title: Tutkan historia

text: Yhdysvalloissa kokeiltiin 1920- ja 1930-luvuilla CW-tyyppisiä tutkia (continuous wave, jatkuva aalto). Näiden tutkien avulla pystyttiin ilmaisemaan esimerkiksi veneen tai lentokoneen läsnäolo. 1930-luvulla Naval Research Laboratory alkoi suorittaa kokeita pulssitutkilla, joilla saatiin selville myös kohteen etäisyys. Aluksi näitä tutkia käytettiin vain ionosfäärin korkeuden mittaamiseen. Pulssitutkan kehitystä hankaloitti vastaanottoelektroniikan yksinkertaisuus. Kun elektroniikka kehittyi ja pulssit saatiin vastaanotettua luotettavasti, voitiin pulssitutkaa alkaa käyttää maanpinnalla olevien kohteiden havaitsemiseen. Vuoden 1936 loppuun mennessä NRL:ssä oli kehitetty pulssitutka, jonka kantama oli noin 40 km.


title: Tutkan historia

text: Saksassa Dr. Hans E. Hollmann, Hans-Karl von Willisen ja Günther Erbslöh perustivat yhtiön nimeltä GEMA. Hollmannin johdolla he rakensivat ensimmäisen tutkan 1934 50 cm:n aaltopituudelle. Vuonna 1935 he saivat valmiiksi täysin toimivan ilmavalvonta- ja maalinosoitustutkan, jolle tuli nimeksi Freya, sekä sen laivaan asennettavan version nimeltä Seetakt. Vuonna 1936 he saivat kehitetyksi myös Freyalle parin, ilmatorjunnan tulenjohtotutkan, jolle tuli nimeksi Würzburg, sekä yöhävittäjien ohjaustutkan, Würzburg-Riese. Niitä käytettiin koko toisen maailmansodan ajan hyvin menestyksekkäästi, ja Freya-tutka-asemia tuotettiin yli 6000 kappaletta. Samoja tutkia ostettiin Saksasta myös Suomeen vuonna 1943. Suomessa niistä käytettiin nimiä Raija (Freya), Riitta (Würzburg-Riese) ja Irja (Würzburg-Dora). Niillä oli suuri merkitys Helsingin suurpommituksien torjunnassa vuonna 1944. Noihin aikoihin laitteiden suomenkieliseksi nimeksi otettiin sana tutka. Sen lähtösana on vanha suomalainen työkalun nimitys tutkain.


title: Tutkan historia

text: Ranskassa Nancyn yliopiston professori Camille Gutton teki tutkimuksia UHF-alueen radiotekniikalla vuonna 1927. Tutkimuslaitoksessa nimeltä Laboratori National Radioeletricitie (LNR) teki tutkimusrtyötä Pierre David. Pariisissa toimi myös alan yritys Sosiété Fancaise Radioéletrique (SFR), jota johti Emil Cirardeau ja tutkimusjohtajana oli Maurice Ponte. Pariisin yliopistossa radiotekniikan tutkimustyötä teki professori René Mesny jo 1920 luvulla. Näiden tutkimusten perustella syntyi kesällä 1934 tutkatekniikkaan perustuva elektroninen sulku, barrage électromagnéticue, Ranskan ja Saksan rajalle. Ponte patentoi myös laitteen jäävuorien havaitsemiseksi. Siitä oli kaksi versiota, 16 cm:n triodilähettimellä ja 80 cm:n magnetronilähettimellä toimivat. 16 cm:n jäävuoritutka sijoitettiin matkustajalaiva S/S Normandiehen vuonna 1935. Tämä oli ensimmäinen siviilikäytössä ollut merenkulkututka aikana, jolloin tutka oli mitä suurin sotilaallinen salaisuus. Robert Warneck, Gutton ja Ponte suunnittelivat sodan jo alettua vuoden 1940 aikana uusia magnetroneja, jotka eivät kuitenkaan vielä olleet ontelomagnetroneja, ja Saksan armeijan lähestyessä Pariisia, Ponte pakeni Englantiin mukanaan useita magnetroneja. Tiedot liitettiin Boot-Randall magnetronin tietoihin ja voidaan katsoa, että edistysaskel oli merkittävä.


title: Tutkan historia

text: s/s Normandie ajoi ensimmäisen matkansa tutkalla varustettuna.


title: Tutkan historia

text: Englannissa Robert Watson-Watt, joka aateloitiin vuonna 1942 tutkan kehittämiseen liittyvän työnsä ansiosta, sai 1930-luvulla tehtäväkseen selvittää, mistä natseilla huhujen mukaan käytössä olevasta ilma-aluksia vastaan käytettävästä ns. kuolemansäteestä ("katso myös energia-ase") oli kyse. Kuolemansäde osoittautui vain huhuksi. Watson-Watt innostui selvittämään Arnold F. Wilkinsin kanssa, kuinka radioaalloista lentokoneen runkoon indusoituneet virrat säteilevät. Tutkimuksen mukaan radioaaltojen avulla voitiin havaita ilma-aluksia. Hän luovutti vuonna 1935 Yhdistyneen kuningaskunnan ilmailuministeriölle raportin "The Detection of Aircraft by Radio Methods", jossa esitettiin ilmahyökkäyksestä ennakkovaroituksen antava radiopaikannusjärjestelmä.


title: Tutkan historia

text: Vuoden 1935 lopussa järjestelmä päätettiin suunnitella ja toteuttaa. Järjestelmän koodinimenä oli aluksi RDF (Radio Direction Finding), myöhemmin Chain Home. Vuonna 1936 tutkalla oli saavutettu 90 mailin kantama. Seuraavana vuonna britit aloittivat tutkaverkon rakentamisen maan etelä- ja itärannikolle. Alun perin Chain Homen aallonpituudeksi kaavailtiin noin 50:tä metriä, koska sen arveltiin antavan parhaan kaiun. Tyypillisen pommikoneen siipien kärkiväli oli tuolloin noin 25 m, joka aikaansai puolen aallon dipolin resonanssin. Muulle radioliikenteelle aiheutuneiden häiriöiden vuoksi aallonpituus pudotettiin lopulta noin 10 metriin. Pulssintoistotaajuudeksi valittiin aluksi hyvin matala 25 Hz (puolet sähköverkon taajuudesta, jota käytettiin asemien synkronointiin), koska kaukaiset heijastukset ionosfääristä ja maanpinnasta piti eliminoida.


title: Tutkan historia

text: Sodan lopussa toiminnassa oli noin viisikymmentä Chain Home -asemaa. Sodan lopussa niiden toimintataajuus oli noin 20–30 MHz. Lähettimien huipputeho oli aluksi 350 kW ja myöhemmin 750 kW.


title: Tutkan historia

text: Lähetintantenneina käytettiin puolen aallon vaakadipoleita kiinnitettyinä aluksi neljään, myöhemmin kolmeen 110 m korkeaan ja 55 m:n välein linjassa olevaan teräsmastoon. Vastaanottoantenneina käytettiin ristikkäin asetettujen dipolien ryhmiä asennettuina neljään 73 m korkeaan puumastoon. Kyseessä oli siis bistaattinen tutka. Teknisessä mielessä Chain Homen tutkat eivät olleet kummoisia ja niiden taajuusalue oli varsin epäedullinen.


title: Tutkan historia

text: Yleisestä harhaluulosta poiketen taistelua Britanniasta ei voitettu varsinaisesti tutkien erinomaisuuden vuoksi, vaan ratkaisevassa asemassa oli tehokkaasti toiminut briettien taistelunjohtokeskus, jossa yhdistettiin tutkien ja muun ilmavalvonnan tiedot.


title: Tutkan historia

text: Komponenttitekniikka jarrutti alussa tutkan kehittymistä. Esimerkiksi näyttölaitteena käytetty katodisädeputki saavutti riittävän teknisen kypsyyden vasta 1920- ja 30-lukujen vaihteessa. Riittävän hyvien vahvistinten toteuttaminen tuli mahdolliseksi vahvistinputkitekniikan kehittymisen myötä 1930-luvun alussa. Ongelmana olivat aluksi myös suuret antennit, joiden käytöltä ei voitu välttyä, koska tutkakäyttöön riittävä teho kyettiin tuottamaan vain melko pienillä taajuuksilla (korkeintaan satoja MHz:jä).


title: Tutkan historia

text:
Jo toisen maailmansodan alussa liittoutuneet ymmärsivät, että tutkaylivoima saavutettaisiin siirtymällä suuremmille taajuuksille.
Mikroaaltotutkalla päästäisiin parempaan tarkkuuteen, pienempiin häiriöihin ja ennen muuta voitaisiin käyttää pienempiä ja kevyempiä antenneja. Riittävän suurta lähetystehoa ei kuitenkaan vielä pystytty kehittämään. Alkuvaiheessa tutkittiin kahdessa tutkimusryhmässä kilpaa magnetronia ja klystronia. Englantilaiset John Randal ja Harry Boot onnistuivat ensimmäisinä tuottamaan riittävän suuren mikroaaltotehon kehittämällään ontelomagnetronilla alkuvuodesta 1940, ja klystronin tutkimisesta luovuttiin sillä erää. Suurin piirtein samoihin aikoihin magnetroni keksittiin itsenäisesti myös Sveitsissä, Ranskassa ja Japanissa. Mikroaaltotutkan kehittäminen vaati kuitenkin paljon aikaa, rahaa ja työvoimaa. Niinpä syksyllä 1940 britit päättivät jakaa keksimänsä ontelomagnetronin ja muut tekniset salaisuutensa Yhdysvaltojen kanssa. Voimat päätettiin yhdistää ja MIT:iin perustettiin tarkoitusta varten Microwave Laboratory, jonka nimi muutettiin muutaman viikon päästä legendaariseksi Radiation Laboratoryksi. Tunnetuimpia toisen maailmansoden mikroaaltotutkia lienevät brittien lentokonetutka H2S (Home Sweet Home, 1943 alussa), joka toimi erinomaisesti saksalaisia sukellusveneitä vastaan, sekä yhdysvaltalainen tulenojohtotutka SCR-584.
Saksalaiset jäivät alakynteen tutkan kehittämisessä periaatteessa kahdesta syystä. Ensinnäkin he eivät keksineet tapaa tuottaa riittävästi mikroaaltotaajuista tehoa ja luopuivat siksi mikroaaltotutkan kehittämisestä sodan alkuvaiheessa. Kehitystyö aloitettiin Saksassa uudestaan magnetronin paljastumisen myötä (helmikuussa 1943 alas ammutun RAF:n pommikoneen H2S-tutkasta), mutta mikroaaltotutkaa lentokonekäyttöön ei ehditty saada sodan aikana valmiiksi. Toiseksi Hitlerin päätös lopettaa kaikki tutkimus, joka ei johtaisi käytännön sovellukseen vuoden sisällä, keskeytti hetkeksi saksalaisen tutkatutkimuksen.


title: Tutkan historia

text: Maalin suunnan määritysmenetelmät kehittyivät oleellisesti 1950-luvulla. Vaikka antennien keilat olivat parhaimmillaan noin 1 asteen levyisiä, voitiin päästä jopa 0,1 milliradiaanin tarkkuuteen.


title: AC Allianssi

text: AC Allianssi oli vuosina 2002–2006 toiminut vantaalainen jalkapalloseura. Kotiottelunsa se pelasi Pohjola Stadionilla. Allianssi peri talousvaikeuksiin ajautuneen Atlantis FC:n paikan Veikkausliigassa kaudeksi 2002. Parhaimmillaan Allianssi saavutti SM-hopeaa kaudella 2004 ja voitti Liigacupin kahdesti peräkkäin 2003 ja 2004. Lisäksi se ylsi Suomen Cupin finaaliin 2003. Seura ilmoitti 12. huhtikuuta 2006, että toiminnan jatkamiseen ei ole edellytyksiä sen jäätyä ilman liigalisenssiä.


title: AC Allianssi

text: Atlantis FC:n jouduttua talousvaikeuksiin kauden 2001 päätyttyä alkoivat spekulaatiot sen kohtalosta. Vuoden 2002 alkupuolella metsäyhtiö Finnforest oli mukana perustamassa uutta seuraa AC Allianssia. Atlantiksen sinipunaiset värit vaihtuivat Allianssin oranssivalkoisiin, mutta pelaajisto ja valmentajat pysyivät suurin piirtein samoina. Allianssi peri myös Atlantiksen saavuttaman UEFA Cup -paikan, vaikka kysessä olikin uusi seura. Atlantis FC puolestaan otti Kakkosessa pelanneen Atlantis Akatemian paikan.


title: AC Allianssi

text: Kausi 2004 oli Allianssille menestyksekäs. Se voitti ennen kauden alkua pelatun Liigacupin ja sijoittui Veikkausliigassa toiseksi. Toistamiseen se voitti Liigacupin vuonna 2005.


title: AC Allianssi

text: Kesällä 2005 Allianssi siirtyi ulkomaalaisomistukseen. 6. kesäkuuta 2005 julkistettiin tieto AC Allianssin yhtiöitymisestä uuden belgialaisomistuksen rahoituksen avulla. Uudelle omistajataholle oli päätynyt 90 % seurasta, loput 10 % jäi entisen ry:n haltuun. Ry:n puheenjohtaja Erkki Alaja kertoi asian julkistustilaisuudessa, etteivät kotimaiset resurssit olleet riittäneet täyttämään seuran visioita tulevaisuudesta, ja että nyt AC Allianssin tavoite on olla Suomen suurin jalkapalloseura viiden vuoden kuluessa.


title: AC Allianssi

text: Samalla sarjapaikka siirrettiin AC Allianssi ry:ltä osakeyhtiölle. Seuran uudeksi omistajaksi tuli salaperäinen kiinalainen liikemies Ye Zheyun ja toimitusjohtajaksi belgialainen Olivier Suray. Suray haukkui Veikkausliigan pelien tempoa heikoksi ja ryhtyi toimiin. Hän erotti aiemman päävalmentajan, Ari Tiittasen, ja toi tilalle uudeksi valmentajaksi Thierry Pisterin sekä kuusi uutta ulkomaalaispelaajaa: Hocine Chebaikin, Jean-Pierre La Placan, Kasim Yildizin, Mustapha Douain, Sergei Omelianovitšin ja maalivahti Gregory Goffinin.


title: AC Allianssi

text: Uudistuneen Allianssin avausottelusta FC Hakaa vastaan muodostui kuitenkin farssi. Valmentaja Pister asetti kaikki uudet pelaajat avauskokoonpanoon ja myös pitkään pelaamatta olleen maalivahti Goffinin, koska maajoukkuessakin pelannut Henri Sillanpää oli samaan aikaan juuri Belgiassa testileirillä. Myöhemmin kävi ilmi, ettei kyseisellä La Louviéren joukkueella koskaan ollut kiinnostusta Sillanpäähän. Ottelu Haka-Allianssi päättyi lopulta Hakan murskavoittoon numeroin 8-0.


title: AC Allianssi

text: Välittömästi ottelun jälkeen heräsivät epäilyt siitä, että Allianssi hävisi ottelun tahallaan. Julkisuuteen tuli muun muassa pelaajien kommentteja, joissa he ihmettelivät päässeensä pelaamaan pitkän pelitauon jälkeen. Esimerkiksi Goffin oli parhaillaan toipumassa loukkaantumisesta. Suomen keskusrikospoliisin tutkimukset eivät kuitenkaan löytäneet alustavissa tutkimuksissaan pitäviä todisteita tahallisesta häviöstä ja vedonlyöntirikoksesta. Vedonlyöntirikoksiin myös Belgiassa liitetty Suray myönsi maaliskuussa 2006, että kesän 2005 Haka-Allianssi -ottelun lopputulos oli järjestetty. Helsingin Sanomien mukaan Suray väitti myös, että järjestelyjen päätekijä olisi kuitenkin kiinalainen Ye Zheyun, josta oltiin Belgian poliisin mukaan tekemässä kansainvälistä pidätysmääräystä.


title: AC Allianssi

text: Allianssin peliesitykset olivat paikoin erinomaisia, mutta paikoin todella heikkoja. Allianssin maine ryvettyi epäilyistä kuitenkin pahanpäiväisesti, ja sen katsojamäärät romahtivat. Seuran perustajajäsen Erkki Alaja erosi lisäksi kauden päätteeksi seuran hallituksesta.


title: AC Allianssi

text: Elokuusta 2005 lähtien Allianssia hallinnoimaan perustettu, 90-prosenttisesti ulkomaalaisomistuksessa oleva A.C. Allianssi Oy löi laimin maksut ja velvoitteet. Liigapaikan haltija Allianssi ry. kyllästyi 30. marraskuuta 2005 Allianssi Oy:n toimintaan, ja irtisanoi sopimuksen sopimusrikkomukseen vedoten. Samalla Allianssi ry. päätti nostaa mahdollisesti vahingonkorvauskanteen Allianssi Oy:tä kohtaan.


title: AC Allianssi

text: Allianssi Oy:n omistaja Ye Zheyun liitettiin syksyllä 2005 Belgiassa velloviin vedonlyöntivilppiepäilyihin, ja belgialaisen "La dernière heure" -lehden haastattelussa yhtiön toimitusjohtajan Olivier Suray kertoo: "Yen kanssa oli mahdotonta toimia".


title: AC Allianssi

text: Suray kertoo myös: "Suomalaiset olisivat halunneet meidän jatkavan, mutta näissä oloissa se ei olisi enää ollut mahdollista."


title: AC Allianssi

text: Allianssin tilanne kauden 2006 suhteen oli pitkään epävarma. Velkaisessa seurassa ryhdyttiin pelastustoimiin, mutta pelaajiston piirissä syntyi joukkopako. Uudeksi valmentajaksi palkattiin Timo Askolin. Maanantaina 30. tammikuuta Palloliiton ja Veikkausliigan yhteinen liigalisenssikomitea hylkäsi Allianssin lisenssihakemuksen yksimielisesti. Pääasiassa hylkääminen liittyi velkoihin, joista Allianssin ei katsottu voivan tarpeeksi hyvin selvitä. Lisäksi seuralla oli myös henkilöstöön, hallintoon, urheilulliseen toimintaan ja menestykseen liittyviä puutteita. Allianssi valitti asiasta urheilun oikeusturvalautakuntaan, mutta valitus hylättiin. Allianssille annettiin mahdollisuus hakea sarjapaikkaa Ykköseen, mutta keskiviikkona 12. huhtikuuta ilmoitettiin, ettei seura hae sarjapaikkaa ja että sen toiminta päättyy.


title: Ray Liotta

text: Ray Liotta (s. 18. joulukuuta 1954 Newark, New Jersey) on yhdysvaltalainen näyttelijä.


title: Ray Liotta

text: Liotta opiskeli näyttelemistä Miamin yliopistossa, Floridassa, ja suoritti siellä tutkinnon Bachelor of Fine Arts (BFA). Valmistumisensa jälkeen hän esitti vuosien 1978 ja 1981 välillä Joey Perrinin roolia NBC:n saippuasarjassa "Another World". Myöhempiä televisiosarjoja, joissa hän on esiintynyt useassa jaksossa, ovat lyhytikäiseksi jääneet "Casablanca" ja "Our Family Honor" 1980-luvulta sekä "Smith" 2000-vuosikymmeneltä. Hän esiintynyt myös yhden jakson vierailurooleissa monessa sarjassa. Vuonna 2005 hänet palkittiin Primetime Emmy -palkinnolla kategoriassa paras vieraileva miesnäyttelijä draamasarjassa vierailustaan sarjassa "Teho-osasto" ("ER").


title: Ray Liotta

text: Ensimmäinen televisioelokuva, jossa Liotta näytteli, on "Hardhat and Legs" vuodelta 1980, ja ensimmäinen teatterielokuva "Kultanainen" ("The Lonely Lady") vuodelta 1983. Hänen tunnetuin elokuvaroolinsa on Henry Hillin osa Martin Scorsesen ohjaamassa rikosdraamassa "Mafiaveljet" ("Goodfellas") vuodelta 1990.


title: Ray Liotta

text: Liotta on ollut urallaan kerran ehdolla Golden Globen saajaksi, sarjassa paras miessivuosa roolityöstään Ray Sinclairina Jonathan Demmen ohjaamassa, vuonna 1986 ensi-iltansa saaneessa toimintakomediassa "Vaarallinen tyttöystävä" ("Something Wild"). Vuonna 1999 hän oli ehdolla SAG-palkinnon saajaksi kategoriassa paras miespääosa televisioelokuvassa tai minisarjassa suorituksestaan Frank Sinatrana elokuvassa "Rat Pack" ("The Rat Pack") ja vuonna 2003 Independent Spirit Awardin saajaksi suorituksestaan poliisi Henry Oakina elokuvassa "Narc".


title: Ray Liotta

text: Vuodesta 2016 lähtien Liotta on näytellyt yhtäpääosaa NBC:n rikosdraamasarjassa "Shades of Blue" jossa hän on yksikkönsä päällikkö Matt Wozniak.


title: Ray Liotta

text: Elokuva- ja televisionäyttelemisen lisäksi Liotta on näytellyt myös teatterissa. Ensiesiintymisensä Broadwayllä hän teki vuonna 2004 Stephen Belberin kirjoittamassa näytelmässä "Match", jonka muissa rooleissa olivat Frank Langella ja Jane Adams.


title: Ray Liotta

text: Liotta on myös lainannut ääntään päähenkilö videopeliin "", joka ilmestyi vuonna 2002.


title: Ray Liotta

text: Liotta kasvoi adoptioperheen lapsena. Newjerseyläiset Alfred ja Mary Liotta adoptoivat hänet, kun hän oli kuuden kuukauden ikäinen.


title: Ray Liotta

text: Hän on ollut naimisissa kerran. Hän avioitui näyttelijä-tuottaja Michelle Gracen kanssa vuonna 1997, mutta liitto päättyi eroon vuonna 2004. Parilla on yksi yhteinen lapsi, tytär Karsen (s. 1998).


title: Tornion Pallo -47

text: Tornion Pallo -47 (TP-47) on 16. marraskuuta 1947 perustettu torniolainen jalkapalloseura. Seuran toistaiseksi paras menestys on tullut kaudella 2004 Veikkausliigassa. Kaikkiaan pääsarjakausia on kaksi, 2004 ja 2005. Nykyisin sarjataso on Kakkonen.


title: Tornion Pallo -47

text:
TP-47:n lajivalikoimaan on kuulunut, nykyään ainoan edustuslajin, jalkapallon ohella muun muassa lentopallo vuosina 1955–1960, jääpallo vuosina 1948–1961 ja jääkiekko vuosina 1961–1967. Seura tunnetaan paikallisessa puheessa myös "TP:nä" ja "Pallona".
Seura perustettiin vuonna 1947, kun paikalliset VR:n työntekijät halusivat saada oman seuran. Yksi useista syistä siihen oli muun muassa se, että tuolloin oikeita jalkapalloja saivat ostaa vain Palloliiton jäsenseurat.


title: Tornion Pallo -47

text: Pelaajavalmentajana toimi Paavo Kivilompolo, joka oli edustusjoukkueen valmentajana perustamisvuodesta aina tapaturmaiseen kuolemaansa vuonna 1965 saakka. Tämän ajan torniolainen jalkapalloilun kilpakumppani oli Tornion Pallo-Veikot (ToPV). Seurat olivat silloin vahvasti alueellisia, TP-47:n pelaajat mantereen eli Tornionjoen itäpuolella asuvia Putaan kaupunginosan ja silloisen Alatornion nuoria miehiä ja ToPV:n pelaajat Suensaaressa asuvia torniolaisia.


title: Tornion Pallo -47

text: 1950-luvulla valkoisessa paidassa ja punaisissa housuissa esiintynyt torniolaisjoukkue nousi suomisarjaan kaudeksi 1958, sen ajan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle. Paikallisia kilpakumppaneita olivat rovaniemeläinen RoPS ja kemiläinen Karihaaran Tenho. Sen ajan keskeisiä seuran pelaajia olivat muun muassa maalivahti Matti Porthan, Aarnin veljekset Esa ”Esso”, Matti ja Raimo ”Rymppä” sekä Hyvärisen veljekset Reino ja Mauno.


title: Tornion Pallo -47

text: Merkkinä kehittyvästä sen aikaisesta nuoresta joukkueesta oli vuoden 1960 Suomen Cupin välieriin pääsy, jossa loppuotteluun pääsyn esti Pohjan stadionilla pelatussa ottelussa sen ajan mestaruussarjajoukkue Valkeakosken Haka 3–1-voitollaan. Seuran sarjataso vaihteli suomisarjan ja alemman maakuntasarjan välillä. Kesä 1965 oli seuran sen hetkinen huipentuma, kun TP-47 taisteli noususta silloiseen pääsarjaan eli mestaruussarjaan. Kohokohta oli 3–2-kotivoitto kauden lopuksi mestaruussarjaan nousseesta OTP:sta 2 580 katsojan läsnä ollessa Pohjan stadionilla. Kauteen mahtui loppukesästä tragedia, kun seuran pitkäaikainen valmentaja Paavo Kivilompolo menehtyi auto-onnettomuudessa ja seuran maajoukkuepelaaja Martti Tolonen loukkaantui vakavasti. Tänä aikana, 1950- ja 1960-luvuilla, TP-47:stä tuli valtakunnallisesti selvästi torniolaisen urheilun näkyvin toimija.


title: Tornion Pallo -47

text: 1970-luvulla TP-47 pelasi useita kausia II divisioonassa ollen parhaimmillaan vuonna 1973 pohjoislohkon neljäs. Vuosikymmenen parhaat pelit pelattiin naapurikaupungin SM-sarjassakin käyneen Kemin Innon kanssa. Innon SM-sarjasta putoamisen jälkeen joukko Innon kokeneita pelureita, kuten Timo Pietinhuhta, Lasse Ristimäki, Juhani Präktig sekä entiset TP-kasvatit Matti Pekkanen ja Raimo ”Rymppä” Aarni, siirtyi vahvistamaan TP-47:ää. Tällä vuosikymmenellä Martti ”Natsa” Aarni oli seuran paras maalintekijä. Veikko Äijälä oli tällöin seuran keskeisimpiä toimijoita, osan aikaa valmentajana. Syksyllä 1977 TP-47 pelasi viimeistä kertaa II divisioonassa pitkään aikaan, sillä seuraa kohtasi yli kymmenen vuotta kestänyt vaellus alemmissa sarjoissa.


title: Tornion Pallo -47

text: Kun torniolaisjoukkueet, TP-47 ja ToPV, eivät onnistuneet nousemaan ylemmälle sarjatasolle kuin III divisioonaan 1980-luvun alussa, päädyttiin yhteishankkeeseen Tornion Palloseura (ToPS), joka aloitti keväällä 1984 Tornion jalkapalloilun ykkösseurana, perustajaseurojen jäädessä hoitamaan junioritoimintaa. Samanaikaisesti naapurikaupunki Kemi purjehti myötätuulessa KePSin noustessa SM-sarjaan. Muutamia torniolaistaustaisia pelimiehiä vahvisti silloista KePSiä, kuten Kari Gullsten ja Tuomo Husa. Torniolainen fuusioseura epäonnistui ja keväällä 1987 TP-47 aloitti V divisioonasta junioripitoisella joukkueella. Sen aikaisista torniolaisseuroista Tornion Tarmo oli hetken aikaa kaupungin vahvin jalkapalloseura, kun taas entinen kilpakumppani ToPV keskittyi yksinomaan jääpalloon.


title: Tornion Pallo -47

text: Tultaessa 1990-luvulle seura alkoi tavoitella nousua II divisioonaan. Vuonna 1993 seura onnistui nousussa, mutta kaudesta tällä sarjatasolla tuli ”ranskalainen visiitti”. Tähän kauteen liittyy 14-vuotiaiden Henri Sillanpään ja Teemu Tainion pelaaminen TP-47:n edustusjoukkueessa. Näihin aikoihin alkoi myös näkyä ulkomaalaispelaajia TP:n riveissä. Jo 1980-luvulla englantilaisia oli esiintynyt hetkellisesti joukkueen riveissä, mutta vasta 1990-luku toi seuraan pitempiaikaisia ulkomaalaisvahvistuksia. Muun muassa venäläinen Sergei Bondar oli 1990-luvun alussa useampana vuonna seuran pelaajavalmentajana.


title: Tornion Pallo -47

text: Vuonna 1998 alkoi nousu kohti ylempiä sarjatasoja, nousu Kakkoseen ja siellä kaksi seuraavaa kautta ja nousu Ykköseen syksyllä 2000. Seura nousi kaudeksi 2004 Veikkausliigaan, jossa se pelasi kaksi kautta. Kaudella 2005 se tuskaili maalinteko-ongelmien kanssa ja sijoittui sarjan viimeiseksi pudoten Ykköseen, jossa se on pelannut vuodet 2006–2009. Kausi 2009 päättyi pettymykseen ja kovasta taistelusta huolimatta torniolaiset putosivat niukasti Kakkoseen.


title: Tornion Pallo -47

text: Vietettäessä 50-vuotisjuhlia seuran entiset aktiivit vuosien varrelta valitsivat sen hetkisen Tornion Pallo -47:n tähtijoukkueen. Todettiin, että "”kyselyyn vastanneiden moraali oli korkea, sillä vastaajat olivat ’unohtaneet’ mainita oman nimensä parhaiden pelaajien kohdalla, vaikka nimi lähes kaikkien muiden vastauksista löytyikin”". Niinpä listasta tuli silloin seuraava eli vuosien 1947–1996 kokemusten pohjalta:Seuran tunnetuimpia kasvatteja ovat Suomen maajoukkueessakin esiintyneet Teemu Tainio ja Henri Sillanpää. Muita maajoukkueissa esiintyi on mm. Tommi Halonen. Viimeisten vuosien ajalta menestyneitä TP:n pelimiehiä ovat olleet lisäksi Jukka Hakala, Pekka Kainu ja Keijo Huusko.


title: Turvatyyny

text: Turvatyyny on autossa turvavyön apuna automaattisesti toimiva turvavaruste, typpikaasulla onnettomuuden sattuessa täyttyvä tyyny, jonka tehtävänä on lieventää kolarin seurauksia estämällä matkustajia tai auton ulkopuolisia jalankulkijoita loukkaantumasta.


title: Turvatyyny

text: Tyynyn täyttäminen toteutetaan räjähdyspanoksella, jonka laukeamista ohjaa elektroninen turvatyynyn ohjainlaite. Kun ohjainlaite saa tiedon törmäyksestä törmäysantureilta, se laukaisee turvatyynyn. Törmäysanturit reagoivat yleensä törmäyksessä esiintyviin erittäin suuriin kiihtyvyyksiin. Joidenkin antureiden toiminta perustuu myös paineen nousuun kolarissa, esimerkiksi sivutörmäystunnistin voi perustua paineen nousuun suljetun oven sisällä, jos oveen törmätään ulkopuolelta. Turvatyyny täyttyy muutamassa sadasosasekunnissa törmäyksen tapahduttua, ottaa vastaan eteenpäin sinkoutuvan matkustajan ja tyhjenee saman tien, noin 0,2 sekuntia törmäyksen jälkeen.


title: Turvatyyny

text: Yleisin turvatyynytyyppi on ohjauspyörän keskiöön sijoitettu kuljettajan turvatyyny. Melkein jokaisessa uudessa autossa on myös etumatkustajan turvatyyny, joka on sijoitettu kojelaudan sisään. Turvatyynyt laukaisee keskusyksikkö, joka on yleensä sijoitettu auton keskiosaan. Lisäksi järjestelmä sisältää yhden tai useamman törmäysanturin. On kuitenkin olemassa kuljettajan turvatyynyjä, joissa koko laukaisujärjestelmä on sijoitettu ohjauspyörään.


title: Turvatyyny

text: Kuljettajan turvatyynyn tilavuus on yleensä noin 50 litraa. Matkustajan turvatyyny on noin 100-litrainen, koska etäisyys kojelautaan on suurempi kuin ohjauspyörään.


title: Turvatyyny

text: Suurimmassa osassa uusista autoista on sivuturvatyynyt ja verhoturvatyynyt, jotka suojaavat matkustajia sivutörmäyksiltä ja läpäiseviltä iskuilta. Niillä on omat törmäysanturinsa tavallisesti keskipylvään alapäässä. Sivuturvatyynyt on sijoitettu istuimen selkänojan reunaan tai ovipaneeliin, ja niiden tilavuus on yleensä 10–15 litraa. Sivuturvatyynyn täytekaasuna käytetään usein argonia. Verhoturvatyynyt on sijoitettu katon reunoihin, ja niiden tarkoituksena on estää matkustajan päätä iskeytymästä sivuikkunaa tai auton ulkopuolista esinettä, kuten toista ajoneuvoa tai pylvästä vasten. Ne ovat pituudeltaan riittävän pitkiä suojaamaan sekä etu- , että takaistuimella istuvat matkustajat. Toinen ratkaisu on yhdistetty päätä ja rintakehää suojaava turvatyyny, joka laukeaa perinteisen sivuturvatyynyn tavoin istuimesta tai ovipaneelista. Tällainen turvatyyny löytyy useimmiten avoautoista, sillä katon ollessa auki verhoturvatyynyt eivät voisi toimia oikealla tavalla.


title: Turvatyyny

text: Jalkatilaan sijoitetut polviturvatyynyt ovat yleistymässä uusissa autoissa. Ne suojaavat kuljettajan ja etumatkustajan polvia, sääriä ja reisiä kojelaudan ja ohjauspylvään kovien rakenteiden iskuilta. Ensimmäisenä autonvalmistajana polviturvatyynyn otti käyttöön Kia, Sportage-mallissaan vuonna 1996.


title: Turvatyyny

text: Joistain automalleista löytyy myös turvavyön sisään sijoitettuja turvatyynyjä. Niiden tehtävänä on vähentää törmäyksessä turvavyön rintakehään kohdistavaa rasitusta.


title: Turvatyyny

text: Volvolla ja Subarulla (XV-mallissaan) on jo jalankulkijoiden turvatyynyjä autoissaan. Ne on sijoitettu konepellin alle, ja törmäyksen sattuessa tyyny tulee esiin estäen jalankulkijan pään osumisen auton konepeltiin ja tuulilasiin. Samalla konepelti nousee hieman ylöspäin, mikä lieventää iskua.


title: Turvatyyny

text: Yleensä matkustajan turvatyyny voidaan poistaa käytöstä esimerkiksi pienen lapsen kuljettamiseksi turvaistuimessa. Tämä on tärkeää siksi, että laukeava turvatyyny heittää lapsen istuimineen päin selkänojaa. Jos turvaistuimessa istuvaa lasta kuljetetaan autossa jossa matkustajan turvatyynyä ei saa kytkettyä pois päältä, niin turvaistuin sijoitetaan auton takapenkille lapsen selkä menosuuntaan päin.


title: Turvatyyny

text: Poistamiseen on useissa automalleissa valmis kytkin kojelaudassa. Ellei kytkintä ole, voidaan poisto suorittaa asiantuntevassa korjaamossa elektronisesti.


title: Turvatyyny

text: Autossa on usein keskellä, edessä ja sivuilla kiihtyvyysanturit. Ne rekisteröivät nopeusmuutoksia ja heilahduksia. Mikäli auto törmää esteeseen, antaa anturi signaalin turvajärjestelmän keskusyksikölle, joka edelleen laukaisee tarvittavat turvatyynyt. Monissa uusissa automalleissa ympäripyörähdyksen sattuessa anturi antaa käskyn täyttää sivuturvatyynyt parhaan suojauksen aikaansaamiseksi. Avoautoissa sama anturi myös aktivoi ympäriajosuojan, jonka avulla saadaan säilytettyä selviytymistila auton sisällä, eikä korirakenne pääse painumaan kasaan murskaten matkustajat ohjaamon ja maanpinnan väliin.


title: Turvatyyny

text: Autojen lisäksi turvatyynyjä löytyy jo muistakin kulkuneuvoista, kuten moottoripyöristä ja lentokoneista. Lentokoneiden turvatyynyt on sijoitettu turvavyön sisälle, ja niitä voidaan käyttää niin pienkoneissa kuin suurissa matkustajakoneissakin.


title: Pyhä Lucia

text: Pyhä Lucia (, ortodoksisessa kirkossa: Pyhä neitsytmarttyyri Lucia Syrakusalainen (283–304) on katolisen kirkon kanonisoima pyhimys ja ortodoksisen kirkon muistelema pyhä, joka koki marttyyrikuoleman keisari Diocletianuksen vainossa tämän hallituskauden lopulla noin vuonna 304. Mitään muuta Luciasta ei varmuudella tiedetä, mutta hänen historiallisuuttaan ei epäillä. Lucia on sokeiden ja näkövammaisten pyhimys.


title: Pyhä Lucia

text: Lucian päivää vietetään 13. joulukuuta. Muistopäivä kuuluu alun perin katoliseen pyhimyskalenteriin, mutta nykyisin sitä vietetään ennen kaikkea ruotsinkielisessä kulttuurissa. Perinteeseen kuuluu Lucia-neito, joka on pukeutunut valkoisiin vaatteisiin, punaiseen vyöhön ja kynttiläkruunuun ja pitää kädessään kynttilää.


title: Pyhä Lucia

text: Lucia syntyi vuonna 283 Syrakusassa, Sisiliassa. Hänen isänsä, joka oli ylhäistä sukua oleva roomalainen, kuoli Lucian ollessa hyvin nuori, ja hän jäi äiteineen vaille holhoojaa. Tuohon aikaan Roomassa jokaisella naisella piti olla holhooja, joka oli hänestä vastuussa. Ensin se oli isä ja sitten aviomies, tarvittaessa myös veli saattoi toimia siskonsa holhoojana. Koska Lucian perhe oli varakas, hänelle oli varattu hyvät myötäjäiset ja hän oli kihloissakin. Isän kuoleman jälkeen perhettä kohtasi kuitenkin toinen onnettomuus, kun Lucian äiti sairastui punatautiin, josta selviytymismahdollisuudet olivat pienet. Neljän vuoden sairauden jälkeen äidin voimat alkoivat heiketä. Lucia kuuli kuitenkin, että Cataniassa kuolleen Pyhän Agathan pyhäinjäännöksillä rukoilemalla moni on kokenut ihmeparantumisen. Lucia saikin äitinsä suostutelluksi tulemaan kanssaan Cataniaan Pyhän Agathan haudalle rukoilemaan.


title: Pyhä Lucia

text: Ihme tapahtui ja äiti parantui, jolloin Lucia päätti kääntyä kristinuskoon ja hän vannoi pysyvänsä neitsyenä Pyhän Agathan tavoin. Oman myötäjäisosuutensa Lucia pyysi itselleen ja käski jakaa sen köyhille. Perheen palvelija kertoi Lucian sulhaselle, että Lucia oli jakanut myötäjäiset köyhille ja että hän ei menisikään naimisiin tämän kanssa, vaan on kääntynyt kristinuskoon ja menee naimisiin jonkin varakkaan jalosukuisen herran kanssa.


title: Pyhä Lucia

text: Mustasukkainen ja harhaan johdettu sulhanen ilmiantoi Lucian viranomaisille, koska Roomassa kristinusko oli kielletty. Lucia joutui oikeuden eteen, missä hänen kerrotaan vastanneen:


title: Pyhä Lucia

text: Lopulta Lucia tuomittiin vietäväksi bordelliin raiskattavaksi. Tällöin Pyhä Henki kuitenkin täytti Lucian, ja hän muuttui niin painavaksi, että häntä ei pystytty miesvoimin siirtämään. Vaikka apuun tuotiin vetohärkiäkin, Lucia pysyi järkähtämättä paikoillaan. Kun häntä ei saatu siirrettyä, hänet kertomuksen mukaan päätettiin polttaa. Lucian ympärille rakennettiin rovio, ja häntä valeltiin palavalla piellä ja kiehuvalla öljyllä. Tuli ei kuitenkaan pystynyt vahingoittamaan Pyhän Hengen täyttämää Luciaa. Lopulta hänet surmattiin miekalla teloittamalla.


title: Pyhä Lucia

text: Toinen, myöhemmin syntynyt legenda kertoo, että eräs nuorukainen, joka ei ollut kristitty, ahdisteli Luciaa kanssaan naimisiin, koska oli rakastunut tämän kauniisiin silmiin. Kun ahdistelu ei näyttänyt päättyvän lainkaan, niin lopulta Lucia repi silmät päästään ja lähetytti ne tarjottimella nuorukaiselle. Legendan mukaan, kun Neitsyt Maria näki Lucian vahvan uskon, hän antoi Lucialle entisiä kauniimmat uudet silmät. Kerrotaan, että nuorukainen puolestaan järkyttyi tapahtuneesta kovin ja sen seurauksena kääntyi kristinuskoon.


title: Pyhä Lucia

text: Lucia-neidon juhlaa vietetään erityisesti Ruotsissa, jonne juhlan vietto on levinnyt katolisesta kalenterista.


title: Mancala

text: Mancala on yksi maailman vanhimmista lautapeleistä ja etenkin Afrikan ja Aasian maissa suosittu lautapelityyppi, joka perustuu pikkukivien tai vastaavien pelimerkkien "kylvämiseen" pelilaudalla oleviin koloihin. Parhaiten länsimaissa tunnettuja ryhmän pelejä ovat oware, kalaha, omweso ja bao. Mancala-peleillä on monissa maissa samankaltainen asema kuin shakilla on länsimaissa, ja esimerkiksi omweso on Ugandan kansallispeli.


title: Mancala

text: Suomessa on myyty "Kolokolo"-nimistä peliä, johon kuuluu mancala-pelien pelaamiseen soveltuva pelilauta ja pelimerkkejä. Pelin nimi on kuitenkin suomalaisten markkinoijien keksimä eikä vastaa afrikkalaisten tai aasialaisten pelien nimiä.


title: Mancala

text: Tyypillinen mancala on kaksinpeli, jossa pelilauta on jaettu kahtia: kummallakin pelaajalla on esimerkiksi kuusi koloa ja varastokolo eli mancala. Ennen pelin alkua kolot varastoa lukuun ottamatta täytetään pelimerkeillä, esimerkiksi kolme tai neljä kiveä kuhunkin koloon. Pelin siirto muodostuu yleensä siitä, että pelaaja poimii jostain oman puolensa kolosta kaikki pelimerkit ja "kylvää" ne yksitellen seuraaviin koloihin, tavallisesti pelilautaa vastapäivään kiertäen. Jos viimeinen jyvä sattuu ennestään oman puolen tyhjään koloon, pelaaja saa "kaapattua" vastapäätä olevasta toisen pelaajan kolosta kaikki pelimerkit omaan mancalaansa. Yksinkertaisimmissa peleissä voittaja on se, joka saa suuremman varaston.


title: Mancala

text: Monet mancala-pelit ovat säännöiltään huomattavastikin tätä monimutkaisempia. Vaativimmissa mancala-peleissä pelitilanteiden monipuolisuus ja haastavuus voi vastata jopa shakin tai go:n kaltaisten pelien tasoa.


title: Mancala

text: Mancala-pelien tutkimukseen on tuonut ongelmia se, että pelien samoista versioista käytetään eri kulttuureissa eri nimityksiä. Itse asiassa nimi Mancala viittaa yhteen arabialaiseen versioon peleistä. Se ei ole sopiva pelien yleisnimeksi, vaikka sitä siinä tehtävässä käytetäänkin. Muutamat pelitutkijat suosittelevat peliperheen yleisnimeksi pelitekniikkaan liittyviä termejä "Count and Capture" eli "Laske ja ryöstä" tai Sowing games eli Kylvöpelit.


title: Vartiokylä

text: Vartiokylä () on 30 000 asukkaan kaupunginosa Itä-Helsingissä. Suurin osa aluetta on kuulunut Puotilan kartanolle. Uuden Porvoontien, nykyisen Itäväylän valmistuttua 1930-luvulla Helsingin työväki alkoi rakentaa alueelle pieniä asuintaloja. Nykyisin alueella on pientaloalueiden lisäksi tiiviitä kerrostaloalueita sekä pienteollisuutta.


title: Vartiokylä

text: Vartiokylä on yksi Helsingin kaupunginosista, johon kiinteistöpohjaisen jaon mukaan kuuluvat seuraavat osa-alueet: Vartioharju (5 900 asukasta), Puotila (4 800 as.), Puotinharju (3 700 as.), Myllypuro (9 200 as.), Marjaniemi (2 000 as.), Roihupellon teollisuusalue (17 as) sekä Itäkeskus (4 600 as.). Vartiokylä on myös peruspiiri, mutta tällöin Myllypuroa ei lasketa siihen kuuluvaksi vaan omaksi peruspiirikseen.


title: Vartiokylä

text: Puhekielessä Vartiokylällä tarkoitetaan yleensä Vartioharjun aluetta, eikä esimerkiksi Itäkeskusta, Puotinharjua tai Myllypuroa mielletä osaksi sitä.


title: Vartiokylä

text: Vartiokylän alkuperäinen ruotsinkielinen nimi Botby johtuu todennäköisesti vanhasta ruotsalaisesta miehennimestä Bote. Eräissä vanhoissa asiakirjoissa kylän nimi on kuitenkin satunnaisesti esiintynyt myös muodossa Boteby (1543), Böteby (1544) tai Bååteby (1566), mikä todennäköisesti on pelkkä kirjoitusvirhe, mutta se on saanut jotkut tutkijat olettamaan, että nimi johtuisi vartiotulta tarkoittavasta sanasta "böte" ja viittaisi täten alueella sijaitsevaan Vartiokylän linnavuoreen. Tämän vuoksi alueen suomenkieliseksi nimeksi vahvistettiin vuonna 1946 Vartiokylä. Aikaisemmin se samoin kuin siellä sijaitseva Puotilan kartanokin oli tunnettu suomeksi nimellä Puotinkylä, mihin nykyisinkin viittaavat Puotinharjun ja Puotilan osa-alueiden nimet.


title: Vartiokylä

text: Botby kuuluu Helsingin pitäjän vanhimpiin, jo keskiajalla asutettuihin kyliin. Vuonna 1765 toimitetussa isossajaossa kylä jaettiin kuuteen maakirjataloon, joista Rååns, Klafvis ja Domars olivat jo sitä ennen muodostaneet Botbyn kartanon. 1910-luvulta lähtien myös Vartiokylän tienoille alkoi syntyä Helsingin itäistä esikaupunkiasutusta. Lähinnä Kulosaaren ja Herttoniemen seutujen huvila-asutukseen liittyen perustettiin vuonna 1917 Botby Gods Aktiebolag, joka osti samana vuonna Botbyn kartanon. Senaatin julistettua Botbyn eli Puodinkylän taajaväkiseksi yhdyskunnaksi vuonna 1917 kartanoon kuuluneet tilat yhdistettiin Botby Villasamhälle -nimiseksi tilaksi vuonna 1920 ja sen alueille alettiin suunnitella huvilakaupunkia. Ensimmäiseksi huvila-asutusta syntyi Marjaniemen alueelle, ja vuonna 1925 asutus järjestäytyi Oy Marjaniemen Huvilayhdyskunnaksi, jonka toimesta laadittiin rakennusjärjestys vuonna 1926. Puodinkylän kartanon muilla alueilla palstoitus pääsi vauhtiin vuosina 1925–1927, ja vuoteen 1936 mennessä oli koko Botby Villasamhälle -tilan maat palstoitettu asuntotiloiksi. Helsingin kaupunki osti Puodinkylän kartanon kantatilan rakennuksineen vuonna 1933.


title: Vartiokylä

text: Vartiokylä liitettiin Helsinkiin Helsingin maalaiskunnasta vuoden 1946 suuressa alueliitoksessa. Alueelle on vuodesta 1949 lähtien vahvistettu asemakaavoja vaiheittain. Kadunnimistöön sijoitettiin vanhoista teidennimistä kaikki käyttökelpoiset, mutta suurin osa siitä on täytynyt sepittää eri aihepiirejä käyttäen. Vartiokylä jaettiin Puotilan ja Marjaniemen osa-alueisiin vuonna 1959, ja nimi Puotinharju tuli osa-alueen nimenä käyttöön vuonna 1964. Alkujaan Herttoniemen kylään ja kaupunginosaan kuulunut Myllypuro siirrettiin Vartiokylään ja muodostettiin sen osa-alueeksi vuonna 1959.


title: Vartiokylä

text: Itäväylä ja Kehä I risteävät Vartiokylässä ja tarjoavat henkilöautoliikenteen tukirangan kaupunginosalle.


title: Vartiokylä

text: Vartiokylän joukkoliikenneyhteydet ovat pitkälti metron varassa. Itäkeskuksen, Myllypuron ja Puotilan metroasemat sijaitsevat alueella. Liityntälinjat syöttävät metroasemista kauempana sijaitsevien alueiden asukkaita metroon. Metron ja liityntälinjojen lisäksi Vartiokylää palvelevat poikittaislinjat 54 (Kehä ykköstä Pitäjänmäkeen), 58,B (Pasilan kautta Meilahteen/Munkkivuoreen) ja runkolinja 550, Kehä I:stä Malmin suunnalle kulkevat linjat 554 (Tapaninkylään) ja 561 (Lentoasemalle). Alueella kulkee lisäksi monia pienkalustolinjoja, mm. 801 ja 805.


title: Vartiokylä

text: Alueella on hienoja luontokohteita kuten Vartiokylänlahden rannat, Marjaniemen siirtolapuutarha ja Puotinharjun ja Myllypuron väliset metsät. Puistoa ja metsää on yhteensä alueella 277 hehtaaria.


title: Vartiokylä

text: Vartiokylässä on kaksi uimarantaa, yksi Puotilassa ja toinen Marjaniemessä. Alueella on kattava kevyen liikenteen väylien verkosto. Leikkipuistoja on neljä: Riskutien puistikko Vartioharjussa, Rusthollarin leikkipuisto Puotilassa, Mustapuron leikkipuisto Puotinharjussa ja Ison-Antin leikkipuisto Itäkeskuksessa.


title: Vartiokylä

text: Terveysasemia Vartiokylässä on kaksi, apteekkeja neljä. Kelan toimistoja löytyy yksi. Alueella on kaksi kirjastoa, Myllypuron mediakirjasto ja Itäkeskuksen kirjasto, ja kirjastoauton pysäkkejä on neljä. Kirkkoja Vartiokylässä on puolestaan kolme: Matteuksenkirkko, Puotilan kappeli ja Vartiokylän kirkko.


title: Vartiokylä

text: Vartiokylässä sijaitsee Pohjoismaiden suurin kauppakeskus Itis. Myös Puotinharjun ja Puotilan vanhat ostoskeskukset ovat yhä hengissä. Myllypuron vanha ostoskeskus purettiin, ja uutta rakennetaan tilalle, tavoitteena saada Myllypuron ostari valmiiksi vuoteen 2012 mennessä. Alueella on viisi erillistä lähikauppaa: Vartioharjun, Puotinharjun ja Myllypuron Alepat, Puotilan Alepa ja Myllypuron Siwa. Päivittäistavarakauppoja alueella on 18. Vähittäiskaupan liikkeitä oli vuonna 2005 yhteensä 238 kappaletta.


title: Vartiokylä

text: Ravintoloita ja kahviloita Vartiokylästä löytyy 90 kappaletta. Suurin osa näistä on keskittynyt Itäkeskukseen.


title: Vartiokylä

text: Alueella on 44 sisäliikuntatilaa ja yksi urheilukenttä. Sisäliikuntatiloista merkittävimpiä ovat Itäkeskuksen uimahalli, Liikuntamyllyn sisäliikuntakeskus, Arena Center -salibandyhalli, jalkapallohalli Pallomylly, Myllypuron tennishallit, Myllypuron jäähalli sekä Myllypuron liikuntapuisto. Puotilan urheilukentän lisäksi asukkaat voivat käyttää alueen koulujen kenttiä.


title: Vartiokylä

text: Päiväkoteja alueella on 16. Lisäksi alueella tarjotaan myös perhepäivähoitoa. Yhteensä päiväkodeissa ja perhepäivähoidossa on alueella 1214 lasta.


title: Vartiokylä

text: Suomenkielisiä ala-asteita on alueella kolme: Vartiokylän ala-aste, Puotilan ala-aste ja Myllypuron ala-aste. Alueen ainoa ruotsinkielinen koulu on yhtenäinen peruskoulu Botby grundskola. Suomenkielisiä yläasteita on puolestaan kaksi, jotka ovat Vartiokylän yläaste ja Myllypuron yläaste. Alueen ainoa yhtenäinen peruskoulu on Itäkeskuksen peruskoulu. Peruskoulua käy Vartiokylässä 3130 oppilasta. Itäkeskuksen lukio on alueen ainoa lukio. Oppilaita sillä on 554. Alueen nuorista huomattava osa suuntaakin lukioon muualle Helsinkiin.


title: Faisal II

text: Faisal II (Faiṣal ibn Ghāzī ibn Faiṣal Āl Hāshim, 2. toukokuuta 1935 – 14. heinäkuuta 1958) oli Irakin viimeinen kuningas 1939–1958.


title: Faisal II

text: Faisal oli Irakin toisen kuninkaan, Ghazin ja kuningatar Aliyan poika. Kuningas Ghazi kuoli vuonna 1939 selvittämättömässä auto-onnettomuudessa, jotkut väittivät vaikutusvaltaisen ministerin Nuri al-Sa’idin miesten tappaneen hänet. Kolmivuotiaasta Faisalista tuli kuningas 4. huhtikuuta 1939. Hänen setänsä Abdulilah ibn Ali toimi valtionhoitajana vuodet 1939–1953, sekä pääministeri Rašid Ali al-Kailani lyhyen aikaa kolmeen otteeseen.


title: Faisal II

text: Huhtikuussa 1941 kansallismielinen pääministeri Rašid Ali al-Kailani kaappasi vallan Abdulilahilta. Kuningatar ja Faisal salakuljetettiin maasta. Vuonna 1950 kuningattaren kuoleman jälkeen Abdulilahista tuli kuninkaan ainoa holhooja.


title: Faisal II

text: Faisal kävi Harrowin koulua Isossa-Britanniassa serkkunsa Hussein bin Talalin kanssa, josta tuli myöhemmin Jordanian kuningas. Pojat olivat läheisiä, ja suunnittelivat jopa yhdistävänsä valtakuntansa vastustaakseen militanttia pan-arabinationalismia.


title: Faisal II

text: Faisal II kruunattiin 2. toukokuuta 1953 Bagdadissa hänen saavutettuaan täysi-ikäisyytensä. Marraskuussa Husseinista tuli Jordanian kuningas. Faisal pyrki uudistamaan maataan laajoilla pato-, silta- ja kasteluhankkeilla. Hän rakennutti myös kouluja ja sairaaloita. 1. helmikuuta 1958 naapurimaa Syyria muodosti Nasserin johtaman Egyptin kanssa Yhdistyneen arabitasavallan. Vain kaksi viikkoa myöhemmin 14. helmikuuta hašemiittikuningaskunnat muodostivat samanlaisen liiton, Irakin ja Jordanian arabiliittovaltion. Faisalista, vanhemmasta hašimidien suvusta, tuli maan päämies.


title: Faisal II

text: Faisalin valtakausi uuden maan johdossa kesti vain viisi kuukautta. Kesällä Hussein pyysi Irakin armeijan apua Jordaniaan. Kenraali Abdulkarim Qasim käytti joukkojen siirtoja hyväkseen, kaappasi vallan vuonna 1958, valtasi Bagdadin ja julisti tasavallan syntyneeksi 14. heinäkuuta. Samana päivänä Faisal II, toiset kuningasperheen jäsenet ja johtava ministeri Nuri al-Sa’id kuolivat tasavaltalaissotilaiden tuleen.


title: Kurkimäki (Helsinki)

text: Kurkimäki () on Mellunkylän kaupunginosan osa-alue. Itä-Helsingissä Kehä I:n pohjoispuolella sijaitsevalla alueella asui vuoden 2017 alussa noin 2 731 asukasta. Kaupunkirakenteen osalta Kurkimäki kytkeytyy saumattomasti alueen pohjoispuolella sijaitsevaan Kontulaan ja länsipuolella olevaan Kivikkoon. Kurkimäki on rakennettu 1980-luvulla Myllypuron ja Kontulan väliin. Kurkimäessä on hyvin säilynyt linnoitus, joka on osa venäläisten rakentamaa linnoitusketjua ennen ensimmäistä maailmansotaa.


title: Kurkimäki (Helsinki)

text: Kurkimäen palvelut (koulu, terveyskeskus, kirjasto) nivoutuvat yhteen välittömässä naapurissa olevien kaupunginosien kanssa. Myllypuron, Kontulan ja Kivikon lisäksi palveluja haetaan Vesalasta tai Itäkeskuksesta.


title: Kurkimäki (Helsinki)

text: Kurkimäen omalla osa-alueella sijaitsee muun muassa korttelitalo, viisi päiväkotia, leikkipuisto ja muutama pizzeria.


title: Kurkimäki (Helsinki)

text: Lähistöllä oleviin liikuntamahdollisuuksiin lukeutuvat muun muassa Myllypuron urheiluhallit (esimerkiksi Liikuntamylly), Kontulan uimahalli ja Kivikon kehittyvän liikuntapuiston palvelut sekä valaistu ulkoilulenkki (3,6 km). Etelään Kehä I:n ali pääsee parin kevyen liikenteen alikulun kautta.


title: Kurkimäki (Helsinki)

text: Kurkimäki tarjoaa työpaikan noin 600 hengelle. Suuri osa työpaikoista löytyy Kontulantien molemmille puolille sijoittuvista toimitila- ja teollisuuslaitoksista. Myös palvelusektori on merkittävä työllistäjä.


title: Kurkimäki (Helsinki)

text: Kurkimäki sijaitsee Helsingin metron liityntäliikennealueella. Sekä Myllypuron metroasema että Kontulan metroasema ovat lyhyehkön kävely- tai linja-automatkan päässä.


title: Viikinmäki

text: Viikinmäki () on asuinalue Koillis-Helsingin Viikissä, Pihlajiston vieressä. Sitä rajaavat Lahdentie, Vantaanjoki ja Herttoniemen teollisuusrata. Hallinnollisesti Viikinmäki lasketaan kaupunginosajaossa Viikin osa-alueeksi ja piirijaossa Latokartanon peruspiirin osa-alueeksi, vaikka se onkin toisella puolella moottoritietä kuin muu Viikki.


title: Viikinmäki

text: Viikinmäessä asuu noin 2 200 ihmistä. Länsiosan asuntorakentaminen on vielä kesken. Valmiiseen Viikinmäkeen tulee 2020-luvulla noin 3 700 asukasta. Siellä on omistus-, vuokra-, hitas- ja asumisoikeusasuntoja.


title: Viikinmäki

text: Päiväkodin, starttiluokan, ala-asteen luokat 1–6 sekä kerhotiloja asukkaille tarjoava Viikinmäen korttelitalo valmistui lokakuussa 2014. Viikinmäen koillisosassa toimii jo päiväkoti Vikkeri. Muut palvelut hoidetaan muualla Viikissä ja Pihlajistossa.


title: Viikinmäki

text: Viikinmäellä sijaitsi ampumarata vuoteen 2005 asti. Maa-aineksen puhtautta seurataan tarkasti rakentamisen yhteydessä, mikä seikka on vaikuttanut asuinalueen valmistumisen aikatauluun.


title: Viikinmäki

text:
Viikinmäessä sijaitsee myös maanalainen vuonna 1994 valmistunut jätevedenpuhdistamo. Puhdistamo käsittelee teollisuuden ja 800 000 ihmisen jätevedet Helsingin ja seitsemän naapurikunnan alueilta. Puhdistetut jätevedet johdetaan 16 kilometriä pitkää purkutunnelia pitkin avomerelle.
Viikinmäen alueella Kuninkaankartanonsaarella sijaitsi 1550-luvulta venäläisten hävitykseen vuonna 1571 asti Viikin kuninkaankartano.


title: Viikinmäki

text: Viikinmäen läpi Harjannetietä kulkee Rautatientorilta Malmille menevä bussilinja 71 sekä ruuhkavuoro 71B Viikin tiedepuistoon. Lisäksi pienkalustolinja 701 kulkee Viikistä Malmin suuntaan Viikinmäen läpi.


title: Vesala (Helsinki)

text: Vesala () on Mellunkylään kuuluva noin 7 000 asukkaan osa-alue itäisessä Helsingissä, Kontulan kupeessa. Alueen asuntokanta sisältää lähinnä pohjoisessa ja lännessä pientaloja 1950-luvulta, ja etelässä kerrostaloja 1980-luvulta. Alueen pientaloaluetta on viime vuosina täydennysrakennettu.


title: Vesala (Helsinki)

text: Vesalaa palvelevat Kontulan ja Mellunmäen metroasemat sekä useat Helsingin sisäiset bussilinjat.


title: Vesala (Helsinki)

text: Vesalassa on muun muassa päiväkoteja, Vesalan peruskoulu ja nuorisotalo.


title: Charlie Sheen

text: Charlie Sheen (oikealta nimeltään Carlos Irwin Estévez, s. 3. syyskuuta 1965 New York, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen isänsä on näyttelijä Martin Sheen ja myös hänen veljensä Emilio Estevez ja Ramon Estevez sekä sisar Renée Estevez ovat kaikki näyttelijöitä.


title: Charlie Sheen

text: Sheen teki ensimmäisen elokuvaesiintymisensä jo yhdeksänvuotiaana vuonna 1974 toimiessaan avustajana televisioelokuvassa "Teloitusjoukon edessä" ("The Execution of Private Slovik"), jossa hänen isänsä näytteli pääosaa, ja vuonna 1979 hän toimi avustajana niin ikään isänsä tähdittämässä elokuvassa "Ilmestyskirja. Nyt" ("Apocalypse Now"). Varsinaisen näyttelijänuransa hän aloitti vuonna 1984 ja hänen läpimurtoelokuvansa oli Oliver Stonen ohjaama "Platoon – nuoret sotilaat" ("Platoon") vuodelta 1986. Sheen esitti elokuvan päähenkilöä, sotamies Chris Tayloria. Vuonna 1987 hän näytteli toista pääosaa, Bud Foxia, saman ohjaajan elokuvassa "Wall Street – rahan ja vallan katu" ("Wall Street") parhaan miespääosan Oscarilla palkitun Michael Douglasin ollessa Gordon Gekko. Myös Sheenin isä Martin esiintyi elokuvassa esittäen Bud Foxin isää Carl Foxia.


title: Charlie Sheen

text: Sheenin elokuvarooleihin kuuluvat myös muun muassa Topper Harleyn rooli kahdessa "Hot Shots!" -komediaelokuvassa ja Richard Brewerin rooli vuonna 1988 ilmestyneessä elokuvassa "Nuoret sankarit" ("Young Guns"), jossa näyttelevät hänen lisäkseen muun muassa hänen veljensä Emilio ja Kiefer Sutherland. Vuonna 1993 Sheen sai tähden Hollywood Walk of Famelle.


title: Charlie Sheen

text: 2000-luvulla Sheen alkoi näytellä elokuvien lisäksi myös televisiosarjoissa. Ensin hän esiintyi sarjassa "Spin City", jonka pääosassa hän aloitti vuonna 2000 Parkinsonin tautia sairastavan Michael J. Foxin jätettyä sarjan. Hänet palkittiin roolistaan Charlie Crawfordina Golden Globella kategoriassa paras miespääosa televisiosarjassa (musikaali tai komedia). Vuodesta 2003 vuoteen 2011 Sheen esiintyi pääosassa tilannekomediassa "Miehen puolikkaat" ("Two and a Half Men"). Hän oli Charlie Harperin roolista kahdesti ehdolla Golden Globen ja neljästi Emmyn saajaksi.


title: Charlie Sheen

text: "Miehen puolikkaiden" jälkeen Sheen näytteli Charlie Goodsonia tilannekomediassa "Terapian tarpeessa" ("Anger Management"), joka perustuu löyhästi "Anger Management" -elokuvaan vuodelta 2003. "Terapian tarpeessa" -sarjaa tehtiin yhteensä sata jaksoa, jotka ensiesitettiin FX-kanavalla vuosina 2012–2014.


title: Charlie Sheen

text: Sheen on ollut naimisissa kolmesti. Vuodet 1995–1996 hän oli aviossa Donna Peelen kanssa ja kesällä 2002 hän avioitui näyttelijä Denise Richardsin kanssa. Hänellä ja Richardsilla on kaksi yhteistä lasta, Sam (s. 2004) ja Lola (s. 2005). Heidän liittonsa päättyi avioeroon vuonna 2006. Sheen kihlautui kiinteistövälittäjä Brooke Muellerin kanssa heinäkuussa 2007 ja meni tämän kanssa naimisiin toukokuussa 2008. Heillä on kaksi lasta, maaliskuussa 2009 syntyneet kaksospojat. Sheen ja Mueller hakivat syksyllä 2010 avioeroa, joka astui voimaan toukokuussa 2011. Sheenillä on myös tytär Cassandra (s. 1984) lukioaikaisen tyttöystävänsä Paula Profitin kanssa.


title: Charlie Sheen

text: Tammikuussa 2011 Sheen joutui sairaalahoitoon huumeiden ja alkoholin käytön vuoksi. "Miehen puolikkaat" -sarjan kuvaukset menivät tauolle Sheenin aloitettua vieroitushoidon. Maaliskuussa 2011 hänet irtisanottiin sarjasta, mitä ennen hän oli useassa haastattelussa herjannut julkisesti sarjan tuottajaa. Sheenin ja tuotantoyhtiön välisen sopimuksen piti alun perin kestää vuoteen 2012.


title: Charlie Sheen

text: Marraskuussa 2015 Sheen kertoi The Today Show’n haastattelussa olevansa HIV-positiivinen.


title: AFC Ajax

text: Amsterdamsche Football Club Ajax (AFC Ajax) on alankomaalainen jalkapalloseura. Se on PSV Eindhovenin ja Feyenoordin ohella yksi maan mahtiseuroista. Erityisen tunnettu Ajax on juniorityöstään, jonka avulla se on luonut monia todellisia huippupelaajia.


title: AFC Ajax

text: Ajax on voittanut Mestarien liigan (mukaan lukien Euroopan cupin) neljä kertaa. 1970-luvun alussa joukkue voitti sen peräti kolme kertaa peräkkäin. Yksi tuon joukkueen kantavista voimista oli Johan Cruijff. Toinen suuri joukkue seuralla oli 1990-luvun puolivälissä. Se voittikin Mestarien liigan vuonna 1995. Tuolloin Alankomaiden maajoukkueen tärkeimmät pelaajat pelasivat kaikki Ajaxissa.


title: AFC Ajax

text: Ajaxin nykyinen logo on järjestyksessään neljäs. Se koostuu 11 viivasta, jotka symboloivat avauskokoonpanon pelaajia.


title: AFC Ajax

text: Ajaxin menestyksen takana on sen junioriakatemia. Akatemialla on oma harjoituskeskus teko- ja nurmikenttineen sekä testikeskus. Akatemiassa on 50 ammattivalmentajaa ja 180 pelaajaa. 85 prosenttia akatemian pelaajista saa jalkapallosta itselleen ammatin.


title: Pöytävuori

text: Pöytävuori eli mesa on eroosion synnyttämä laakea, yleensä jyrkkärinteinen ympäristöään korkeampi kohta.


title: Pöytävuori

text: Pöytävuoret syntyvät, kun vaakasuuntaan kerrostuneet kalliot ensin liikkuvat tektonisen toiminnan takia ja sitten eroosio kuluttaa kovia kivilajeja ympäröivät pehmeämmät kivilajit pois.


title: Pöytävuori

text: Etelä-Amerikassa pöytävuoria kutsutaan nimellä tepui. Niiden laella on eriytynyt omia kasvi- ja eläinlajejaan, koska ne ovat olleet niin pitkään eristyksissä vuorten alla levittäytyvästä sademetsästä.


title: Pöytävuori

text: Roraima, Kukenan ja Auyantepui ovat näitä eteläamerikkalaisia tepuita. Muita tunnettuja pöytävuoria ovat Pöytävuori Etelä-Afrikassa Kapkaupungin lähellä, Debre Damo Etiopiassa, Mount Conner Australiassa ja Brown Bluff Etelämanterella. Herðubreið islannissa on vulkaaninen tulivuori (tuya), joten sen syntytapa poikkeaa muista pöytävuorista.


title: Dali

text: Dali tarkoittaa seuraavia asioita ja henkilöitä:


title: Pariisin katakombit

text: Pariisin katakombit () on Pariisissa sijaitseva laaja maanalainen huoneiden ja käytävien verkosto, jota on käytetty hautapaikkana.


title: Pariisin katakombit

text: Alkujaan kalkkikivilouhoksina syntyneitä luolia alettiin käyttää hautoina 1700-luvulla kun eräät Pariisin hautausmaat olivat muuttuneet terveysriskiksi. Silloin maanpäällisistä haudoista alettiin siirtää luita maanalaisiin käytäviin, joita samalla vahvistettiin uudella kiviaineksella. Luiden siirtäminen jatkui vuoteen 1814.


title: Pariisin katakombit

text: Katakombien seinät ovat täynnä piirroksia, joista vanhimmat ovat peräisin 1700-luvulta. 1800-luvulla käytävissä jopa asui ihmisiä. Victor Hugo on käyttänyt Pariisin katakombien tuntemustaan romaanissaan "Kurjat". Toisen maailmansodan aikana katakombeja käyttivät vastarintaliikkeen jäsenet, ja maan alla 6. kaupunginosassa ("arrondissement") sijaitsi myös saksalaisten bunkkeri. Tämä bunkkeri ei kuulu opastettujen kierrosten reittiin, joten sen voi nähdä vain epävirallisilla (laittomilla) kiertokäynneillä.


title: Pariisin katakombit

text: Maanalaiset tunnelit ja kammiot ovat jo pitkään aiheuttaneet turvallisuusongelmia. Toisinaan käytäviä romahtaa, mikä aiheuttaa usein vahinkoa rakennuksille. Tämän estämiseksi hallitus perusti jo vuonna 1777 IGC:n ("Inspection générale des Carrières") valvomaan jo olemassa olevia käytäviä ja estämään uusien kaivamisen. Valvonta ja tunnelien lujittaminen ovat jatkuneet tähän päivään saakka.


title: Pariisin katakombit

text: Nykyään katakombit ovat turistikohde, jossa vierailija voi nauttia aavemaisesta retkestä pimeissä käytävissä miljoonien pariisilaisten jäännöksien lomitse. Vainajat on merkitty hautausvuoden mukaan. Sisäänkäynti opastetuille kierroksille on Denfert-Rochereaulla. Kierroksen pituus on noin 1,7 km ja se kestää vajaan tunnin. Turvallisuussyistä katakombeihin otetaan vain 200 henkilöä kerrallaan. Kierroksilla ei ole opastusta, mutta tärkeimmissä kohteissa on esittelytaulut myös englanniksi.


title: Pariisin katakombit

text: Yleisölle avoinna olevat osat ovat vain pieni osa Pariisin alla kulkevista käytävistä. Yhteensä tunneleita on yli 300 kilometriä. Katakombeihin pääsee kuitenkin joistakin kohdin myös Pariisin viemäri- ja metroverkoston kautta. Myös räjähteitä tiedetään käytetyn, ja katakombit houkuttelevatkin huumekauppiaita, erikoisuudentavoittelijoita ja salaisten kokouksien pitäjiä. Innokkaimmat käytävien ystävät kutsuvat itseään katafiileiksi ("cataphiles") ja saattavat viettää maan alla päiväkausia. Syyskuussa 2004 katakombeista löydettiin sinne piilotettu salainen elokuvateatteri. Katakombeissa käyminen on kuitenkin ollut laitonta jo vuodesta 1955 lähtien. Määräyksen rikkojia odottaa sadan euron sakko, ja katakombeissa seikkailevia vahtii erityinen tunnelipoliisi. Jotkut vaarallisimmista osuuksista on kokonaan suljettu. Valokuvatessa katakombeissa salamavalon käyttö on kielletty.


title: John Reilly

text: John Reilly on muun muassa seuraavien henkilöiden nimi:


title: Rašid Ali al-Kailani

text: Rašid Ali al-Kailani (Tašīd ‘Alī al-Gailānī, myös Gīlānī tai Kailānī: رشيد علي الكيلاني) (1892 Bagdad, Irak, Osmanien valtakunta – 28. elokuuta 1965 Beirut) oli irakilainen juristi ja poliitikko, joka toimi Irakin pääministerinä 1933, 1940–1941 ja 1941. Hän oli yksi arabimaailman suosituimmista poliitikoista. Hän pyrki tuomaan Irakin akselivaltojen piiriin toisen maailmansodan aikana.


title: Rašid Ali al-Kailani

text: Kailani kuului sunnilaiseen perheeseen ja oli sukua Irakin ensimmäiselle pääministerille Abdulrahman al-Haidari al-Kailanille. Hän opiskeli lakia ja aloitti uransa politiikassa 1924 oikeusministerinä Yasin al-Hašimin hallituksessa. Hän toimi sisäministerinä 1925–1928 ja pääministerinä 1933.


title: Rašid Ali al-Kailani

text: Kailani ja Hašimi olivat kansallismielisiä ja vastustivat brittien sekaantumista maan asioihin. He hylkäsivät Nuri al-Sa’idin solmiman Britannian ja Irakin sopimuksen ja perustivat oman kansallisen veljeyden puolueensa. Kailani tuki arabinationalistina akselivaltoja, toivoen niiden takaavan arabien yhtenäisyyden.


title: Rašid Ali al-Kailani

text: Kailani nimitettiin uudelleen pääministeriksi 1940. Kuningas Ghazi oli juuri kuollut ja maa oli alaikäisen kuningas Faisal II:n ja sijaishallitsija emiiri Abdulilahin alaisuudessa. Kailani kieltäytyi sallimasta brittijoukkojen kuljetuksia maan läpi rintamalle. Sisäministeri Naji Šaukat tapasi Saksan Turkin lähettilään Franz von Papenin Istanbulissa. Saksalle luvattiin Irakin luonnonvarojen hyödyntäminen vastineeksi arabimaiden itsenäisyyden tukemisesta.


title: Rašid Ali al-Kailani

text: Kun Italia liittyi sotaan Saksan puolelle, Irak säilytti suhteet maahan, mikä raivostutti britit. Brittien voitot Pohjois-Afrikassa italialaisia vastaan vähensivät Kailanin kansansuosiota. Hänet pakotettiin eroamaan tammikuussa 1941.


title: Rašid Ali al-Kailani

text: Kailani kehitteli suunnitelman Abdulilahin murhasta ja vallankaappauksesta. Hänen taustavaikuttajinaan olivat "neljä everstiä", jotka olivat lyhyin väliajoin olleet vallassa kulissien takana vuodesta 1937. 4. huhtikuuta 1941 Rašid Ali järjesti kaappauksen kahdeksan viikkoa aiemmin omansa korvannutta Taha Hāshimin hallitusta vastaan.


title: Rašid Ali al-Kailani

text: Britit kieltäytyivät tunnustamasta uutta hallitusta ja 29. huhtikuuta Irakin tykistö pommitti Kuninkaallisen ilmavoimien tukikohtaa Habbaniyyassa, jonka jälkeen brittijoukot valtasivat Basran. Winston Churchill määräsi kenraali Archibald Wavellin valtaamaan takaisin Habbaniyyan tukikohdan ja sen jälkeen Bagdadin. Kuukauden mittainen sota päättyi brittien hyväksi. Kailani pakeni hyökkäyksen edellä Saksaan, jossa hän tapasi Adolf Hitlerin ja edelleen Egyptiin ja Saudi-Arabiaan.


title: Rašid Ali al-Kailani

text: Hän palasi Irakiin vasta vuoden 1958 vallankumouksen jälkeen jossa syrjäytettiin hašimidien monarkia ja yritti joulukuussa nostattaa kapinaa pääministeri Abdulkarim Qasimin hallitusta vastaan. Kun kapina epäonnistui ja Kailani tuomittiin kuolemaan. Hänet kuitenkin armahdettiin vuonna 1961 ja hän palasi maanpakoon Beirutiin, jossa kuoli 1965.


title: Luxembourgin puisto

text: Luxembourgin puisto (, tuttavallisemmin "Luco") on suuri puisto Pariisissa, Ranskassa.


title: Luxembourgin puisto

text: Puiston pinta-ala on 224 500 m², ja se sijaitsee Pariisin 6. kaupunginosassa Latinalaiskorttelissa. Ranskan senaatti kokoontuu viereisessä Luxembourgin palatsissa. Pariisin 6. kaupunginosan eli arrondissementin nimi on myös Luxembourg.


title: Luxembourgin puisto

text: Puistossa on paljon patsaita ja veistoksia. Siellä voi myös pelata esimerkiksi tennistä ja koripalloa. Lapset uittavat leikkiveneitä pienessä lammikossa. Puiston vieressä ovat kaivosalan korkeakoulu ja Odéon-teatteri. Puiston aukioloajat vaihtelevat: se avataan kello 7.30–8.15 ja suljetaan 16.45–21.45.


title: Luxembourgin puisto

text: Puistoa on kuvannut Albert Edelfelt maalauksessaan "Luxembourgin puistossa".


title: Abdulilah

text: Abdulilah ( ’Abdu-l-ilāh; myös Abdul Illah tai Abdullah-Ilah) (s. 1913, Ta’if, Arabia, k. 14. heinäkuuta 1958 Bagdad) oli Irakin kuninkaan Ghazin serkku ja lanko sekä Irakin sijaishallitsija 1939–1952, kunnes kuningas Faisal II tuli täysi-ikäiseksi. Hän oli myös Irakin kruununperijä vuodesta 1943.


title: Abdulilah

text: Abdulilah oli Hijazin hašimidikuningas Ali ibn Husainin poika, jonka Abdulaziz karkotti. Hän sai vallan maassa kuningas Ghazin kuoltua auto-onnettomuudessa ja kolmivuotiaan Faisal II:n noustua valtaistuimelle. Entinen pääministeri Rašid Ali al-Kailani johti saksalaismielistä vallankaappausta toisen maailmansodan aikana, mutta brittijoukot valtasivat maan ja syrjäyttivät hänet toukokuussa 1941.


title: Abdulilah

text: Faisal II tuli täysi-ikäiseksi 1953, mutta Abdulilahin vaikutusvalta maan politiikkaan jatkui. Hän oli kuninkaan läheinen avustaja ja länsimaismielinen. Hänet ja kuningasperhe surmattiin vallankaappauksessa 14. heinäkuuta 1958, joka päätti Irakin monarkian.


title: Megawati Sukarnoputri

text: Diah Permata Megawati Setyawati Sukarnoputri (s. 23. tammikuuta 1947 Yogyakarta) toimi Indonesian presidenttinä 23. heinäkuuta 2001 – 20. lokakuuta 2004. Seuraavissa presidentivaaleissa Susilo Bambang Yudhoyono voitti hänet toisella kierroksella 20. syyskuuta 2004. Megawati on vuonna 1945 itsenäistyneen Indonesian ensimmäisen presidentin Sukarnon vanhin tytär.


title: Megawati Sukarnoputri

text: Megawati syntyi Sukarnon toisena lapsena ja vanhimpana tyttärenä. Hänen äitinsä oli yksi Sukarnon yhdeksästä vaimosta. Megawati kasvoi isänsä palatsissa Merdekassa. Hän opiskeli Padjadjaranin yliopistossa Bandungissa maataloutta, mutta lopetti opintonsa vuonna 1967, kun hänen isänsä syrjätettiin vallasta. Suharton johtama sotilashallitus jätti Sukarnon rauhaan, kun tämä pysyi poissa politiikasta.


title: Megawati Sukarnoputri

text: Vuonna 1970, kun Sukarno kuoli, Megawati alkoi opiskella Indonesian yliopistossa psykologiaa, mutta keskeytti toisen vuoden jälkeen jälleen opintonsa.


title: Megawati Sukarnoputri

text: Megawatin ensimmäinen aviomies, luutnantti Surindo Supjarso, kuoli lento-onnettomuudessa vuonna 1970. Vuonna 1972 hän avioitui egyptiläisen diplomaatin Hassan Gamal Ahmad Hasanin kanssa. Avioliitto kuitenkin mitätöitiin pian. Nykyisen aviomiehensä Taufik Kiemasin kanssa hän avioitui vuonna 1973. Tästä avioliitosta hänellä on kolme lasta.


title: Megawati Sukarnoputri

text: Koska Megawati on syntyperältään jaavalainen, häntä kutsutaan asiatyylisissä yhteyksissä etunimellään. Hänen jälkimmäinen nimensä Sukarnoputri () ei ole sukunimi vaan jaavalaiseen tapaan isännimi. Hänen etunimensä Megawati taas on johdettu sanskritin sanasta "meghavatī" (). Nimi viittaa pellot kastelevaan sateeseen, sillä hänen syntyessään satoi.


title: Megawati Sukarnoputri

text: Megawati vältti politiikkaa kaksikymmentä vuotta, vaikka hänen isänsä seuraajat pitävät häntä tämän poliittisena perillisenä. Vuonna 1987 Megawati kuitenkin liittyi Indonesian demokraattiseen puolueeseen (PDI), joka toimi hallituksen hyväksymänä demokraattisena fasadina Suharton hallinnolle. Palkinnoksi hallitukselle osoittamastaan hyväksynnästä hänet valittiin parlamenttiin.


title: Megawati Sukarnoputri

text: Vuonna 1993 hänet valittiin puolueensa johtoon, ja hänestä tuli suosittu vastakohta Suhartolle. Megawatin kerättyä kansansuosiota korruptoitumattomana poliitikkona ja Sukarnon tyttärenä hallitus huomasi tehneensä virheen ja syrjäytti hänet asemastaan vuonna 1996. Tämä johti mellakoihin Jakartassa.


title: Megawati Sukarnoputri

text: Megawatia kiellettiin osallistumasta toukokuun 1997 vaaleihin. Tämä vain lisäsi hänen suosiotaan. Hän perusti vuonna 1998 uuden keskustavasemmistolaisen Partai Demokrasi Indonesia Perjuangan () (lyhennettynä PDI Perjuangan, PDI-P) -puolueen.


title: Megawati Sukarnoputri

text: Suharto joutui lopulta eromaan toukokuussa 1998 Aasian talouskriisin ja korruptiosyytösten takia. Hänen seuraajansa B. J. Habibie lupasi vapaat vaalit vuonna 1999. PDI-P:stä tuli suurin puolue vuoden 1999 parlamenttivaaleissa. Se ei kuitenkaan saavuttanut määräenemmistöä. Uuden perustuslain mukaan parlamentti valitsi presidentin. Muut puolueet estivät Megawatin presidenttiyden osaksi, koska hän on nainen ja osaksi, koska hän on muslimi. Hänen liittolaisensa ja ystävänsä Abdurrahman Wahid valittiin hänen sijastaan. Megawatista tuli varapresidentti.


title: Megawati Sukarnoputri

text: Presidenttinä ollessaan Wahid kärsi useita sairauskohtauksia. Häntä syytettiin korruption katsomisesta läpi sormien. Heinäkuussa 2001 hänet pakotettiin eroamaan. 23. heinäkuuta 2001 Megawati nousi Indonesian presidentiksi.


title: Megawati Sukarnoputri

text: Megawatin alaisuudessa demokratiauudistukset jatkuivat, vaikkakin hitaasti. Hänet nähtiin pääasiassa kansallisen yhtenäisyyden symbolina, ja hän osallistui harvoin hallituksen työskentelyyn. Armeija sai jälleen vaikutusvaltaa, jonka se oli menettänyt Suharton kukistuessa. Korruptio oli edelleen laajaa, mistä tosin Megawatia ei ole syytetty.


title: Megawati Sukarnoputri

text: Vuonna 2004 maan talous oli osittain selvinnyt vuoden 1997 talouskriisistä, mutta työttömyys ja köyhyys olivat edelleen mittavia. Perustuslakiin tehtiin lisäys presidentin valitsemiseksi suoralla kansanvaalilla. Megawati oli ehdokkaana toiselle kaudelleen. Mielipidetiedustelut ennustivat hänelle tappiota. Hän pääsi vaalissa toiselle kierrokselle, jolla Yudhoyono voitti hänet.


title: Megawati Sukarnoputri

text: Megawati ei vahvistanut tappiotaan, onnitellut seuraajansa eikä osallistunut tämän virkaanastujaisiin. Hän lähti presidentinpalatsista ja palasi normaaliin elämäänsä lausuntoja antamatta.


title: Laajaverkko

text: Laajaverkko eli WAN () eli suuralueverkko on tiedonsiirtoverkko, joka peittää laajoja maantieteellisiä alueita. Nämä verkot ovat suurempia kuin kaupunkiverkot tai pienemmät. Laajaverkko yhdistää lähiverkot sekä kaupunkiverkot yhdeksi suureksi verkoksi, ääritapauksena Internet.


title: Laajaverkko

text: Koska kaupunkiverkossa ja hyvin usein lähiverkossa käytetään jo hyvin nopeita verkkoyhteyksiä, joudutaan laajaverkossa käyttämään hieman erilaisia ratkaisuja. Yksi tapa saada lähiverkon tai kaupunkiverkon koko kaistan tarve tyydytettyä on laittaa useita rinnakkaisia linjoja suorittamaan tehtävää. Liikenteen määrää voidaan myös rajoittaa IP-osoite- tai IP-aluekohtaisesti.


title: Albert

text: Albert on miehen etunimi. Nimen alkuperä on saksalaisessa Adalbert-nimessä, joka voidaan suomentaa 'aateluudella loistava'.


title: Albert

text: Suomessa nimi Albert on annettu 1900-luvun alusta vuoden 2009 loppuun mennessä 8944 henkilölle. Albertin nimipäivä on 24. huhtikuuta.


title: Albert II

text: Albert II voi tarkoittaa ainakin seuraavia:


title: Samut Prakan (provinssi)

text: Samut Prakanin provinssi () on yksi Thaimaan provinsseista ("changwat"). Se sijaitsee maan keskiosassa Bangkokin metropolialueella. Naapuriprovinsseja ovat Bangkok lännessä ja pohjoisessa sekä Chachoengsao idässä. Provinssin pinta-ala on 1 004,1 neliökilometriä ja siellä on arviolta 2 089 200 asukasta (vuonna 2017).


title: Samut Prakan (provinssi)

text: Samut Prakan sijaitsee Chao Phraya -joen suulla Siaminlahden kupeessa. Tämän vuoksi provinssia joskus kutsutaan nimellä "Pak Nam" (ปากน้ำ) eli ’joen suu’. Provinssin joen länsipuolinen osa koostuu suurimmaksi osaksi riisipelloista, katkarapukasvattamoista ja mangrovepuumetsistä, kun taas itäpuoli koostuu kaupunkikeskuksesta, sisältäen teollisuusalueita. Samut Prakan on osa Bangkokin suurkaupunkia, kaupungistuminen kummallakin puolella provinssin rajaa on identtistä. Provinssilla on noin 47,2 kilometriä rantaviivaa.


title: Samut Prakan (provinssi)

text: Provinssi on perustettu Ayutthayan kuningaskunnan aikakaudella, jolloin hallinnollinen keskus sijaitsi Prapadaengissa. Provinssi oli portti mereltä Siamiin ja oli turvattu linnoituksin, vallihaudoin ja muurein. Kuningas Rama II alkoi rakentaa uutta keskusta Samut Prakaniin vuonna 1819, kun hänen edeltäjänsä kuningas Taksin oli hylännyt kaupungin linnoittamisen. Yhteensä kuusi linnoitusta rakennettiin kummallekin puolelle Chao Phraya -jokea, ja joella sijaitsevalle saarelle pystytettiin pagodi Phra Samut Chedi. Alkuperäisistä kuudesta linnoituksesta pystyssä ovat vain Phi Sua Samut ja Phra Chulachomklao.


title: Samut Prakan (provinssi)

text: Maakuntaleimassa on kuva Phra Samut Chedi -temppelistä, joka on alueen tärkein buddhalainen temppeli.


title: Samut Prakan (provinssi)

text: Maakuntapuu on "Thespesia populnea".


title: Samut Prakan (provinssi)

text: Provinssi on jaettu viiteen piiriin ("amphoe") ja yhteen pienempään piiriin ("king amphoe"). Piirit on jaettu 50 kunnaksi ("tambon") ja 396 kyläksi. Provinssi on jaettu seitsemään äänestyspiiriin.


title: Samut Prakan (provinssi)

text: Samut Prakanin provinssin alueella on useita suosittuja turistinähtävyyksiä. Amphoe Samut Prakanin Ancient City () Bang Pu Maissa on Thaimaa pienoiskoossa. Alueella on pienoismallit tärkeimmistä thaimaalaisista rakennuksista Thaimaan kartan mukaisesti sijoitettuina.


title: Samut Prakan (provinssi)

text: Amphoe Samut Prakanin tambol Tai Banissa sijaitseva Crocodile Farm () on Thaimaan suurin krokotiilipuisto. Krokotiilien lisäksi nähtävillä on muitakin eläimiä.


title: Samut Prakan (provinssi)

text: Viimeisin nähtävyys on amphoe Samut Prakanin tambol Samrong Nuassa sijaitseva Erawanin museo (), jonka 43,60 metriä korkea kolmipäinen elefanttipatsas on Samut Prakanin huomattavin maamerkki.


title: Samut Prakan (provinssi)

text: Amphoe Phra Samut Chedissä on merkittävä buddhalainen temppeli Wat Phra Samut Chedi, joka on rakennettu vuosina 1827–1828 Rama II:n hallituskaudella. Temppeli sijaitsee Chao Phraya -joen saarella.


title: Poliittinen historia

text: Poliittinen historia on tieteenala, joka voi käsitellä esimerkiksi poliittista päätöksentekoa, valtarakenteita, poliittisia ideologioita ja valtiollista päätöksentekoa. Sillä on yhteisiä tutkimusalueita aatehistorian, sosiaalihistorian, taloushistorian ja sotahistorian kanssa. Muihin historia-aineisiin verrattuna poliittisen historian erottaa niistä erityisesti nykyaikaan painottunut näkökulma ja tämän päivän konfliktien juurien tarkastelu lähimenneisyydestä.


title: Poliittinen historia

text: Poliittinen historia on kenties perinteisin historiantutkimuksen osa-alue, joka pitkään keskittyi valtiollisen, "poliittisen" tapahtumisen tutkimukseen. Tällöin historiankirjoituksessa keskityttiin poliitikkojen, päättäjien ja hallitsijoiden historiaan. Nykyään "yksityisen" ja "julkisen" välisen rajan madalluttua poliittisen historian tutkimusala on huomattavasti laajentunut – "kaikki on poliittista".


title: Poliittinen historia

text: Poliittista historiaa voi opiskella sekä Turun että Helsingin yliopistossa. Helsingin yliopiston poliittisen historian professorit ovat Pauli Kettunen ja Kimmo Rentola, Turussa vastaavia virkoja hoitavat Vesa Vares ja Louis Clerc. Muista historia-aineista poiketen poliittinen historia ei näissä yliopistoissa kuulu humanistiseen tiedekuntaan, vaan Helsingissä valtiotieteelliseen ja Turussa yhteiskuntatieteelliseen tiedekuntaan. Turun yliopiston Politiikan tutkimuksen klubi ry on Turussa oppiaineen ainejärjestö. P-klubissa yhdistyvät niin valtio-opin kuin poiliittisen historian opiskelijat, mm. yhteisten aineopintojen parissa.


title: Poliittinen historia

text: Poliittista historiaa opiskelleet työskentelevät yleensä suunnittelu- ja kehitystehtävissä, tutkijoina sekä viestinnän ja tuotekehityksen aloilla. Tyypillisiä työtehtäviä ovat suunnittelija, tohtorikoulutettava, tutkija, toimittaja, viestintäasiantuntija ja koulutussuunnittelija.


title: Pompidou-keskus

text: Pompidou-keskus (, "Centre Georges-Pompidou", "Centre Pompidou" tai "Centre Beaubourg") on taiteen monitoimitalo. Se sijaitsee Beaubourgin aukiolla Pariisin neljännessä kaupunginosassa Hallien ja Marais’n korttelien välissä.


title: Pompidou-keskus

text: Vuonna 1977 yleisölle avattu keskus perustettiin Georges Pompidoun aloitteesta. Pompidou toimi Ranskan presidenttinä vuosina 1969–1974. Hän halusi perustaa Pariisin sydämeen kulttuurilaitoksen, joka omistettaisiin kokonaan modernille taiteelle ja nykytaiteelle. Uuteen kulttuurikeskukseen hän halusi kuvataidetta kirjojen, muotoilun, musiikin ja elokuvien rinnalle.


title: Pompidou-keskus

text: Vuonna 2006 Pompidou-keskuksessa vieraili 6,6 miljoonaa kävijää, mikä teki keskuksesta yhden Ranskan suosituimmista nähtävyyksistä Louvren ja Eiffel-tornin ohella. Keskuksessa on toinen kahdesta maailman merkittävimmästä modernin taiteen ja nykytaiteen kokoelmasta. Toinen on New Yorkin modernin taiteen museossa MoMA:ssa. Lisäksi Pompidou-keskuksessa on saleja vaihtuville näyttelyille, elokuvateattereita, näyttämöitä sekä Euroopan suurin julkinen kirjasto.


title: Pompidou-keskus

text: Vuonna 2010 Pariisissa sijaitsevaa Pompidou-keskusta hajautettiin Metzin kaupunkiin, jonne avattiin uusi Pompidou-keskus.


title: Pompidou-keskus

text: Georges Pompidou kaavaili Pariisin keskustaan uudentyyppistä, kaikenlaiselle nykytaiteelle omistettavaa kulttuurikeskusta. Sen perustamiseen liittyi monenlaisia tavoitteita:Hanke herätti keskustelua etenkin massa- ja eliittikulttuurin vastakkainasettelusta ja kulttuurin hajauttamisesta, jotka muutenkin olivat siihen aikaan paljon otsikoissa. Joidenkin mielestä uudesta Pompidou-keskuksesta tulisi vain yksi kulttuurilaitos lisää Pariisiin. Toiset sen sijaan näkivät hankkeen mahdollisuutena keskittää kulttuuria yhteen keskukseen. Keskustelua kirvoitti myös vallan ja taiteen suhde. Monet taiteilijat pelkäsivät, että taiteesta tulisi vallan välikappale.


title: Pompidou-keskus

text: Hankkeen taustalla oli kaksi erillistä projektia, jotka käynnistettiin 1960-luvulla:Vuonna 1969, kun Pompidousta oli tullut Ranskan presidentti, hän päätti rakennuttaa uuden modernin taiteen museon Beaubourgin aukiolle. Koska aukio oli ainoa mahdollinen paikka sekä museolle että uudelle julkiselle kirjastolle, päätettiin helmikuussa 1970 yhdistää nämä kaksi hanketta samaksi kulttuurilaitokseksi. Pompidou halusi, että ihmiset voisivat kirjastossa käydessään löytää keskuksesta myös muita aktiviteetteja.


title: Pompidou-keskus

text: "Odotan innolla Pariisiin sellaista kulttuurikeskusta, jota on jo yritetty perustaa Yhdysvaltoihin tähän mennessä huonolla menestyksellä", Pompidou sanoi. "Haluaisin, että keskus olisi sekä museo että taidekeskus, jossa kuvataiteet olisivat vieri vieressä musiikin, elokuvien, kirjojen ja audiovisuaalisen tutkimuksen kanssa. Koska Pariisissa on jo Louvren taidemuseo, olisi uusi museo omistettu pelkästään nykytaiteelle. Taide olisi luonnollisesti modernia ja kokoelmia päivitettäisiin jatkuvasti. Kirjastossa kävisi tuhansia kävijöitä, jotka samalla saisivat myös nauttia taiteesta."


title: Pompidou-keskus

text: Pompidou allekirjoitti 11. joulukuuta 1969 virallisen päätöksen nykytaiteelle omistettavan keskuksen perustamisesta Beaubourgin aukiolle. Päätös perustui Sébastien Losten laatimaan projektisuunnitelmaan. Loste johti tuolloin hanketta Pompidoun nimittämänä. Pariisin kaupunginvaltuusto hyväksyi päätöksen 23. joulukuuta.


title: Pompidou-keskus

text: Keskukseen piti alun perin sisältyä nykytaiteen museo, julkinen kirjasto ja teollisen muotoilun keskus (ransk. "Centre de création industrielle", CCI). Teollisen muotoilun keskus oli François Matheyn, Pariisin taideteollisen museon (ransk. "musée des Arts décoratifs") johtajan, perustama. Vuonna 1971 päätettiin Pompidoun aloitteesta, että keskukseen sisällytettäisiin myös tuleva musiikintutkimuslaitos IRCAM (ransk. "Institut de recherche et coordination acoustique/musique"). Laitoksen perustaminen annettiin Pierre Boulezin tehtäväksi. Hän oli lähtenyt Ranskasta vuonna 1966 ja palasi nyt maahan.


title: Pompidou-keskus

text: Hankkeesta seurasi monia hallinnollisia haasteita, koska vastuu oli jaettu usealle eri taholle. Museo kuului kulttuuriministeriön vastuualueeseen, kun taas kirjastosta vastasi opetusministeriö. Musiikintutkimuslaitoksesta puolestaan vastasi säveltäjä Marcel Landowski, joka oli kulttuuriministeriössä vastuussa musiikista sekä ooppera- ja tanssitaiteesta. IRCAM halusi kuitenkin kulttuuriministeriöstä itsenäiseksi, ja Pierre Boulez ja Marcel Landowski ajautuivat ilmiriitoihin.


title: Pompidou-keskus

text: Pompidou-keskuksen perustamisella haluttiin viimein laittaa piste Ranskan kulttuuripolitiikan epäonnistumisille. Todellista modernin taiteen museota ei ollut aiemmin onnistuttu perustamaan, julkiset kirjastot olivat kehittymättömiä varsinkin Pohjois-Eurooppaan nähden ja nykymusiikkia väheksyttiin. Pompidou-keskuksen perustamisesta tuli jälleen uusi haaste valtion kulttuuri-instituutioiden elitismille, joka oli jo horjunut vallankumouksellisena vuonna 1968.


title: Pompidou-keskus

text: Pompidou-keskuksen perustamisesta tuli jälleen uusi haaste valtion kulttuuri-instituutioiden elitismille.


title: Pompidou-keskus

text: Hallintoneuvos Robert Bordaz valtuutettiin 26. elokuuta 1970 johtamaan Pompidou-keskuksen rakentamista valtioneuvostossa. Hän kokosi noin kymmenen henkilön työryhmän, jonka tehtävänä oli järjestää joulukuussa 1970 käynnistettävät arkkitehtuurikilpailut sekä perustaa julkinen laitos, joka vastaisi Pompidou-keskuksen suunnittelusta ja rakentamisesta.


title: Pompidou-keskus

text: Jean Prouvén johtama arkkitehtuurikilpailun tuomaristo valitsi 15. heinäkuuta 1971 voittajaksi Renzo Pianon ja Richard Rogersin suunnitelman 681 suunnitelman joukosta. Mukaan hankkeeseen tuli insinööritoimisto Ove Arup & Partners.


title: Pompidou-keskus

text: Tammikuussa 1972 Robert Bordaz valittiin johtamaan Pompidou-keskuksen julkista laitosta. Hän kokosi ympärilleen keskuksen tulevan johtokunnan, johon kuuluivat:Ministerineuvosto lopetti rakennusohjelman ja sen rahoituksen 20. maaliskuuta 1973. Rahoitusta oli myönnetty useiksi vuosiksi ja sitä oli maksettu Ranskan kulttuuriministeriön budjetin ulkopuolelta.


title: Pompidou-keskus

text: Uuden instituutin lopullinen asema määriteltiin lailla 3. tammikuuta 1975. Laissa asetettiin rakennettavaksi Georges Pompidou -taide- ja kulttuurikeskus, jonka luomisesta silloinen pääministeri Jacques Chirac oli joutunut kamppailemaan lujasti presidentti Valerie Giscard d’Estaingin kanssa, joka halusi lopettaa projektin. Chiracin pyynnöstä neuvosto päätti vuonna 1974 töiden jatkamisesta.


title: Pompidou-keskus

text: Presidentti Valéry Giscard d'Estaing vihki kansallisen Georges Pompidou -taide- ja kulttuurikeskuksen käyttöön 31. tammikuuta 1977. Paikalla vihkiäisissä oli sen aikainen pääministeri Raymond Barre, vuonna 1974 menehtyneen Georges Pompidoun vaimo Claude Pompidou ja useita muita merkkihenkilöitä.


title: Pompidou-keskus

text: Keskuksen arkkitehtuuri putkistoineen, liukuportaineen ja metallisine kävelysiltoineen herätti suurta keskustelua. Kaikki rakenteet, jotka normaalisti pyritään piilottamaan, oli rakennuksessa jätetty tarkoituksella kaikkien näkyville. Pariisilaisten puheessa keskuksesta käytetään sellaisia lempinimiä kuin Putkien Notre-Dame ja Pompidolium. Sitä pilkataan taidehangaariksi, höyrytehtaaksi, öljynjalostamoksi, kulttuurin sillisalaatiksi tai avantgardistiseksi syyläksi. Sitä haukuttiin ankarasti myös kalleutensa takia. Avajaisvuonnaan keskus käytti seitsemäsosan valtion kulttuuribudjetista.


title: Pompidou-keskus

text: Keskuksen kiistelty arkkitehtuuri on Renzo Pianon näkemyksen mukainen. Se on rakennus, joka murtaa ennakkoluulot pelottavasta kulttuurilaitoksesta. Keskuksen päivittäisen kävijämäärän odotettiin olevan noin viisi tuhatta, mutta todellisuudessa määrä oli lopulta viisinkertainen.Valtaosa kävijöistä haluaa nähdä museon suurnäyttelyt, mutta suuri kirjasto mediateekkeineen rikkoo myös kävijäennätyksiä.


title: Pompidou-keskus

text: Vuonna 1992 CCI yhdistyi Ranskan modernin taiteen museon MNAM:n kanssa. Tämän jälkeen teosten esillepanoa uudistettiin perusteellisesti muiden tärkeiden uudistusten ohella.


title: Pompidou-keskus

text: Juhlittuaan 20-vuotispäiväänsä vuoden 1997 lopulla, keskus sulki ovensa perusteellisen remontin takia. Työt kestivät 27 kuukautta ja tulivat maksamaan lähes 576 miljoonaa frangia (88 miljoonaa euroa), joista suurimman osan, noin 482 miljoonaa, maksoi valtio. Renzo Pianon johtamat työt kasvattivat keskuksen kokonaispinta-alaa 8000 neliömetrillä ja samalla kerroksista tuli täysin muunneltavia. Remontin aikana keskus hajautti toimintojaan ja järjesti 34 näyttelyä museoissa ympäri maakuntaa. Nämä näyttelyt olivat suurmenestyksiä: ne keräsivät yli 2,5 miljoonaa kävijää.


title: Pompidou-keskus

text: Remontti ei vaikuttanut keskuksen suosioon. Kun keskus avattiin uudelleen 1. päivänä tammikuuta 2000, siellä vieraili 80 000 ihmistä ensimmäisen viikonlopun aikana. Vierailijat pääsivät tutustumaan uusiin palveluihin, uusiin näyttelysaleihin ja aiempaa suurempiin tiloihin.


title: Pompidou-keskus

text: Näiden uudistusten ansiosta näytteillä olevien teosten määrä on suurempi, ja tiloissa voidaan myös esittää aiempaa enemmän tanssi-, teatteri- ja musiikkiesityksiä. Nuorille omistettua tilaa on myös kehitetty uudella lasten gallerialla, jossa on esillä kaksi näyttelyä joka vuosi.


title: Pompidou-keskus

text: Vuoden 2003 joulukuusta alkaen nykytaiteilijoiden teoksia on ollut esillä Tila 315 -nimisessä (ransk. "l'Espace 315") galleriassa. Tämä 315 neliömetrin tila sijaitsee keskuksen eteläpuolella (eteläisen gallerian vieressä) ensimmäisessä kerroksessa. Tässä tilassa on joka vuosi esillä Marcel Duchamp -palkinnon voittaneen taiteilijan teoksia.


title: Pompidou-keskus

text: Pompidou-keskus sijaitsee Pariisin vanhojen slummikorttelien paikalla. Sen rakentamisesta järjestettiin kansainvälinen suunnittelukilpailu George Pompidoun toiveiden mukaan. Hän oli toivonut, että kilpailu olisi mahdollisimman joustava. Tällä hän tarkoitti, että kilpailun säännöissä piti olla mahdollisimman vähän rajoituksia tilan käytölle, ja sääntöjen piti antaa arkkitehdeille mahdollisuudet suunnitella ehdotuksensa huolehtimatta esimerkiksi rakennuksen korkeutta rajoittavista määräyksistä. Korkeuden aiheuttamiin ongelmiin alettaisiin kiinnittää huomiota vasta kilpailun toisessa vaiheessa, johon valittaisiin yksi suunnitelma. Suunnitelman valintaperusteina olisivat sen esteettisyys ja kyky vastata modernin taiteen museon tarpeisiin. Kilpailun pitäisi olla myös avoin kaikille taidokkaille arkkitehdeille. Kilpailun järjestäjien vastuulla oli siis huolehtia, että kaikille osallistuneille arkkitehdeille voitaisiin maksaa hyvitys näiden työstä sekä siihen liittyvistä kuluista.


title: Pompidou-keskus

text: Heinäkuun 19. päivänä 1971 Robert Bordazin johtama raati valitsi voittajaksi suunnitelman, jonka olivat tehneet arkkitehdit Renzo Piano ja Richard Rigers, avustajanaan Gianfranco Franchini. Rakentaminen kesti vuodesta 1971 vuoteen 1977.


title: Pompidou-keskus

text: Pianon ja Rogersin suunnitelma oli kaikkien ehdotusten joukosta ainoa, jossa rakennus asettuisi pohjois-etelä-akselin suuntaisesti korttelin muiden rakennusten tavoin (Sébastopol-bulevardin ja Saint-Martin- sekä Renard-katujen muodostamalle akselille). Tämän ansiosta keskukselle varatusta tilasta tuli käyttöön vain puolet, jolloin keskuksen suojaan jäi suuri Beaubourgin aukio. Tämä aukio toimii sisääntuloväylänä kaupungin ja keskuksen välillä.


title: Pompidou-keskus

text: Rakennuksessa on kahdeksan kerrosta, joista kaksi on maanalaisia, ja joista jokaisen pinta-ala on 7500 neliömetriä. Keskuksen jokainen kerros on sisätiloiltaan vapaasti muokattavissa liikuteltavien väliseinien ansiosta. Rakennuksen omintakeinen ulkonäkö johtuu siitä, että kaikki rakennuksen tekniikka on sijoitettu sen ulkopuolelle. Rakennusta kritisoivat henkilöt vertaavatkin sitä usein kaupungin keskellä sijaitsevaksi öljynjalostamoksi. Kaikki putkitukset on jätetty näkyville ja ne ovat väreineen yksi rakennuksen tunnetuimpia piirteitä. Ilmastointikanavat ovat sinisiä, vesiputket vihreitä ja sähkökaapelit keltaisia. Hissit ovat punaisia, valkoiset putket taas ovat maanalaisten kerrosten ilmanvaihtokanavia. Jopa rakennuksen metallipalkit ovat näkyvillä. Yksi suunnitelman huonoista puolista on rakenteiden altistuminen korroosiolle.


title: Pompidou-keskus

text: Keskus on ehkä hieman irrallinen kunnianosoitus 1900-luvun metalliselle arkkitehtuurille sekä modernismille, mutta sitä voisi kutsua viimeiseksi suureksi modernismin rakennukseksi ja ensimmäiseksi suureksi postmodernismin rakennukseksi. Ulkoseinää pitkin ylimpiin kerroksiin kiemurtelevat liukuportaat viimeistelevät rakennuksen omintakeisen ulkonäön. Yläkerroksista aukenee hieno näkymä Pariisiin.


title: Pompidou-keskus

text: Katutaiteilijoiden esitykset värittävät aukiota museon edessä. Lähellä on myös Stravinskin suihkulähde, joka on Jean Tinguelyn ja Niki de Saint Phallen liikkuva veistos. Taiteilijat ovat suunnitelleet suihkulähteen nimenomaan tätä paikkaa varten. Se symboloi musiikkia (mekaniikan ja veden virtauksen ääniä) ja se sijaitsee musiikintutkimuslaitoksen (IRCAM) vieressä.


title: Pompidou-keskus

text: Georges Pompidou -taide- ja kulttuurikeskuksen perustamista 3. tammikuuta 1975 annetun lain n° 75-1 mukaisesti keskus on "kansallinen, julkinen kulttuurilaitos". Sen tavoitteena on "tukea julkista kirjastoa, taiteen ja taideteosten luomista, edistää kansallisen kulttuuriperinnön rikastuttamista, yleisön tiedottamista ja kouluttamista, huolehtia taiteen leviämisestä ja edistää sosiaalista kanssakäymistä sekä varmistaa oma toimivuutensa ja aktiivisuutensa suhteessa niihin yksityisiin ja julkisiin laitoksiin, jotka sen rinnalla toimivat, ollen näin kulttuurikeskus, joka on kaikin puolin omistautunut taiteen luomiselle erityisesti seuraavilla aloilla: kuvataide, akustinen ja musikaalinen tutkimus, teollinen muotoilu sekä elokuvataide" (1. artikla).


title: Pompidou-keskus

text: Pompidou-keskus on siinä mielessä erityinen julkinen organisaatio, että sen yhteydessä toimii hallinnollisesti sen kanssa yhtäläisessä asemassa olevia laitoksia:Teollisen muotoilun keskus on osa Pompidou-keskusta, jossa se muodostaa oman osastonsa.


title: Pompidou-keskus

text: Keskusta johtaa puheenjohtaja, jonka ministerineuvosto nimeää kerrallaan viideksi vuodeksi. Virkaan voidaan nimetä uudelleen kolmeksi vuodeksi kerrallaan. Puheenjohtajan ehdotuksesta kulttuuriministeriö nimeää museosihteerin, joka avustaa puheenjohtajaa keskuksen hallinto- ja taloudenhoitotehtävissä.


title: Pompidou-keskus

text: Keskuksen päärakennuksesta löytyvät nykyään seuraavat tilat ja toiminnot:Keskuksesta löytyy myös erikoiskirjakauppa (taidetta, arkkitehtuuria, taide-esineitä, julisteita, valokuvia jne.) ja ravintola (Georges), joka on sijoitettu keskuksen ylimpään kerrokseen.


title: Pompidou-keskus

text: Päärakennuksen ulkopuolelta löytyvät


title: Pompidou-keskus

text: Vuonna 2006 Pompidou-keskuksessa vieraili 5 133 506 vierailijaa eli keskimäärin 16 776 kävijää päivässä. Tähän lukuun sisältyy Pompidou-keskuksen kirjaston vierailijat. Kirjastossa kävi keskimäärin 6000 lukijaa päivässä. Keskuksen Internet-sivustolla vieraili 3 083 735 kävijää vuonna 2006, kun sama luku vuonna 2005 oli 2 403 407 kävijää. Vuonna 2006 keskuksessa järjestettiin 24 vaihtuvaa näyttelyä, joissa kävi 1 623 000 vierailijaa, kun taas "Le Mouvement des images" -näyttelyssä Ranskan modernin taiteen museon neljännessä kerroksessa vieraili 1 120 000 kävijää. Keskuksessa järjestettiin lisäksi 105 elävän taiteen näytöstä, jotka houkuttelivat 22 392 katsojaa. Keskuksen 857 elokuvanäytännössä kävi puolestaan 84 328 katsojaa. Vuonna 2006 Pompidou-keskuksen kustantamo julkaisi 36 teosta.


title: Pompidou-keskus

text: Georges Pompidoun kehittämä taide- ja kulttuurikeskus on ensimmäinen presidenttitason suuri kulttuuriprojekti ja sitä nimitetäänkin siksi hänen presidenttitoimikautensa "Suureksi teoksi" (ransk. ""Grande affaire""). Se toimi ennakkotapauksena, inspiraationa ja mallina kulttuurikohteille, joita ajoivat seuraavat presidentit: Valéry Giscard d'Estaing ("Musée d'Orsay" -taidemuseo, Arabimaailman instituutti, "Cité des sciences et de l'industrie" -tiedekeskus), François Mitterrand (Louvren lasipyramidit, Ranskan kansalliskirjasto, "l'Arche de la Défense" -monumentti) ja Jacques Chirac (Alkuperäistaiteen museo).


title: Pompidou-keskus

text: Keskuksen uskaliaan arkkitehtuurin synnyttämistä kiistoista huolimatta monitoimitalosta on nopeasti tullut menestys löydettyään paikkansa Pariisin maisemassa ja urbaanissa infrastruktuurissa. Monipuolisen ja vetovoimaisen ohjelman sekä pidennettyjen aukioloaikojen ansiosta keskuksessa vieraili avajaisista vuoden 2006 loppuun mennessä 200 miljoonaa vierailijaa.


title: Pompidou-keskus

text: Pompidou-keskuksen perustaminen muutti ranskalaisten suhtautumisen museoihin. Kulttuurikeskusta perustettaessa museoita oli melko vähän, mutta juuri monitoimitalon menestys johti museoiden määrän moninkertaistumiseen vuosina 1980–1990.


title: Vuoristo-Badahšanin autonominen alue

text:
Vuoristo-Badahšanin autonominen alue (Gorno-Badahšan) on hallinnollinen alue Tadžikistanin itäosassa Pamirin vuoristossa Keski-Aasiassa. Se kattaa koko valtion itäosan ja rajoittuu pohjoisessa Kirgisiaan, idässä Kiinaan ja etelässä Afganistaniin. Alueen pääkaupunki on Horog. Laajempi Badahšanin alue jatkuu Afganistanin puolelle Badahšanin maakuntana.
Vuoristo-Badahšanin alueen pinta-ala on 63 700 km² ja se käsittää noin 40 % Tadžikistanin maa-alasta. Alueella sijaitsevat Pamirin ja Keski-Aasian korkeimmat vuoret Pik Lenina (entinen "Kaufmann") (7 134 m), Qullai Ismoili Somonī (entinen "Pik Kommunizma", ennen sitä "Pik Stalina", 7 495 m) ja Džengiš Tšokusu ("Pobeda") (7 439 m).


title: Vuoristo-Badahšanin autonominen alue

text: Asukkaita alueella on noin 218 400 (2006), joka on noin 3 % Tadžikistanin koko väkiluvusta. Väestöstä suurin osa on tadžikkeja, mutta alueella asuu myös pieni kirgiisivähemmistö, joka on keskittynyt Murghabin kaupungin ympäristöön alueen itäosaan. Alueella harjoitetaan lampaiden, vuohien ja jakkien hoitoa. Alueen vuorisen maaston vuoksi alueella on heikot liikenneyhteydet. Alueen liikenteellinen keskus on Horog, josta lähtevät kaikki alueen kolme tietä; yksi maan pääkaupunkiin Dušanbeen, yksi Kirgisian puolelle Ošiin ja yksi Kiinan puolelle Taškurganiin. Näistäkin Kiinan puolelle johtava on hyvin huonossa kunnossa.


title: Al Di Meola

text: Al Di Meola (s. 22. heinäkuuta 1954 New Jersey) on yhdysvaltalainen fuusiokitaristi, joka tunnetaan kitaransoittotekniikan kehittäjänä ja latino-vaikutteisen instrumentaalimusiikin säveltäjänä.


title: Al Di Meola

text: Al Di Meolan ensimmäinen instrumentti oli rummut, mutta hän vaihtoi pian kitaraan. Vuonna 1971 hän aloitti opinnot bostonilaisessa Berklee College of Musicissa. Vuonna 1974 lahjakkuudeksi osoittautunut Di Meola sai kutsun Chick Corean Return to Forever -yhtyeeseen, jossa hän soitti yhtyeen silloisen kokoonpanon hajoamiseen asti 1976. Tuona aikana hän kohosi maineeseen nuorena, energisenä ja teknisesti lahjakkaana kitaravirtuoosina. Return to Foreverin lopettaessa Al Di Meola oli julkaissut jo aiemmin samana vuonna ensimmäisen soololevynsä, joka sisälsi niin ikään musiikkia, joka yhdisteli raskaamman rockin, jazzin, ja latino-musiikin aineksia. Sähkökitaran lisäksi hän osoitti levyillään hallitsevansa myös akustisen flamenco-tyylin.


title: Al Di Meola

text: Di Meolan ensimmäisillä levyillä paljon tilaa saivat nopeat särösoundilla soitetut sähkökitarasoolot. Myöhemmillä levyillä akustinen kitara sai enemmän tilaa ja tinnitus on saanut Di Meolan myöhemmin vähentämään rock-soundien käyttöä lavalla ja sitä myötä myös levyillä. Di Meola on yleensä säveltänyt levynsä itse täyteen melodisia kappaleita. Oman soolouransa lisäksi Di Meola on esiintynyt esimerkiksi basisti Stanley Clarken, kosketinsoittaja Jan Hammerin ja viulisti Jean-Luc Pontyn kanssa. John McLaughlinin ja Paco de Lucían kanssa hän muodosti suositun kitaratrion.


title: Al Di Meola

text: Uransa alkuvaiheessa Di Meola halusi tulla tunnetuksi nimenomaan nopeana kitaristina, mutta myöhemmin hän on pyrkinyt tietoisesti vähentämään tiluttamista ja keskittynyt musiikissaan enemmän muihin arvoihin. Di Meola on ollut yksi fuusiokitaran tärkeimpiä vaikuttajia ja kehittäjiä, ja hän on ollut esikuva myös moille muiden musiikin tyylien edustajille, kuten esimerkiksi Yngwie Malmsteenille.


title: Al Di Meola

text: Suosituimpia levyjä Di Meolalta ovat olleet uran alkupään levyt, kuten "Elegant Gypsy" ja "Splendido Hotel", sekä myöhemmästä tuotannosta esimerkiksi "Kiss my Axe" (joka sisältää provosoivasta nimestään ja levyn ulkoasusta huolimatta varsin rauhallista musiikkia).


title: Japanin historia

text: Japanin historiaan on vaikuttanut erityisesti maan maantieteellinen sijainti. Saarivaltiona Japani on historiansa aikana onnistunut sulauttamaan ulkopuoliset kulttuurivaikutteet rauhassa osaksi kulttuuriaan. Meri on estänyt mantereelta tulevien valloittajien pääsyn saarille. Japanin sijainti on toisaalta mahdollistanut eristäytymisen ulkomaailmasta: maan historialle luonteenomaisia ovat pitkät eristyneet ajanjaksot ja voimakkaat ulkomaisten vaikutteiden kaudet. Japanin edullinen ilmasto on luonut otolliset olosuhteet suurenkin väestön ylläpitämiselle.


title: Japanin historia

text: Japanin historia jaetaan yleensä aikakausiin, joiden kesto ja määrä voivat vaihdella ja joilla ei varsinkaan varhaishistoriassa ole välttämättä selkeitä alkamis- ja päättymispäivämääriä. Kaudet voivat myös olla päällekkäisiä, ja niillä on usein lyhyempiä alakausia. Kauden vaihtuminen ei myöskään välttämättä merkitse minkäänlaista äkillistä olosuhteiden muuttumista. Japanissa aikaa on laskettu perinteisesti kiinalaistyyppisin aikakausimerkinnöin (nengō), joiden käyttö alkoi 600-luvulla. Aikaisemmin nengōt vaihtuivat usein, ja niitä onkin useita kymmeniä. Meiji-kaudelta vuodesta 1868 lähtien ne ovat vastanneet keisarien hallituskausia.


title: Japanin historia

text: Japanin väestön alkuperä on edelleen jokseenkin epäselvä. Todennäköisimmin Japanin nykyinen väestö on muodostunut osittain Manner-Aasian eri osista ja osittain etelästä mereltä käsin tulleiden muuttoaaltojen seurauksena. Japanin saaret olivat yhteydessä mantereeseen noin 18 000–12 000 vuotta ennen ajanlaskun alkua, jolloin Hokkaidō oli yhteydessä Siperiaan ja Honshū Koreaan. Nykyinen Japaninmeri muodosti näin ollen suuren sisäjärven.


title: Japanin historia

text: Toisen maailmansodan jälkeen Japanista on löydetty tuhansia paleoliittisia kohteita. Tutkimusten perusteella näyttää ilmeiseltä, että Japanissa on ollut asutusta vähintään 30 000 - 50 000 vuotta sitten. Kauden väestö eli keräilemällä ja metsästämällä, ja he käyttivät kivityökaluja. Tältä ajanjaksolta on löytynyt ihmisfossiileja kaikilta Japanin pääsaarilta.


title: Japanin historia

text: Mesoliittinen Jōmon-kausi tunnetaan erityisesti keramiikastaan, josta se on saanut nimensä. Kauden keramiikka on mahdollisesti maailman vanhinta, ja keraamisia esineitä alettiin valmistaa noin 12 500 vuotta sitten. Astiat koristeltiin nauhamaisilla kuvioilla. Koristeaiheet vaihtelivat ja monimutkaistuivat ajan myötä. Astioiden lisäksi kaudella valmistettiin myös mahdollisesti hedelmällisyyttä symboloivia veistoksia, erityisesti naisfiguriineja.


title: Japanin historia

text: Ravinnoksi käytettiin villieläinten lihaa, sekä meren antimia ja hedelmiä. Jōmon-kulttuuri perustui keräilyyn ja metsästykseen, mutta kauden loppuvaiheilla riisinviljely alkoi levitä mantereelta Kyūshūlle. Aikakauden ihmiset koristautuivat luusta tai simpukankuorista valmistetuilla koruilla. Jōmon-kaudella sai luultavasti alkunsa myös japanin kieli. Japanilaisten esi-isät jakoivat maan ainujen kanssa, jotka joutuivat vähitellen vetäytymään pohjoiseen japanilaisten elinpiirin levittäytyessä. Japanin väkiluvun on arvioitu olleen vuoden 2400 eaa. tienoilla noin 265 000, joten maa on jo varhain ollut maailman tiheimmin asutettuja alueita.


title: Japanin historia

text: Kulttuurin suurta edistystä merkinnyt Yayoi-kausi ajoitetaan 300-luvusta eaa. noin vuoteen 250 jaa. Yayoi-kulttuuri on Jōmonin tavoin tunnettu keramiikastaan, joka oli aiempaa vähemmän koristeltua ja valmistettiin kehittyneemmällä tekniikalla. Kulttuuri syntyi Kyūshūlla, ja levisi sieltä muualle Japaniin. Kiinan kulttuuripiirin laajetessa korealaiset muuttajat toivat kauden aikana Japaniin useita uusia teknologioita, kuten kankaan valmistuksen, riisin märkäviljelyn, pronssin ja myöhemmin raudan käsittelyn ja uudenlaisen keramiikan. Niiden vaikutuksesta Japani alkoi siirtyä metsästäjä-keräilijäyhteiskunnasta maanviljelykulttuuriin. Ulkopuolinen vaikutus oli kuitenkin Yayoi-kaudella lähinnä materiaalista eikä henkistä.


title: Japanin historia

text: Yayoi-kaudella Japanin väkiluvun on arveltu olleen noin 600 000. Väestön kasvaessa alkoi myös muotoutua yhteiskuntaluokkia. Asukkaat asuivat maatalouskylissä, joiden asumukset oli tehty puusta ja kivestä. Myös viljaa varastoitiin rakennuksiin.


title: Japanin historia

text: Yayoi-kauden Japanista on saatu tietoa ajan kiinalaisista kronikoista. Han-dynastian kronikassa "Hòu hànshūssa" Japani mainitaan ensimmäisen kerran nimellä Wa. Kronikka kertoo Wan lähettäneen edustuston Kiinaan vuonna 57. Wei-kuningaskunnan aikaiset tekstit "Kolmen kuningaskunnan kronikassa" kertovat Japanissa 100-luvun lopulla käydystä sisällissodasta, jonka kuningatar Himiko rauhoitti. Hänen kerrotaan hallinneen uskonnollisella auktoriteetillaan yli 30 valtion yhteenliittymää. Kronikka kertoo yksityiskohtaisen reitin Kiinasta Wa-kuningattaren hoviin Yamataissa, joka oli todennäköisesti paikallinen voimakeskus Kyūshūn pohjoisosassa. Yamatain sijainnista ei ole päästy yksimielisyyteen tutkijoiden keskuudessa. Wei-kuningaskunnan kronikan mukaan Japanissa oli suhteellisen kehittynyt luokkayhteiskunta, jossa kansalaiset maksoivat veroja. Osa väestöstä osasi myös luultavimmin lukea ja kirjoittaa, sillä kirjeitä vaihdettiin Wa-valtion ja Kiinan välillä.


title: Japanin historia

text: Kofun- ja Asuka-kausia nimitetään joskus yhteisesti Yamato-kaudeksi. Kausi on saanut nimensä Japanin keskiosan Yamato-valtiosta, joka sai valtaansa alueen pienemmät hallitsijat mahdollisesti 300-luvun puolivälissä. Korealainen vuonna 414 pystytetty muistomerkki mainitsee Wa-valtiosta vuonna 391 lähetetyn suuren armeijan. Voimannäytteen on oletettu edellyttäneen pitkälle yhdistyneen valtion olemassaoloa. Jotkut ovat liittäneet Yamatoon aiemman Yamatai-valtion, jonka on arveltu tällöin sijainneen Kyūshūn sijaan Keski-Japanissa. Asiasta ei ole kuitenkaan saatu lopullista selvyyttä. Yamaton on esitetty syntyneen joko todennäköisemmin Yayoi-kulttuurin uudesta kehitysvaiheesta tai ulkopuolisen hyökkäyksen seurauksena. Jälkimmäisessä tapauksessa sen hallitsijasuku olisi voinut olla korealaista alkuperää.


title: Japanin historia

text: Vuosien 300–552 Kofun-kausi on saanut nimensä suurista kofun-hautakummuista, joiden rakentaminen oli aloitettu jo 200-luvulla. Kumpujen viereen asetettiin haniwa-veistoksia. Veistokset saattoivat esittää eläimiä, ihmisiä tai erilaisia rakennuksia. Ihmisveistosten vaatetuksesta, haarniskoista ja aseistuksesta on saatu tietoja ajan elinoloista. Suurten hautojen rakentaminen vaati runsaasti työvoimaa, ja niistä suurimman, keisari Nintokun hautakummun rakentaminen on vaaditun työvoiman puolesta verrattavissa Egyptin pyramidien rakentamiseen. Yamato-hallitsijat hallitsivat merkittäviä työvoimaresursseja, minkä hallintaa auttoi maanviljelytekniikoiden kehittyminen. Niiden avulla Yamato-hovi pystyi laajentamaan valtaansa aikaisempaa suuremmalle alueelle.