jaetaan kahteen osaan, Vaduziin eli "Oberlandiin" ("Ylämaa") ja Schellenbergiin eli "Unterlandiin" ("Alamaa"). Kyseiset alueet on edelleen jaettu itsehallintoisiin kuntiin, joita maassa on 11. Kuntalaiset äänestävät kunnallishallinnon ja kunnanjohtajan. Kunta voi enemmistöpäätöksellä jopa erota liittovaltiosta, vähintään kolme kuntaa voi yhdessä muuttaa lakeja ja neljä kuntaa voi vaatia muutosta perustuslakiin.
Vuonna 2016 Vaduzin alueella asui 24 196 ja Schellenbergin alueella 13 619 ihmistä.


title: Liechtenstein

text: Vaduzin alueseen kuuluvat seuraavat kunnat:


title: Liechtenstein

text: Schellenbergin alueseen kuuluvat seuraavat kunnat:


title: Liechtenstein

text: Liechtenstein on kehittynyt 40 vuodessa maatalousvaltaisesta valtiosta yhdeksi maailman teollistuneimmista maista. Vuonna 2013 maan bruttokansantuotteesta 8 prosenttia tuli maataloudesta, 40 prosenttia teollisuudesta ja 52 prosenttia palveluista. Pienestä koostaan huolimatta sen on onnistunut kehittyä vauraaksi, teollistuneeksi vapaan markkinatalouden maaksi.


title: Liechtenstein

text: Liechtensteinin talouden erityispiirre on rajat ylittävä työmatkaliikenne, sillä maan työvoimasta 54 prosenttia (vuonna 2015) käy töissä Liechtensteinin ulkopuolelta. Tämä johtuu maan pienestä koosta ja vahvasta taloudesta, sillä vuonna 2015 maa työllisti yli 36 700 henkilöä eli lähes maan asukasluvun verran ihmisiä. Ulkomaalaisista työntekijöistä 54,0 prosenttia tulee Sveitsistä ja 41,9 prosenttia Itävallasta. Vuonna 2015 palvelualoilla työskenteli 60,9 prosenttia, teollisuudessa 38,4 prosenttia ja maataloudessa 0,8 prosenttia työvoimasta. Työttömyysaste vuonna 2015 oli 2,4 prosenttia.


title: Liechtenstein

text: Teollisuustuotanto on eurooppalaiseksi valtioksi Liechtensteinissa edelleen poikkeuksellisen keskeisessä asemassa. Suurin osa yrityksistä on pieniä alle 50 ihmistä työllistäviä, mutta Liechtensteinin pienen koon vuoksi monet yrityksistä keskittyvät vientiin. Maa on muun muassa erikoistuneiden hammaslääketieteen laitteiden johtava tuottaja maailmassa. Muita Liechtensteinin tärkeitä teollisuudenhaaroja ovat konetekniikka, sähkölaitteiden, liikennevälineiden osien ja ruokatuotteiden valmistus sekä rakennusteollisuus.


title: Liechtenstein

text: Teollisuuden ohella myös finanssisektori on pankkisalaisuuden ansiosta merkittävä. Valtio tunnetaankin maailmalla veroparatiisina. Muut maat ja erityisesti Saksa ovat painostaneet Liechtensteiniä kehittämään pankki- ja verojärjestelmän läpinäkyvyyttä. Pankkien lisäksi palvelualalla työllistävät vakuutuspalvelut, laki- ja veroasioiden konsultointi ja kaupankäynti. Liechtenstein on myös suosittu matkailumaa. Vuonna 2006 maassa kävi 56 200 ulkomaalaista matkailijaa.


title: Liechtenstein

text: Liechtensteinin pinta-alasta 21 prosenttia on viljelysmaana, kun mukaan ei lasketa alppiniittyjä. Maitotalous on keskeisin maatalouden toimialoista. Maan noin 55 maitotilaa tuottivat vuonna 2015 yhteensä 13 miljoonaa kiloa maitoa.


title: Liechtenstein

text: Ruhtinaskunnalla on Sveitsin kanssa tulli- ja rahaliitto, joten maan valuuttana toimii Sveitsin frangi. Liechtensteinin frangeja lyödään ainoastaan keräilytarkoituksiin. Maa on ollut ETA:n jäsen vuodesta 1995 lähtien. Omien postimerkkien myynti tuottaa Liechtensteinille 15 prosenttia kansantulosta.


title: Liechtenstein

text:
Liechtenstein on hyvin riippuvainen tuontienergiasta, sillä oma energiantuotanto kattaa vain kymmenen prosenttia kulutuksesta. Liechtensteinissa energiantuotanto on keskittynyt vain sähköön,
puuhun ja biokaasuun.


title: Liechtenstein

text: Liechtensteinin tieverkkoon kuuluu 130 kilometriä valtiollisia teitä ja noin 500 kilometriä paikallisia teitä. Yhdeksän kilometriä pitkää rautatietä hallinnoi Itävallan valtionrautatiet. Rata yhdistää Itävallan Feldkirchin Sveitsin Buchsiin, ja sen varrella on neljä asemaa. Linja-autoverkosto on kattava ja edullinen. Maassa ei ole omia lentoasemia, lähimmät lentoasemat ovat Zürichin-Kloten 115 kilometrin ja Altenrhein 50 kilometrin päässä Sveitsin puolella sekä Friedrichshafen 85 kilometrin päässä Saksassa.


title: Liechtenstein

text: Liechtenstein on hyvin autoistunut maa, sillä siellä oli vuoden 2016 tilastojen mukaan 777 autoa tuhatta asukasta kohden.


title: Liechtenstein

text: Vuoden 2016 lopussa Liechtensteinin tilastokeskuksen mukaan maassa oli 37 815 asukasta. Väestö kasvoi vuoden 2016 aikana 0,5 prosenttia, kun se edellisenä vuotena oli kasvanut 0,7 prosenttia. Ulkomaalaisten osuus väestöstä oli 33,8 prosenttia. Ulkomaalaisista 28,2 prosenttia oli sveitsiläisiä, 17,2 prosenttia itävaltalaisia, 12,3 prosenttia saksalaisia, 9,3 prosenttia italialaisia, 5,6 prosenttia portugalilaisia, 5,0 prosenttia turkkilaisia ja muita ryhmiä 22,4 prosenttia.


title: Liechtenstein

text: Vuoden 2015 väestönlaskennan mukaan 73,3 prosenttia liechtensteinilaisista on katolilaisia ja 6,3 prosenttia kuului reformoituihin kirkkoihin, 5,9 prosenttia oli islaminuskoisia, 2,4 prosenttia kuului muihin kristittyihin kirkkokuntiin ja 1,8 prosenttia muihin uskontoihin. Uskonnottomia oli 7,0 prosenttia. Elinajanodote on maassa 81,5 vuotta. Lapsiluvun odote oli vuoden 2012 arvion mukaan 1,69 lasta naista kohden. Virallinen kieli on saksa, maassa puhutaan myös alemannin murretta.


title: Liechtenstein

text: Opiskelu valtion ylläpitämissä kouluissa on ilmaista. Niiden lisäksi on kaksi yksityiskoulua sekä erityiskoulu vammaisille lapsille. Korkea-asteen oppilaitoksia on kolme: Liechtensteinin yliopisto, Liechtensteinin ruhtinaskunnan yksityinen yliopisto ja Liechtenstein-instituutti. Näistä yksityinen yliopisto keskittyy lääke- ja oikeustieteen jatko-opintoihin. Vuonna 1986 perustetussa Liechtenstein-instituutissa tutkitaan ja opetetaan valtion sisäisiin asioihin liittyviä aineita kuten kotimaan historiaa, talous- ja valtiotiedettä. Suuri osa liechtensteinilaisista nuorista hakeutuu kuitenkin opiskelemaan ulkomaille, etenkin Sveitsiin ja Saksaan.


title: Liechtenstein

text: Liechtensteinin kulttuurinen keskus on pääkaupunki Vaduz. Siellä sijaitsevat kansallismuseo sekä monet taidegalleriat. Liechtensteinissa on paljon kulttuuriaktiviteettejä, ja ihmiset ovat niissä aktiivisesti mukana. Kuorolaulussa maalla on pitkät perinteet; maaseudulla on tyypillisesti torvisoittokuntia ja kuoroja, ja Vaduzin ja Balzersin kaupungeissa toimivat arvostetut operettiseurueet. Vanhoihin käsityöperinteisiin ovat kuuluneet tynnyrien ja puukenkien sekä koristeellisten haravien veistäminen. Monet kansantarinat ovat peräisin noitavainojen ajalta 1600-luvulta.


title: Liechtenstein

text: Liechtensteinin prinsseillä on ollut jo pitkään maailmankuulut taidekokoelmat, jotka ovat esillä Vaduzin keskustassa Engländerbaussa. Osa kokoelmista on myös Wienin Liechtenstein-museossa. Vaduzissa avattiin vuonna 2000 nykytaiteeseen keskittynyt Liechtensteinin taidemuseo. Sitä laajennettiin 2015 käsittämään myös Hilti Art Foundationin kokoelmat.


title: Liechtenstein

text: Liechtensteinissa on painettu omia postimerkkejä vuodesta 1912. Ne ovat kuuluisia kauneudestaan ja tuovat valtiolle huomattavia tuloja. Monet Liechtensteinin suurimmista taiteilijoista ovat omistautuneet suunnittelemaan näitä maailmankuuluja postimerkkejä. Vaduzissa on toiminut 1930-luvulta asti postimuseo, joka on nykyisin osa maan kansallismuseota.


title: Liechtenstein

text:
Schaanissa sijaitsee maailmankuulu teatteri Theater am Kirchplatz. Siellä esitetään draaman lisäksi pantomiimia, lastenteatteria, nukketeatteria ja elokuvia. Vaduzissa on puolestaan kuuluisa musiikkikoulu, joka on samassa rakennuksessa, missä Liechtensteinin ehkä kuuluisin säveltäjä Josef Gabriel Rheinberger syntyi.
Liechtensteinissa on monia vanhoja linnoja, kuten Vaduzin linna, Gutenbergin linna Balzersissa sekä Schellenbergin linnan rauniot.


title: Liechtenstein

text: Liechtensteinin jalkapallomaajoukkue ei ole koskaan selviytynyt maailman- tai Euroopan-mestaruuskilpailujen lopputurnaukseen. Se oli elokuussa 2017 FIFA-rankingin sijalla 190.


title: Liechtenstein

text: Liechtenstein on osallistunut olympialaisiin vuodesta 1936. Sillä on yleensä talviolympialaisissa 5–10 urheilijan joukkue, kesäkisoissa vain muutamia urheilijoita. Eniten mitaleita on saanut alppihiihtäjä Hanni Wenzel: kaksi kultaa, hopean ja pronssin.


title: Liechtensteinin lippu

text: Liechtensteinin lippu on Liechtensteinin kansallistunnus vaakunan ja kansallislaulun ohella. Siinä on ruhtinaskunnan kansalliset värit punainen ja sininen samankokoisina vaakasuuntaisina raitoina, sininen ylhäällä. Sinisen raidan vasemmassa reunassa on kultainen ruhtinaan kruunu. Sininen väri kuvaa kirkasta taivasta ja punainen kotilieden hiillosta. Kultainen kruunu kuvaa ruhtinassuvun ja kansan yhteyttä. Lipun mittasuhteet ovat 3:5. Kruunu lisättiin vuonna 1937 sen jälkeen, kun Liechtensteinin lippu oli vuonna 1936 Berliinin olympialaisissa sekoittunut identtiseen Haitin lippuun. Kruunun ulkomuotoa muutettiin hiukan vuonna 1982.


title: Liechtensteinin vaakuna

text: Liechtensteinin vaakuna on Liechtensteinin tunnus lipun ja kansallislaulun ohella. Se on samalla myös ruhtinashuoneen tunnus. Sitä käytetään paitsi virallisissa yhteyksissä, myös postimerkeissä ja muussa sellaisessa. Oikeus vaakunan käyttöön on ainoastaan ruhtinashuoneen jäsenillä ja valtion virkamiehillä. Hallitus voi myös antaa yksityisille henkilöille ja yrityksille oikeuden käyttää vaakunaa, jos se hyödyttää myös valtiota.


title: Liechtensteinin vaakuna

text: Heraldinen selitys:


title: Mont Pelée

text: Mont Pelée (, ) on aktiivinen tulivuori Martiniquen (Ranskan merentakainen departementti Länsi-Intiassa) saaren pohjoiskärjessä Karibianmerellä. Sammuneeksi luultu Mont Pelée purkautui 8. toukokuuta 1902 (katso Mont Peléen tulivuorenpurkaus 1902) tuhoten noin kuusi kilometriä vuorenhuipusta etelään sijainneen Saint-Pierren kaupungin.


title: Mont Pelée

text: Saint Pierre oli tuolloin saaren pääkaupunki, asukasluvultaan noin 25 000, jota kasvattivat 25. huhtikuuta alkaneiden pienempien tulivuorenpurkauksien mutavyöryjä ja pieniä räjähdyksiä paenneet pakolaiset. 8. toukokuuta noin 30 000 ihmistä sai tulivuorenpurkauksessa surmansa muutaman minuutin sisällä purkauksen alkamisesta. Ainoastaan kaksi pelastui: kaupunginvankilan maanalaisessa kuolemansellissä ollut kuolemaantuomittu vanki (armahdettiin myöhemmin), sekä kaupungin laidalla asunut mies. Kuolleiden joukossa oli useita kaupungin satamaan ankkuroituneiden laivojen matkustajia ja miehistön jäseniä.


title: Mont Pelée

text: 26. huhtikuuta kadonneen "Roraima"-laivan uskotaan uponneen jonkin pääpurkausta edeltäneen purkauksen tuhkapilven uhrina.


title: Mont Pelée

text: Mont Pelée jatkoi hävitystyötään pitkälle vuoteen 1903 asti. 30. elokuuta 1902 laavavirta iski Morne Rouge’n kylään, jolloin ainakin 1 000 ihmistä sai surmansa.


title: Mont Pelée

text: Viimeksi tulivuori on purkautunut vuosina 1929–1932.


title: Mont Pelée

text: Mont Pelée on nykyään tulivuorentutkijoiden ja geofyysikkojen jatkuvan tarkkailun kohteena.


title: Martinique

text: Martinique on Ranskan merentakainen departementti ja hallintoalue ("département d’outre-mer", DOM) Länsi-Intiassa Karibianmerellä. Se on Pienten Antillien saari, ja sen pinta-ala on noin 1 128 neliökilometriä ja asukasluku 397 728 (vuonna 2011). Rantaviivaa on 350 kilometriä. Pääkaupunki on Fort-de-France. Koska Martinique kuuluu Ranskaan, se on myös osa Euroopan unionia ja euroaluetta.


title: Martinique

text: Martinique on kuuluisa kirjailijoistaan ja 1980-luvulla kehittyneestä zouk-musiikista. Vientituotteita ovat muun muassa rommi, sokeri ja ananas.


title: Martinique

text:
Ennen eurooppalaisten tuloa Martiniquella asuivat arawakit, jotka saapuivat saarelle noin 400–300 eaa. Myöhemmin saarelle tulivat karibit, jotka kutsuivat saarta nimellä "Madinina". Kristoffer Kolumbus oli ensimmäinen saaren havainnut eurooppalainen. Hän löysi saaren vuonna 1493, mutta rantautui saarelle vasta vuonna 1502. Kolumbus antoi saarelle nimen Martinique, Pyhän Martinuksen mukaan. Ensimmäiset eurooppalaiset siirtolaiset olivat Pierre Belain d’Esnambucin johtama ranskalaisten ryhmä, joka tuli saarelle vuonna 1635. Siirtolaiset perustivat saaren luoteisosaan pienen linnoituksen ja asutuksen, josta kehittyi sittemmin pääkaupunkina toiminut Saint-Pierre. Seuraavana vuonna Ranskan kuningas Ludvig XIII laillisti orjuuden Ranskan Länsi-Intiassa. Orjatyövoiman avulla ranskalaiset vahvistivat saaresta otettaan, ja vuonna 1649 he perustivat Fort-de-Francen linnoituksen saaren eteläosaan. Siirtolaiset ajautuivat pian yhteenottoihin karibien kanssa, kun metsää hakattiin sokeriruokopeltoja varten, ja syttyneen sodan seurauksena karibeja kuoli ja jäljelle jääneet siirrettiin vuonna 1660 saarelta pois. Martinique herätti kiinnostusta myös brittien parissa, ja he miehittivät saarta Napoleonin sotien aikana vuosina 1794–1815. Miehityksen aikana saaren talous kukoisti, kun sokeria myytiin Ranskan sijasta brittien markkinoille. Miehityksen takia saari säästyi myös Ranskan vallankumouksen aiheuttamalta hävitykseltä. Kun britit palauttivat saaren Ranskalle vuonna 1815, maan olot olivat jo rauhoittuneet.
1800-luvulla sokerin hinta alkoi laskea sen liiallisen tuotannon ja sokerijuurikkaan markkinoille tulon vuoksi, minkä seurauksena saaren poliittista elämää hallinneet suurmaanomistajat menettivät poliittista valtaansa ja orjuutta vastustanut Viktor Schoelcherin johtama liike sai puolestaan lisää valtaa. Paljolti Schoelcherin vaikutuksesta orjuus lopetettiin Ranskan Länsi-Intiassa vuonna 1848, ja häntä pidetäänkin paikallisena kansallissankarina. Vuonna 1902 Martinique koki Karibian historian pahimpiin lukeutuneen luonnonkatastrofin, kun Saint-Pierre kaupunki tuhoutui Mont Peléen purkauksessa. Surmansa sai noin 30 000 henkeä, ja sen jälkeen pääkaupungiksi tuli Fort-de-France.


title: Martinique

text: Toisessa maailmansodassa Martinique asettui Vichyn Ranskan puolelle, mutta Yhdysvaltain laivaston saarto pakotti sen kääntymään Vapaan Ranskan puolelle.


title: Martinique

text: Vuonna 1946 Martiniquesta tuli Ranskan merentakainen departementti, ja vuonna 1974 sen hallintoa samankaltaistettiin tavallisten departementtien kanssa. 1970-luvun lopulla alkoi työpaikkojen vähäisyydestä johtunut suurimittainen muutto Ranskan mannermaalle. Vuonna 2007 saarelle osui hurrikaani Dean, joka tuhosi saaren banaanisadon lähes kokonaan. Taloudelliset tappiot olivat noin 240 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria, minkä lisäksi kaksi ihmistä kuoli. Martiniquella ja muilla Ranskan Karibian saarilla oli vuonna 2009 suuria työttömyydestä johtuneita mellakoita, joiden takia on sovittu alueelle annettavasta suuremmasta taloudellisesta tuesta.


title: Martinique

text: Martiniquen nykyinen prefekti on Lauren Prévost, joka astui virkaansa vuonna 2011. Prefektin nimittää Ranskan presidentti viiden vuoden ajaksi, ja valinnassa neuvoa antaa sisäasiainministeriö. Saaren hallintoelimet ovat yksikamariset yleisneuvosto ja alueneuvosto. Yleisneuvostossa on 45 jäsentä ja alueneuvostossa 41. Molempien jäsenet valitaan yleisillä vaaleilla kuusivuotiskausien ajaksi. Ranskan senaattiin Martiniquelta valitaan kaksi jäsentä ja kansalliskokoukseen neljä. Alueneuvoston johdossa on Serge Letchimy ja yleisneuvostoa johtaa Josette Manin. Hallinnollisesti Martinique muodostuu neljästä arrondissementista, 45 kantonista ja 34 kunnasta. Martiniquella on ollut nationalistista liikehdintää, mutta Ranskan taloudellisen tuen menettämisen pelossa nationalistien kannatus ei ole ollut kovin suurta. Saaren suuremmasta autonomiasta järjestettiin kansanäänestys vuonna 2010, ja siinä 80 prosenttia äänestäneistä vastusti autonomian lisäämistä.


title: Martinique

text: Martiniquen pinta-ala on yhteensä 1 128 neliökilometriä. Saari on noin 80 kilometriä pitkä ja noin 35 kilometriä leveä. Se on Ranskan merentakaisista alueista pienimpiä. Pinnanmuodoltaan saari koostuu kolmesta massiivista. Saaren korkein vuori on tulivuori Mont Pelée, joka kohoaa 1 397 metrin korkeuteen. Saaren keskustassa on Carbetvuoristo, jonka korkein kohta on 1 195 metriin kohoava Piton Lacroix. Saaren eteläosassa on lisäksi 504 metrin korkuinen Mont Vauclin. Saaren jokia ovat etelässä Mont Vauclinilta alkunsa saavat Salée ja Pilote, keskiosissa Carbetvuoristosta virtaavat Lorrain, Galion, Capot ja Lézarde. Myös pohjoisosissa on jokia, mutta ne ovat hyvin pieniä. Saaren pohjoinen rannikko on jyrkkää kalliota, joka loivenee etelään mentäessä. Saaren kaksi suurta lahtea ovat Fort-de-France ja Marin. Martiniquen ilmasto vaihtelee kausittain vain vähän. Keskimääräinen lämpötila on 26 °C, ja keskimääräiset alimmat lämpötilat ovat 20–22 °C ja korkeimmat 30–32 °C. Keskimäärin 300 päivänä vuodessa luoteesta puhaltavat pasaatituulet viilentävät ilmastoa jonkin verran. Etelästä tulevat lämpimät ja kosteat tuulet tuovat ajoittain mukanaan hurrikaaneja. Sadetta tulee alueen pinnanmuodoista riippuen vuosittain 1 000–10 000 millimetriä.


title: Martinique

text: Martinique voidaan jakaa neljään kasvillisuusalueeseen, jotka ovat rannikko, alamaa, entinen metsävyöhyke ja ylimmät vuorten rinteet. Rannikolla on suuria mangroverämeitä, joista suurin sijaitsee Fort-de-Francen lahdella. Alamaan kasvillisuusvyöhyke ulottuu rannikolta noin 460 metrin korkeuteen. Sen kasvillisuuteen kuuluvat esimerkiksi erilaiset orkideat, saniaiset ja puista esimerkiksi mahonki. Alamaan yläpuolisilla alueilla on entinen metsävyöhyke, jossa kasvaa edelleen paikoittain suuria puita. 900 metristä ylöspäin kasvillisuus on harvaa muutamia metsiköitä lukuun ottamatta. Metsät kattavat saaren pinta-alasta yhteensä noin neljänneksen. Eläimiä saarella on vain vähän. Käärmeitä yritettiin epäonnistuneesti tuhota saarelta tuomalla sinne mungoja. Käärmeiden sijasta ne hävittivät paikallisia lintulajeja, joista osa hävisi kokonaan.


title: Martinique

text: Martiniquen talous perustuu muiden Karibianmeren alueiden tavoin muutamalle maataloustuotteelle sekä matkailulle. Saari on myös hyvin riippuvainen Ranskan tuesta. Martiniquen elintaso kuuluu kuitenkin Karibian korkeimpiin. Maatalous tuotti vuoden 1997 arvion mukaan kuusi prosenttia bruttokansantuotteesta; teollisuus tuotti 11 prosenttia ja palvelut 83 prosenttia. Vuoden 2003 arvion mukaan Martiniquen bruttokansantuote oli 6,117 miljardia Yhdysvaltain dollaria, joka teki henkilöä kohden 14 400 dollaria. Paikallisen teollisuuden tuotteita ovat esimerkiksi kala- ja hedelmäsäilykkeet sekä virvoitusjuomat. Taloudellista tukea on pyritty ohjaamaan myös esimerkiksi jahtien ja urheiluveneiden rakentamiseen. Ennen tärkeän sokeriruo’on tuotanto on vähentynyt, ja sitä käytetään nykyisin pääasiassa rommin tuotantoon. Banaanin tuotanto on sitä vastoin lisääntynyt, ja sitä viedään eniten Ranskan mannermaalle. Suurin osa esimerkiksi lihasta ja vihanneksista joudutaan tuomaan muualta. Matkailu työllistää noin 11 000 henkilöä, ja se on ohittanut tärkeysjärjestyksessä maatalouden. Turisteja tulee etenkin risteilyaluksilla pääasiassa Ranskasta, Kanadasta ja Yhdysvalloista. Martinique on Karibian suosituimpia turistikohteita.


title: Martinique

text: Martiniquelta on säännölliset meri- ja lentoyhteydet Ranskaan ja Pohjois-Amerikkaan. Pääsatama sijaitsee Fort-de-Francessa. Myös La Trinitessä ja Le Marinissa on satamat. Fort-de-Francesta itään Lamentinissa sijaitsee Martinique Aimé Césairen kansainvälinen lentoasema. Sisäitä liikennettä hoitavat paikalliset bussiyhtiöt ja pienet matkustajalaivat. Tieverkkoa oli vuonna 2000 yhteensä 2 105 kilometriä.


title: Martinique

text: Martiniquen väestö on taustaltaan sekalaista, ja eri etniset ryhmät ovat sekoittuneet voimakkaasti. Eurooppalaiset siirtolaiset olivat pääasiassa peräisin Normandiasta, Bretagnesta, Pariisista ja muista Ranskan osista. Ensimmäisten eurooppalaisten siirtolaisten jälkeen tuotiin orjia Afrikasta, ja heidän jälkeensä on tullut pieniä määriä siirtolaisia esimerkiksi Intiasta, Syyriasta ja Libanonista. Nykyisin siirtolaisia tulee muista Karibian osista, esimerkiksi Dominicalta ja Haitilta. Monet heistä ovat saarella laittomasti. CIA:n julkaiseman "The World Factbookin" mukaan väestöstä 90 prosenttia on taustaltaan afrikkalaista alkuperää tai afrikkalaisten, valkoisten ja intialaisten sekoituksia. Valkoisia on väestöstä viisi prosenttia, ja loput koostuvat pääasiassa itäaasialaisista ja kiinalaisista. Varhaisista siirtolaisista polveutuvasta valkoisesta väestöstä käytetään nimitystä "békés". Ranskan mannermaalta hiljattain muuttaneita kutsutaan nimellä "metros". Katolisten osuus Martiniquen väestöstä oli vuoden 1997 arvion mukaan 85 prosenttia. Protestantteja oli 10,5 prosenttia, muslimeja 0,5 prosenttia ja hinduja 0,5 prosenttia. Martiniquen virallinen kieli on ranska, jonka lisäksi saarella puhutaan martiniquen kreolia. Kreoliin on sekoittunut muun muassa ranskaa, englantia ja afrikkalaisia kieliä. Vähemmän puhuttuihin kieliin kuuluvat esimerkiksi vietnam, arabia ja kiina.


title: Martinique

text: Martiniquen epävirallinen lempinimi on "Ile aux Fleurs" eli kukkien saari. Toinen saaresta käytetty nimitys on "Pays des Revenants", jolla viitataan paikkaan, jonne palataan mielellään. Myös puista "gommier"-nimellä tunnettua kalastusvenettä ja "bakoua"-hattua pidetään saaren symboleina. Saaren maskotti on kolibri. Saarella on epävirallinen lippu, joka juontaa juurensa 1700-luvulla ranskalaisten kauppalaivojen käyttämään lippuun. Lipussa kuvattu käärme on keihäskäärmeen sukulainen "Bothrops lanceolatu", paikallisella nimellään "fer-de-lance". Virallisissa yhteyksissä käytetään epävirallisen lipun sijasta Ranskan lippua.