title: Altruismi

text: Psykologinen egoismi on teoria, jonka ihminen käyttäytyy aina itsekkäästi riippumatta siitä, miltä teot saattavat näyttää. Ihminen voi näennäisesti omistaa koko elämänsä muiden auttamiselle, mutta perimmäinen syy olisi silloinkin itsekäs. Hän voi esimerkiksi saada altruistisista teoistaan mielihyvää, mikä olisi perimmäinen egoistinen motiivi. Tutkimukset ovatkin osoittaneet, että altruistiset teot aktivoivat aivoissa samoja alueita kuin ruoka ja seksi. Tekijän saama mielihyvä voi siten selittää ainakin osan altruismista.


title: Altruismi

text: Psykologisen altruismin mukaan ihminen toimii aina altruistisesti riippumatta siitä, seuraako toiminnasta hyötyä vai ei. Myös egoistinen toiminta pyritään oikeuttamaan vetoamalla johonkin epäitsekkääseen.


title: Altruismi

text: Altruismia voidaan tarkastella psykologiassa myös sosiaalisen oppimisen teorian avulla. Se tarkastelee altruismia hankittuna ominaisuutena. Sen mukaan altruismi on vanhemmilta, auktoriteeteilta tai muilta läheisiltä saatu meemi. Teoria ei ota kantaa siihen, mikä on altruististen toimijoiden perimmäinen motiivi.


title: Altruismi

text: Viidentoista eri ihmisyhteisön kanssa tehty tutkimus osoitti, että markkinatalouden piirissä altruismi oli tyypillinen ilmiö, kun taas pienissä perinteisissä yhteisöissä altruismi oli hyvinkin tuntematonta. Tästä pääteltiin altruismin olevan hyvinkin tuore ilmiö ihmisyhteisöissä. Sitä ei esiinnykään samanlaisena ihmisen lähimpien sukulaisten, simpanssien yhteisöissä. Simpanssienkin on kuitenkin havaittu esimerkiksi adoptoineen orvoksi jääneitä yhteisön jäseniä. Ihmisten nykyisen altruismin on arveltu olevan mahdollisesti kivikautisten ihmisyhteisöjen perua. Se olisi auttanut näitä selviämään ankarista olosuhteista. Toisena selityksenä pidetään kulttuurista kehitystä. Ihmisten parissa altruismia voivatkin edistää vertaisten suorittamat erilaiset rangaistukset sekä altruismin mukanaan tuoma maineen parantaminen.


title: Altruismi

text: Altruismin on todettu kuuluvan jokaiseen ihmisyhteisöön. Altruismi esiintyy keskeisenä teemana monessa eri uskonnossa. Kristinuskossa altruismi alkaa Jumalan rakkaudesta ihmisiä kohtaan ja kiteytyy lähimmäisenrakkauteen Buddhalaisuudessa esiintyy myös universaali altruistisuus. Kristinuskoon verrattuna buddhalaisuus keskittyy enemmän kaikkeen olevaan verrattuna kristinuskon ihmiskeskeiseen rakkauteen. Mahayana-buddhalaisuudessa tavoite on jopa viivyttää omaa pelastustaan toisten takia. Islamissa altruismi on moraalinen teko, jokaisen muslimin velvollisuus ja todellisen uskon ehto. Altruismi ilmenee islamissa etenkin almuina, joita muslimit pitävät Jumalan säätämänä velvollisuutena. Almuja annetaan huonommassa asemassa olevalle yhteiskunnan parhaaksi.


title: Altruismi

text:
Evoluutiobiologiassa altruismi määritellään toiminnaksi, joka auttaa kohdetta mutta aiheuttaa toimijalle itselleen jonkinlaista haittaa. Se tapahtuu yleensä, joskaan ei aina, saman lajin yksilöiden välillä. Altruistista toimintaa on esimerkiksi se, kun mehiläinen pistää tunkeilijaa ja kuolee yhdyskuntansa puolesta. Altruismi ja moraali eivät rajoitu täysin vain ihmisiin, vaikka ihmisillä ilmiö onkin ainutlaatuisen voimakas: muun muassa simpansseilla ja kapusiiniapinoilla on selvästi altruistisia käyttäytymismalleja. Altruismi ei siten voikaan olla vain ihmisten sosiaalisen kulttuurin tulos, vaan sillä on myös biologista perustaa.
Darwinismin näkökulmasta altruismi saattaa kuitenkin näyttää oudolta, sillä eläinten olettaisi ajavan vain omaa etuaan ja kasvattavan siten omia lisääntymismahdollisuuksiaan. Altruististen yksilöiden pitäisi joutua epäedulliseen asemaan verrattuna itsekkäisiin yksilöihin.


title: Altruismi

text: Ajatuksen ryhmävalinnasta, jossa yksilö edistää altruistisella toiminnallaan ryhmän etua, esitti ensimmäisenä Charles Darwin. Kirjassaan "The Descent of Man, and Selection in Relation to Sex" Darwin esitti altruismin olevan hyödyllistä ryhmälle, vaikka se ei olekaan kestävää yksilölle itselleen. W. D. Hamilton näytti vuonna 1963, kuinka sukulaisvalinta, jossa perheenjäsenet kohtelevat toisiaan altruistisesti, voi kehittyä. Robert Trivers osoitti taas vuonna 1971, miten vastavuoroiset altruistiset suhteet voivat kehittyä sellaistenkin yksilöiden välille, joilla ei ole sukulaisuussuhdetta, jopa lajirajoista välittämättä. Altruismille on esitetty myös muita perusteita, kuten se, että yksilö parantaa omaa asemaansa ja mainettaan ryhmän sisällä. Altruismi onkin seurausta useista eri mekanismeista.


title: Altruismi

text: Ryhmävalinnan perusteena on se, että ne populaatiot, joiden yksilöillä on ryhmää hyödyttäviä alleeleja, menestyvät ympäristössään muita populaatioita paremmin. Altruistiset ryhmät voittaisivat itsekkäät ryhmät, jolloin altruistinen käytös voisi kehittyä. Ryhmävalinnan suurin ongelma on se, että yksikin itsekäs vapaamatkustaja altruistisessa ryhmässä saa valintaedun muihin ryhmän jäseniin nähden, joten itsekkäät yksilöt valtaavat ryhmän vääjäämättä. 1960-luvulla etenkin George C. Williams ja John Maynard Smith osoittivat, että ryhmävalinta on heikko evolutiivinen voima, eikä se siten voinut selittää altruismin esiintymistä. Tätä päätelmää tukivat myös useat matemaattiset mallit.


title: Altruismi

text: Tyypillisimmässä altruismin muodossa eläin, erityisesti emo, auttaa jälkeläistään.


title: Altruismi

text: Perimmäinen selitys tälle ilmiölle on, että sukulaistaan auttaessaan yksilö samalla lisää omien geeniensä kopioiden määrää. Hamiltonin sääntö määrää ehdon sille, milloin yksilö toimii altruistisesti sukulaistaan kohtaan (eli kantaa kustannuksen, jotta sukulainen saa tietyn hyödyn):


title: Altruismi

text: Vanhemmat, jälkeläiset ja sisarukset saavat sukulaisuussuhteen kertoimeksi 0,5, kun taas sisarpuolet ja isovanhemmat saavat kertoimeksi 0,25 ja serkut 0,125. Poikkeuksen muodostavat muun muassa muurahaiset ja mehiläiset, joiden koiraat syntyvät neitseellisesti — sukulaisuussuhde on tällöin naaraspuolisten sisarusten välillä 0,75. Korkea sukulaisuussuhde selittää muurahaisten ja mehiläisten steriilin työläiskastin synnyn. Identtisten kaksosten välinen sukulaisuussuhde on 1.


title: Altruismi

text: Kustannus ja hyöty mitataan kelpoisuuden laskuna tai nousuna. Hamiltonin sääntö monimutkaistuu vielä, kun otetaan huomioon eri yksilöiden todennäköisyys pysyä hengissä ja levittää geenejään. Esimerkiksi lapsenlapsen ja isovanhemman sukulaisuussuhde on 0,25, mutta isovanhemmalla saattaa olla tätä suurempi syy auttaa lastenlapsiaan, koska hän on itse voinut ohittaa lisääntymisiän tai olla alttiimpi kuolemaan.


title: Altruismi

text: Sukulaisvalintaan liittyy myös epävarmuus, sillä yksilö ei voi olla aina varma sukulaisuussuhteestaan toisiin yksilöihin. Sisarukset voivat todellisuudessa ollakin sisaruspuolia tai päinvastoin. Yksilö ei myöskään voi olla täysin varma identtisen kaksosensa todellisesta sukulaisuussuhteesta itseensä, mikä on yksi syy sille, miksi yksilöt eivät pidä identtisiä kaksosia täysin samanarvoisina kuin itseään. Sukulaisuussuhteita arvioidessa pitääkin aina ottaa huomioon se, miten varma yksilö voi olla siitä, mitä sukua sukulaiset hänelle oikeasti ovat.


title: Altruismi

text: Vastavuoroinen altruismi on altruismia, jonka motiivina on saada vastavuoroisesti apua toiselta yksilöltä. Vastavuoroisen altruismin esitti terminä Robert Trivers artikkelissaan "Evolution of Reciprocal Altruism" vuonna 1971. Trivers ei määritellyt ryhmän yhteiseen hyötyyn johtavaa toimintaa, kuten yhteisiä saalistusretkiä, vastavuoroiseksi altruismiksi. Hän asetti vastavuoroiselle altruismille ainakin kolme ehtoa: ensiksikin toiminnan pitää auttaa saajaa, mutta aiheuttaa jonkinlaisia kustannuksia antajalle; toiseksi vastapalveluksen täytyy toteutua vasta viiveellä, ja kolmanneksi sen toteutumisessa pitää olla epävarmuutta. Vastavuoroinen altruismi vaatii siis yksilöltä muistia, pysyviä suhteita ja vakautta.


title: Epikurolaisuus

text:
Epikurolaisuus oli hellenistisen filosofian koulukunta, jonka perusti muinaiskreikkalainen Epikuros (341-270 eaa.). Koulukunta perustettiin noin vuonna 307 eaa.
Epikuros oli atomistinen materialisti. Fysiikka eli tieto maailman todellisesta toiminnasta oli epikurolaisen etiikan taustalla. Epikuroksen materialismi johti hyökkäyksiin taikauskoa ja tavallisen kansan jumalia koskeneita uskomuksia vastaan. Kyreneläisiä seuraten Epikuros katsoi, että korkein hyvä oli maltillisten nautintojen tavoittelu, minkä avulla ihminen saattoi saavuttaa mielenrauhan ("ataraksia") ja poistaa ruumiillisen kärsimyksen ("aponia").


title: Epikurolaisuus

text: Vaikka epikurolaisuus on näin eräs hedonismin muoto sikäli, että sen mukaan korkein hyvä on mielihyvä, epikurolaisuus eroaa nykyaikaisesta hedonismikäsityksestä siinä, että se määrittelee kärsimyksen puutteen suurimmaksi nautinnoksi, ja painottaa yksinkertaista elämää. Epikurolaisten mukaan mielihyvää tuottavaa elämää ei saavuteta syömällä ja juomalla vaan suunnitelmallisella elämäntyylillä, johon kuuluvat ystävät, keskustelut ja kohtuulliset ruumiilliset nautinnot. Epikurolaisuuteen kuului myös yhtenä vahvana osana yhteiskunnasta eristäytyminen ja politiikasta pidättäytyminen.


title: Epikurolaisuus

text: Epikurokselta on säilynyt joitakin kirjoituksia. Roomalaisista Lucretius on tunnetuin epikurolainen. Hänen runoelmansa "Maailmankaikkeudesta" esittää epikurolaisuuden tärkeimmät näkemykset. Monet Papyrusten huvilasta Herculaneumista löydetyistä papyruksista sisältää epikurolaisia kirjoituksia. Ainakin osan arvellaan kuuluneen epikurolaiselle Filodemokselle. Epikurolainen materialismi ennakoi useita myöhemmin tehtyjä tieteellisiä löytöjä. Muun muassa John Daltonin atomiteoria ja Charles Darwinin evoluutioteoria voidaan löytää jo epikurolaisista kirjoituksista.


title: Epikurolaisuus

text: Epikurolaisuus vaipui unohduksiin Rooman vallan lopulla, ja heräsi uudelleen henkiin atomisti Pierre Gassendin ajattelussa. Myöhemmistä vaikuttajista muun muassa Thomas Jefferson on kutsunut itseään epikurolaiseksi.


title: Epikurolaisuus

text: Epikuros oli materialisti ja kannatti atomismia. Tässä hän seurasi Demokritosta ja Leukipposta. Materialistinen ajatusmaailma sai hänet hyökkäämään kaikkea taikauskoa vastaan, sekä sitä ajatusta vastaan, että jumalat osallistuisivat millään tavalla maailman toimintaan. Sokrateen oppilaana olleen Aristippoksen tavoin hän uskoi, että suurinta hyvää oli kohtuullisten nautintojen etsiminen. Tällaisia olivat muun muassa mielentyyneys, sekä vapautuminen pelosta tiedon kautta.


title: Epikurolaisuus

text: Epikuroksen koulu, jota kutsuttiin nimellä ”Puutarha” (kreik. , "Kēpos"), toimi Epikuroksen talossa ja hänen omistamassaan puutarhassa. Epikuros hankki paikan käyttöönsä vuonna 307/306 eaa. Puutarha sijaitsi juuri Ateenan ulkopuolella, sen tien varrella, joka johti Dipylon-portilta Akatemiaan.


title: Epikurolaisuus

text: Epikuroksen koulun oppilasmäärä oli hänen eläessään pieni, mutta oppilaat olivat koululleen omistautuneita. Epikuroksen oppilaisiin kuuluivat Hermarkhos, Idomeneus, Kolotes, Polyainos, Metrodoros sekä Leonteus. Kouluun kuului myös naisia, kuten Metrodoroksen elämänkumppani Leontion ja Leonteuksen vaimo Themista, sekä orjia. Puutarha ei ollut pelkästään koulu vaan yhteisö, johon epikurolaiset olivat vetäytyneet elämään yhdessä. Epikuros painotti ystävyyttä oleellisena osana onnellisuutta. Puutarha vaikuttaa olleen melko askeettinen yhteisö, joka hylkäsi Ateenan politiikan parrasvalot. Ateenalaisen mittapuun mukaan heitä voitiin pitää maailmankansalaisina. Epikurolaiset olivat todennäköisesti kasvissyöjiä.


title: Epikurolaisuus

text: Senecan mukaan Puutarhan portilla oli seuraava kirjoitus:


title: Epikurolaisuus

text: Epikuroksen kuoleman jälkeen Puutarhaa johti Metrodoros, ja häntä seurasi Polyainos. Neljäs merkittävä aikalainen oli Hermarkhos. Heitä pidettiin koulukunnan perustajina ja oppimestareina, ja antiikin lähteissä heihin viitattiin nimillä ”edelläkävijät” ("kathēgemones") tai yksinkertaisesti ”miehet” ("andres"). Puutarha oli todennäköisesti olemassa useita satoja vuosia, koska Cicero kertoo Faidroksen toimineen siellä vielä vuonna 80 eaa.


title: Epikurolaisuus

text: Epikurolaisuus oli alun perin lähinnä platonilaisuuden haastaja, mutta myöhemmin siitä tuli stoalaisuuden päävastustaja. Stoalaiset tunnettiin yleismaailmallisen järjen ja kaitselmuksen kannattajina, kun taas epikurolaiset kielsivät ajatuksen täysin.


title: Epikurolaisuus

text:
Epikurolaisuuden suosio kasvoi ajan myötä, ja siitä tuli yhdessä stoalaisuuden ja skeptisismin kanssa yksi hellenististä filosofiaa hallinneista koulukunnista, ja sen vaikutus kesti Rooman valtakunnan myöhäisaikaan saakka.
Koska Epikuros ja hänen seuraajansa karttoivat politiikkaa, epikurolaisuudesta ei kuitenkaan koskaan tullut kovin merkittävää yhteiskunnallisesti vaikuttanutta filosofiaa.


title: Epikurolaisuus

text: Myöhemmällä hellenistisellä ja roomalaisella ajalla erilaisia epikurolaisia yhteisöjä toimi ympäri Välimeren aluetta, muun muassa Antiokiassa, Aleksandriassa, Rodoksella ja Herculaneumissa. Yksi ensimmäisiä roomalaisia epikurolaisuutta kannattaneita kirjailijoita oli Amafanius. Myöhemmin Lucretius oli epikurolaisuuden suurin puolestapuhuja. Hänen kuusi kirjaa käsittävä eeppinen runoelmansa "Maailmankaikkeudesta" on merkittävimpiä säilyneitä epikurolaisia teoksia. Se käsittelee etupäässä epikurolaista luonnonfilosofiaa, ja monet tutkijat katsovat sen esittävän yhdessä teoksessa Epikuroksen kirjoitusten tärkeimmät argumentit ja teoriat.


title: Epikurolaisuus

text: Roomalaisista myös runoilija Horatius kuului Epikuroksen opetusten kannattajiin. Hänen tunnetun lausahduksensa "carpe diem" voidaan nähdä kuvastavan epikurolaista ajattelua. Muita merkittäviä lähteitä tuon ajan epikurolaisuuden tuntemisen kannalta ovat Cicero, Diogenes Oinoandalainen ja Diogenes Laertios. Cicero oli hyvin kriittinen epikurolaisuutta kohtaan ja tuomitsi sen hillittömäksi hedonismiksi, joka on tyhjä kaikesta hyveestä ja velvollisuuksista. Lisäksi hän syytti epikurolaisia siitä, että nämä vetäytyivät julkisesta elämästä. Diogenes Oinoandalainen kirjoitutti Lyykiassa sijaitsevaan kotikaupunkiinsa suuren niin kutsutun Oinoandan piirtokirjoituksen, joka sisälsi epikurolaisia opetuksia. Diogenes Laertioksen teos "Merkittävien filosofien elämät ja opit" sisältää useita epikurolaisia kirjoituksia, muun muassa Epikuroksen "Pääopit" sekä hänen kolme kirjettään.


title: Epikurolaisuus

text: Roomalaisista valtiomiehistä ainakin Julius Caesarin tiedetään olleen taipuvainen epikurolaisuuteen. Hän esimerkiksi hylkäsi ajatuksen elämästä tuonpuoleisessa, mikä johti siihen, että hän vetosi oikeudessa Catilinan kuolemantuomiota vastaan. Hänen vastaväittäjänsä oli stoalainen Cato.


title: Epikurolaisuus

text: Herculaneumissa Vesuviuksen purkaus vuonna 79 hautasi alleen myös huvilan, joka nykyään tunnetaan Papyrusten huvilana. Sen omisti Caesarin appi Lucius Calpurnius Piso Caesoninus. Huvilasta on löydetty kirjasto, jonka on havaittu sisältävän useita Filodemoksen, myöhäishellenistisen epikurolaisen filosofin, sekä Epikuroksen itsensä teoksia. Tämä osoittaa epikurolaisuuden olleen tuolloin suosittua. Hiiltyneiden papyrusten tutkimus ja julkaisu jatkuu edelleen.


title: Epikurolaisuus

text: Sen jälkeen kun Konstantinus I omaksui kristinuskon valtionuskonnoksi, epikurolaisuutta samoin kuin muitakin pakanallisia filosofioita alettiin sortaa. Epikuroksen materialistiset näkemykset siitä, että jumalat ovat aineellisia atomeista muodostuneita olentoja, joka eivät ole luoneet kaikkeutta eivätkä kiinnostuneet ihmisistä, sekä hänen eettinen oppinsa siitä, että suurin hyvä oli yksilön oma nautinto, ei jumalan palveleminen, nähtiin peruuttamattomasti ristiriidassa kristillisten opetusten kanssa. Rooman valtakunnan lopulla epikurolaisuus oli lähes kuollut. Se vaipui unohduksiin pitkäksi ajaksi, niin ettei sitä juurikaan tunnettu.


title: Epikurolaisuus

text: Bertrand Russell luonnehti epikurolaisuuden menestystä ja kohtaloa sanoen, että kuoleman pelko on niin syvällä ihmisten vaistoissa, ettei Epikuroksen sanoma vedonnut koskaan kovin laajoihin joukkoihin, vaan se pysyi aina vähemmistön tunnustuksena. Jopa filosofien keskuudessa se pääsääntöisesti hylättiin ja sen sijaan suosittiin stoalaisuutta. Epikurolaisuus kuitenkin säilyi oppina 600 vuotta Epikuroksen kuoleman jälkeen. Ihmisten käännyttyä kristinuskoon kaikki hyvä nähtiin usein sijoittuvaksi elämään kuoleman jälkeen, mikä oli Russellin mukaan täysin päinvastainen ajatus kuin Epikuroksella.


title: Epikurolaisuus

text: Varhaiskristillinen kirjailija Lactantius kritisoi Epikurosta useasti teoksessaan "Divinarum Institutionum". Danten "Jumalaisessa näytelmässä" epikurolaisten haudat sijaitsivat helvetin kuudennella kehällä ("Inferno, Canto X"). Vastaavasti Mišnassa epikurolaiset ("apiqorsim", liikkeen uskomukset jakavat ihmiset) ovat niiden joukossa, joilla ei ole osaa ”tulevasta maailmasta” eli tuonpuoleisesta tai messiaanisen ajan maailmasta.


title: Epikurolaisuus

text: 1500-luvulla Lucretiuksen ja Diogenes Laertioksen teoksia alettiin painaa Euroopassa, ja tietoisuus epikurolaisista opeista levisi uudelleen. 1600-luvulla ranskalainen tieteilijä ja filosofi Pierre Gassendi kirjoitti kaksi teosta, jotka herättelivät epikurolaisuutta uudelleen henkiin. Pian tämän jälkeen, ja selvästi Gassendin vaikutuksesta, Walter Charleton julkaisi englanniksi useita epikurolaisuutta käsitelleitä teoksia. Myös kristilliset hyökkäykset epikurolaisuutta vastaan heräsivät uudelleen henkiin, muun muassa Cambridgen platonistien taholta.


title: Epikurolaisuus

text: Yhdysvaltojen perustajiin kuuluva Thomas Jefferson viittasi itseensä epikurolaisena. Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksen esipuheessa voidaan nähdä epikurolaisia piirteitä sen puhuessa luovuttamattomasta oikeudesta elämään, vapauteen ja onnellisuuden tavoitteluun. Muita uuden ja nykyajan epikurolaisia ovat olleet François Bernier, Charles de Saint-Évremond, Ninon de l'Enclos, Denis Diderot ja Jeremy Bentham. Myös Christopher Hitchens on viitannut itseensä epikurolaisena.


title: Epikurolaisuus

text: Epikurolaisuus on vaikuttanut sekä luonnontieteessä että etiikassa. Luonnontieteilijät omaksuivat atomismin vähitellen, ja epikurolainen materialismi taas vaikutti 1800-luvun materialismiin ja muun muassa marxilaiseen filosofiaan. Materialistiset filosofit omaksuivat Epikuroksen hedonistisen etiikan ja esittivät uudelleen hänen vastaväitteitään luonnossa esiintyvää teleologiaa vastaan.


title: Epikurolaisuus

text: Juutalaisessa rabbiinisessa kirjallisuudessa esiintyy sana ”apiqoros” (). Sillä viitataan niihin, joilta puuttuu uskonto tai hengellinen perusta moraalille. Sanan alkuperä on epävarma, mutta se on saattanut viitata alun perin erityisesti epikurolaiseen filosofiaan. Myöhemmin sillä on viitattu paitsi niihin, jotka vaikuttavat ateisteilta, myös erilaisiin harhaoppeihin ja harhaoppisiin itseensä. Sanaa käytetään heprean kielessä edelleen.


title: Epikurolaisuus

text: Epikurokselle filosofiassa oli — muun hellenistisen filosofian tapaan — tärkeintä etiikka. Fysiikan ja mielenfilosofian teoriat oli tarkoitettu palvelemaan ensisijaisesti tätä tarkoitusperää: oikea ymmärrys maailman toiminnasta johti turhien pelkojen poistumiseen ja mahdollisuuteen elää oikeanlaista elämää. Muun muassa jumalien ja kuoleman pelon poistamisen katsottiin mahdollistavan rajallisesta elämästä nauttimisen, kun se on tässä ja nyt.


title: Epikurolaisuus

text: Tetrafarmakos, ”neliosainen lääke”, on Epikurokselta peräisin oleva ohje siihen, kuinka ihminen voi elää onnellisinta mahdollista elämää. Se tiivistää koko epikurolaisuuden neljään lyhyeen lauseeseen:


title: Epikurolaisuus

text: Hellenistisen filosofian koulukunnista epikurolaisuutta ja stoalaisuutta yhdisti näkemys, jonka mukaan kaikkeus on materiaalinen. Epikurolaisuudessa tämän materialismin pohjana oli Epikuroksen Demokritokselta omaksuma atomismi, jonka mukaan kaikki oleva on joko atomeja tai tyhjää. Atomioppi oli epikurolaisuudessa keskeisessä roolissa yhtä lailla tietoteoriassa, mielenfilosofiassa kuin etiikankin kannalta.


title: Epikurolaisuus

text: Epikuroksen oman luonnonfilosofian kuvaus sisältyy hänen kirjeeseensä Herodotokselle. Epikuroksen mukaan kaikkeus on ikuinen ja ääretön; se ei ollut syntynyt koskaan, koska tyhjästä ei voi syntyä mitään (kuten Lucretius sanoi, "ex nihilo nihil fit"), eikä se myöskään koskaan lakkaa olemasta. Atomit ovat kaikkein pienimpiä aineosia, eli ainetta ei voi jakaa loputtomiin, mikä oli stoalaisten kanta. Atomeilla on kuitenkin erilaisia muotoja ja kokoja. Lisäksi ne ovat jatkuvassa liikkeessä, joka muodostaa atomien pyörteen. Nämä seikat mahdollistavat sen, että ne voivat tarttua yhteen isommiksi kappaleiksi.


title: Epikurolaisuus

text: Kirjeessään Pythokleelle Epikuros käsitteli myös paljon erilaisia luonnonilmiöitä, kuten tähtien, kuun ja planeettojen liikettä, sääilmiöitä ja pyrstötähtiä, tarkoituksenaan hälventää niitä kohtaan tunnettuja pelkoja.


title: Epikurolaisuus

text: Epikurolaiset kiistivät sielun kuolemattomuuden ja monet muut sieluun antiikin aikana usein liitetyt ajatukset, mutta eivät sielun olemassaoloa sinällään. Atomiteorian mukaisesti myös sielun tuli kuitenkin koostua atomeista. Epikurolaiset katsoivat, että sielun erotti sitä raskaammasta ruumiista sen koostumus: sielu koostui ruumista hienomman laatuisesta materiasta, eli kaikkein pienimmistä, keveimmistä ja nopealiikkeisimmistä atomeista.


title: Epikurolaisuus

text: Näitä hienoimmanlaatuisia atomeja katsottiin olevan neljää laatua: tulen, ilman ja tuulen (tai "pneuman") kaltaisia atomeja, sekä neljättä, nimetöntä laatua. Tulen, ilman ja tuulen kaltaiset atomit selittivät kreikkalaisessa ajattelussa sielun vastuualueeseen kuuluvan ruumiinlämmön ja hengityksen. Neljännen nimettömän lajin atomit olivat kaikista sieluatomeista vielä kaikkein liikkuvimpia, ohuimpia, pienimpiä ja sileimpiä atomeja. Ne olivat vastuussa aistimisesta ja liikkeestä, sekä niihin liittyen ajattelusta, tunteista ja muistista. Samalla ne tekivät sielusta yhden yhdessä toimivan kokonaisuuden sekä todella jotain erilaista kuin ruumis.


title: Epikurolaisuus

text: Aineellisuudesta johtuen ihmisen sielu oli kuolevainen ja ruumiin mukana tuhoutuva. Tämä seurasi siitä, että atomit itsessään eivät ole eläviä, vain niiden kokonaisuus (kuten eläin tai ihminen) voi olla elävä. Sielu voi elää ja toimia vain kokonaisuutena yhdessä ruumiin kanssa, ja päinvastoin. Mikään atomien kokonaisuus ei kuitenkaan ole ikuinen, päinvastoin kuin yksittäiset atomit. Siksi myöskään sielun olemassaolo tai elämä ei ole ikuista.


title: Epikurolaisuus

text: Epikurolaisessa tietoteoriassa perustavat tavat hankkia tietoa ja perustavat kriteerit tiedolle ovat aistimukset ("aesthēsis"), ennakkokäsitykset ("prolepsis"), tuntemukset ("pathē") ja ajattelun keskittäminen vaikutelmiin ("fantastikes epiboles tēs dianoias"). Epikurolaiset hylkäsivät dialektiikan hämmentävänä ("parelkousa"), koska heidän mukaansa oli riittävää käyttää oikeita sanoja, jotka viittaavat todellisuuden käsitteisiin.


title: Epikurolaisuus

text: Mainitut totuuden kriteerit muodostivat Epikuroksen noudattaman tieteellisen menetelmän perustan totuuden löytämiseksi.


title: Epikurolaisuus

text: Aistiminen oli keskeisessä roolissa epikurolaisessa tietoteoriassa. Hieman nykyaikaisen tieteen tavoin epikurolainen filosofia painotti empirismiä menetelmänä erottaa totuus epätotuudesta. Aistimukset ovat ensimmäinen kriteeri tiedolle, koska ne antavat ensimmäisen vaikutelman ja todistavat ulkoisen todellisuuden olemassaolon.


title: Epikurolaisuus

text: Aistiminen tapahtuu niin, että kappaleista virtaa atomeja sieluun. Ulkoisista kappaleista virranneet atomit saapuivat aistinelimiin, jossa ne laittoivat liikkeelle ihmisen eri osien välillä kulkevissa kanavissa olevia atomeja, kunnes lopulta myös ihmisen tietoisuudessa olevat hienoimman laatuiset nimettömän atomityypin atomit liikkuivat. Näin aistimus oli saapunut lopulta tietoisuuteen.


title: Epikurolaisuus

text: Epikurolaisen käsityksen mukaan kaikki aistittu oli atomiteorian seurauksena aina oikeellista. Aistihavainto ei ole sen enempää subjektiivista kuin pettävääkään. Väärinkäsitykset syntyvät silloin, kun mieli lisää näihin vaikutelmiin jotakin tai poistaa niistä jotakin ennakkokäsitystemme kautta. Näin pelkkä aistihavainto ei voi johtaa meitä virheisiin, vain käsitteet ja mielipiteet, jotka ovat seurausta aistihavainnosta tekemistämme tulkinnoista. Näin aistihavainnot ovat ainoita todella paikkansapitäviä asioita, joihin meidän tulee luottaa ymmärryksemme ympärillämme olevasta todellisuudesta.


title: Epikurolaisuus

text: Ajattelu oli epikurolaisessa tietoteoriassa melko toissijaisessa roolissa, koska sekin oli käytännössä vain aistimisen erikoistapaus: ajattelu toimi suoraan aistien antamasta syötteestä. Atomistien käsityksen mukaan ajatus syntyy samalla tavalla kuin aistimukset, kun ulkoisesta esineestä jokin osanen, ”kuva”, siirtyy mieleen. Osa ajatuksista syntyi aistien kautta tulevien atomien muodostamien kuvien seurauksena, osa suoraan ajatukseen iskevistä paljon hienommista kuvista.


title: Epikurolaisuus

text: Ennakkokäsityksiä voisi verrata universaaleihin ideoihin, eli kaikkien ymmärtämiin käsitteisiin. Eräs esimerkki on sana ”ihminen”, koska kaikilla ihmisillä on ennakkokäsitys siitä, mikä ihminen on. Käsitteet ovat muodostuneet mielessä aistihavaintojen perusteella. Käsitteet ovat suorassa yhteydessä muistiin ja ne voidaan palauttaa mieleen koska tahansa vain niihin liittyvää sanaa käyttämällä.


title: Epikurolaisuus

text: Tuntemukset ovat sisäisiä impulsseja, jotka saavat meidät pitämään tai tuntemaan vastenmielisyyttä jotakin sellaista ulkoista asiaa kohtaan jonka havaitsemme aisteilla, ja liittyvät ennakkokäsityksiin, jotka aistitusta palautuvat mieleen. Tuntemukset liittyvät enemmän etiikkaan kuin epikurolaiseen fysiikkaan. Ne kertovat ihmiselle, mikä tuottaa nautintoa ja mikä kärsimystä. Tämä on epikurolaisuudessa tärkeää, koska se on koko epikurolaisen etiikan perustana.


title: Epikurolaisuus

text: Näiden lisäksi oli myös oletuksia ("hypolepsis"), jotka olivat mielipiteitä jostakin asiasta tai teosta, ja jotka saattoivat olla joko oikeellisia tai virheellisiä. Olettamukset olivat seurausta aistimuksista, käsitteistä ja tunteista. Koska ne syntyvät automaattisesti ilman rationaalista analyysiä tai verifiointia (eli ikään kuin alitajuisesti) riippumatta siitä, ovatko ne oikeellisia vai eivät, ne täytyy vahvistaa ("epimarteresis"). Vahvistaminen osoittaa ne joko oikeellisiksi tai virheellisiksi. Se voidaan tehdä vain ”ilmiselvän havainnon” ("enargeia") kautta, eli sen kautta, mikä on itsestään selvää ja ilmeistä aistihavaintojen kautta.


title: Epikurolaisuus

text: Mieli kykeni tekemään päätöksiä ja valitsemaan siinä sijaitsevien kuvien välillä. Tämä ajattelu kykeni puolestaan ohjaamaan ruumista sysäämällä ruumiin atomit liikkeeseen rinnasta lihaksiin kulkevien kanavien välityksellä. Aistiminen (aistinelimistä mieleen) ja ruumiin ohjaaminen (mielestä jäseniin) ovat siis päinvastaisia toimintoja atomien liikkeen kannalta.


title: Epikurolaisuus

text: Mielelle (sen atomeille) oli mahdollista liikkua (eli ajatella) itsekseenkin, ilman että muu, jäseniin vaikuttava sielu liikkuisi. Suuremmissa sielunliikutuksissa vaikutus ulottuu kuitenkin koko ruumiiseen Tällöin nimetöntä lajia olevat sieluatomit liikuttavat muita sieluatomeja, hienoimmasta karkeimpaan: lämpö, tuuli ja ilma. Nämä liikuttavat puolestaan ruumiin pehmeämpiä osia, verta ja lihaa. Ne puolestaan liikuttavat lopulta ruumiin kovempia osia, luita.


title: Epikurolaisuus

text: Epikuros ei hyväksynyt Demokritoksen atomiteoriaan implisiittisesti liittyvää reduktiivista determinismiä, jossa myös ihmisen tahdon toiminta palautettaisiin pelkkään fysiikkaan. Hän piti kiinni vapaan tahdon olemassaolosta, koska otti sen annettuna – vapaa tahto oli arkijärjen mukaista, ja siksi atomiteoriassa täytyi olla jokin piirre, joka mahdollisti sen.


title: Epikurolaisuus

text: Tämän vuoksi epikurolaiset tekivät atomioppiin pienen lisäyksen: heidän mukaansa atomien muutoin täysin deterministisissä liikeradoissa tapahtuu satunnaisia poikkeamia ("clinamen"). Ne selittivät myös sen, miksi ihmisillä on tahdonvapaus. Tällä selityksellä voitiin huojentaa huolestuneita mieliä, ihmisillä kun on aina ollut tapana pohtia omaa rooliaan maailmankaikkeudessa. Vapaan tahdon olemassaololle haluttiin löytää fysikaaliset perusteet, koska se tarvittiin motivoimaan inhimillisiä valintoja ja mahdollistamaan nautinnollinen elämä ja yksilöllinen kehitys.


title: Epikurolaisuus

text: Etiikassa Epikuros kannatti yksilön nautintoja tärkeimpänä hyvänä elämässä. Siksi ihmisen oli elettävä niin, että hän pystyy saavuttamaan elämässään niin suuren määrän nautintoa kuin mahdollista. Epikuroksen mukaan suurin nautinto, mielenrauha ja peloista vapautuminen saavutettiin tiedon, ystävyyden sekä hyveellisen ja kohtuullisen elämän kautta. Hän kannatti yksinkertaisia nautintoja, millä hän tarkoitti liiallisista ruumiillisista nautinnoista, kuten mässäilystä ja seksistä, pidättäytymistä, koska liiallinen nautinnon tavoittelu saattoi itse asiassa vähentää kokonaisnautintoa. Näin epikurolainen hedonismi saattoi olla hyvinkin askeettista.


title: Epikurolaisuus

text: Epikuroksen mukaan erityisesti tarpeettomia, luonnottomia nautintoja tuli välttää. Esimerkiksi osallistuminen yhteiskunnalliseen toimintaan saattoi tuoda mukanaan nautintoja, jotka olivat hankalia tyydyttää ja joita ihminen ei voinut pitää yllä koko elämäänsä, mikä johti nautintoa suurempiin ongelmiin. Samoin Epikuros katsoi, ettei syödessä tullut syödä liikaa, koska se saattoi johtaa tyytymättömyyteen myöhemmin, jos samanlaisia nautintoja ei ole enää saatavilla. Samoin seksi saattoi johtaa halun lisääntymiseen ja sitä kautta tyytymättömyyteen kumppania kohtaan. Epikuros piti avioliittoa ja siihen liittyviä asioita uhkana mielenrauhalle, ja eli siksi itse selibaatissa. Hän ei kuitenkaan vaatinut tätä koulun muilta jäseniltä.


title: Epikurolaisuus

text: Nautintojen ja toisaalta hyveellisen elämän välillä nähtiin kiinteä yhteys:


title: Epikurolaisuus

text: Epikuroksen mukaan oikeudenmukaisuus perustui ihmisten väliseen sopimukseen siitä, etteivät ihmiset vahingoita toisiaan eivätkä tule vahingoitetuksi toistensa taholta. Yhteisöllinen elämä lakeineen ja rangaistuksineen perustuu siihen, että se tarjoaa turvan vahingoitetuksi tulemiselta, niin että ihmiset ovat vapaita tavoittelemaan onnellisuutta. Epikurolaisuus oli todennäköisesti ensimmäinen filosofinen koulukunta joka esitti ajatuksen yhteiskuntasopimuksesta, jonka mukaan lait ja valtion olemassaolo perustuvat ihmisten keskinäiselle sopimukselle, eivät millekään jumalallisille säädöksille.


title: Epikurolaisuus

text: Lakien rikkomista pidettiin pahana, koska kiinnijäämiseen liittyi häpeää ja se saattoi johtaa rangaistukseen. Eläminen kiinnijäämisen tai rangaistuksen pelossa poistaisi nautinnon, ja tämä teki jopa salatusta väärintekemisestä kannattamatonta. Epikurolaisille hyveellä itsellään ei ollut arvoa, ja sillä oli arvoa vain sikäli kuin se saattoi edesauttaa onnellisuutta. Kultaisen säännön kaltaista vastavuoroisuutta suosittiin siksi, että se oli hyödyllistä yksilöille, ei siksi, että se olisi ollut jumalallinen käsky. Ystävyys perustui samanlaiseen vastavuoroisuuteen ja nautinnon tavoitteluun.


title: Epikurolaisuus

text: Epikuros ei kuitenkaan muotoillut mitään laajaa Platonin tai Zenonin "Valtioiden" tapaista sosiaalieettistä järjestelmää joka olisi säilynyt nykypäiviin.


title: Epikurolaisuus

text: Epikurolaisuus on usein yhdistetty ateismiin, mutta epikurolaiset itse eivät kieltäneet jumalten olemassaoloa. Sen sijaan Epikuros katsoi, että jumalat ovat autuaita ja kuolemattomia, joskin kaiken muun tavoin aineellisia ja atomeista koostuvia olentoja, jotka sijaitsevat "metakosmiassa", maailmojen välisessä tyhjässä tilassa äärettömässä avaruudessa.


title: Epikurolaisuus

text: Epikuros kuitenkin painotti sitä, että jumalat eivät olleet luoneet maailmaa eivätkä sekaannu millään tavalla maailmankaikkeuden toimintaan, eivätkä myöskään ihmisten elämään palkitsemalla tai rankaisemalla. Siksi jumalien rukoilemisesta tai jumalille uhraamisesta ei ollut mitään hyötyä. Jumalat olivat eristyksissään täydellisen onnellisia, ja tämä oli malli, jonka mukaan ihmisten tuli järjestää oma elämänsä.


title: Epikurolaisuus

text: Vaikka Epikuros hyväksyi jumalat nimellisesti, tämän materialistinen selitys jumalien olemassaololle ja heidän täydelliselle puuttumattomuudelleen maailman tapahtumiin vastaa lähinnä deismiä. Jotkut ovat tulkinneet Epikuroksen opetuksen ainoastaan naamioituneeksi ateismiksi. Epikuros oli hyvin tietoinen Sokrateen kohtalosta, eikä halunnut tulla syytetyksi uusien jumalia koskevien oppien esittämisestä. Siksi hän varoi osoittamasta ateismia julkisesti, ja kävi temppeleissä siinä missä muutkin. Hän vain kutisti jumalat pelkiksi fyysisiksi olennoiksi ja sulki heidät erilliseen maailmankaikkeuden osaan, jossa he voivat oleskella ilman ihmiskuntaa koskevia ajatuksia tai huolenpitoa. Näin hän saattoi olla käytännössä ateisti, mutta teoreettisesti teisti.


title: Epikurolaisuus

text: Epikuroksen mukaan ihmisillä on samanlaiset atomeista koostuvat sielut kuin jumalillakin. Jumalilla sielut ovat kuitenkin kiinni ruumiissa niin, etteivät ne pääse pakenemaan. Siksi jumalat ovat kuolemattomia. Ihmisillä ruumiin ja sielun atomien välillä olevat voimat eivät ole yhtä suuria, ja niin ruumis ei kykene pitämään sielua kiinni loputtomiin. Siksi ihmiset ovat kuolevaisia. Epikuros hylkäsi kaikki ajatukset tuonpuoleisesta elämästä, mutta katsoi silti, ettei ihmisten tarvitse olla huolissaan kuolemasta; kuolema ei ole meille mitään, koska emme voi sitä kuolleina aistia.


title: Epikurolaisuus

text: Niin kutsuttu ”epikurolainen paradoksi” on varhaisin tunnettu pahan ongelman muotoilu. Se on usein toistettu argumentti kaikkivaltiaan ja kaikkihyvän jumalan tai jumalien olemassaoloa vastaan. Lactantius kuvasi Epikuroksen argumentin seuraavasti:


title: Epikurolaisuus

text: Nykyisessä populaarissa käytössä sanalla "epikurolainen" tarkoitetaan usein aistinautintojen tavoittelijaa ja erityisesti hyvästä ruoasta ja hyvistä juomista nautiskelijaa. Tämä voidaan nähdä alkuperäisten epikurolaisten oppien väärinymmärtämisenä: Koska epikurolaisuuden mukaan nautinto on suurin hyvä ja inhimillisen elämän päämäärä, se ymmärretään usein väärin oppina, joka kannattaisi jatkuvaa juhlimista, mässäilyä, seksuaalisia ylilyöntejä ja niin edelleen. Epikuroksen mukaan onnellisuuden huippu oli kuitenkin "ataraksia", mielenrauha, sekä "aponia", kärsimyksen puuttuminen. Hän piti myös harkitsevuutta tärkeänä hyveenä, ja näki liialliset nautinnot ristiriitaisina "ataraksian" ja "aponian" saavuttamisen kannalta.


title: Epikurolaisuus

text: KreikkalaisetRoomalaiset


title: Moraalinen relativismi

text: Moraalinen relativismi eli moraalirelativismi viittaa etiikassa erilaisiin käsityksiin, joissa moraalin luonne on suhteellinen eli relativistinen, riippuvainen yhteisöstä tai yksilöstä.


title: Moraalinen subjektivismi

text: Moraalinen subjektivismi katsoo, että moraaliset arvot syntyvät inhimillisistä tunteista, tarpeista ja toiveista. Subjektivismin mukaan moraaliarvoilla ei ole näistä riippumatonta merkitystä.


title: Moraalinen subjektivismi

text: Suomalaisen Edward Westermarckin mukaan moraali on subjektiivista ja perustuu tunteisiin. Kun henkilö sanoo tietyn teon olevan moraalisesti väärin, se herättää hänessä tunteen, ettei teko ole oikein. Moraali on siis henkilökohtaista.


title: Eettinen intuitionismi

text: Eettinen intuitionismi eli eettinen epänaturalismi katsoo, että tietyt teot voidaan tietää oikeiksi tai vääriksi intuition avulla. Nykyisen eettisen intuitionismin mukaan kaikki eettiset näkemykset perustuvat intuitioon, erityisesti käsitykset oikeasta, pakollisesta, hyvästä ja tekojen tai kohteiden arvosta. Moraali nähdään ihmiseen sisäänrakentuneena järjestelmänä, joka synnyttää luonnollisen intuition. Kysymyksen herättääkin, mistä tuo intuitio on peräisin, jos sellainen on syytä olettaa.


title: Eettinen intuitionismi

text:
Intuitionistit katsovat, ettei arvoja ja normeja voi todistaa luonnontieteiden keinoin ja etteivät termit hyvä ja paha kaipaa materialistisia todisteita tai esimerkkejä toteutuakseen. Ne ovat universaaleja. Ihmisellä ajatellaan siis olevan mielessään jonkinasteinen mielikuva hyvyydestä ja pahuudesta sinällään (vrt. Platon, ideoiden maailma). Näitä arvoja voidaan toki soveltaa myös konkreettiseen maailmaan, mutta tällöin on kyse pelkästä arvoheijastelusta: ""Tuossa teossa on samoja elementtejä kuin käsityksessäni pahuudesta"". Monimutkaisen teoriasta tekee seurausten vähättely tekojen yhteydessä. Mikäli luonnontieteille ominaista käsitystä syy-seuraus-suhteesta ei ole intuitionistien mukaan aiheellista soveltaa, kuinka ihminen voi punnita tekojensa seurauksia? Kenties heidän mukaansa ihminen ei voikaan. Jos moraali-intuitio toimisi rautaisesti oikein, seuraukset olisivat automaattisesti hyviä.
Toisaalta jos jonkun ihmisen moraali-intuitio ei ole vielä hioutunut loppuun, mistä muusta hän huomaisi toimivansa väärin paitsi epätoivotuista seurauksista? Moraalin tutkiminen perustuu näin pohdiskeluun ja ihmisen tuntemuksiin. Intuitiivisten arvojen voidaan nähdä olevan myös synnynnäisiä, evoluution lopputulosta.


title: Eettinen intuitionismi

text: Logiikan kannalta eettisen intuitionismin suurin ongelma on siis väite, jonka mukaan moraalinen hyvä ei kausaalisesti ole sidoksissa empiirisiin ominaisuuksiin. G.E. Mooren klassikkoteoksessa "Principia ethica" intuitionismin isä Moore tulee johtopäätökseen, jonka mukaan eettisillä arvoilla on kuitenkin jonkinlainen yhteys empiirisiin ominaisuuksiin. Jos henkilö näkee kaksi samanlaista vääränä pidettyä tekoa, joiden empiirisesti mitattavat ominaisuudet N...N korreloivat täysin moraalisen hyvän M kanssa eli niiden välillä on "supervenienssi", kuinka moraalinen hyvä olisi naturalistisista ominaisuuksista irtonainen?


title: Eettinen intuitionismi

text: Filosofisena teoriana intuitionismi vastaa monisyisestikin etiikan askarruttaviin kysymyksiin. Empiiristen tieteiden, etenkin luonnontieteiden ja niissä käytettyjen metodien valtaan nousun jälkeen intuitionismin uskottavuus tieteen kentässä on haalistunut. Tämä johtuu pitkälti siitä, että tutkimuskeinot ovat standardisoituneet naturalistisiksi ja näin intuitionismin tapa tutkia maailman kaikkeutta on sivuutettu. Ei liene siis ihme, ettei epänaturalistisia teorioita voi eikä ole mielekästäkään yrittää todistaa naturalistisin keinoin.


title: Eettinen intuitionismi

text: Intuitionismi vastaa helposti yksilön omaa käsitystä moraalinsa pohjasta, koska tekojen arvolatauksia ei aina ole helppo perustella tai muuten määrittää. Yksilö kokee vain tietävänsä jotkin teot oikeiksi eikä ylimääräisiä perusteluita tarvita. Yksilökeskeisenä teoriana intuitionismi toimiikin moitteitta, mutta arvojen objektiivisuuden olettaminen hankaloittaa huomattavasti sen soveltamista yhteisölliseen ajatteluun.


title: Eettinen naturalismi

text: Eettinen naturalismi on käsitys, jonka mukaan etiikka on kokemusperäinen (empiirinen) tiede ja sitä voidaan tutkia kuten mitä tahansa muutakin luonnollista ominaisuutta. Naturalisteille on tyypillistä palauttaa useat ihmisen psyykkiset ilmiöt luontoon.


title: Eettinen naturalismi

text: Naturalismi kehittyi alun perin antiikin aikana ja sen ensimmäiseksi edustajaksi mainitaan usein Aristoteles. Hän uskoi ihmisen elävän hyvää elämää eläessään niin sanottua "normaalia ihmiselämää". Normaali ihmiselämä voidaan kartoittaa tarkkailemalla useiden ihmisten käytöstä ja vetämällä siitä yleisiä johtopäätöksiä. Ihmisten hyvyys nähdään tällöin lähes synonyyminä sanalle luonnollinen. Kun puhutaan hyvästä ihmiselämästä, tarkoitetaan ihmiselle yleisesti lajinomaisinta elämää. Aristoteles näki sosiaalisen elämän ihmisen luonnollisimpana ominaisuutena.


title: Eettinen naturalismi

text: Myös moraalisuuden ajatellaan naturalistisesti olevan ihmiselle luonnostaan kuuluva ominaisuus. Hyvät teot puolestaan nousevat ihmisten tarpeiden pohjalta. Hyvät teot tyydyttävät tarpeemme ja edistävät elämää. On hyvä antaa nälkäiselle ruokaa, palelevalle vaatteita. Tappaminen on kiellettyä, koska se ei edistä elämää. Moraalinormit perustellaan siis puhtaasti luonnonmukaisen toiminnan kautta. Naturalistien mukaan ristiriitatilanteita ei synny, mikäli ihminen voi järkensä avulla ymmärtää, että toisilla ihmisillä on vastaavia tarpeita kuin hänellä ja ottaa ne rationaalisessa harkinnassaan huomioon. Kyseenalaista kuitenkin on kuinka paljon ihminen puoltaa harkinnassa muiden ja omaa etuaan (ks. altruismi).


title: Eettinen naturalismi

text: Naturalistit yhdistävät hyvän-käsitteen siis vahvasti tosiasioihin; teot voivat olla suoraan hyviä. Tästä naturalisteja on kuitenkin voimakkaasti kritisoitu. Esimerkiksi Humen giljotiinin mukaan tosiasioista ei voi päätellä, miten pitäisi toimia. Tällöin myöskään konkreettisista haluista ei voi päätellä moraalisen toiminnan mittaria.


title: Eettinen naturalismi

text: Naturalismi voidaan myös katsoa filosofiseksi asennoitumiseksi, joka katsoo, ettei moraalia tarvitse mitenkään mystifoida ja irrottaa inhimillisestä todellisuudesta.


title: Ydinosaaminen

text: Ydinosaaminen on erikoistumista ja sen kautta saavutettua erityisosaamista. Ydinosaamista on esimerkiksi asia, jonka yksilö tai yhteisö osaa tehdä paremmin kuin muut. Termin kehittäjänä tunnetaan C. K. Prahalad ja Gary Hamel, jotka julkaisivat sarjan aihetta käsitteleviä artikkeleita Harvard Business Review -aikakauslehdessä ja myös kirjoittivat aiheesta kirjan "Competing for the Future".


title: Ydinosaaminen

text: Yrityksen ydinosaaminen on laajempaa kuin yhden ihmisen osaaminen. Se on yleensä kehitetty vuosien saatossa koko organisaation oppimisen avulla. Yrityksen ydinosaaminen on harvinainen kokonaisuus tietoa, taitoja ja teknologioita, jota muiden on lähes mahdotonta kopioida. Ydinosaamisen avulla pystytään saamaan aikaan kilpailuetua ja ylivertaista arvoa asiakkaalle, tai mahdollisesti avaamaan pääsy uusille markkinoille. Jotta ydinosaaminen olisi yritykselle hyödyllistä ja sellaista, johon sen kannattaisi keskittyä, sen on autettava yritystä menestymään paremmin mieluiten sekä lyhyellä että pitkällä aikavälillä. Ydinosaaminen voi liittyä teknologiaan, markkinoihin tai infrastuktuuriin (esimerkiksi prosesseihin tai toimintaan).


title: Ydinosaaminen

text: Kun yritykseltä vaaditaan parempaa tulosta, yksi ratkaisu on keskittyminen ydinosaamiseen. Keskittymiseen liittyy olennaisesti mahdollisuuksien mukaan kaiken muun kuin ydinosaamisen ulkoistaminen, eli yritys pyrkii ostamaan ulkopuolelta ne asiat, joita se ei osaa paremmin kuin muut tai joita sen ei valitsemansa strategian perusteella tulisi osata paremmin kuin muut.


title: Ydinosaaminen

text: Yrityksen ydinosaaminen voi olla millä tahansa alueella, mutta parhaimmillaan se liittyy yrityksen keskeisiin alueisiin, joilla tuotetaan suurin arvo asiakkaalle. Esimerkiksi ohjelmistoyrityksen ydinosaamista voi olla ylivoimainen käytettävyysosaaminen, ohjelmiston laadunhallinta tai projektinhallinta. Yritysosaamisen voi tunnistaa miettimällä, mitkä prosessit ovat yrityksen menestymisen kannalta erittäin tärkeitä ja mitä prosesseja yritys osaa kilpailijoitaan paremmin.


title: Ydinosaaminen

text: Osaamisia arvioidaan esimerkiksi vuosittaisen strategian päivittämisen yhteydessä eli kartoitettaessa lähinnä sitä, miten tärkeitä ne ovat yrityksen tavoitteille ja strategialle - ja mikä on yrityksen nykyosaamisen taso. Tällöin mietitään myös sitä, mikä osaamistason pitäisi olla. Strategiseen merkittävyyteen vaikuttaa se, voidaanko turvautua kumppanuuteen tai ostaa osaaminen markkinoilta.


title: Ydinosaaminen

text: Vaikka jokin osaaminen olisi ollut yrityksen ydinosaamista aiemmin, ei se automaattisesti ole yrityksen ydinosaamista jatkossa. Yrityksen ydinosaamisen määrittelyn lähtökohdaksi on hyvä ottaa sen visio ja strategia. Ydinosaamista tulisi miettiä jo strategiaa laadittaessa. Mikäli ydinosaamista ei tunnisteta, se aiheuttaa mahdollisen kasvupotentiaalin menetyksen sekä ydinosaamisen taantumisen, koska sitä ei kehitetä.


title: Ydinosaaminen

text: Ydinosaaminen on osaamisstrategian perusta. Osaamisen kehittäminen kannattaa keskittää niihin strategisesti merkittäviin osaamisalueisiin, jotka halutaan pitää itsellä ja joissa ero halutun ja nykyisen tason välillä on merkittävä.


title: Ydinosaaminen

text: Sekä esimiehet että yksilöt ovat vastuussa osaamisesta ja sen kehittämisestä tulevia vaatimuksia vastaavaksi.


title: Erikoistuminen

text: Erikoistuminen on keskittymistä suppeammalle alalle, suppeampaan osaamiseen. Erikoistuminen on siis työnjakoa, yhteistyötä ja verkottumista. Erikoistumisen etu on tehokkuuden parantuminen.


title: Erikoistuminen

text: Kymmenen naulantekijää pystyy tekemään paljon enemmän nauloja erikoistumalla, jakamalla prosessi kymmeneen osavaiheeseen, kuin tekemällä jokainen naula alusta loppuun itse. Tämä oli Adam Smithin vuoden 1776 kirjan keskeisiä havaintoja.


title: Erikoistuminen

text: Tehokkuus tulee erikoistuneista koneista, välineistä ja työkaluista sekä automaatiotason saavuttamisesta prosessin osassa. Lisäksi erikoistuneessa osassa ei tarvita kaikkia samoja elementtejä, joita tulee olla erikoistumattomassa järjestelmässä. Liukuhihna on esimerkki pitkälle erikoistuneesta toiminnasta.


title: Erikoistuminen

text: Erikoistumisen kustannuksia ovat erikoistuneen organisaation osien välisen kommunikaation kasvu sekä erikoistuneiden osien riippuvuus kokonaisuudesta.


title: Erikoistuminen

text: Globalisaatio voidaan nähdä toistaiseksi suurimpana mahdollisena erikoistumisen, siis tehokkuuden tasona. Globalisaatiossa on oleellista uusi tietotekniikka, joka mahdollistaa globaalisti erikoistuneen organisaation yhteistyön siedettävin kustannuksin ja siedettävässä ajassa.


title: Kirgisia

text: Kirgisia, myös Kirgistan () tai Kirgisistan ( eli Кыргызста́н), virallisesti Kirgisian tasavalta (; ) on sisämaavaltio Keski-Aasiassa. Sen rajanaapurit ovat Kiina, Kazakstan, Tadžikistan ja Uzbekistan. Kirgistan itsenäistyi Neuvostoliiton hajotessa. Maan etelä- ja pohjoisosan välillä on etnisiä jännitteitä, jotka ovat aika ajoin purkautuneet levottomuuksiksi. Itsenäisyyden ajan kaksi ensimmäistä presidenttiä joutuivat eroamaan kansan tyytymättömyyden takia.


title: Kirgisia

text: Tienšanin vuoristo ulottuu koko maahan. Korkein kohta on Džengiš Tšokusu (entinen Pik Pobedi) 7 439 metriä. Kiinan ja Kirgisian rajalla on 3 752 metrin korkeudessa Torugartinsola, jonne suunnitellaan Kiinan ja Kirgisian yhdistävää rautatietä. Vuoristojen vedet ovat vesivoiman lähde. Viljelymaata on seitsemän prosenttia pinta-alasta. Kaikkiaan maatalousmaata on 56 %, metsää 4,6 % maan pinta-alasta. Maatalousmaasta suurin osa on laitumena, kesäaikaan karjaa voidaan laiduntaa 1 500–3 000 metrin korkeudessa mutta talvilaitumet ovat 1 500 metrin alapuolella.


title: Kirgisia

text: Issyk Kul on 182 kilometriä pitkä järvi, joka oli neuvostoaikana suosittu lomanviettokohde. Järvi sijaitsee 1 620 metrin korkeudessa ja on 702 metriä syvä. Kaikkiaan Kirgisiassa on noin 2 000 järveä, useimmat niistä 3–4 kilometrin korkeudessa. Erillisiä jäätiköitä on 6 500.


title: Kirgisia

text: Kirgisian ilmasto vaihtelee kuivasta mannerilmastosta kylmään vuoristoilmastoon ja subtrooppiseen eteläosissa. Vuoriston laaksoissa voi talvella olla jopa 30 astetta pakkasta.


title: Kirgisia

text: Kirgisiassa on maailman suurin luonnonvarainen saksanpähkinäpuumetsä. Mutta alueen metsät ovat vähentyneet viimeisten 50 vuoden aikana jopa 80 %. Niitä uhkaavat mm. laidunnus, polttopuiden kerääminen ja laittomat hakkuut. Tienšanin vuoristo on tärkeä lumileopardien turvapaikka..


title: Kirgisia

text: Kirgisiassa on 83 eri tavoin rauhoitettua luonnonsuojelualuetta. Ala Archan kansallispuisto joka sijaitsee lähellä pääkaupunki Biškekiä, on matkailijoiden suosiossa. Issyk Kulin luonnonsuojelualue ja Sary-Chelekin luonnonsuojelualue kuuluvat Unescon biosfäärikohteisiin.


title: Kirgisia

text: Kirgiisien esivanhemmat elivät parisataa vuotta ennen ajanlaskumme alkua nykyisen Mongolian koillisosassa. Sieltä he vaelsivat Jenisei-joen varteen 500-luvulta alkaen. Alueen valloitti mongolikansa oiratit vuosisatojen turkkilaisvallan jälkeen. Vuonna 1758 Kiinan mantšut löivät oiratit ja kirgiiseistä tuli nimellisesti Kiinan keisarin alamaisia. 1800-luvun alussa Kirgisiasta tuli uzbekkien Kokandin kaanikunnan alainen.


title: Kirgisia

text: Kirgisia liitettiin Venäjän keisarikuntaan vuonna 1876 sen valloittaessa Kokandin.


title: Kirgisia

text: Vuosina 1916–1917 monet kirgiisit pyrkivät Kiinan rajan yli Venäjän kukistaessa kapinan Keski-Aasiassa ja Venäjän sisällissodan aikana. 1920- ja 1930-lukujen maauudistus ja kollektivisointi valtion maatiloiksi tuhosivat perinteisen paimentolaiselämän. Kirgiisit asettuivat ensimmäistä kertaa paikoilleen ja kansaa alettiin kouluttaa. Vuonna 1921 alueesta tuli osa Turkestanin autonomista neuvostotasavaltaa ja vuonna 1936 Kirgiisien sosialistinen neuvostotasavalta.


title: Kirgisia

text: Neuvostoliiton uudistusten myötä maan nimi muutettiin 1991 Kirgistanin (Kyrgystanin) tasavallaksi ja uudelleen 1993 Kirgisian tasavallaksi (Kyrgyzin tasavalta). Kirgiisien tiedeakatemian johtaja Askar Akajev valittiin 1990 maan presidentiksi.


title: Kirgisia

text:
Maaliskuussa 1991 88,7 % kirgisialaisista äänesti Neuvostoliitossa pysymisen puolesta. Neuvostoliiton vallankaappauksen jälkeen elokuussa 1991 presidentti Askar Akajev ja varapresidentti German Kuznetsov kuitenkin erosivat kommunistisesta puolueesta, jonka koko johto erosi, ja korkein neuvosto julisti tasavallan itsenäiseksi. Akajev valittiin presidentiksi ilman vastaehdokkaita lokakuussa 1991 ja uudelleen 1995.
Kirgisia liittyi Itsenäisten valtioiden yhteisöön 1991. ja Yhdistyneisiin kansakuntiin sekä ETYJiin 1992.


title: Kirgisia

text: Akajevin valta kasvoi 1990-luvun edetessä. Hän kiisteli kommunistipuolueen kanssa perustuslakiuudistuksesta. Perustuslaillinen oikeus päätti heinäkuussa 1998, että Akajev voi pyrkiä vielä kolmannelle kaudelle. Vuonna 1998 äänestettiin jälleen perustuslain lisäyksistä ja helmikuussa ja maaliskuussa 2000 kaksi parlamenttivaalien kierrosta. Ulkomaisten tarkkailijoiden mukaan vaaleja ei voitu pitää vapaina tai oikeudenmukaisina.


title: Kirgisia

text: Akajev valittiin uudelleen viisivuotiskaudelle marraskuussa 2000. Tammikuussa 2002 opposition johtava edustaja Azimbek Beknazarov vangittiin, mikä johti mellakoihin ja poliisi ampui viisi hänen vapauttamistaan vaatinutta mielenosoittajaa Žalal-Abadissa maaliskuussa 2002.


title: Kirgisia

text: Kesäkuussa 2003 parlamentin alahuone myönsi presidentti Akajeville ja kahdelle muulle neuvostoajan johtajalle immuniteetin syytteitä vastaan, minkä toivottiin johtavan Akajevin luopumiseen vallasta. Oppositio syrjäytti Akajevin 2005, ja tapahtumaa kutsutaan nimellä Kirgisian tulppaanivallankumous. Parlamentti nimitti väliaikaiseksi presidentiksi Kurmanbek Bakijevin. Heinäkuussa järjestettiin uudet vaalit, jotka Bakijev voitti ylivoimaisella äänten enemmistöllä.


title: Kirgisia

text: Maaliskuussa 2006 puolestaan Bakijevia vastaan osoitettiin mieltä, koska hän ei toteuttanut lupaamaansa perustuslain uudistusta ja vallan siirtoa presidentiltä parlamentille.


title: Kirgisia

text: Bakijev nimitti Feliks Kulovin uudelleen pääministeriksi, mutta parlamentti ei hyväksynyt häntä ja häntä seurasi lyhytaikainen virkaatekevä pääministeri Azim Isabekov ja maaliskuussa 2007 opposition edustaja Almazbek Atambajev.


title: Kirgisia

text: Joulukuussa 2007 järjestetyissä ennenaikaisissa parlamenttivaaleissa murskavoiton otti presidentin perustama Ak Zhol -puolue, joka sai 71 90:stä paikasta. Maltilliset sosiaalidemokraatit ja kommunistit saivat 11 ja 8 paikkaa. Suurin oppositiopuolue Ata Meken ei saanut yhtään paikkaa vaikka saikin 8,7 % äänistä. Vaali joutui ETYJ:in vaalitarkkailijoiden arvostelun kohteeksi. Bakijev nimitti uudeksi pääministeriksi entisen energianministerin Igor Tšudinovin.


title: Kirgisia

text:
Maassa alkoi esiintyä lisääntyvää tyytymättömyyttä uuttakin johtoa kohtaan. Huhtikuun 7. päivänä 2010 ilmoitettiin, että maan sisäministeri Moldomusa Kongantijev olisi saanut surmansa yhteenotoissa Talasin kaupungissa, mutta hallinto kiisti kuoleman.
Presidentti Bakijev pakeni Biškekistä mahdollisesti tukialueelleen Žalal-Abadiin. Valtaa pääkaupungissa ryhtyi pitämään Roza Otunbajevan väliaikaishallitus.
Presidentti Bakijev lupasi erota virastaan, jos hänen turvallisuutensa taataan, mutta Otunbajeva vaatii häntä oikeuden eteen väkivallantekojen vuoksi.


title: Kirgisia

text:
Kesäkuun 10. päivä maan eteläosassa, varsinkin Ošin ja Žalal-Abadin alueella puhkesi laajenevia väkivaltaisuuksia uzbekkien ja kirgiisien välille. Väliaikaishallitus pyysi sotilaallista apua, mihin Venäjä ei suostunut..
Väliaikaishallitus järjesti kesäkuun lopussa väkivaltaisuuksista huolimatta kansanäänestyksen uudesta perustuslaista, joka hyväksyttiin selvästi. Uusi perustuslaki vähentää presidentin oikeuksia ja muuttaa valtion entistä parlamentaarisemmaksi. Heinäkuun alussa Otunbajeva vannoi virkavalansa, ja hänestä tuli Kirgisian ensimmäinen naispresidentti.


title: Kirgisia

text: Parlamenttivaaleista tuli erittäin tasaiset. Niinpä suurin osa äänistä meni puolueille, jotka eivät päässeet parlamenttiin viiden prosentin äänikynnyksen vuoksi, vaan suurimmaksi nousi nationalistinen Ata Zhurt 8,47 prosentilla äänistä. Muut neljä parlamenttiin päässyttä puoluetta saivat 7,83–5,49 % äänistä.


title: Kirgisia

text: Vuoden 2011 presidentinvaalissa presidentiksi valittiin Almazbek Atambajev. Vuonna 2017 presidentiksi valittiin Sooronbai Žeenbekov, joka on syntynyt Oshin alueella vuonna 1958. Hänellä on maatalousalan koulutus, ja ennen presidentiksi tuloaan hän on toiminut mm. maatalousministerinä ja pääministerinä.


title: Kirgisia

text: Kirgisia on tasavalta, jonka valtionpäämies on presidentti. Hänellä on merkittävät valtaoikeudet, vaikkakin ne vähenivät vuoden 2010 perustuslakiuudistuksen yhteydessä, kun Kirgisia muuttui parlamentaariseksi valtioksi. Hallituksen johdossa on pääministeri, joka ehdottaa muita ministereitä presidentin hyväksyttäväksi. Maanpuolustukseen liittyvät ministerit presidentti kuitenkin nimittää yksin. Siten presidentti on selvästi pääministeriä vahvemmassa asemassa, eikä täydestä parlamentaarisuudesta voida puhua.


title: Kirgisia

text: Parlamentissa eli korkeimmassa neuvostossa ("Joghorku Keneš") on 120 edustajaa jotka valitaan suoralla vaalilla viisivuotiskausille. Äänioikeus on 18 vuotta täyttäneillä. Vuoden 2010 vaaleissa Ata Zhurt -puolue sai 28 paikkaa, sosiaalidemokraatit 26, Ar Namys 25, Respublika 23 ja Ata Meken 18.


title: Kirgisia

text: Kirgisia kuuluu Shanghain yhteistyöjärjestöön ja CSTO:hon. Kirgisia vahvisti rajasopimuksen Kiinan kanssa 2002. Toukokuussa 2015 maa liittyi mukaan saman vuoden alussa toimintansa aloittaneeseen, moskovajohtoiseen Euraasian unioniin.


title: Kirgisia

text: Venäjällä on lentotukikohta Kantissa ja kolme muuta sotilaallista laitosta. Vuonna 2013 maat sopivat tukikohtien jatkamisesta ainakin 15 vuoden ajan. Maassa oli myös Yhdysvaltain ja Naton kansainvälisen terrorismin vastaisen liittouman lentotukikohta Manasissa noin 20 km pääkaupungista Afganistanin sodan tukialueena. Se suljettiin 2009. .


title: Kirgisia

text: Kirgisiassa on 7 aluetta (oblastia) ja kaksi hallinnollisesti alueisiin rinnastettavaa kaupunkia (šaar):


title: Kirgisia

text: Kirgisian talous perustuu pääasiassa maanviljelyyn, josta vuonna 2013 saatiin 21 prosenttia bruttokansantuotteesta ja jossa työskentelee lähes puolet työvoimasta. Tärkeimmät maataloustuotteet ovat puuvilla, tupakka, villa ja liha.


title: Kirgisia

text: Talousromahdus Neuvostoliiton hajotessa oli syvä, sillä vuonna 1990 peräti 98 % viennistä suuntautui muualle Neuvostoliittoon. Valtio on pyrkinyt edistämään markkinataloutta, mutta vaikka talouskasvu on parantunut, verotulojen saatavuus on epävarmaa eikä kansalaisille pystytä aina tarjoamaan riittäviä hyvinvointiyhteiskunnan turvaverkkoja.


title: Kirgisia

text: Merkittävimpiin luonnonvaroihin kuuluvat runsaat vesivoimavarat, kulta ja harvinaiset maametallit. Öljyä, kivihiiltä ja maakaasua on jonkin verran, mutta ne eivät riitä edes kotimaisen kysynnän tarpeisiin. Merkittävimmät vientituotteet ovat metallit, villa ja muut maataloustuotteet sekä sähkö. Tärkeimmät kauppakumppanit ovat Sveitsi, Venäjä ja Kiina sekä naapurimaat Kazakstan ja Uzbekistan.


title: Kirgisia

text: Kirgisiassa on 28 lentokenttää, joista yhdellä yli kolmekilometrinen kiitotie. Rautatietä on 470 km ja vesireittejä 600 km. Ainoa satama on Balyktšy Issyk Kul-järvellä. Biškekistä Almatyyn ja sieltä edelleen Moskovaan pääsee junalla neljä kertaa viikossa. Muihin naapurimaihin on linja-autoliikennettä. Maan sisäisessä liikkumisessa linja-autot, kimppataksit ja minibussit ovat pääasiallisia joukkoliikennevälineitä.


title: Kirgisia

text: Kirgisian väestöstä suurin osa on kirgiisejä, joita vuonna 2011 oli 71,7 prosenttia väestöstä. Huomattavimmat vähemmistöt ovat uzbekit, 14,3 prosenttia, maan eteläosassa ja venäläiset, 7,2 prosenttia, maan pohjoisosassa. Muita pienempiä vähemmistöjä ovat tataarit 0,7 prosenttia, uiguurit 1 prosentti, kazakit 0,8 prosenttia ja ukrainalaiset 0,5 prosenttia. Saksalaisia on 0,3 prosenttia, dunganeita prosentti ja korealaisia 0,4 %.


title: Kirgisia

text: Uzbekkivähemmistö on keskittynyt Ferganan laaksoon maan eteläosassa. Uzbekkien ja kirgiisien välillä on ollut siellä kiistaa maanomistuksesta, ja erimielisyydet ovat ajoittain kiristyneet verisiksi yhteenotoiksi.


title: Kirgisia

text: Kirgisialaiset ovat yleisesti maallistuneita. Kirgisian suurimmat uskontosuunnat ovat islam 75 % (valtaosa sunnalaisia, tosin islaminusko ei kovinkaan näy päivittäisessä elämässä) ja ortodoksisuus 20 %. Joitain vaikutteita ja perinteitä on jäljellä animismista ja buddhalaisuudesta. Kiinnostus islamiin on ollut nousussa, ja hallitus on huolissaan ääri-islamilaisten ryhmien kasvavasta suosiosta.


title: Kirgisia

text: Venäjän kielen asema maan toisena virallisena kielenä säädettiin vuosien 2001 ja 2006 perustuslainmuutoksilla.


title: Kirgisia

text: Kirgiisien eeppinen runoelma on "Manas", joka kertoo Manasista ja hänen jälkeläistensä sodasta uiguureja vastaan 800-luvulla. Runoelma on mainittu jo 1400-luvulla, mutta sitä ei kirjoitettu ylös ennen vuotta 1885. Eepoksesta on suomennettu valikoima tekstejä. Teoksen keskeinen henkilö, Manas, esiintyy monissa patsaissa ja seinämaalauksissa usein ratsailla miekka kädessään, ja häntä pidetään kirgiisien henkisenä isänä.


title: Kirgisia

text: Perinteinen kirgiisien asumus on jurtta, "boz-ui". Ennen kommunistivallan aikaa kirgiisit olivat pääosin heimoina vaeltavia paimentolaisia, jotka asuivat jurtissa. Kirgisian lipussa on kuvattuna auringon alle jurtan kattorakenteen yläosa eli "tunduk"


title: Kirgisia

text: Unescon maailmanperintölistalla on kaksi kohdetta Kirgisiasta: Sulaiman-Toon pyhä vuori ja Tienšaninin vuoristossa kulkevat Silkkitiet.


title: Kirgisia

text: Kirgisian pohjoisosissa perinneruokia ovat "lagman" eli käsintehdyt nuudelit liha-kasvisliemessä ja "manti" eli sipuli- tai lihatäytteiset taikinanyytit. Etelän perinneruokaa on risotontapainen "pilahvi" eli "plov". Lammas on yleisintä lihaa, muslimit eivät syö sikaa mutta nautaa, kanaa, kalkkunaa ja vuohta käytetään myös. Useimmat ihmiset syövät päivässä yhden suuren aterian ja kolme tai neljä välipalaa.


title: Kirgisia

text: Kirgisian suosituin joukkotiedotusväline on televisio. Maassa toimii kaksi valtiollista ja noin tusina kaupallisia televisiokanavia. Antenniverkossa välitetään myös venäläisiä kanavia, joilla on vakaa katsojakuntansa.


title: Kirgisia

text: Tunnetuin kirgisialainen kirjailija oli Tšingis Aitmatov.


title: Kirgisia

text: Perinteisiä kirgisialaisia urheilulajeja ovat ratsastus ja paini. Suosituin perinnelaji on ratsain pelattava joukkuepeli kok-boru eli buzkashi. Se kerää enemmän katsojia kuin mikään muu laji.


title: Kirgisia

text: Kirgisian jalkapallomaajoukkue perustettiin 1992. Se ei ole osallistunut suuriin arvokisoihin, ja FIFA:n rankingissa syyskuussa 2014 se oli sijalla 151.


title: Kirgisia

text: Kirgisia on osallistunut olympialaisten kesä- ja talvikisoihin Lillehammerista 1994 alkaen. Se on saanut yhden hopean ja kaksi pronssia painissa ja judossa.


title: Tunne

text: Tunne on jonkin tuntemuksen kuten mielihyvän tai mielipahan sävyttämä tietoinen elämys. Universaaleja tunteita ovat esimerkiksi pelko, inho ja ilo. Tunteet ohjaavat ihmisen toimintaa motiivien, tavoitteiden ja tiedonkäsittelyn ohella. Tunteet edistävät ihmisen sopeutumista ympäristöön, kuten sosiaalisiin - tai uhkaaviin tilanteisiin.


title: Tunne

text: Aivoilla on tärkeä osuus tunteiden synnyssä. Tunteet aktivoivat lisäksi autonomista hermostoa saaden aikaan fysiologisia reaktioita kuten muutoksia sydämen sykkeessä, hengityksessä ja lihasjännityksessä. Ihmisen tietoisuus omasta tunnetilasta syntyy vasta näiden fysiologisten reaktioiden myötä.


title: Tunne

text: Sympaattisen hermoston liian voimakas toiminta voi aiheuttaa paniikkikohtauksen. Pitkittyneet kielteiset tunteet kuten pelko tai ahdistus aiheuttavat vakavia seurauksia somaattiselle terveydelle kuten esimerkiksi verenkierto- ja hengityselimistön toiminnalle.


title: Tunne

text: Aivotoiminta antaa tunteille biologis-fysiologisen perustan. Tunne syntyy limbisen järjestelmän aktivoituessa ympäristön ärsykkeen tai ajattelutoiminnan seurauksena. Limbisen järjestelmän mantelitumake vastaa erityisesti pelon ja vihan säätelystä, mutta vaikuttaa myös muihin tunteisiin. Biologisesti tiedon katsotaan etenevän joko aivokuoren kautta mantelitumakkeeseen, tai suoraa reittiä mantelitumakkeeseen. Kun tieto kulkee aivokuoren kautta, tunnetta pystytään säätelemään, ja se on harkittu ja jäsennelty. Yllättävissä reaktioissa taas tieto kulkee nopeaa reittiä suoraan mantelitumakkeeseen, jolloin tunteen ilmaisemista ei välttämättä edes tiedosteta. Mantelitumakkeesta tieto etenee aivorunkoon, johon kuuluu autonominen hermosto. Tämä on tahdosta riippumaton, ja säätelee hormonieritystä. Hormonit vaikuttavatkin limbisen järjestelmän ohella keskeisesti tunteen ilmenemiseen kehossa. Autonomisen hermoston parasympaattinen osa hallitsee elimistöä lepotilassa. Kehon energiavarastot täyttyvät esimerkiksi nukkuessa tai hengityksen hidastuessa. Sympaattinen hermosto taas hallitsee aktiivisessa toiminnassa.


title: Tunne

text: Erilaiset tunneteoriat tarkastelevat tunteiden syntymekanismeja. Tunneteoriat eroavat toisistaan muun muassa siinä, missä määrin ihminen voi itse vaikuttaa tunteisiinsa. Myös ympäristön ja tilannetekijöiden vaikutuksista tunteisiin on kiistelty.


title: Tunne

text: Biologiset näkemykset painottavat kehon fysiologisten reaktioiden merkitystä tunteiden synnyssä. James & Langen tunneteoria katsoo elimistön reaktioiden synnyttävän tunteen. Esimerkiksi kun ihminen huomaa käsiensä hikoavan, hän ahdistuu. Myöhemmät tutkimukset ovat kuitenkin osoittaneet autonomisen hermoston reaktioiden olevan hitaita, ja siten ne eivät voi aina edeltää tunnetta. Tunteen kokeminen edellyttää myös aivojen toimintaa. Erityisesti otsalohkojen merkitys tunteiden säätelyssä on keskeinen. Vaistoselitykset katsovat tunteen olevan synnynnäisten aivorakenteiden laukaisema sopeutumista edistävä kokemus. Evoluution kuluessa jäljelle ovat jääneet hengissä säilymisen kannalta tärkeitä, universaaleja tunteita (pelko, viha, suru, inho...). Aivokeskusteoriat esittävät tunteiden syntyvän tiettyjen aivojen alueiden aktivoituessa. Cannon & Bardin tunneteoria käsittää tunteen laukeavan väliaivoissa syntyneiden prosessien seurauksena, mitkä saavat aikaan samanaikaisen tunteen ilmaisun ja sen kokemuksen. Biologiset näkemykset kuitenkin aliarvioivat tilannetekijöiden merkitystä tunteen synnyssä. Nykyään myös katsotaan, että ihminen voi itse säädellä, miten ilmaisee tunteensa.


title: Tunne

text: Yksi ääripää tunteiden selittämiseen keskittyy tarkastelemaan ympäristön, kuten tilanteiden ja vuorovaikutusten merkitystä tunteiden synnylle. Ivan Pavlovin klassisen ehdollistumisen teorian mukaan tunne syntyy niin sanotusti oppimalla kehon aikaisemmista reaktioista. Käärmeen purressa syntyy kipua. Seuraavalla kerralla jo käärmeen nähdessään tapahtuu ehdollinen reaktio, eli pelko. Välineellisessä ehdollistumisessa tunteiden seuraukset säätelevät tunteiden ilmenemistä jatkossa. Esimerkiksi jos yksilö saa positiivista palautetta surun näyttämisestä, tekee henkilö sitä avoimesti jatkossakin. Banduran mallioppimisen teoriassa tunteet omaksutaan sosiaalisessa vuorovaikutuksessa muiden käyttäytymistä mallintamalla. Esimerkiksi jos perheessä ilmenee väkivaltaisia toimintamalleja, todennäköisesti lapsi samaistuu vanhempiinsa ja toimii jatkossa samalla tavalla (vrt. Banduran aggressiotutkimukset). Sosiaalisuutta ja oppimista painottava näkökulma aliarvioi kuitenkin ihmisen omaa osuutta tunteiden synnyssä.


title: Tunne

text: Kognitiiviset selitykset katsovat, että ihminen hyödyntää tunteen kokiessaan sekä elimistöstään että ympäristöstään saamaa tietoa. Nykyään ihmisen mielen katsotaan toimivan konstruktivistisesti: ihminen käsittelee ja ohjaa tunteitaan jatkuvasti. Tunteet syntyvät arvioiden ja tulkintojen seurauksena. Tunne saa aikaan motivoitumisen toimintaan, sekä toistamaan käyttäytymistään. Vaikka kognitiiviset selitykset keskittyvätkin tutkimaan tiedonkäsittelyn prosessointia, hyväksyvät ne myös ajatuksen siitä, että fysiologinen tila voi muuttaa tunnetta.


title: Tunne

text: Tutkimuksissa on osoitettu elimistön fysiologisen tilan vaikutus tunteen kokemiseen. Eräässä tutkimuksessa koehenkilöitä kehotettiin tuntemaan vihaa. Toista ryhmää käskettiin samanaikaisesti puristaa kätensä nyrkkiin, toinen ryhmä vain "tunsi vihaa". Tuloksista selvisi, että käsiään nyrkissä pitäneet henkilöt tunsivat itsensä vihaisemmiksi kuin toiset.


title: Tunne

text: Schachter & Signer näkivät tunteen kokemisen olevan tulosta omasta tulkinnasta. Heidän adrenaliinikokeensa on osoittanutkin ihmisen oman tulkinnan merkityksen tunteelle. Koeasetelmassa oli kaksi ryhmää, joista toiselle annettiin adrenaliiniruiske ja kerrottiin sen vaikutuksista (aggressiivisuus, yliaktiivisuus..). Toiselle ryhmälle taas annettiin sama ruiske, muttei kerrottu sen vaikutuksista. Koehenkilöt asetettiin tilanteeseen, jossa koejohtajan avustaja näytteli olevansa yksi koehenkilöistä. Hän näytteli pistoksen vaikuttavan hänen käyttäytymiseen välillä aggressiivisuutta aiheuttaen ja välillä taas hilpeyttä. Tutkimus osoitti, että ne jotka eivät tienneet ruiskeen vaikutuksesta, alkoivat ottaa mallia tästä käyttäytymisestä, eli tulivat aggressiivisiksi tai iloisiksi. Ne henkilöt, jotka tiesivät aineen vaikutuksista, eivät reagoineet kokeenjohtajan avustajan käyttäytymiseen millään tavalla. Adrenaalikokeesta selvisi, että jos yksilöllä on tunteelle olemassa selitys, sitä ei tarvitse peilata muiden tunteeseen. Jos taas ihmisellä ei ole selitystä kiihtymykselle, tukeudutaan ympäristöön.


title: Tunne

text: Kognitiivisen selityksen tunteiden syntymiselle nykypäivänä antaa R. Lazaruksen tunneteoria. Lazaruksen mukaan tilannetekijät sekä aikaisemmat kokemukset luovat tunteen. Tunteen kokemisessa tärkeää on ihmisen oma arvio tilanteesta. Ärsykkeen jälkeinen primaariarvio on tiedostamaton. Se syntyy esimerkiksi pelästymisreaktioissa tai muissa vaaratilanteissa, jotka ovat olleet evoluution kannalta tärkeitä. Sekundaariarvio on puolestaan tietoinen, ja ilmenee primaariarviota hitaammin. Arvioimme aina tilanteen sen mukaan, kuinka tärkeä se on minäkäsitykselle ja maailmankuvalle. Omat vaikutusmahdollisuudet tunteeseemme vaikuttavat myös tilanteen arviointiin.


title: Tunne

text: Tunteiden säätelystrategioiden avulla ihminen voi vaikuttaa tunteiden eri osatekijöihin. Käyttäytymistason strategioiden avulla ihminen voi vaikuttaa tunteiden aikaan saamaan käyttäytymiseen, eli ulkoisesti havaittaviin tunnereaktioihin. Esimerkiksi pomolle rähjääminen ei aina ole kovin viisasta, ja tällöin ihminen voi pitää tunteen sisällään. Kognitiivisissa strategioissa vaikutetaan tunteita aiheuttavaa tilannetta koskevaan tiedon käsittelyyn. Näin voidaan muuttaa myös itse tunnekokemusta ja siihen liittyviä reaktioita. Esimerkiksi valikoivan tarkkaavaisuuden avulla ihminen voi säädellä tunteen pääsyä tietoisuuteen. Esimerkiksi läheisen kuoleman aiheuttamaa surua pyritään lievittämään torjumalla tunne. Voimme myös tahdon avulla vaikuttaa tunteisiimme.


title: Steven Weinberg

text: Steven Weinberg (s. 3. toukokuuta 1933, New York) on yhdysvaltalainen fyysikko, joka yhdisti kvanttisähködynamiikan ja heikot vuorovaikutukset (beetahajoamisen) sähköheikoksi kvanttikenttäteoriaksi 1967.


title: Steven Weinberg

text: Weinberg sai Nobelin fysiikanpalkinnon 1979. Sheldon Lee Glashow (1932–) oli ennakoinut teoriaa omalla tahollaan, ja Abdus Salam (1926–1996) päätyi samankaltaiseen tulokseen Weinbergistä riippumatta. Molemmat jakoivat Nobelin palkinnon Weinbergin kanssa.


title: Steven Weinberg

text: Weinberg on puolustanut voimakkaasti reduktionismin oppia: kaikki makroskooppisen maailman ilmiöt ovat seurausta kvanttifysiikasta.


title: Tietokonesimulointi

text:
Tietokonesimulointi on maailman jäljittelyä tietokoneella. Maailmasta tai useimmiten sen osasta tehdään loogis-matemaattinen malli. Malli muutetaan tietokoneen ymmärtämään muotoon tietokoneohjelmaksi käyttäen jotain ohjelmointikieltä. Tietokoneohjelma suoritetaan eli ajetaan. Lopuksi ohjelman tulokset saadaan kuvina, taulukoina ja kaavioina.
Esimerkiksi tietokoneeseen voidaan syöttää yhtälöt joilla säätila lasketaan, säätiedot ja laskea säätilaa eteenpäin.
Tietokoneella voi simuloida monenlaisia muitakin asioita:
kaupan kassajono, lentäminen, kasvihuoneilmiö.
Tietokonesimulaatio ei yleensä pysty antamaan varmoja tuloksia, koska reaalimaailman ilmiöitä käsittelevät mallit ovat monesti väistämättä epätarkkoja ja koska tietokoneen laskentakyvyt ovat rajalliset.


title: Tietokonesimulointi

text: Supertietokoneiden tulo Suomeen 1980-luvulla paransi merkittävästi kykyä ennustaa sää oikein.


title: Tietokonesimulointi

text:
Tietokonesimulaatio kertoo monesti itsestäänselvyyksiäkin.
Ennen Persianlahden sotaa 1991 amerikkalaiset simuloivat monia vaihtoehtoja ja esitettyjä ideoita ja hioivat näin lopullista hyökkäysvaihtoehtoa. Yksi simulointien tulos oli muun muassa se, että Bagdadiin hyökättiin vain F-117 häivekoneilla. Simuloinnit osoittivat, että näin muun muassa tappiot jäivät pienimmiksi. mutta on selvä, että tutkassa näkymätön häivekone on haavoittumattomampi kuin muut sotilaslentokoneet.


title: Tietokonesimulointi

text: Tietokonesimulointi vaatii runsaasti laskentatehoa. Nykyiset supertietokoneetkaan eivät ole niin tehokkaita kuin tutkijat haluaisivat, sillä aina löytyy simulaatio, jota tutkijat eivät kykene tehokkassakaan tietokoneessa ajamaan.


title: Tietokonesimulointi

text: Tietokoneen kapasiteetin valtava kasvu on mahdollistanut simuloinnin aivan uudella tavalla. Esimerkiksi "n":n muuttujan lineaarisen yhtälöryhmän ratkaiseminen vaatii noin "n·n" kertolaskua. Suuret lineaariset yhtälöryhmät käsittävät miljoonia muuttujia. Miten tällaisen miljoonan muuttujan linaarisen yhtälöryhmä ratkaiseminen on kehittynyt?


title: Tietokonesimulointi

text: Yksinkertaistettuna yhden ihmisen kyky ratkaista edellä mainitun tyyppinen yhtälöryhmä on siis pudonnut noin yhteen 60. miljardisosaan paperiversiosta. Vastaava koskee tosin vain ns. polynomisessa ajassa ratkaistavia ongelmia. NP-täydellisten ongelmien, joita on kohdattu muun muassa geenitekniikkaan liittyvässä simuloinnissa, ratkaisuteho on kasvanut paljon hitaammin. Tietokone on edelleen keskeisesti laskin (computer). Kehitys perustuu muun muassa tekniikan kehitykseen ja kasvavaan erikoistumiseen. Paperilla taustaorganisaatioksi riittää ehkä heimo (paperin (vast.) valmistus ja laskijan elättäminen), tietokonetapauksessa se on käytännössä globaali taso, ihmiskunta.Simulointi vaatii monesti erittäin raskasta laskentakykyä tietokoneelta, varsinkin jos simuloidaan säätilan kaltaista mutkikasta systeemiä.


title: Profeetta

text: Profeetta on jumalalta tulevaksi uskotun ilmestyksen välittäjä. Profeetta voi uskoa olevansa suoraan jumalan lähettämä edustaja, tai hän voi välittää jumalan tahtoa esimerkiksi saamiensa näkyjen tai unien kautta, tai arpaa heittämällä. Profeetan saamat jumalalliset ilmoitukset tai ennustukset ovat profetioita.


title: Profeetta

text: Profeetta kokee saaneensa jumalalta kutsun profeetaksi usein joko unessa, näyssä, äänenä tai toisen profeetan välityksellä. Hänen profetiansa voivat olla inspiraation vaikutusta tai seurausta tiettyjen opittujen tekniikoiden käytöstä, usein molemmista. Tekniikoiden tarkoituksena on saavuttaa hurmostila, jossa ilmestyksiä voidaan ottaa vastaan. Profeetta saavuttaa hurmostilan esimerkiksi musiikin, tanssin, rummutuksen, rajun liikehdinnän tai itsensä viiltelyn avulla. Hurmostilassa profeetan katsotaan olevan hengen tai jumaluuden (kristinuskossa Pyhän Hengen) vallassa, ja jumaluus puhuu silloin hänelle, yleensä minä-muodossa ja lyhyin ja rytmillisin lausein.


title: Profeetta

text: Jotkut profeetat väittävät heille välitetyn totuuden olevan ainutlaatuinen. He keräävät ympärilleen opetuslapsia, joille profeettansa opetukset paljastavat ainoan todellisen uskonnon. Nämä profetiat johtavat usein uusien uskontojen syntyyn: tällaisia profeettoja olivat esimerkiksi Zarathustra, Jeesus ja Muhammad sekä monet uususkontojen perustajat. Jotkut Vanhan testamentin profeetat, kuten Aamos ja Jeremia, olivat uskontonsa uudistajia ja puhdistajia; Arabiassa myös Muhammad luetaan tämänkaltaiseksi profeetaksi.


title: Profeetta

text: Profeetat saivat aikoinaan koulutuksensa usein killoissa, joita johti mestari. He erottautuivat muista yhteisönsä jäsenistä usein pukeutumisen, hiustyylin, otsamerkin tai itseaiheutettujen arpien kautta.


title: Profeetta

text: Profeetta voi usein toimia myös pappina: useissa kulttien rituaaleissa pappi-profeetat voivat olla tärkeässä roolissa, vaikkakaan he eivät ole saaneet jumalallista kutsua.


title: Profeetta

text: Toisin kuin esimerkiksi šamaani, profeetta muistaa aina jälkeenpäin hänelle tapahtuneen ja hänen saamansa viestin. Mystikko voi myös profetoida: hän eroaa profeetasta siinä, että mystikko pyrkii yhteyteen jumalan kanssa, joka ottaa hänen egonsa valtaansa, mutta profeetta säilyttää aina oman minuutensa. Ennustajat puolestaan ennustavat tulevaa esimerkiksi tähdistä tai sisälmyksistä.


title: Profeetta

text: Silloinkaan kun tulevaa tapahtumaa ennustanut profetia jää toteutumatta, moni uskovainen ei jätä uskontoaan tai johtajaansa. Hän mieluummin tulkitsee epäonnistumisen parhain päin välttääkseen kognitiivista dissonanssia, ja jopa vahvistuu uskossaan. Uskonnolliset ryhmät harvoin hajoavat profetioidensa toteutumattomuuteen. Jotkin ryhmät vastaavat epäonnistumiseen kiihdyttämällä lähetystyötään: tästä esimerkkejä ovat olleet varhaiskristityt, šabbetailaiset, Jehovan todistajat, Daavidin oksan toisen sukupolven jäsenet sekä Lubavitch-hasidit. Uskovaiset selittävät epäonnistumisen usein siten, että ennustettu muutos todella tapahtuikin, mutta toisella olevaisuuden tasolla. Esimerkiksi Jehovan todistajien profetiat Kristuksen toisesta tulemisesta (vuosina 1878, 1881, 1914, 1918, 1925 ja 1975) selitettiin aina tapahtuneen, mutta vain toisin tavoin. Toinen yleinen tapa selittää epäonnistuminen on väittää profetiaan uskomisen edellyttämistä vain uskovaisten testaamiseksi. Joskus epäonnistuminen selitetään päivämäärän laskuvirheeksi. Joissain tapauksissa profetia kielletään jälkikäteen profetiana, ja sitä väitetään vain median synnyttämäksi väärinkäsitykseksi.


title: Profeetta

text: Muinaisessa Egyptissä ei juurikaan ollut karismaattisia profeettoja, vaan uskonoppineilla oli käsitys, että hyvät ja huonot ajat seurasivat säännöllisesti toisiaan. Lähi-idässä on kuitenkin vanha profeettojen perinne. Pohjoismesopotamialaisten marien kirjoituksissa 1700-luvulta eaa. mainitaan Dagon-jumalan profeetat, jotka muistuttivat myöhempiä heprealaisten Jahven profeettoja. Jotkin marilaisten profeetat saivat ilmoituksensa suoraan jumalilta. Heettiläisten teksteissä 1300-luvulla eaa. mainitaan profeetat, mutta ei heidän profetioitaan. Zarathustralaisuuden perustaja Zarathustra saattoi olla myyttinen henkilö, mutta hän saattoi myös olla profeetta, joka saarnasi Ahura Mazdan hänelle paljastamia kirjoituksia, "Avestaa".


title: Profeetta

text: Heprealaiset omaksuivat profeettakäsityksensä ("navi"') kanaanilaisilta. Israelin varhaiset profeetat toimivat pyhäköissä, ja he tarjosivat profetioitaan usein maksua vastaan. Ensimmäiset merkittävät uudemman ajan siirtymisvaiheen profeetat olivat Samuel, Gad, Nathan ja Elia 1000-luvun eaa. tienoilla. Heitä seurasivat merkittävinä klassisen ajan profeettoina Aamos ja Hoosea 700-luvulla eaa. He pyrkivät uudistamaan Jahven kulttia ja torjumaan kanaanilaisten vaikutusta. He julistivat tuomiota ja epäjumalia palvoneen Israelin tuhoa, sekä saarnasivat Jerusalemia keskuksenaan pitävän kuningaskunnan puolesta. Babylonin vankeuden aikaiset israelilaiset profeetat keskittyivät jahvismin säilyttämiseen Babyloniassa: heistä tunnetuimpia olivat Jesaja, Haggai ja Sakarja. Pian sen jälkeen profeettojen tarve ja merkitys juutalaisten keskuudessa lähes hävisi, mahdollisesti Jahven aseman vahvistumisen seurauksena.


title: Profeetta

text: Vanhan testamentin niin sanotut suuret profeetat Jesaja, Jeremia ja Hesekiel vaikuttivat 700–500 eaa. Niin kutsutut pienet profeetat ovat Hoosea, Joel, Aamos, Obadja, Joona, Miika, Nahum, Habakuk, Sefanja, Haggai, Sakarja ja Malakia. Daniel luetaan yleensä suuriin mutta joskus myös pieniin profeettoihin.


title: Profeetta

text: Profeetat olivat yleisiä hellenistisessä maailmassa, missä he paitsi välittivät jumalallisia viestejä, myös ennustivat tulevaisuutta.


title: Profeetta

text: Kristityt katsovat Vanhan testamentin profetioiden ennustaneen Kristuksen saapumista. Jeesus nähdään paitsi messiaana, myös viidennessä Mooseksen kirjassa luvattuna profeettana. Myös Jeesus piti itseään profeettana samoin kuin jotkut hänen aikalaisistaan; Jeesus ei tosin saanut ilmestyksiään hurmostilassa kuten useimmat muut profeetat. Raamatussa Jeesuksen kerrotaan ennustaneen oman kuolemansa, paluunsa maailmanlopun aikana, sekä Jerusalemin temppelin tuhon. Uudessa testamentissa mainitaan Jeesuksen lisäksi muitakin profeettoja Jeesuksen ja alkukirkon ajalta, kuten Simeon (Luukkaan evankeliumi), Hanna, Johannes Kastaja ja Siilas. Alkukirkossa profeetoilla oli merkittävä asema, mutta pian karismaattinen profetia alettiin käsittää demonisena. Monet kristityt kirkkokunnat katsovat, että profeettoja ei enää ole tarvittu sen jälkeen, kun kirkon perusta saatiin valmiiksi ja Uusi testamentti kanonisoitiin. Kristinuskossa on kuitenkin aina esiintynyt millenaristisia liikkeitä, joiden johdossa on toiminut profeetankaltaisia henkilöitä.


title: Profeetta

text: Mormonit pitävät 1800-luvulla elänyttä Joseph Smithiä Jumalan profeettana.


title: Profeetta

text: Islamia edeltäneen Arabian profeetat olivat samankaltaisia kuin muutkin seemiläiset profeetat, ja heillä oli merkittävä asema. Islamin perustaja Muhammad nähtiin vielä 600-luvun alussa muiden profeettojen tavoin džinnien riivaamana selvänäkijänä, ja hänen varhaisimmat, transsissa lausutut profetiansa noudattivatkin ajalle tyypillistä muotoa. Noin 40-vuotiaana Muhammad alkoi nähdä näkyjä arkkienkeli Gabrielista, joka luki hänelle ainoan Jumalan sanoja suoraan kirjasta. Muhammadin vaimo Khadidža kirjoitti Muhammadin resitoimat jakeet ylös, ja kaikki ilmestykset koottiin myöhemmin Koraaniksi, muslimien pyhäksi kirjaksi. Muhammad piti itseään Jumalan sanansaattajana ja viimeisenä profeettana ketjussa, joka alkoi Nooasta ja oli jatkunut Jeesukseen saakka. Hän katsoi korjanneensa juutalaisten ja kristittyjen vääristämät aiemmat profetiat.


title: Profeetta

text: Hindulaisuudessa on ollut useita profeetallisia uudistajia, ja moni intialainen kansa on tuottanut profeettoja, joiden sanomassa yhdistyi uskonnollinen, poliittinen ja yhteiskunnallinen vapauden tavoittelu. Muinaisessa Kiinassa divinaatio oli yleistä, joskaan valtiollisessa konfutselaisuudessa ei profetismille ollut sijaa. Šintolaisuudessa šamaanit ja ennustajat ovat vanhastaan olleet merkittäviä. Afrikassa hurmokselliset profeetat ovat olleet merkittävässä osassa messiaanisissa liikkeissä ja kolonialismin vastustuksessa. Pohjois-Amerikassa 1600-luvun pueblointiaani Popé oli poppamies, josta tuli kansansa profeetallinen johtaja, joka ennusti espanjalaisvallan loppumista ja intiaanien itsenäistymistä.


title: WWF

text: WWF (World Wide Fund for Nature) on vuonna 1961 perustettu kansainvälinen ympäristöjärjestö. WWF:n pyrkimyksenä on pysäyttää ympäristön tilan huononeminen ja rakentaa tulevaisuutta, jossa ihmiskunta elää sopusoinnussa luonnon kanssa.


title: WWF

text: Aluksi WWF keskittyi suojelemaan uhanalaisia eläinlajeja kuten tiikereitä ja jääkarhuja, mutta 1980-luvulta lähtien se on panostanut enemmän maailmanlaajuisten ympäristöongelmien ratkaisemiseen. WWF pyrkii vaikuttamaan ympäristölainsäädännön kehittämiseen eri maissa ja kansainvälisten sopimusten tekemiseen, esimerkiksi päästöjen rajoittamiseen.


title: WWF

text: WWF:n kansainvälinen puheenjohtaja on ollut vuodesta 2010 ecuadorilainen Yolanda Kakabadse, jonka edeltäjä oli Emeka Anyaoku. Suomen WWF:n pääsihteeri on vuodesta 2009 lähtien ollut Liisa Rohweder.


title: WWF

text: WWF:n historia alkaa vuodesta 1960, jolloin eläintieteilijä Julian Huxleyn artikkeli julkaistiin englantilaisessa "The Observer" -lehdessä. Artikkeli käsitteli Huxleyn Afrikan-matkaa ja sitä mitä hän siellä oli nähnyt ja kokenut. Eniten Huxleytä huolestuttivat nykyisen Tansanian ja Zimbabwen alueet, jotka aikaisemmin olivat kuhisseet elämää. Yksi artikkelin lukijoista oli englantilainen liikemies Victor Stolan, joka kirjoittaessaan Huxleylle ehdotti varojen keräämistä Afrikan luonnonsuojeluun. Myös ornitologi Peter Scottin ja lintuharrastaja Guy Mountfortin mielissä oli herännyt sama ajatus.


title: WWF

text: Vuonna 1961 Scott, Mountfort ja luonnonsuojeluneuvoston puheenjohtaja Max Nicholson kokoontuivat Lontoossa ja luonnostelivat ehdotuksen ”luonnon punaisen ristin” perustamisesta. He ehdottivat, että järjestön rahat käytettäisiin maailmanlaajuisiin luonnonsuojeluhankkeisiin, ja järjestö sai nimekseen World Wildlife Fund (WWF). WWF perustettiin elvyttämään ja auttamaan jo sukupuuttoon kuolemassa olevia kasvi- ja eläinlajeja sekä parantamaan luontoa keräämällä varoja luonnonsuojeluun. Järjestön logon inspiroi Lontoon eläintarhan uusi asukas, isopanda nimeltä Chi-Chi. Peter Scott suunnitteli WWF:n kuuluisan pandalogon Gerald Wattersonin luonnosten pohjalta.


title: WWF

text: Ensimmäiset WWF:n varat saatiin lahjoituksina ja ensimmäinen toimisto perustettiin Sveitsin Morgesiin. Yksi ensimmäisistä WWF:n tekemistä lahjoituksista luonnon hyväksi oli tiehöylän ja ruohonleikkurin lahjoittaminen kenialaiselle Masai Maran luonnonpuistolle.


title: WWF

text: 11 kuukauden jälkeen siitä, kun Victor Stolan oli ehdottanut WWF:n perustamista, allekirjoitettiin Morgesin manifesto (ohjelmajulistus) ja WWF aloitti toimintansa Sveitsistä käsin. Kolmen ensimmäisen toimintavuotensa aikana WWF:n onnistui kerätä ja lahjoittaa lähes kaksi miljoonaa dollaria suojeluprojekteihin. Suurimman osan lahjoittajista muodostivat yksityishenkilöt, jotka olivat lähteneet liikkeelle villieläinten ahdingosta kertoneiden artikkeleiden innoittamina. WWF:n onnistui herättää toiminnallaan luonnonsuojelun merkitys monen länsimaalaisen ihmisen ajatusmaailmassa. Ensimmäisiä avustuskohteita olivat (Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto (IUCN) ja Galápagossaarten luonnon suojelemiseksi perustettu Charles Darwin Foundation. Doñanan kansallispuiston luominen Espanjaan oli myös yksi WWF:n suurprojekteista.


title: WWF

text: Vuonna 1970 perustettiin WWF:n 1001-rahasto silloisen puheenjohtajan, Hollannin prinssi Bernhardin aloitteesta. Rahasto sai nimensä siitä, että 1001 lahjoittajaa lahjoittivat kukin 10 000 dollaria rahastoon.


title: WWF

text: 1970-luvulla WWF käynnisti ensimmäisen sademetsäkampanjansa, jonka tuotto meni sademetsien muuttamiseksi suojelualueiksi. Vuonna 1972 käynnistettiin Projekti Tiikeri, ja vuonna 1976 WWF aloitti mertensuojelukampanjan ”The Seas Must Live”, joka määritteli muun muassa suojelualueita valaille, delfiineille ja merikilpikonnille. Vuosikymmenen lopussa aloitettiin ”Pelastakaa sarvikuonot”, jonka tuotto meni sarvikuonojen salametsästämisen lopettamiseksi. WWF oli mukana perustamassa CITES-sopimusta, jonka tarkoituksena oli estää uhanalaisten kasvien ja eläinten salakuljettaminen ja kauppaaminen.


title: WWF

text: 1980-luvun alkuun mennessä WWF:n kannattajien joukko noussut miljoonaan. WWF osallistui yhdessä ICUN:n ja YK:n ympäristöohjelman (UNEP) kanssa laatimaan Maailman luonnonsuojelun strategiaksi kutsuttua asiakirjaa. Sen tavoitteena oli toimia ohjenuorana ja siinä luonnosteltiin keinoja, joilla saatettaisiin luoda maailma, jossa kasvien, eläinten ja ihmisten olisi hyvä elää yhdessä. 1980-luvulla käynnistyi myös toiminta, jolla köyhien maiden velkoja muunnetaan luonnonsuojeluun ohjatuiksi varoiksi. Näin on saatu rahoitettua suojeluhankkeita muun muassa Filippiineillä, Sambiassa ja Boliviassa. WWF:n huomattua että nimi ”World Wildlife Fund” ei täysin vastannut toiminnan laajuutta, nimi vaihdettiin vuonna 1986 muotoon ”World Wide Fund For Nature”. Vanhaa nimeä jäivät käyttämään vain Yhdysvallat ja Kanada.


title: WWF

text: Yksi 1990-luvun suurimpia tapahtumia oli YK:n vuoden 1992 Rion ympäristökokous, jossa WWF oli mukana taivuttelemassa maailman hallituksia allekirjoittamaan maailman luonnon monimuotoisuutta ja ilmastonmuutosta käsittelevät sopimukset ja valvomaan, että sopimuksia noudatettaisiin tehokkaasti. Myös Forests Stewardship Councilin (FSC) perustaminen vuonna 1993 on WWF:n aikaansaannosta. Samana vuonna WWF:n uudeksi kansainväliseksi johtajaksi tuli Claude Martin. Samana vuonna valmistui myös suojelutyön uudelleenarviointi, jossa päädyttiin keskittämään toiminta metsien, sisävesien, rannikoiden ja merten suojeluun. Vuonna 1997 WWF oli mukana laatimassa Kioton sopimusta kasvihuonepäästöjen vähentämiseksi ja ilmastonmuutoksen pysäyttämiseksi. Vuonna 1998 WWF julkaisi ensimmäisen katsauksen ihmisen vaikutuksesta maapallon ekosysteemiin eli ”Living Planet” -raportin.


title: WWF

text: WWF keskittyy työssään painopistealueisiin.


title: WWF

text: Mertensuojelussa tavoitteena on rehevöitymiskehityksen hidastaminen, öljyonnettomuuksien ehkäisy, eläinlajien suojelu sekä suojelualueiden perustaminen.


title: WWF

text: Sisävesien suojelussa edistetään kosteikkojen, jokien ja järvien luonnon monimuotoisuutta. Suomen WWF:n tavoitteena on vähentää Itämeren rehevöitymistä ja suojella uhanalaisia lajeja, kuten kiljuhanhia ja Malawijärven kirjoahvenia.


title: WWF

text: WWF:n mukaan lukuisia lajeja uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen, laiton kauppa, salametsästys sekä ympäristömyrkyt. Suomen uhanalaisia lajeja ovat esimerkiksi saimaannorppa ja ahma, ulkomaisia muun muassa isopanda ja valaat.


title: WWF

text: 1970-luvulla käynnistetty projekti sademetsien suojelemiseksi on tuottanut tulosta, sillä monista keskisen Afrikan, Kaakkois-Aasian ja Latinalaisen Amerikan sademetsäalueista tehtiin suojelualueita. Myös mertensuojelukampanja sekä projekti tiikerien hyväksi ovat onnistuneet, sillä tiikerikanta on noussut kahdesta tuhannesta neljään tuhanteen. Myös CITES-sopimus on ollut ansiokas, sillä vuonna 2000 TRAFFICin ansiosta jäi miljardien dollareiden arvosta laittomasti pyydystettyjä villieläimiä ja uhanalaisia kasveja. Myös Boliviassa, Sambiassa ja Filippiineillä rahoitetut suojeluhankkeet ovat WWF:n aikaansaannoksia. Rion ympäristökokous kenties herätti maailman päättäjät ja liike-elämän johtajat tunnustamaan maailmaa uhkaavan ympäristökriisin. Kioton sopimuksenkin voimaansaattaminen on jatkunut sen perustamisesta (1997) lähtien.


title: WWF

text: Lokakuussa 2008 WWF ilmoitti arviostaan, jonka mukaan ilmasto lämpenee IPCC:n vuoden 2007 ennusteita nopeammin. WWF vaatii EU:lta ainakin 30 prosentin päästöjen vähennyksen välillä 1990–2020. Nämä vähennykset vaadittiin EU:n sisällä. Lisäksi kehitysmaita tulisi tukea päästöjen vähentämiseen.


title: WWF

text: WWF:n pääjohtajan James P. Leapen mukaan Suomi torjui ilmastonmuutosta lepsusti vuonna 2007. WWF selvityksen mukaan Suomi voi säästää ja tuottaa uusiutuvilla keinoilla 2,7-kertaisesti energiaa rakenteilla olevan ydinvoimalan kapasiteettiin verrattuna. Leape vastustaa ydinvoimaa sen riskien ja onnettomuusvaaran vuoksi. Leapen mukaan ydinvoimaa ei tarvita siirtymäratkaisuna, koska on jo olemassa teknologiaa, joka parantaa energiatehokkuutta.


title: WWF

text: WWF:n tavoite on fossiilisesta energiasta ja ydinenergiasta luopuminen ja tehokas uusien uusiutuvan energian muotojen edistäminen. Järjestön mielestä se on mahdollista ja välttämätöntä ympäristön kannalta kestävän, turvallisen ja rauhanomaisen turvallisuuden takaamiseksi.


title: WWF

text: WWF on järjestänyt Vuoden Luontokirja -kilpailun vuodesta 1978.


title: WWF

text: WWF on kunnioitettu järjestö, mutta jotkut kokevat sen toiminnan liian konservatiiviseksi ja lempeäksi. WWF tekee paljon yhteistyötä eri yhtiöiden, kuten Stora Enson, kanssa. Tämä on herättänyt epäilyjä siitä, kuinka vapaasti WWF voi toimia, vaikka yhtiöt eivät suoraan sitä painostaisikaan. Esimerkiksi vuonna 2003 alkanut eri luonnonsuojeluliittojen työ Lapin porometsien puolesta on johtanut osittaiseen moratorioon eli metsähakkuiden kieltoon, jonka WWF on hyväksynyt ja todennut Lapin työn tulleen tehdyksi. Samaan aikaan Greenpeace ja Suomen luonnonsuojeluliitto ovat ilmaisseet toimenpiteiden tulosten jääneen liian laihoiksi.


title: WWF

text: Suomen WWF julkaisi vuonna 2012 päivitetyn version Kuluttajan kalaoppaasta. Tämän seurauksena järjestö sai runsaasti kritiikkiä kalastajilta. WWF:n mukaan kalaoppaan suosituksilla pyritään siihen, että vaarantuneiden ja uhanalaisten kalalajien kannat vahvistuisivat siinä määrin, että kalastusta voisi tulevaisuudessa jatkaa kestävällä pohjalla. Itämeren kalastajien näkemyksen mukaan suositukset tekevät ammattimaisesta rannikkokalastuksesta taloudellisesti mahdotonta ja ohjaavat kulutusta tuontikaloihin. Kalastajat kokevat myös, että WWF haluaa säästää kalat hylkeiden ja merimetsojen ruuaksi. Myös Ruotsissa kalastajat kritisoivat WWF:n suosituksia.


title: Tuomiopäivä

text: Tuomiopäivä tai viimeinen tuomio on monissa uskonnoissa esiintyvä maailmanlopun käsite. Eräissä uskonnoissa maailmanloppuun liittyy jumalan tai jumalien tuomio vastustajilleen.


title: Tuomiopäivä

text: Sana tuomiopäivä perustuu suomalaisessa kulttuurissa lähinnä kristillisen käsitykseen maailmanlopusta. Kristinuskon mukaan Jumala tuomitsee ihmiset viimeisellä tuomiolla toisaalta sen mukaan, miten kukin on elänyt maan päällä, ja toisaalta sen mukaan keiden nimet on kirjoitettu elämän kirjaan. Taivaaseen pääsevät saavat tunnustusta hyvistä teoistaan, kadotukseen joutuvia sen sijaan rangaistaan laiminlyönneistään. Tuomio on ikuinen.


title: Tuomiopäivä

text: Jeesuksen opetuksen mukaan kukaan ei tiedä, milloin tuomiopäivä koittaa, ei edes Jeesus itse, vaan yksin Isä. Tästä huolimatta kristinuskon piirissä on kautta aikojen pyritty ennustamaan maailmanlopun päivämäärää tutkimalla erilaisia "Raamatun" kirjoituksia.


title: Tuomiopäivä

text: "Raamatun" "Johanneksen ilmestyksen" mukaan arkkienkeli Mikael sitä ennen tuhoaa vastustajansa Saatanan Harmageddonin taistelussa.


title: Tuomiopäivä

text: Koraanin toistuvina teemoina ovat usko tuomiopäivään ja tuonpuoleisessa tapahtuvaan rangaistukseen tai palkitsemiseen. Islamilaisessa eskatologiassa käydään taistelu hyvän ja pahan voimien kesken. Varsinainen viimeinen tuomio tapahtuu, kun maailmanhistoria loppuu ja kuolleet nousevat haudoistaan. Ylösnousemus koskee sekä sielua että ruumista.


title: Rumiko Takahashi

text:
Rumiko Takahashi (, s. 10. lokakuuta 1957, Niigata, Japani) on japanilainen mangataiteilija. Tuottelias Takahashi on erittäin suosittu kotimaassaan, ja hänen laajoja mangasarjojaan on julkaistu paljon myös Japanin ulkopuolella.
Hänen luomansa Ranma 1/2 oli keskeinen mangan läpimurrossa Eurooppaan.
Hän on yksi harvoja naisia, jotka tekevät ns. shōnen-mangaa. Lajityypin pääasiallinen kohdeyleisö ovat pojat ja nuoret miehet, mutta Takahashilla on paljon myös naispuolisia lukijoita.


title: Rumiko Takahashi

text: Takahashin ura lähti nousuun 1978, kun hän voitti kotimaassaan "Shonen Sunday" - lehden uusien sarjakuvataiteilijoiden kilpailun. Takahashi työskenteli ensin Kazuo Umezun apulaisena. Hänen ensimmäinen oma pitkä sarjansa oli Urusei yatsura, jonka julkaiseminen Shōnen Sunday -lehdessä alkoi 1978. Komediasarja kertoo nuoren miehen rakkaudesta avaruusolentoon. Urusei yatsurasta on tehty 195-osainen televisiosarja ja kuusi anime-elokuvaa, joista "Beautiful Dreamer – Vastustamattomat olennot" (1984) on julkaistu myös suomeksi tekstitettynä. Kaksi ensimmäistä elokuvaa on ohjannut Mamoru Oshii.


title: Rumiko Takahashi

text: Laajimmin tunnettu lienee 38 taskukirjana julkaistu Ranma ½ -sarja. Se oli yksi keskeisistä sarjoista mangan läpimurrossa Eurooppaan ja oli suosittu myös Yhdysvalloissa. Sarjasta tehty anime oli myös suosittu kansainvälisesti.


title: Rumiko Takahashi

text: Komediallinen taistelusarja kertoo nuoresta miehestä nimeltä Ranma Saotome. Ranma on saanut kiinalaiseen taikalähteeseen pudotessaan kirouksen, jonka vuoksi hän muuttuu kylmän veden vaikutuksesta naiseksi. Kuuma vesi muuttaa hänet takaisin mieheksi. Sarjaa kuljettavat tästä syntyvät tilanteet sekä se, että Ranma on kihlattu Tendon perheen Akane-tyttärelle, mistä syntyy lisää sotkuja.


title: Rumiko Takahashi

text: Takahashin sarjojen keskeisiä aineksia ovat fantasia, monenlaiset henkiolennot ja itämaisten taistelulajien mestarit. Tarinoita kuljettavat eteenpäin romantiikka ja slapstick- sekä tilannehuumori. Shōnen-mangalle tyypilliseen tapaan mieslukijoita "lahjotaan" ajoittain alastonkohtauksilla esimerkiksi kylpylöissä. Takahashia on kritisoitu sarjojen loppuratkaisujen epämääräisyydestä ja tarinan heikosta kuljetuksesta hahmojen ollessa sinänsä persoonallisia.


title: Rumiko Takahashi

text: Hänen viimeisin pitkä sarjansa, keskiaikaiseen Japaniin sijoittuva fantasiatarina Inuyasha on 558 lukua pitkä. Sen viimeinen luku julkaistiin 2008. Pitkien sarjojen lisäksi Takahashi on julkaissut lukuisia lyhyitä töitä. Vuonna 2009 hän alkoi työstää uutta sarjaansa Rinne, jossa Sakura-niminen tyttö yhdessä Rinne-nimisen luokkatoverinsa kanssa auttavat kummituksia tuonpuoleiseen. Sarja on Takahashin tavalliseen tyyliin sekoitus toimintaa, huumoria ja romantiikkaa. Ensimmäinen osa ilmestyi Suomessa 2010. Sarjan suomentaminen kuitenkin lopetettiin osan 14 jälkeen kustantajan lopetettua mangapokkareiden suomentamisen.


title: Juniper Networks

text: Juniper Networks on yhdysvaltalainen tietoliikenne- ja verkkolaitteiden valmistaja (erityisesti suuret TCP/IP–reitittimet ja palomuurit). Juniper Networksilla on yli 9 000 työntekijää.


title: Juniper Networks

text: Juniper Networks perustettiin vuonna 1996 Kaliforniassa ja uudelleen vuonna 1998 Delawaressa. Se listautui Nasdaq-pörssiin 25. kesäkuuta 1999. Vuosina 1999 ja 2000 sen osake splitattiin. Vuonna 2004 Juniper Networks osti Netscreen Technologiesin 3,4 miljardin Yhdysvaltain dollarin hinnalla.


title: Juniper Networks

text: Suomessa toimii tytäryhtiö Juniper Networks Finland Oy.


title: Tunnustuskirjat

text: Tunnustuskirjat määrittelevät luterilaisen kirkon opin. Tunnustuskirjat on kokoelma oppia selittäviä teoksia, jotka ovat syntyneet erilaisista lähtökohdista eri aikoina. Tunnustuskirjat on koottu yhteen "Yksimielisyyden kirjassa" ("Liber concordiae"). Kaikki luterilaiset eivät tunnusta Yksimielisyyden kirjaa tunnustuksenaan. Esimerkiksi Tanskan ja Norjan luterilaiset kirkot ovat hyväksyneet tunnustuksikseen vain Augsburgin tunnustuksen ja katekismukset. Suomen ja Ruotsin kirkot tunnustavat koko Yksimielisyyden kirjan. Luterilainen maailmanliitto vaatii jäsenkirkoiltaan yhtymistä erityisesti Augsburgin tunnustukseen ja katekismuksiin.


title: Tunnustuskirjat

text: Tunnustuskirjojen Yksimielisyyden kirjaan sisältyy:


title: Tunnustuskirjat

text: Yksimielisyyden kirja: Se on koko tunnustuskirjat, eli kokoelma erilaisia luterilaisia tunnustuksia, joissa määritellään sen oppia. Se on koottu ja allekirjoitettu vuonna 1580. Kaikki luterilaiset kirkot eivät ole ottaneet tunnustuksekseen Yksimielisyyden kirjaa, vaan osia siitä.


title: Tunnustuskirjat

text: Kolme vanhan kirkon tunnustusta: Ne ovat apostolinen uskontunnustus, Nikaian-Konstantinopolin uskontunnustus ja Athanasioksen uskontunnustus. Tunnustukset otettiin mukaan erityisesti sen takia, että luterilaisuus ei halunnut olla uusi kirkko. Apostolinen uskontunnustus on saanut tunnustuksista erityisaseman luterilaisuudessa ja se on selitetty Vähässä katekismuksessa. Luther myös vetosi Athanasioksen uskontunnustukseen Schmalkaldenin opinkohdissa.


title: Tunnustuskirjat

text: Augsburgin tunnustus (Melanchthon): Se on luterilaisen kirkon perustava asiakirja. Keisari Kaarle V:n koolle kutsumilla valtiopäivillä oli tarkoitus käsitellä sitä, voidaanko evankeliset (eli luterilaiset) hyväksyä valtakunnan jäseniksi. Saksin vaaliruhtinas antoi Wittenbergin teologien tehtäväksi kirjoittaa esitys olennaisimmista eroavaisuuksista opissa ja kirkollisissa käytännöissä heidän ja katolisten välillä. Ennen varsinaisen tunnustuksen muodostumista valmistuivat ns. Torgaun artikkelit, joitten kohteena olivat katolisen kirkon epäkohdat ja jotka muodostivat perustan tunnustuksen toiselle osalle, kun taas ns. Schwabach-Marburgin artikkelit muodostivat pohjan tunnustuksen ensimmäiselle osalle. Melanchthon laati tunnustuksen lopullisessa muodossaan. Aluksi oli tarkoitus antaa keisarille Torgaun artikkelit, mutta ne todettiin yhtä aikaa liian laajoiksi ja samalla riittämättömiksi, sillä niissä ei selitetty riittävästi varsinaisia oppikysymyksiä. Melanchton piti tärkeänä uskon sisällön selvittämistä, ja hän laati tunnustuksen sanamuodon Lutherin ollessa Koburgissa. Tämän tunnustuksen hän lähetti Lutherin hyväksyttäväksi. Melanchton pyrki välttämään vastapuolen ärsyttämistä ja laati esimerkiksi tunnustukseen erittäin kohteliaan esipuheen Kaarle V:lle. Tunnustus jakautuu kahteen pääosaan. Ensimmäisessä käsitellään luterilaisen opin pääkohdat (articuli fidei praecipui 1-21), jälkimmäisessä katolisen kirkon erehdyksiä (articuli, in quipus recensentur abusus mutati). Ensimmäinen osa pyrkii osoittamaan, etteivät evankeliset ole kerettiläisiä, vaan että he seisovat alkuperäisen oikean katolisen opin pohjalla. Jälkimmäinen osa pyrkii osoittamaan, että kirkkojen välinen ristiriita on syntynyt evankelisten poistettua eräitä katolisten väärinkäytöksiä ja siksi keisarin tulisi nähdä heidän asiansa oikeutus. Tunnustus luettiin valtiopäivillä 25. kesäkuuta 1530. Vuonna 1540 Melanchton teki tekstiin eräitä muutoksia pyrkien lähentymään reformoituja, erityisesti ehtoollista koskevassa kappaleessa X. Tätä versiota kutsutaan nimellä confessio variata.