title: Radio KLF

text: KLF Nostot. DJ TAB, Mayah, Darude, Flaikku, Miika Kuisma, Jussi Soro - pe-ilta


title: Radio KLF

text: KLF Push Up & K-System - la-ilta


title: Radio KLF

text: KLF Guest Star Proteus, Darude, Orkidea, Milla Lehto, Jussi Soro, Flaikku - pe-ilta


title: Radio KLF

text: KLF Nostot pres. HelsinkiVibe. DJ TAB, Miika Kuisma, K-System, Dallas Superstars, Super8 - pe-ilta


title: Radio KLF

text: KLF Nostot pres. Housenation. DJ Poliisi, Eliot Ness, DJ Angel - la-ilta


title: Radio KLF

text: KLF Live: Supercool @ Uniq - ke-ilta


title: Radio KLF

text: KLF Olavi Tanner Show - pe-ilta


title: Radio KLF

text: Alex Kunnari - Music For Life - pe-ilta


title: Radio KLF

text: Global DJ Broadcast by Markus Schulz - pe-ilta


title: Radio KLF

text: Nocturnal by Matt Darey - la-ilta


title: Radio KLF

text: KLF Guest Star. Miika Kuisma, K-System, DJ TAB, Eliot Ness, Orkidea - la-ilta


title: Radio KLF

text: KLF Syke. Proteus, Miazu, DJ Poliisi, Luna G. - ke-ilta


title: Radio KLF

text: Danny Monaco Friday Night Live - pe-ilta


title: Radio KLF

text: Darude - Salmiakki Sessions - la-ilta


title: Radio KLF

text: Club Sessions - Appearce n Xspective Sense - pe/la ilta


title: Radio KLF

text: Emilian Aamushow - arkisin klo 16


title: Radio KLF

text: Temper2 Radio Show, ke 22-23


title: Radio KLF

text: Hallmark Radio, ke 23-01


title: Radio KLF

text: House Sessions - Milla Lehto, Jekaterina, DJ Seb, Heikki Coola, pe 22-23


title: Radio KLF

text: Planet Perfecto - Paul Oakenfold, pe 23-01


title: Radio KLF

text: Dance Anthems - K-System, la 20-22


title: Radio KLF

text: Salmiakki Sessions - Darude, la 22-24


title: Radio KLF

text: Club Life - Tiësto, la 22-01


title: Varoitusmerkintä

text: Varoitusmerkintä on merkintä, jolla pyritään varoittamaan aineen tai paikan mahdollisista vaaroista. Niiden taustaväri, muoto, ja muu ulkoasu vaihtelee, mutta niiden tarkoitus on olla niin selkeitä, että kaikki tunnistavat ne heti varoitusmerkinnöiksi. Kemikaalien varoitusmerkintä sisältää varoitusmerkin, sen kirjaintunnuksen ja nimen, varoituslausekkeen (R-lauseke), ja turvallisuustoimenpidelausekkeen (S-lauseke).


title: Varoitusmerkintä

text: Varoitusmerkintöjen käyttö ilman syytä on epäasiallista. Viranomaiset valvovat merkkien käyttöä.


title: Varoitusmerkintä

text: Muita yleisiä varoitusmerkintöjä ovat esimerkiksi voimakkaan magneettikentän merkki ja laser-säteilystä varoittava merkki. Katso myös liikenteen varoitusmerkit.


title: Varoitusmerkintä

text: Varoitusmerkkejä sääntelee EU-direktiivi 1272/2008.


title: Varoitusmerkintä

text: Euroopan unionin direktiivin 67/548/EEC (Säädetty 27. kesäkuuta 1967) mukaiset varoitusmerkit.


title: Varoitusmerkintä

text:
Merkit on järjestetty vaarallisimmasta ominaisuudesta vähemmän vaaralliseen.
Merkit on järjestetty vaarallisimmasta ominaisuudesta vähemmän vaaralliseen. Katso myös myrkyllisyys.


title: Varoitusmerkintä

text: Varoituslausekkeet eli R-lausekkeet antavat lisätietoja varoitusmerkin kertomasta vaarallisesta ominaisuudesta. Turvallisuustoimenpidelausekkeet eli S-lausekkeet antavat tietoa kemikaalin turvallisesta käytöstä.


title: Hallanvaara

text: Hallanvaara on Ismo Alanko Säätiön kolmas, vuonna 2002 julkaistu studioalbumi. Albumi sijoittui albumilistalla parhaimmillaan toiselle sijalle ja myi kultaa vuonna 2004.


title: Hallanvaara

text: Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Ismo Alanko, ellei toisin mainittu.


title: Hallanvaara

text: Albumilla lähes jokaisessa kappaleessa soittavat eri soittajat, joten kokoonpanolistauksessa saattaa olla virheitä.


title: Kainulaiset

text: Kainulaiset on vanha nimitys, joka viittaa Pohjanmaan rannikkoseutujen asukkaisiin. Nimitystä ovat käyttäneet varsinkin savolaiset. Kainulaiset-nimi on tunnetuissa historiallisissa käyttöyhteyksissään ollut lähinnä eksonyymi eli vieraasta ryhmästä käytetty nimi, ei niinkään ryhmän itsestään käyttämä nimi.


title: Kainulaiset

text:
Useimmat kainulaisiksi kutsutut ihmisryhmät ovat olleet suomenkielisiä, mutta Tornionlaakson meänkielessä nimitys tarkoittaa Pohjois-Ruotsin Kainuunjoen (ru. "Kalixälven") alajuoksun ruotsinkielisiä asukkaita. On arveltu, että kainulaiset-nimi olisi ollut käytössä jo rautakaudella, jolloin se olisi viitannut johonkin Pohjanlahden ympäristössä ja pohjoisessa Fennoskandiassa vaikuttaneeseen ryhmään.
Vanhemman kansallismielisen historiankirjoituksen mukaan kainulaiset ovat myöhäiskantasuomalaisten pohjoisin heimo ja näytelleet merkittävää osaa Peräpohjolan asuttamisessa. Muiden muassa Paavo Ravila on kuitenkin kiistänyt tämän ja väittänyt, ettei ole mitään syytä puhua erityisestä kainulaisheimosta vaan peräpohjalaiset ovat muodostuneet pohjoiseen siirtyneiden eteläisempiin heimoihin kuuluneista henkilöistä ja heidän jälkeläisistään.


title: Kainulaiset

text: Kainulaiset-nimitys on yhteydessä Kainuu-aluenimeen. Kainuu on alkujaan tarkoittanut Pohjanmaata tai jotakin Pohjanmaan osaa. Torniojokilaaksossa ja Kemijokilaaksossa Kainuuksi on kutsuttu Ruotsin Länsipohjaa. Ruotsalaiset Kalixin ja Överkalixin kunnat ovat nykyisiltä meänkielisiltä nimiltään Kainuu ja Ylikainuu. Pohjanmaan toisella laidalla kerrotaan vuonna 1633 savolaisten ja "venäläisten" (=karjalaisten) käyttäneen nimiä "Cainoa" (lue: kainua) ja "cainolaiset" Paltamon ja Sotkamon alueesta ja asukkaista. Vuonna 1739 mainitaan koko Kajaanin lääniä vanhastaan kutsutun nimellä "Cainoa" tai "Cainuhun maa". Nykyisen yleisimmän suomenkielisen merkityksensä "Kajaania ympäröivä maakunta" Kainuu-nimi sai kuitenkin lopullisesti vasta 1900-luvun alussa.


title: Kainulaiset

text: Eräiden tutkijoiden mukaan Kainuu- ja kainulaiset-nimet ovat peräisin Lounais-Suomen ja Hämeen rautakautisilta asukkailta. Länsi-Suomessa tulivat kuitenkin keskiajalta lähtien käyttöön Pohjanmaa- ja pohjalaiset-nimet, jolloin kainulaiset-nimi säilyi lähinnä itämurteissa. Toisen teorian mukaan kainulaiset-nimi on itäsuomalaisten antama.


title: Kainulaiset

text: Historiantutkimuksessa kainulaiset- ja Kainuu-nimet on usein samaistettu viikinkiajan ja keskiajan lähteissä esiintyviin norjalaisperäisiin kveeni- ja Kvenland-nimiin. Nimien alkuperästä on esitetty useita erilaisia teorioita. Jouko Vahtolan mukaan sekä suomenkielisen "kainu"-sanan että muinaisnorjalaisen "kven"-sanan taustalta voi löytyä "alavaa maata" tarkoittava germaaninen sana *"hwainoo". Teoriaa on kuitenkin kritisoitu äännehistoriallisin perustein. Jorma Koivulehto puolestaan katsoo, että "kainu" on ollut "väyläaukkoa, vesiväylää, järven tai meren selkää, joen suuta" tarkoittava lounaissuomalainen sana. Perämeri miellettiin kainuksi, joten sen rannikkoseudut saivat Kainuu-nimen ja niiden asukkaita kutsuttiin kainulaisiksi. Koivulehdon mukaan "kven" on norjalainen väännös sanasta kainu.


title: Kainulaiset

text: Viime aikoina Pohjois-Norjan nykyisien kveenien itsestään käyttämänä nimityksenä on alkanut esiintyä kainulaiset-sanasta mukailtu nimi "kainu".


title: Scania

text: Scania AB on ruotsalainen kuorma- ja linja-autojen valmistaja. Scania valmistaa vuosittain yli 50 000 kuorma-autoa ja yli 5 500 linja-autoa. Scania valmistaa lisäksi meri- ja teollisuusmoottoreita, joita käytetään muun muassa kontinkäsittelylaitteissa, luotsiveneissä, rinnekoneissa, sotilasajoneuvoissa sekä varavoimaloissa.


title: Scania

text: Scania on kuulunut maaliskuusta 2008 lähtien Volkswagen-konserniin. Volkswagen hankki tuolloin Investor AB:ltä Scanian osakkeita, jotka yhdessä aikaisemmin omistettujen osakkeiden kanssa tuottivat 68,6 %:n osuuden Scanian äänivallasta. Toiseksi suurin osakkeenomistaja on MAN SE, jolla on hallussaan 17,01 % äänivallasta.


title: Scania

text: Suomessa Scanian kuorma- ja linja-autot ovat olleet 1960-luvulta lähtien rekisteröintitilastojen kärjessä toisen ruotsalaismerkin Volvon kanssa.


title: Scania

text: Tämän päivän Scania muodostui vuonna 1911, jolloin kaksi ruotsalaista ajoneuvovalmistajaa, Malmösta kotoisin ollut Scania ja Södertäljestä kotoisin ollut VABIS liittyivät yhteen. VABIS "(Vagnsfabriks-Aktiebolaget i Södertälje)" perustettiin vuonna 1891, Surahammars Bruks AB -yhtiön tyttäreksi. Lähelle Tukholmaa, Södertäljeen sijoittuneella tehtaalla valmistettiin raideliikennekalustoa. Yhtiön tärkeimmät asiakkaat olivat Kuninkaallinen rautatiehallitus (myöh. SJ) sekä Tukholman kaupungin raitiovaunuliikenteestä vastannut AB Stockholms Spårvägar (SS). Yhtiön toiminta oli taloudellisesti hyvin kannattavaa.


title: Scania

text: Yhtiön insinööri Gustaf Erikson valmisti ensimmäisen, ihmisten kuljettamiseen suunnitellun, moottoroidun vaunun vuonna 1897 ja vuonna 1902 valmistui ensimmäinen "Vabis"-kuormavaunu. Ensimmäinen omavoimaisesti liikkunut vaunu, "Gustaf Eriksons åkvagn", suunniteltiin kyllä Södertäljessa mutta valmistettiin Surahammarin terästehtaalla. Vaunu ei päässyt sarjatuotantoon ja ainokaiseksi jäänyt yksilö purettiin vuotta myöhemmin.Nykyisin vaunusta löytyy alkuperäisen mallin mukaan tehty replika. Erikson jatkoi työtä maantiekulkuneuvojen suunnittelun parissa ja vuonna 1903 esiteltiin ensimmäinen toimiva ja käyttökelpoinen malli, "Surahammarbilen". Vabis teki päätöksen, että yhtiö panostaa tulevaisuudessa nimenomaan polttomoottorin voimalla liikkuvan maantiekaluston kehittämiseen. Yhtiön tavoite 50 ajoneuvon vuosittaisesta myynnistä jäi vielä toteutumatta. Vuonna 1909 yhtiö valmisti ainoastaan viisi kuorma- ja seitsemän henkilöautoa.


title: Scania

text: Vuonna 1900 Malmössä perustettiin Maskinfabriksaktiebolaget Scania -niminen yritys. Yhtiön päätuotteena olivat polkupyörät, mutta vuonna 1901 valmistui myös ensimmäinen henkilökuljetuksiin tarkoitettu auto. Vuonna 1903 yhtiö myi ensimmäisen moottoriajoneuvonsa, tilaajana oli skoonelainen Ystad–Eslöv -rautatieyhtiö "(Ystad–Eslövs Järnväg, YEJ)". Insinööri Per Nordemanin noustua Scanian johtoon vuonna 1905, yhtiössä tehtiin päätös siirtymisestä enenevässä määrin autojen valmistukseen. Yhtiön ensimmäinen sarjatuotantona valmistettu malli oli "Scania Tonneau", niitä tosin valmistettiin ainoastaan viisi kappaletta. Henkilökuljettimien lisäksi yhtiön tuotepalettiin kuului ns. kombi- eli monikäyttöautoja, joissa takaistuimen tilalla oli tavaroiden kuljettamiseen suunniteltu laatikkomainen rakenne. Tästä olikin enää lyhyt hyppäys puhtaiden tavara-autojen valmistukseen. Kovan tekniikan, eli moottorit ja vaihteistot Scania osti saksalaisilta ja ranskalaisilta valmistajilta.Vuonna 1908, myytyään 70 ajoneuvoa, yhtiö päätti aloittaa omien moottoreiden tuotannon. Vuonna 1910 Scanian tuotelinja koostui ainoastaan autoista ja moottoreista.


title: Scania

text: "Scania" on etelä-Ruotsissa sijaitsevan Skoonen maakunnan latinankielinen nimi. Scania on käyttänyt koko historiansa ajan tunnuksenaan Skoonen vaakunatunnuksena olevaa aarnikotkan päätä. Saab-Scania -konsernin aikana aarnikotka oli käytössä koko konsernin, ja myös henkilöautoja valmistaneen Saab Automobilen tunnuksena.


title: Scania

text: Tammikuun 1. päivänä vuonna 1911 yhtiöt Scania ja Vabis liittyivät yhteen ja perustivat "Aktiebolaget Scania-Vabis" -nimisen yhtiön. Yhtiön sisäisenä työnjakona oli, että raskaat kuorma-autot valmistettiin Malmössä ja kevyet kuorma-autot, henkilöautot ja moottorit Södertäljessä. Vaikka Ruotsi pysyikin erossa Euroopassa raivoavasta Suuresta sodasta, sen aikana Ruotsin armeija oli Scania-Vabisin tärkein asiakas. Vuonna 1919 yhtiölla oli vakiomallisten kuorma-autojen tuotelinja, jonka lisäksi se laajensi toimintaansa linja-autojen ja erikoisajoneuvojen, kuten paloautojen, valmistukseen. Sodan jälkeinen taloustaantuma Euroopassa vaikutti myös Ruotsissa ja ajoneuvojen kysyntä laski. Yhtiön taloudellista tilaa heikensi entisestään vuoden 1920 alussa tehtaalla ollut lakko. Kesäkuussa 1921 AB Scania-Vabis hakeutui konkurssiin.


title: Scania

text: Konkurssia seuranneen yhtiön uudelleenorganisoinnin myötä, kaikki sen tuotanto keskitettiin Södertäljeen. Vuonna 1925 yhtiö toi markkinoille uuden kuorma-autojen sukupolven. Ruotsin hallintoviranomaisten, erityisesti Postin ja Tullin, tekemillä suurostoilla yhtiön toiminta pääsi jälleen vauhtiin.


title: Scania

text: Vuonna 1929 yhtiön johtajisto teki vierailun Yhdysvaltoihin ja neuvottelivat lisenssisopimuksen ohiolaisen Twin-Coach Companyn kanssa. Twin-Coachin suunnitelmiin perustuvien pystykeulaisten linja-autojen valmistus alkoi vuonna 1932. Vuonna 1929 valmistui yhtiön viimeinen henkilöauto. 1920-luvun loppu ja 30-luvun alku oli Scania-Vabisin raskaammissa malleissa Hesselman-moottoreiden aikaa. Yhtiön ensimmäinen, omaa suunnittelua edustanut dieselmoottori valmistui vuonna 1936. 1930-luvulla Scania-Vabis aloitti saksalaisen Magirus-yhtiön suunnitelmiin perustuvan esikammio-dieselmoottorin valmistuksen.


title: Scania

text: Toisen mailmansodan aikana Scania-Vabis keskittyi jälleen kuljetuskaluston valmistamiseen Ruotsin armeijan tarpeisiin. Vakiomallisten kuorma-autojen lisäksi yhtiön tuotepalettiin kuuluivat maastokelpoiset kuorma-autot sekä kevyt panssaroitu miehistönkuljetusauto Terrängbil m/42 KP. Yhtiön ensimmäinen uusi, sodanjälkeinen malli, oli syksyllä 1944 esitelty Scania-Vabis L10.


title: Scania

text: Toisen maailmansodan jälkeinen aika oli Scania-Vabisille kasvuntäyteinen ja ajoneuvojen vienti nousi tärkeään rooliin yhtiön toiminnassa. Vuonna 1947 Scania-Vabis aloitti yhteistyön brittiläisen Leylandin kanssa. Tämä yhteistyö poiki vuonna 1949 esitellyn polttoaineen suorasuihkutuksella varustetun dieselmoottorin. Tämä moottori toimi vuonna 1946 esitellystä L20-mallista jatkokehitetyn "L60"-mallin voimanlähteenä. Nokkamallisten Scania-Vabis -autojen tunnusmerkiksi tuli pystyrivoitettu kaksiosainen jäähdyttimen säleikkö, joka periytyi vuoteen 1982 saakka tuotannossa olleeseen sarjan viimeiseen muunnokseen, 111-malliin saakka.


title: Scania

text: Keväällä 1958 Scania-Vabis esitteli uuden sukupolven mallinsa, L55- ja L75 -sarjat. Mallien voimanlähteenä oli uusi, kuusisylinterinen rivimoottori, alusta oli jämäkämpi ja uusi ohjaamo oli aiempaa tilavampi ja hiljaisempi. Tämä ohjaamomalli pysyi vakiomallien varusteena vuoteen 1980 asti. Vuonna 1963 markkinoille tuodun "L76"-sarjan uutena tulokkaana yhtiö esitteli pystyhyttisen "LB76"-sarjan. (B tuli sanasta "Bulldog"). Toisin kuin usein luullaan, LB-sarja ei ollut Scania-Vabisin ensimmäinen "forward control" -malli. Yhtiö oli lanseerannut markkinoille jo vuonna 1932 Scania-Vabis 345 -mallin, jossa ohjaamo oli sijoitettu etuakselin etupuolelle. Mallin valmistus päättyi vuonna 1939.


title: Scania

text: Vuonna 1964 markkinoille tuotiin kevyempi malli, nelisylinterisellä moottorilla varustettu L36-sarja, jota valmistettiin vuoteen 1968 asti. Sarja oli suunnattu lyhyenmatkan- sekä jakeluajoon. Nelisylinterinen moottori mahdollisti autolle lyhyemmän keulan, joten se oli kuutoskoneisia malleja näppärämpi taajamakäytössä.


title: Scania

text: Scania-Vabis suuntasi Etelä-Amerikan markkinoille jo 1950-luvulla ja vuonna 1962 aloitti toimintansa Brasilian São Paulon tehdas, joka on nykyään Scanian suurin tuotantolaitos. Alankomaiden Zwolleen avattu tehdas avasi yhtiölle sujuvan pääsyn silloisen EEC:n sisämarkkinoille. Vuonna 1966 Scania-Vabis osti omistukseensa sille ohjaamoita valmistaneen Be-Ge -koritehtaan ja muodosti siitä "Scania-Hytter AB" -tytäryhtiön. 1960-luvulla yhtiö hankki omistukseensa linja-autojen koreja valmistaneen Svenska Karosseriverkstäderna AB:n, paineilmajärjestelmien komponentteja valmistaneen NAF:n sekä falunilaisen ASJ:n, jonne siirrettiin osa Södertäljen komponenttivalmistukssesta.


title: Scania

text: Vuonna 1968 Scania-Vabis AB fuusioitui Saab AB:n kanssa ja näin syntyi teollisuuskonserni Saab-Scania. Samana vuonna nimi "Scania-Vabis" poistui käytöstä kuorma- ja linja-autojen keulalla. Tästä lähtien ajoneuvojen merkkinä oli "Scania". Vuonna 1968 yhtiö toi markkinoille myös uuden pystyhyttimallin. Tämä ohjaamo pysyi tuotannossa vuoteen 1980, 1-sarjan valmistuksen päättymiseen asti.


title: Scania

text: Samaan aikaan tehtiin myös mallikoodeja koskeva uudistus, joka oli käytössä vuoteen 2004 asti. Koodi muodostui kahdesta yhteenkirjoitetusta osasta, joista ensimmäinen kertoo moottorin iskutilavuuden litroina ja jälkimmäinen ajoneuvon sukupolven, alkaen vuoden 1968 0-sarjasta. Koodimuutoksen myötä Scania-Vabis L36:sta tuli Scania L50, L56:sta L80 ja L76:sta L110. Esimerkkinä puretaan mallin "Scania LBS 110 Super" koodi: "L" = kuorma-auto (lastbil), "B" = pystyohjaamon tunnus (Bulldog), "S" = ennen numeroa tarkoittaa nostoteliä, "110" = 11-litrainen moottori, 0-sarja, numeron jälkeinen "S" tarkoittaa turboahdettua moottoria (Super). Tästä käytännöstä luovuttiin 70-luvun puolivälissä. "T" = tarkoittaa vetävää teliä (tandem). Lisäksi koodin perässä voitiin ilmoittaa akseliväli desimetreinä.


title: Scania

text: Vuonna 1969 Scanialta tuli markkinoille kaksi huomionarvoista uutuutta. Ensimmäinen oli LB140, yhtiön omalla 14-litraisella turboahdetulla V8-moottorilla varustettu huipuversio. 350 hevosvoiman tehollaan Scania oli tuon aikakauden voimakkain eurooppalainen sarjavalmisteinen kuorma-auto. Toinen uutuus oli keskiraskaaseen luokkaan esitelty pystyhyttinen LB80.


title: Scania

text: Vuonna 1972 V8-moottori tuli tarjolle myös nokkamallin Scaniaan, uuden L140-mallin myötä. Vanhemmat "L80-" ja "L110" -mallit jatkoivat vanhalla hytillä mutta uutuusmalli "L140" sai uuden oman ohjaamomallinsa. Yksiosaisella flippikeulalla varustettua sarjaa valmistettiin vuoteen 1976 asti.


title: Scania

text: Vuonna 1974 seurasi malliuudistus, jolloin 0-sarja muuttui 1-sarjaksi. Mallien ulkoiset muutokset olivat melko vähäisiä, ohjaamon sisätilat sen sijaan uudistuivat täydellisesti. Malliuudistuksen myötä esiteltiin uusi moottorisukupolvi, jonka myötä V8-moottorin teho nousi 375 hevosvoimaan.


title: Scania

text: Vuonna 1980 yhtiö toi markkinoille uutta sukupolvea edustaneen 2-sarjan, jonka myötä sarjojen numeroinniksi muuttui "82, 112" ja "142". Moottoreiden tehoa oli hieman nostettu aiemmasta ja sekä pysty- että nokkamallit saivat täysin uudistetun ohjaamon. Ohjaamon ulkoinen muotoilu oli aiempaa kulmikkaampi ja aerodynamiikkaa oli paranettu kallistetulla tuulilasilla. Edeltäneen sarjan pystyhyttimallien yhteydessä käyttöönotettu modulaarinen valmistustekniikka levitettiin kattamaan koko tuotelinja. Nokkamallin vanha, 1950-luvulta periytynyt ohjaamo siirrettiin eläkkeelle ja uusi ohjaamo oli nyt identtinen pystyohjaamon kanssa. Keskiraskaat nokka- ja pystyhyttimallit saivat omat, hieman pienempikokoiset ohjaamot, jotka kuitenkin olivat designiltaan yhteneväisiä raskaiden mallien vastaavien kanssa. Vaikka mallien numerokoodit jatkoivat tuttua linjaa, niiden kirjainkoodeille tehtiin muutos. Aiempi pystyhyttimallien tunnus "LB" jäi pois käytöstä ja sen tilalle tuli yksi kirjain, joka näkyi myös maskissa olevan numerotunnuksen jäljessä. Nokkamallien koodiksi tuli kirjain "T", joka ei ollut näkösällä, mutta joka esim. myyntiesitteissä kirjoitettiin numerokoodin eteen. Uusi, numerokoodin jälkeen sijoitettu kirjain ilmaisi alustan järeyden, eli sillä viitattiin kantavuuteen ja jäykkyyteen. Kirjainkoodit olivat "M" (medium), "H" (heavy) ja "E" (extra heavy). Nokkamallien "T"-kirjaimen tavoin pystyhyttimallit saivat ennen numerotunnusta sijoitetun kirjaintunnuksen, joka kertoi ohjaamon mallin: "R" oli korkealle sijoitettu ohjaamo, jossa päiväohjaamo "CR13" ja makuuohjaamo "CR19". "P"-ohjaamo oli matalalle sijoitettu ohjaamo (kolme askelmaa), jossa alamallit "CP13" ja "CP19" ja "G" matalalle sijoitettu (kaksi askelmaa) jakeluliikenteeseen tarkoitettu ohjaamo.


title: Scania

text: Vuonna 1982 14-litraisen V8-moottorin tehoksi nostettiin 420 hv, jolloin siitä tuli taas voimakkain Euroopan markkinoilla myynnissä ollut vakiomalli.


title: Scania

text: Vuonna 1984 Scania toi markkinoille sähköpneumaattisen CAG-vaihteiston "(Computer Aided Gearshift)". CAG oli vielä esivalintavaihteisto, mutta se antoi jo viitteitä tulevista robottivaihteistoista. Tämä valinnaisvaruste sai suuremman suosion Scanian linja-autoissa kuin rahtipuolella. Samana vuonna tarjontaa kasvatettiin "92"-sarjalla, jonka voimanlähteenä oli siis 9-litrainen, 6-sylinterinen välijäähdytetty turbodiesel.


title: Scania

text: Vuonna 1988 markkinoille tuotiin 3-sarja. Uuden sukupolven myötä ohjaamoiden ulkoinen design ei muuttunut, mutta sisältä ne uudistettiin täydellisesti. Uutena ohjaamomallina 3-sarjaan lisättiin korotetulla katolla ja suuremmalla sisäkorkeudella varustettu "Topline".


title: Scania

text: Vuonna 1989 Scania 143:n V8-moottorin tehoksi ilmoitettiin 470 hv, vuonna 1992 valmistajansa lippulaiva tavoitti 500 hv:n merkkipaalun. Vuonna 1991 hyttimallistoon lisättiin "Streamline"-versio, joka oli C-ohjaamo johon oli liitetty aerodynamiikkaa parantavia komponentteja. Mallin ohjaamon vakiokorkeus oli "Topline"-hyttiä vastaava. Näiden ansiosta malli eroaa muista 3-sarjalaisista huomattavasti. Samana vuonna markkinoille tuli Scanian uusi "Turbo Compound" -moottori.


title: Scania

text: Vuonna 1995 markkinoille tuotiin Scania 4-sarja. Ohjaamon muodot olivat pyöristyneet aiemmasta huomattavasti ja aerodynamiikka parantunut, jälleen pystyasentoon nostetusta tuulilasista huolimatta. T- eli nokkamallin autoissa oli vastaavantyyppinen design. Mallin tunnus koostui edelleen moottorin iskutilavuuden ja mallisarjan sukupolven ilmaisevasta numerosta. Tämän tunnuksen jälkeen oli kirjain, joka ilmaisi alustan järeyden, mutta aiemmasta poiketen kirjaintunnukset olivat nyt L, D, C ja G. 4-sarjan korkein ohjaamo eli "Topline" oli kasvanut mittaan, jossa sen sisällä oli täysi seisomakorkeus. Ammattipiireissä tämä malli sai nopeasti lempinimen "vesipää-Scania".


title: Scania

text: Sarjan moottorivalikoimaa laajennettiin. Vuonna 1998 tarjolle tulivat uudet 9-, 11-, 12- ja 14-litraiset moottorit, jotka kattoivat tehoalueen 230 – 530 hv. Vuonna 2000 moottoreita muokattiin uudemman kerran ja samalla palettiin lisättiin 580-hevosvoimainen, 16 litran V8.


title: Scania

text: Vuonna 2004 tehdyn malliuudistuksen myötä Scania siirtyi uuteen nomenklatuuriin. Uusi sukupolvi ei enää ollutkaan 5-sarja, vaan mallitunnus muodostuu ohjaamon asennuskorkeuden ilmaisevasta kirjaimesta moottorin hevosvoimaluvusta. Jo aiemmin muodostuneen käytännön mukaan kirjain. "R" tarkoittaa korkealle sijoitettua ohjaamoa, "G" matalalle sijoitettua ohjaamoa ja "P" jakeluajoon tarkoitettua matalaa ohjaamoa. Mallin design sai hieman uusia muotoja mutta on selkeä perintöä aiemmalta sukupolvelta. Perinteisten nokkamallin kuorma-autojen kysyntä on Euroopassa ollut jatkuvassa laskusuunnassa ja viimeisenä eurooppalaisena tehtaana niitä valmisti Scania. Eräs aikakausi kuorma-autojen valmistuksen historiassa tuli päätökseen lokakuussa 2005, kun "T-sarjan" valmistus lopetettiin.


title: Scania

text: Scania laskee linja-autojen valmistuksensa alkaneen vuonna 1911, jolloin yhtiö toimitti ensimmäisen 12 hengen "Nordmarkbussen" -linja-autonsa. Vastaperustetussa Scania-Vabis -yhtiössä Scania valmisti alustat Malmössä ja Vabis korit ja moottorit Södertäljessä. Ruotsin Postilaitoksen 1920-luvulla tekemien postilinja-autojen suurhankintojen myötä Scania-Vabis aloitti bussialustojen sarjatuotannon . Eräs tärkeä virstanpylväs linja-autojen valmistuksessa oli vuosi 1932, jolloin yhtiö alkoi valmistaa pystykeulaisia busseja amerikkalaisen Twin Coach -yhtiön lisenssillä. Vuonna 1932 Scania-Vabis valmisti enemmän linja- kuin kuorma-autoja. Linja-autojen korittaminen siirrettiin ulkopuolisille valmistajille.


title: Scania

text: Toisen maailmansodan aikana linja-autojen valmistus oli lähes olematonta, yhtiön keskittyessä sotilaskuorma-autojen valmistukseen. Sodan jälkeen linja-autojen tuotanto kasvoi, mutta yhtiön päätuote oli nyt raskaat kuorma-autot. Vuonna 1948 yhtiö aloitti linja-autojen viennin Brasiliaan. Vuonna 1953 yhtiö lanseerasi markkinoille "Metropol"-lähiliikennebussin, joka oli kehitetty yhteistyössä amerikkalaisen Mack Trucks -yhtiön kanssa. Kyseinen malli oli myös ensimmäinen ruotsalaisvalmisteinen, itsekantavalla korilla varustettu linja-auto. Muita yhtiölle merkittäviä bussimalleja ovat olleet vuonna 1966 markkinoille tuotu lähiliikennebussi "CR76" sekä vuonna 1971 esitelty "CR111".


title: Scania

text: Vuonna 1968 tapahtuneen Saab-Scanian perustamisen myötä kaikki linja-autojen valmistamiseen liittyvät toiminnot siirtyivät "Scania Bussar AB" -yhtiön alaisuuteen. Kaupungistumisen myötä uusien ja myös käytettyjen paikallisliikenteen bussien markkinat olivat kovassa kasvussa ympäri Euroopan. Vuonna 1980 Scania toi markkinoille ensimmäisen kaasukäyttöisen bussimallinsa. 1980-luvulla Scania aloitti etanolikäyttöisten bussien kenttäkokeet, ensimmäisenä etanolibussina markkinoille tuotiin vuonna 1985 kaupunkibussi "CR113". 2000-luvulta lähtien Scania on lisääntyvässä määrin keskittynyt kasvavien suurkaupunkien BRT "(Bus rapid transit)" -järjestelmien ja vaihtoehtoisilla polttoaineilla toimivien bussien kehittämiseen. Yhtiön 1990-luvun puolivälin ja 2000-luvun tuotelinja kaupunkiliikenteeseen olivat OmniCity-, OmniLink- ja OmniLine -sarjat. Näiden korvaajaksi esiteltiin vuonna 2011 Scania Citywide -sarja.


title: Scania

text: Scania valmisti etumoottorisia linja-auton alustoja Pohjoismaiden markkinoita varten 1980-luvun lopulle saakka, ja viimeiset tehdyt etumoottoriset alustat menivät lähinnä kehitysmaihin, joissa suosittiin tällaista yksinkertaista ja karua rakennetta. Manner-Euroopassa takamoottoriset linja-autot olivat 1980-luvulla jo syrjäyttäneet muunlaiset linja-autotyypit.


title: Scania

text: Scania on maailman kolmanneksi suurin linja-autojen valmistaja ja yhtiö valmistaa lähi- ja kaukoliikenteen bussialustoja oman Omni-tuoteperheensä lisäksi myös muille korivalmistajille. Scanian linja-autojen valmistuksesta on vastannut nyt jo toimintansa lopettanut tanskalainen Scania A/B, Silkeborg. Yhtiö tekee läheistä yhteistyötä mm. espanjalaisen Irizar-yhtiön kanssa. Nykyisin yksi Scanian tärkeistä kumppaneista on linja-autoja globaaleille markkinoille toimittava kiinalainen Higer Bus. Suomalaisista korittajista Scanian alustoja käyttivät Carrus ja Lahden Autokori sekä monet muut.


title: Scania

text: Vuosien 2002 – 2004 välisenä aikana linja-autojen valmistusta yhtiön Katrineholmin tehtaalla Ruotsissa ajettiin alas ja siirrettiin enenevässä määrin Puolaan. Vuonna 2013 sama kohtalo uhkasi Lahden Autokoria, mutta konkurssin jälkeen Scania otti yrityksen toiminnot haltuunsa ja jatkoi toimintaa SOE Busproduction -nimisenä.


title: Scania

text: Syyskuussa 2007, aiemmin nimellä "Scania Industri- och Marinmotorer" toiminut moottorien valmistuksesta vastannut yksikkö, sai uuden nimen "Scania Engines". Yksikkö valmistaa kaikki Scanian omiin tuotteisiin tarvittavat voimanlähteet, mutta toimittaa moottoreita myös teollisuus- ja voimalaitoskäyttöön sekä merimoottoreiksi. Scania Engines -yksikkö toimittaa moottoreita globaalisti.


title: Scania

text: Scanian tuotelinjaan kuuluu vuonna 2015 9-litrainen, viisisylinterinen ja 12-litrainen, kuusisylinterinen rivimoottori sekä 16-litrainen V8.


title: Scania

text: Suomen ensimmäisiä Scania-Vabis -autoja hankkivat muiden muassa Helsingin palolaitos vuonna 1917 ja puolustusvoimat vuonna 1918. Puolustusvoimien tällöin ostamat kuusi Scania-Vabista olivat ensimmäiset Suomen puolustuslaitokselle uusina hankitut autot. Helsingin kaupungin liikennelaitos sai käyttöönsä ensimmäiset Scania-Vabis -linja-autot 1930-luvun lopulla, mutta muutoin merkki pysyi Suomessa melko tuntemattomana. Talvisodan aikana Ruotsin valtio lahjoitti naapuriapuna Suomen puolustusvoimille kahdeksan Scania-Vabis -kuorma-autoa tykinvetäjiksi.


title: Scania

text: Toisen maailmansodan päätyttyä Scania-Vabis alkoi etsiä aktiivisesti vientimarkkinoita ja oli kiinnostunut tulemaan myös Suomeen. Scania-Vabis -autojen säännöllinen maahantuonti Suomeen alkoi vuonna 1949, jolloin sitä varten perustettiin Oy Scan-Auto Ab. Scania-Vabis alkoi saada nopeasti mainetta kestävänä ja taloudellisena autona, mitä kuvasti osaltaan se, että Linja-autoliiton jäsenyrityksilleen vuonna 1953 tekemään kyselyyn vastanneista jo 26 prosenttia ilmoitti eniten haluamakseen merkiksi Scania-Vabiksen. Valuuttapulan ja tuontisäännöstelyn vuoksi autoja ei kuitenkaan saatu maahan kysyntää ja tarvetta vastaavasti. Kuorma- ja linja-autojen tuontisäännöstely purettiin vuonna 1957, johon mennessä Suomeen oli tuotu noin 200 Scania-Vabis -kuorma-autoa ja noin 500 linja-auton alustaa. Vuonna 1963 Scan-Autolle siirtyi myös Saabin maahantuonti. Saabin ja Scanian yhdistyttyä ruotsalainen emoyhtiö ja Valmet Oy ostivat puoliksi Oy Scan-Auto Ab:n osakekannan vuonna 1969. Vuoden 1969 lopussa Suomessa oli rekisterissä 5 694 Scania-kuorma-autoa, jolloin se oli tilaston viidennellä sijalla Bedfordin, Mercedes-Benzin, Volvon ja Sisun jälkeen. Vuoden 1972 lopussa Scania oli jo Suomen yleisin kuorma-automerkki 8 669 autolla. Linja-autojen osalta Scania oli vuoden 1969 lopussa toiseksi yleisin automerkki Volvon jälkeen 1 957 autolla.


title: Scania

text: Vuoden 1999 lopussa Suomen ajoneuvorekisterissä oli 16 081 Scania-merkkistä kuorma-, linja- ja erikoisautoa (muiden muassa matkailu-, palo- ja hinausautot) vuosimallista 1938 alkaen.


title: Prypjat

text: Prypjat (, ) on vuonna 1970 rakennettu neuvostoaikainen kaupunki Kiovan alueella, Ukrainan pohjoisosassa. Kaupunki sijaitsee Dneprin Pripet-sivuhaaran lounaisrannalla, linnuntietä 111 kilometriä Kiovasta pohjoiseen. Nykyisin Prypjat on ränsistynyt ja hylätty aavekaupunki, jossa ei virallisen väestötilaston mukaan asu ketään. Kaupungin noin 49 000 asukasta evakuoitiin pois vuoden 1986 Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuuden seurauksena.


title: Prypjat

text: Prypjatin kaupungin rakentaminen Ukrainan sosialistisessa neuvostotasavallassa aloitettiin vuonna 1970, koska Neuvostoliitto oli päättänyt rakentaa uuden ydinvoimalan Tšernobylin kaupungin lähistölle. Prypjat ja Tšernobylin ydinvoimalaitos oli alun perin tarkoitus rakentaa vain 25 kilometrin päähän Kiovasta, mutta neuvostoliittolaisten säteilyturvallisuuden asiantuntijoiden lausunnon jälkeen Neuvostoliitto siirsi kaupungin ja laitoksen sijainnin sadan kilometrin päähän Kiovasta.


title: Prypjat

text: Monista muista Neuvostoliiton ydinvoimaloiden lähellä sijainneista kaupungeista poiketen Prypjat ei ollut suljettu kaupunki, joten saapuminen ja poistuminen kaupungista ei ollut viranomaisten valvonnassa.


title: Prypjat

text: 26. huhtikuuta 1986 Tšernobylin ydinvoimalassa sattui maailmanhistorian vakavin ydinonnettomuus, jossa suuria määriä radioaktiivisten aineiden saastuttamaa savua vapautui ilmakehään ydinreaktorin sisäosissa riehuneesta tulipalosta. Koska ydinvoimala oli vain kahden kilometrin päässä Prypjatista, savu liikkui lyhyessä ajassa kaupungin yläpuolelle, minkä seurauksena kaupunki asukkaineen altistui ionisoivalle säteilylle. Kun Neuvostoliiton viranomaiset kuulivat onnettomuudesta ja sen laajuudesta, he päättivät salata Tšernobylin laitoksen reaktorin räjähdyksen eikä asiasta tiedotettu edes neuvostokansalaisille. Prypjatin asukkaiden väestönsuojelu laiminlyötiin täysin. Vaikka säteily ei enää Prypjatin läheisyydessä aiheuttanut välitöntä vaaraa, oli se edelleen tarpeeksi voimakasta altistaakseen väestön mahdollisille haitallisille jälkiseurauksille. Asian traagisuutta pahentaa se, että suurin osa myöhemmin säteilyaltistuksen aiheuttamista noin 10–15 kuolemantapauksesta olisi ollut mahdollista välttää varsin yksinkertaisin väestönsuojelutoimenpitein, kuten rakennusten sisälle suojautumalla. Sisälle suojautuminen olisi pienentänyt huomattavasti altistumista savun mukana tulleelle laskeumalle.


title: Prypjat

text: Prypjatin evakuointi alkoi 28. huhtikuuta 1986 eli vasta kaksi vuorokautta ydinvoimalaonnettomuudesta, vaikka kaupunki olisi kuulunut tyhjentää välittömästi reaktorin räjähdyksen jälkeen. Viranomaisten kokemattomuuden ja säteilyturvallisuuden valvonnan puuttumisen seurauksena väestönsuojelu osoittautui epäjärjestelmälliseksi ja riittämättömäksi, ja evakuoinnin aikana satoja pelastustyöntekijöitä altistui ionisoivalle säteilylle. Kaupungin asukkaille annettiin lupa ottaa kodeistaan vain asiakirjoja ja vaatteita, joten huonekalut ja muut tavarat talojen sisätiloissa jäivät paikoilleen. Onnettomuuspaikan ympärille muodostettiin 30 kilometrin päähän ulottuva suojavyöhyke, jolta evakuoitiin yhteensä noin 50 000 neuvostokansalaista, joista suurin osa oli Prypjatin asukkaita. Onnettomuuden jälkeen radioaktiivisten aineiden saastuttama Prypjat on pidetty ihmisiltä suljettuna.


title: Prypjat

text: Nykyhetkellä Prypjat on pysynyt täysin samanlaisena kuin vuoden 1986 ydinvoimalaonnettomuudessa, lukuun ottamatta rakennusten rapistumista ja kasvillisuuden villiintymistä. Radioaktiivisten aineiden luonnollisen hajoamisen ja laimenemisen ajan myötä sateen mukana, yleinen säteilytaso Prypjatissa on nykyään paikasta riippuen 4–100-kertainen luonnolliseen taustasäteilyyn verrattuna (lokakuussa 2008 mitattu tasoja välillä 0,3–9,1 μSv/h, kun esimerkiksi Helsingin lentokentällä ja Kiovassa taso on 0,08 μSv/h). Säteilymittarin käyttö on suositeltavaa, koska erityisesti rakennusten sisällä saattaa olla korkean säteilyn niin sanottuja "kuumia pisteitä", jos voimakas säteilylähde on saanut olla kuluneet vuodet säältä suojassa. Myös paikoissa, joissa vesi virtaa, tasot voivat olla huomattavan korkeita.


title: Prypjat

text: Prypjatissa vierailusta on tullut tulonlähde monille ukrainalaisille matkailutoimistoille, jotka järjestävät opastettuja kierroksia kaupungissa. Kaikki Prypjatin rakennukset ovat peräisin neuvostoajalta ja Prypjatiin on tallentunut neuvostokaupunkien tunnelma. Ilman pysyvää asutusta ja ylläpitoa Prypjat on rapistunut, rakennukset ovat ränsistyneitä ja kuluneita. Sadevesi pääsee usein rikkinäisten kattojen läpi, jolloin osa rakennuksista on keväällä ja syksyllä veden vallassa. Luonnon villiintymisen seurauksena rakennuksissa asuu eläimiä, seinät ovat jäkälien peitossa, ja sisätiloissa kasvaa jopa puita. Vuonna 1996 armeija kävi tyhjentämässä Prypjatin kerrostalot. Lähes kaikki irtaimisto heitettiin ikkunoiden kautta ulos, osa tuhottiin ja osa varastoitiin. Lähes kaikki ikkunat ovat rikki tai auki, joten monet huoneistot ovat nykyisin tyhjiä, mutta vuosina 1986-1996 niissä oli vielä asukkailta jääneet huonekalut. Neuvostoliiton hajoamisen yhteydessä vuonna 1991 asuntoja ryösteltiin, koska kaupunki jäi ilman valvontaa. Monet rakennukset ovat sortumisvaarassa, mutta jotkut matkatoimistot päästävät turisteja valikoituihin rakennuksiin. Kaupungin lähellä on satoja kaatopaikkoja, joihin on haudattu ydinreaktorin sammutustöiden ja sarkofagin rakentamisen yhteydessä käytettyjä, voimakkaasti säteileviä kuorma-autoja, paloautoja, helikoptereita ja panssarivaunuja.


title: Prypjat

text: Tšernobylin ydinvoimaonnettomuuden jälkeen kaupungin asukkaille rakennettiin uusi Slavutytšin kaupunki 50 kilometrin päähän Prypjatista. Ydinvoimalan lähellä sijaitseva ja Prypjatin eteläpuolinen Tšornobylin kaupunki on Prypjatista poiketen voitu uudelleenasuttaa.


title: Prypjat

text: Vaikka Prypjatissa asuminen on kielletty Ukrainan laissa, kaupungin lähistöllä asuu muutamia satoja asukkaita, jotka ovat halunneet palata vanhaan kotiinsa.


title: Prypjat

text: Yleinen säteilytaso Prypjatissa on muutamia kertoja luonnollista taustasäteilyä korkeampi. Lähinnä kuumien pisteiden aiheuttaman riskin vuoksi kaupunkiin paluu on edelleen kiellettyä ja vaikeaa. Jotkut harvat entiset asukkaat ovat silti omatoimisesti palanneet suljetulle alueelle, eivätkä viranomaiset ole puuttuneet paluumuuttoihin. Prypjatin alueen turvallinen asuttaminen vaatisi alueen perusteellista siivoamista. Ukraina suunnittelee palauttavansa suljettua aluetta käyttöön sitä mukaa kun jäljellä oleva radioaktiivisuus heikkenee. Kuumatkin pisteet heikkenevät omia aikojaan laimenemisen ja radioaktiivisen puoliintumisen kautta. Ilman puhdistustoimia ja kuumien pisteiden takia koko alueen käyttöön palauttamisessa kestää hyvin pitkä aika, saastuneimpien seutujen kohdalla arviot liikkuvat sadoissa vuosissa.


title: Valkyria

text: Valkyriat (muinaisnorjaksi "Valkyrja", ”surmattujen valitsija”) olivat skandinaavisessa mytologiassa Odinia palvelevia taistelun hengettäriä ja kuolemanhaltijattaria, jotka keräsivät taistelukentiltä kuolleiden urheiden sotureiden sielut ("einherjar") ja veivät ne mukanaan Valhallaan.


title: Valkyria

text: Valkyriat ratsastivat taisteluun joko hevosilla tai lensivät halki ilman. Heillä oli kypärät ja kilvet, ja joillakin oli kyky surmata soturit, jotka eivät miellyttäneet heitä. Toiset valkyriat puolestaan suojelivat suosikkejaan. Muinaisnorjalaisissa kertomuksissa viitataan sekä yliluonnollisiin että ihmisvalkyrioihin, joilla oli joitakin yliluonnollisia ominaisuuksia.


title: Valkyria

text: Edda-runoissa valkyrioiden nimiksi mainitaan muun muassa Brynhild, Göll (Kutsuja), Göndul (Taikasauva) tai Gondul (Naarassusi), Gudr, Gunn (Taistelu), Herfjoturr, Hildr (Taistelu), Hladgunnr, Hlökk/Hlokk, Hrist (Myrsky), Mist (Usva), Sigrdrifa, Sigrún, Skuld, Svafa ja Thrud (Valta). Keskeisimmäksi hahmoksi valkyrioista on uudempana aikana noussut Brynhild, jolla on tärkeä ja traaginen rooli Nibelungein laulussa. Saksassa on vahvoja naisia joskus kutsuttu ”brynhildimäisiksi” (brünnhildisch).


title: Valkyria

text: "Max Payne" -videopelissä keskeisessä osassa oleva designhuume Valkyr on viittaus valkyrioihin.


title: Aavekaupunki

text: Aavekaupungeiksi kutsutaan kaupunkeja, jotka tavalla tai toisella ovat tyhjentyneet tai jotka on evakuoitu määräajaksi tai lopullisesti. Määräajaksi tyhjennetyissä aavekaupungeissa tarvitaan järjestyksenvalvontaa, jotteivät rikollisuus tai anarkia pääse valloilleen.


title: Aavekaupunki

text: Termiä käytetään erityisesti puhuttaessa Yhdysvaltain villin lännen hylätyistä kaivoskaupungeista. Tällaiset kaupungit perustettiin yleensä jonkin rikkaan arvomineraaliesiintymän (kulta, hopea) lähelle, ja ne autioituivat esiintymän ehtyessä.


title: Osseetit

text: Osseetit ovat Kaukasuksella elävä kansa. Osseetit puhuvat iranilaisiin kieliin kuuluvaa osseetin kieltä. Suurin osa osseeteista asuu Venäjään kuuluvan Pohjois-Ossetian alueella, mutta heitä asuu myös muualla Venäjällä, Pohjois-Ossetian eteläpuolella Georgiassa ja siihen virallisesti kuuluvassa, mutta itsenäiseksi julistautuneessa Etelä-Ossetiassa.


title: Osseetit

text: Osseetit polveutuvat todennäköisesti skyyteistä ja sarmaateista. Nämä kansat asuttivat Etelä-Venäjän tasankoja jo antiikin aikana. Heistä muodostuivat alaanit, jotka olivat löyhästi yhteen liittynyt eri heimojen konfederaatio. Ensimmäiset maininnat heistä ovat 100-luvulta jaa. Kansainvaellusajan aikana osa alaaneista muutti kauas länteen samaan tapaan kuin esimerkiksi gootit ja vandaalit. Muuttajat sulatuivat kuitenkin sittemmin muuhun väestöön. Itään jääneet alaanit jättivät jossakin vaiheessa tasangot ja muuttivat nykyisen Ossetian vuoristoalueelle. Tarkkaa ajankohtaa tälle muuttoliikkeelle ei tunneta. Kultainen orda alisti alaanit vuoteen 1233 mennessä ja Timur Lenkin valtakaudella alaanit hävisivät Kaukausuksen vuoriston pohjoispuolelta. Sittemmin heidän alueensa on kutistunut entisestään turkkilaisten ja kaukasialaisten heimojen paineen alla. Osseetit päätyivät Venäjän keisarikunnan alaisuuteen Georgian mukana. Tuolloin ainut Venäjän Georgiaan yhdistänyt tie kulki Ossetian kautta. Venäläisten sen varrelle vuo0nna 1784 perustamasta Vladikavkazin linnoituksesta tuli myöhemmin Pohjois-Ossetian pääkaupunki. Venäjän valtakaudella vuoriston osseetit alkoivat uudelleen asuttaa nykyisen Pohjois-Ossetian pohjoisosien tasankoja ja suurin osa alueen kaupungeista muodostui tänä aikana. Etelä-Ossetian puolella osseetit ovat asuttaneet samoja keskuksia jo keskiajalta lähtien. Heidän suhteensa georgialaisiin olivat pitkään rauhalliset. Yhteenottoja syntyi kuitenkin 1920-luvulla, ja myöhemmin nämä kaksi osapuolta ovat ottaneet yhteen Etelä-Ossetian sodassa ja Georgian sodassa. Konfliktit johtivat itsenäiseksi julistautuneen Etelä-Ossetian syntyyn.


title: Osseetit

text: Osseetit jakautuvat kolmeen alaryhmään, joista suurin on pohjoisen ironit. Kaksi muuta ryhmää ovat etelän kudarit ja lounaan digorit. Suurin osa osseeteista on ortodokseja, mutta osa digoreista harjoittaa islamia. Islam omaksuttiin kabardeilta 1600-luvun lopulla. Kristinusko levisi osseettien keskuuteen Georgiasta 800–1200-luvuilla. Osseettien uskonnossa on säilynyt myös kristinuskoa edeltäneen pakanallisen uskonnon piirteitä. Esimerkiksi monet vanhat pakanalliset jumalat on sittemmin yhdistetty kristittyihin pyhimyksiin, mutta niitä kunnioitetaan paljolti samaan tapaan kuin pakana-aikoinakin. Kristityiksi pyhimyksiksi muuttuneita pakanallisia jumaluuksia ovat esimerkiksi Wasilla ja Uastyrji, joiden pyhätöille tehdään pyhiinvaellusmatkoja.


title: Osseetit

text: Historiallisesti tärkeä osseettien elinkeino on ollut karjanhoito. Erityisesti on valmistettu maitotuotteita. Osseettien valmistama voi eli "kefir" ja juusto eli "tsykht" ovat tunnettuja tuotteita Kaukasuksella. Maanviljelys on ollut osseettien asuttamalla vuoristoalueella vähäistä, koska alue ei sovellu siihen erityisen hyvin. Yksi harvoista alueella selviävistä viljakasveista oli ohra, mutta senkin kasvatuksen jatkuvana vaarana oli kasvien paleltuminen ja sadon tuhoutuminen. Kun osseetteja muutti jälleen tasangoille 1800-luvun aikana, he alkoivat viljellä myös esimerkiksi maissia, ruista ja kasviksia. Nykyisin osseettien talouden kannalta merkitystä on myös metallurgialla ja metsätaloudella.


title: Bodie

text: Bodie on aavekaupunki Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Sierra Nevada -vuoriston itäisillä rinteillä Monon piirikunnassa, noin 80 kilometriä kaakkoon Tahoejärveltä, 2 550 metrin korkeudessa.


title: Bodie

text: Kaupungin perusti William S. Bodey ("alias" Waterman S. Body), ja kaupunki nimettiin hänen mukaansa. Kaupungin perustamisen syynä oli Bodeyn vuonna 1859 tekemä kultalöytö. Vuonna 1877 Standard Oil Company löysi entistäkin rikkaamman kultasuonen, ja Bodie kasvoi 20 hengen kyläpahasesta vilkkaaksi 10 000 asukkaan kaupungiksi. Parhaimmillaan tuossa kultakaupungissa toimi jopa 60 saluunaa. Murhat ja tappelut olivat arkipäivää. Legendan mukaan eräs tyttö, joka sai kuulla joutuvansa muuttamaan Bodieen, kirjoitti päiväkirjaansa ""Goodbye God, I'm going to Bodie"" ("Hyvästi Jumala, minä olen menossa Bodieen").


title: Bodie

text: Bodie on aavekaupunkien joukossa epätavallinen siinä mielessä, että pieni osa väestöstä jäi kaupunkiin kultaryntäyksen päätyttyä ja kaivoksien sulkeuduttua. Suuri osa Bodien rakennuksista säilyi 1930-luvulle saakka, jolloin ne tuhoutuivat kaupungin keskustassa riehuneessa tulipalossa. Vuonna 1962 Bodiesta tuli osavaltion hallinnoimaa puistoaluetta, ja sitä ylläpidetään "pysäytetyn rappion tilaisena".


title: Bodie

text: Bodie State Historic Park, johon kaupunki kuuluu, on aito kalifornialainen kultaryntäysaavekaupunki. Vierailijat voivat kävellä entisen suurkaupungin autioilla kaduilla.


title: Bodie

text: Nykyisin vain pieni osa kaupungista on jäljellä. Rakennuksien sisustus ja jäljelle jääneet tavarat ovat yhä niillä sijoillaan. Bodie on määritelty kansalliseksi historialliseksi maamerkiksi.


title: Onomatopoeettinen

text: Onomatopoeettinen tai onomatopoieettinen (kreik. onomatopoiesis, suom. "nimen sepittäminen") on ääntä muistuttava tai jäljittelevä sana tai sanonta. Esimerkiksi: "ammua", "hohottaa", "hauva", "kolke", "kumista", "raksua", "sihistä". Myös huudahdus tai ilmaus, joka matkii ääntä, mutta ei sinänsä tarkoita mitään esinettä tai asiaa (esimerkiksi "kukkokiekuu", "kling", "titityy").


title: Onomatopoeettinen

text: Joillain eläinlajeilla, varsinkin ääntelystään tunnetuilla linnuilla, on onomatopoeettinen nimi. Suomen kielessä onomatopoeettisia lintujen nimityksiä ovat esimerkiksi kuikka, kukko, uikku, räkättirastas (räkättää), ruisrääkkä (rääkii), tiltaltti, tikka (tikittää nokkiessaan puuta), pulu (pulputtaa), riekko (riekkuu), huuhkaja (huhuilee), kurppa, naakka, viklo, kuovi ja monet muut.


title: Basaltti

text: Basaltti on tumma, hienorakeinen ja usein huokoinen vulkaaninen kivilaji, yleensä laava. Basaltti on mineraalikoostumukseltaan pääasiassa plagioklaasia sekä pyrokseenia, sisältäen lisäksi vähäisemmissä määrin muita tyypillisiä mineraaleja kuten oliviinia ja sarvivälkettä. Basalttia koostumukseltaan vastaava syväkivi on gabro. Basalttia on myös Marsissa ja Kuussa, missä se antaa kuun meriksi kutsutuilla alueille niiden tunnusomaisen tumman värin.


title: Basaltti

text: Basalttisia laavoja syntyy erityisesti valtamerten keskiselänteillä, mutta myös muissa ympäristöissä. Basalttinen laava on juoksevaa ja leviää mantereisissa purkauksissa laajoille alueille muodostaen laakiobasaltteja, joita on mm. Intiassa (Deccanin laavapurkaukset) ja Islannissa. Jäähtyessään basalttinen laava lohkeilee usein kuusikulmaisiksi pylväiksi.


title: Basaltti

text: Basalttimuodostumia ovat basalttipylväs, basalttityyny ja laavatunneli.


title: Samvais Gamgi

text:
Samvais ”Sam” Gamgi () on yksi päähenkilöistä J. R. R. Tolkienin teoksessa "Taru sormusten herrasta". Hän on Frodo Reppulin puutarhuri sekä paras ystävä ja auttaa tätä yhtenä Sormuksen Saattueen jäsenistä matkalla Tuomiovuorelle tuhoamaan Valtasormusta.
Peter Jacksonin elokuvatrilogiassa (2001–2003) Samia näytteli Sean Astin. Vuoden 1978 animaatioelokuvassa "Taru sormusten herrasta" Samia ääninäytteli Michael Scholes ja vuoden 1980 animaatiossa "The Return of the King" Roddy McDowall. BBC:n radiokuunnelmassa (1981) hänen äänenään oli Bill Nighy. Suomalaisessa "Hobitit"-televisiosarjassa (1993) häntä esitti Pertti Sveholm.


title: Samvais Gamgi

text: Sam on "Tarussa sormusten herrasta" Konnun hobitti, joka työskentelee puutarhurina Repunpäässä. Hän oli leikkaamassa ruohoa isäntänsä Frodo Reppulin ikkunan alla, kun hän kuulee Gandalfin kertovan Frodolle Sormuksesta ja sen oikeasta omistajasta, pahasta Sauronista. Gandalf velvoittaa salakuuntelijan lähtemään Frodon mukana Rivendelliin. Siellä nimetään yhdeksänhenkinen retkikunta viemään Sormusta kohti Mordorin maan Tuomiovuorta, missä Sormuksen tuhoaminen ainoastaan on mahdollista. Sekä Frodo Sormuksen kantajana että Sam kuuluvat nimettyyn Sormuksen Saattueeseen. Myöhemmin Frodo ja Sam eroavat muusta seurueesta. Oppaakseen he saavat matkan varrella Klonkun, jota kohtaan Sam on avoimen epäluuloinen ja jota hän pitää pahantahtoisena, vaikka Frodo luottaakin siihen. Samin aavistus on oikea ja Klonkku johdattaa heidät Lukitari-hämähäkin luokse, mutta hobitit selviävät täpärästi ja jatkavat matkaa yli Mordorin tasangon. Tarinan lopussa Sormus tuhoutuu Tuomiovuorella Klonkun pudotessa sen kanssa rotkoon. Palattuaan Kontuun Sam nai mielitiettynsä Ruusa Töllin. Hänet valitaan Konnun pormestariksi seitsemän kertaa peräkkäin. Vaimonsa kuoltua Sam lähtee Konnusta ja ylittää ehkä Meren isäntäänsä Frodoa seuraten, joskin Tolkien jättää tämän jossakin määrin avoimeksi. Koska myös Sam käyttää tarinan aikana Sormusta, vaikkakin hyvin lyhyesti, hänelläkin voidaan katsoa olevan Sormuksen kantajana erityisoikeus purjehtia länteen Kuolemattomille maille.


title: Itseisarvo (etiikka)

text: Itseisarvo tarkoittaa etiikassa arvoa, jota ei tarvitse eikä voida perustella muilla arvoilla. Pragmatismissa käydään keskustelua siitä, voiko itseisarvoja olla ollenkaan olemassa. Itseisarvo on arvo itsessään ja sitä kannattaa tavoitella sen itsensä vuoksi. Välinearvot ovat muita arvoja, jotka tähtäävät itseisarvoihin. Välineellisesti arvokas asia on arvokas, koska se on väline jonkin muun saavuttamiseksi.


title: Itseisarvo (etiikka)

text: Itseisarvoa on pohtinut jo antiikin kreikkalainen filosofi Aristoteles, vaikka hän ei käytäkään siitä mitään yksittäistä termiä. Aristoteleen ehdotus itseisarvoiseksi asiaksi on "eudaimonia", onnellisuus tai hyvä elämä. Hänen mukaansa ihmiset perimmältään pyrkivät tulemaan onnellisiksi ja muita asioita tavoitellessaan pyrkivät samalla onnellisuuteen.


title: Itseisarvo (etiikka)

text: On väitetty, että jonkin asian on oltava itseisarvoinen, muuten millään ei ole mitään arvoa. Asiaa kuvaa seuraava filosofi Joel Feinbergin esimerkki:Toisin sanoen ketju alkaa uudelleen eikä mikään mainittu tekeminen ole tekemisen arvoista.


title: Itseisarvo (etiikka)

text: Muita ehdotuksia itseisarvoksi ovat esimerkiksi ihmisarvo. YK:n ihmisoikeuksien julistuksen mukaan ihmisen elämällä on itseisarvo ja tästä kumpuavat ihmisoikeudet.


title: Itseisarvo (etiikka)

text: Itseisarvoon voi suhtautua myös pluralistisesti. Tämä tarkoittaa sitä, että pitää monia asioita itseisarvoisina. Filosofi William K. Frankena on tehnyt luettelon, jossa ehdottaa seuraavia asioita itseisarvoisiksi:Itseisarvosta voidaan puhua myös arkisemmassa yhteydessä. Esimerkiksi sähly voi olla jollekin itseisarvoinen asia, jota haluaa tehdä vain sen itsensä vuoksi. Jollekin toiselle sählynpeluu voi olla väline paremman kunnon saavuttamiseksi.


title: Arabianhevonen

text: Arabianhevonen on Arabian niemimaalta peräisin oleva täysiverinen hevosrotu, joka tunnetaan myös nimillä arabi, arabialainen täysiverinen tai arabialainen. Rotu kuuluu maailman vanhimpiin ja on vaikuttanut muihin hevos- ja ponirotuihin enemmän kuin yksikään muu rotu. Arabianhevosen tunnetuimpia suosijoita kerrotaan olevan profeetta Muhammad jo 600-luvulla. Pohjois-Afrikan ja Lähi-idän beduiinit ovat jalostaneet tätä siroa hevostyyppiä ilmeisesti vuosituhansia pyrkien kestävyyteen, voimakkuuteen ja rohkeuteen. Vaikka jalostuksen ensisijaisena tavoitteena onkin ollut ankarissa autiomaaoloissa pärjäävä käyttöeläin, arabianhevosta luonnehditaan usein maailman kauneimmaksi hevosroduksi.


title: Arabianhevonen

text: Arabianhevosella on pitkä ja kaartuva kaula, iso ja leveä pää, leveä otsa, suuret ja ilmeikkäät silmät sekä hienot, ohuet jouhet. Sen säkäkorkeus on tavallisesti 147–155 cm. Myös selvästi suurempia rodun edustajia on tavattu. Rodussa esiintyvät värit ovat rautias, kimo, ruunikko ja musta, joista nykyään yleisin on kimo. Tummanrautias on rodun alkuperäisiä värejä. Arabianhevoset kantavat tyypillisesti häntäänsä hyvin korkealla. Rodulle laukka on ominaisin liikkumistapa, mutta myös ravi on irtonaista ja suoraa. Vauhdissa arabianhevonen näyttää liitävän eteenpäin. Rotu on hyvin kestävä ja pystyy pitämään vauhtia yllä hyvin pitkään.


title: Arabianhevonen

text: Vanhastaan on pidetty totena uskomusta, että arabianhevosella on aina viisi lannenikamaa (muilla hevosilla kuusi), 16 häntänikamaa (muilla hevosilla 17–20) ja 17 kylkiluuta (muilla hevosilla 18). Erirotuisten hevosten luurankoja vertailemalla on kuitenkin todettu, että todellisuudessa arabianhevosilla on usein normaalit kuusi lannenikamaa ja 18 kylkiluuta, ja vastaavasti muissa roduissa esiintyy paljon arabianhevosilla tyypillisinä pidettyä viittä lannenikamaa ja 17:ää kylkiluuta. Arabianhevosten häntänikamien määrä puolestaan on yleensä 17–18.


title: Arabianhevonen

text: Arabianhevosten kasvattajien kesken esiintyy paljon erimielisyyttä siitä, miltä rodun tulisi näyttää: erityisesti pään profiilin kaarevuudesta, kaulan pituudesta ja selkälinjan suoruudesta kiistellään. Erilaisilla jalostuslinjoilla kasvatetaan hyvinkin erinäköisiä hevosia. Erityisesti näyttelytarkoitukseen jalostetuilla arabianhevosilla voi olla huomattavan kovera profiili, pitkä ja ohut kaula ja niin tasaiset lanteet, että ne näyttävät näyttelyasennossa jopa kaartuvan koverasti.


title: Arabianhevonen

text: Arabianhevonen on tavallisesti erittäin herkkä eläin, ja arabeja luonnehditaankin usein kuumiksi tai tulisiksi. Luonteeltaan arabi on kuitenkin yleensä ystävällinen ja miellyttämishaluinen. Aloittelijan ratsuksi tai ratsastuskoulukäyttöön se ei herkkyytensä vuoksi välttämättä sovellu.


title: Arabianhevonen

text: Arabialaista täysiveristä pidetään vanhimpana ja puhtaimpana kesyhevosrotuna. Ikivanhaa ja arvostettua arabianhevosta kasvatettiin Lähi-Idän aavikoilla jo 2 500 vuotta eaa. Historioitsijat kiistelevät kotiseudun tarkasta sijainnista mutta olettavat rodun olevan kotoisin alueelta, jolla nykyään sijaitsevat Saudi-Arabia, Syyria, Irak, Iran, Turkki ja Egypti. Beduiinit pitävät arabianhevosta lahjana Jumalalta. Hevosen rohkeutta, kauneutta ja kestävyyttä arvostettiin suuresti, ja beduiineille kuuluukin kunnia arabianhevosen määrätietoisesta ja valikoivasta jalostuksesta; monien nykyisten arabianhevosten alkuperä on aavikolla muinoin jalostetuissa linjoissa. Arabianhevonen kulkeutui 600–700-luvuilla muslimivalloitusten mukana silloin tunnetun maailman lähes jokaiseen kolkkaan. Useimpien nykyisten hevosrotujen sukupuusta löytyy arabiverta.


title: Arabianhevonen

text: Arabianhevosta saatetaan pitää jopa pelkästään näyttelyeläimenä, mutta rotua voi käyttää niin kaikkiin ratsastuksen lajeihin kuin ajoonkin. Erityisen hyvin arabit sopivat matkaratsastukseen, jossa kestävyys ja nopeus tekevät niistä lähes ylivoimaisia. Nopeudessa (laukkakilpailut) arabi ei lyhyillä matkoilla pärjää englannintäysiveriselle, mutta pitkillä matkoilla sen kestävyys on parempi.


title: Arabianhevonen

text: Arabianhevosta on sen kestävyyden ja hienon rakenteen ja luonteen vuoksi jo pitkään käytetty lukuisien hevos- ja ponirotujen jalostuksessa ympäri maailmaa. Arabin vaikutus on vahva molemmissa muissa täysiveriroduissa, englannintäysiverisessä ja angloarabissa.


title: Arabianhevonen

text: Arabianhevosjalostuksen yhteinen kattojärjestö on "maailman arabianhevosjärjestö" (World Arabian Horse Association, WAHO), joka valvoo eri maissa arabikantakirjojen aitoutta ja edistää rodun jalostusta. Arabianhevosta kasvatetaan voimakkaimmin Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Myös Lähi-idän maissa on aloitettu arabianhevosten kasvattaminen uudelleen. Lähi-idässä halutaan vaalia arabianhevosta, jolla on ollut alueen historiassa tärkeä asema. Arabianhevosen nimeen liitetään yläviitteenä tunnus ox.


title: Arabianhevonen

text: Laajalle levinnyt arabianhevonen on jakautunut useisiin linjoihin, joista kuuluisimmat rotulinjat ovat peräisin Arabian niemimaalta. Kuuluisin on niin sanottu "aavikkohevonen", jota myös pidetään alkuperäisenä arabianhevosena. "Persianarabi" on toinen ikivanha rotulinja, jota on vaalittu huolellisesti ja joka on säilynyt nykyaikaan sekoittumatta juurikaan aavikkolinjaan. Myös Egyptissä on kasvatettu pitkään "egyptinarabia", jota ei tosin lasketa erilliseksi roduksi. Unkarin arabianhevonen on nimeltään shagya. Myös Puolassa, Ranskassa, Espanjassa,Venäjällä ja Englannissa on merkittäviä arabianhevoskantoja.


title: Arabianhevonen

text: Suuri rotukirja (Cynthia McFarland)


title: Kairanmaan rata

text: Kairanmaan radalla tarkoitetaan suunniteltua rautatietä, joka haarautuisi Pohjanmaan radasta Vihannissa ja kulkisi ns. Kairanmaan alueella Pulkkilan ja Kestilän kuntien kautta Oulujärven eteläpuolitse silloisen Vuolijoen kunnan Otanmäkeen, jossa se liittyisi vuonna 1953 valmistuneeseen -rataan.


title: Kairanmaan rata

text: Hankkeen tarkoitus oli suunnitella mahdollisimman suora rautatieyhteys Kajaanin suunnalta Pohjanmaan radalle ja edelleen Oulun, Raahen ja Rahjan satamiin. Samassa yhteydessä on myös suunniteltu Rahjan satamarataa.


title: Kairanmaan rata

text: Kuriositeettina mainittakoon, että suunniteltu ratalinjaus oli lähes viivasuora ja se kiersi suurimmat asutuskeskukset kaukaa. Radan suunnittelijat olivat suunnitelleet käyttävänsä epäkäytännöllisiä sivuratoja pääradalta keskustoihin, eivätkä olleet ymmärtäneet, että asutuskeskukset kiertävä rata ei avaisi mahdollisuuksia kannattavalle henkilöliikenteelle.


title: Kairanmaan rata

text: Rataosaa suunniteltiin eritoten 1950-luvun lopussa, jolloin Otanmäessä kuormatut malmijunat kulkivat Kajaanin ja Kontiomäen kautta Ouluun. Tuolloin rataosuus oli kiskotettu kevein kiskoin, eikä rataosa ollut riittävän hyväkuntoinen raskaita malmikuljetuksia ajatellen. 1950-luvun lopussa suoritettiin joitakin maastotutkimuksia Otanmäen–Vihannin rautatien rakentamista silmällä pitäen, mutta hanketta ei koskaan toteutettu. Rataosasta on myös laadittu perusselvitys vuonna 1982.


title: American curly horse

text: American curly horse (myös american bashkir curly) on Yhdysvalloista lähtöisin oleva hevosrotu, jolla on poikkeuksellinen kihara talvikarva. Rodun on arveltu polveutuvan kiharakarvaisesta venäläisestä baskirianponista, mikäli rodun edustajia on kulkeutunut maahanmuuttajien mukana Yhdysvaltoihin, mutta amerikkalaisen curlyn kiharakarvaisuus saattaa myös olla itsenäisen mutaation seurausta.


title: American curly horse

text: Nykypäivän curlyt ovat kilttejä, rauhallisia, älykkäitä ja yhteistyöhaluisia. Niillä on hyvä rakenne ja ne voivat olla minkä tahansa värisiä, joskin yleisin väri on rautias. Karva on talvella tavallista kiharampaa ja kesäkarva on normaalisti ennemmin laineista kuin kiharaa, vaikka jotkin yksilöt ovatkin todella kiharakarvaisia ympäri vuoden. Osa pudottaa harjan ja hännän kesäksi. Aivan kaikki rodun edustajat eivät kuitenkaan ole kiharakarvaisia. Curlyt ovat säkäkorkeudeltaan 145–160 cm, keskimäärin 150 cm.


title: American curly horse

text: Curlyt ovat hyviä yleishevosia ja soveltuvat moniin lajeihin, kuten lännen-, este- ja kouluratsastukseen sekä valjakkoajoon. Ne sopivat myös vaelluksille ja vaikeakulkuiseen maastoon. Ne osaavat tavallisten askellajien lisäksi "fox trotia" ja juoksukäyntiä ("running walk"). Maailmalla curlyt ovat erityisen suosittuja lännenratsastuksessa nopeutensa, älynsä ja notkeutensa ansiosta.


title: American curly horse

text: Monet hevosallergikot eivät saa oireita curlyista, vaikkeivät pystyisi olemaan muiden hevosten lähellä. Syytä ei tiedetä varmasti, mutta jotkut tutkijat ovat epäilleet tämän johtuvan ihon ja karvojen proteiineista.


title: American curly horse

text: Rodun historiaa on onnistuttu jäljittämään vuoteen 1898, jolloin poika nimeltä Peter Damele ja hänen isänsä huomasivat maastoratsastuksellaan Nevadassa kolme kiharakarvaista villihevosta. He pyydystivät niitä villihevoslaumoista. Hevosten alkuperää he eivät saaneet selville, mutta he kesyttivät hevoset ja ryhtyivät jalostamaan niistä uutta rotua. Rotu sai rekisterin vasta vuonna 1971 ja hevosten omistajia pyydettiin auttamaan rotumääritelmän tekemisessä. Rodun arvellaan olleen olemassa 300-400 vuoden ajan ja tiedetään, että jo 1600-luvulla sioux- ja crow-intiaaneilla on ollut kiharakarvaisia hevosia.


title: American curly horse

text: American Curly Horse Registry perustettiin vuonna 1971 ja rodun edustajia alettiin rekisteröidä. Rekisterin nimi oli aluksi American Bashkir Registry, koska erään teorian mukaan kiharakarvaisia hevosia oli ollut myös Venäjällä Baskirian alueella, mutta tutkimusten mukaan näin ei ollut ja nimi vaihdettiin vuonna 1997.


title: American curly horse

text: Nykyisin curlyja elää Yhdysvalloissa villeissä mustangilaumoissa Nevadassa, Coloradossa ja Wyomingissa. Laumoja suojellaan riistansuojeluohjelmalla. Kesyjä ja rekisteröityjä curlyja on Yhdysvalloissa noin 2000. Pohjoismaihin tuotiin ensimmäiset curlyt vuonna 1992, ja nykyisin niitä on rekisteröitynä noin 150.


title: Sotkamon Jymy

text: Sotkamon Jymy on vuonna 1909 perustettu sotkamolainen urheilun yleisseura. Seuran lajeihin kuuluvat ampumahiihto, pesäpallo, maastohiihto, mäkihyppy, yhdistetty, lentopallo, suunnistus ja yleisurheilu. Jymy tunnetaan parhaiten pesäpallojaostostaan, joka on lajissaan Suomen kaikkien aikojen menestynein seura 17 Suomen mestaruudellaan.


title: Sotkamon Jymy

text: Kaudella 2018 Sotkamon Jymyn edustusjoukkue pelasi Superpesiksessä ja seuran kakkosjoukkue Ykköspesiksessä. Sotkamon Jymy pelaa kotiottelunsa Sotkamon keskustassa, Sapsojärven rannalla sijaitsevalla Hiukan pesäpallostadionilla.


title: Sotkamon Jymy

text: 1900-luvun alussa urheilu ja monet uudet virtaukset, kiehtoivat ihmisiä ja avasivat mahdollisuuksia kilpailla mm. paremmuudesta. Urheiluseurojen yleistyessä, myös Sotkamoon perustettiin Nuorisoseuran voimistelu- ja urheiluosasto Jymy, 14. maaliskuuta 1909. Urheiluosaston tärkeimpiä lajeja olivat alussa hiihto, voimistelu, paini, pyöräily ja uinti. Alku toiminnalle oli hyvin aktiivista ja urheiluosastoa luonnehdittiin Kainuun urheilupiirin vuoden 1912 vuosikertomuksessa vilkkaimmin toimivaksi maalaisseuraksi.


title: Sotkamon Jymy

text:
Suomen sisällissodan jälkeen Voimistelu- ja urheiluseura Jymyn toiminta sekoittui. Suojeluskuntajärjestöt kokosivat
suurten resurssien ja sotilaallis-isänmaallisen innostuksen myötä voittavat urheilijat riveihinsä. Urheilijat
kilpailivat vielä 1920-luvun alussa sekä seuran että suojeluskuntajärjestön kilpailuissa, mutta vuosikymmenen
puolivälissä toiminta hiljeni muutamaksi vuodeksi.


title: Sotkamon Jymy

text: 1930-luvun alussa maailmantilanne ja Suojeluskuntaliikkeen radikalisotiuminen muuttivat Suojeluskuntajärjestön asennetta kunto- ja kilpaurheilua kohtaan. Toiminnan painopiste vietiin pesäpallosta ja yleisurheilusta sotilaskoulutusta täydentäviin lajeihin. Kun järjestön kiinnostus väheni, haki urheiluinnostus vapaampaa toimintaa, ja tämä oli mahdollisuus Jymyn uudelle nousulle.


title: Sotkamon Jymy

text: Vuosikymmenen alkuvuodet olivat kyläseurojen perustamisen aikaa. Esimerkiksi vuonna 1932 Sotkamon kirkonkyläläisten omaksi seuraksi perustettiin Sotkamon Kisa. Muita kyläseuroja olivat mm. Kaitaansalmen Tenho, Tuhkakylän Pellet, Parkuan Veikot ja Laakajärven Riento. Sotkamolaisen urheilun yhteenkokoajaksi kaivattiin kuitenkin yhteistä urheiluseuraa ja Jymy herätettiin uudestaan henkiin vuonna 1934. Kyläseurat liittyivät Jymyyn sen alajaostoina ja Sotkamon Kisa lopetettiin tarpeettomana.


title: Sotkamon Jymy

text: Vuonna 1935 Sotkamossa järjestettiin ensimmäistä kertaa talvikisojen leiri ja karsintakilpailut. Sotkamon Jymystä Garmisch-Partenkirchenin talviolympialaisiin selvisivät hiihtäjät Frans Heikkinen ja Kalle Arantola.


title: Sotkamon Jymy

text: Sotavuosien (1939–1945) jälkeen ja miesten palattua kotiin, alkoi paluu arkeen. Ensimmäistä sodan jälkeistä Jymyn vuosikokousta luonnehdittiin innostukseltaan valtavaksi. Seuran jäsenmäärä kasvoi huimasti. Kun ennen talvisotaa Jymyyn oli kuulunut 166 aktiivia, oli vuonna 1949 jäsenmäärä jo 1700 henkilöä. Vuoden 1945 kokouksessa toiminnan iskulauseeksi valittiin "Jymy suureksi – Sotkamo tunnetuksi". Vuoden 1946 aikana Sotkamoon rakennettiin uusi urheilukenttä Hiukkaan joka oli suuri talkootyön näyte kyläläisiltä.


title: Sotkamon Jymy

text: Kentän lisäksi toinen suuri yhteinen talkotyön näyte olivat vuoden 1947 Suomen Suurkisat, jonne Jymy osallistui 160 urheilijan voimin. Lontoon olympialaisiin lähtevät voimistelijat ja Sankt Moritzin talvikisoihin tähtäävät luistelijat ja hiihtäjät leireilivät myös samana vuonna. 1940-luvulla sotien jälkeen, Sotkamon pesäpallo kasvoi suosituimmaksi urheilulajiksi, sillä se sopi kasvatuksellisiin tavoitteisiin. Toisella sijalla toiminnanssa oli voimistelu ja seuran kokonaisvaltaisena tavoitteena oli Jymyn pitkäaikaisen puheenjohtajan, Toivo Lanamäen mukaan kasvattaa hyvien urheilijoiden lisäksi myös hyviä kansalaisia.


title: Sotkamon Jymy

text: Vuoden 1922 aikana lehtori Kalle A. Ritokangas ja tohtori Martti Tolvanen alkoivat kerätä miehiä mukaan urheilun pariin ja samalla myös pesäpallotoimintaan. Joukkue harjoitteli alkuvuosinaan Rientolan kentällä. Ensimmäinen joukkue koostui pitkälti pitäjän virkavallasta. Mukana olivat mm. kunnanlääkäri, nimismies ja juristikokelas. Joukkue kilpaili Kainuun urheilupiirin kilpailuissa sekä Jymyn että Sotkamon suojeluskunnan joukkueena. Alkuaikoina pelimatka Kajaaniin tehtiin väliä kulkeneella höyrylaivalla, sillä maantieyhteydet olivat huonoja eikä autokyytiä ollut tarjolla Merkittävää menestystä seura ei saavuttanut alkuvuosina. Vuonna 1923 Kainuun Ärjy pudotti Jymyn jo alkuerissä lukemin 18–6. Pesäpallo valtasikin nopeasti aseman Sotkamon kirkonkylän kesäharrastuksena.


title: Sotkamon Jymy

text: Kun Sotkamon Jymy herätettiin jälleen vuonna 1934 henkiin, pysyi pesäpallon harrastaminen silti vielä suojeluskunnan alaisuudessa. Vuoden 1935 aikana pelattiin useita ystävyysotteluita ja myös Valtakunnansarjaa. Menestystä ei kuitenkaan olympiainnostuksen varjossa tullut.


title: Sotkamon Jymy

text: Vuonna 1937 Jymy esiintyi ensimmäisen kerran itsenäisenä joukkueenaan piirisarjassa. Joukkue sijoittui toiseksi Kajaanin Pallokerhon jälkeen. Joukkueesta valittiin kolme pelaajaa piirin alueen "Muun Kainuun" joukkueeseen, joka voittikin Kajaanin joukkueen juoksuin 6–4. Vuosikymmenen aikana pesäpallo levisi lopulta Sotkamon alueen pienimpiinkin kyliin ja kylien välillä pelattiinkin 1930-luvulla useita otteluita. Vuosikymmenen aikana lähinnä vain miehet pelasivat virallisia otteluita. Naiset ja pojat pelasivat keskenään kirkonkylän, Akkoniemen ja Hirviniemen välisiä otteluita.


title: Sotkamon Jymy

text: Vuoden 1947 Suomen Suurkisoissa Jymy osallistui pesäpalloturnaukseen jossa se voitti kakkosjoukkueellaan B-sarjan mestaruuden. 1940-luku kasvatti pesäpallon kokonaisuudessaan paikkankunnan suosituimmaksi urheilulajiksi, pitkälti sen soveltuvuudesta joukkuepelinä kasvatuksellisiin tavoitteisiin. Pesäpallon suosio lähti myös paikkakuntalaisista itsestään. Vuoden 1945 keväällä kylän nuoriso mietti yhdessä, mitä he alkaisivat harrastamaan ja samassa yhteydessä oli syntynyt ajatus pesäpallon pelaamisesta. Kesän aikana Jymy voittinkin piirin mestaruudet kaikissa sarjoissa. Miesten ykkösjoukkue hoiti oman sarjansa häviämättä otteluakaan ja nousikin ensimmäistä kertaa Suomensarjaan.Vuoden 1945 syksyllä Jymy osallistui maakuntien välisiin kilpailuihin Oulussa. Jymy voittikin Pohjois-Suomen mestaruuden miesten ja naisten sarjoissa mutta juniorit hävisivät oman loppuottelunsa Oulun Pyrinnölle yhden juoksun erolla.


title: Sotkamon Jymy

text: Ensimmäinen Suomensarjakausi alkoi hyvin, kun kaksi sen ajan suurseuraa, Ilmajoen Kisailijat ja Alajärven Ankkurit kaatuivat. Syyskierroksella meno kuitenkin hiipui ja Sotkamo putosi takaisin ottamaan vauhtia piirisarjasta kesän 1947 ajaksi. Kaudesta 1948 lähtien, Sotkamolla alkoi kymmenen vuoden putki Suomensarjan keskikastissa, jonka katkaisi nousu pääsarjaan vuonna 1957. Ensimmäisen kerran Jymy pääsi karsimaan SM-sarjaan kuitenkin jo juhlavuotenaan 1949. Tuolloin Jymy voitti Joensuussa karsintojen ensimmäisellä kierroksella Kauhajoen Karhun ja Veitsiluodon Vastuksen mutta hävisi isäntäjoukkue Joensuulle. Toisella kierroksella Sotkamossa joukkue onnistui voittamaan Nokian, mutta juoksuin 7–20 koettu tappio Helsingin Puna-Mustille jätti nousun haaveeksi.


title: Sotkamon Jymy

text: 1940-luvulla myös Jymyn naisjoukkue pelasi piirinsarjassa. Naiset voittivatkin piirinmestaruuden vuosittain vuosikymmenen aikana.


title: Sotkamon Jymy

text: Vuonna 1952 Sotkamon lisäksi Suomensarjaan osallistui myös kolme muuta kainuulaista joukkuetta. Sotkamon asema alueen ykkösseurana ei ollut enää itsestäänselvyys vaan mm. Ristijärven Pyry antoi kovan vastuksen. Harjoittelu Sotkamossa kuitenkin kehttyi 1950-luvulla tunnolliseksi ja monipuoliseksi. Syksyllä kauden päätyttyä ohjelmaan kuului mm. koripalloa. Talvella aloitettiin yhteinen lenkkeily ja Vuokatin maapohjahallissa harjoiteltiin lyönti- ja heittopeliä pressua vasten parikin kertaa viikossa. Harjoituskauteen kuului monipuolisesti myös voimistelua ja ulos siirryttiin pelaamaan heti kun se oli mahdollista.


title: Sotkamon Jymy

text: Vuonna 1953 Sotkamo eteni jälleen SM-sarjan karsintoihin. Sotkamon lisäksi karsinotihin osallistui Loimaan Palloilijat ja Vaasan Maila. Altavastaajaksi ennakoitu Sotkamo voitti vaasalaiset hieman yllättäen 5–4, mutta häviö Loimaata vastaan pudotti Sotkamon jatkosta. 1950-luvun alkupuolella Sotkamon joukkuetta kutsuttiin myös "korhoslaisiksi" johtuen joukkueessa ja paikkakunnallakin yleisesti esiintyneestä sukunimestä Korhonen. Joukkue koostuikin seuraavasti: Martti A. Korhonen, Oiva Meriläinen, Eero Keskitalo, Jarmo Hakkarainen, Tauno Korhonen, Martti J. Korhonen, Yrjö Huusko, Seppo Korhonen ja Kauko Korhonen. Pohjoislohkossa pahimmat vastustajat läpi Sotkamon Suomensarjataipaleen olivat Muhoksen Urheilijat ja Oulun Pyrintö.


title: Sotkamon Jymy

text: Vuonna 1957 Sotkamon pitkäaikainen tavoite noususta SM-sarjaan toteutui. Sotkamo eteni kauden läpi tappiottomana joukkueena. Nousun eteen tehty työ sai alkunsa jo edellisvuoden lokakuussa kun Jarmo Hakkarainen sekä Sotkamoon muuttanut Puna-Mustien Paavo Hietanen tehostivat joukkueen harjoituksia. Mestaruussarjassa joukkueen tavoitteeksi asetettiin sarjassa pysyminen. Sarja lähtikin hyvin käyntiin tasapelillä mestarisuosikki Nurmon Jymystä ja voitolla Ilmajoen Kisailijoista. Sarjapaikan uusiminen varmistui 4–6 voitolla Katajanokan Haukoista. Jymyn menestys pelikentillä nosti varmana pidetyn heittopussin sensaatiojoukkueeksi. Ennen sarjan viimeistä peliä oli joukkueelle tarjolla jopa hopeamitalit, mutta pelit menivät lopulta ristiin niin, että lopullinen sijoitus oli 8. Sotkamon ensimmäiseksi arvo-ottelupelaajaksi valittiin Lauri Reinikainen joka pelasi niin Itä-Länsi-ottelussa kuin Liitto–Lehdistö-ottelussakin.


title: Sotkamon Jymy

text: Seuraavalla kaudella 1959 Jymylle ennustettiin harjoitusotteluiden perusteella kovaa kautta. Lopputulos olikin kymmenes tila sarjataulukossa, sarjapaikan kuitenkin säilyessä. Seuran johto tuli kuitenkin tulokseen kotikylän voimien riittämättömyydestä ja hankki kaudeksi 1960 mm. Pasi Vuorisen Kouvolasta. Vahvistuksista huolimatta sarjapaikka uusittiin kauden päätteeksi vain vaivoin ja sama tahti jatkui myös seuraavana kesänä. Jymy hävisi kaudella 1961 yksitoista ottelua ennen voittoa Vaasan Mailasta. Tappioputkeen vaikuttivat useat loukkaantumiset ja lukkaripula. Kaudeksi 1962 Jymy joutuikin luopumaan pääsarjapaikastaan ja hakemaan vauhtia alempaa.


title: Sotkamon Jymy

text: Vuonna 1962 Jymyn joukkue koki laajan uudistumisen ja nuorennusleikkauksen. Jymyn paidassa nähtiin mm. Juhani Suutarinen, Aulis Väisänen ja Lauri Mustonen. Joukkueen ylivoimasta kerttoi kymmenen voittoa joiden juoksusuhde oli peräti 157–19. Martti Heikkinen aloitti tuolloin Jymyn pelinjohtajana, joka oli tuohon aikaan uusi rooli joukkueessa, Heikkinen toimi joukkueenjohdossa Yrjö Heinäsen rinnalla.


title: Sotkamon Jymy

text: Sotkamon Jymy palasi mestaruussarjaan kaudeksi 1963. Jymy valmistautui kauteen täysipainoisesti ja otti ensimmäisenä joukkueena käyttöön ympärivuotisen lajiharjoittelun. Neljä harjoitusta viikossa Vuokatin Urheiluopistolla sekä koulujen saleissa lisäsivät rutiinia ja suoritusvarmuutta. Keväällä asetettiin tavoitteeksi sarjassa pysyminen. Sarjatulokas Jymy kaatoikin sarja-avauksessa Jyväskylän Kirin luvuin 7-–. Tappioton kevätkausi ja sarjatauolla voitettu maakuntacup antoivat vinkkiä Sotkamon tehokkuudesta. Yleisö alkoi löytää Sotkamon peleihin menestyksen myötä ja elokuussa pelattu ottelu Puna-Mustia vastaan keräsi Hiukkaan jopa 4000 katsojaa. Sotkamo jatkoi läpi kesän jatkunutta tappiotonta putkeaan voitamalla ottelun 9–3. Pääkaupunkiseudun lehdistö ei pitänyt Sotkamoa suosikkinaan, joten joukkuetta koetteli mm. kiista Sotkamon kentän kunnosta ja sen etukentän pehmittämisestä.


title: Sotkamon Jymy

text: Syyskierroksella Jymy jatkoi tasaisesti kohti mestaruutta ja viimeinen kierros Työväen Mailapoikia vastaan meni vielä tiukalle, Jymyn kuitenkin voittaessa ottelun. Mestaruus ratkesi syyskuun lopulla kun Jymy voitti Varkaudessa Puurtilan Kisa-Pojat juoksuin 0–4. Mestarijoukkueessa pelasivat Erkki Kemppainen, Veikko Keskitalo, Juhani Suutarinen, Matti Korhonen, Pasi Vuorinen, Martti J. Korhonen, Aulis Väisänen, Seppo Kerttula ja Lauri Mustonen.


title: Sotkamon Jymy

text: Mestaruuden jälkeen Sotkamon menestys hiipui. Kaudella 1964 Jymy hävisi kerta toisensa jälkeen ja joukkuetta arvosteltiin siitä, ettei se ollut kyennyt uusiutumaan eikä kehittymään taktisesti. Muut joukkueet tunsivat Jymyn taktiikan ja niukat tappiot turhauttivat yleisön. Niukan 7–8 tappion jälkeen Puna-Mustille tuomariston ja yleisön välinen keskustelu yltyi sävyltään niin kiihkeäksi, etteivät tuomarit päässeet kentältä pois ilman virkavallan apua. Tuomarit joutuivat poistumaan saattueessa myös Outokumpua vastaan 4-2 voitetusta ottelusta, minkä jälkeen Varkauden lehti uutisoi yleisöstä viitaten Sotkamon olevan Suomen Kongo. Jymy palasi voittokantaan myöhemmin vasta syyskaudella, mikä ei enää joukkuetta auttanut, vaan edessä oli putoaminen sarjatasoa alemmaksi.


title: Sotkamon Jymy

text: Kauden 1965 jälkeen Sotkamo nousi jälleen takaisin pääsarjaan mutta voimat eivät riittäneet sarjassa pysymiseen. Jymy kulkikin aina kaudesta 1966 lähtien puolentoista vuosikymmenen ajan Suomensarjassa 1980-luvun alkuun vanhan menestyksen perään haikaillessa. Paluuta pääsarjaan yritettiin 1970-luvun alussa uudelleen, mutta voimat eivät riittäneet itälohkon kolmatta sijaa korkeammalle. Myös joukkueen kiinnostus pelaamista kohtaan alkoi lopahtamaan. Pelaajat alkoivat hajaantumaan ja joukkueen taustojen heikko hoitaminen ei antanut odottaa menestystä. Sotkamon sisällä yleisöä alkoi valumaan myös naapuriseuran Sumsan Sujun peleihin, kun se nousi Suomensarjaan Jymyn rinnalle. Joukkueiden vaihtuessa jatkuvasti alettiin miettiä korjauskeinoja. Jymyn toimintaa selkeytettiin ja alettiin puhua pesäpallon erikoisseuran perustamisesta. Vähitellen Yrjö Huuskon toiminta alkoi selkiinnyttämään toimintaa ja toivoa herätti Sotkamon lukion voittama koulujen mestaruus vuonna 1976.


title: Sotkamon Jymy

text: Jymyn toimintaan alkoi tulla ammattimaisuutta 1970-luvun lopulla kun Tapani Närhi saapui valmentajaksi, mikä muutti asenteet harjoittelua ja pelaamista kohtaan. Seuran johto laati tiukan harjoitusohjlman ja tavoitteena oli pääsarja. Vuonna 1980 perustettu Ykkössarja oli kuitenki vielä voitettavaa. Pelinjohtajaksi projektia johtamaan saatiin Aulis Väisänen ja Ykkössarjaan pääsy varmistettiin voitolla Halsuasta syksyllä 1981. Kaudelle 1982 Jymy pääsi aloittaamaan ehjänä joukkueena kun Sotkamossa A- ja B-pojissa mestaruuden voittaneet pelaajat saatiin pysymään paikkakunnalla ja joukkueessa. Jymy uusi sarjapaikkansa voittamalla alemman loppusarjan ja yhdessä vuosia pelanneet pelaajat alkoivat kypsyä nousua varten. Jymy alkoi tuntua houkuttelevalta vaihtoehdolta myös ulkopaikkakuntalaisille.


title: Sotkamon Jymy

text: Kauden 1983 päätteeksi Jymy varmisti nousun takaisin mestaruussarjaan. Pelinjohtaja Aulis Väisänen aloitti perinteen Hiukan rannassa kylpemisestä, kun joukkue kastoi pelinjohtajansa Sapsojärvessä nousun varmistuttua. Edelliskausista poiketen, turhat tappiot eivät rikkoneet joukkueen henkeä, vaan he pelasivat kypsästi läpi sarjan ja nousu saavutettiin 18 vuoden tauon jälkeen. Tuohon aikaan kenttäasiat alkoivat kuitenkin kyllästyttää yleisöä, heidän joutuessa katsomaan peliä yleisurheilukentän juoksuratojen takaa. Yleisurheilu oli kuitenkin tuolloin Sotkamossa suosiossa ja pesäpalloväkeä alettiin ajaa hautausmaan viereen Rankan monttuun tai Vuokattiin. Pesäpalloyleisö ei kuitenkaan sulattanut tätä ja lopulta Rankan monttu jätettiin harjoituskentäksi ja pelit pysyivät Hiukassa.


title: Sotkamon Jymy

text: Palattuaan SM-sarjaan Jymy aloitti kautensa vahvasti. Jymyn johtaessa sarjaa kolmen kierroksen jälkeen puhuttiin jo vuoden 1963 toisinnosta. Sotkamosta tulikin vahva kotijoukkue ja innostusta löytyi myös kunnasta, Sotkamon ollessa toiseksi suurin yleisöpaikkakunta. 1980-luvun mestaruussarjavuosina Sotkamon yleisö tulikin erityisesti tunnetuksi Kuolee-huudosta. Yleisö toikin katsomoon mukaan oman panoksensa täysillä ja Sotkamo tuli jälleen tunnetuksi tuomareiden johtamisesta pois kentältä poliisisaattueissa.


title: Sotkamon Jymy

text: Toinen kausi osoittautui Jymylle jälleen hankalaksi ja varsinkin kevätkausi oli joukkueelle vaikea. Lopulta Jymy onnistui varmistamaan sarjapaikkansa ja sijoittui sarjassa kahdeksanneksi. Joukkue oli turhautunut myös kannattajiensa epäuskoon, minkä myötä kato koetteli niin pelaajistoa kuin pelinjohtoakin. Joukkueen vaihtuvuuden ollessa suuri, oli kauden 1986 lopputuloksena vauhdin hakeminen jälleen Ykkössarjasta. Juniorisarjoissa Jymy kuitenkin profiloitui kykykjenkasvattajaseuraksi ja vanhimmat juniorit selvitytivätkin niin A-, B- kuin C-junioreissa mitaliotteluihin. Kauden 1987 joukkue uudistui jälleen Ykkössarjaan ja Aulis Väisänen palasi jälleen pelinjohtajaksi. Väisänen toi mukanaan valmennukseen Tapio Korhosen. Jokerisääntö antoi myös uusia mahdollisuuksia, kun mm. Unto Väisäsestä tuli Sotkamon huippulyöjä ja yksi joukkueen "kasvoista". Joukkue uusiutui taitavasti ja Sotkamo nousikin kauden 1988 päätteeksi SM-sarjaan joukkueella Janne Vuorinen, Jouni Wallin, Kari Hakkarainen, Jorma Parviainen, Olli Hartikainen, Matti Nissinen, Asko Tuhkanen, Unto Väisänen ja Marko Korhonen pelinjohtajanaan Aulis Väisänen ja valmentajana Tapio Korhonen.


title: Sotkamon Jymy

text: Kausi 1989 osoitti Sotkamon kasvaneen mestaruussarjan tasoiseksi. Kolmikko Sirviö-Vuorinen-Hakkarainen lyöjäjokeri Väisäsen johdolla vei joukkuett pitkälle eteenpäin. Nousijajoukkueena Sotkamo sijoittui ensimmäisenä nousijana 1980-luvulla neljänneksi. Vaikka joukkue hävisi puolivälieräottelunsa Hyvinkäälle, oli silti havaittavissa Sotkamon nousu takaisin huipulle.


title: Sotkamon Jymy

text: Sotkamon toinen mestaruus vuonna 1990 aloitti menestysputken, joka hakee vertaistaan samana vuonna perustetun Superpesiksen sekä pesäpallon historiassa. 95 juoksua lyöneen Unto Väisänsen jodolla Sotkamo eteni mestaruuteen pitkän kaavan kautta ensin puolivälierissä Siilinjärveä, välierissä Hyvinkäätä ja loppuottelussa Imatraa vastaan. Joukkue eteni loppuottelusarjassa yllätysmestaruuteen sarjan kolmannessa ottelussa voittaen luvin 11–5.


title: Sotkamon Jymy

text: Kaudelle 1991 Sotkamon mestaruus toi mukanaan harjoitusmotivaation ja voitonnälän tukahtumisen, mikä näkyi otteissa runkosarjassa. Pudotuspeleissä joukkue kuitenkin heräsi ja kauden saldona oli hävityn finaalisarjan jälkeen hopeamitalit. Hopeakauden jälkeen pelinjohdossa Aulis Väisänen vaihtui Juha Tanskaseen. Tanskanen palauttikin Jymyn mestariksi voittaen Hyvinkään Tahkon loppuottelusarjan kolmannessa ottelussa tehokkaalla ulkopelillä numeroin 7–1. Kauden päätteeksi Sotkamolaiset putsasivat myös palkintopöydän kauden päätöstilaisuudessa: Janne Vuorinen vuoden pelaajana, Olli Hartikainen vuoden lukkarina ja Juha Tanskanen vuoden pelinjohtajana.


title: Sotkamon Jymy

text: Kaudella 1993 Sotkamo kärsi vain kaksi tappiota Oulun Lipolle runkosarjassa, lyöden kesän aikana huimat 360 juoksua. Finaalisarjassa kaatui tällä kertaa Imatra kahdessa ottelussa ja Sotkamo oli jälleen mestari.


title: Sotkamon Jymy

text: Kaudelle 1994 Sotkamoon saatiin uusi hiekkatekonurmi, mikä vaati totuttelua. Myös jaksopeliin siirtyminen tuotti joukkueessa ongelmia, mikä ilmeni säheltämisenä ja turhautumisena. Peliotteet näkyivät lopputuloksessa ja välierissä tuli vastaan putoaminen Hyvinkään Tahkoa vastaan. Pronssiottelussa Jymy kuitenkin voitti Alajärven ja pysyi kiinni mitalikannassa. Kauden 1994 jälkeen joukkueeseen tuli myös neljä uutta pelaajaa ja lukkari Olli Hartikainen lähti pois. Harjoituskauden 1995 aikana pelaajat alkoivat miettimään uutta luovaa ulkopeliä ja pelipaikkaan sidottu tapa muutettiin aktiiviseksi ja liikkuvaksi aluepelaamiseksi. Juha Tanskasen mukaan Janne Vuorisella oli suuri osuus pelitavan uudistamisessa.


title: Sotkamon Jymy

text: Kaudella 1995 oli huomattavissa alusta lähtien, että joukkue tulee menemään jälleen pitkälle. Jymy etenkin jälleen varmasti aina loppuotteluihin, jossa se kohtasi Oulun Lipon kolmesti. Ratkaiseva loppuottelu käytiin Oulun kentältä jossa ratkaisu oli jälleen Sotkamon hyväksi ja kuudes mitali 1990-luvulta. Kaudelle 1996 suurin kysymys Sotkamossa oli pelinjohtajan vaihtuminen Tanskasesta Asko Tuhkaseen. Heikosti mennyt halliturnaus motivoi ammattimaisesti suhtautunuta joukkuetta. Joukkueen sisäistä kilpailua otettiin käyttöön Training Camp, joka erotti jyvät akanoista. Runkosarjassa joukkue vielä testasi taktiikkaansa, mutta pudotuspeleissä oli jälleen tutut sävelet: Jymy oli mestari myös kaudella 1996.


title: Sotkamon Jymy

text: Rientolan Nuorisoseurantalon kenttä oli Sotkamon Jymyn ensimmäinen kotikenttä. Kentän ongelmana oli erityisesti sen pehmeys, joten kentälle ajettiin savea kovikkeeksi. Kenttä toimi Nuorisoseuran urheiluosaston kenttänä 1920-luvun ajan, siihen asti kun toiminta hiljeni Jymyn osalta hetkeksi.


title: Sotkamon Jymy

text: 1930-luvulla Jymy sai kentäkseen kunnan omistaman markkinakentän Akkoniemen koulun tontilta. Kentän ongelmia olivat mm. sen kivisyys sekä eritasoisuus, kotipesä oli alempana kuin polttolinja ja ykköspesän takana sijaitsi puhelinpylväs. Kentällä pelattiin useita alueen otteluita, joista vain miesten ottelut olivat virallista kilpailutoimintaa. Akkoniemen kenttä toimi Jymyn kotikenttänä 1930-luvun ajan aina sotavuosiin saakka.


title: Sotkamon Jymy

text: Sodan jälkeen Sotkamon kirkonkylään, Sapsojärven rannalle: Hiukkaan, alettiin rakentamaan urheilukenttää. Kenttä rakennettiin talkootyönä ja rakentamiseen osallistui 176 kyläläistä, joista jotkut saattoivat tehdä töitä jopa 100 tuntia. Kentälle kuljetettiin kuorma-autoilla 212 kuormaa savea ja lisäksi rakentamiseen tarvittiin hiekkaa, sahanpuruja ja hiilimurskaa pinnoitteeksi. Kentälle rakennettiin astettain ylöspäin kohoava katsomo, jonka yhdeksässä penkkirivissä oli tilaa 300 katsojalle. Kentälle tarvittava puutavara saatiin suurimmaksi osaksi lahjoituksina sotkamolaisilta yrityksiltä. Keskuskenttä toimi useiden vuosien ajan yleisurheilun Sotkamon Juhannuskisojen kilpailupaikkana ja katsomot olivat tästä syystä varsin etäällä pelitapahtumista. Vähitellen pesäpalloväki otti kuitenkin kentän käyttöönsä ja juoksuratojen keskellä olevalle nurmialueelle rakennettiin hiekkapintainen pesäpallokenttä.Vanhat yleisurheilukentän juoksuradan takana olevat sekä kotipesän taakse tuodut lisäkatsomot olivat kuitenkin täysin riittämättömät vuosien 1990 ja 1991 menestyshuumassa. Vuonna 1992 Hiukkaan valmistui nykyaikainen katsomo, joka oli katsojakapasiteetiltaan selvästi isompi ja vuonna 1994 kentälle saatiin myös hiekkatekonurmi.


title: Sotkamon Jymy

text:
Sotkamon Jymyn päätoiminnasta vastaa Sotkamon Jymy r.y. Pesäpallon junioritoiminnasta vastaa vuonna 1998 pääseurasta eriytetty JymyPesis r.y. Superpesisjoukkueen toiminnasta vastaavasti vastaa vuonna 2001 perustettu SuperJymy Oy
Sotkamon Jymy r.y. vastaa urheilun yleisseuran asioista.


title: Sotkamon Jymy

text: Johtokunta


title: Sotkamon Jymy

text: Jymy-Pesis r.y. vastaa sotkamolaisesta junioripesäpallosta.


title: Sotkamon Jymy

text: Johtokunta:


title: Sotkamon Jymy

text: SuperJymy Oy on osakeyhtiö, joka vastaa Sotkamon Jymyn Superpesisjoukkueesta. Sotkamolaisen Superjymy Oy:n liiketoiminta koostuu kolmesta osa-alueesta: Sotkamon Jymyn miesten superpesisjoukkueen kilpailutoiminnasta, Vuokatin viihdetapahtumien järjestämisestä sekä mediataulujen mediatilan myynnistä ja hallinnoinnista.


title: Sotkamon Jymy

text: Hallitus:


title: Sotkamon Jymy

text: Sotkamon Jymyn kentälle tulo kappaleena soi Hurriganesin "Get On".


title: Sotkamon Jymy

text: Etenijäkuningas:


title: Sotkamon Jymy

text: Lyöjäkuningas:


title: Sotkamon Jymy

text:
Kärkilyöntikuningas:
Vuoden jokeri:


title: Sotkamon Jymy

text: Vuoden lukkari:


title: Sotkamon Jymy

text:
Vuoden pesäpalloilija:
Vuoden tulokas:


title: Sotkamon Jymy

text: Kultainen maila:


title: Sotkamon Jymy

text:
Kultainen räpylä:
Pudotuspelien arvokkain pelaaja:


title: Sotkamon Jymy

text: Vuoden pelinjohtaja:


title: Sotkamon Jymy

text: Sotkamon Jymy on yksi Suomen kaikkien aikojen menestyksekkäimpiä pesäpalloseuroja. Sotkamon Jymy on voittanut vuosien 1990 ja 2017 välillä 26 miesten pääsarjatason SM-mitalia. Historiansa aikana seura on voittanut Suomen mestaruuden 16 kertaa, joista ensimmäinen saavutettiin vuonna 1963. Tämän jälkeen loput 15 mestaruutta on saavutettu vuoden 1990 jälkeen. Kausi 1990 oli myös ensimmäinen nykyisellä Superpesis-nimellä, ja yhdeksän kertaa mestari on ollut joku muu kuin Sotkamo. Sotkamon mitalitilillä on mestaruudet vuosilta 1963, 1990, 1992, 1993, 1995, 1996, 1997, 2001, 2002, 2003, 2004, 2006, 2009, 2011, 2012, 2013, 2014 ja 2015. Hopeamitaleja on kuusi kappaletta vuosilta 1991, 2000, 2007, 2008, 2016 ja 2017. Pronssisia mitaleja on kolme kappaletta: 1994, 2005 ja 2010. Vuoden 1990 jälkeen Sotkamo on jäänyt ilman mitaleita vuosina 1998, 1999 ja 2018. Sotkamon Jymy nousi vuonna 2011 pesäpallon maratontaulukon kärkeen ohi Jyväskylän Kirin. Sotkamon Jymyllä oli vuosien 2000 ja 2017 välillä ennätyksellinen 18 mitalin mitaliputki.


title: Sotkamon Jymy

text: Sotkamo on menestynyt myös talvikaudella pelattavassa Hallipesiksen SM-turnauksessa. Sotkamo on voittanut turnauksen kuudesti: 2000, 2001, 2009, 2011, 2013 ja 2018. Toiseksi Sotkamo on tullut viisi kertaa: 1994, 1997, 1998, 1999 ja 2002. Kolmanneksi Sotkamo on jäänyt kolmesti: 1995, 2008, 2014Sotkamon Jymyn pisteet Superpesiksen/SM-sarjan Maratontaulukossa.


title: Laakkola (Siikalatva)

text: Laakkola on kylä Siikalatvan kunnan länsiosassa Pohjois-Pohjanmaalla, Pulkkilan ja Haapaveden välisen seututien 794 varressa. Laakkolan kylä koostuu Kytönevasta, Hiukaperästä, Säisänperästä, Laakkolasta, Junnonojasta, Mäntyperästä, Saariperästä, Honkaperästä, Kaskenperästä, Rasinperästä ja Murtoperästä.. Laakkolan kylän läpi virtaa Lamujoki.


title: Laakkola (Siikalatva)

text: Laakkolan kylän ensimmäiset asukkaat tulivat noin 1500-luvun alussa. Kylän vilkkaimpana aikana 1960-luvulla kylällä oli 4 kauppaa, kahvila, posti, 2 koulua, meijeri, saha, pankki ja kirjasto. Laakkolan läpi kulki reitti Raahesta Savoon, jota pitkin kuljetettiin mastopuita laivateollisuudelle. Kyläläisillä oli ennen tapana kokoontua Rukinmäellä, ja Laakkossa saattoi törmätä myös kierteleviin kulkukauppiaisiin.


title: Laakkola (Siikalatva)

text: Laakkolassa voi osallistua kudontapiiriin tai taidepiiriin. Yhdistystoimintaan pääsee mukaan Laakkola-Junnonojan kyläyhdistyksen ja Laakkolan hirviporukan kautta. Vuosittain kylässä sytytetään pääsiäiskokko sekä lauletaan joululauluja.


title: Laakkola (Siikalatva)

text: Laakkolasta löytyy kylätalo, valaistu pururata sekä luistelukenttä. Laakkolan koulu on vuokrattavissa juhlakäyttöön kyläyhdistykseltä.


title: Tero Vaara

text: Tero Tapani Vaara (s. 5. tammikuuta 1965 Pori) on suomalainen muusikko, joka asuu nykyään Mäntyharjulla. Hän on Mamba-yhtyeen laulaja, pääasiallinen lauluntekijä ja nykyisen kokoonpanon ainoa alkuperäisjäsen. Vaara pani Mamban 1980-luvun lopulla tauolle ja sooloili "Tero Vaaran maatakiertävä uusi viihdeorkesteri" -yhtyeen kanssa. Vuonna 1990 hän julkaisi albumin "Sydänmailla". Uudistunut Mamba palasi keikka- ja levytysrintamalle 1990-luvun alussa. Vaara on saanut Juha Vainio -palkinnon vuonna 1998.


title: Tero Vaara

text:
Tero Vaara opiskeli Porin Lyseon lukiossa ja teki jo sinä aikana musiikkia ja esiintyi koulun juhlissa.
Tero Vaara on käynyt ammattilentäjän opintolinjan 1990-luvun alussa. Vaara on harrastanut laskuvarjohyppäämistä C-luokan kelpoisuudella eli itsenäisenä lupakirjahyppääjänä. Hän harrastaa myös ampumaurheilua.


title: Tero Vaara

text: Vaara asuu nykyään Mäntyharjun kunnassa Etelä-Savossa.


title: Tero Vaara

text: Tero Vaara on kritisoinut julkisuudessa monikulttuurisuutta ja poliittista islamia. Yle perui Mamban TV-esiintymisen tämän takia.


title: Pääsarja

text: Pääsarja (engl. "Main sequence" MS) on H-R-kaaviossa kohta, missä suurin osa tähdistä on. Pääsarja on pitkäaikaisin vakaa vaihe tähden kehityksessä. Synnyttyään tähti asettuu pääsarjaan tasapainotilaan.


title: Pääsarja

text:
Pääsarjan tähdet ulottuvat kirkkaasta sinisestä himmeään punaiseen. Aurinko on keltainen, keskimääräisen kirkas, keski-ikäinen pääsarjan tähti, joka kuuluu spektriluokkaan G2 ja jonka absoluuttinen kirkkaus on 4,8.
Aurinko muuttuu pääsarjavaiheen jälkeen punaiseksi jättiläiseksi ja nielaisee Maan joskus viiden miljardin vuoden kuluttua. Sitä ennen Auringosta tulee keltainen alijättiläinen, jonka säteily riittää tuhoamaan elämän maan pinnalta.


title: Pääsarja

text: Kirkkaat, kuumat siniset pääsarjan tähdet ovat suhteellisen lyhyikäisiä, säästöliekillä vetyä polttavat himmeät pääsarjan tähdet pitkäikäisiä.


title: Pääsarja

text:
Pääsarjaa merkitään spektriluokituksessa roomalaisella numerolla V, esimerkiksi Aurinko on G2V.
Joissain yhteyksissä pääsarjan tähtiä sanotaan hieman hämääväksi kääpiötähdiksi. Himmeimmille pääsarjan tähdille, M-spektriluokan punaisille kääpiöille, tämä nimitys onkin osuva. Auringon spektriluokka on erään merkintätavan mukaan dG2, missä d = dwarf eli kääpiö. Kirkkaita pääsarjan tähtiä merkitään esimerkiksi G0Va, himmeämpiä G0Vb.


title: Pääsarja

text:
Yleensä tähdet luokitellaan spektriluokan mukaan ryhmiin. Pääsarjan arvioinnin pohjana voi olla myös väri-indeksi joka on positiivinen valkoisesta keltaiseen päin ja negatiivinen siniseen päin.
Luminositeetti on sama kuin tähden kirkkaus kaikilla aaltoalueilla, myös esimerkiksi näkymättömässä infrapunassa ja ultravioletissa. Aurinkoa kuumemmat tähdet säteilevät energiaa huomattavasti enemmän ultravioletti- ja röntgenalueella, ja aurinkoa kylmemmät infrapuna-alueella.
Todelliset arvot voivat vaihdella jonkin spektriluokan tähdelle 20–30 %:n rajoissa.


title: Pääsarja

text: Suurimassaiset pääsarjan tähdet ovat lyhytikäisiä, koska ne ovat ytimeltään kuumia ja polttavat vetyä hyvin nopeasti. Pienet tähdet polttavat vetyä äärimmäisen hitaasti ja elävät pitkään.


title: Pääsarja

text: Auringon tyyppisessä alemman pääsarjan tähdessä lämpö kulkee ytimessä säteilyn avulla, ulompana konvektiolla kaasuvirtausten mukana, ja nämä tähdet tuottavat energiaa polttamalla vetyä protoni-protoni-ketjussa.


title: Pääsarja

text: Hyvin pienimassaiset alle 0,08–0,25 Auringon massaiset punaiset kääpiöt ovat kokonaan konvektiivisia.


title: Pääsarja

text: Ylemmän pääsarjan tähtien massa on yli 1,1 Auringon massaa. Näiden tähtien pääasiallinen energiantuotantomekanismi on vetyä hiilien, typen ja hapen avulla heliumiksi polttava hiilisykli, ja niiden ydin on konvektiivinen, vaippa radiatiivinen.


title: Pääsarja

text: Pääsarjan tähden elinikä τ.


title: Pääsarja

text:
Nollaiän pääsarjalla (engl. Zero Age Main Sequence ZAMS) tarkoitetaan viivaa, jolla tähti on HR-kaaviossa asetuttuaan pääsarjaan.
Tähdillä on taipumus hieman kirkastua elinikänsä aikana. Aurinko oli nollaiän pääsarjassa 70 % nykyistä himmeämpi. Jos Auringon metallipitoisuus olisi eri, sen ZAMS-kohta olisi eri kohdassa kuin sen nykyisellä kemiallisella koostumuksella.
Alikääpiöt ovat hyvin metalliköyhiä pääsarjan tyyppisiä tähtiä. Tähden paikkaa pääsarjassa muuttavat myös sen pyöriminen, läheiset kaksoistähtikumppanit ja magneettikentät.
Tähti voi tilapäisissä purkauksissa kirkastua pääsarjasta ulos.


title: Pääsarja

text: Nollaiän pääsarjan absoluuttinen visuaalinen kirkkaus M ja väri-indeksi B-V.


title: Pääsarja

text:
Pääsarjan tähden spektrityyppi-väri-indeksi ja lämpötila riippuvat toisitaan.
Vastaavan spektriluokan jättiläistähdet ovat saman spektriluokan pääsarjan tähteä punaisempia eli niiden B-V on positiivinen.


title: Pääsarja

text: Spektri, väri-indeksi B-V, lämpötila.


title: Pääsarja

text:
Log M on massan logaritmi.
L on luminositeetti.
Mbol on bolometrinen kirkkaus.
MV on visuaalinen kirkkaus.
R on tähden säde.
U-B, B-V jne ovat väri-indeksejä.


title: Satyricon

text: Satyricon on Petroniuksen kirjoittama satiirinen romaani keisariajan Roomasta. Alun perin latinankielinen teos on kirjoitettu vuoden 60 paikkeilla menippolaisen satiirin tapaan yhdistelemällä proosaa ja runoutta. "Satyriconin" lukuisista kirjoista on nykyaikaan säilynyt vain pieni osa. Teoksen tunnetuin ja parhaiten säilynyt osa on Trimalchion pidot (), joka on usein julkaistu myös erillisenä.


title: Satyricon

text: "Satyricon" tunnetaan ennen kaikkea roomalaisten pitojen ja orgioiden satiirisesta kuvauksesta. Romaani tuo esille roomalaisen alaluokan ja nousukkaiden rikasta kielen kirjoa. Teoksessa esitetään runsaasti erilaisia puheita: toiset käyttävät puheissaan kansanomaisen härskiä ja karkeaa kieltä, toiset taas tavoittelevat ylevää puhetapaa siinä kuitenkaan onnistumatta. Näin teos luo satiirisen kuvan roomalaisista, jotka ovat ylpeitä loistavista puheistaan.


title: Satyricon

text: "Satyriconin" kirjoittajan Petroniuksen henkilöllisyydestä ei ole täyttä varmuutta. Useimmat tutkijat pitävät tätä kuitenkin samana henkilönä kuin Titus Petronius Niger (Tacituksella Gaius Petronius), eli Petronius Arbiter, joka toimi keisari Neron hovissa ja joutui tekemään tämän käskystä itsemurhan vuonna 66.


title: Satyricon

text: Myös sisältönsä puolesta teos voi olla kirjoitettu juuri tuon ajan Roomassa. Se on mahdollisesti tarkoitettu muiden hovissa samaan aikaan vaikuttaneiden huvitukseksi. Teoksen nimi viittaa satyyreihin ("Satyricon libri", "satyyrikertomuksia"), mutta toisaalta myös satiiriin.


title: Satyricon

text: "Satyriconin" teksti pirstoutui erilaisiin lyhyempiin tekstivalikoimiin joskus myöhäisantiikin tai varhaisen keskiajan aikana. Samalla suurin osa tekstistä katosi.


title: Satyricon

text: Säilynyt osa on peräisin erilaisista keskiaikaisista käsikirjoituslähteistä. Merkittävin osa tekstistä on peräisin kahdesta tekstiotteiden kokoelmasta, joista toinen sisältää pidempiä ja toinen lyhyempiä otteita. Kolmas merkittävä lähde on niin kutsuttu Traun käsikirjoitus, joka sisältää "Trimalchion pidot". Lisäksi tunnetaan erilaisia lainausten ja runokatkelmien kokoelmia, jotka sisältävät Petroniukselta peräisin olevaa tekstiä.


title: Satyricon

text: Ensimmäinen painettu laitos ("editio princeps") julkaistiin vuonna 1499 (Bernardinus de Vitalibus, Venetsia) ja toinen vuonna 1500 (Jacobus Thanner, Leipzig). Nämä laitokset olivat kuitenkin paljon nykyistä suppeampia, sillä ne eivät sisältäneet Traun käsikirjoituksesta peräisin olevaa tekstiä. "Trimalchion pidot" julkaistiin ensimmäisen kerran painettuna erikseen vuonna 1664 (Martinus Statilius, Padova/Pariisi).


title: Satyricon

text: "Satyricon" on koostunut alun perin ainakin kahdestakymmenestä kirjasta, mutta niistä yksikään ei ole säilynyt kokonaan. Nykyisin tunnetut 141 yhtenäistä katkelmaa ovat peräisin teoksen kirjoista 14–16. Suomennos sisältää pääosan siitä, mitä teoksesta on säilynyt. Koska teoksesta puuttuu niin suuri osa ja säilyneetkin osat ovat katkelmallisia, teoksen juonesta on vaikea saada kokonaiskuvaa.


title: Satyricon

text: Teoksen päähenkilö on veijarimainen kertojaminä Encolpius, joka on hieman Odysseuksen tavoin saanut irvokkaan Priapos-jumalan vihat niskaansa ja kokee harharetkillään erilaisia vähemmän kunniallisia seikkailuja. Teoksen tapahtumat rakentuvat hänen sekä kahden muun keskeisen henkilön, Ascyltoksen ja Gitonin, ympärille. Sekä Encolpius että nuori elostelija Ascyltos ovat jollakin tavoin rappiolle joutuneita ja löyhämoraalisia nuoria reetoreita. Giton on Encolpiuksen kaunis nuori orjapoika, johon sekä Encolpius että Ascyltos ovat rakastuneet ja jonka suosiosta he kilpailevat koko teoksen säilyneen osan ajan.


title: Satyricon

text: Encolpius ja Giton ovat ilmeisesti tavanneet ensin, ja Encolpius on ottanut kauniin pojan poikarakastetukseen. Myöhemmin seurueeseen liittyy Ascyltos, joka myös tavoittelee poikaa ja josta Encolpius yrittää välillä päästä eroon. Teos kertoo päähenkilöiden harhailuista Italiassa kohti sen eteläosaa. Teoksen alkuosassa he ovat todennäköisesti olleet Massiliassa. Tämän jälkeen he päätyvät Neapoliin lähelle johonkin Campanian pikkukaupunkiin, mahdollisesti Puteoliin, jonne säilyneiden osien tapahtumat aluksi sijoittuvat. Säilyneen osan loppupuolella matka jatkuu meritse kreikkalaiseen Krotonin kaupunkiin.


title: Satyricon

text: Muita keskeisiä henkilöitä teoksessa ovat hajamielinen runoilijavanhus Eumolpus, reetori Agamemnon sekä pitojen isäntä Gaius Pompeius Trimalchio Maecenatianus. Eumolpus lausuu usein runojaan, joille muut eivät anna juurikaan arvoa.


title: Satyricon

text: "Satyricon" koostuu itsenäisinä kertomuksina toimivista episodeista, jotka kehyskertomus sitoo yhteen. Teoksessa vaihtelevat eri tyylit ja niiden mukaiset tunnelmat, ja se satirisoi monenlaisia puhetapoja ja tyylejä. Puheen repertuaarit vaihtelevat hovimaisesta eleganssista alatyyliin. Pitojen juhlallisista elkeistä lipsutaan brutaalin tyyliin, ja ylevään riimittelyyn sekoittuu vulgaareja sanontoja. Seuratessaan minäkertoja Encolpioksen seikkailuja lukija saa hämmästellä jo sitä, kuinka eri lailla päähenkilö puhuu eri tilanteissa. Encolpius on veijarimainen puhekoulun kasvatti, joka on kieleltään suvereeni ja muuttaa tyyliään tilanteesta riippuen. Henkilöt lukevat mielellään runojaan ääneen, mutta yleisö ei halua kuunnella niitä, ja usein lausuja saa jättää runonsa kesken. Orgioiden kuvaus on tarkoituksellisen katkonaista ja hämärää, myös kielellisiä tabuja rikotaan. Kun monet vapautetut orjat pitävät pidoissa puheita, vulgaarien puhetyylien kirjo on rikas, koska kukin puhuja käyttää kieltä omalla tavallaan.


title: Satyricon

text: Harharetkenä teos vertautuu Homeroksen "Odysseiaan" ja teos voidaankin nähdä sen parodiana. Yhtymäkohtia on lukuisia: samoin kuin Odysseusta vainosi Poseidon, samoin Encolpiusta vainoaa Priapos; Odysseus kohtaa matkoillaan Kirken, Encolpius puolestaan Circen; ja niin edelleen.


title: Satyricon

text: Satiirin ja parodisen eepoksen lisäksi "Satyriconissa" on myös näytelmällisyyttä ja farssia, eroottista sävyä miletolaisten kertomusten tyyliin, sekä kreikkalaisia romaaneja muistuttavia piirteitä. Tyylit muuntuvat eeppisestä torikuvauksesta melodramaattiseen haaksirikon kuvaukseen: siinä päähenkilö kuvittelee suurieleisesti hukkuvansa mereen yhdessä rakastettunsa kanssa.


title: Satyricon

text: "Satyriconin" alkuosa on kadonnut kokonaan. Sen sisällöstä voidaan kuitenkin tehdä joitakin päätelmiä säilyneen osan perusteella.


title: Satyricon

text: Encolpius on mahdollisesti toiminut teoksen alussa syntipukkina Massiliassa. Tuolloin tai viimeistään turmellessaan Quartilla-nimisen papittaren suorittamat pyhät menot hän on hankkinut hedelmällisyydenjumala Priapoksen vihat niskoilleen. Massiliasta matka on jatkunut ainakin Baiaeen.


title: Satyricon

text: Alkuosan tapahtumia, joihin säilyneessä osassa viitataan:


title: Satyricon

text: Teoksen keskiosasta on säilynyt osia kirjoista 14-16. Näistä muodostuvat seuraavat episodit:


title: Satyricon

text: Reetorin koulu: Agamemnon. Encolpius on reetori ja puhetaidonopettaja Agamemnonin seurassa ja yrittää saada puhujanlahjojensa avulla hankittua kutsun illallisille.


title: Satyricon

text: Ilotalo: Encolpius ja Ascyltos. Episodi on säilynyt hyvin katkelmallisena. Encolpius ja Ascyltos livistävät puhetilaisuudesta ja yrittävät löytää majapaikkaansa. He kuitenkin päätyvät ilotaloon ja joutuvat mukaan jonkinlaisiin orgioihin.


title: Satyricon

text: Majatalo: Giton. Ystävykset harhailevat erillään ilotalosta selvittyään, mutta kohtaavat jälleen toisensa. Giton ilmestyy ensimmäisen kerran kuvaan. Encolpius ja Ascyltos alkavat kiistellä pojasta, mutta pääsevät sopuun ja erkanevat sovinnolla.


title: Satyricon

text: Tori: varastettu viitta. Encolpius, Ascyltos ja Giton ovat jälleen yhdessä. Heiltä on hukkunut tunika, johon he olivat kätkeneet rahansa. Toisaalta heidän haltuunsa on päätynyt varastettu viitta. Henkilöt, joiden hallussa tunika on, syyttävät heitä viitan varastamisesta. Ystävyksiä uhkaa oikeusjuttu, mutta he onnistuvat kuitenkin välttämään sen.