title: Turvapaikka

text: Turvapaikan hakijoilla on oikeus turvapaikkamenettelyyn, jossa päätetään ovatko he vainon uhreina avun tarpeessa. Jotta turvapaikanhakijat eivät voisi aloittaa turvapaikkamenettelyä uudelleen toisessa jäsenmaassa, Dublinin sopimuksessa määrätään, että turvapaikkahakemus käsitellään ainoastaan yhdessä jäsenvaltiossa. Sopimuksessa määrätään myös, mikä jäsenvaltio kulloinkin on vastuussa. Periaatteessa turvapaikkahakemus käsitellään siinä EU:n jäsenvaltiossa, johon turvapaikan hakija on ensimmäisenä tullut, lukuun ottamatta tilanteita, joissa toinen valtio on jo myöntänyt oleskeluluvan, viisumin tai kauttakulkuviisumin. Henkilö, joka asuu maassa, jossa häntä ei vainota ja joka noudattaa Geneven sopimusta ja Euroopan ihmisoikeussopimusta, ei voi vedota oikeuteensa matkustaa toiseen vastaanottajavaltioon.


title: Turvapaikka

text: Amsterdamin sopimuksen perusteella tietyistä turvapaikkapolitiikkaan liittyvistä aloista tullaan päättämään unionin tasolla. Jäsenvaltiot aikovat tehdä turvapaikkaa, pakolaisia, maahanmuuttajia ja viisumeita koskevat päätökset yhdessä. Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että näistä asioista annetaan säädöksiä, jotka ovat yhteisön lainsäädäntöä ja joiden noudattamista Euroopan unionin tuomioistuin valvoo.


title: Turvapaikka

text: Ainakin 500-luvulta asti kristilliset kirkot ovat tarjonneet turvapaikkaa rikollisille tai vainon kohteena oleville. Suomessa esimerkiksi kansalaissodan aikana moni pelastui kuolemalta hakeutumalla turvaan Johanneksen kirkkoon, nykyiseen Tampereen tuomiokirkkoon. Toukokuussa 2007 Suomen ekumeeninen neuvosto julkaisi "Kirkko turvapaikkana" -oppaan, jossa käydään läpi kirkon turvapaikkakäytännön teologiset perustelut ja siihen liittyvät juridiset seikat ja määritellään yhteiset suuntaviivat kirkosta turvapaikkaa hakevan kohteluun. Oppaan ilmestymisen jälkeen moni Suomen viranomaisilta kielteisen turvapaikkapäätöksen saanut on hakenut turvapaikkaa seurakunnilta, ja joissain tapauksissa kirkon ja viranomaisten yhteistö on tuonut muutoksen alkuperäiseen karkotuspäätökseen. Tapaukset ovat herättäneet kansalaiskeskustelua kansalaistottelemattomuuden rajoista ja turvapaikkapolitiikan toimivuudesta.


title: Euroopan keskuspankki

text: Euroopan keskuspankki (EKP) on Euroopan talous- ja rahaliiton (EMU) sydän. Sen päämaja on Frankfurtissa, Saksassa. EKP:n tärkein tehtävä on varmistaa yhtenäisen rahan – euron – vakaus rahaliitossa. Euroopan keskuspankin pääjohtaja on italialainen Mario Draghi, joka on toiminut aiemmin varapääjohtajana Goldman Sachsilla ja Italian keskuspankin johtajana. Hollantilainen Wim Duisenberg oli EKP:n ensimmäinen pääjohtaja vuosina 1998–2003. Ranskalainen Jean-Claude Trichet seurasi virassa vuodesta 2003 vuoden 2011 marraskuuhun.


title: Euroopan keskuspankki

text: Euron käyttöönoton myötä vuonna 1999 toimintansa aloittanut Euroopan keskuspankki vastaa euroalueen rahapolitiikasta yhdessä euroalueen kansallisten keskuspankkien kanssa. Rahapolitiikalla tarkoitetaan liikkeessä olevan valuutan määrän ohjailua vaikuttamalla esimerkiksi korkoihin. EKP on täysin riippumaton hallituksista tai muista viranomaisista. Rahaliittoon osallistuvilla mailla on edelleen omat keskuspankkinsa, mutta niiden on noudatettava Euroopan keskuspankin antamia suuntaviivoja ja ohjeita. Kansalliset keskuspankit omistavat Euroopan keskuspankin ja yhdessä Euroopan keskuspankin kanssa muodostavat Euroopan keskuspankkijärjestelmän (EKPJ). Suomesta tähän järjestelmään kuuluu Suomen Pankki. EKP:n pääoma säilytetään kansallisissa keskuspankeissa, ja kunkin maan osuus kokonaismäärästä riippuu maan väkiluvusta ja taloudellisesta merkityksestä.


title: Euroopan keskuspankki

text: Euroopan keskuspankin edeltäjä oli rahaliittoa ja uutta keskuspankkijärjestelmää valmistellut Euroopan rahapoliittinen instituutti, jonka toimintaa EKP käytännössä jatkaa.


title: Euroopan keskuspankki

text: Euroopan keskuspankin päätöksentekoelimiä ovat EKP:n neuvosto ja EKP:n johtokunta. Rahapolitiikasta päättää neuvosto, jossa rahaliittoon osallistuvien maiden kansallisten keskuspankkien pääjohtajilla ja EKP:n johtokunnan jäsenillä on paikka ja äänioikeus. Sen kokouksia johtaa EKP:n puheenjohtaja. Johtokunta, joka koostuu puheenjohtajasta, varapuheenjohtajasta ja neljästä muusta jäsenestä, varmistaa, että neuvoston tekemät päätökset pannaan täytäntöön, ja jakaa tarvittavat ohjeet kansallisille keskuspankeille. Johtokunnan jäsenet nimitetään kahdeksaksi vuodeksi ja neuvoston jäsenet vähintään viideksi vuodeksi.


title: Euroopan keskuspankki

text: Euroopan keskuspankkijärjestelmä tulee toimimaan markkinoilla aktiivisesti saavuttaakseen rahapoliittiset tavoitteensa. EKPJ voi määrätä pankeille vähimmäisvaluuttavarannot Euroopan unionin neuvoston asettamissa rajoissa. Euroopan keskuspankkijärjestelmän mahdollisuudet valvoa pankkeja ovat kuitenkin rajalliset. Se voi tarjota apua lainsäädännön täytäntöönpanossa. Euroopan unionin neuvosto voi yksimielisellä päätöksellä määrätä Euroopan keskuspankin valvomaan pankkeja suoraan.


title: Euroopan keskuspankki

text: Erityistä huomiota on kiinnitetty Euroopan unionin eri toimielinten välisen rahapoliittisen vastuun säilyttämiseen tasapainossa. Aina kun se on mahdollista aiheuttamatta vahinkoa hintojen vakauden tavoitteelle, Euroopan keskuspankki tukee EU:n yleistä talouspolitiikkaa. Hintojen vakaus on aina kuitenkin EKP:n ensisijainen tavoite.


title: Euroopan keskuspankki

text: EU:n neuvoston puheenjohtaja ja Euroopan komission jäsen voivat osallistua EKP:n neuvoston kokouksiin, mutta heillä ei ole äänioikeutta. EKP:n puheenjohtajalla on myös oikeus osallistua EU:n neuvoston kokouksiin aina kun käsitellään EKP:n vastuualueeseen kuuluvia asioita. Euroopan keskuspankki esittää vuosittain kertomuksen, ja Euroopan parlamentin valiokunnilla on mahdollisuus kuulla keskuspankin johtokunnan puheenjohtajaa ja jäseniä.


title: Euroopan yhteisö

text: Euroopan yhteisö eli EY (, lyhenne "EC") oli eurooppalainen valtioyhteisö. Vuonna 1957 luotiin Rooman sopimuksella Euroopan talousyhteisö eli ETY (, lyhenne "EEC"). Euroopan unionin (EU) muodostamisen myötä vuonna 1993 ETY sisällytettiin siihen ja nimettiin Euroopan yhteisöksi. Euroopan yhteisö lakkautettiin 1. joulukuuta 2009, kun Lissabonin sopimus astui voimaan. Tällöin kaikki EU:n toiminta yhdistettiin samaan organisaatioon.


title: Euroopan yhteisö

text: Toisin kuin Euroopan yhteisö, Euroopan unioni ei ollut oikeushenkilö. Näin ollen kansainväliset sopimukset ja eräät muut viralliset asiakirjat allekirjoitti yhä EY ennen Lissabonin sopimuksen voimaantuloa 2009.


title: Euroopan yhteisö

text: Euroopan hiili- ja teräsyhteisön (EHTY) perustaminen vuonna 1951 aloitti Euroopan yhdentymiskehityksen. Vuonna 1957 samat kuusi maata, Alankomaat, Belgia, Italia, Luxemburg, Länsi-Saksa ja Ranska tekivät kaksi muuta sopimusta Euroopan talousyhteisöstä (ETY) ja Euroopan atomienergiayhteisöstä (Euratom). Ne molemmat allekirjoitettiin Roomassa ja tästä syystä niistä puhutaan usein Rooman sopimuksina.


title: Euroopan yhteisö

text: Vuonna 1957 kuusi Länsi-Euroopan maata liittyi yhteen ja muodosti Euroopan talousyhteisön. Näiden valtioiden tarkoituksena oli kehittää talouselämäänsä ja luoda taloudellisten etujen yhteisö, mutta jo alusta alkaen taustalla oli ajatus poliittisesta yhteistyöstä ja Euroopan laaja-alaisemmasta yhdentymisestä.


title: Euroopan yhteisö

text: 1. heinäkuuta 1967 tuli voimaan sulautumissopimus, jolla näiden kolmen yhteisön toimeenpanevat elimet yhdistettiin. Tästä ajankohdasta lähtien termiä EY, Euroopan yhteisö (tai tarkemmin yhteisöt) on usein käytetty viitattaessa yhteisesti näihin kolmeen Euroopan yhteisöön.


title: Euroopan yhteisö

text: Vuonna 1973 Suomi solmi EEC-vapaakauppasopimuksen, joka tuli voimaan vuoden 1974 alussa. Sopimuksen mukaan useimpien teollisuustuotteiden tullit poistuivat 1. heinäkuuta 1977 kokonaan Suomen ja EEC-maiden välisestä kaupasta, mutta pisimmän siirtymäajan saaneiden tuotteiden osalta vasta vuoden 1985 alussa. Puolueettomuuspolitiikkaansa nojautuen Suomi solmi EEC-sopimusta vastaavan vapaakauppasopimuksen myös Neuvostoliiton ja niin sanotun KEVSOS-sopimuksen eräiden pienempien SEV-maiden kanssa. EEC:n jäseneksi Suomi ei koskaan liittynyt.


title: Euroopan yhteisö

text: Maastrichtissa vuonna 1992 Euroopan unionista (EU) tehdyn sopimuksen tuloksena EY:stä tuli erottamaton osa kokonaisuutta, jolle annettiin nimeksi Euroopan unioni. Euroopan unioni muodostui kolmesta pilarista. Ensimmäiseen pilariin kuului Euroopan yhteisö, joka perustuu vuoden 1957 perustamissopimuksiin ja joka vahvistettiin Maastrichtissa, on olennaisin osa-alue. Se kattoi suurimman osan EU:n toimista, lukuun ottamatta niitä, jotka kuuluivat kahteen muuhun pilariin niissä noudatettavien erilaisten menettelytapojen vuoksi.


title: Euroopan hiili- ja teräsyhteisö

text: Euroopan hiili- ja teräsyhteisön (lyhenne EHTY, ) oli kuuden Länsi-Euroopan maan vuonna 1951 muodostama yhteenliittymä. Perusajatuksena oli, että jos valtio ei pysty vapaasti saamaan hiiltä ja terästä, se ei myöskään pysty käynnistämään sotaa. Euroopan hiili- ja teräsyhteisön pohjan muodosti Marshall-avun jakamiseen perustettu lyhytaikainen OEEC. EHTY:n toimielimet yhdistettiin vuonna 1967 Euroopan yhteisöjen yhteisiin toimielimiin. EHTY:n perustamissopimuksen voimassaoloaika oli 50 vuotta, ja se päättyi 23. heinäkuuta 2002.


title: Euroopan hiili- ja teräsyhteisö

text: Toisen maailmansodan päätyttyä valtavana haasteena Euroopassa oli luoda todellinen yhteisvastuullisuus keskenään sotaa käyneiden maiden kesken sekä luoda yhteinen perusta talouskehitykselle elintason nostamiseksi.


title: Euroopan hiili- ja teräsyhteisö

text: Alkuperäinen ajatus oli, että nämä tavoitteet saavutetaan siirtämällä näiden maiden hiili- ja terästeollisuuden kehittämistä koskeva päätäntävalta ylikansalliselle elimelle. Taistelu hiilen ja teräksen saannista oli ollut merkittävä osa Euroopan maiden, erityisesti Ranskan ja Saksan, välistä kilpailua. Yhteinen hallinta saattaisi lopettaa kilpailun lopullisesti ja luoda mahdollisuuden hyödyntää resursseja paremmin.


title: Euroopan hiili- ja teräsyhteisö

text:
Tämä nimenomaisen ajatuksen esitti ensimmäisen kerran Ranskan silloinen ulkoministeri Robert Schuman lehdistötilaisuudessa 9. toukokuuta 1950. Hänen lausuntonsa katsotaan olleen alkuna Euroopan unionille, ja sen vuoksi 9. toukokuuta on valittu vuosittaisen Eurooppa-päivän ajankohdaksi.
Vuonna 1951 kuusi maata, Alankomaat, Belgia, Italia, Luxemburg, Ranska ja Länsi-Saksa tarttuivat ehdotukseen ja sopivat raskaan teollisuutensa, eli aseteollisuuden kannalta tärkeimmän teollisuuden, järjestämisestä yhteiseltä pohjalta toimivaksi Euroopan hiili- ja teräsyhteisöksi (EHTY). Tätä varten ne siirsivät osan kansallista suvereniteettiaan yhteiselle eurooppalaiselle viranomaiselle, mutta ainoastaan tarkkaan määritellyillä aloilla. Tätä mallia on myöhemmin noudatettu muussakin Euroopan unionin toiminnassa.


title: Euroopan hiili- ja teräsyhteisö

text: EHTY perustettiin 18. huhtikuuta 1951 allekirjoitetulla Pariisin sopimuksella. Sopimuksen alkuperäiset allekirjoittajat olivat:


title: Euroopan hiili- ja teräsyhteisö

text: EHTY:n avulla luotiin yhteiset hiili- ja teräsmarkkinat. Yhteisön tehtävänä oli


title: Euroopan hiili- ja teräsyhteisö

text: Näiden asioiden kehittämiseksi hiili- ja terästuotannosta suoritetaan maksua yhteiseen talousarvioon. Se on ainoa olemassa oleva eurooppalainen vero.


title: Euroopan hiili- ja teräsyhteisö

text: Valtiontuet hiili- ja terästeollisuudelle olivat EHTY:ssä periaatteessa kiellettyjä. Joissakin tapauksissa valtiontuet oli sallittu tuotannon lopettamisen helpottamiseksi tai sosiaalikustannuksiin, mutta niihin täytyi saada EHTY:n suostumus.


title: Euroopan talousalue

text: Euroopan talousalue (ETA) laajentaa Euroopan unionin yhteismarkkinat EU:n jäsenmaiden lisäksi Islantiin, Liechtensteiniin ja Norjaan, ilman että näitä maita koskevat EU:n jäsenyyteen liittyvät velvoitteet ja edut.


title: Euroopan talousalue

text: ETA-sopimus ei ainoastaan ulota EFTAn jäsenvaltioihin sisämarkkinoita koskevia EY:n perustamissopimuksen perussääntöjä, vaan se sisältää myös kaikki sääntöjen täytäntöönpanemiseksi yhteisössä annetut lait, toisin sanoen sekundaarilainsäädännön eli yhteisön säännöstön. Lainsäädäntö sisällytetään ETA-sopimuksen pöytäkirjoihin ja liitteisiin, ja sopimus kattaa noin 1 600 yhteisön säädöstä, kuten asetuksia, direktiivejä, päätöksiä ja ei-sitovia säädöksiä, jotka koskevat lähinnä neljää vapautta ja niihin liittyviä politiikkoja sekä vähemmässä määrin rinnakkaispolitiikkoja


title: Euroopan talousalue

text: Koska EFTA-maat joutuvat noudattamaan suurta määrää EU-lainsäädäntöä, ilman, että ne pääsevät vaikuttamaan lakien sisältöön on tilannetta Norjassa kutsuttu ”faksi-demokratiaksi”. Brysselistä vain faksataan direktiivit joita Norjan tulee noudattaa.


title: Euroopan talousalue

text: Vuonna 1992 Euroopan yhteisön 12 jäsenvaltiota ja kaikki Euroopan vapaakauppaliiton (EFTA) jäsenet paitsi Sveitsi, mukaan lukien myös Suomi, neuvottelivat sopimuksen Euroopan talousalueesta. Sen tarkoituksena oli laajentaa Euroopan sisämarkkinoiden etuja. Sopimus allekirjoitettiin Portossa toukokuussa 1992 ja se tuli voimaan 1. tammikuuta 1994 (Liechtensteinin osalta 1. toukokuuta 1995).


title: Euroopan talousalue

text: Sveitsi ei liittynyt Euroopan talousalueeseen, koska sveitsiläiset äänestivät kansanäänestyksessä liittymistä vastaan. Kolmesta EFTA-maasta on myöhemmin tullut EU:n jäseniä, joten EU:n jäsenvaltioiden lisäksi Euroopan talousalueeseen kuuluu ainoastaan kolme EU:n ulkopuolista maata: Islanti, Liechtenstein ja Norja. Perustamisensa jälkeen ETA on laajentunut EU:n uusien jäsenmaiden myötä.


title: Euroopan talousalue

text: Ne 31 maata, jotka muodostavat ETAn, muodostavat suurimmat yhtenäiset markkinat koko maailmassa. Markkinat ulottuvat Pohjoiselta jäämereltä Välimerelle asti. Alueella asuu yli 500 miljoonaa kuluttajaa. ETAn ansiosta Euroopan sisämarkkinoiden neljä perusvapautta - tavaroiden (maataloustuotteita lukuun ottamatta), palvelujen, henkilöiden ja pääoman vapaa liikkuvuus - on laajennettu koskemaan EU:n lisäksi myös EFTA-maita.


title: Euroopan talousalue

text: EFTA-maat ottivat käyttöön Euroopan unionin sisämarkkinoiden säännöt, eli kaikki direktiivit, asetukset ja päätökset, jotka ovat tarpeellisia, jotta sisämarkkinat toimisivat kunnolla. Lisäksi EFTA-maat toimivat yhteistyössä joillakin sisämarkkinoita tukevilla aloilla, kuten tutkimus, ympäristönsuojelu ja kuluttajansuoja.


title: Euroopan talousalue

text: Lähteet:


title: Euroopan talousalue

text: ETA-sopimuksen täytäntöönpanemiseksi ja kehittämiseksi on perustettu erilliset toimielimet:ETA-sopimuksen mukaisesti EFTA-mailla on tietty oikeus tulla kuulluksi EU:n päätöksissä. Esimerkiksi valmisteltaessa lainsäädäntöehdotuksia ETA-sopimuksen kattamilla aloilla Euroopan komissio kuulee myös EFTA-maiden asiantuntijoita. ETAn sekakomiteassa EFTA-maille tiedotetaan ja heitä kuullaan komission tekemistä lainsäädäntöehdotuksista. EFTA-mailla ei kuitenkaan ole oikeutta osallistua päätöksentekoon.


title: Euroopan talousalue

text: Maatalous ja kalastus eivät kuulu ETA-sopimuksen kattamiin aloihin. Maataloustuotteiden kauppaa on kuitenkin helpotettu sopimuksen liitteiden ja pöytäkirjojen avulla. Koska ETA ei muodosta tulliliittoa, sillä ei ole yhteisiä ulkoisia tariffeja. Tästä syystä tullimenettelyt on säilytetty EU:n jäsenvaltioiden ja EFTA-maiden välisillä rajoilla.


title: Euroopan rahapoliittinen instituutti

text: Euroopan rahapoliittinen instituutti (, EMI, ) toimi edeltäjänä Euroopan keskuspankille. Euroopan rahapoliittisen instituutin tehtävänä oli luoda perusta Euroopan keskuspankin ja Euroopan keskuspankkijärjestelmän toiminnalle.


title: Euroopan rahapoliittinen instituutti

text: Euroopan rahapoliittinen instituutti toimi Frankfurtissa vuoden 1994 marraskuusta alkaen, ja se lakkautettiin rahaliiton myötä, kun Euroopan keskuspankki aloitti toimintansa vuoden 1998 kesäkuussa.


title: Euroopan valuuttajärjestelmä

text: Euroopan valuuttajärjestelmä ( eli EMS) on kiinteiden, mutta muutettavissa olevien valuuttakurssien järjestelmä useiden Euroopan unionin jäsenvaltioiden välillä. Se on ollut toiminnassa vuodesta 1979 ja sen tavoitteena on varmistaa, että valuutta- ja vaihtokurssit pysyvät EU:ssa mahdollisimman vakaina. Mukana olevien valuuttojen vaihtokurssien vaihtelu sallitaan vain tiettyjen rajojen sisällä, muussa tapauksessa keskuspankkien on puututtava asiaan.


title: Euroopan valuuttajärjestelmä

text: Euroopan valuuttajärjestelmä perustettiin vuonna 1979 sitä edeltäneen Euroopan vaihtokurssien järjestelmän tilalle (valuuttakäärme) . Tarkoituksena oli luoda vakaa valuutta-alue, jolla sisäiset vaihtokurssien vaihtelut olisivat suhteellisen vähäisiä. Euroopan valuuttajärjestelmä muodostuu kolmesta osatekijästä:EMS:ään osallistuvien maiden sovitut valuuttakurssit saavat vaihdella keskuskurssiin nähden 2,25 prosenttia ylös- tai alaspäin. Tämä vaihteluväli on 2. päivästä elokuuta 1993 ollut 15 prosenttia kumpaankin suuntaan. Jos valuuttaan kohdistuu paineita ja sen vaihtokurssi lähestyy vaihteluvälin sallittuja rajoja, järjestelmään osallistuvien maiden keskuspankit puuttuvat asiaan: niiden on ostettava heikkoa valuuttaa ja myytävä vahvempaa valuuttaa vaihtokurssin tukemiseksi. Tätä EMS:n osaa kutsutaan valuuttakurssi- ja interventiomekanismiksi. Jotta keskuspankkien varat eivät loppuisi niiden joutuessa tekemään tällaisia interventioita, ne myöntävät toisilleen väliaikaisia luottoja (luottomekanismi).


title: Euroopan valuuttajärjestelmä

text: Tavoitteena ollut järjestelmään osallistuvien maiden valuuttakurssien vakauttaminen saavutettiin suurelta osin 1980-luvun aikana. Kuitenkin vuonna 1992 Englannin puntaan ja Italian liiraan kohdistui devalvaatiopaineita ja ne jäivät EMS:n ulkopuolelle. Tämän seurauksena ja EMS:ään kohdistuvien jatkuvasti lisääntyvien spekulaatiopaineiden poistamiseksi vuonna 1993 vaihteluväliksi määriteltiin 15 prosenttia kumpaankin suuntaan. Muuten EMS säilytettiin ennallaan. Vuoden 1998 huhtikuuhun mennessä Euroopan unionin 15 jäsenvaltiosta 13, Ruotsia ja Isoa-Britanniaa lukuun ottamatta, kuului EMS:n valuuttakurssijärjestelmään.


title: Euroopan valuuttajärjestelmä

text: Ainoastaan osa EU:n jäsenvaltioista osallistuu 1. tammikuuta 1999 alkaneeseen rahaliittoon, jolla luotiin uusi yhtenäinen rahayksikkö, euro. Siksi rahaliiton ulkopuolelle jäävien jäsenvaltioiden valuuttojen välille tarvitaan uusia järjestelyitä estämään liialliset vaihtelut euron ja muiden valuuttojen välillä. Kesäkuussa 1996 Amsterdamissa pidetyssä EU:n huippukokouksessa sovittiin EMS II:n tietyistä perussuuntaviivoista. Euroalueen ulkopuolelle jäävien jäsenvaltioiden kanssa voidaan tehdä maakohtaisia sopimuksia.


title: Euroopan atomienergiayhteisö

text: Euroopan atomienergiayhteisö (Euratom) perustettiin vuonna 1957. Sen tehtävänä on valvoa ydinvoimateollisuutta ja edistää ydinvoima-alan tutkimusta ja teknologiaa EU:ssa. Euratom keskittyy ainoastaan atomienergian rauhanomaiseen käyttöön.


title: Euroopan atomienergiayhteisö

text: Euratom perustettiin Roomassa vuonna 1957 samaan aikaan kuin Euroopan talousyhteisö (ETY). Euratom ja ETY yhdessä Euroopan hiili- ja teräsyhteisön (EHTY) kanssa muodostavat kolme Euroopan yhteisöä, joista on myöhemmin tullut osa Euroopan unionia.


title: Euroopan atomienergiayhteisö

text: Euratomin tehtävä on valvoa ei-sotilaallista ydinvoimateollisuutta ja edistää ydinvoima-alan tutkimusta ja teknologiaa EU:ssa. Sen on varmistettava ydinvoimateollisuudessa työskentelevien ja muun väestön terveys ja turvallisuus laatimalla turvallisuusstandardeja. Ydinsulkusopimuksen mukaisesti Euratom on vastuussa ydinaineiden valvonnasta ja se antaa teknistä tukea Euroopan ulkopuolisille kehitysmaille. Kun sulautumissopimus tuli voimaan 1. heinäkuuta 1967, Euratomin, Euroopan hiili- ja teräsyhteisön ja Euroopan talousyhteisön toimielimet yhdistettiin. Tämä toimi siemenenä nykyiselle Euroopan unionille.


title: Euroopan atomienergiayhteisö

text: Euratom toimii Euroopan maiden edustajana kansainvälisessä fuusioreaktorihankkeessa ITERissä.


title: Rakennerahasto

text: Euroopan unionin alue- ja rakennepolitiikalla (koheesiopolitiikalla) lisätään jäsenvaltioiden taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta sekä vähennetään alueiden välisiä kehityseroja. EU:n laajentumisen myötä alueiden väliset sosiaaliset ja taloudelliset erot unionin sisällä ovat aiempaa suurempia ja asettavat uudenlaisia haasteita koheesiopolitiikalle. Unionin sisällä tarvitaan tehokkaita välineitä taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen eriarvoisuuden kaventamiseen. EU:n rakennerahastojen tukemien ohjelmien tulee samalla aiempaa voimakkaammin tukea unionin kilpailukyvyn vahvistamista.


title: Rakennerahasto

text: EU:n tuki jäsenmaille kanavoidaan jäsenmaissa valmisteltujen ja komission hyväksymien tavoiteohjelmien kautta. Ohjelmat hyväksytään määräajaksi. Vuonna 2007 käynnistyi kolmas ohjelmakausi, joka päättyy vuonna 2013.


title: Rakennerahasto

text: EU:n rakennerahasto-ohjelmakauden 2007-2013 tavoitteina on tehdä jäsenvaltioista, alueista ja kaupungeista entistä houkuttelevampia, edistää innovointia, yrittäjyyttä, työllisyyttä ja tietoon perustuvaa taloutta, kehittää aluetaloutta sekä luoda uusia ja parempia työpaikkoja.


title: Rakennerahasto

text: Suomen rakennerahastostrategian tavoite on vahvistaa kansallista ja alueellista kilpailukykyä, työllisyyttä ja hyvinvointia. Rakennerahasto-ohjelmilla tuetaan toimenpiteitä, joilla voidaan vastata kiristyvään kansalliseen ja kansainväliseen kilpailuun, ennakoida ja reagoida joustavasti maailmantalouden muutoksiin, luoda houkuttelevia yritys- osaamis-, työ- ja asuinympäristöjä sekä edistää alueiden välisten kehittyneisyyserojen tasoittamista. Strategiassa huomioidaan alueelliset erityispiirteet. Toimenpiteitä suunnataan erityisesti Itä- ja Pohjois-Suomeen, harvaan asutuille alueille sekä Etelä- ja Länsi-Suomen haasteellisille alueille. Rajat ylittävässä yhteistyössä Suomen prioriteetteja ovat yhteistyö unionin ulkorajoilla, erityisesti Suomi/Venäjä, pohjoiset alueet sekä Itämeri-yhteistyö.


title: Rakennerahasto

text: Rakennerahastostrategiaa toteutetaan toimenpideohjelmien avulla. Suomessa toteutetaan ohjelmakaudella 2007-2013 alueellinen kilpailukyky ja työllisyys –tavoitteen mukaisia ohjelmia. Tavoitteessa korostetaan tutkimusta, innovointia, saavutettavuutta ja työpaikkojen luomista. Inhimilliseen pääomaan tehtävillä investoinneilla on suuri merkitys sopeutumisessa taloudelliseen muutokseen ja rakennemuutokseen.


title: Rakennerahasto

text: Suomi saa EU:lta tukea kahdesta rakennerahastosta:


title: Rakennerahasto

text:
• Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR)
• Euroopan sosiaalirahastosta (ESR)


title: Rakennerahasto

text: Suomi osallistuu ohjelmakaudella 2007-2013 myös yhdeksän Euroopan alueellinen yhteistyö –tavoitteen ja kolmen eurooppalaisen naapuruuden ja kumppanuuden välineen (ENPI CBC) toteuttamiseen.


title: Rakennerahasto

text:
• Euroopan alueellinen yhteistyö –tavoite
• Eurooppalaisen naapuruuden ja kumppanuuden väline


title: Rakennerahasto

text: Ahvenanmaalla toteutetaan omia EAKR- ja ESR –ohjelmia. Lisätietoa:


title: Rakennerahasto

text: Suomen EU:n rakennerahastoista saama osarahoitus on yhteensä noin 1,7 miljardia euroa. Rakennerahasto-ohjelmiin käytetään lisäksi noin 2 miljardia kansallista julkista rahoitusta, joka tulee valtiolta ja kunnilta.


title: Rakennerahasto

text: Euroopan aluekehitysrahasto tukee hankkeita, jotka edistävät yrittäjyyttä, innovaatioita, alueellisia osaamisrakenteita sekä t&k toimintaa.


title: Rakennerahasto

text: Manner-Suomessa toteutetaan ohjelmakaudella 2007-2013 neljää suuralueisiin jaettua EAKR -toimenpideohjelmaa: Etelä-Suomi, Itä-Suomi, Länsi-Suomi ja Pohjois-Suomi. Toimenpideohjelmat on laadittu maakunnan liittojen johdolla kumppanuusperiaatteita noudattaen. Ohjelmien EAKR-osarahoitus on noin 977 miljoonaa euroa.


title: Rakennerahasto

text: Etelä-Suomen EAKR-ohjelma Itä-Suomen EAKR-ohjelmaLänsi-Suomen EAKR-ohjelmaPohjois-Suomen EAKR-ohjelmaRahoituksen painopiste on erityisesti kasvavien ja kilpailukykyisten yritysten toimintaedellytysten parantamisessa sekä osaamisen ja innovaatiotoiminnan edistämisessä. Ohjelmilla tuetaan alueellisesti tasapainoista kehitystä ja alueellisten vetovoimatekijöiden edistämistä.


title: Rakennerahasto

text: Rahoitusta voi hakea maakuntien liitoista, ELY-keskuksista, Liikennevirastosta, Tekesistä ja Finnverasta. Hakemukset tehdään sähköisesti EURA2007 –järjestelmän kautta. Lisätietoja ohjelmista ja tuen hakemisesta saa rakennerahastot.fi -portaalista.


title: Rakennerahasto

text: Manner-Suomen ESR-ohjelman rahoitus on tarkoitettu vuosina 2007–2013 uusia työpaikkoja luovan yritystoiminnan ja yrittäjyyden lisäämiseen, osaavaan työvoiman saatavuuden turvaamiseen, työnsaannin ja tasavertaisten työmarkkinoiden edistämiseen, monipuolisen osaamisen, osaamiskeskittymien, innovaatioympäristön ja työ- ja elinkeinoelämää tukevan infrastruktuurin kehittämiseen sekä kansainväliseen yhteistyöhön. Ohjelman ESR-osarahoitus on noin 615 miljoonaa euroa.


title: Rakennerahasto

text: ESR-ohjelma jakaantuu seuraaviin toimintalinjoihin:


title: Rakennerahasto

text:
Toimintalinja 1: Työorganisaatioiden, työssä olevan työvoiman ja yritysten kehittäminen sekä yrittäjyyden lisääminen.
Toimintalinja 2: Työllistymisen ja työmarkkinoilla pysymisen edistäminen sekä syrjäytymisen ehkäiseminen.
Toimintalinja 3: Työmarkkinoiden toimintaa edistävien osaamis-, innovaatio- ja palvelujärjestelmien kehittäminen.
Toimintalinja 4: Jäsenvaltioiden ja alueiden välinen yhteistyö ESR-toiminnassa.


title: Rakennerahasto

text: ESR-rahoitusta voivat hakea kunnat, kuntien elinkeino-organisaatiot, yritykset, koulutuslaitokset, kehittämisorganisaatiot, järjestöt, säätiöt ja muut oikeuskelpoiset yhteisöt. Hakuohjeet ja aikataulut selviävät ESR-toimintaa rahoittavien viranomaisten hakuilmoituksista, internet-sivuilta tai suoraan virastoista.


title: Rakennerahasto

text: Lisätietoa ESR-ohjelmasta ja hauista saa www.rakennerahastot.fi-portaalista, alueellisista elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksista, maakunnan liitoista, opetus- ja kulttuuriministeriöstä, työ- ja elinkeinoministeriöstä, opetushallituksesta ja sosiaali- ja terveysministeriöstä.


title: Rakennerahasto

text: Euroopan sosiaalirahaston valtakunnalliset kehittämisohjelmat vastaavat asiakkaiden ja palvelurakenteiden tarpeisiin työllisyyden, työvoiman, yrittäjyyden, koulutuksen ja työhyvinvoinnin alueilla. Ne ovat pääsääntöisesti isoja ohjelmakokonaisuuksia, joiden sisällä rahoitetaan lukuisia alueellisia teeman sisällön mukaisia hankkeita, ja joissa on myös resursseja selvitys- arviointi- ja verkostotyöhön.


title: Rakennerahasto

text: Kehittämisohjelman tarkoituksena on parantaa ja uudistaa nykyisiä toimintamalleja, kokeilla uusia avauksia ja levittää tietoa jo käytössä olevista hyvistä käytännöistä. Muutamia resursseiltaan pieniä täsmälliseen erityistehtävään tarkoitettuja kehittämisohjelmia lukuun ottamatta valtakunnallisten kehittämisohjelmien sisällä rahoitetaan palvelutuotteita asiakkaille ja kehitetään palvelurakenteita.


title: Rakennerahasto

text: ESR:n valtakunnalliset kehittämisohjelmatRajat ylittävässä yhteistyössä Suomen prioriteetteja ovat yhteistyön unionin ulkorajoilla (Suomi/Venäjä) ja pohjoisilla alueilla sekä Itämeri-yhteistyö. Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen ja ENPI-ohjelmilla tuetaan EAKR-varoin raja-alueiden ja laajempien, rajat ylittävien yhteistyöalueiden integroitumista sekä alueiden ja kaupunkien välisten verkostojen syntymistä ja vahvistumista. Jokaiseen ohjelmaan ja rahoitettavaan hankkeeseen osallistuu alueita/kumppaneita kahdesta tai useammasta maasta. Osallistuvien maiden tai Euroopan komission ohjelmaan osoittamaa EU-rahoitusta käsitellään ja hallinnoidaan yhtenä kokonaisuutena ilman maakohtaista kiintiöintiä.


title: Rakennerahasto

text: Suomessa toteutettavat ENPI CBC –ohjelmat


title: Rakennerahasto

text: Suomi on mukana yhdeksässä Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen ohjelmassa: kolmessa rajat ylittävän yhteistyön ohjelmassa (Pohjoinen, Botnia-Atlantica, Keskinen Itämeri), kahdessa valtioiden välisen yhteistyön ohjelmassa (Itämeri, Pohjoinen Periferia), Euroopan-laajuisessa alueiden välisen yhteistyön ohjelmassa (Interreg IVC) sekä kolmessa Euroopan-laajuisessa ns. verkosto-ohjelmassa (Interact, Urbact, ESPON). Lisäksi Suomi on mukana kolmessa Euroopan naapuruus- ja kumppanuusinstrumentin (ENPI CBC) ohjelmassa (Kolarctic, Karjala, Kaakkois-Suomi – Venäjä).


title: Rakennerahasto

text: Euroopan unioni on yhteisvastuullisuuteen perustuva yhteisö: sen jäsenvaltiot ovat ottaneet tehtäväkseen Euroopan unionin alueiden ja jäsenvaltioiden välisten taloudellisten erojen tasoittamisen. Merkittävin unionin käytettävissä oleva väline ovat rakennerahastot. Rakennerahastojen tarkoituksena on edistää taloudellista kehitystä ja luoda työpaikkoja tukemalla esimerkiksi hiilikaivoksia, naisten uudelleenkoulutusta tai ympäristönsuojelua koskevia investointeja.


title: Rakennerahasto

text: Euroopan unionin vauraimpien ja vähiten kehittyneiden alueiden välillä on syvä taloudellinen kuilu. Kuilun poistaminen on EU:n rakennepolitiikan keskeinen tavoite. Jo vuonna 1957 tehdyssä Rooman sopimuksessa jäsenvaltiot julistivat, että niiden tavoitteena on vähentää "alueiden välisiä kehityseroja sekä muita heikommassa asemassa olevien alueiden jälkeenjääneisyyttä, maaseutu mukaan luettuna" (ETY:n perustamissopimuksen 130 a artikla). Euroopan unioni ei ole ainoastaan taloudellinen ja poliittinen, vaan myös yhteisvastuullisuuteen perustuva yhteisö, jossa vauraimmat valtiot ja alueet auttavat taloudellisesti heikompia alueita kehittymään samalle tasolle.


title: Rakennerahasto

text: EU käyttää rakennerahastoja taloudellisen kasvun ja työllisyyden edistämiseen suoraan jäsenvaltioissa. Vuodesta 1994 vuoteen 1999 rakennerahastojen käytettävissä on yhteensä 154,5 miljardia ecua, eli noin kolmannes EU:n vuosittaisesta talousarviosta.


title: Rakennerahasto

text: Rakennerahastoihin kuuluu useita EU:n talousarviosta määrärahansa saavia rahastoja. Näihin rahastoihin sovelletaan yhteisiä sääntöjä.


title: Rakennerahasto

text: Kumppanuus


title: Rakennerahasto

text: Rahastojen käyttöä ohjaa toissijaisuusperiaate, eli rahastojen täytäntöönpanon vastuu on mahdollisimman lähellä kansalaisia. Jäsenvaltioiden EU:n tasolla sovittujen tavoitteiden ja sääntöjen mukaisesti viranomaiset ehdottavat ja hallinnoivat erityistoimia yhteistyössä Euroopan komission kanssa. EU rahoittaa kaikkia rakennerahastojen toimia yhdessä paikallisten viranomaisten ja muiden rahoittajien kanssa, eikä EU-rahoitusta voi saada ellei ole muita rahoituslähteitä.


title: Rakennerahasto

text: Jäsenvaltioiden kanssa on sovittu, että Euroopan komissio laatii yhteisön tukikehyksen, jossa on määrätty kehittämisen toimintalinjat, rahoituskeinot ja investointimuodot. Yhteisön tukikehykset muodostavat perustan toimintaohjelmille, joiden avulla alueelliset ja paikalliset yhteistyökumppanit toteuttavat hankkeet. Toimintaohjelma saattaa sisältää useita yksittäisiä toimia, kuten koulutusohjelmia, rakennushankkeita tai muita toimia, jotka ovat sopivia tavoitteiden saavuttamiseksi.


title: Rakennerahasto

text: Yhteisöaloitteet ovat yhteisön tukikehyksen ulkopuolinen rakennerahasto-ohjelmien erityistyyppi. Niillä tuetaan EU:n laajuisia erityistavoitteita. Esimerkkinä voidaan mainita rajaseutuyhteistyö eri maiden välillä.


title: Rakennerahasto

text: Suunnitelmat ovat monivuotisia, jotta toimet voidaan kohdistaa pitkän aikavälin ongelmiin. Juuri tästä tulee nimi rakennerahastot: niiden tavoitteena on voittaa taloudellisen kehityksen rakenteelliset esteet eli väestön riittämätön ammattitaito ja koulutusaste, keskittyminen tarpeettomaksi käyneeseen teollisuudenalaan, liikenne-, energianjakelu- ja tietoliikenneinfrastruktuurin puuttuminen jne.


title: Rakennerahasto

text: Rahastot


title: Rakennerahasto

text: EU:lla on seuraavat rahastot:Tavoitteet


title: Rakennerahasto

text: Rakennerahastojen toimenpiteet on keskitetty kuuteen tavoitteeseen.Rahastoista tuetaan eri tavoitteita erityissääntöjen mukaisesti. Tavoitteiden 3, 4 ja 5a toimia voidaan toteuttaa kaikkialla EU:n alueella. Muita tavoitteita voidaan toteuttaa ainoastaan tarkkaan määritellyillä maantieteellisillä alueilla, jotka EU määrittelee ohjelmakaudeksi.


title: Rakennerahasto

text: Tavoite 1:een kuuluvat alueet


title: Rakennerahasto

text: Tavoite 1 on kaikkein tärkein tavoite. Noin 67 prosenttia rakennerahastoista käytetään tähän tarkoitukseen. Tavoitteen 1 alueiden BKT:n asukasta kohden on oltava alle 75 prosenttia EU:n keskiarvosta. Noin neljännes EU:n väestöstä asuu näillä alueilla, jotka jaksolla 1994–1999 ovat:Ohjelmakauden lopussa rakennerahastojen jatkamisesta on päätettävä uudelleen. Päätös perustuu arviointeihin siitä, kuinka aiemmat toimet ovat edistäneet käytännössä EU:n politiikan yleisiä tavoitteita. EU:n tulevan laajentumisen suhde rakennerahastoihin on ratkaistava sekä uudistettava maatalouspolitiikka.


title: Länsi-Euroopan unioni

text:
Länsi-Euroopan unioni ( eli WEU, eli UEO) oli järjestö, joka valmisteli ja pani täytäntöön Euroopan unionin päätökset yhteisen puolustuspoliitikan alalla. Siitä oli tarkoitus tehdä Euroopan unionin puolustuskomponentti ja Naton eurooppalainen pilari. Maaliskuussa 2010 se päätettiin lakkauttaa, ja sen toiminta päättyi 1. heinäkuuta 2011.
Sopimuksessa Euroopan unionista sanotaan: ”Yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka käsittää kaikki Euroopan unionin turvallisuuteen liittyvät kysymykset, mukaan lukien pitkällä aikavälillä määriteltävä yhteinen puolustuspolitiikka, joka saattaa aikanaan johtaa yhteiseen puolustukseen”. Länsi-Euroopan unionilla (WEU) oli tässä yhteydessä merkittävä asema. Sen tehtävä on valmistella ja panna täytäntöön EU:n päätöksiä ja toimia, jotka koskevat puolustusta.


title: Länsi-Euroopan unioni

text: Länsi-Euroopan unioni perustettiin alun perin vuonna 1948 – ennen Naton ja Euroopan unionin edeltäjien perustamista. Ranska, Britannia ja Benelux-maat allekirjoittivat perustamissopimuksen, jossa ne lupailivat toisilleen keskinäistä poliittista ja sotilaallista tukea. Muita valtioita liittyi sopimukseen, mutta useiden vuosien ajan WEUn asema ei ollut käytännössä merkittävä. WEU uudistui 1980-luvun puolivälissä, jolloin EU-maat päättivät, että sen asemaa on vahvistettava siten, että siitä tulee Euroopan unionin puolustuskomponentti ja NATO:n eurooppalainen pilari.


title: Länsi-Euroopan unioni

text: Amsterdamin sopimuksessa vuodelta 1997 tehtiin mahdolliseksi Länsi-Euroopan unionin sulauttaminen Euroopan unioniin. Euroopan unioni olisi voinut turvautua WEU:hun humanitaarisissa rauhanpalautustehtävissä ja hätäaputoimissa, rauhanturvaamisessa ja sotilaallisissa kriisinhallintatehtävissä. WEU:n poliittisista suuntaviivoista päätettiin joka tapauksessa Eurooppa-neuvostossa, EU:n huippukokouksessa.


title: Länsi-Euroopan unioni

text: Vuonna 2000 päätettiin olla pitämättä WEU:n kokouksia ministeritasolla. WEU oli silti osoittanut 2000-luvulla operatiivista toimintakykyä. Se toimi Bosniassa takaamassa rauhaa Mostarissa ja Albaniassa kouluttamassa paikallista poliisia. Se saattoi myös pyytää apua jäsenvaltioiden sotavoimilta, sillä oli sotilaallinen suunnitteluyksikkö ja muita erityiselimiä, se tuki yhteistyötä asehankinnoissa ja se pystyi hyödyntämään Naton resursseja. Toisaalta esimerkiksi sen satelliittikeskus siirrettiin pois sen toimivallasta EU:n fasiliteetiksi 2000-luvun alussa. Vuonna 2010 ilmoitettiin, että WEU lakkautetaan vuoden sisällä. Pääasiallisena perusteena on se, että EU:n Lissabonin sopimus tekee tällaiset monikansalliset organisaatiot EU:n kannalta turhiksi.


title: Länsi-Euroopan unioni

text: WEU:n päämaja sijaitsi Brysselissä, jonne se siirtyi Pariisista 1990-luvun lopussa. Sillä oli 60 toimihenkilöä, ja sen budjetti oli 13 miljoonaa euroa. Sen parlamenttienvälinen kokous oli pidetty Pariisissa.


title: Länsi-Euroopan unioni

text: WEU:lla oli erilaisia jäseniä:


title: Maailman kauppajärjestö

text: Maailman kauppajärjestö (, WTO; , OMC; , OMC) on kauppapoliittista yhteistyötä koskeva hallitusten välinen kansainvälinen järjestö, jonka päämaja sijaitsee Sveitsin Genevessä. WTO:n tärkein tavoite on kaupan vapauttaminen. Järjestössä laaditaan tavara- ja palvelukauppaa sekä teollis- ja tekijänoikeuksia koskevia perussääntöjä, jotka sitovat kaikkia osanottajavaltioita.


title: Maailman kauppajärjestö

text: Maailman kauppajärjestöön kuuluu nykyisin 164 jäsenvaltioita, jotka yhdessä muodostavat yli 95 % koko maailman kaupasta.


title: Maailman kauppajärjestö

text: Maailman kauppajärjestö aloitti toimintansa 1. tammikuuta 1995. Se korvasi vuodesta 1947 asti toimineen GATTin ("General Agreement on Tariffs and Trade") ja on kaupankäynnin osalta tärkein kansainvälinen elin. GATT oli perustettu toisen maailmansodan jälkimainingeissa väliaikaiseksi 23 maan järjestelyksi, jossa oli mukana Yhdysvallat ja Länsi-Euroopan maita. Vuosina 1947–1994 järjestettiin yhteensä kahdeksan GATT-neuvottelukierrosta, joiden myötä järjestöön liittyi lisää valtioita. Suomi liittyi GATT:iin vuonna 1950.


title: Maailman kauppajärjestö

text: WTO:n viimeinen neuvottelukierros alkoi Uruguayn Punta del Estessa vuonna 1986, ja sitä kutsutaan Uruguayn kierrokseksi. Uruguayn kierrokseen osallistui yhteensä 123 maata. Neuvottelut päättyivät vuoden 1994 huhtikuussa, kun ministerit useimmista GATTiin osallistuvista 125 maasta allekirjoittivat Marokon Marrakeshissa sopimuksen, jossa sovittiin myös WTO:n perustamisesta.


title: Maailman kauppajärjestö

text: Uruguyan kierros kesti siis seitsemän ja puoli vuotta, mikä oli yli puolet suunniteltua kauemmin. Neuvotteluissa sovittiin lähes kaikesta mahdollisesta kaupankäynnistä hammasharjoista huviveneisiin. Siitä tuli suurin koskaan järjestetty neuvottelukierros.


title: Maailman kauppajärjestö

text: Joulukuun 2013 kokouksessaan Balin saarella Indonesiassa WTO:n 159 jäsenmaata solmivat ensimmäisen kauppasopimuksen vuoden 1995 ja WTO:n perustamisen jälkeen. Teollisuusmaiden järjestön OECD:n laskelmien mukaan kaupankäynnin kustannukset laskevat sen jäsenmaissa sopimuksen ansiosta 10 % ja muissa maissa 13–16 %. Sopimus näytti viime metreillä kaatuvan Kuuban vastustukseen. Se halusi sopimustekstin avulla puuttua vuosikymmeniä kestäneeseen Yhdysvaltain Kuuban kauppasaartoon.


title: Maailman kauppajärjestö

text: Tämä kaupan helpottamista koskeva sopimus tuottaa arviolta 700 miljardia euroa ja 21 miljoonaa uutta työpaikkaa. Kansainvälisen kaupan professori Pertti Haaparanta ei esittänyt lukuja mutta arvioi, että vaikutus voi olla hyvin suuri, koska "kaupan esteet ovat paljon suurempia kuin tullit." Hänen mukaansa sopimus on merkittävä ja eri toimialat ja kehitysmaiden vientihyödykkeet hyötyvät siitä yhtä lailla. Se auttaa kehitysmaita pääsemään rikkaiden maiden markkinoille. Haaparanta toivoo, että sopimus poistaa EU:n turhat kansalliset ja hallinnolliset säännöt. Sopimus oli WTO:n ensimmäinen lähes 20 vuoteen. Haaparannan mukaan valtiot suostuivat sopimukseen parantaakseen talouskasvua.


title: Maailman kauppajärjestö

text: Järjestöllä on kolme päätavoitetta. Ensimmäinen ja tärkein tavoite on maailmankaupan vapauttaminen. Sen perusperiaate on, että jos maa myöntää jollekin toiselle maalle tullietuuksia, sen on myönnettävä samat etuudet kaikille allekirjoittajamaille. Tätä kutsutaan suosituimmuustullikohteluksi.


title: Maailman kauppajärjestö

text: Toinen tavoite on WTO:n toimiminen kauppaneuvottelujen foorumina. Neuvottelujen perinteinen aihe on se, missä määrin osanottajamaiden olisi annettava kantaa tuontitulleja. GATTin aikana neuvottelut laajennettiin koskemaan tariffien lisäksi muitakin kauppaan liittyviä kysymyksiä, kuten tuontirajoituksia, vientitukia, syrjiviä käytäntöjä ja polkumyyntiä. Polkumyynnillä tarkoitetaan sitä, että joku yrittää myydä tavaroita tuotantokustannuksia alhaisemmilla hinnoilla saadakseen kilpailuetua. Tämä on WTO:n säännöissä yleensä kielletty. WTO käsittelee myös palveluja sekä teollis- ja tekijänoikeuksia (GATS- ja TRIPS-sopimukset).


title: Maailman kauppajärjestö

text: Kolmantena tavoitteena ja tehtävänä voidaan pitää riitojenratkaisua. WTO pyrkii ratkaisemaan kauppasuhteissa syntyneitä eturistiriitoja. Lisäksi WTO:n sopimukset ovat usein tulkinnanvaraisia, joten järjestö pyrkii ratkaisemaan syntyneet riidat sovinnollisesti yhteisesti sovitun oikeudellisen pohjan avulla.


title: Maailman kauppajärjestö

text: WTO:n sopimukseen sisältyy 29 eri järjestelyä.


title: Maailman kauppajärjestö

text: WTO:n päätöksenteko on pääasiassa konsensukseen perustuvaa, eli uudet sopimukset edellyttävät jäsenmaiden yksimielisyyttä. Tärkeimmistä asioista päättävät jäsenmaat yhdessä. Itse päätöksenteossa ovat mukana joko ministerit tai heidän lähettiläänsä tai delegaationsa.


title: Maailman kauppajärjestö

text: Yksimielisyyteen perustuva päätöksenteko periytyy GATTin ajoilta, mutta WTO-sopimus antaa mahdollisuuden myös äänestämiseen, mikäli konsensus ei ole mahdollinen. Äänestyksessä jokaisella jäsenmaalla on yksi ääni.


title: Maailman kauppajärjestö

text:
Euroopan unionin jäsenvaltiot harjoittavat yhteistä ulkomaan kauppapolitiikkaa. Sen vuoksi ne esiintyvät yhtenä ryhmänä WTO:ssa. Euroopan komissio edustaa Euroopan kauppaetuja WTO:n kokouksissa. Euroopan unioni on WTO:n itsenäinen jäsen, kuten sen 28 jäsenvaltiotakin.
WTO:n toimintaa kaupan vapauttamisessa on arvosteltu, koska sen on katsottu hyödyttävän ennen kaikkea kansainvälisiä suuryhtiöitä ja rikkaita kansantalouksia. Periaatteessa jokainen maa tietysti toimii vapaaehtoisesti WTO:ssa, mutta WTO-kriitikot usein väittävät, että poisjääminen aiheuttaisi vain ”kauppasaarron” muiden maiden taholta. WTO:n päätöksenteossa on myös katsottu suurten ja rikkaiden talouksien (ennen kaikkea Yhdysvallat, Euroopan unioni, Japani) olevan käytännössä hallitsevia ja pystyvän sanelemaan säännöksiä ihmiskunnan enemmistöä edustaville köyhille maille.


title: Maailman kauppajärjestö

text: WTO-sopimuksia on myös arvosteltu siitä, että huolimatta sopimusten laajoista vaikutuksista, niistä on käyty vain vähän demokraattista keskustelua jäsenmaissa ja tavallisten kansalaisten vaikutusmahdollisuudet ovat olleet olemattomat.


title: Vaihtoehtoiskustannus

text: Vaihtoehtoiskustannus on paras vaihtoehto asioista, jotka jäävät saamatta valinnan seurauksena. Vaihtoehtoiskustannus on tärkeä käsite taloustieteessä ja kustannuksen yleisimpiä hintamittareita.


title: Vaihtoehtoiskustannus

text: Kun ihminen pyrkii tyydyttämään tarpeitaan niukkuuden vallitessa, hänen täytyy tehdä valintoja eri vaihtoehtojen välillä. Tehdyillä valinnoilla on siten vaihtoehtoiskustannus. Tietyn valinnan vaihtoehtoiskustannus kertoo, mistä valinnan tehnyt päätöksentekijä joutuu luopumaan, kun hän päättää käyttää rajallisia voimavarojaan valitsemansa vaihtoehdon toteuttamiseksi.


title: Vaihtoehtoiskustannus

text: Esimerkiksi: Illalla voisit lukea kansantaloustieteen kokeeseen, käydä lenkillä, mennä juhliin tai kirjoittaa wikipediaan. Kansantaloustiede on sinulle tärkeintä, joten luet kokeeseen. Kokeeseen luku on siis valittu eli paras vaihtoehto. Toiseksi paras vaihtoehto on wikipediaan kirjoittaminen, joka jäi valinnan vuoksi (sillä kertaa) tekemättä. Wikipediaan kirjoittaminen oli siis paras tekemättä jäänyt vaihtoehto, eli "vaihtoehtoiskustannus". Muut vaihtoehdot (kolmanneksi paras juhlat, neljänneksi paras lenkillä käynti...) eivät ole vaihtoehtoiskustannuksia.


title: Vaihtoehtoiskustannus

text: Vaihtoehtoiskustannuksen unohtaminen on tavallinen virhe päätöksenteossa. Esimerkki: "Yrityksemme saisi tontin uutta tilaa varten ilmaiseksi, sillä omistamme tyhjillään seisovan tontin kaupungin keskustassa." Tontti ei ole ilmainen, koska vaihtoehtona on tontin vuokraaminen ja vaihtoehtoiskustannuksena saamatta jäänyt vuokratulo.


title: Vaihtoehtoiskustannus

text: Vapailla hyödykkeillä (esimerkiksi ilma tai pohjoisnavalla lumi) ei ole vaihtoehtoiskustannusta.


title: Vaihtoehtoiskustannus

text: Vaihtoehtoiskustannuksen käsitteen keksi Itävaltalaiseen koulukuntaan kuulunut Friedrich von Wieser.


title: Foobar

text: Foo ja bar ovat suosittuja ohjelmoinnissa käytettäviä metasyntaktisia muuttujia. Niitä käytetään usein korvaamaan jokin teksti tai nimi, esimerkiksi muuttujan nimi. Foo ja bar ovat siis esimerkkisanoja, jotka korvataan todellisuudessa jollain toisella sanalla. Niitä käytetään usein myös yhdyssanana foobar. Pidempää tekstiä esittämään käytetään usein lipsumia.


title: Foobar

text:
Esimerkkinä on Linux-ohjeita, jotka muotoillaan foobarin avulla:
kun halutaan muuttaa Linuxissa tiedoston ”foo” nimeksi ”bar”, kirjoitetaan
Yksinkertainen Lualla koodattu päättymätön silmukka:


title: Foobar

text: "Foobar" tulee luultavasti amerikkalaisen sotilasslangin sanasta "FUBAR", joka on lyhenne sanoista ”Fucked Up Beyond All Recognition”, s.o. tuhoutunut tunnistamiskelvottomaksi.


title: Ö

text: Ö (ö) on suomen aakkosten viimeinen eli 29. kirjain. Ö-kirjaimen nimi on suomen kielessä "öö" ja äännearvo .


title: Ö

text: Ö on skandinaavinen erikoismerkki eli ääkkönen eli skandi. Muita skandeja ovat Ä ja Å.


title: Ö

text: Kyrillisessä kirjaimistossa esiintyvä kyrillinen Ӧ (ӧ) on yhdennäköisyydestään huolimatta eri merkki Unicode-merkistössä.


title: Ö

text: Ö-kirjaimella merkitään suomen kielessä etuvokaalia, joka kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa (IPA) merkitään .


title: Ö

text: Ö-kirjain on kuulunut suomen kirjakieleen jo sen alkuajoista 1500-luvulta lähtien. Aluksi "ö":llä ei ollut pisteitä, vaan niiden paikalla oli pieni e-kirjain.


title: Ö

text: Äänne tai lienee suomen kielessä suhteellisen nuori ja harvinainen. Diftongit "yö" ja "öy" sen sijaan ovat vanhempia.


title: Ö

text: Ö-kirjain sisältyy ruotsin, viron, unkarin, turkin, azerin, turkmeenin, tataarin ja krimintataarin aakkosiin ja näissä kielissä se vastaa äännettä . Lisäksi Ö sisältyy islannin aakkosiin.


title: Ö

text: Ruotsin kielessä ö-kirjain kirjain vastaa äänteitä (sanassa "öl"), (sanassa "kött") ja (sanassa "dörr").


title: Ö

text: Saksan kielessä Ö on umlaut-äännemuutoksen alainen O. Se ei ole erillinen kirjain eikä se kuulu aakkosiin muuna kuin O:n varianttina. Ö-kirjain voidaan saksassa korvata yhdistelmällä "oe", joka kuitenkin on toissijainen merkintätapa. Ö-kirjaimen muoto on lainattu suomeen saksan umlaut-O:sta, mutta suomen Ö ei perustu umlaut-äännemuutokseen, joten se ei ole umlaut-merkki.


title: Ö

text: Norjan ja tanskan kielissä Ö-kirjainta vastaa Ø-kirjain.


title: Ö

text: Merkistölistauksissa kirjaimen nimi on O-treema.


title: Ä

text: Ä (ä) on suomen aakkosten 28. ja viimeistä edellinen kirjain. Ä-kirjaimen nimi on suomen kielessä "ää" ja äännearvo . Ä:n pisteet ovat jäänne e-kirjaimesta, joka joskus merkittiin a-kirjaimen päälle.


title: Ä

text: Ä on skandinaavinen erikoismerkki eli ääkkönen eli skandi. Muita skandeja ovat Å ja Ö.


title: Ä

text: Kyrillisessä kirjaimistossa esiintyvä kyrillinen Ӓ (ӓ) on yhdennäköisyydestään huolimatta eri merkki Unicode-merkistössä.


title: Ä

text: Suomen kielessä Ä käsitetään omaksi kirjaimekseen. Ä-kirjaimella merkitään suomessa ja myös virossa laveaa väljää etuvokaalia ().


title: Ä

text: Ä-kirjain on alusta alkaen, jo 1500-luvulta asti kuulunut suomen kirjakieleen. Aluksi ä:llä ei ollut pisteitä, vaan niiden paikalla oli pieni e-kirjain.


title: Ä

text: Vanhassa kirjasuomessa "ä"-kirjaimen käyttö ei ollut vakiintunutta: "ä" saattoi edustaa "e":tä ja päin vastoin kuten sanassa "käsekw" ("kesäkuu"). Tätä on selitetty germaanisten kielten esikuvien lisäksi sillä, että "e":n ja "ä":n suhde oli vanhastaan hämärä eräissä lounaissuomalaisissa murteissa. "Ä"-äänteen merkkinä on vanhassa kirjasuomessa käytetty jonkin verran myös "a"-kirjainta. Vuoden 1642 Raamatussa "ä":n ja "e":n erottelu oli kuitenkin jo vakiintunut nykykieltä vastaavaksi.


title: Ä

text: Ä-kirjain esiintyy sellaisenaan myös ruotsin ja viron kielten aakkosissa. Ä:tä käytetään myös saksan ja slovakin kielissä. Niissä sillä ei kuitenkaan ole omaa paikkaa aakkosissa, vaan pisteet käsitetään diakriittiseksi merkiksi.


title: Ä

text: Saksassa ä ääntyy e:nä ja sitä käytetään e-kirjaimen asemasta yleensä silloin, kun sanalla on taivutusmuotoja tai sukulaissanoja, joissa e-äänteen paikalla on a. Esim. adjektiivin "alt" (vanha) komparatiivi, joka lausutaan [eltər], kirjoitetaan "älter". Poikkeus periaatteesta on, että "die Eltern" (vanhemmat) kuitenkin kirjoitetaan e:llä.


title: Ä

text: Ruotsissa ä ääntyy r:n edellä ä:nä, muulloin e:nä. Sana "är" (verbinmuoto on) saatetaan ääntää sekä että (kaksoispiste vokaalin jäljessä tarkoittaa, että vokaali on äännettävä pitkänä).


title: Ä

text: Norjassa ja tanskassa Ä-kirjainta vastaa Æ-kirjain.


title: Ä

text: Ä koodataan eri merkistöissä seuraavasti:


title: Kehärata

text: Kehärata (, vuoteen 2005 asti "Marja-rata") on poikittainen rautatieyhteys pääkaupunkiseudulla. Se yhdistää Vantaankosken radan Helsinki-Vantaan lentoaseman kautta Suomen päärataan Vantaan Hiekkaharjussa. Rataa liikennöidään Stadlerin valmistamilla Sm5- eli Flirt-junilla. Rata avattiin 1. heinäkuuta 2015.


title: Kehärata

text: Kehärata on Vantaan historian suurin investointihanke.


title: Kehärata

text: Radan pääasiallinen tarkoitus on toimia osana pääkaupunkiseudun lähijunaliikennettä. Lisäetuna on raideyhteys kaukojunilta lentoasemalle Tikkurilan kautta. Radalla liikennöivät I- ja P-junat. I-juna kulkee Helsingistä Tikkurilan suuntaan vastapäivää kehää, ja P-juna Vantaankosken suuntaan myötäpäivään. Vantaankosken radalla liikennöineen M-junan kirjaintunnus poistui Kehäradan myötä käytöstä, koska etenkin turistit olivat sekoittaneet M-junan ja metrolinjan keskenään.


title: Kehärata

text: Rata on noin 18 kilometriä pitkä. Se alittaa Helsinki-Vantaan lentoaseman kahdeksan kilometrin pituisessa tunnelissa. Rata liittyy päärataan Koivukylän ja Hiekkaharjun asemien välillä ja jatkaa Tikkurilaan. Ensimmäisen rakennusvaiheen asemia olivat Vehkala, Kivistö, Aviapolis, Lentoasema ja Leinelä, joista Aviapolis ja Lentoasema ovat tunneliasemia. Lisäksi rataosuudella on neljä asemavarausta: Petas, Lapinkylä sekä tunneliasemat Viinikkala ja Ruskeasanta. Näiden toteuttamiseen myöhemmin on varauduttu tunnelia louhittaessa. Lentoasemalla junat alkoivat pysähtyä vasta 10. heinäkuuta, jolloin avattiin Tietotien sisäänkäynti. Terminaalin sisäänkäynti avattiin 18. joulukuuta 2015. 10 kilometriä pitkällä maanpäällisellä rataosuudella on 23 siltaa. Lentoaseman liukuportaat otettiin käyttöön 17. maaliskuuta 2016.


title: Kehärata

text: Matka-aika Helsingin keskustasta lentoasemalle on noin 27 minuuttia Tikkurilan kautta ja 32 minuuttia Myyrmäen kautta. Junat pysähtyvät kaikilla asemilla. Vuoroväli on päiväsaikaan 10 minuuttia, iltaisin klo 19–22 15 minuuttia ja sen jälkeen sekä aamuyöstä puoli tuntia.


title: Kehärata

text: Sittemmin Kehäradan ottamista myös kaukojunaliikenteen käyttöön on pohdittu. Syyskuussa 2016 Kehäradan Tikkurila–Martinlaakso-osuudella tehtiin koeajoja Sr2-sähköveturin vetämällä kaksikerroksisella Intercity-vaunukalustolla. Kaukojunaliikennettä Kehäradalla ei olla kuitenkaan aloittamassa ainakaan lähitulevaisuudessa.


title: Kehärata

text: Alkuperäinen nimi ”Marja-rata” () oli lyhenne sanoista "Martinlaakson radan jatke". Vantaan kaupunki päätti kuitenkin vuonna 2005, että uuden radan nimeksi tulee Marja-radan sijaan Kehärata. Radan asemien nimet liittyvät asemien sijaintipaikkojen historiaan tai kuvaavat aseman ympäristön nykyistä ja tulevaa toimintaa. Osalle asemista on annettu myös ruotsinkielinen nimi.


title: Kehärata

text: Kehäratahanke eteni rakennussuunnitteluvaiheeseen syyskuussa 2008. Radan peruskivi muurattiin 6. maaliskuuta 2009, ja rakennustyöt alkoivat 13. toukokuuta lentoaseman alittavan tunnelin huoltotunneleiden louhinnalla. Itse rautatietunneleiden louhinta aloitettiin marraskuussa 2009. Radan piti alun perin valmistua vuonna 2014, mutta aikataulua jouduttiin venyttämään vuodella lentokentän kallioperästä löytyneen glykolin hajoamistuotteiden aiheuttamien lisätöiden takia.


title: Kehärata

text: Kehäradan rakennutti Liikennevirasto ja sen sopimuskumppanit ovat Vantaan kaupunki ja Finavia.


title: Kehärata

text: Ensimmäisenä Kehäradan kahdesta uudesta tunneliasemasta valmistui toukokuussa 2014 Aviapolis. Asema sijaitsee 40 metrin syvyydessä, ja se on Suomen ensimmäinen täysin maan alla sijaitseva rautatieasema.


title: Kehärata

text: Vuoden 2012 syyskuussa Liikennevirasto ilmoitti, että radan valmistuminen lykkääntyy kesään 2015 lentoaseman kallioperän glykoliongelmien takia ja että uuteen määräaikaan mennessä valmistuu alkuperäiseen hankesuunnitelmaan verrattuna lisäksi Vehkalan asema, Kivistön aseman kattava kansi ja Kivistön aseman kolmas sisäänkäynti. Kesäkuussa 2013 julkaistu Kehäradan tarkennettu kokonaiskustannusarvio on 738,5 miljoonaa euroa.


title: Kehärata

text: Kehäradan yleissuunnitelmassa hankkeen arvioitu kannattavuuskerroin oli 1,5. Kustannukset jaettiin valtion ja Vantaan kaupungin kesken. Valtio varasi keväällä 2008 omassa budjettikehyksessään vuosille 2009–2014 kehäradan rakentamiseen 374 miljoonaa euroa. Lisäksi Finavia osallistui lentoterminaalin kustannuksiin 30 miljoonalla eurolla.


title: Kehärata

text: Euroopan unioni tuki Kehäradan rakentamista 17,76 miljoonalla eurolla. Tuki maksettiin vaiheittain vuosina 2009–2013 ja kohdistettiin ratalinjaan, asemille ja asemajärjestelyihin. Kyse on TEN- eli Trans-European Network -tuesta. Suomen rataverkosta osa kuuluu TEN-verkkoon.


title: Kehärata

text: Rata mahdollistaa uusien asuinalueiden rakentamisen kymmenille tuhansille ihmisille tulevina vuosikymmeninä, muun muassa Kivistöön on suunnitteilla asuntoja 30 000 asukkaalle. Myös uusia työpaikkoja arvioidaan syntyvän kehäradan varteen: esimerkiksi Aviapolikseen sijoittuu jatkossa 50 000 työpaikkaa.


title: Kehärata

text: Kehäradan taiteen avulla asemista pyrittiin tekemään turvallisempia ja viihtyisämpiä sekä yksilöimään asemia, jolloin suunnistaminen Kehäradalla helpottui. Asemien teokset ovat intiimejä ja kestävät lähempääkin tarkastelua, kun taas näkyviä ja suuria teoksia sijoitettiin radan varrelle. Kehäradan taidetta määrittää erityinen ympäristötaidekaava.


title: Helsingin seudun lähijunaliikenne

text: Helsingin seudun lähijunaliikenne on pääkaupunkiseudun alueella toimiva paikallisjunajärjestelmä, jonka liikenteen suunnittelee ja tilaa HSL ja jota liikennöi VR. Junavuoroja ajetaan jokaisena arkipäivänä 676 viidellätoista eri linjatunnuksella.


title: Helsingin seudun lähijunaliikenne

text: Lähiliikenne koostuu HSL:n tilaamasta liikenteestä linjoilla , , , , , , , ja sekä VR:n liikenteestä linjoilla , , , ja . Yhdessä Helsingin metron ja runkolinjojen 550 ja 560 kanssa pääkaupunkiseudun lähiliikenne muodostaa Helsingin seudun joukkoliikenteen selkärangan. Lähiliikenteen junissa voi HSL-alueella käyttää vain HSL:n lippuja. HSL-alueen ulkopuolella sijaitseville asemille matkustaessa on ostettava VR:n lippu. Lipunmyynti lähijunissa loppui 19. kesäkuuta 2017, jolloin konduktöörit siirtyivät myynnin sijasta vain tarkastamaan lippuja.


title: Helsingin seudun lähijunaliikenne

text: HSL-alueen liikennemuotoja kuvaavissa väreissä lähijunaliikennettä kuvaa violetti (#8C4799). VR:n omaehtoisen lähiliikenteen värinä käytetään VR:n brändistä tuttua vihreää (#58a618).


title: Helsingin seudun lähijunaliikenne

text: HSL-alueen lähiliikenteen asemista 15 sijaitsee Helsingissä, 14 Vantaalla, seitsemän Espoossa ja neljä Kirkkonummella. Näiden lisäksi Kauniaisissa ja Keravalla on kussakin kaksi asemaa sekä Tuusulassa ja Siuntiossa kussakin yksi asema. Sipoossa asemia ei ole lainkaan. VR-alueen lähiliikenteen asemista sijaitsee neljä Hausjärvellä, kolme Järvenpäässä, kaksi Hämeenlinnassa, Kärkölässä ja Akaassa sekä yksi Hyvinkäällä, Riihimäellä, Janakkalassa, Lempäälässä, Tampereella, Hattulassa, Orimattilassa, Hollolassa ja Lahdessa kussakin. Lisäksi arkena ruuhka-aikoina kaksi -junaa kulkevat aamulla Kouvolasta ja illalla takaisin, vaikka Lahti–Kouvola-väli ei kuulu lähiliikennealueeseen. Nämä junat pysähtyvät neljällä asemalla Lahdessa, yhdellä asemalla Iitissä ja kahdella asemalla Kouvolassa.


title: Helsingin seudun lähijunaliikenne

text: Lähiliikenne on Helsingin metron tavoin täysin raskaisiin sähköjuniin perustuvaa joukkoliikennettä. Raideleveys on molemmissa verkostoissa sama 1 524 millimetriä, mutta liikennöintitavat eroavat jonkin verran: lähijunat saavat sähkönsä raitiovaunujen tapaan ilmajohdosta, metro puolestaan sivuvirtakiskosta.


title: Helsingin seudun lähijunaliikenne

text: Lähiliikenteen junakaluston hankkimisesta ja niiden hallinnoimisesta vastaa Pääkaupunkiseudun Junakalusto HSL-liikenteen osalta ja VR-Yhtymä oman liikenteensä osalta. HSL on ilmoittanut kilpailuttavansa lähijunien liikennöitsijänsä alkuvuodesta 2018 osana Liikenne- ja viestintäministeriön tavoitetta avata raideliikenne kilpailulle.


title: Helsingin seudun lähijunaliikenne

text: Pääkaupunkiseudun junaverkoston liikenne on tiheää. Junia kulkee keskimäärin pienemmiltä asemilta 1–3 kertaa tunnissa ja suurilta vaihtoasemilta yli 10 kertaa tunnissa. Junien tarjonta ja käyttö on suurinta Helsingin rajojen sisällä, mutta junat tarjoavat melko tiheästi yhteyksiä myös muihin Helsingin seudun kuntiin. Yhteydet lähiliikennealueeseen viimeisen vuosikymmenen aikana liitetyille asemille ovat kerran tunnissa oikoradan sekä Lahti-Riihimäki-radan osalta ja harvemmin Riihimäki-Tampere-välillä.


title: Helsingin seudun lähijunaliikenne

text: Lähijunalinjat , , , ja ovat liikenteeltään metromaisia. Asemien välimatkat, vuoroväli, sekä vaunujen matalalattiaisuus on samankaltaista Helsingin metron kanssa. Lähijunavaunut eroavat kuitenkin metrosta palvelutasollaan sikäli, että lähijunissa on vessat ja pehmustetut istuimet.


title: Helsingin seudun lähijunaliikenne

text: HSL on sallinut 19. kesäkuuta 2017 alkaen pyörän kuljettamisen lähijunissa. Matkan voi maksaa joko HSL-matkakortilla tai mobiilisovelluksella.


title: Helsingin seudun lähijunaliikenne

text: HSL-alueen lähiliikenteessä on käytössä ainoastaan Stadler FLIRT Sm5-junia, joita on yhteensä 81 yksikköä. VR:n omaehtoinen liikennöinti perustuu Sm4- ja Sm2-juniin.


title: Helsingin seudun lähijunaliikenne

text: Lähiliikennettä operoidaan viidellä rataosuudella. Riihimäen ja Lahden välistä osuutta lukuun ottamatta jokainen näistä alkaa Helsingin päärautatieasemalta ja jatkaa Pasilan rautatieaseman läpi ennen erkaantumistaan eri suuntiin.


title: Helsingin seudun lähijunaliikenne

text: Riihimäen rata on osa päärataa ja jatkuu pohjoiseen Hämeenlinnan kautta Tampereelle. Pääradalla liikennöivät -, - ja -junat. Vuonna 2004 avattu Keravan kaupunkirata mahdollisti laajan vuorotarjonnan lisäämisen Helsingin ja Keravan välisellä kolmellatoista asemalla. Kaupunkirataa liikennöivät - ja -junat. Kesäkuussa 2017 lähiliikennealue pääradalla laajeni Tampereelle.


title: Helsingin seudun lähijunaliikenne

text: Tämä rataosuus on osa vuoden 1870 Pietarin rataa. Osa lähiliikennettä siitä tuli Lahden oikoradan valmistuttua vuonna 2006, jolloin sillä alkoivat liikennöidä taajamajunat välillä Riihimäki-Lahti. Vuonna 2017 rataosan junille lisättiin kirjaintunnus .


title: Helsingin seudun lähijunaliikenne

text: 3. syyskuuta 2006 liikenteelle avattu Kerava–Lahti-oikorata erkanee pääradasta Keravan Kytömaalla. Rataosuudella ajetaan lähiliikennettä -junalla Lahteen.


title: Helsingin seudun lähijunaliikenne

text: Rantarata kaartaa Espoon läpi länteen Kirkkonummen kautta Karjaalle. Kaukoliikenteen junat jatkavat eteenpäin Turkuun. Rantaradalla liikennöivät -, -, -, ja -junat. Leppävaaran kaupunkiradan käyttöönotto 2. kesäkuuta 2002 mahdollisti vuorotarjonnan lisäämisen Helsingin ja Leppävaaran välisillä kuudella asemalla. Kaupunkiradalla liikennöi -juna.


title: Helsingin seudun lähijunaliikenne

text: Kehärata yhdistää pääradan ja Vantaankosken radan. Radalla liikennöi -juna Helsingistä Tikkurilan kautta Lentoasemalle ja jatkaa Huopalahden kautta takaisin Helsinkiin, -juna kulkee toisinpäin. Liikennöinti aloitettiin 1.7.2015.


title: Helsingin seudun lähijunaliikenne

text: Lähiliikenteen edeltäjänä toimivat höyry- ja dieselkalustolla liikennöidyt Helsingin seudun paikallisjunat vuodesta 1886, jolloin liikenne neljällä junaparilla Helsinki-Järvenpää-reitillä alkoi. Varsinaisesti lähiliikenne-termin käyttö kuitenkin alkoi vuonna 1969 sähköjunaliikenteen alkaessa. Vuoden 1975 reittikaaviossa otsikkona on "Rautateiden lähiliikenne".


title: Helsingin seudun lähijunaliikenne

text: Lähiliikenne alkoi ensimmäisenä sähköistetyllä osuudella Helsinki-Kirkkonummi kuudella Sm1-junayksiköllä. Vuosi 1972 oli merkittävä usealla tavalla lähiliikenteen kannalta: lähiliikenteen ydinalue pääradalla saatiin sähköistettyä Riihimäelle asti, saatiin valmiiksi liikennöinnin vaatima ratakapasiteetin laajennus Tikkurilaan asti rakennetun kolmannen raiteen muodossa ja mainittuna vuonna 28. toukokuuta tapahtui merkittävä muutos, kun kööpenhaminalaisen esikuvan mukaiset linjakirjaimet otettiin käyttöön.


title: Helsingin seudun lähijunaliikenne

text: Sähköjuniakin alkoi 70-luvun ensi vuosina olla riittävästi tiheän lähiliikenteen järjestämiseen kun Sm1-junien ensimmäinen 30 yksikön valmistussarja saatiin liikenteeseen. Ruuhka-ajan pisimpiin juniin Sm1-yksiköiden kapasiteetti ei riittänyt, vaan niitä liikennöitiin aluksi diesel-, myöhemmin Sr1-sähköveturien vetämillä puukorisista matkustajavaunuista muodostetuilla junilla.


title: Helsingin seudun lähijunaliikenne

text: Ensimmäinen varta vasten lähiliikenteen tarpeisiin rakennettu rata avattiin vuonna 1975 kun Martinlaakson rata avattiin liikenteelle. Martilaakson rata oli ensimmäinen suurprojektina suunniteltu rata, jossa ratayhteys, asemat sekä asemien palvelualueiden asemakaavoitus suunniteltiin yhdessä. Muita liikennepaikkamuutoksia 70-luvulla olivat vuoden 1976 Strömbergin seisakkeen lakkautus ja Luoman seisakkeen lakkautus, jossa yhteydessä Nokan seisake muutettiin uudeksi Luomaksi. Sm1- ja Sm2-yksiköitä hankittiin lisää 70 kappaletta vuoteen 1981 mennessä. 40 junayksikköä toimitettiin ilman WC:tä, koska oltiin ajateltu, että lyhyillä reitillä sitä ei tarvita. Näitä yksiköitä päädyttiin kuitenkin käyttämään myös pitkillä reiteillä, ja WC asennettiin jälkiasennuksena kaikkiin yksiköihin. Kaluston osalta nämä 100 Sm1- ja Sm2-sähköjunaa toimivat lähiliikenteen pääkalustona pitkälle 2000-luvulle asti.


title: Helsingin seudun lähijunaliikenne

text: Liikenne oli tähän aikaan VR:n täysin omaehtoista, joten pääasiassa junissa kävivät VR:n junaliput, Helsinkiä lukuun ottamatta. HKL:n liput kelpasivat lisämaksun kanssa vuoteen 1975 asti, josta lähtien Helsingin kaupungin alueella kelpasivat pelkät HKL-liput. Vuonna 1974 VR jakoi lähiliikennealueen ABC-vyöhykkeisiin väleillä Helsinki-Kirkkonummi ja Helsinki-Kerava. Ensimmäiset lipunmyyntilaitteet otettiin käyttöön tällä vuosikymmenellä.


title: Helsingin seudun lähijunaliikenne

text: 1980-luvulla lähiliikenteen kehittämistä häiritsivät valtion ja alueen kuntien kiistely investointien rahoituksesta. Uusia ratainvestointeja tehtiin vain kolmas raide välille Tikkurila-Kerava vuonna 1981. Sähköjunakalustoa ei hankittu, mutta puuvaunujen aikakausi lähiliikenteessä päättyi huhtikuussa 1987, kun ruuhkajuniin saatiin tilalle veturilla vedettävät teräksiset lähiliikennevaunut. Asemista suljettiin Hanala, jonka tilalle avattiin Koivukylän rautatieasema.


title: Helsingin seudun lähijunaliikenne

text: Lippupuolella tapahtui merkittäviä muutoksia, kun vyöhykejärjestelmä laajeni käsittämään koko silloisen lähiliikennealueen Riihimäelle asti vuoden 1984 alusta ja syyskuussa 1986 otettiin merkittävä edistysaskel, kun YTV:n seutulippu alkoi kelvata kaikissa YTV-alueen joukkoliikennevälineissä. Vuonna 1987 siirryttiin avorahastukseen, lipunmyyntiin lipunmyyntiosastoissa ja tarkastusmaksun perintään lähiliikenteessä. Vuonna 1989 päättyi VR:n A,B- ja AB-vyöhykelippujen myynti uuden YTV-sopimuksen myötä.


title: Helsingin seudun lähijunaliikenne

text: Toisaalta seisakelakkautusten, toisaalta ratakapasiteetin lisäämisen vuosikymmen alkoi Huikon seisakkeen lakkautuksella vuonna 1990 ja uuden lyhyen rataosan avaamisella välille Martinlaakso-Vantaankoski vuonna 1991. Turun radan sähköistyksen myötä lähiliikennealue laajeni G-vyöhykkeenä Karjaalle asti vuonna 1993. Sama jatkui vuosikymmenen puolivälissä, jolloin toisaalta lakkautettiin runsaasti - ja -junien seisakkeita pääradalta (Kytömaa 1994, Takoja, Palopuro ja Monni 1996 sekä Ristinummi 1998) vähäisen käytön ja -junan nopeuttamisen takia sekä toisaalta rakennettiin neljäs raide eli Tikkurilan kaupunkirata vuonna 1996, joka mahdollisti metromaisen vuorovälin välillä Helsinki-Tikkurila.


title: Helsingin seudun lähijunaliikenne

text: Lisääntynyt liikenne, kasvaneet matkustajamäärät, radan kunnon parantumisen sallimat suuremmat nopeudet ja matalalattiaisuuden tulo joukkoliikenteeseen saivat VR:n hankkimaan vuodesta 1999 alkaen lähiliikenteeseen uusia Alstom Coradia-junia, Suomessa Sm4, ensi kerran sitten viimeisten Sm2-toimitusten vuonna 1981.


title: Helsingin seudun lähijunaliikenne

text: Tämä lähiliikenteen laajenemisen vuosikymmen alkoi mittavalla projektilla, kun Pasilan ja Leppävaaran välille toteuttiin kaupunkirata, joka valmistui kesäkuussa 2001. Uusi kaupunkirata johti merkittäviin muutoksiin Rantaradan lähiliikennelinjoilla, muun muassa uusien - ja -junien muodossa. Suurempaa oli kuitenkin luvassa, sillä samoihin aikoihin vuonna 2002 aloitettiin Keravan kaupunkiradan ja Lahden oikoradan työt. Näillä osuuksilla oli merkittävät vaikutukset sekä lähiliikenteeseen kapasiteetin lisääntymisen, että kokonaan uuden lähiliikenneradan muodossa. Lahden oikoradan myötä lähiliikennealue laajeni H-vyöhykkeellä, johon kuuluivat Lahti, Herrala ja Järvelä. Vuonna 2006 valmistuneelle oikoradalle asetettiin liikennöimään uusi junavuoro ja tämä sekä aikataulutettiin nopealle Sm4-kalustolle.


title: Helsingin seudun lähijunaliikenne

text: Aiemmin 30 toimitettua Sm4:ää oli käytetty lyhyillä YTV-alueen linjoilla YTV:n vaatiessa matalalattiaista kalustoa. Vuosikymmenen lopulla matalalattiaisuuden ongelma alkoi ratketa, kun perustettiin kaupunkien ja VR:n toimesta Pääkaupunkiseudun junakalusto, jonka tehtävänä oli valita uusi junamalli YTV-liikenteessä käytettäväksi. Valituksi tuli Stadler Flirt, joka tunnetaan Suomessa sarjatunnuksella Sm5. Lippujärjestelmässä merkittävin muutos oli Keravan (2006) ja Kirkkonummen (2007) liittyminen YTV:hen ja sitä kautta tulo osaksi pääkaupunkiseudun lippujärjestelmää vyöhykkeenä 3. Mainittujen kuntien jäsenyys YTV:ssä muutti linjat , , , ja kokonaan YTV-alueella kulkeviksi. Toisena lippujärjestelmään liittyneenä muutoksena oli YTV:n siirtyminen matkakorttiin ja paperilippujen käytön väheneminen. Kolmas lippumuutos oli lipunmyyntien poistuminen 2000-luvun alussa kaikilta vain lähiliikennettä palvelevilta asemilta.


title: Helsingin seudun lähijunaliikenne

text: Kymmenlukua ovat hallinneet uusi suurimuotoinen rataprojekti, eli Kehärata ja toisaalta kaluston täydellinen vaihtuminen vanhojen Sm1- ja Sm2-junien hiljalleen korvauduttua Sm5-junilla vuosina 2009–2017. Heti vuosikymmenen alussa YTV:n toiminta siirtyi HSL:lle. Lähiliikennealue ei kuitenkaan laajentunut ennen vuotta 2018, koska HSL:ään on liittynyt sen perustajakuntien lisäksi vain junaton Sipoo. Vuonna 2016 seurasi lakkautuksia pitkän, 18 vuoden tauon jälkeen kun Purolan rautatieasema ja Nuppulinnan rautatieasema pääradalla sekä Mankin seisake ja Luoman seisake Rantaradalla lakkautettiin. Myös pääradan -juna ja -juna Karjaalle lakkautettiin, tosin sen liikennöintiä jatkettiin HSL-järjestelyin välittömästi Siuntioon asti. -junan kohtalo jatkossa vaikutti Siuntion tekemään päätökseen liittyä HSL:ään vuoden 2018 alusta.


title: Helsingin seudun lähijunaliikenne

text: Lippujärjestelmä oli vuosia entisellään odottamassa suuria muutoksia, joista ensimmäinen tapahtui kesäkuussa 2017, jolloin lipunmyynti päättyi lähijunissa. Tämän mahdollistivat kaikille asemille tulleet lipunmyyntiautomaatit sekä mobiililaitteilla ostettavien lippujen esiinmarssi.


title: Helsingin seudun lähijunaliikenne

text: Espoon kaupunkirata on Leppävaaran kaupunkiradan suunniteltu jatke Espoon keskukseen tai Kauklahteen. Se olisi kaksiraiteinen lähijunaliikenteen rata, joka mahdollistaisi junavuorojen säännöllistämisen ja lisäämisen Helsinki-Kirkkonummi-rataosuudella. Espoon kaupunkiradan ratasuunnitelma on valmistunut, ja hanke odottaa toteutuspäätöstä.


title: Helsingin seudun lähijunaliikenne

text: Pisararata on Helsingin keskustaan suunniteltu maan alla kulkeva paikallisjunarata, jolla purettaisiin päärautatieaseman ruuhkaa ohjaamalla -, /- ja -junat Pasilasta pisaran muotoiselle ratalenkille, jolla olisi vaihtoyhteys metroon Hakaniemessä sekä tulevaisuuden toiseen metrolinjaan Töölössä.


title: Helsingin seudun lähijunaliikenne

text: YTV on tehnyt alustavia suunnitelmia junaliikenteestä Keravan asemalta Ahjon kautta Nikkilään ja mahdollisesti edelleen Kilpilahteen ja/tai Porvooseen. Junaliikennettä suunnitellaan parantamaan joukkoliikennetilannetta, kun Ahjoon kaavoitetaan lisää asutusta ja mahdollisesti Sipookin tekee samoin. Konkreettisia suunnitelmia ei ole tällä hetkellä henkilöjunaliikenteen aloittamiseen rataosalla. Liikennevirasto teki Sipoon kunnan kanssa selvitystä alueen maankäytöstä. Selvityksen tulos oli, että liikenne aloitetaan, jos alueelle kaavoitetaan tarpeeksi asutusta.


title: Helsingin seudun lähijunaliikenne

text: Tällä hetkellä rata Keravan ja Nikkilän välillä ei täytä henkilöliikenteen asettamia vaatimuksia. Radalta pitäisi poistaa tasoristeyksiä, rakentaa turvalaitteita ja laiturirakenteita. Sipoo kuitenkin vastustaa liikenteen aloittamista, ja kaikki suunnitelmat ovat tähän mennessä kaatuneet. Lisäksi Porvoon museoradalla lähestulkoon koko ratainfrastruktuuri tulisi uusia, mikäli sähköjunaliikennettä Porvooseen asti alettaisiin harjoittaa.


title: Helsingin seudun lähijunaliikenne

text: Asiaan vaikuttavat myös muut seikat kuten kannattavuus, junaliikenteen mukanaan tuomien bussipuolen palveluita heikentävät vaikutukset, öljyjunaliikenteen vaikeutuminen sekä kalustoasiat. Keravan kaupunkiradan valmistuttua junat viipyvät pääsääntöisesti Keravalla 10 minuuttia ennen paluulähtöä. Liikenteen ulottaminen pidemmälle vaatisi vuoromäärästä riippuen 2–5 junayksikköä lisää liikenteeseen.


title: Helsingin seudun lähijunaliikenne

text: Lähiliikenteen junien säilytystä ja huoltoa varten on suunniteltu kahta uutta varikkoa, joiden sijaintipaikat olisivat Kirkkonummi ja Kerava. Tarve uusille varikoille aiheutuu lähijunaliikenteen määrän kasvusta ja sen seurauksena riittämättömäksi käyvästä Ilmalan varikosta.


title: Helsingin seudun lähijunaliikenne

text: Suur-Helsingissä on viisitoista lähijunalinjaa, joista 10 on HSL:n ja 5 VR:n ehdoilla tuotettua. Linjaa G lukuun ottamatta jokaisella näistä on yksi päätepiste Helsingissä. Alla olevaan taulukkoon on merkitty violetilla ne linjat, joita liikennöidään täysin HSL:n alueella, vihreällä taas VR:n alueella palvelevat. Matka-ajat saattavat riippua linjan suunnasta: ruuhkasta johtuen juna Helsingin kantakaupunkiin on yleensä muutamaa minuuttia hitaampi kuin vastaavan linjan juna vastakkaiseen suuntaan.


title: Tuulivoima

text: Tuulivoima on tuulen liike-energian muuntamista sähköksi, yleensä tuuliturbiinien pyörivien lapojen välityksellä. Tuulivoima on uusiutuvaa energiaa, joka on peräisin Auringon säteilystä.


title: Tuulivoima

text: Maailmanlaajuisesti tuulivoiman kapasiteetti oli vuoden 2017 lopussa 539 GW. Vuonna 2017 tuotantokapasiteettia lisättiin 52 GW. Vuonna 2017 tuulivoimalla tuotettiin noin 4,4 prosenttia maailman sähköntuotannosta. Euroopan yhteisön alueelle asennetut tuulivoimalat tuottivat vuonna 2017 yhteensä 336 TWh sähköä, joka vastaa noin 11,6 prosenttia EU:n sähkönkulutuksesta.


title: Tuulivoima

text: Tuulen hyödyntäminen rattaan pyörittämisessä vaatii huomattavasti monimutkaisempaa tekniikkaa, kuin esimerkiksi vesivoiman hyödyntäminen. Tuulen avulla on purjehdittu vuosituhansien ajan, mutta tuulimyllyjä ei arvelujen mukaan tunnettu antiikin Kreikassa tai roomalaisten tekniikassa. Ensimmäinen tunnettu kirjallinen viittaus tuulimyllyyn on vuodelta 644.


title: Tuulivoima

text: Euroopassa tuulimyllyt yleistyivät 1100-luvulta lähtien. "Hollantilaiseksi" tuulimyllyksi kutsuttu tuulimylly kehitettiin 1500-luvulla. Aiemmissa tuulimyllyissä koko rakennusta käännettiin tuulen suuntaan, mutta uudessa versiossa vain myllyn yläosa seurasi tuulen suuntaan. 1800-luvulla amerikassa kehitetty Halladay-pyörä oli pienisiipinen tuuliratas, joka toimi tehokkaammin pienillä tuulen nopeuksilla. Kevyessä tuulirattaassa oli myös tuuliviiri, joka ohjasi rattaan aina tuulen suuntaan.


title: Tuulivoima

text: Tuulimyllyjä käytettiin viljan jauhatukseen, vedennostoon ja kasteluun ja pienteollisuuden voimanlähteenä ennen höyrykoneen yleistymistä. Ensimmäinen sähköä tuottavan tuulivoimalan rakensi Charles F. Brush Clevelandissa, Ohiossa vuonna 1888. Kyseessä oli myös ensimmäinen tuulivoimala, joka sisälsi vaihteiston (suhdeluku 50:1), jonka avulla generaattorin nopeus nostettiin 500 kierrokseen minuutissa. Voimalan teho oli 12 kW ja sähköä varastoitiin akkuihin.


title: Tuulivoima

text: Vuonna 1891 tanskalainen Poul La Cour aloitti tuulivoiman aerodynamiikan tutkimisen Tanskan valtionrahoituksen turvin. Vuonna 1897 valmistui Askovin voimalaitoksen tuulimylly. Tuulimyllyn energia käytettiin vedyn ja hapen tuottamiseen vedestä. Voimala tuotti parhaimmillaan 1 000 litraa vetyä tunnissa. Tuulitunnelikokeiden perusteella la Cour päätyi suurella nopeudella pyörivään malliin, jossa on vähän lapoja. Tämä malli on ollut pohjana myös uusimpien tuulimyllyjen suunnittelussa.


title: Tuulivoima

text: Euroopassa tuulivoimaloiden kehittely jatkui toisen maailmansodan jälkeen, kun fossiilisten polttoaineiden hinnat nousivat. Ensimmäisen maailmansodan loppuvaiheessa 25 kW:sten tuulivoimaloiden käyttö oli levinnyt kaikkialle Tanskaan. Tanskassa toimi jo 1960-luvulla 200 kW:n tehoinen tuulivoimala. Suomen ensimmäinen sähköverkkoon kytketty tuulivoimala otettiin käyttöön 1986.


title: Tuulivoima

text: Tuuliturbiini on turbiini, jolla tuulen eli virtaavan ilman liike-energiaa muutetaan turbiinin akselin pyörimisenergiaksi eli mekaaniseksi energiaksi. Akseli pyörittää edelleen sähköä tuottavaa generaattoria. Roottorin pyörimisliike sovitetaan vaihteiston avulla generaattorille sopivaksi. Mikäli energia käytetään suoraan esim. jauhinkivien pyöritykseen käytetään nimitystä tuulimylly. Usein tuuliturbiinista puhuttaessa tarkoitetaan koko tuulivoimalaitosta, johon turbiinin lisäksi kuuluu mm. generaattori, vaihteisto, masto ja perustukset.


title: Tuulivoima

text: Yleisimmän tuuliturbiinimallin rakenne on aksiaalinen eli siinä ilma virtaa akselin suuntaisesti. Myös radiaalisia tuuliturbiineja valmistetaan, mutta ne soveltuvat lähinnä pienille tehoille, korkeintaan noin 25 kW. Kaupallisena esimerkkinä tällaisista erikoisvoimaloista on suomalainen Windside.Faktaa tuulivoimasta -esite, Tuulivoimayhdistys, helmikuu 2005.


title: Tuulivoima

text: Tuulivoimalan koko mitoitetaan alueen tuulisuuden mukaan. Suuri voimala ei tuota sähköä pienellä tuulen nopeuksilla, mutta tuulen nopeuden kaksinkertaistuessa tuulivoimalan sähköntuotto nelinkertaistuu . Pientuulivoimala tuottaa sähköä jo alhaisilla tuulen nopeuksilla ja voimaloiden avulla voidaan täydentää aurinkopaneelien ja dieselgeneraattorin energiantuotantoa.


title: Tuulivoima

text: Vuonna 2018 suurimmat tuuliturbiinit ovat 12 MW (GE Haliade-X), 9,5 MW (MHI Vestas V164) ja 8,0 MW (Siemens Gamesa SG 8.0-167 DD).


title: Tuulivoima

text: Tuulivoimateknologia on monitieteinen kokonaisuus, jossa keskeisiä osaamisaloja ovat muun muassa sähkömekaaninen energianmuunto, turbiinitekniikka, tuulivoimaloiden konstruktiotekniikka, tuulivoiman integroiminen sähköverkkoihin sekä tuuli- ja ympäristöolosuhteiden tutkimus.


title: Tuulivoima

text: Maailmanlaajuisesti tuulivoiman tuotantokapasiteetti on kasvanut huomattavasti vuoden 2004 jälkeen. Vuosina 2005–2009 tuotantokapasiteetti nousi ensin runsas 11 gigawattia vuodessa, sittemmin vuosina 2009–2013 tuotantokapasiteettia on lisätty maailmanlaajuisesti 35–45 GW luokkaa vuosittain. Vuosina 2014–2016 tuotantokapasiteetti kasvoi jo 51,5 GW (2014), 63,0 GW (2015) ja 54,6 GW (2016).


title: Tuulivoima

text: Maailman tuulienergianeuvoston (GWEC) ja ympäristöjärjestö Greenpeacen vuonna 2014 julkaiseman maailman tuulienergiatuotannon näkymiä esittelevän julkaisun mukaan tuulivoimaa voitaisiin tuottaa vuonna 2030 jo 2 000 GW sähköä (yli nelinkertainen vuoden 2016 lopun lukemaan 486,7 GW nähden), mikä arvion mukaan vastaisi 17–19 % maailmanlaajuisesta sähköntarpeesta. Näkemyksen mukaan tämä vähentäisi hiilidioksidipäästöjä 3 miljardia tonnia vuodessa. Vuoteen 2050 mennessä tuulivoimalla voitaisiin tuottaa 25–30 prosenttia maailmanlaajuisesta sähköntarpeesta.


title: Tuulivoima

text: Vuoden 2015 lopussa 28 EU-maassa oli tuulivoimakapasiteettia yhteensä 141,6 GW, eniten Saksassa (44,9 GW). Ylivoimainen enemmistö voimalakapasiteetista on maalla (131 GW) ja alle 10 % merellä (11 GW).


title: Tuulivoima

text: Vuonna 2015 EU:ssa asennettiin 12 800 MW tuulivoimaa.. Euroopaan vuonna 2015 rakennetusta uudesta tuotantokapasiteetista tuulivoiman osuus oli 44 % (12,8 GW), aurinkovoiman 29 % (8,5 GW), kivihiilipohjaista oli 16 % (4,7 GW), maakaasuun nojasi 6,4 % (1,6 GW). Kunkin muun tuotantotavan määrä oli alle 1,5 % uudesta käyttöönotetusta tuotantokapasiteetista. Käytöstä poistettiin eniten vanhoja hiilivoimaloita (−8 GW), kaasuvoimaloita (−4,3 GW), polttoöljyvoimaloita (−3,3 GW) ja ydinvoimaloita (−1,8 GW).


title: Tuulivoima

text: Vuonna 2015 Euroopan unionin asennetusta energiatuotantokapasiteetista 21,1 % pohjautui maakaasuun (192,0 GW), 17,5 % kivihiileen (159,2 GW), 15,6 % tuulivoimaan (141,6 GW), 15,5 % vesivoimaan (141,1 GW), 13,2 prosenttia ydinvoimaan (120,2 GW), 10,5 % aurinkovoimaan (95,4 GW), 3,7 % polttoöljyyn (33,7 GW) ja 1,3 % biomassaan (12,1 GW).


title: Tuulivoima

text: Pelkkä tuotantokapasiteetti ei kerro suoraan, kuinka paljon sähköä voimaloilla voidaan tuottaa, sillä esimerkiksi tuuli- ja aurinkovoimalat eivät ympäristöstään riippuvina tuotantotapoina toimi täydellä teholla kuin osan aikaa.


title: Tuulivoima

text: Vuoden 2017 (2016) lopussa Suomen 700 (552) tuulivoimalan yhteenlaskettu nimelliskapasiteetti oli 2 044 MW (1 533 MW). Ne tuottivat noin 5,6 (3,6) prosenttia Suomessa samana vuonna kulutetusta sähköstä., kun vielä syksyllä 2011 luku oli 0,3 prosenttia.


title: Tuulivoima

text: VTT:n vuonna 2007 julkaiseman tutkimuksen mukaan tuulivoimalla voitaisiin tuottaa vuoteen 2020 mennessä jopa 10 % Suomen sähköntarpeesta.


title: Tuulivoima

text: Vuonna 2013 laaditussa Suomen ilmasto- ja energiastrategiassa tavoitteena oli, että tuulivoimalla tuotetaan yhdeksän terawattituntia vuodessa vuoteen 2025 mennessä, jolloin kapasiteetin tulisi olla noin 3 000 MW. Sittemmin vuonna 2016 päivitetty ilmasto- ja energiastrategia linjaa Suomen politiikkatoimet vuoteen 2030 asti, eikä sisällä enää tavoitetta tuulivoiman osuudelle, vaan ylätavoitteen uusiutuvan energian 50 prosentin osuudeksi energian loppukulutuksesta.


title: Tuulivoima

text: Suomeen valmistui vuonna 2010 maailman ensimmäinen raskaisiin ja dynaamisiin jääolosuhteisiin rakennettu merituulivoimala, Pori Offshore Pilot, joka on toiminut pilottina Tahkoluodon merituulipuiston rakentamiselle sekä laajemminkin merituulivoiman kehittämisele Suomessa. Suomen Hyötytuuli -yhtiön omistamassa voimalassa on mm. etsitty ja testattu erilaisia ratkaisuja voimalan huoltokäynteihin eri olosuhteissa.


title: Tuulivoima

text: Tuulivoiman kaupallisessa käytössä paikallisten tuuliolosuhteiden tuntemus on tärkeää. Tuulioloilla tarkoitetaan mm. keskinopeutta, ajallista vaihtelua, tuulennopeuksien esiintymistodennäköisyyttä ja turbulenttisuutta. Tuulivoimatuotantoa rajoittavia tekijöitä ovat esimerkiksi laitteiden huurtuminen ja kylmyys.


title: Tuulivoima

text: Tuulivoimalaitoksen tuotanto riippuu voimakkaasti sijoistuskohteensa tuulioloista, sillä tuulen energia on suoraan verrannollinen ilmavirtauksen nopeuden kolmanteen potenssiin. Näin ollen 7,5 m/s tuuli tuottaa yli kolminkertaisesti energiaa verrattuna 5 m/s virtaukseen.


title: Tuulivoima

text: Voimalaitostekniikan professori Risto Raikon mukaan tuotanto-olosuhteet Suomessa ovat heikommat kuin Euroopan tuulivyöhykkeellä sijaitsevilla Saksalla, Alankomailla ja Tanskalla, missä tuulten keskinopeudet ovat 7−9 metriä sekunnissa. Suomessa jäädään alle 5 m/s. Siksi tuulivoima ei Raikon mukaan Suomessa pysty kilpailemaan energiamuotona samalla tavalla.


title: Tuulivoima

text: Suomen tuulivoimayhdistyksen mukaan on kuitenkin paljon tuulivoiman tuotantoon sopivia paikkoja. Tuulen keskinopeus on Suomessa merialueilla 8–9 m/s, sisämaan aukeilla alueilla 4,5–5,5 m/s, Lapissa tuntureilla yli 10 m/s.


title: Tuulivoima

text: Pinnanmuotojen ja pinnan rosoisuuden takia sisämaassa keskimääräinen tuulen nopeus lähellä maan pintaa on rannikkoa ja avomerta pienempi. Tuulen nopeuden erot avomeren, rannikon ja sisämaan välillä pienenevät tuulivoimalan napakorkeuden kasvaessa. Tuulivoimaloiden korkeuden kasvu onkin mahdollistanut tuulivoiman rakentamisen aiemmin tuulioloiltaan kannattamattomille paikoille. Suomen rannikkoalueilla maaston epähomogeenisuus tekee tuulen mallinnuksesta haastavaa.


title: Tuulivoima

text:
Varsinkin Suomessa tuulivoimalan suunnittelussa on otettava huomioon jään kertyminen lapoihin ja muihin rakenteisiin, mitä voidaan ehkäistä pinnoitemateriaaleilla, tai lapoihin asennetuilla lämpövastuksilla. Suunnittelussa tulee huomioida myös sijoituspaikkaan liittyvä tuulen turbulenssi. Suurin Suomessa mitattu 10 minuutin keskituulen nopeus on 31 m/s. Suurimmat maksimituulet puhaltavat rannikkoalueilla ja tuntureilla.
Tuulivoiman taloudellinen kannattavuuteen liittyy oikean tekniikan ja sijoituspaikan valinta. Esimerkiksi Rautaruukki Oyj on kehittänyt tuulivoiman kustannustehokkaaseen hyödyntämiseen tähtäävää korkean maston metallitekniikkaa.


title: Tuulivoima

text: Tuulivoiman osuus maailman uusiutuvan energian investoinneista oli vuonna 2017 toiseksi suurin, eli noin 38 %. Maailmanlaajuisesti vuonna 2017 tuulivoimaan investoitiin 107,2 miljardia dollaria.


title: Tuulivoima

text: Tuulisähkön hinta on laskenut tekniikan kehittyessä ja tuotantomäärien kasvaessa. Hinta laski 80 % 1980-luvulta 2000-luvun alkuun. Ainakin toistaiseksi maalle rakentaminen on halvempaa kuin merelle rakentaminen, koska siitä on enemmän kokemusta. Hinnan odotetaan laskevan 25–50 % vuoteen 2020 mennessä, jolloin merituulivoimasta tulisi maatuulivoimaa halvempaa.


title: Tuulivoima

text:
Laskevien rakennuskustannustensa ansiosta tuulivoima on monissa maissa halvinta sähköntuotantoa rakentaa vuonna 2018.
Tuulivoiman kustannukset koostuvat karkeasti investointikustannuksista sekä käyttö- ja ylläpitokustannuksista. Käyttökustannusten muuttuvat kustannukset ovat tuulivoimalla pienet verrattuna esimerkiksi fossiilisiin energiantuotantomuotoihin, sillä tuulivoimalla polttoainekustannuksia ei ole lainkaan. Tuulivoiman käyttö- ja ylläpitokustannukset eivät juurikaan riipu tuotetun sähköenergian määrästä, vaan ovat vuosittain lähestulkoon samansuuruisia tuotannosta riippumatta. Vuotuiset käyttökustannukset ovat tyypillisesti noin 2-3 % investointikustannuksista, ja muodostuvat pääosin huolto-, korjaus-, vakuutus- ja hallinnointikustannuksista. Tuulivoimaloiden käyttökustannukset kasvavat laitteiston ikääntyessä.


title: Tuulivoima

text: Tuulivoimahankkeiden investointikustannukset riippuvat itse tuuliturbiinien hinnasta, sekä tarvittavasta infrastruktuurista kuten tiestöstä, sähköverkkoliitynnästä ja voimaloiden perustuksista. Investointikustannukset laskevat suhteessa tuulisähkön tuotantoon tuulivoimahankkeen kasvaessa, sillä rakennusvaiheessa voidaan saavuttaa skaalaetuja. Suomessa maatuulivoiman investointikustannukset ovat vuonna 2018 arviolta noin 1 500 €/kW, kun taas merituulivoimalla 1 800 ja 2 250 €/kW:n välillä. Investointikustannus 2012–2015 syöttötariffin piiriin hyväksytyillä suomalaisilla voimaloilla oli keskimäärin 1 560–1 680 €/kW. Kansainvälisen uusiutuvan energian organisaation IRENAn raportin mukaan alhaisimmat toteutuneet tuulivoiman investointikustannukset vuonna 2016 olivat Kiinassa ja Intiassa, joissa maatuulivoima-asennusten keskimääräiset kustannukset olivat 1 245 $/kW ja 1 121 $/kW.


title: Tuulivoima

text: Tuulivoimalla tuotetun sähkön hinta riippuu kunkin hankkeen teknisistä ja taloudellisista reunaehdoista kuten tuuliolosuhteista, hankkeen rahoitustavasta ja investointien takaisinmaksuaikataulusta.


title: Tuulivoima

text: Tuulivoimalan käyttö- ja ylläpitokulujen arvioidaan tyypillisesti olevan 1,2–1,5 snt/kWh maalla. Keskimäärin Euroopassa tuulivoimalla tuotetun energian kustannukset ovat olleet vuonna 2009 noin 7  snt/kWh, ja tuotantokustannukset ovat vaihdelleet vähäntuulisilla alueilla 7–10  snt/kWh. Keskimääräinen tuotantokustannus 2015 mennessä Suomen syöttötariffijärjestelmään hyväksytyillä tuulivoimaloilla oli vuosina 2012-2015 noin 6-7 snt/kWh. Halvimman tuulivoimalan tuotantokustannus tuolla aikavälillä oli noin 4,5 snt/kWh.


title: Tuulivoima

text: Lappeenrannan Teknillisen Yliopiston syksyllä 2017 julkaiseman sähköntuotannon hintavertailun mukaan tuulivoima on ensimmäistä kertaa edullisin sähkön tuotantotapa Suomessa. Tutkimuksessa alin maatuulivoimalla tuotetun sähkön omakustannushinta ottamatta huomioon vaihtelevan tuotannon mahdollisia lisäkustannuksia systeemitasolla oli 4,14 snt/kWh.


title: Tuulivoima

text: Euroopan komission teettämän selvityksen mukaan tuulivoiman ulkoiskustannukset, eli yhteiskunnalle ja ympäristölle aiheutetut ylimääräiset kustannukset, ovat eri energiamuodoista halvimmat, 0,05–0,25 snt/kWh.


title: Tuulivoima

text: Tuuliturbiinit ja varsinkin laajat tuulipuistot aiheuttavat toimintavaikeuksia tutkajärjestelmille, sotilaalliselle tutkailmavalvonnalle ja säätutkille. Siksi tutkajärjestelmiä on parannettava tuulipuistojen vaikutusalueella, mistä aiheutuu suuria kustannuksia. Aiheuttaja maksaa periaatteen vuoksi, mikä lisää tuulivoiman investointikuluja. Asiaa helpotetaan tuulipuistojen ja tutka-asemien paremmalla keskinäisellä sijoittelulla, jota voidaan mallintaa tietokoneella.


title: Tuulivoima

text: Tuulivoimalla yritetään vähentää hiilidioksidipäästöjä. Vuonna 2005 julkaistun saksalaisen tutkimuksen mukaan hiilidioksiditonnin vähentäminen korvaamalla fossiilisia polttoaineita tuulivoimalla maksaa 41–77 euroa. Yksi MWh sähköä hiilellä tuotettuna aiheuttaa noin yhden tonnin hiilidioksidipäästöt. Tuulivoimatuottajan E.onin julkaiseman tutkimuksen mukaan tuulivoima voi huonosti korvata perinteistä voimantuotantoa. Vuoden 2004 Saksan tuulivoimakapasiteetilla pystyttiin korvaamaan 8 % kapasiteetistaan. Prosenttiosuus laskee, kun kapasiteetti nousee. Vuoteen 2020 ennustettu 48 GW:n tuulivoimakapasiteetti pystyisi korvaamaan 2 GW hiili- tai ydinvoimaa (4 %). Viime vuosina Euroopassa on todettu tuulivoimaa eniten lisänneiden maiden kasvattaneen myös eniten hiilidioksidipäästöjä. Tämä johtuu voimakkaasta hiilivoimaloiden lisäämisestä tuulivoiman tuotanto-ongelmien rinnalla.


title: Tuulivoima

text: Tuulivoimalan käyttöiästä on esitetty erilaisia näkemyksiä. Tuulivoimateollisuuden vallitseva yleinen käsitys käyttöiästä on vakiintunut 20–30 vuoteen. Kaupallista tuulivoimalainvestointia tehtäessä lähdetään yleensä siitä, että laitoksen tulee pystyä maksamaan investointi takaisin 20 vuodessa.


title: Tuulivoima

text: Teollisissa tuulivoimaloissa vasta harvat turbiinit ovat saavuttaneet 20 vuoden iän, ja nekin ovat olleet tyypillisesti pienempiä kuin nykyisin rakennettavat laitteet. Tanskassa yli 15-vuotiaita tuuliturbiineja oli vuonna 2013 1 664 kappaletta, joista 131 oli 23-vuotiaita. Vuoteen 2013 mennessä Tanskassa purettujen tuuliturbiinien keski-ikä oli noin 17 vuotta.


title: Tuulivoima

text: Tuulivoiman käyttöönottoa edistetään syöttötariffeilla, sertifikaateilla, sujuvilla lupaprosesseilla ja sähköverkkoyhteyksillä. Myös vapaaehtoisia ympäristömerkkejä, kuten Suomen luonnonsuojeluliiton Ekoenergia-merkki, on perustettu tukemaan tuulivoiman ja muun uusiutuvan käyttöönottoa. Ekoenergia-merkki asettaa myös kestävyyskriteerejä hyväksymälleen tuulivoimatuotannolle. Ekoenergia-merkin mukaista sähkösopimusta suosittelevat Suomen luonnonsuojeluliitto, Greenpeace sekä WWF. Suomessa tuulivoimala voi saada tukea 105,3 euroa/MWh, mutta syöttötariffin taso ei kuitenkaan vielä riitä avomerituulipuistojen rakentamiseen.


title: Tuulivoima

text: Uusiutuvana energiana tuulivoimaa yleensä tuetaan valtion taholta. Tuulivoiman edistämiseen sisältyy yleensä investointitukea, 20–30 vuoden takuuhinta tuotetusta sähköstä, valtion kustantamat verkkoyhteydet tai erilaisia verohelpotuksia. Yleisiä ovat myös erilaiset vihreät sertifikaatit. Syöttötariffilla tuetun energiantuotannon vaikutusta kuluttajien maksamaan laskuun on vaikea arvioida, koska kapasiteetin lisäys laskee sähkön hintaa markkinoilla ja tariffi kasvattaa kuluttajien maksamaa hintaa. Kreikka on EWEA:n mukaan esimerkki maasta, jossa pelkkä takuuhinta ei ole riittänyt tuulivoiman lisäämiseen. Ruotsissa vihreän sertifikaatin pidennys 20 vuodeksi on lisännyt tuulivoimainvestointeja. Suomessa sähköverkkoon liitettävä voimala voi saada Kauppa- ja teollisuusministeriön investointitukea 20–35 % rakennuskustannuksista ja tuottajalle palautetaan sähkövero.


title: Tuulivoima

text: Valtion taloudellisen tutkimuskeskuksen tutkijoiden mukaan tuulisähkön tukeminen menee osittain hukkaan, jos tavoitteena on edistää siirtymistä puhtaampaan teknologiaan. Tätä tavoitetta olisi parempi edistää innovaatiotuilla. Sen sijaan päästöjen vähentämistä voidaan edistää mahdollisimman edullisesti toimivalla päästökaupalla: se ohjaa vähentämään päästöt kaikkein edullisimmin keinoin. Tämä on saanut myös kansainväliset pankit innostumaan hiilidioksidipäästöjen alentamisesta koska kaikki päästökaupan raha kiertää niiden kautta. Uusiutuvan energian tuet eivät lainkaan vähennä päästökauppasektorin päästöjä, koska ne eivät vähennä päästöoikeuksien kokonaismäärää vaan tekevät muille halvemmaksi ostaa päästöoikeuksia.


title: Tuulivoima

text: Vuonna 2011 otettiin Suomessa käyttöön tuulivoimalla tuotetun sähkön takuuhinta, jossa tuottajalle taattiin 12 vuoden ajaksi 85 euroa/MWh ja nopealle investoijalle lisäksi enintään kolmen vuoden ajan lisäbonus, joka korotti takuuhinnan yhteensä 105,3 euroon/MWh. Tavoite oli kasvattaa Suomen tuulivoimakapasiteetti vuoteen 2020 mennessä aina 2 500 megawattiin.


title: Tuulivoima

text:
Syyskuussa 2015 työ- ja elinkeinoministeriö tiedotti, että vaikka Suomen syöttötariffijärjestelmällä oli ollut tuulivoimahankkeiden kehittämiseen ja tuulivoimaloiden investointiin selvä kannustava ja käynnistävä vaikutus, sen hetkistä järjestelmää ei enää voitu pitää riittävän kustannustehokkaana ja markkinaehtoisena kannustinjärjestelmänä. Sähkön markkinahinta megawattitunnilta oli tuolloin 2. vuosineljänneksellä ollut vain 25,83 euroa verrattuna alkuvuoden 32,10 euroon ja 2011 syksyn noin 40 euroon.
Vuonna 2008 laskettiin että tuulivoima työllisti EU:ssa suoraan 108 600 henkeä, joista 38 000 saksalaista, 17 000 tanskalaista ja 20 500 espanjalaista. Vuonna 2010 tuulivoiman työllisti EWEA:n mukaan 135 863 ihmistä, eli noin 25 % enemmän kuin vuonna 2007. Yhdysvalloissa uusiutuvat energiamuodot toivat kaikkiaan 450 000 työpaikkaa vuonna 2007. Tuulivoiman työllistävyys on keskiarvoltaan esimerkiksi Tanskassa 3 henkeä/MW. Vuoden 2020 EU-ennuste on 153 400 tuotantoon, 27 400 asennuksiin ja 16 100 ylläpitoon plus viennin osuus.
Suomessa tuulivoimalat työllistävät paikallisia ihmisiä esimerkiksi maansiirto- ja metsänraivaustyöhön. Rakennusyhtiöitä käytetään perustuksia tehtäessä. Itse tuulivoimaloiden pystyttämisestä vastaa usein ulkomainen tuulivoimalan valmistaja. Käytön aikana tuulivoima työllistää käyttöhenkilökuntaa arviolta kaksi työntekijää 10–20 voimalayksikköä kohden.


title: Tuulivoima

text: Vuonna 2013 suurimmat tuulivoimageneraattorien valmistajayhtiöt olivat myytyjen voimaloiden yhteistehon (gigawattia) perusteella tanskalainen Vestas, kiinalainen Goldwind, saksalaiset Enercon ja Siemens, yhdysvaltalainen GE Energy ja espanjalainen Gamesa.


title: Tuulivoima

text: Vielä vuonna 2005 myös suomalaisella Winwindillä oli merkittävä asema suurten tuulivoimaloiden (yli 3 MW) markkinoilla. Yritys oli tuolloin yli 2,5 MW turbiineissa kolmanneksi suurin valmistaja Vestaksen ja Enerconin jälkeen (2005). Vuonna 2013 Winwind kuitenkin ajautui konkurssiin.


title: Tuulivoima

text: Uusia tuulivoimayhtiöitä on perustettu tuulivoimalahankkeiden toteuttamiseksi ja energiatuotannon pyörittämiseksi myös Suomessa. Tuulivoimamarkkinoiden merkittävin markkina-ajuri on viime vuosina ollut syöttötariffi, joka on taannut tuottajille kannattavan sähköhinnan. Uusien tuulivoimaloiden rakentamisinnon on arvioitu hiipuvan Suomessa tavoitteeksi asetetun 2 500 MW:n kapasiteetin täyttymisen lähestyessä. Sähkön takuuhintaa 83,5 EUR/MWh (syöttötariffi, enintään 12 vuoden ajalta) ei turvata suuremmalle tuulinenergian tuotantokapasiteettimäärälle.


title: Tuulivoima

text: Tuulivoimalaitosten tuotantoa voidaan tarkastella ns. huipunkäyttöajan avulla, joka lasketaan jakamalla vuosituotanto nimellisteholla. Koska tuuliolosuhteista riippuen tuulivoimala tuottaa sähköä eri tehoilla, huipunkäyttöaika kertoo kuinka monta tuntia tuulivoimalan pitäisi toimia nimellistehollaan, jotta toteutunut vuosituotanto täyttyy. Usein tuulivoimalan tuotantoa tarkastellaan myös kapasiteettikertoimen avulla. Kapasiteettikerroin on huipunkäyttöajan prosentuaalinen esitys ja saadaan jakamalla huipunkäyttöaika vuoden kaikilla tunneilla. Euroopassa tuulivoimaloiden kapasiteettikerroin on usein 23 %, jolloin 1 MW tuulivoimaa tuottaa tuulisähköä 2 000 MWh/vuosi. Stanfordin yliopiston tutkijoiden mukaan vähintään viidesosa maailman tuulivoimapotentiaalista riittää koko maailman sähkönkulutukseen.


title: Tuulivoima

text: Yhdysvalloissa tuotiin tammikuussa 2015 esille se, että paremmista tuulioloista johtuen maa tuotti vuonna 2013 enemmän sähköä (167 mrd. kWh) kuin Kiina (138 mrd. kWh), vaikka Kiinassa oli asennettua tuulivoimalakapasiteettia noin 1,5 kertaisesti Yhdysvaltoihin verrattuna. Kiinan tavoitteena on rakentaa jopa 150 GW uutta tuulivoimakapasiteettiä vuoden 2017 loppuun mennessä. Yhdysvallat pyrkii rakentamaan samassa ajassa vajaa kymmenesosan tästä lisäkapasiteetista. Mikäli esitetyt suunnitelmat toteutuvat ja uusien tuulivoimaloiden kapasiteettikerroin pysyy ennallaan vuoden 2013 oloihin nähden, Kiina nousee vuoden 2017 loppuun mennessä tuotantomäärissä maailman johtavaksi tuulienergian tuottajamaaksi Yhdysvaltojen ohi.


title: Tuulivoima

text:
Tuulivoima tarvitsee rinnalleen säätövoimaa, joka on nopeasti syttyvää ja helposti säädettävissä. Parhaiten tähän soveltuu lämpövoimaloista hiili- ja kaasuvoimalat. Tuulivoimaa kasvattaessa myös säätövoiman tarve kasvaa tuulivoiman huonon tuotantoennustettavuuden takia. Euroopassa esimerkiksi Saksa on rakentanut massiivisesti lisää hiilivoimaa tuulivoiman rinnalle.Saksassa tuulivoiman rakentaminen on nostanut sähkönhintaa voimakkaasti ylöspäin. Tanskassa tuulivoiman tuotannon vaihtelut kompensoidaan Ruotsalaisella ja Norjalaisella pumppuvoimalla, joka toimii helpon säädettävyytensä ansiosta alueen energiavarastona. Tuulisella säällä Tanska myy halvalla sähkön ylijäämän naapurimaihin, joissa sillä pumpataan vettä takaisin voimaloiden altaisiin.
Skotlannissa tuulivoimaloille on jopa maksettu että voimalat sammutetaan yöksi jolloin sähkön kulutus on pientä.


title: Tuulivoima

text: Tuulisuus vaihtelee vuorokauden, vuodenaikojen ja säärintamien mukaan. Sähköntuotanto talven kulutushuipun aikaan 21 vuoden keskiarvona (1993–2014) kertoo, että koko tuulisähkönnimellistehosta on tuona aikana ollut käytössä 20 %. Kymmenen vuoden keskiarvo (2004–2014) tuulivoiman tuotannosta kulutushuipun aikaan on 23 % nimellistehosta, eli lähes saman verran kuin keskimääräinen kapasiteettikerroin Suomessa.


title: Tuulivoima

text: Energia-alan konsulttiyrityksen Energiakolmion mukaan Tanskassa ja Ruotsissa tehdyssä seurantatutkimuksessa selvisi, että alueellinen laajentaminen ei poista säätövoiman tarvetta, ”Jos ei tuule Tanskassa, ei tuule Ruotsissakaan” kertoo tutkimus .


title: Tuulivoima

text: Alle 20 %:n energiantuotanto-osuudella tuulivoima ei merkittävästi lisää säätövoiman tarvetta. Useiden eri maiden kokemusten ja mallilaskelmien perusteella tuulivoiman vaatima säätötarve on 15 % asennetusta tuulivoimakapasiteetista, kun tuulivoimalla tuotetaan 5−10 % sähköstä. Vaihtelua tasoitetaan tavallisesti vesivoimalla tai lauhdetuotannolla. Jos tuulivoiman osuus nousee 20 %:sta vielä merkittävästi, niin tuulivoimatuotantoa täytyy tasoittaa lisätoimenpiteillä. Näitä ovat esimerkiksi sähköverkkoyhteyksien lisääminen naapurimaihin, kulutuksen jousto tai säätökapasiteetin käyttö.


title: Tuulivoima

text: Suomen kantaverkkoyhtiö Fingrid ilmoitti syksyllä 2008 varautuvansa liittämään 2 000 MW tuulivoimakapasiteetin kantaverkkoon. Fingridin mukaan "käyttövarmuuden näkökulmasta yhden tunnin sisällä tapahtuva tuulivaihtelu aiheuttaa tehonmuutoksen, joka on arviolta neljänneksen tuulivoiman kokonaistehosta. Näin ollen 2 000 MW tuulivoimaa edellyttää varautumista 500 MW tehomuutoksiin".


title: Tuulivoima

text: Tanskan länsiosassa tuulivoiman normaalivaihtelu energiantuotannossa on ollut 1 600–200 MW, mutta äärimmillään on havaittu tuulivoiman vaihdelleen 2 200–100 MW kymmenen tunnin sisällä. Tuulivoimakapasiteetin jatkuva ennalta ennustamattomuus asettaa haasteita säätövoiman riittävyydelle, suurimmillaan 600 MW vaihtelu tuulivoimakapasiteetissa yhdessä tunnissa.


title: Tuulivoima

text: Suurimmissa tuulivoimankäyttäjämaissa, Espanjassa, Saksassa ja Tanskassa, tuulivoiman hetkellinen tuotanto on ollut yli 30–40 % kyseisen maan sähkönkulutuksesta useita kertoja vuodessa. Sähköverkko on kuitenkin kestänyt tämän ennustusmenetelmien sekä verkkojen hyvän rakenteen että tehon tuotannon ja kulutuksen ohjauksen kautta. Pohjoismaiden sähkömarkkinoilla tuulivoima lisää säätötarvetta noin 2 % kapasiteetista, kun tuulivoiman osuus kulutuksesta on 10 %.


title: Tuulivoima

text: Tuulivoimaloihin on myös saatavilla akusto tasoittamaan sähköntuotannon vaihteluita tuulen voimakkuuden muuttuessa. Mutta akustot ovat niin pieniä, että vain yhden tunnin sopimuksen mukainen tuotanto voidaan varmistaa.


title: Tuulivoima

text: Hajautetuilla energiajärjestelmillä tarkoitetaan paikallisia pienten kokoluokkien sähkön-, lämmön- ja kylmäntuotannon laitoksia ja niihin liittyviä palveluita. Yhteisiä tekijöitä hajautetulle tuotannolle on pieni kokoluokka ja sijainti kulutuspisteen yhteydessä.