title: Kuressaare

text: Kuressaaren lentoasemalta on säännöllinen lentoliikenne Tallinnaan (9 viikoittaista lentoa vuonna 2014). Finnair lensi kesinä 2005–2006 Kuressaareen reittilentoja ja kesällä 2008 tilauslentoja. Viron ja Neuvostoliiton 1939 tukikohtasopimuksen perusteella Neuvostoliitto muutti Kuressaaren lentokentän sotilaslentoasemaksi, yhdeksi niistä sotilaslentoasemista, joilta se suoritti talvisodan aikana pommituksia Suomen valtioalueelle.


title: Kuressaare

text: Liivinlahdella kolmen kilometrin päässä Kuressaaren kaupungista sijaitsee Roomassaaren satama, josta voi matkustaa kuuden kilometrin päähän Abrukan saarelle, jonka matkailunähtävyys on lehtometsä. Saarella on noin 40 asukasta, lomakoti ja leirintäalue.


title: Kuressaare

text: Vuonna 1939 Saksa evakuoi Roomassaaren satamasta noin 500 baltiansaksalaisia matkustajalaiva Adlerilla. 1. heinäkuuta 1941 neuvostoliittolaiset karkoittivat 697 virolaista muualle Neuvostoliittoon maahan ennen kuin hyökkäävät saksalaiset ehtivät alueelle. Tästä karkoituksesta on satamassa muistomerkki, jonka teksti suomeksi käännettynä on "Täältä alkoi 1. heinäkuuta 1941 tie kaukaiselle maalle". Syyskuussa 1944 neuvostoliittolaisten tehdessä paluutaan tuhannet virolaiset siviilit ja muualta tulleet siviilit pakenivat Roomassaaren satamasta lähteneissä aluksissa.


title: Riikka

text: Riikka on suomalainen naisen etunimi. Se on todennäköisesti lyhentymä Fredrik-nimen sisarnimestä "Fredrika" ja muista -riika -loppuisista nimistä, joita ovat esimerkiksi Henriikka ja Ulrika. Riikan nimipäivä on suomenkielisessä kalenterissa vanhana Fredrikin päivänä 18. heinäkuuta, ja se aloittaa naistenviikon. Heinäkuuhun 2017 mennessä Suomessa on ollut 13 896 Riikka-nimistä naista, joista suurin osa on 1900-luvun loppupuolella syntyneitä.


title: Alyssa Milano

text: Alyssa Jayne Milano (s. 19. joulukuuta 1972 Brooklyn, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hän aloitti esiintymisensä seitsemänvuotiaana Broadwayn musikaalissa ja on sittemmin näytellyt muun muassa televisiosarjoissa "Missä kaappi seisoo" (1984), "Melrose Place" (1992) ja "Siskoni on noita" (1998–2007) sekä monissa elokuvissa, kuten esimerkiksi "Commando" (1985).


title: Alyssa Milano

text: Milano myös laulaa ja hän on tehnyt viisi albumia. Kaksi hänen levyistään on myynyt platinaa Japanissa. Hänellä on yksi veli, nimeltään Cory.


title: Alyssa Milano

text: Milano vihittiin Cinjun August Taten kanssa 1. tammikuuta 1999, mutta avioliitto päättyi eroon jo 20. marraskuuta 1999. Vuonna 1993 hän oli kihloissa näyttelijä Scott Wolfin kanssa ja on myös seurustellut laulaja Justin Timberlaken kanssa. 15. elokuuta 2009 Milano avioitui David Bugliarin kanssa. Heillä on myös kaksi yhteistä lasta.


title: A. Mörö

text:
A. Mörö Oy ("Arvo Mörö Oy") oli Oulun seudulla toiminut seutuliikenteen linja-auto-operaattori, joka oli T. Makkonen Oy:n tytäryhtiö. Yrityksen perustaja Arvo Mörö kuului jatkosodan aikana päämajan kaukopartiomiehiin ja suoritti useita partiomatkoja Neuvostoliittoon.
Toimistaan Mörö nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi nro 87.


title: A. Mörö

text: Yli 75 vuoden toiminnan jälkeen A. Mörön tunnukset katosivat Oulun katukuvasta Koskilinjat Oy:n ostettua A. Mörön koko osakekannan vuoden 2007 alussa. Kauppa oli osa suurempaa järjestelyä, jossa Kuopion Liikenne osti T. Makkosen linja-auto- ja autokoulutoiminnan.


title: A. Mörö

text: Yrityskauppojen myötä Koskilinjat jatkaa A.Mörön vanhojen linjojen liikennöintiä:


title: A. Mörö

text: Linja 62 Kiiminki-Ylikiiminki siirtyi Suorsan Liikenteelle ja linjaa 63 Oulu-Sanginjoki-Ylikiiminki Revon Turistiliikenteelle 11.8.2011 alkaen. Kummatkin ovat A.Mörön entisiä linjoja, joita ajoi ajoi kevääseen 2011 asti Koskilinjat.


title: A. Mörö

text: Mörön liikennöimiä vanhoja linjoja:


title: Sierattala

text: Sierattala () on kaupunki ja kaupunkikunta Leningradin alueen Seuloskoin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee aivan Pietarin kaupungin pohjoispuolella Parkalan kautta kulkevan Viipurin maantien A122 varrella. Pietarin läheisyyden takia kaupunki on kasvanut viime vuosina, vuoden 2010 väestönlaskussa tämän esikaupungin asukasluku oli 47 854.


title: Sierattala

text: Kaupunki on saanut alkunsa samannimisen inkerinsuomalaisen kylän paikalle vuonna 1936 perustetusta varuskunnasta. Vielä muutama vuosi sitten 70 % asukkaista on sotilaita ja heidän perheenjäseniään. Kaupunginoikeudet Sierattala sai vuonna 1998. Keskustan ja varuskuntien lisäksi siihen kuuluu erillinen Alosaaren () taajama, jota ympäröivät laajat puutarha-alueet.


title: Sierattala

text: Kaupungin päämies on Nikolai Gaidaš, kaupunginhallituksen päämies Juri Hodko.


title: Sierattala

text: Sierattalassa toimii puunjalostustehdas "Sertolovski promkombinat" ja talotehdas.


title: Käkisalmen piiri

text: Käkisalmen piiri eli "Priozerskin piiri" () on paikallinen itsehallintoalue Leningradin alueella Venäjän federaatiossa Laatokan länsipuolella Karjalankannaksella. Piirin pinta-ala on 3 597,5 neliökilometriä, ja asukkaita oli vuoden 2015 alussa 63 041 (noin 58 500, 2010). Piirin hallinnollinen keskus on Käkisalmen kaupunki (20 752 as. 2006), joka sijaitsee 142 kilometriä Pietarista pohjoiseen.


title: Käkisalmen piiri

text: Käkisalmen piiri käsittää nykyään kaksi kaupunkikuntaa ja 12 maalaiskuntaa.


title: Käkisalmen piiri

text: Käkisalmen piirissä on puunjalostus- ja rakennusteollisuutta sekä huonekalutehtaita.


title: Käkisalmen piiri

text: Karjankasvatusta ja turkistarhausta.


title: Käkisalmen piiri

text: Käkisalmen piiri muodostettiin vuonna 1940, sen jälkeen kun Suomi oli luovuttanut alueen Neuvostoliitolle talvisodan päättäneessä Moskovan rauhassa. Käkisalmen piiri muodostettiin pääasiassa Käkisalmen kihlakunnan alueesta, josta siihen tuli kuulumaan Metsäpirtin, Sakkolan, Pyhäjärven, Vuokselan, Räisälän ja Kaukolan kuntien alueet sekä Käkisalmen maalaiskunta ja Käkisalmen kaupunki. Näiden lisäksi piirin tuli pääpiirteissään kuulumaan Rajajoen kihlakunnan pohjoisosassa sijainneet Raudun ja Valkjärven kunnat sekä osia Jääsken kihlakuntaan kuuluneista Vuoksenrannan ja Kirvun kunnista. Neuvostoliitossa Suomen kuntajakoa ei säilytetty, vaan alueelle perustettiin kyläneuvostoalueita, jotka olivat kooltaan jonkin verran suomalaiskuntia pienempiä. Käkisalmen piiri tuli osaksi Karjalais-Suomalaista neuvostotasavaltaa. Suomi valloitti alueen takaisin seuraavana vuonna, mutta vetäytyi alueelta vuonna 1944 Moskovan välirauhansopimuksen ehtojen mukaisesti. Lopullisesti maiden välinen aluemuutos vahvistettiin Pariisissa vuonna 1947.


title: Käkisalmen piiri

text: Vuonna 1948 Käkisalmen piiri siirrettiin Karjalais-Suomalaisesta neuvostotasavallasta Leningradin alueeseen kuuluvaksi ja samalla alueen suomalaisnimistö korvattiin venäläisillä uudisnimillä. Alueen suomalaisväestö oli siirtynyt supistuneen Suomen alueelle jo vuonna 1940 ja uudelleen 1944. Neuvostoliitto asutti alueen pääasiassa slaavilaisella väestöllä. Vuonna 2006 toimitettiin kunnallishallinnollinen uudistus, jolloin kyläneuvostoalueet korvattiin kunnilla.


title: Elijärven kaivosrata

text: Elijärven kaivosrata tai pelkästään Elijärven rata on Suomen rataverkon osuus Lautiosaaren erkanemisvaihteelta Elijärven kaivokselle Keminmaalla. Tämän tavaraliikenneradan pituus on noin 7,5 kilometriä ja suurin nopeus on 50 km/h.


title: Elijärven kaivosrata

text: Rataosan liikenne muodostui yksinomaan Elijärven kaivoksen ja Tornion terästehtaiden välisestä kromimalmin kuljetuksista. Liikennettä hoidettiin vaihtokoreilla varustetuilla vaunuilla, joista vaihtokorit siirrettiin tehtaalla kuorma-autoilla oikeaan paikkaan käsittelyä varten.


title: Elijärven kaivosrata

text: Liikenne päättyi vuoden 2005 lopussa, sillä VR Cargo (nykyään VR Transpoint) hävisi tarjouskilpailun malmikuljetuksista kuorma-autoyrittäjälle. Tämän vuoksi rataosalla ei ole lainkaan junaliikennettä vuosina 2006–2010. VR oli suunnitellut ottavansa uuden, raskaampien akselipainojen malmivaunun käyttöön Elijärven kaivosradalla 2006.


title: Elijärven kaivosrata

text: Rataosan säännöllinen kunnossapito lopetettiin 3. kesäkuuta 2007, koska radalla ei ole toistaiseksi liikennettä. Rataa ei pureta eikä Laurilan ja Kemin asemien välillä sijaitsevaa Lautiosaaren erkanemisvaihdetta poisteta. Erkanemisvaihteen pölkytys uusittiin kesällä 2007. Elijärventien tasoristeyksestä on purettu kiskotus vuonna 2008 ja rata on poikki kyseisestä kohdasta.


title: Syötteen kansallispuisto

text: Syötteen kansallispuisto on perustettu vuonna 2000 ja se sijaitsee Pudasjärven, Posion ja Taivalkosken kuntien alueella. Pinta-alaltaan kansallispuisto on 300 km².


title: Syötteen kansallispuisto

text: Puisto muodostuu neljästä erillisestä alueesta: Syötteestä, Maaselästä, Latva-Korte-Kärppävaarasta ja Salmitunturista. Puisto on pohjoispohjalaisen suomaaston ja koillismaalaisen vaaramaiseman raja-alueella. Puisto on saanut nimensä sen vieressä olevan Suomen eteläisimmän tunturin, Iso-Syötteen mukaan.


title: Syötteen kansallispuisto

text: Maisemiltaan ja luontotyypeiltään kansallispuiston alue on moni-ilmeinen. Kansallispuistossa on vaaroja ja niiden rinteillä olevia soita, aapasoita, kirveenkäymättömiä kuusikkoja ja aarnimetsiä, puron varsien tiheitä kasvustoja. Kansallispuisto sijaitsee poronhoitoalueella, ja poronhoito ja siihen liittyvä talous näkyy sen luonnonmaisemassa kuten myös vanhan metsätalouden jäljet. Näistä kaikista on esittely Syötteen luontokeskuksessa.


title: Pokrova

text: Pokrova eli Jumalanäidin Neitsyt Marian suojelusjuhla (, ) on yksi ortodoksisessa kirkossa Jumalansynnyttäjän, Neitsyt Marian muistolle vietettävistä juhlapäivistä. Sitä vietetään aina lokakuun 1. päivänä, alun perin juliaanisen kalenterin mukaan. Tämän vuoksi päivä on nykyisin Venäjällä ja muualla itä-Euroopassa gregoriaanisen kalenterin mukaan 14. päivä lokakuuta. Kreikan ortodoksisessa kirkossa sitä juhlitaan Óchi-päivänä, 28. lokakuuta.


title: Pokrova

text: Pokrova tulee slaavilaisesta pokrov-sanasta (, ) joka tarkoittaa niin peitettä, suojaa, huntua tai huivia kuin suojelustakin. Nimen alkuperä on yhteydessä kertomukseen Konstantinopolin ihmeellisestä pelastumisesta saraseenien hyökkäykseltä vuonna 903 keisari Leo Viisaan hallitusaikana.


title: Pokrova

text: Etelä-Suomessa on kaksi Pokrova-nimistä ortodoksista yhteisöä: Kirkkonummen Jorvaksessa on luostarityyppinen yhteisö Pokrovan veljestö, ja Helsingissä toimii noin 350-jäseninen Ortodoksinen Pokrovan seurakunta, jonka kirkko on Munkkiniemessä.


title: Pokrova

text: Ukrainassa päivä on 1999 julistettu myös Ukrainan kasakoiden päiväksi () sekä 2014 Ukrainan puolustajien päiväksi.


title: Baltian rautatieasema (Pietari)

text: Baltian rautatieasema () on vilkas lähiliikenteen rautatieasema Pietarissa. Asema sijaitsee kaupungin ydinkeskustan lounaisosissa, 2 kilometriä Vitebskin asemasta ja 4 kilometriä Moskovan asemasta lounaaseen.


title: Baltian rautatieasema (Pietari)

text: Asemarakennus rakennettiin 1855–1857 arkkitehti Aleksandr Krakaun piirustusten mukaisesti. Se palveli alun perin Pietarin ja Pietarhovin välisen radan liikennettä, ja sen nimenä oli Pietarhovin asema ("Petergofski vokzal"). Junaliikenne Pietarhoviin alkoi 21. heinäkuuta 1857. Nykyisen nimensä asema sai rautatieyhteyden rakentamisen edettyä Baltian alueelle. Vuonna 1872 voitiin liikennöidä Tallinnaan asti.


title: Baltian rautatieasema (Pietari)

text: Asemarakennuksen kummassakin päässä on kaksikerroksinen siipirakennus, joista vasemmalla puolella oleva oli varattu keisarillisen perheen käyttöön. Laiturialue on katettu lasikatoksella. Asemarakennus peruskorjattiin 1932–1933, jolloin kupukaton alla olleet raiteet poistettiin, sivusisäänkäynnit suljettiin ja pääsisäänkäynti avattiin kolmiholvisten kaari-ikkunoiden paikalle. Vuonna 1955 asemarakennuksen vasempaan siipeen rakennettiin Baltijskaja-metroaseman maanpäälliset tilat.


title: Baltian rautatieasema (Pietari)

text: Nimestään huolimatta Baltian asema on vuodesta 1933 alkaen ollut ainoastaan Pietarin lähiliikenteen käytössä. Nykyään se on Pietarin toiseksi vilkkain lähiliikenteen asema Suomen aseman jälkeen ja yksi koko Venäjän vilkkaimmista asemista. Vuosittainen matkustajamäärä yltää 25 miljoonaan.


title: Baltian rautatieasema (Pietari)

text: Pietarin metrolinjan 1 asema "Baltijskaja" sijaitsee aseman yhteydessä.


title: Viismauste

text: Viismauste on viiden eri mausteen sekoitus. Seoksissa käytettävät mausteet vaihtelevat kulttuurialueittain ja keittiöittäin. Viismausteet ovat yleisiä Itä-Aasian keittiöissä. Mausteseosten hinta vaihtelee käytettävien mausteiden mukaan.


title: Viismauste

text: Kiinalainen viismauste


title: Juvénal Habyarimana

text: Juvénal Habyarimana (8. maaliskuuta 1937 – 6. huhtikuuta 1994) oli Ruandan presidentti vuonna 1973 tapahtuneen sotilasvallankaappauksen jälkeen aina vuoteen 1994 asti, jolloin hän kuoli lentokoneen maahansyöksyssä, joka laukaisi Ruandan kansanmurhan.


title: Juvénal Habyarimana

text: Habyarimana syntyi yläluokkaiseen hutuperheeseen. Hän opiskeli lääketiedettä ennen kuin lähti sotilasuralle. Hän valmistui kadettikoulusta 1961, ylennettiin maavoimien päälliköksei 1963 ja hallitukseen puolustusministeriksi 1965.


title: Juvénal Habyarimana

text: 5. heinäkuuta 1973 Ruandan armeija kaappasi vallan ja nimitti maahan sotilashallituksen, jonka johtoon tuolloin maan puolustusministerinä toiminut kenraali Juvénal Habyarimana nousi. Sotilastuomioistuin tuomitsi Habyarimanan serkun, presidentti Grégoire Kayibandan ja seitsemän hallituksen ministeriä kuolemaan. Habyarimanasta tuli Ruandan uusi presidentti. Vallankaappauksen toisena vuosipäivänä Habyarimana ilmoitti, että maahan oli perustettu uusi puolue, johon jokaisen ruandalaisen tuli liittyä: Kansallinen vallankumousliike kehityksen puolesta (MRND). Puolueen tarkoituksena oli "alueellisen ja etnisen vihamielisyyden poistaminen sekä maaseudun kehitys".


title: Juvénal Habyarimana

text: Kahdenkymmenen hallintovuotensa aikana Habyarimana suosi voimakkaasti omaa etnistä ryhmäänsä hutuja ja erityisesti Ruandan pohjoisosan merkittäviä hutujohtajia. Hänen valtansa takuumiehinä olivat Pohjois-Ruandan hutusukujen mahtimiehet, osaksi Habyarimanan vaimon Agathe Kazingan kautta, joka oli yhden merkittävimmän suvun jäsen. Tätä pohjoisruandalaisten mahtimiesten joukkoa kutsuttiin "Akazuksi", eli "pieneksi huoneeksi".


title: Juvénal Habyarimana

text: 6. huhtikuuta 1994 Habyarimanan Falcon 50 -kone oli laskeutumassa Kigalin lentokentälle hänen palatessaan Tansaniasta kokouksesta, johon oli osallistunut joukko naapurimaiden päämiehiä, kun tuntemattomasta paikasta ammuttu ranskalainen MILAN-ohjus osui presidentin koneeseen. Seuranneessa räjähdyksessä kone tuhoutui täydellisesti ja kaikki matkustajat kuolivat, mukaan lukien Burundin hutu-presidentti Cyprien Ntaryamira. Ruandan valtionradio syytti presidentin salamurhasta seuraavana aamuna RPF:ää ja UNAMIR-joukkoja. "Akazu" ja hutujärjestöt aloittivat pitkään suunnitellun järjestelmällisen kansanmurhan toteutuksen.


title: Suomumustesieni

text: Suomumustesieni ("Coprinus comatus") on mustesieniin kuuluva, nuorena hyvä ruokasieni.


title: Suomumustesieni

text: Suomumustesieni on keskikokoinen helttasieni. Lakki on 2-6 cm leveä ja 5-15 cm korkea, aluksi munamainen, sen jälkeen tasapaksu lieriö, myöhemmin kellomainen ja lopulta reunoilta repeilevä ja mustemaiseksi nesteeksi hajoava. Lakin yläpinta on pohjaväriltään valkea ja kookkaiden, vaaleanruskeiden tai hieman punertavien suomujen peittämä. Heltat ovat hyvin tiheät, ohuet, nuorena harmaanvalkoiset, vanhemmiten hieman punertavat ja sulavat lopulta mustemaiseksi itiömassaksi. Aivan vanhana jalan nokkaan jää vain riekaleisen lakin laki. Sienen 10-15 cm pitkä jalka on valkoinen ja solakka, mutta muuten kiiltävän sileä. Jalassa on kalvomainen, helposti irtoava rengas. Myös jalka irtoaa helposti lakista. Malto on valkoista, haurasta ja ohutta. Tuoksu ja maku ovat mietoja.


title: Suomumustesieni

text: Suomumustesienet kasvavat etenkin piha- ja puistonurmilla, puutarhoissa, kaatopaikoilla ja joutomailla heinäkuusta marraskuulle. Ne kasvavat tyypillisesti tiheinä ryhminä ravinteikkassa multamaassa asutuksen lähellä, mutta on huomioitava, että suomumustesieni kerää herkästi ympäristömyrkkyjä, kuten lyijyä ja kadmiumia. Suomumustesieni on yleinen lähes koko Suomessa Lappia lukuun ottamatta, Etelä-Suomessa se on hyvin yleinen.


title: Suomumustesieni

text: Suomumustesieni on hyvä, joidenkin lähteiden mukaan jopa herkullinen ruokasieni niin kauan kuin heltat ovat vielä valkoiset. Se soveltuu hyvin ruoanlaittoon sen parsamaisten ominaisuuksien takia. Suomumustesieni on kypsennettävä välittömästi poimimisen jälkeen, koska se sulaa nopeasti mustemaiseksi itiömassaksi jääkaapissakin. Toisin kuin monet muut mustesienilajit, esimerkiksi harmaamustesieni, suomumustesieni ei sisällä kopriinia, joka aiheuttaa alkoholin kanssa antabus-reaktion.


title: Tengu

text: Tengut () ovat japanilaisessa mytologiassa esiintyviä henkiolentoja. Tengua tarkoittavien kanjien käännös on yleisesti luettavissa kuitenkin ”taivaalliseksi koiraksi”. Ulkomuodoltaan tengut ovat joko puoliksi ihmisiä ja puoliksi variksia tai punakkanaamaisia, isonenäisiä vuorten erakkoja. Tenguilla on kieroutunut huumorintaju, ja ne pystyvät muuttamaan muotoaan halutessaan. Niiden uskottiin tekevän paljon piloja ihmisille, mutta tengujen suosikkiuhreina pidettiin buddhalaisia munkkeja. Tengut näkivät paljon vaivaa pyhien miesten viettelemiseksi harhaan. Uskottiin jopa että ne sitoivat munkkeja puunlatvoihin täyttääkseen heidän mielensä ahnein ja ylpein ajatuksin. Ne myös saattoivat valmistaa lannasta juhla-aterian munkeille.


title: Tengu

text:
Ennen Japanin keskiaikaa tengut nähtiin pääsääntöisesti demonisina olentoina. Ennen 1000-lukua ne nähtiin lähinnä vuorilla, puissa tai kivissä asuvina henkinä. Myöhemmin syntyi myös käsitys, jonka mukaan ihmiset saattavat jälleensyntyä tenguina. Yleisesti kuitenkin uskottiin tengujen syntyvän suurista munista ja asuvan syrjäisillä vuoristoseuduilla. Vaikka tengulla oli siivet, ei olento lentänyt niillä, vaan vaihtoi paikkaa haihtuen ilmaan ilmestyen heti taas toisessa paikassa. Tengun uskottiin supikoiran ja ketun tavoin voivan ottaa ihmismuodon, mutta tällöinkin varjo saattoi paljastaa olennon todellisen hahmon. Tengu ei myöskään puhu suullaan, vaan tengun puhe on joko telepaattista, tai sitten tengu puhuu välikappaleen, kuten ihmisen kautta.
Keskiaikaan mennessä tengut olivat kehittyneet pahantahtoisista kiusanhengistä hahmoiksi, jotka saattoivat yliluonnollisilla voimillaan joko kiusata tai auttaa ihmistä. Kuitenkin tengujen ilkikurinen suhtautuminen buddhalaisiin munkkeihin osoittaa niiden luonnonuskoista alkuperää. Tengut usein esiintyivätkin šintopapin mustaan kuppimaiseen hattuun pukeutuneena. Tengujen joukkoon kehittyi myös hierarkia, jossa lintumaiset korppi-tengut olivat alin ryhmä. Ne pysyivät arvaamattomina henkinä, jotka saattoivat tehdä veijarimaisia kolttosia tai olla erityisen pahantahtoisia ja kostonhimoisia niitä ärsyttänyttä ihmisryhmää kohtaan. Tengut saattoivat esimerkiksi sytyttää tulipaloja, kaataa puita ihmisten päälle tai siepata pikkulapsia. Toinen ryhmä oli ihmishahmon ottavat tengut, jotka kuitenkin saattoivat olla sekä hyvän- että pahansuopia. Kolmas joukko olivat "yamabushi"-hahmoiset punanaamaiset ja isonenäiset tengut. Näitä kutsuttiin "kohona"-tenguiksi. Yamabushi-tengut olivat buddhalaisuuteen kaikkein myötämielisimmin suhtautuvia, ja ne saattoivat rangaista pahoja ja palkita hyviä ihmisiä. "Sōjōbō" (tengujen kuningas) oli hyvä esimerkki tengu-hahmon kehityksestä japanilaisessa kansan- ja uskomusperinteessä.


title: Tengu

text: Tenguihin uskotaan joissain japanilaisissa vuoristokylissä vieläkin. Ulos saatetaan jättää riisiä ja papumuhennosta tengujen ruuaksi ja jos joku kylän lapsista katoaa, tenguja pyydetään rummuttaen palauttamaan lapsen kotiin.


title: Tengu

text: 1400-luvulla tengut alkoivat kiusata muitakin kuin pappissäätyisiä. Kuten pahaenteiset esi-isänsä "tiangou"t, myös "tengu"t yhdistettiin sotaan tai sotimiseen. Legendat jopa kertovat tengujen ylivertaisista taistelu- ja aseidenkäsittelytaidoista.


title: Tengu

text: Tämä maine lienee osittain lähtöisin bushi Minamoto no Yoshitsune kuuluisasta legendasta. Yoshitsunen ollessa nuori poika ja tunnettu nimellä Ushiwaka-maru Taira-klaani salamurhautti hänen isänsä, Yoshitomon. Taira-klaanin päämies Taira no Kiyomori salli lapsen elää sillä ehdolla, että hänet karkotettaisiin Kuraman vuoren temppeliin munkiksi. Kuitenkin eräänä päivänä "Sōjō-ga-dani"n laaksossa Ushiwaka-maru kohtasi Sōjōbōn. Henki opetti pojalle kenjutsua, jotta poika voisi kostaa Taira-klaanille.


title: Tengu

text: Alun perin tengujen tempaukset ja toiminta on ajateltu demonisiksi teoiksi, joiden tarkoitus on johtaa maailmaa kohti kaaosta ja sotaa, mutta Yoshitsunen kaltaisen kuulun legendaarisen soturin tarina loi tengujen aikaisempiin hirviömäisiin luonteenpiirteisiin sympaattisempia sävyjä ja esitti tengut kunniallisuuden arvostajina.


title: Tengu

text: Yksi kuuluisimmista on nō-näytelmä "Kurama tengu",joka kuuluu Yoshitsunen kroniikkaan eli (in). Kurama tengussa Ushiwaka-maru on ainoa henkilö, joka ei osoita vastenmielisyyttä temppeliin saapunutta outoa yamabushia kohtaan. Vieras on itse asiassa on valepukuinen Sōjōbō, joka ystävystyy pojan kanssa ja alkaa tämän opettajaksi auttaakseen poikaa tämän ahdingossa.


title: Tengu

text: Kaksi tarinaa 1800-luvulta toistavat samaa teemaa. Tarinassa "Sōzan chomon kishū" tengu kaappaa pojan kolmeksi vuodeksi mukaansa vuorille. Poika palaa tengun luota ihmisten ilmoille mukanaan taiottu tuliase, joka osuu aina maaliinsa. Toinen tarina Inaba-provinssista kertoo käsistään kömpelöstä tytöstä, jonka tengu yllättäen riivaa. Tengun tavoitteena on uudelleensynnyttää kenjutsu-taito takaisin maailmaan. Tengu ilmestyy nuoren samurain uneen, ja lopulta tengun riivaama tyttö opettaa nuoren samurain erinomaiseksi miekkamieheksi.


title: Baltian rautatieasema

text: Baltian rautatieasema voi tarkoittaa ainakin seuraavia rautatieasemia:


title: Nile

text: Nile on yhdysvaltalainen death metal -yhtye Greenvillestä, Etelä-Carolinasta. Se tunnetaan parhaiten sanoituksista, jotka käsittelevät muinaisen Egyptin mystiikkaa, historiaa, uskontoa ja taidetta. Nile perustettiin vuonna 1993. Yhtyeen nimi tulee Egyptin halki virtaavasta Niilijoesta ().


title: Nile

text: Nile perustettiin Greenvillessä vuonna 1993. Perustajajäseniä ovat Karl Sanders (kitara ja laulu), Chief Spires (basso ja laulu), ja Pete Hammoura (rummut). Debyyttialbumi "Festivals of Atonement" -EP julkaistiin vuonna 1995.


title: Nile

text: Nilen musiikin on pääosin kirjoittanut yhtyeen perustanut kitaristi Karl Sanders, joka oli arabialaisen musiikin ystävä ja teki sitä itsekin. Se koostuu perinteisestä ja teknisestä death metalista Lähi-idän musiikilla varustettuna. Mukana on myös egyptiläisiä soittimia. Kappaleet ovat yleensä erittäin nopeita ja musiikillisesti monimutkaisia.


title: Nile

text: Sanoitukset perustuvat Sandersin kiinnostukseen egyptologiaa kohtaan. Esimerkiksi melkein jokaisen levyn kansivihkosessa on Sandersin kirjoittamat pitkät viestit, mistä hän on saanut kyseiseen kappaleen innoituksen. Muutaman kappaleen inspiraatio on lähtenyt myös H. P. Lovecraftin teksteistä.


title: Nile

text: Vuonna 2007 julkaistiin yhtyeen viides levy, "Ithyphallic", joka ylsi Suomen virallisella albumilistalla 13. sijalle.


title: Nile

text: "Those Whom the Gods Detest" julkaistiin marraskuussa 2009.


title: Nile

text: Seitsemäs studioalbumi, "At the Gate of Sethu", julkaistiin vuonna 2012. Albumin toinen kappale, ”The Fiends Who Come to Steal the Magick of the Deceased”, julkaistiin toukokuun 25. päivänä. Levyn julkaisupäivämäärät olivat 29. kesäkuuta Euroopassa ja heinäkuun 3. Pohjois-Amerikassa.


title: Nile

text: Yhtye on esiintynyt vuosina 2008 ja 2010 Tuska-festivaaleilla Helsingissä. Vuonna 2011 yhtye esiintyi Helsingin Nosturissa ja Tampereen Klubilla. Yhtye on esiintynyt myös Jyväskylän Lutakossa.


title: Nile

text: EP:t


title: Kim Lönnholm

text: Kim Lasse Lönnholm (s. 4. lokakuuta 1961 Helsinki) on suomalainen muusikko.


title: Kim Lönnholm

text: Alun perin lentokapteenin urasta haaveillut Kim Lönnholm osasi The Beatles -yhtyeen kappaleet ulkoa jo lapsena ja teki ensiesiintymisensä koulussaan 15-vuotiaana tulkitsemalla Beatlesin kappaleen ”And I Love Her”. Lönnholm lopetti koulunkäyntinsä kahden lukiovuoden jälkeen ja antautui täysin musiikin vietäväksi. Hänet tunnetaan muun muassa Broadcast-yhtyeen laulusolistina Edu Kettusen kanssa sekä sooloartistina. Lönnholm on vieraillut myös muun muassa Kirkan levyillä. Hän on myös vieraillut parissa Kummeli-jaksossa. Kim otti osaa Suomen Euroviisukarsintoihin 1989 kappaleella ”Minä olen muistanut” ja sijoittui seitsemänneksi. Vaikka kappale ei pärjännyt hyvin, karsintojen jälkeen sen kansansuosio oli huikea. ”Minä olen muistanut” oli vuoden 1989 soitetuin kappale ja samanniminen albumi myi tuplaplatinaa. Myös Lönnholmin toinen albumi "Minulla on koti", joka julkaistiin seuraavana vuonna, menestyi hyvin. Tämän jälkeen hänen uransa kuitenkin hiipui vähitellen ja myöhemmin hänen ääntään on voinut kuulla lähinnä muiden artistien taustakuoroissa.


title: Kim Lönnholm

text: Lisäksi Kim Lönnholm on tehnyt mainosmusiikkia ja esiintynyt Jore Marjarannan kanssa.


title: Lambtonin mato

text: Lambtonin mato on taru luoteisesta Isosta-Britanniasta.


title: Lambtonin mato

text: Eräänä sunnuntaina nuori John Lambton ei lähtenytkään perheensä kanssa kirkkoon, vaan livahti linnasta kalaan. Hän tunsi pian vahvan nykäyksen ongessaan ja veti kaikin voimin saaliinsa maihin. Pettymyksekseen ja kauhukseen hän huomasi koukussa suuren madon, limapintaisen ja hehkuvasilmäisen. Hän uskaltautui kuitenkin ottamaan kiinni sen hännästä ja viskaamaan sen kaivoon. Ajan kuluessa John unohti ikävän tapauksen, mutta kaivossa mato kasvoi.


title: Lambtonin mato

text: Kun John Lambton varttui mieheksi, hän teki parannuksen ja lähti ulkomaille ristiretkelle. Hän jätti kuitenkin kauhean perinnön. Hirmuinen mato jatkoi kasvuaan, kunnes oli kyllin iso ryömimään ulos kaivosta Wear-jokeen. Iltapäivisin se tuli paistattelemaan päivää kukkulalle ja riehui nälissään maaseudulla ahmien lehmiä ja lampaita. Se piti erityisesti maidosta, jota sille juotettiin ettei se kävisi kylien kimppuun. Joka päivä se kasvoi isommaksi, vahvemmaksi ja nälkäisemmäksi. Kun John palasi kotiin, hän kuuli madosta ja syyllisyydentuntoisena päätti tappaa sen.


title: Lambtonin mato

text: John hakkasi madosta paloja miekallaan koko päivän, mutta ne kiinnittyivät aina takaisin. Epätoivoinen John kävi noidan puheilla ja sai neuvon varustaa haarniskansa piikeillä ja taistella matoa vastaan joessa ja lopuksi tappaa ensimmäinen vastaan tuleva elävä olento. Seuraavana päivänä John jatkoi taistelua joessa. Nyt madon palat ajelehtivat virran mukana pois. Mato koetti kuristaa ritarin hengiltä, mutta haarniskan piikit leikkasivat sen pieniksi kappaleiksi, jotka katosivat virtaan. Voiton hetkellä John näki isänsä, jota ei kyennyt surmaamaan. Se merkitsi yhdeksän sukupolven pituista kirousta jonka aikana kaikki Lambtonin suvun miehet saivat väkivaltaisen lopun.


title: Lambtonin mato

text: Chester-le-Streetin alueella Englannissa lapset laulavat vieläkin Lambtonin madot ihmeellisestä ja kauheasta tarinasta kertovia lauluja. Ne ovat periytyneet sukupolvelta toiselta 1200-luvulta lähtien.


title: Esa Kaartamo

text: Esa Juhani Kaartamo (28. elokuuta 1961 Helsinki – 18. elokuuta 2018) oli suomalainen muusikko, tuottaja ja lauluntekijä, joka tunnettiin muun muassa Broadcast-yhtyeen kitaristina sekä sooloilevana artistina. Vuodesta 2002 kuolemaansa asti Kaartamo oli myös Hoedown-yhtyeen jäsen.


title: Esa Kaartamo

text: Kaartamo sai 17. elokuuta 2018 sairauskohtauksen soundcheckissä ennen Broadcast-yhtyeen esiintymistä Raikku rokkaa ja rakastaa -festivaaleilla Kangasalla, ja kuoli aivoverenvuotoon Tampereen yliopistollisessa sairaalassa.


title: Esa Kaartamo

text: Kaartamo sävelsi kappaleita useille suomalaisille artisteille ja yhtyeille. Kaartamo teki kappaleita omien yhtyeidensä lisäksi muun muassa Mikko Kuustoselle, Pepe Ahlqvist H.A.R.P.:lle (mm. ”Back to the river”), Riki Sorsalle (mm. ”Kellot ja peilit”), Susanna Haavistolle, Arcadiolle, Kim Lönnholmille, Kirkalle (mm. ”Kahden hullun matka”), Seija Simolalle, J. Karjalaiselle (”Mies jolle ei tapahdu mitään” yhdessä J. Karjalaisen kanssa, sai Vuoden sävellys Emman vuonna 1992), Ari Klemille, Aki Louhelalle, Kisulle ja Sakari Kuosmaselle.


title: Esa Kaartamo

text: Esa Kaartamo oli tuottamassa monia suomalaisia levyjä. Näitä ovat muun muassa:Broadcast


title: Esa Kaartamo

text: Soolotuotanto


title: Esa Kaartamo

text: Kaartamo Kettunen Kuustonen


title: Esa Kaartamo

text: Hoedown


title: Esa Kaartamo

text: Muut


title: Grégoire Kayibanda

text: Grégoire Kayibanda (1. toukokuuta 1924 Tare – 15. joulukuuta 1976) oli Ruandan presidentti.


title: Grégoire Kayibanda

text: Kayibanda syntyi Taressa, Ruandan eteläosassa. Hän johti Ruandan itsenäistymisliikettä ja oli mukana Ruandan itsenäistymisen yhteydessä tapahtuneen tutsi-kuningaskunnan lakkauttamiseen. Hän perusti PARMEHUTU-puolueen ("Parti du Mouvement de l'Emancipation Hutu"), joka nousi valtaan maan itsenäistyttyä.


title: Grégoire Kayibanda

text: Kayibanda valittiin maan presidentiksi vuonna 1962 ja toimi virassa aina heinäkuulle 1973 asti, jolloin hänet syrjäytti sotilasvallankaappauksessa pohjoisruandalaisista mahtisuvuista koostunut ryhmittymä, jonka keulahahmona toimi kenraali Juvénal Habyarimana.


title: Grégoire Kayibanda

text: Syrjäytetty Kayibanda määrättiin kotiarestiin ja tuomittiin kuolemaan, mutta armahdettiin. Hän kuoli vuonna 1976, ja hänen maineensa palautettiin 1979.


title: M/S Achille Lauro

text: M/S Achille Lauro oli risteilyalus, joka muistetaan parhaiten vuonna 1985 tapahtuneesta kaappauksesta. Alus sai vesillelaskussa nimekseen "Willem Ruys".


title: M/S Achille Lauro

text: "Achille Lauron" oli tilannut varustamoyhtiö Rotterdamsche Lloyd vuonna 1938, ja sen rakentaminen aloitettiin 1939. Toinen maailmansota keskeytti laivan rakennustyöt, ja pommitusten vuoksi laiva valmistui vesillelaskukuntoon heinäkuussa 1946. Alus valmistui loppuvuodesta 1947 ja aloitti neitsytmatkansa 2. joulukuuta.


title: M/S Achille Lauro

text: Vuonna 1964 alus myytiin Lauro Line -varustamolle, ja vuonna 1965 se kastettiin uudelleen "Achille Lauroksi" Napolin entisen pormestarin mukaan. Alus vietti kaksi vuotta telakalla modernisoitavana, ja se palasi takaisin liikenteeseen 1966. "Achille Lauro" liikennöi Italian lipun alla kotisatamanaan Napoli ja tunnuksenaan IBHE.


title: M/S Achille Lauro

text: 7. lokakuuta 1985 neljä itseään PLF:n (Palestine Liberation Front) jäseniksi väittänyttä henkilöä kaappasi "Achille Lauron" Egyptin rannikolla. Alus oli tuolloin Egyptin aluevesillä matkalla Aleksandriasta Port Saidiin. Kaappauksella väitetään olleen yhteyttä Tunisissa 1. lokakuuta tapahtuneisiin PLO:n päämajan pommituksiin.


title: M/S Achille Lauro

text: Miehistön jäsen yllätti kaappaajat, jotka joutuivat toimimaan suunnitelmistaan poiketen etuajassa. He pitivät matkustajia ja miehistöä panttivankeina ja määräsivät aluksen purjehtimaan Tartusin satamaan Syyriaan. Kaappaajat vaativat 50 palestiinalaista vapautettaviksi Israelin vankiloista.


title: M/S Achille Lauro

text: Kun Syyrian hallitus kieltäytyi sallimasta aluksen saapumista satamaan, kaappaajat tappoivat amerikkalaisen matkustajan, Leon Klinghofferin. Syynä pyörätuolissa olevan Klinghofferin murhaan oli se, että tämä oli juutalainen. Klinghofferin ruumis heitettiin laidan yli. Tämän jälkeen laiva suuntasi takaisin kohti Port Saidia.


title: M/S Achille Lauro

text: Kahden päivän neuvotteluiden jälkeen kaappaajat suostuivat lähtemään laivalta, ja heidät lennätettiin Tunisiaan egyptiläisellä matkustajalentokoneella. Yhdysvaltain laivaston hävittäjät pakottivat koneen laskeutumaan laivaston lentotukikohtaan Sigonellaan, joka on NATO:n tukikohta Sisiliassa, jossa italialaisviranomaiset pidättivät kaappaajat. Yhdysvaltain protestista huolimatta koneen muut matkustajat pääsivät jatkamaan matkaansa, tiettävästi matkustajien joukossa oli myös kaappauksen suunnittelija Abu Abbas. Egypti vaati tapauksesta tuloksetta anteeksipyyntöä Yhdysvalloilta.PLO haastettiin oikeuteen osuudesta Klinghofferin murhaan. Haaste peruttiin PLO:n maksaessa määrittelemättömän korvaussumman Klinghofferin tyttärille, joka käytettiin Leon and Marilyn Klinghoffer Memorial Foundation of the Anti-Defamation League -säätiön perustamiseen ja toimintaan. Säätiö taistelee terrorismia vastaan lakiteitse, politiikan ja koulutuksen keinoin.


title: M/S Achille Lauro

text: "Achille Lauro" palasi takaisin liikenteeseen. Vuonna 1987 Lauro Line vaihtoi nimekseen StarLauro.


title: M/S Achille Lauro

text: 30. marraskuuta 1994 "Achille Laurolla" syttyi tulipalo sen purjehtiessa Somalian rannikon edustalla. Matkustajat evakuoitiin ja miehistö jätti aluksen. Hylätty, palava alus upposi 2. joulukuuta.


title: El Coyote

text: El Coyote on kuvitteellisen seikkailusarjan sankari, joka muistuttaa hyvin paljon Zorroa. El Coyoten oikea nimi on César de Echagüe ja Zorron tapaan hän on kalifornialainen rikas herrasmies ja hidalgo. Hän asustaa San Antonio -nimisellä tilalla Los Angelesin liepeillä.


title: El Coyote

text: El Coyoten ensiesiintyminen tapahtui 1943 José Mallorquín kirjailijanimellä Carter Mulford kirjoittamassa saman nimisessä romaanissa "El Coyote" (Suomessa "Aaveratsastaja), joka oli osa erästä Villin lännen romaanisarjaa.


title: El Coyote

text: El Coyoten paluu ("La vuelta del Coyote", Suomessa "Aaveratsastajan paluu) jatkoi El Coyoten seikkailuja. Vuosien 1944–1953 aikana espanjalainen Clíper-kustantantamo julkaisi 192 pulp-tyylistä vihkosta. Mallorquí käänsi espanjaksi myös amerikkalaisia pulp-sankareita Doc Savage ja The Shadow sekä H. P. Lovecraftin tarinoita (lehteen "Narraciones Terroríficas", espanjalainen versio pulp-lehdestä "Weird Tales").


title: El Coyote

text: El Coyote oli hyvin suosittu myös Suomessa, jossa sitä ilmestyi 78 numeron verran. Lehden alaotsikkona oli "Seikkailuromaani viime vuosisadan Kaliforniasta". Kustantaja oli Kustannusliike Sarjakirja. Takakannessa sisältöä kuvattiin näin: "Naamionsa taakse kätkeytyvä El Coyote nousee taisteluun väkivaltaa ja vääryyksiä vastaan. El Coyote jakaa oikeutta omien lakiensa mukaan 1850-luvun Kaliforniassa, jonne häikäilemättömät onnenonkijat suurten kultalöytöjen houkuttelemina ovat kerääntyneet saaliinjaolle. - Seuratkaa salaperäistä El Coyotea hänen vaarallisilla retkillään, mutta... poiketkaa myös San Antonion ranchilla, jossa koko Los Angeles tuntee hänet upporikkaana ja seurapiirien suosimana don Cesar de Echaguena. Joka kuukauden 15 päivä on EL COYOTEN päivä."


title: El Coyote

text: Sarjan tarinoissa eletään 1850-lukua eli aikaa jolloin Kalifornia oli juuri liitetty Yhdysvaltoihin. Päähenkilö El Coyote on asetettu puolustamaan alakynteen jääviä kalifornialaisia alkuasukkaita idästä tulevia "jenkkejä" vastaan. Tarinoissa usein idästä tulleet rikolliset ahdistelevat viattomia mutta hyväuskoisia alkuasukkaita joita päähenkilö nousee omankäden oikeudella puolustamaan. Asetelma ei ole kuitenkaan aivan mustavalkoinen, sillä joukkoon mahtuu myös hyviä gringoja ja hairahtaneita kalifornialaisia. Kaiken kaikkiaan sarjassa haikaillaan menneen espanjalaisuuden perään ja suhtaudutaan kriittisesti tulossa olevaan yhdysvaltalaisuuteen.


title: El Coyote

text: Francesc Batet Pellejero kuvitti El Coyote -tarinat ja vastasi useimmiten myös kansikuvista. Hän kuvitti myös muita espanjalaisia pulpsankareita kuten Mc Larry, El Encapuchado ja El Corsario Azul. Hän piirsi myös sarjakuvaversiota El Coyotesta.


title: El Coyote

text: El Coyoten kerronnassa korostuu hyvin voimakkaasti oman käden oikeus ja vahvat rotuennakkoluulot. Tarinat sisältävät myös antisemitismiä. Vaikka tällaiset asenteet eivät ole mitenkään harvinaisia pulp-lehdissä, El Coyotessa tämä saattaa vielä entisestään korostua Francisco Francon ajan Espanjan sotilasdiktatuurin "kulttuuri-ilmapiiristä".


title: El Coyote

text: Vuonna 1989 ilmestyi suomeksi vielä kirja "El Coyote ja kiiltomatoliiga" (Jalava).


title: El Coyote

text: Joaquín L. Romero Marchent filmasi elokuvan "La justicia de El Coyote" (1955), jonka pääosassa oli Abel Salazar y Gloria Marín. Vuonna 1998 valmistui elokuva "La Vuelta de El Coyote" (El Coyoten paluu), jossa José Coronado näytteli El Coyotea.


title: El Coyote

text: Suomalaisessa sotilasslangissa sana "kojootti" tarkoitti pitkään jotakin hyvää luettavaa.


title: El Coyote

text: El Coyote 1953 – 1960:


title: Paul Kagame

text: Paul Kagame (s. 23. lokakuuta 1957) on Ruandan nykyinen presidentti ja Ruandan isänmaallisen rintaman (RPF) perustaja ja sotilaallinen johtaja Ruandan kansanmurhan ja sisällissodan aikana. Perustuslakimuutoksen jälkeen hänet valittiin elokuussa 2017 kolmannelle kaudelle.


title: Paul Kagame

text: Vuonna 1961 Kagamen Ruandan tutsi-ryhmään kuuluva perhe joutui pakenemaan maasta jouduttuaan etnisten väkivaltaisuuksien uhriksi. Kagamen perhe pakeni monien muiden Ruandan tutsien tavoin Ugandaan, missä Paul varttui aikuiseksi.


title: Paul Kagame

text: Vuonna 1979 Kagame liittyi entisistä kapinallisista muodostettuun uuteen Ugandan armeijaan, joka oli juuri kukistanut Ugandan diktaattorin, Idi Aminin. Vuonna 1981 Milton Oboten kaapattua vallan nämä Yoweri Musevenin johtamat kapinalliset palasivat sissisotaan uutta hallintoa vastaan.


title: Paul Kagame

text: 1990-luvun alussa monet Mosevenin joukoissa palvelleet ruandalaiset lähtivät silloisen Ugandan armeijan riveistä ja ryhtyivät perustamaan RPF-liikettä tarkoituksenaan Juvénal Habyarimanan hallituksen kaataminen Ruandassa ja pian RPF:n ylitettyä Ruandan rajan Kagame liittyi liikkeeseen. Hänestä tehtiin välittömästi liikkeen sotilaallinen johtaja kaatuneen ystävänsä Fred Rwigyeman tilalle.


title: Paul Kagame

text: RPF:n voitettua Ruandan armeijan vuonna 1994 Ruandan kansanmurhan päätteeksi Paul Kagamesta tehtiin väliaikaisen hallituksen varapresidentti ja puolustusministeri. RPF ja Kagame ajautuivat pian konfliktiin maan presidentin Pasteur Bizimungun kanssa hallituksen kokoonpanosta. Kiista johti Bizimungun eroon ja Kagamesta tuli maan presidentti maaliskuussa 2000. Bizimungu perusti oppositioliikkeen nimeltä "Ubuyanja", joka pian kuitenkin kiellettiin ja Bizimungu joutui kotiarestiin. Hänet tuomittiin vuonna 2004 15 vuodeksi vankilaan ”pyrkimyksestä puolisotilaallisten joukkojen perustamiseen, väkivaltaan kannustamisesta ja kavalluksesta”.


title: Paul Kagame

text: Kagame valittiin ensimmäisissä kansanmurhan jälkeisissä presidentinvaalissa 2003 presidentiksi. Kagamen kaudella Ruandan talous on kasvanut ja maan olot vakautunut. Hänen aikanaan opposition toimintaa on kuitenkin vaikeutettu. Presidentinvaaliin 2010 Kagame ei saanut kunnollisia vastaehdokkaita, sillä vaikutusvaltaisimmilta oppositiopoliitikoilta evättiin ehdokkaaksi pääseminen. Neljän ehdokkaan vaalissa Kagame sai yli 90 prosenttia äänistä, ja hänet valittiin siis jatkokaudelle. Perustuslakimuutoksen jälkeen hänet valittiin elokuussa 2017 kolmannelle kaudelle. Ennen lakimuutosta samaa henkilöä ei voitu valita kolmannelle kaudelle. Kagame sai noin 99 prosenttia äänistä.


title: Allghoi Khorkhoi

text: Allghoi khorkhoi (, olgoï-khorkhoï) eli kuolemankäärme on tappajamato, joka paikallisten tarujen mukaan elää Gobin autiomaassa, Etelä-Mongoliassa. Mongolian aikaisempi kommunistihallinto piti maan suljettuna tutkimusretkikunnilta ja kielsi taruolentona pitämänsä tappajamadon etsimisen.


title: Allghoi Khorkhoi

text: Ensimmäinen englanninkielinen maininta madosta on eläintieteilijä Roy Chapman Andrewsin vuonna 1926 julkaistussa kirjassa " On the Trail of Ancient Man", joka sisältää havaintoja hänen laajasta tieteellisestä tutkimusretkestään Mongoliaan. Ensimmäinen väitetty havainto on 1920-luvulta, jonka jälkeen on tullut useita satoja havaintokertomuksia. Eläintä kuvaillaan puolitoistametriseksi ja puna- ja tummatäpläiseksi. Sen kummassakin päässä on lonkeroita, mutta siltä puuttuvat ilmeisesti sekä silmät että suu.


title: Allghoi Khorkhoi

text: Olento oleilee suurimman osan ajasta aavikon hiekassa, mutta kuuman kauden koittaessa se saattaa nousta maanpinnalle. Väitetään, että ihmisen tai eläimen tullessa kohdalle mato ponkaisee hiekasta ja tappaa tämän. Väitetään myös, että allghoi khorkhoi on mieltynyt ihmislihan makuun, mutta pystyy kukistamaan autiomaan suurimmankin eläimen, kamelin. Mato väijyy usein lähellä ihmisten telttamajoja eli jurttia. Erityisesti sitä houkuttaa keltainen väri. Tarina kertoo pojasta, joka leikki keltaisella lelulaatikolla kotijurtan vieressä. Tappajamato hiipi laatikkoon, ja kun poika kosketti sitä, se tappoi hänet. Pojan vanhemmat seurasivat käärmemäisiä jälkiä hiekassa ruumiin luota, mutta saivat myös surmansa, eikä heidän ruumiitaan koskaan löydetty. Allghoi khorkhoin tappamistavasta ollaan erimielisiä. Joidenkin mielestä sillä on myrkkyä ja sähkölataus ruumiissaan, toiset sanovat sen ruiskuttavan keltaista, tappavaa happoa.


title: Allghoi Khorkhoi

text: Aavikko- ja aroalueelta Dalanzadgadin seudulta on myös otettu kuvia eläimistä, joiden kuolinsyystä ei ole tietoa. Eläintieteilijät eivät kuitenkaan usko, että voi olla olemassa mato, joka ei kuivu aavikon kuumuudessa ja toisaalta palellu öiden kylmyydessä. He uskovat, että kyseessä voisi olla Afrikassa tavattavien kobralajien kaltainen käärme, joka pystyy sylkemään myrkkyä monen metrin päähän. Monet hiekassa elävät käärmeet ovat pienisuisia ja -silmäisiä, joten ne voivat äkkiä katsottuna näyttää suuttomilta ja silmättömiltä. On kuitenkin epätodennäköistä, että käärme pystyisi antamaan sähköiskuja hiekan alta.


title: Allghoi Khorkhoi

text: Madon nimi tarkoittaa suolimatoa.


title: RMS Empress of Ireland

text: RMS Empress of Ireland oli Canadian Pacific Railway -rautatieyhtiön omistama höyrylaiva, joka oli tarkoitettu Quebec Cityn ja Liverpoolin väliseen Atlantin siirtolais- ja matkustajaliikenteeseen. Laiva upposi Kanadan merihistorian pahimmassa onnettomuudessa 29. toukokuuta 1914. Siinä hukkui 1 015 ihmistä, kun taas 462 pelastui. "Empress of Irelandin" matkustajauhrien määrä (840) oli suurempi kuin RMS "Titanicin" (804). Matkustajauhreissa oli myös 70 suomalaissiirtolaista.


title: RMS Empress of Ireland

text: "Empress of Ireland" laskettiin vesille 26. tammikuuta 1906. Aluksen pituus oli 174 metriä, leveys 20,1 metriä, ja sen bruttopaino oli 14 191 tonnia. Kaksipotkurisen aluksen liikennöintinopeus oli 18 solmua (33 km/h), ja se saattoi kuljettaa 1 580 henkeä. Aluksen sisaralus oli RMS "Empress of Britain". Alun perin aluksen nimeksi oli tarkoitus tulla "Empress of Austria", mutta nimi muutettiin ennen vesillelaskua. "Empress of Ireland" aloitti ensimmäisen Atlantin-matkansa 29. kesäkuuta 1906, ja se osoittautui pian yhdeksi luotettavimmista ja nopeimmista aluksista pohjoisella reitillä.


title: RMS Empress of Ireland

text: Canadian Pacific -yhtiö käytti aluksia Atlantin ylittävään matkustajaliikenteeseen, ja mainosti laivayhteyttään lyhyimpänä reittinä Atlantin ylitse. Laivoilta oli suora yhteys Canadian Pacific Railwayn junilla länteen Quebec Citystä ja Montrealista.


title: RMS Empress of Ireland

text: 28. toukokuuta 1914 "Empress of Ireland" lähti Quebec Citystä kello 16.30 paikallista aikaa, määränpäänään Liverpool Englannissa. Laivalla oli 1 477 matkustajaa ja miehistön jäsentä.


title: RMS Empress of Ireland

text: Aikaisin seuraavana aamuna alus höyrysi pitkin Saint Lawrencen jokea tiheässä sumussa. "Empress of Ireland" oli lähellä Pointe-au-Père'n niemeä lähellä Rimouskin kaupunkia, kun kello kahden aikaan aamulla sumusta työntyi esiin norjalaisen hiililaiva "Storstadin" keula.


title: RMS Empress of Ireland

text: "Storstad" törmäsi lähes suorassa kulmassa "Empress of Irelandin" oikeanpuoleiseen kylkeen. Törmäyksessä "Storstad" tunkeutui "Empressin" kylkeen lähes viiden metrin syvyyteen ruhjoen siihen valtavan aukon. Tämän jälkeen laivojen liike-energia ajoi laivat erilleen. "Storstad" säilyi lähes vahingoittumattomana, mutta "Empress of Ireland" alkoi upota nopeasti. Vesitiiviit ovet olivat olleet auki, vaikka alus kulki huonoissa olosuhteissa.


title: RMS Empress of Ireland

text: "Empress of Ireland" kaatui oikealle kyljelleen ja upposi vain 14 minuuttia törmäyksen jälkeen, vaikka kapteeni Henry George Kendall yritti ohjata aluksen rantaan. Turmassa kuoli 1 012 henkeä, vain 473 pelastui.


title: RMS Empress of Ireland

text: Turma on suurin yksittäinen, mikä on kohdannut Pelastusarmeijaa; Lontoon suurkokoukseen matkalla olleista 171 kanadalaisesta pelastusarmeijalaisesta pelastui vain kaksikymmentäkuusi.


title: RMS Empress of Ireland

text: Huomattavaa osaa turman uhreista ei pystytty tunnistamaan. Tunnistamattomat uhrit haudattiin lähelle rakennettuun hautausmaahan, jota Canadian Pacific Railway pitää edelleen kunnossa.


title: RMS Empress of Ireland

text: Pelastusarmeija pitää kyseisellä Moun Pleasantin hautausmaalla muistopalveluksen joka vuosi haaksirikon päivänä.


title: RMS Empress of Ireland

text: Onnettomuus aiheutti paljon arvailuja ja villejä teorioita. Eräs niistä koskee laivojen sijaintia Saint Lawrencen vesiväylällä sumun noustessa. Ennen tätä molemmat laivat olivat vielä nähneet toisensa ennen sumun nousemista. Todistuksensa mukaan kapteeni Kendall oli pysytellyt lähellä rantaa laivan joutuessa sumuun, jolloin hän oli käskenyt käyttää koneita taaksepäin pysäyttääkseen laivan, ja laiva pysähtyi kahdeksaksi minuutiksi. Samaan aikaan "Storstad" suoritti jyrkän 90 asteen käännöksen oikealle ja törmäsi "Empressin" kylkeen.


title: RMS Empress of Ireland

text: Toisen teorian mukaan "Empress" kulki pohjoiskoilliseen kohti väylän keskilinjaa, suoraan "Storstadin" reitin poikki.


title: RMS Empress of Ireland

text: Loppujen lopuksi suuri ihmishenkien menetys johtui kolmesta asiasta:


title: RMS Empress of Ireland

text: Jännityskirjallisuudessa "Empress of Ireland" esiintyy ainakin Clive Cusslerin bestseller-romaanissa "Aavejuna," jossa laivan hylystä etsitään laivan mukana uponnutta Pohjois-Amerikan sopimusta.


title: RMS Empress of Ireland

text: Kanadansuomalainen Karen Autio on kirjoittanut aiheesta fiktiivisen lastenkirjan "Second Watch". Kirjan päähenkilönä on suomalaissyntyinen Saara-tyttö, joka pelastuu onnettomuudesta. Karen Aution omat isovanhemmat olivat suomalaisia siirtolaisia, joiden ystäviä oli saanut surmansa laivaonnettomuudessa.


title: 24 (täsmennyssivu)

text: 24 voi tarkoittaa:


title: Terästyttö

text: Terästyttö () on DC Comicsin kustantamissa sarjakuvissa esiintyvä kuvitteellinen sankaritar, jonka loivat Otto Binder ja Al Plastino. Hahmo teki ensiesiintymisensä Action Comicsin numerossa 252 vuonna 1959. Sittemmin hahmon kuoltua vuonna 1985 Crisis on Infinite Earths sarjakuvasarjassa, siitä tehtiin eri versioita; Matrix, Linda Danvers, Cir-El, Power Girl ja Ariella Kent, jotka ovat kantaneet Terästytön viittaa mutta he eivät ole millään tapaa sukua Teräsmiehelle, kuten alkuperäinen Kara Zor-El. Alkuperäinen Terästyttö palasi takaisin Superman/Batman sarjakuvan myötä vuonna 2004, jossa hahmo oli luotu moderniin muotoon.


title: Terästyttö

text: DC Comics on ilmoittanut hahmon syntymäpäiväksi 22. syyskuuta.


title: Terästyttö

text: Juuri ennen Krypton-planeetan räjähtämistä tiedemies Zor-El päätti seurata veljensä Jor-Elin esimerkkiä ja lähetti tyttärensä Karan turvaan tuhoontuomitulta planeetalta. Lähtö tosin viivästyi sen verran, ettei alus ehtinyt nousta, vaan vajosi maan alle ja jäi meteoriittilohkareen sisään ja leijumaan avaruuteen vuosiksi. Kara saapui Maahan meteoriittimyrskyn aikana ja laskeutui Gothamin lahteen, josta Batman löysi hänet. Teräsmiehen saatua tietää elävän verisukulaisensa olemassaolosta, hän yritti parhaansa mukaan opettaa Maan käytöstapoja ja saada tietää millaista Kryptonissa oli ja jopa paljasti henkilöllisyytensä hänelle, Batmanin ja Ihmenainen kauhistukseksi. Tämän seurauksena Ihmenainen otti Karan Themysciraan koulutettavaksi, minkä aikana Darkseidin Female Furiet kaappasivat hänet Apokolipsiin. Teräsmiehen, Batmanin ja Ihmenaisen onnistuttua pelastamaan hänet, Kara sai Terästyttö-asunsa, mutta joutui jälleen tulilinjalle Darkseidin hyökätessä. Selvittyään Teräsmies antoi hänelle mahdollisuuden valita eläisikö supersankarina, amazonisoturina vai ei-niin-tavallisena teinityttönä. Myöhemmin Kara ilmoitti tehneensä päätöksensä ja Teräsmies esitteli hänet maailmalle Terästyttönä. Myös Batman, jolla oli ollut epäilyksiä hänen alkuperästään, antoi hänelle luottamuksensa.Helen Slater näytteli hahmoa vuonna 1984 valmistuneessa elokuvassa "Supertyttö".


title: Terästyttö

text: Terästyttö esiintyi "Smallvillen" seitsemännessä ja kahdeksannella tuotantokausilla, vuosina 2007-2008, jossa hahmoa näytteli Laura Vandervoort.


title: Terästyttö

text: Sarjassa hahmo ei esiinny Terästyttönä vaan Kara Zor-Elinä, hän saapui maahan samaan aikaan kuin Kal-El mutta jäi loukkuun alukseensa 18 vuodeksi, jonka aikana hän ei ikääntynyt. Päästyään pois Kara yritti löytää Kal-Elin, jonka hän ajatteli olevan vielä vauva. Lopulta löydettyään Kal-Elin Kara sai selville olleensa valekuolemassa, jonka myötä hän ei ikääntynyt lainkaan. Tutustumisen myötä Clark (Kal-El) opettaa serkkuaan pitämään voimansa salassa ja auttaa etsimään aluksessa olleen kristallin, joka joutui hetkellisesti hallituksen käsiin. Samaan aikaan Metsästäjä Marsista varoittaa Clarkia luottamasta serkkuunsa. Karan pettyessä Clarkin epäluottamuksesta hän matkasi omille teilleen etsimään kristallia. Hän oli löytää kristallin, mutta joutuikin pian agentti Carterin kuulusteltavaksi. Clarkin pelastettua serkkunsa agentin kuulusteluilta he saivat kristallin haltuunsa. Myöhemmin Clarkille selvisi kristallin sisältäneen äitinsä Laran DNA:ta. Halutessaan nähdä äitinsä Clark asensi kristallin Jor-Elin varoituksesta huolimatta pääkonsoliin, joka herätti äitinsä kopion eloon. Samassa taustalle ilmaantui Zor-El, joka palastui Karan isäksi, joka halusi vain valloittaa maaplaneetan ja nousta sen johtajaksi. Lopulta Kara yritti tappaa isänsä tikarilla, mutta ei onnistunut vaan oli joutua kuristetuksi isänsä käsistä, kunnes Clark saapui paikalle ja tuhosi kristallin, jonka myötä Zor-El ja äitinsä katosivat. Samalla katosi myös Kara, joka heräsi muistinsa menettäneenä Detroitissa ja ilman yliluonnollisia voimiaan.


title: Terästyttö

text: Kara haahuili lopulta paikalliseen kuppilaan, jonka omistaja antoi hänelle töitä tarjoilijana ja paikan jossa asua. Samalla hän tutustui bussin kuljettaja Finleyn, joka myöhemmin kateudessaan sieppasi Karan, joka oli aiemmin viettänyt paljon aikaa Lex Luthorin kanssa kahvilassa. Myös Lois Lane oli saapunut Detroitiin ja kaksikko yritti pelastaa Karan, joka oli Finleyn vankina. Prosessin aikana Luthoria ammuttiin, kun taas Lois joutui Karan kanssa vangeiksi. Kaksikko onnistui kuitenkin pakenemaan Clarkin salaisella avustuksella. Karan palattua takaisin Smallvilleen, kuntoon tullut Luthor lupasi auttaa Karaa hänen muistinsa palauttamisessa. Kaikki oli kuitenkin vain huijausta, mutta Kara ei tiennyt asiasta mitään, kunnes Chloe ja Lana pelastivat hänet Luthorin luota ja veivät hänet Clarkin yksinäisyyden linnakkeeseen, jossa Jor-El palautti Karan muistin ja voimat. Samalla Chloe selitti Karalle kaiken tapahtuman, jota hän ei muistanut aikaisemmin. Samalla Karan oli pelastettava Clark Lionel Luthorin meteoriitti vankilasta. Tapahtuman päätteeksi Kara palasi takaisin serkkunsa Clarkin luokse maatilalle.


title: Terästyttö

text: Myöhemmin syöttäessään hevosia Brainiac ilmaantui paikalle ja pyysi häntä mukaansa takaisin Kryptoniin, jonne Brainiacin mielestä oli mahdollista palata. Kara ei kuitenkaan halunnut mukaan ja Brainiac yritti kaapata hänet väkisin kunnes Clark ilmaantui paikalle. Brainiac pakeni, mutta kävi sokaisemassa ja halvaannuttamassa Lanan. Kara ja Clark yrittivät etsiä Brainiacin ja tuhota hänet, mutta lopulta löydettyään Kara suostui lähtemään Brainiacin mukaan, jotta Lana säilyisi hengissä, tuntiessaan vielä syyllisyyttä naisen kohtalosta. Kaksikon kadottua avaruuteen Clark yritti etsiä Chloen avulla kaksikkoa satelliittien kautta. Samalla Clark sai yksinäisyyden linnakkeessa hätä viestin Karalta yrittäessään pyytää Jor-Eliltä vastauksia tilanteeseen. Huonon taajuuden vuoksi Karan hätäsanomasta Clark sai vain selvää että Brainiac aikoo tappaa hänet. Pian Clark saa tietää palatessaan portaalin avulla ajassa taaksepäin Brainiacin aikovan tappaa hänet juuri ennen kuin hänet lähetetään maaplaneetalle. Kara on paikalla ja yrittää estää häntä, mutta ei kykene, kunnes Clark ilmaantuu paikalle ja vie Brainiacin huomion. Samassa Kara tuhoaa Brainiacin ja palaa Clarkin kanssa takaisin maaplaneetalle nykyaikaan. Myöhemmin käy kuitenkin ilmi, että Brainiac oli vanginnut Karan aavevyöhykkeelle ja ottanut Karan ulkomuodon houkutellakseen Lex Luthorin kohti Clark Kentin yksinäisyyden linnaketta pohjoisnavalle, jossa hän yrittäisi tappaa Clarkin.


title: Terästyttö

text: Terästyttö on esiintyi "Teräsmies-animaatiosarjassa" vuonna 1996, jossa hahmon äänenä toimi Nicholle Tom. Sarjassa Terästyttö ei ollut kotoisin Kryptonilta vaan sisarplaneetta Argonilta. Terästytön asu pohjautui samaan aikaan sarjakuvissa Terästytön roolia kantaneeseen Linda Danversiin.


title: Terästyttö

text: Teräsmies löysi hänet kryogeenisestä laitoksesta, jonka kammio oli ainut ehyenä säilynyt räjähdyksestä. Teräsmies vei tytön maaplaneetalle, jossa hän esitteli adoptiovanhemmilleen Kenteille. Perhe päätti nimetä hänet Karaksi ja peitetarinana kertoa hänen olevan Jonathan Kentin veljentytär. Kara sai myös innostuksensa Clarkilta, joka toimi Teräsmiehenä ja teki itselleen samalla logolla varustetun asun.


title: Terästyttö

text: Terästyttö oli myös yksi Oikeuden Puolustajien jäsenistä animaatiosarjassa "Justice League Unlimited", jossa hahmon äänenä toimi Teräsmies-sarjan tavoin Nicholle Tom.


title: Terästyttö

text: Terästyttö seikkaili jonkun aikaa Oikeuden Puolustajissa, kunnes siirtyi aikakuplan myötä 1000 vuotta tulevaisuuteen, kun Brainiac 5 ja Pomppupoika toivat hänet, sekä Vihreän Lyhdyn ja Vihreän Nuolen heidän aikaansa. Faval Five rikollisryhmä oli aiheuttanut jälleen ongelmia avaruussankarilegioonalle, jonka myötä kaksikko toi omaan akaansa kyseiset sankarit. Fatal Five yllätti viisikon ja pienen kamppailu jälkeen onnistuivat sieppaamaan Pomppupojan ja Vihreän Lyhdyn. Lopulta Brainiac 5, Vihreä Nuoli ja Terästyttö päättivät estää Fatal Fiven tuhoamasta United Nations planeettaa. Onnistuneen tehtävän myötä Terästyttö päätti jäädä tulevaisuuteen.


title: Spike Jones

text: Lindley Armstrong "Spike" Jones (14. joulukuuta 1911 Long Beach, Kalifornia, Yhdysvallat – 1. toukokuuta 1965 Beverly Hills, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen rumpali ja orkesterinjohtaja. 1940–1960-luvulla Jones johti perustamaansa huumoriorkesteria "The City Slickers", joka esitti omaleimaisia parodioita sekä aikakautensa iskelmistä että klassisen musiikin ikivihreistä.


title: Spike Jones

text: Lindley Armstrong Jones syntyi 1911 Long Beachin kaupungissa eteläisessä Kaliforniassa. Hänen vanhempansa olivat rautatievirkailija Lindley Murray Jones ja opettaja Ada Armstrong Jones. Laihan ruumiinrakenteensa sekä isänsä ammatin ansiosta Jones sai jo lapsena lempinimen "Spike" (rautatienaula). Jones oli jo nuorena musikaalinen ja soitti aluksi pianoa ja trumpettia, mutta lopulta hän päätyi rumpuihin. Vuosina 1926–1929 hän opiskeli musiikkia Long Beach Polytechnic High Schoolissa ja soitti rumpuja eri yhtyeissä, muun muassa itse kokoamassaan jazz-yhtyeessä "Spike Jones and his Five Tacks".


title: Spike Jones

text: Valmistuttuaan Long Beach Polytechnicista 18-vuotiaana Jones aloitti collegeopinnot mutta keskeytti ne pian ja ryhtyi täyspäiväiseksi muusikoksi. 1930-luvun alkupuoliskolla hän esiintyi useissa eri tanssiorkestereissa ympäri Etelä-Kaliforniaa. Vuodesta 1936 Jones työskenteli studiomuusikkona Hollywoodissa ja soitti rumpuja muun muassa Bing Crosbyn, Judy Garlandin ja The Andrews Sistersin levyillä. Jones soitti Bing Crosbyn taustalla kaikkiaan 110 äänitteessä, mukaan lukien "White Christmasin" alkuperäislevytyksessä. Samalla hän musisoi eri radio-ohjelmien studio-orkestereissa, kuten legendaarisessa John Scott Trotterin tanssiorkesterissa. Jonesia pidettiin yhtenä alansa parhaista rumpaleista.


title: Spike Jones

text: Vuonna 1939 Spike Jones tapasi klarinetisti ja laulaja Del Porterin ja ryhtyi tämän johtaman huumoriorkesterin "The Feather Merchants" manageriksi. Kun kokoonpano hajosi, Jones muodosti siinä esiintyneistä muusikoista oman parodiayhtyeensä, joka sai nimen "Spike Jones and His City Slickers". Yhtye esiintyi ensimmäisen kerran 1941 ja teki samana vuonna levytyssopimuksen RCA-Victorin kanssa. Ensimmäiset neljä levypuoltaan yhtye äänitti elokuussa 1941.


title: Spike Jones

text: Spike Jones ja City Slickersit tekivät suuren läpimurtonsa 1942. Oliver Wallace sävelsi musiikkia Disney-yhtiön propagandaelokuvaan "Der Fuehrer's Face", jossa Aku Ankka kamppaili natseja vastaan. Elokuvan samannimisestä tunnussävelmästä tuli yllättäen suuri listahitti, ja se nosti Jonesin orkestereineen kansalliseen tietoisuuteen ja poiki heille töitä sekä radiossa että elokuvissa. Toinen suuri hitti oli marraskuussa 1944 levytetty meluisa parodiaversio suositusta balladista "Coctails for Two". Seuraavana vuonna yhtye laajensi aluettaan myös klassisen musiikin puolelle levyllä "The Nutkracker Suite", 20-minuuttisella versiolla Pjotr Tšaikovskin baletista "Pähkinänsärkijä".


title: Spike Jones

text: Jonesin orkesteri kehitti oman, persoonallisen soittotyylinsä, jota se käytti sekä aikansa suosikki-iskelmien että klassisten ikivihreiden parodiointiin. City Slickersit soittivat tahallisen kornisti, epävireisesti ja meluisasti. Tavanomaisten soittimien lisäksi musiikki-instrumentteina käytettiin muun muassa lehmänkelloja, autontorvia, revolvereita, särkyviä astioita sekä erilaisia inhimillisiä ääniä kirkumisesta kuorsaukseen ja nieleskelyyn. Jonesin oma instrumentti oli pyykkilauta. City Slickersin jäsenet olivat huippuluokan ammattimuusikoita ja hioivat näennäisen kaoottisia musiikkinumeroitaan mahdollisimman täydellisiksi. Jo tuon ajan tekniikka asetti muusikoille valtavia haasteita, sillä levytys oli tehtävä kerralla ja kaikki äänet tuotettava akustisesti mikrofonin edessä.


title: Spike Jones

text: Yhtye esiintyi ahkerasti eri radio-ohjelmissa ja 1950-luvun alusta lähtien myös televisiossa. Sillä oli 1947–1949 oma radioshow, aluksi nimeltään "The Spotlight Revue" ja myöhemmin "The Spike Jones Show". Vuosina 1954, 1957 ja 1960–1961 Jones ja hänen orkesterinsa tekivät samannimistä tv-show’ta, joka yhdisteli näyteltyjä sketsejä ja musiikkiesityksiä. Jones ja City Slickersit myös keikkailivat ahkerasti, jolloin heidän tunnusmerkkinsä olivat yhdenmukaiset ruudulliset puvut ja surrealistinen lavashow.


title: Spike Jones

text: City Slickersien suosio alkoi hiipua 1950-luvun loppupuolella, ja yhtye hajosi muutaman muodonmuutoksen jälkeen lopullisesti 1960-luvun alussa.


title: Bill Irwin

text: Bill Irwin (s. 11. huhtikuuta 1950, Santa Monica) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja klovni. Irwin aloitti uransa vaudeville-esiintyjänä ja esiintyi useissa sirkuksissa 1970-luvulla. Hän on näytellyt myös useissa televisiosarjoissa. Irwin voitti Tony-palkinnon roolistaan "Kuka pelkää Virginia Woolfia?" -näytelmässä Broadwayllä. Hänet tunnetaan myös Mr. Noodlen roolista palkitussa lastensarjassa "Seesamtie". Vuosina 2008–2011 Irwin näytteli yhdeksän jakson verran "C.S.I."-rikossarjassa sarjamurhaaja Nate Haskellia. Hän näytteli tohtori Buck Tierneytä sairaaladraamassa "Monday Mornings". Vuonna 2017 Irwin näytteli Cary Loudermilkia FX:n ja Marvelin televisiosarjassa "Legion".


title: Bill Irwin

text: Bill Irwin sai oppiarvon Oberlin Collegesta vuonna 1973. Vuonna 1975 hän oli perustamassa Pickle Family Circusta San Franciscoon. Hän lähti tästä sirkuksesta vuonna 1979.


title: Dollin perhe

text: Dollin perhe oli neljän lyhytkasvuisen sisaruksen muodostama sirkusryhmä, joka esiintyi 1920–1950-luvuilla Yhdysvalloissa.


title: Dollin perhe

text: Dollin eli Schneiderin perhe oli alun perin kotoisin Saksasta. Bert W. Earles toi heidät Yhdysvaltoihin, jossa he esiintyivät monissa kuuluisissa sirkuksissa. Perheen muut jäsenet Gracie ja Tiny muuttivat Harryn ja Daisyn luokse Yhdysvaltoihin 1920-luvulla. Dollit esiintyivät useissa elokuvissa. Harry ja Daisy olivat pääosissa elokuvassa "Freaks – kummajaiset" (1932), jossa he esittivät pariskuntaa. Kaikki neljä sisarusta olivat mukana elokuvassa "Ihmemaa Oz" (1939). Daisy teki viimeisen roolinsa elokuvassa "Suuri maailmansirkus" (1952).


title: Dollin perhe

text: Dollin perheen jäsenet olivat:


title: Liiteri

text: Liiteri eli "lisä-" tai "liiterakennus" on yleensä puusta rakennettu varasto tms. pienehkö rakennus tontin reunassa tai toisen rakennuksen jatkeena; nykyisin yleensä osana toista rakennusta, esimerkiksi autotallia. Liiteriin varastoidaan useimmiten polttopuita, työkaluja tai pihanhoitovälineitä.


title: Emmett Kelly

text: Emmett Leo Kelly (9. joulukuuta 1898 Sedan, Kansas – 28. maaliskuuta 1979 Sarasota, Florida) oli yhdysvaltalainen sirkusklovni. Hänet tunnetaan erityisesti surumielisestä ”Weary Willie” -hahmostaan, joka perustui lama-ajan kulkureihin.


title: Emmett Kelly

text: Aluksi Kelly työskenteli trapetsitaiteilijana ja aloitti päätoimisen klovnin uran vasta vuonna 1931. Vuosina 1942–1956 hän esiintyi Ringlingin veljesten, Barnumin ja Baileyn sirkuksessa. Hän esiintyi myös useissa Broadway-tuotannoissa ja elokuvissa.


title: Emmett Kelly

text: Kelly kuoli sydänkohtaukseen 80-vuotiaana kotonaan Floridan Sarasotassa.


title: Jaardi

text: Jaardi (engl. "yard", lyhenne "yd") on perinteinen brittiläinen pituusmitta.


title: Jaardi

text:
Jaardi on alun perin vanhana mittana tarkoittanut yhden askeleen pituutta, mutta myöhemmin sille on annettu tarkka arvo, kolme jalkaa. Ennen mittayksikköjen vakiintumista erilaiset epätarkat ihmisen ulottuvuuksiin tai muihin arkipäiväisiin ilmiöihin perustuvat yksiköt olivat yleisiä.
Jaardia käytetään edelleen hyvin yleisesti erilaisten määrälaskentojen, kuten kangaskulutusten yhteydessä.


title: Jaardi

text: Esim. jalkapallomaalin leveys on 8 jaardia eli 7,32 metriä.


title: Jan Peter Balkenende

text: Jan Peter Balkenende (7. toukokuuta 1956) on hollantilainen poliitikko ja entinen Kristillisdemokraattisen puolueen (CDA) johtaja. Balkenende oli Alankomaiden pääministerinä vuosina 2002–2010.


title: Jan Peter Balkenende

text: Balkenende opiskeli Amsterdamin Vrije Universiteitilla lakia ja historiaa ja työskenteli myöhemmin yliopiston professorina. Hänen ensimmäisessä hallituksessaan olivat kristillisdemokraattien lisäksi liberaali VVD sekä populistinen LPF eli Pim Fortuynin lista. Ennenaikaisissa vaaleissa tammikuussa 2003 Balkenende sai jatkaa pääministerinä ja muodosti toisen hallituksensa. Hallituskoalition pienin puolue Demokraatit 66 kuitenkin lähti hallituksesta kesäkuussa 2006 menetettyään luottamuksensa liberaalien pakolaisministeri Rita Verdonkin toimintaan Ayaan Hirsi Alin tapauksessa. Balkenende jätti tämän jälkeen eroanomuksensa 30. kesäkuuta. Hallituksen ero hyväksyttiin, minkä jälkeen Balkenende sai tehtäväkseen muodostaa uuden hallituksen. Balkenenden III hallitus astui virkaansa 7. heinäkuuta 2006.


title: Jan Peter Balkenende

text: Balkenenden kolmannesta hallituksesta tuli väliaikainen, sillä kesän hallituskriisin jälkeen hän määräsi parlamenttivaalit pidettäviksi ennenaikaisesti. Marraskuussa 2006 pidettyjen vaalien jälkeen alkaneet hallitusneuvottelut kestivät kolme kuukautta. Lopulta kristillisdemokraattinen CDA muodosti hallituksen aiemmin oppositiossa olleen työväenpuolueen (PvdA) sekä kristillisen unionin (CU) kanssa, ja Jan Peter Balkenende jatkoi pääministerinä. Balkenenden neljäs hallitus astui virkaansa 22. helmikuuta 2007. Hallitus kaatui 20. helmikuuta 2010, kun se ei päässyt sopuun Afganistanissa olevien alankomaalaisten joukkojen kohtalosta.


title: Grock

text: Grock (oik. Karl Adrien Wettach, 10. tammikuuta 1880 Loveresse, Sveitsi – 14. heinäkuuta 1959 Imperia, Italia) oli sveitsiläinen sirkusklovni, joka huvitti pianon ja viulun kanssa.


title: Grock

text: Karl Adrien Wettach syntyi kellosepän poikana. Wettach opiskeli sirkuskouluissa ja esiintyi toisen kuuluisan klovnin Brickin kanssa. Wettach vaihtoi nimensä Grockiin vuonna 1903. Yhdessä Brickin kanssa he esiintyivät mm. Ranskassa, Pohjois-Afrikassa ja Etelä-Amerikassa. Brickin mentyä naimisiin, Grock ystävystyi toisen klovnin, Antoneten (oikealta nimeltään Umberto Guillaume) kanssa. Grock loi uransa 1910- 1930-luvuilla. Hänen viimeinen esityksensä oli 30. lokakuuta vuonna 1954 Hampurissa, jolloin hän oli 74-vuotias.


title: Grock

text: Grock kirjoitti monta kirjaa, joihin lukeutuu myös hänen elämäkertansa, joka ilmestyi vuonna 1956 saksaksi. Alkuperäisteoksen nimi on "Memoiren des Königs der Clowns" (suom. "Grock, Klovnien kuningas"). Grock eli viimeiset päivänsä rakentamassaan linnassaan Italian Rivieralla.


title: Kankkulan kaivolla

text: Kankkulan kaivolla oli radiohupailu, joka pyöri Yleisradiossa vuosina 1958–1970. Sen luojat, käsikirjoittajat ja ohjaajat olivat yhtiön ajanvietetoimittajat Antero Alpola ja Aune Ala-Tuuhonen. Ohjelman huumori perustui toisaalta juhlavan ja rahvaanomaisen tyylin vastakkainasetteluun, toisaalta siihen, että tuolloin "sopimattomista" ja "kielletyistä" aiheista puhuttiin verhotusti. Sen voi nähdä kuvastaneen omalta osaltaan myös kiihtyvän maaltamuuton vuosiin 1960-luvulle ajoittunutta suomalaisen yhteiskunnan rakennemuutosta ja kaupunkilaisen ja maalaisen elämäntavan erilaisuutta. Lisäksi ohjelmaan sisältyneen musiikin ansiosta suomen kieleen syntyi uudissana humppa; kuunnelmasarja synnytti eräitä muitakin kielikuvia. Hupailua lähetettiin pääasiassa kesäisin.


title: Kankkulan kaivolla

text: Antero Alpola oli ollut Yleisradion ajanvietetoimituksen palveluksessa vuodesta 1945 ja Aune Ala-Tuuhonen vuodesta 1951 (aluksi sihteerinä, vuodesta 1956 Alpolan rinnalla toimittajana). Kummallakin oli jo aiempaa kokemusta viihdeohjelmien tekemisestä; Alpola oli juontanut mm. "Toiveiden tynnyristä"- ja Ala-Tuuhonen "Tuohikontti"-nimistä ohjelmaa. Jälkimmäisessä esitetty sketsi "Säärijärven Paavo", joka oli ollut parodinen muunnelma Johan Ludvig Runebergin "Saarijärven Paavosta", oli aiheuttanut keväällä 1958 melkoisen julkisen kohun ja johtanut jopa Maalaisliiton tekemään eduskuntakyselyyn Yleisradion viihdeohjelmista. Antero Alpolan mukaan Aune Ala-Tuuhosella oli muutoinkin tapana koetella hyvän maun rajoja ja myös työtoveriensa huumorintajua.


title: Kankkulan kaivolla

text: Kankkulan kaivolle antoi alkusysäyksen Yleisradion ruotsinkielisen toimituksen ohjelma "Dans på logen", jossa kansa oli kokoontunut viettämään kesäiltaa jollakin saaristopaikkakunnalla suorassa radiolähetyksessä. Alpola ja Ala-Tuuhonen päättivät kuitenkin luoda todellisessa tilanteessa tehdyn ohjelman sijasta täysin kuvitteellista maalaisyhteisöä kuvaavan, käsikirjoitukseen perustuvan ohjelman. Lisäksi Yleisradion ohjelmapäällikön Jussi Koskiluoman mielestä aika oli jo ajanut ohi ohjelmistosta poistuneiden Markus-sedän lastentunnin ja Suomisen perhe -kuunnelmasarjan kaltaisista ohjelmista ja uudentyyppiselle ohjelmalle oli näin syntynyt tarve.


title: Kankkulan kaivolla

text: Kuunnelmasarjan nimen keksi Ala-Tuuhonen. Vaikka Alpola ja Koskiluoma eivät pitäneet Kankkulan kaivo -nimestä, he eivät vaatineet sitä muutettavaksi eikä nimen vaihtaminen joksikin muuksi olisi sarjan tultua suosituksi ollut enää mahdollistakaan. Käsikirjoitusten laadinnassa oli muutaman vuoden ajan mukana myös Jukka Virtanen ennen siirtymistään televisio- ja elokuva-alalle. Alpola itse suunnitteli parin ensimmäisen vuoden ajan enemmän ohjelman rakennetta ja tyyliä kuin kirjoitti sketsejä ja hänen mukaansa Kankkulan kaivo ajautui lopullisiin uomiinsa vasta 1960-luvun puolella.


title: Kankkulan kaivolla

text: Kuunnelman saamat sanomalehtiarvostelut olivat ensimmäisen jakson esittämisen jälkeen pääosin varovaisen myönteisiä. Arvostelijat pitivät ohjelmaa pirteänä ja jäivät odottamaan sille jatkoa. Eräs kriitikko epäili kirjoittajaksi Reino Helismaata. Toisen jakson jälkeen heinäkuussa 1958 palaute oli enimmäkseen jo kiittävää. Hupailun saavuttama suosio yllätti myös sen tekijät.


title: Kankkulan kaivolla

text:
Kankkulan kaivolla -ohjelma kertoo Kankkula-nimisestä hämäläisestä maalaispaikkakunnasta, jonka keskuksena on kuuluisa Kankkulan kaivo. Perimätietona kerrotaan, että ainakin osalle sarjan hahmoista löytyisivät esikuvat Iitin Vuolenkosken kylästä, jonka asukkaat sarjan toinen kirjoittaja Aune Ala-Tuuhonen paikkakuntalaisena hyvin tunsi. Sarjan jaksot ovat rakenteeltaan parodioita suorista radiolähetyksistä: ohjelman juontajana toimii Speakeriksi kutsuttu radiotoimittaja (Hannes Häyrinen), joka puhuu suoraan yleisölle ja kiertää haastattelemassa Kankkulan asukkaita. Tyypillisessä jaksossa Kankkulassa vietetään jotakin juhlaa, kuten juhannusta, elonkorjuuta tai vaikkapa maatalousnäyttelyä, ja Kankkulan asukkaat ovat kokoontuneet kaivolle juhlimaan. Ohjelman sketsit on puettu haastattelujen muotoon, joissa mikrofonin ääressä ovat tavallisesti Speaker ja joku kankkulalainen. Ensimmäisessä jaksossa Speaker määritteli Kankkulan sijainnin seuraavasti:
Kankkulan kaivolla -jakso koostui Speakerin alku- ja loppujuonnoista sekä 6–10 sketsistä, joiden välit täytettiin musiikilla. Yksi jakso kesti keskimäärin 45 minuuttia. Vaikka jaksoissa oli yleensä jokin teema, niissä ei ollut varsinaista juonta, vaan kaikki sketsit olivat itsenäisiä. Ohjelmaa lähetettiin kesäisin 3–5 jakson verran; lisäksi talvella saattoi tulla erikoisjaksoja, joissa juhlittiin esimerkiksi kaivon jäätymistä, joulua tai jäidenlähtöä kaivosta. Antero Alpola piti hidasta tuotantotahtia tärkeänä tekijänä Kankkulan suosiossa ja pitkäikäisyydessä: kuuntelijat eivät kyllästyneet ohjelmaan, ja tekijöillä oli aikaa hioa ja kehitellä sketsejä.


title: Kankkulan kaivolla

text: Kankkulan kaivo -sarjassa ei kuvattu mennyttä aikaa eikä irvailtu maalaisväestölle – tätä ohjelman tekijät erityisesti korostivat –, siinä ei otettu kantaa politiikkaan eikä yhteiskunnallisiin asioihin, vaan sen tarkoitus oli Antero Alpolan mukaan ainoastaan huvittaa. Ohjelmasta puuttuivat leikinlasku ja lupsakkuus, kukaan henkilöhahmo ei kertonut kaskuja eikä nauranut. Tästä syystä ”Kankkulan vakaata kansaa” ja kuunnelman tapahtumapaikkaa ei voinut sijoittaa Itä-Suomeen.


title: Kankkulan kaivolla

text: Koska Kankkulan kaivon huumori perustui miltei yksinomaan haastattelijan ja kulloisenkin haastateltavan väliseen vuoropuheluun sekä siihen, minkälaisin sanoin ja äänenpainoin asiat ilmaistiin, Alpola piti mahdottomana ohjelman muokkaamista teatteriesitykseksi, televisionäytelmäksi tai elokuvaksi. Kuitenkin Suomen Filmiteollisuuden toimitusjohtaja Toivo Särkkä päätti vuonna 1960 kuunnelmasarjan suosion innoittamana tehdä samannimisen elokuvan, jonka hän ohjasi Aarne Tarkaksen kanssa. Elokuvan käsikirjoitti Reino Helismaa ja siihen sävelsi musiikin Toivo Kärki. Vaikka Helismaa kirjoitti myös lukuisia radiohupailuja – tunnetuimpana Villi länsi -aiheinen Laiska-Lassi –, hän ei missään vaiheessa osallistunut Kankkulan kaivolla -kuunnelmien käsikirjoittamiseen. Alpola ja Ala-Tuuhonen puolestaan eivät olleet lainkaan mukana Kankkulan kaivolla -elokuvan valmistamisessa, mutta eivät estäneet kuunnelman hahmojen käyttöä elokuvassa. Elokuva saavutti hyvän yleisömenestyksen, vaikka kriitikkojen arviot siitä olivat murskaavia.


title: Kankkulan kaivolla

text: Kankkulan kaivolla -hupailua tehtiin kaikkiaan 53 jaksoa (niistä vuoden 1964 loppuun mennessä 36 jaksoa). Kaikkien käsikirjoitukset ja muutamaa yksittäistä poikkeusta lukuun ottamatta myös nauhoitteet ovat tallella Yleisradion arkistossa. Joulun aikaan 1967 Kankkulan väki kokoontui juhlistamaan kuunnelman 50. jaksoa paikkakunnan edustusparakkiin. Harmittomuutensa ansiosta Kankkulan kaivolla -sarja, joka kokosi eri sukupolvet nauramaan roolihenkilöiden edesottamuksille, kesti läpi 1960-luvun, jota sävyttivät erityisesti Reporadion aikaiset, tosin enimmäkseen television puolella käydyt kulttuurikiistat. Sarjan viimeinen jakso lähetettiin 4. heinäkuuta 1970. Tämän jälkeen jaksoja on lähetetty ajoittain uusintoina.


title: Kankkulan kaivolla

text: Kankkulan vakiohahmojen määrä nousi parhaimmillaan pariinkymmeneen. Kuhunkin hahmoon liittyi jokin teema, jota hänen haastatteluissaan yleensä käsiteltiin Seuraavassa on esitelty sarjan tunnetuimmat ja eniten esiintyneet hahmot sekä heidän keskeisimmät teemansa:Edellä lueteltujen hahmojen lisäksi sarjassa oli taustahenkilöitä, jotka mainittiin usein, mutta jotka eivät itse koskaan esiintyneet kuunnelmissa. Tällainen oli esimerkiksi paikkakunnan huomattavin liikemies, kauppias Romppanen, jota kuitenkin Kankkulan kaivolla -elokuvassa näytteli Esko Toivonen (Eemeli).


title: Kankkulan kaivolla

text: Antero Alpola ja Aune Ala-Tuuhonen noudattivat tiukkaa työnjakoa sarjaa tehdessään. Kummallakin kirjoittajalla oli omat hahmonsa joille he kirjoittivat sketsejä, eikä toisen kirjoittajan hahmo koskaan esiintynyt toisen sketsissä. Ainoastaan Speakerin alku- ja loppujuonnot kirjoitettiin yhteistyönä, muutoin ei ryhmätyöskentelyä ollut missään vaiheessa. Ala-Tuuhosen hahmoja olivat edellä mainituista Tippavaaran isäntä, Neulasen Manta, Synnöve Pullo ja Kutuharjun Moose, Alpolan taas yleismies Jantunen, Ronskilan Hilkka, Kyllikki Pyrstölä, Sylfred Huila ja Holger Lehmänen. Kun paljastui, että kaikki Tippavaaran isännän sketsit oli kirjoittanut Aune Ala-Tuuhonen, monet hämmästelivät, miten nainen voi kirjoittaa niin miehistä tekstiä. Ala-Tuuhonen ja Alpola kirjoittivat kumpikin omat sketsinsä tahollaan ilmoitettuaan tosin ensin aiheensa toiselle. Alpola kokosi ja järjesti kertyneen materiaalin valmiiksi kokonaisuudeksi ja lisäsi siihen valitsemansa musiikin.


title: Kankkulan kaivolla

text: Kukaan kuunnelmasarjan henkilö ei esiintynyt jokaisessa jaksossa. Kolme eniten mukana ollutta hahmoa olivat Alpolan mukaan Tippavaaran isäntä, yleismies Jantunen ja Neulasen Manta, kymmenkunta mukanaolokertaa harvemmin Ronskilan Hilkka ja Sylfred Huila. Tippavaaran isäntä esiintyi jo sarjan ensimmäisessä jaksossa, kun taas esimerkiksi Neulasen Manta tuli mukaan toisessa ja yleismies Jantunen vasta yhdeksännessä jaksossa.


title: Kankkulan kaivolla

text:
Kankkulan kaivolla -ohjelman huumori oli puhtaasti kielellistä. Jaksot koostuivat sarjasta haastatteluja, joissa Speaker ja haastateltava seisoivat mikrofonin ääressä. Fyysinen toiminta oli äärimmäisen harvinaista, eikä edes äänitehosteita käytetty kuin poikkeustapauksissa (vaikka sarjan toinen luoja Aune Ala-Tuuhonen oli aloittanut uransa kuunnelmien tehosteteknikkona). Näin kaikki huumori kumpusi haastattelijan ja kulloisenkin haastateltavan välisestä vuoropuhelusta.
Ohjelman keskeinen huumorinlähde oli Speakerin ja kankkulalaisten vastakkainasettelu. Speaker oli parodia jäykästä ja virallisesta reportterityypistä, joka hallitsi Yleisradion kanavia tuohon aikaan. Hän puhui huoliteltua kirjakieltä ja höysti juontojaan lennokkailla kielikuvilla, aforismeilla ja runonsäkeillä. Kesällä 1959 Speaker avasi Kankkulan kokkojuhlasta kertovan hupailun näin:
Speakerin pyrkimyksenä oli tehdä tervehenkistä ja sivistävää radio-ohjelmaa. Vastapainona Kankkulan vakaa kansa puhui kansanomaisesti ja murteellisesti, hahmojen äänet olivat karrikoituja ja useilla oli myös jonkinlainen puhevika tai persoonallinen ääntämistapa (Tippavaaran isäntä pihisi, Sylfred Huila sössötti, Synnöve Pullolla oli muodikas ässävika, Neulasen Manta äänsi n-kirjaimen liioitellusti, Kyllikki Pyrstölä puhui venytellen ja nenän kautta, yleismies Jantusella oli puhuessaan holkkisavuke hampaidensa välissä). Kankkulalaiset myös pilasivat Speakerin pyrkimykset arvokkaan ohjelman tekemiseen ryhtymällä haastattelussa puhumaan asian vierestä, kertomalla sopimattomia juttuja tai panettelemalla toisiaan. Tämä sai Speakerin säännöllisesti sekaantumaan konsepteissaan ja keskeyttämään haastateltavansa. Ronskilan Hilkka ja Kyllikki Pyrstölä edustivat kumpikin kevytkenkäistä naistyyppiä, tosin eri lähtökohdista: Hilkka oli taustaltaan maalainen, Kyllikki kaupunkilainen. Kankkulassa vietetyissä juhlatilaisuuksissa ylevyys latistui, kun arvokkuutta tavoitellut juhlapuhuja alkoi haparoida sanoissaan ja kun yleisö ei ymmärtänyt noudattaa etikettiä, eikä pysyä hiljaa puheen aikana.


title: Kankkulan kaivolla

text: Kuuluisin esimerkki edellä kuvatusta on Tippavaaran isäntä. Sarjan alkupuolella Speaker suhtautui 105-vuotiaaseen isäntään kunnioittavasti ja yritti saada tätä kertomaan vanhan kansan perinnetapoja tai muistelmia lapsuudestaan. Isäntä oli kuitenkin kiinnostunut puhumaan vain pontikasta ja Perheyhtiönsä asioista, ja onnistui vääjäämättömästi kääntämään jokaisen keskustelun koskemaan alkoholia. Rivien välistä kuulijoille kävi myös ilmi, että isäntä oli pontikkabisneksensä tähden joutunut kahnauksiin lain kanssa: hän oli istunut vankilassa ja menettänyt kansalaisluottamuksensa useita kertoja, ja nimismiehen pakoilu muodosti suuren osan hänen elämästään. Speaker puolestaan taisteli palauttaakseen keskustelun takaisin soveliaille alueille ja estääkseen isäntää lausumaan "kiellettyjä" sanoja ääneen radiossa. Kun isäntä tunnusti viinan turmelleen hänen kotinsa, Speaker innostui ja odotti yleisradiolaiseen valistushenkeen sopivaa katumuspuhetta, kunnes isäntä paljasti totuuden: ”Kattokaas se on silleen, että pannu räjähti ja se sai sentään kauheaa turmiota aikaan.” Sarjan loppupuolella Speaker oli jo oppinut isännän tavat ja pyrki kokonaan estämään tämän pääsyn mikrofonin ääneen, tavallisesti huonoin tuloksin.


title: Kankkulan kaivolla

text:
Aune Ala-Tuuhonen ja Oke Tuuri muokkasivat Tippavaaran isännän hahmon useista eri aineksista. Yhtenä esikuvana hahmolle oli Ala-Tuuhosen erääseen tapaninpäivänä 1952 esitettyyn viihdeohjelmaan kehittämä, Keijo Kompan esittämä melko huonotapainen joulupukki. Ohjelmassa haastattelija kyseli joulupukilta vanhoja joulunviettotapoja, jolloin 700-vuotias pukki osoittautui moraaliltaan jossakin määrin arveluttavaksi ja muisti ainoastaan väkijuomat. Kun haastattelija kysyi, lähetettiinko joulukortteja, joulupukki alkoi puhua kortinpeluusta ja pontikan juomisesta. Vaikeuksiin joutunut haastattelija keskeytti pukin puheet ja lopetti kyselynsä. Näin asetelma oli teemaa myöten samankaltainen kuin Tippavaaran isännän kohdalla.
Tippavaaran isäntä oli Kankkulan kaivon uskaliain hahmo, sillä alkoholi oli sodan jälkeisessä Yleisradiossa tabuaihe. Isännän hahmosta kuitenkin muodostui nopeasti ohjelman keulakuva ja yleisön suuri suosikki. Aune Ala-Tuuhonen mainitsi myöhemmin, ettei hän aina olisi viitsinyt kirjoittaa niin paljon Tippavaara-sketsejä, mutta että kuulijat pettyivät jollei isäntä esiintynyt joka jaksossa. Oke Tuuri esiintyi televisiossa ja keikkaili Tippavaaran isäntänä, ja jopa levytti isännän pihisevällä äänellä humoristisia iskelmiä (kuten vanhan brittiläisen sotilaslaulun "It’s a Long Way to Tipperary" Aune Ala-Tuuhosen suomennoksena "Pitkä matka on Tippavaaraan"). Saksalaisperäinen foksi "Pigalle", jossa isäntä kertoi seikkailuistaan Pariisin yössä, sijoittui Suomen myydyimpien singlelevyjen listalla maaliskuussa 1962 kolmanneksi. Helmikuussa 1960 Aune Ala-Tuuhonen lähetti Kuva-Posti -lehdelle tekemässään kuvitetussa artikkelissa Tippavaaran isännän kaupunkimatkalle Helsinkiin, jossa tämä tutustui Salmisaaren "kilpailevaan vapriikkiin", teki hankintoja Perheyhtiönsä laboratorioon ja palasi lopuksi autolla kotiin. Artikkeli koetteli kuunnelman tavoin lukijoiden huumorintajua: vaikka rattijuoppoudesta ei vielä 1960-luvun alussa keskusteltu kovin vilkkaasti, auton esittely isännän kulkuvälineenä vihjaili, että matkassa oli henkilö, joka ei tuntenut autoilun sääntöjä tai ei välittänyt niistä. Vuonna 1965 Ala-Tuuhonen kokosi isännän parhaita sketsejä teokseen "Tippavaaran vanhan isännän kootut seokset".


title: Kankkulan kaivolla

text: Myös paheksuvia reaktioita esiintyi: Kansalaisjärjestöjen Raittiustoiminnan Keskusliiton hallitus lähetti maaliskuussa 1960 Yleisradiolle kirjeen, jossa vaadittiin ohjelmien tason tarkistamista ja Tippavaaran isännän poistamista radiosta. Valituksen mukaan Yleisradion tuli korostaa ohjelmissaan raittiin ja terveen elämäntavan merkitystä ja lakien kunnioittamisen tärkeyttä, kun taas isännän hahmon kautta kuvattiin ryypiskelyä ja moraalitonta elämää ihannoivassa valossa ja siten heikennettiin ”kansalaiskuria”. Yleisradion ohjelmaneuvosto ei kuitenkaan puuttunut Kankkulan kaivon sisältöön ja antoi julkisuuteen kieli poskessa tehdyn julkilausuman, jonka mukaan ohjelma sisälsi 96-prosenttisesti muuta kuin Tippavaaran isännän esiintymistä. Tuotantopäällikkö Helge Miettusen mukaan raittiusjärjestön arvion oli pakko perustua erehdykseen, sillä he pitivät itsekin isännän hahmoa ”vastenmielisenä ja tympeänä” ja hän ihmetteli, miten tällainen valituksen tekijöidenkin kielteiseksi arvioima hahmo voi toimia kenellekään esikuvana. Käydyn keskustelun jälkeen ohjelmaneuvosto totesi, ettei kirjelmä antanut aihetta toimenpiteisiin. Kirje ja sen käsittely Yleisradiossa herättivät runsaasti huomiota ja asiasta kirjoittaneiden sanomalehtien myötätunto oli ylivoimaisesti Tippavaaran isännän puolella. Toisaalta "Turun Sanomat" huomautti, ettei kirje ollut aivan pienen piirin aikaansaannos, koska sen takana oli kaikkiaan 59 raittiusjärjestön yhteinen kokous.


title: Kankkulan kaivolla

text: Hetken aikaa 1960-luvun lopussa kokeiltiin Tippavaaran vanhan isännän paikalla ”Kessuvaaran vanhapaappaa”, joka ei valmistanut pontikkaa, vaan viljeli tupakkaa ja unikkoa. Tämän kuultuaan Speaker epäili Kessuvaaran kasvattavan oopiumia. Hahmo osoittautui kuitenkin epäonnistuneeksi ja vanha pontikankeittäjä teki riemupaluun.


title: Kankkulan kaivolla

text: Kankkulan kaivolla -sarjalla oli ratkaiseva merkitys humppa-käsitteen synnyssä. Siinä missä Tippavaaran vanhan isännän hahmo oli kokonaan Aune Ala-Tuuhosen keksintö, oli taas humpan, ensimmäisen suomalaisen viihdemusiikin kertaustyylin syntyminen ensisijaisesti Antero Alpolan ansiota. Alpola, joka huolehti sarjan musiikista, halusi höystää sketsien välejä nostalgisilla 1930-luvun iskelmillä. Hän perusteli valintaa sillä, että torvi- ja pelimannimusiikki olisivat vieneet kuuntelijoiden ajatukset liian kauas menneisyyteen, kun taas 1950-luvun iskelmä- ja viihdemusiikkia kuultiin muissa yhteyksissä yllin kyllin. Näin ollen 1930-luvun foxtrotit jäivät Alpolan mielestä ainoaksi vaihtoehdoksi. Hänen aloitteestaan Dallapén entinen pianisti Asser Fagerström kokosi yhteen joukon vanhoja iskelmämuusikoita ja muodosti heistä sarjan studio-orkesterin. Muusikot soittivat pääasiassa nopeita foxtroteja, mutta myös tarvittaessa muita musiikinlajeja kuten valsseja tai tangoja. Kokoonpano ristittiin ”Humppa-humppa-orkesteri Pumppu-Veikoiksi”. Sana ”humppa” oli Alpolan keksintöä ja johdettu onomatopoeettisesti tuuban äänestä. Studioyhtyeen johtajaksi pian Fagerströmin jälkeen tullut rumpali Kullervo Linna sanoi humpan olevan tyyliltään humoristista musiikkia, vaikka esitettäisiin kuinka murheellisia tarinoita tahansa.


title: Kankkulan kaivolla

text: Kuuntelijat ihastuivat nopeasti Pumppu-Veikkoihin ja levykaupoista alettiin kysellä yhtyeen levyjä. Samalla orkesterin soittamia nopeita fokseja alettiin kutsua ”humppamusiikiksi”. Välillä jo lähes unohdettujen vanhojen foksien herättämä kiinnostus yllätti täysin niin Alpolan kuin muusikotkin, jotka olivat tarkoittaneet tyylinsä alun perin parodiaksi. Saamansa suosion vuoksi orkesteri alkoi esiintyä ja tehdä levyjä nimellä Humppa-Veikot, mikä laukaisi vuosiksi 1959–1962 suuren humppavillityksen. Humppa-Veikkojen johtajaksi tuli Kullervo Linna ja pääasialliseksi laulusolistiksi yhtyeen viulisti Teijo Joutsela, joka kuului tuohon aikaan myös Kipparikvartettiin. Vaikka kiivain humppakuume joutuikin melko pian väistymään ensin "rautalankavillityksen" ja sittemmin tangokuumeen tieltä, Humppa-Veikot esiintyivät ja levyttivät 1980-luvun alkupuolelle saakka, jolloin aika ja ikävuodet alkoivat tehdä yhtyeen jäsenten kohdalla tehtävänsä. Kymmenen eniten myydyn suomalaisen EP-levyn listalla oli vuonna 1960 kolme Humppa-Veikkojen levyä. Suurimman menestyksensä Humppa-Veikot keräsi kuitenkin levymyynnin sijasta tanssilavoilta.


title: Kankkulan kaivolla

text: Sarjassa esiintyi myös muutamia muita kokoonpanoja. Holger Lehmäsen Rautalankatrio Räminää johti todellisuudessa Pumppu-Veikkojen kitaristi Ingmar Englund – Antero Alpolan mukaan Lehmästä esittänyt Matti Aulos ei itse osannut soittaa –, ja trion musiikki koostui sen nimen mukaisesti rämisevistä fokseista. Mielenkiintoinen yhteensattuma on, että 1960-luvun alussa Suomen vallannutta sähkökitaramusiikkia ryhdyttiin kutsumaan rautalankamusiikiksi. Koska Rautalankatrio Räminä esiintyi Kankkulassa ensimmäisen kerran jo vuonna 1960, on arveltu, että suositussa radiohupailussa esiintynyt trio olisi tartuttanut nimensä koko rautalankavillitykseen, vaikkakin sen soittimina olivat banjot. Näin ollen Antero Alpola olisi keksinyt kahden aikansa suosituimman musiikkityylin nimet: humpan ja rautalangan. Myös Holger Lehmänen näytti tiedostaneen tämän, sillä hän julisti myöhemmin 1960-luvulla että Räminä on ”Suomen ensimmäinen rautalankayhtye ja olosuhteisiin nähden paras!”. Sketsien ylimenoja hoidettiin studiokokoonpanojen esitysten ohella myös äänilevyillä.


title: Kankkulan kaivolla

text: Useat levy-yhtiöt pyrkivät hyötymään humppavillityksestä ja kokosivat omia orkestereitaan, jotka jäivät kuitenkin Humppa-Veikkoja lukuun ottamatta lyhytikäisiksi. Aluksi Levytukulle levyjä tehnyt, ilmiöstä suurimman potin korjannut Humppa-Veikot siirtyi toimitusjohtaja Harry Orvomaan kutsusta pian Scandialle – Orvomaa kutsui myös Georg Malmsténin levyttämään vanhoja iskelmiään Humppa-Veikkojen kanssa –, ja Levytukun uuden humppaorkesterin johtajaksi tuli Asser Fagerström ja laulusolistiksi Arttu Suuntala. Martti Jäppilän johdolla uudelleen esiintymisensä aloittanut Dallapé, laulusolistinaan vanha tuttu A. Aimo (Aimo Andersson), levytti vanhalle kustantajalleen PSO:lle, joka alkoi myös julkaista Dallapén vanhoja levytyksiä uudessa formaatissa EP- ja LP-levyillä. Arthur Fuhrmannin johtama humppayhtye otti nimekseen Pumppuveikot ja teki levynsä Fazerille, vaikkakin Fazerin tuotantopäällikkö Toivo Kärki ei vannoutuneena jazzmiehenä erityisemmin pitänyt humpasta. Kärki evästikin Humppa-Veikkojen jäseniä näiden lähtiessä ensimmäiselle kesäkiertueelleen: ”Ottakaa pojat nyt rahat pois, sillä syksyllä tuo teidän humppanne on jo ohi.” Kankkulan kaivon myötä humppa oli tullut suomalaiseen kevyeen musiikkiin jäädäkseen ja se nousi uuteen – tosin silloinkin melko lyhytaikaiseen – kukoistukseen 1970-luvun puolivälissä etenkin levymarkkinoille vuosien tauon jälkeen palanneen Erkki Junkkarisen ansiosta.


title: Fratellinin perhe

text: Fratellinin sirkusperhe oli maailman kuuluisin klovniperhe, jonka kolme veljestä olivat ehkä koko 1900-luvun kuuluisimpia klovneja. 1920-luvulla Fratellinin klovnikolmikko loi uransa Circus Medranossa. Jo vuonna 1923 Fratellinin veljekset saavuttivat suuren suosion pariisilaisissa viihdehalleissa ja cabaréissa. Fratellinin perhe tunnetaan hauskoista esityksistään, joita he esittivät koko 1920–1930-lukujen ajan.


title: Fratellinin perhe

text: Fratellinin veljekset ovat:


title: Fratellinin perhe

text: Veljesten isä Gustavo Fratellini (1842–1905) oli mukana Giuseppe Garibaldin Italian yhdistämisessä.


title: Työmarkkinatuki

text: Työmarkkinatuki on suomalaiseen sosiaaliturvaan kuuluva Kelan myöntämä ja valtion sekä kuntien rahoittama työttömyysturvan muoto, jota voi saada pääasiassa 17–64-vuotias työkykyinen, työmarkkinoiden käytettävissä oleva ja Suomessa asuva taloudellisen tuen tarpeessa oleva työtön työnhakija.


title: Työmarkkinatuki

text: Työmarkkinatukea voidaan myöntää joissain tapauksissa myös sellaiselle työkyvyttömälle henkilölle, joka ei saa sairauspäivärahaa, kuntoutustukea tai työkyvyttömyyseläkettä. Noin puolella työmarkkinatuen saajista on lääkärin toteama vamma tai sairaus, joka haittaa työntekoa.


title: Työmarkkinatuki

text: Työmarkkinatukea voidaan maksaa myös henkilöille, jotka osallistuvat työllistymistä edistävään palveluun mikäli tästä on sovittu työllistymissuunnitelmassa. Työmarkkinatukea maksetaan siinä tapauksessa, että edellä mainittuihin ryhmiin kuuluva henkilö ei ole oikeutettu ansiosidonnaiseen työttömyyspäivärahaan tai peruspäivärahaan. Jos henkilö on alle 25-vuotias, hänen on täytettävä lisäehtoja ollakseen oikeutettu työmarkkinatukeen.


title: Työmarkkinatuki

text: Työmarkkinatuki on yleisin työttömyysturvan muoto Suomessa. Vuonna 2014 sitä sai 268 300 henkeä ja tukea maksettiin noin 1,5 miljardia euroa. Työmarkkinatuki on veronalaista tuloa, ja siitä peritään 20 prosentin ennakonpidätys. Tuen saamiseen ja määrään vaikuttavat hakijan tulojen lisäksi hakijan ikä, huollettavien tai samassa taloudessa asuvien puolison lasten määrä ja joskus myös vanhempien tulot. Tuki voidaan evätä esimerkiksi silloin, kun työnhakijan työttömyys johtuu hänen omasta irtisanoutumisestaan tai jos työ- ja elinkeinotoimisto on antanut karenssilausunnon.


title: Työmarkkinatuki

text: Euroopan neuvoston sosiaalisten oikeuksien komitea huomautti vuonna 2014 Suomea siitä, että työmarkkinatuen alhainen määrä rikkoo Euroopan sosiaalisen peruskirjan määräystä, jonka mukaan vähimmäissosiaalietuuksien on oltava vähintään 50 prosenttia maan mediaanitulosta. Työmarkkinatuen tasoa ei ole tästä huolimatta nostettu, vaan tukea pienennettiin entisestään vuonna 2018.


title: Työmarkkinatuki

text: Vuonna 2017 täysimääräisen työmarkkinatuen suuruus on bruttona 32,40 euroa päivässä (vuonna 2016 se oli 32,68 e/pv). Tukea maksetaan viideltä päivältä viikossa ja sen suuruus ilman korotuksia on ennen veroja keskimäärin 702 euroa kuussa. Tuesta peritään 20 prosentin ennakonpidätys. Tuki maksetaan takautuvasti neljän viikon jaksoissa. Työttömyyden alkaessa työmarkkinatukea voi hakea jo kahden ensimmäisen viikon jälkeen.


title: Työmarkkinatuki

text: Huollettavat lapset nostavat tuen määrää, mutta vanhempien tulot saattavat laskea sitä. Työttömän omat yli 300 euron suuruiset ansiotulot pienentävät työmarkkinatukea. Jos työmarkkinatuen saaja osallistuu työllistymistä edistävään palveluun, hän saattaa olla oikeutettu työmarkkinatuen korotusosaan, jonka suuruus on bruttona 4,74 euroa työpäivää kohti. Korotusosaa voi saada enintään 200 päivän ajalta.


title: Työmarkkinatuki

text: Työmarkkinatuen maksamisen ja ansiosidonnaisen työttömyyskorvauksen maksamiselle on edellytyksenä se, että työmarkkinatuen saajalla ei ole työttömyysturvalain mukaista estettä työmarkkinoiden käytettävissä olemiselle. Työttömyysturvalain mukaisen esteen toteaa TE-keinotoimisto, joka antaa asiasta ilmoituksen ansiosidonnaisen työttömyyskorvauksen kysymyksessä ollessa työttömyyskassalle ja työmarkkinatuen kyseessä ollessa sitä maksavalle kansaneläkelaitokselle.


title: Työmarkkinatuki

text: Valtio rahoittaa työmarkkinatuen kokonaan sen maksukauden loppuun, jonka aikana työmarkkinatukea on maksettu työttömyyden perusteella yhteensä 300 päivää. Seuraavasta maksukaudesta lukien sen maksukauden loppuun, jonka aikana on maksettu yhteensä 1000 päivää työmarkkinatukea työttömyyden perusteella, rahoittaa puoliksi työttömän kotikunta ja puoliksi valtio. Seuraavasta työttömyyden perusteella maksettavasta maksukaudesta lukien valtio rahoittaa 30 % ja työttömän kotikunta 70 %.


title: Työmarkkinatuki

text: Työmarkkinatuen myöntämisen ehdot ovat löysemmät 55 vuotta täyttäneille ja kireämmät alle 25-vuotiaille. Jos vähintään 55-vuotias henkilö on täyttänyt työssäoloehdon työttömäksi jäädessään, pääomatulot eivät vähennä hänen työmarkkinatukeaan.


title: Työmarkkinatuki

text: Työmarkkinatukea maksetaan ammattikouluttamattomalle 17-vuotiaalle työttömälle ainoastaan siltä ajalta, kun hän osallistuu työllistämistä edistävään palveluun. 18–24-vuotiailla ammattikouluttamattomilla työttömillä on oikeus työmarkkinatukeen myös työttömyyden ajalta, mikäli henkilö ei ole kieltäytynyt TE-toimiston tarjoamasta työstä tai koulutuksesta ja hän on hakenut ammatilliseen koulutukseen, eikä ole kieltäytynyt, eronnut tai omasta syystä erotettu tällaisesta koulutuksesta. Henkilön on haettava kevään yhteishaussa vähintään kahta opiskelupaikkaa tutkintoon johtavassa, ammatillisessa koulutuksessa.


title: Työmarkkinatuki

text: Työmarkkinatukea korotetaan, mikäli työttömällä on alaikäisiä huollettavia lapsia tai mikäli puolison alaikäiset lapset asuvat hakijan taloudessa. Lapsikorotus yhdestä lapsesta 5,27 e/päivä, kahdesta lapsesta yhteensä 7,74 e/päivä ja kolmesta tai useammasta lapsesta yhteensä 9,98 e/päivä.


title: Työmarkkinatuki

text: Vuodesta 2014 alkaen enintään 300 euron suuruiset omat ansiotulot eivät pienennä työmarkkinatuen määrää. Työttömän työnhakijan 300 euroa ylittävät ansiotulot vähentävät työmarkkinatuen määrää siten, että tuensaajan kokonaisbruttotulot kasvavat vain puolella hankittujen ansiotulojen määrästä. Satunnaiset tulot kuten perintö, lahja ja satunnainen myyntivoitto eivät pienennä työmarkkinatuen määrää.


title: Työmarkkinatuki

text: Puolison tulot lakkasivat vaikuttamasta työmarkkinatuen määrään vuoden 2013 alussa. Jos tuen hakija ei täytä työssäoloehtoa ja asuu vanhempiensa taloudessa, vanhempien tulot saattavat laskea työmarkkinatukea. Tukea ei alenneta, jos vanhempien tulot ovat enintään 1 781 euroa. Jokainen samassa taloudessa asuva muu huollettava lapsi nostaa tulorajaa 106 euroa kuussa. Jos tuloraja ylittyy, työmarkkinatuesta vähennetään puolet, ellei hakija pysty luotettavasti osoittamaan, etteivät vanhemmat tue häntä taloudellisesti.


title: Työmarkkinatuki

text: Omaisuus vähentää työmarkkinatukea vain siinä tapauksessa, että työtön saa siitä pääomatuloja, kuten vuokraa, osinkoa tai korkoa. Sellaisilla yli 54-vuotiailla, jotka ovat täyttäneet työssäoloehdon työttömäksi jäädessään, saa olla rajattomasti pääomatuloja ilman, että se vaikuttaisi työmarkkinatukeen.


title: Työmarkkinatuki

text: Yksin asuva työtön saa ansaita kuukausittain pääsääntöisesti 311 euroa pääomatuloja ilman, että työmarkkinatuki pienenee. Jos raja ylittyy, työmarkkinatuesta vähennetään 75 prosenttia tulorajan ylittävistä tuloista. Avio- tai avoliitossa asuva työtön saa ansaita pääsääntöisesti kuukausittain 1 044 euroa pääomatuloa ilman, että hänen työmarkkinatukensa pienenee. Jos raja ylittyy, työmarkkinatuesta vähennetään 50 prosenttia tulorajan ylittävistä tuloista. Huoltovelvollisen työttömän tulorajaa korotetaan lisäksi 130 eurolla jokaista huollettavaa lasta kohden. Puolison pääomatulot eivät vaikuta työmarkkinatuen määrään.


title: Työmarkkinatuki

text: Jos pääomatulo maksetaan esimerkiksi vain kerran vuodessa, Kela jakaa sen laskennalliseksi tuloksi koko vuodelle.


title: Työmarkkinatuki

text: Työmarkkinatukea voidaan leikata niin sanotun aktiivimallin mukaisesti, jos työtön ei täytä aktiivisuusehtoa vuoden 2018 alusta alkaen. Ehdon täyttymiseksi työttömän on tehtävä palkkatyötä, harjoitettava yritystoimintaa tai osallistuttava TE-keskuksen työllisyyttä edistäviin palveluihin riittävässä määrin.


title: Työmarkkinatuki

text: Työmarkkinatukea vähintään 500 päivältä saaneen oikeus tukeen lakkautetaan, jos tuen saaja kieltäytyy, eroaa tai joutuu omasta syystään erotetuksi työstä tai sellaisesta työvoimapoliittisesta toimenpiteestä, johon osallistuvalla on oikeus saada työmarkkinatukea ja ylläpitokorvausta. Tällaisia toimenpiteitä ovat työvoimakoulutus sekä työharjoittelun, työelämävalmennuksen tai kuntouttavan työtoiminnan nimellä kulkeva palkaton työ.


title: Työmarkkinatuki

text: Työmarkkinatuen ostovoimaa heikentää se, että siitä perittävä vero on noin kaksi ja puoli kertaa suurempi kuin vastaavankokoisesta palkasta perittävä vero. Sosiaali ja terveysministeriö on todennut lisäksi, ettei työmarkkinatuki riitä kattamaan kohtuulliseksi katsottavaa minimikulutusta edes silloin, kun työmarkkinatuen saaja on oikeutettu myös asumis- ja toimeentulotukeen. Vain harva työmarkkinatuen saaja on kuitenkaan oikeutettu toimeentulotukeen. Noin puolelle työmarkkinatuen saajista myönnetään yleistä asumistukea, mutta se kattaa keskimäärin vain puolet vuokrasta tai yhtiövastikkeesta.


title: Työmarkkinatuki

text: Työmarkkinatuen taso sidottiin alun perin maan yleisen palkkatason kehitykseen. Vuonna 1997 työttömyysturvalakia kuitenkin muutettiin siten, että työmarkkinatuen määrä sidottiin elinkustannusindeksiin, joka seuraa hintojen nousua, mutta ei lainkaan yleistä palkka- tai omaisuustulojen kehitystä. Työmarkkinatuen määrä jäi siksi jatkuvasti jälkeen yleisestä elintason noususta: suomalaisten reaaliansiot nousivat vuosina 1991–2011 38 prosenttia, mutta työmarkkinatuen ostovoima vain viisi prosenttia. Työmarkkinatuki pienentyi myös suhteessa ansiosidonnaiseen työttömyysturvaan.


title: Työmarkkinatuki

text: Työmarkkinatuessa aiemmin olleen puolison tuloihin perustuvan tarveharkinnan tulorajat jätettiin lisäksi tarkistamatta vuosina 2005-2009, vaikka työttömyysturvalaissa oli määräys, jonka mukaan tarveharkinnan tulorajoja pitää muuttaa vastaamaan palkkatason muutosta, jos maan yleinen palkkataso muuttuu olennaisesti..


title: Työmarkkinatuki

text: Työmarkkinatukeen tehtiin vuosia kestäneen poliittisen keskustelun jälkeen vuoden 2012 alussa voimaan astunut kertaluonteinen noin 22 prosentin tasokorotus. Kelan tutkimusosaston mukaan perusturva oli vuonna 2013 silti edelleen pahasti jäljessä yleisistä elinkustannuksista.


title: Työmarkkinatuki

text: Kelan johtava tutkija Yrjö Mattila kertoi vuonna 2013, että osa työmarkkinatuen saajista ei selviydy laskuistaan, eikä kykene hankkimaan itselleen lääkärin määräämiä lääkkeitä. Mattila suositteli, että työmarkkinatuen määrää nostetaan vähintään kaksinkertaiseksi.


title: Työmarkkinatuki

text: Vuonna 2014 Euroopan neuvoston sosiaalisten oikeuksien komitea huomautti Suomea siitä, että työmarkkinatuen alhainen määrä rikkoo Euroopan sosiaalisen peruskirjan määräystä, jonka mukaan vähimmäissosiaalietuuksien on oltava vähintään 50 prosenttia maan mediaanitulosta.


title: Paul Fratellini

text: Paul Fratellini (1877 Catania, Sisilia, Italia – 1940 Perreux, Ranska) oli sirkusklovni. Hän oli Fratellinin perheen jäsen. Hänen veljensä olivat François Fratellini ja Albert Fratellini.


title: François Fratellini

text: François Fratellini (1879–1951 Pariisi, Ranska) oli sirkusklovni ja Fratellinin perheen jäsen. Hänen veljensä olivat Paul Fratellini ja Albert Fratellini.


title: Albert Fratellini

text: Albert Fratellini (1886 Moskova, Venäjä – 1961 Epinay, Ranska) oli sirkusklovni. Hän oli kuuluisan Fratellinin perheen jäsen. Hänen veljensä olivat François ja Paul Fratellini.


title: Annie Fratellini

text: Annie Fratellini (14. marraskuuta 1932, Alger, Ranskan Algeria – 30. heinäkuuta 1997, Pariisi) oli ranskalainen sirkusklovni ja näyttelijä. Hän oli ensimmäinen ranskalainen naisklovni. Fratellini loi uransa Circus Medranossa ja Pinderissa. Hän oli kuuluisan sirkusklovni Paul Fratellinin pojantytär.


title: Annie Fratellini

text: Pariisissa sijaitseva Fratellinin sirkuskoulu on saanut nimensä Annie Fratelliinilta.


title: Ryijy

text: Ryijy on pitkänukkainen villainen peite, jollaisia pidetään nykyisin lähinnä seinällä koristeena.