title: Asevelvollisuus Suomessa

text: Puolustusvoimien tekemän loppukyselyn mukaan varusmiehet arvioivat armeija-ajan varsin positiiviseksi ja antavat siitä yleisarvosanaksi 4,1 (1–5). Puolustusvoimien koulutuskulttuuri on kehittynyt viimeisen kymmenen vuoden aikana positiivisesti ja on summamuuttujien perusteella tasolla 4,0 (1–5).


title: Asevelvollisuus Suomessa

text: Professori Vesa Kanniaisen väitöstutkimuksen mukaan pienen riskiluokan maalle vapaaehtoinen asepalvelus on oikea ratkaisu. Suuren riskiluokan maalle kansalliseen turvallisuuteen liittyvät näkökohdat sen sijaan puoltavat yleistä asevelvollisuutta; siihen liittyy laaja koulutettu reservi. Kanniaisen mukaan Suomi kuuluu historian valossa suuren riskiluokan maihin.


title: Asevelvollisuus Suomessa

text: Muun muassa Vihreä miesliike ja Sadankomitea ovat esittäneet, miten maanpuolustus olisi mahdollista järjestää ilman asevelvollisuutta. Kumpikin malli perustuu reserviläisarmeijaan, joka muodostetaan vapaaehtoisesti varusmiespalveluksen suorittaneista. Vihreän miesliikkeen mallissa reservin vahvuus olisi 137 000 miestä, Sadankomitean mallissa 50 000 miestä. Everstiluutnantti Rainer Peltoniemen mielestä laaja 900 000 miehen reservi on kuitenkin edelleen Suomelle tärkeä.


title: Asevelvollisuus Suomessa

text: Maanpuolustuskorkeakoulun vuonna 2014 julkaisemassa ”Yleisesikuntaupseerikurssi 56: Joukko vaihtoehtoja Puolustusvoimien tulevaisuuteen 2030” -työpaperissa esitellään yhtenä maanpuolustuksen toteuttamisen vaihtoehtona vapaaehtoisuuteen perustuva reserviläisarmeijamalli, jonka vahvuus on 100 000 miestä. Työpaperissa otetaan lähtökohdaksi tilanne, jossa 2000-luvun kehitystrendit jatkuvat. Tällöin puolustusmäärärahat pienenevät hiljalleen, ja puolustuksen keskinäisriippuvuus kasvaa. Sodan ajan vahvuus pienenee taloudellisten rajoitteiden ja tekniikan kehityksen seurauksena. Paperi huomauttaa, että esitetyn kehityskulun toteutuminen riippuu hyvin vahvasti siitä, millaisena turvallisuusuhkana Venäjä tulevaisuudessa koetaan. Tutkimus vertailee kolmea eri vaihtoehtoista maanpuolustuksen toteuttamistapaa: koko ikäluokan kouluttamista osittain sotilas-, osittain siviilitehtäviin, vapaaehtoismallia, jossa palvelukseen kannustetaan rahallisin kannustimin sekä osittain kaaderi-, osittain miliisijärjestelmää soveltavaa mallia. Työpaperin mukaan vapaaehtoismalli tuottaa toimiessaan nykyistä ammattitaitoisempia ja motivoituneempia sodan ajan joukkoja, mutta riskinä on, ettei henkilöstöä saada rekrytoitua riittävästi.


title: Asevelvollisuus Suomessa

text: Suomessa varusmiespalveluksen suoritusprosentti on perinteisesti ollut korkea, vuonna 2008 83 % ikäluokan miehistä suoritti varusmiespalveluksen. Osuus on kuitenkin nopeasti laskeva ja virallisten lukujen mukaan 2012 miehistä olisi enää 78% suorittanut asevelvollisuuden ja vuonna 2013 Aseistakieltäytyjäliitto ja Ohi on -kampanja arvioivat osuuden olevan selvästi alle 70%.


title: Asevelvollisuus Suomessa

text: Huolimatta kansainvälisestä kehityksestä, jossa länsimaissa vain paria poikkeusta lukuun ottamatta on luovuttu laajasti toimeenpannusta yleisestä asevelvollisuudesta, on nykyisen laajuisesta asevelvollisuudesta pitkään vallinnut Suomen politiikassa lähes täysi konsensus. 2000-luvulla jotkut poliitikot, esimerkiksi Paavo Arhinmäki, Osmo Soininvaara, Liisa Jaakonsaari ja Tarja Cronberg, ovat kuitenkin ehdottaneet harkittavaksi siirtymistä Norjan tapaiseen valikoivaan asepalvelukseen, jonka suorittaisi huomattavasti pienempi osa, esimerkiksi 30 % miehistä. Eduskunnan äänestäessä 4. joulukuuta 2007 uudesta asevelvollisuuslaista ainoa kiistakysymys oli se, tulisiko varusmiehille myöntää isyysvapaata 12 vai 18 päivää.


title: Asevelvollisuus Suomessa

text: Eduskuntapuolueista yleistä asevelvollisuutta kannattavat keskusta, RKP, perussuomalaiset ja kristillisdemokraatit. Järjestelmän uudistamista ja siirtymistä vapaaehtoisuuteen perustuvaan asepalvelukseen kannattavat puolestaan vihreät ja vasemmistoliitto. Sosialidemokraattien mukaan on syytä tehdä selvitys molempia sukupuolia koskevasta kansalaispalveluksesta. Kokoomuksen vuoden 2011 eduskuntavaaliohjelma ei tehnyt linjauksia asevelvollisuuden suhteen, mutta eräät korkean profiilin kokoomuspoliitikot, muun muassa Jyrki Katainen ja Alexander Stubb, ovat ilmaisseet pitävänsä nykykäytäntöä hyvänä.


title: Asevelvollisuus Suomessa

text: Vuonna 2009 Puolustusministeriö asetti Risto Siilasmaan johtaman selvitysryhmän selvittämään asevelvollisuuden yhteiskunnallisia vaikutuksia , mutta se ei loppuraportissaan esittänyt merkittäviä muutoksia vallitsevaan asevelvollisuusjärjestelmään. Työryhmän teki sen sijaan noin 80 ehdotusta asevelvollisten aseman ja varusmieskoulutuksen kehittämiseksi. Puolustusvoimat on toteuttanut ehdotuksista yli puolet ja pääosa tullaan toteuttamaan vuoden 2013 loppuun mennessä.


title: Asevelvollisuus Suomessa

text: Puolustusvoimain komentaja Ari Puheloinen arvioi toukokuussa 2010, että sodanajan joukkoja tullaan vähentämään nykyisestä 350 000:sta. Puolustusministeri Jyri Häkämies niin ikään arvioi toukokuussa 2010, että asevelvollisuusjärjestelmä muuttuu kiristyvän julkisen talouden ja kallistuvan puolustusmateriaalin seurauksena ja muutokset tulevat jo seuraavan hallituksen ohjelmaan


title: Asevelvollisuus Suomessa

text: Kansanedustaja Eero Heinäluoma totesi Porissa 22. heinäkuuta 2010 Suomi-areena keskustelutapahtumassa pitävänsä vihreiden kantaa valikoivasta asevelvollisuudesta maanpuolustuksellisesti ”vaarallisena”. Heinäluoma nosti esimerkiksi Ruotsin, jossa hän katsoi valikoivan asevelvollisuuden lopulta johtaneen ammattiarmeijaan. Vihreiden silloinen puheenjohtaja Anni Sinnemäki puolestaan sanoi samassa keskustelussa uskovansa, että Suomessa on vuoteen 2020 mennessä luovuttu yleisestä asevelvollisuudesta.


title: Asevelvollisuus Suomessa

text: Joulukuussa 2010 Vihreä miesliike julkaisi kannanoton, jossa esitettiin sekä nykyisen mallisen asepalveluksen että siviilipalveluksen ja totaalikieltäytyjien vankeusrangaistuksen lakkauttamista. Nykyistä järjestelmää korvaamaan kannanotossa ehdotettiin vapaaehtoisuuteen perustuvaa armeijaa. Kannanotossa ehdotettiin reservin pienentämistä siten, että koko ikäluokasta koulutettaisiin 12 % (noin 7 000 henkeä), ja tästä koituvilla säästöillä armeijan kalustoa pystyttäisiin päivittämään. Samalla myös varusmiesten palkkausta korotettaisiin entistä kilpailukykyisemmäksi. Toteutuessaan muutosten todettiin pidentävän miesten työuria ja olevan sekä eettisesti että tasa-arvon kannalta mielekkäämpiä Suomen puolustuksen pysyessä kuitenkin uskottavana.


title: Asevelvollisuus Suomessa

text: Helsingin Sanomien päätoimittaja Mikael Pentikäinen arvioi maaliskuussa 2011, että asevelvollisuus säilyy mutta yhä harvempi suorittaa sen ja reservin miesvahvuutta pienennetään ehkä kolmannekseen.


title: Asevelvollisuus Suomessa

text: Asevelvollisuuden lakkauttamiseksi aloitettiin kansalaisaloite ja Ohi on -kampanja syyskuussa 2013. Aloitteen mukaan asevelvollisuus on kansantaloudellisesti kallis, epätasa-arvoinen ja realistisia uhkakuvia ajatellen vanhentunut puolustusratkaisu. Aloite keräsi puolen vuoden aikana 7 533 kannattajaa, eikä näin ollen päätynyt eduskunnan käsittelyyn, mihin olisi tarvittu 50 000 kannattajaa.


title: Asevelvollisuus Suomessa

text: Maavoimien aiemman komentajan Raimo Jyväsjärven mukaan kriittisyys asevelvollisuutta kohtaan on Ukrainan kriisin myötä väistynyt tai kadonnut jopa kokonaan.


title: Asevelvollisuus Suomessa

text: Asevelvollisuutta on 2000-luvulla kyselyjen mukaan kannattanut n. 60–80 % suomalaisista. Ukrainan kriisin alkamisen jälkeen asevelvollisuuden kannatus on kaikissa ikäryhmissä noussut samalla, kun tunne Suomeen kohdistuvasta sotilaallisesta uhasta on lisääntynyt. Suurinta yleisen asevelvollisuuden kannatus on SDP:n ja keskustan kannattajien keskuudessa ja pienintä Vasemmistoliiton ja Vihreiden keskuudessa Maanpuolustuskorkeakoulun tutkija Arto Nokkala on arvioinut, että yleisestä asevelvollisuudesta on tullut osa suomalaisuutta ja tuki sille saattaa toimia muun ohessa protestina liialliseksi koettua kansainvälistymistä vastaan.


title: Asevelvollisuus Suomessa

text: Valtioneuvoston asettama Maanpuolustustiedotuksen suunnittelukunta MTS selvittää vuosittain kyselytutkimuksella suomalaisten kantaa asevelvollisuuteen. MTS:n kyselyssä asevelvollisuuden kannatusta mitataan kysymyksellä: "”Suomessa on käytössä miesten yleiseen asevelvollisuuteen perustuva puolustusjärjestelmä, jossa mahdollisimman suuri osa ikäluokasta saa sotilaallisen koulutuksen ja joka tuottaa suuren reservin. Pitäisikö nykyinen järjestelmä säilyttää vai siirtyä valikoivaan varusmiespalvelukseen, jolloin vain osa ikäluokasta saa sotilaallisen koulutuksen ja jolloin reservin määrä supistuisi, vai kokonaan siirtyä palkattuun, henkilömäärältään pienempään ammattiarmeijaan?”" Asevelvollisuutta vastustavan Ohi on -kampanjan taustaryhmä kritisoi vuonna 2014 MTS:n kysymyksenasettelua. Kampanjan mukaan kysymyksenasetteluun sekoitetaan reservin koon pienentämisen kannattaminen, ja asevelvollisuuden kannatusta paremmin mittaava kysymys kuuluisi seuraavasti: ""Suomessa on käytössä miesten asevelvollisuuteen perustuva puolustusjärjestelmä. Pitäisikö nykyinen järjestelmä säilyttää, vai pitäisikö nykyinen miehille pakollinen varusmiespalvelus muuttaa vapaaehtoiseksi, jonka jälkeen varusmies- tai siviilipalveluksesta kieltäytyviä miehiä ei enää tuomittaisi vankeuteen?""


title: Suomenlahden meripuolustusalue

text: Suomenlahden meripuolustusalue (lyhenne SLMEPA) oli toinen Suomen merivoimien meripuolustusalueista. Sen tukikohta oli Kirkkonummella, Upinniemessä.


title: Suomenlahden meripuolustusalue

text:
Joukko-osaston viimeisenä komentajana toimi 31. joulukuuta 2014 asti kommodori Markus Aarnio. Meripuolustusalueella oli oma esikunta, jota johti esikuntapäällikkö, vuonna 2014 komentaja Ismo Korhonen.
Esikunta jakautui seuraaviin yksiköihin:Suomenlahden meripuolustusalueen joukkoyksiköt olivat:Kaikki joukkoyksiköt sijaitsivat lopuksi Upinniemessä. Suomenlinnan rannikkorykmentti toimi aiemmin Isosaaressa Helsingin edustalla, josta sen toiminta siirtyi tammikuussa 2011 Upinniemeen. Joukko-osasto Kotkan rannikkoalue (KOTRA) liitettiin 1. tammikuuta 2007 Kotkan rannikkopataljoonana Suomenlahden meripuolustusalueen joukkoyksiköksi. Pataljoona toimi Kirkonmaalla, Haapasaaressa, Kotkan satamassa sekä Haminassa kasarmialueella, kunnes se lakkautettiin 31.12.2013 osana Puolustusvoimauudistusta.


title: Suomenlahden meripuolustusalue

text: Suomenlahden Meripuolustusalueelle astuivat palvelukseen kaikki merivoimien suomenkielisen koulutuksen saavat alokkaat. Alokasyksiköinä toimivat Suomenlinnan rannikkorykmentin neljä komppaniaa. Peruskoulutuskauden jälkeen osa siirtyi Saaristomeren meripuolustusalueelle.


title: Suomenlahden meripuolustusalue

text: Varusmiesten keskimääräinen palvelusaika SLMEPA:ssa oli yli 280 vuorokautta. Lähes kaikkien keskeisimpien miehistötehtävien palvelusaika oli vähintään 255 vuorokautta. Varusmiesjohtajat palvelivat maa- ja ilmavoimien tapaan 347 vuorokautta.


title: Suomenlahden meripuolustusalue

text: Joukko-osastona Suomenlahden meripuolustusalue lakkautettiin 1.1.2015, jonka jälkeen sen rannikkojoukko-osista perustettiin uusi Rannikkoprikaati. Laivastoyksiköt siirtyivät hallinnollisesti Rannikkolaivaston alaisuuteen. Joukkoyksikön piirissä harjoitettiin myös radioamatööritoimintaa kutsumerkillä OI2HJ Upinniemen Harjusta.


title: Suomenlahden meripuolustusalue

text: Joukko-osaston aikaisemmat nimet olivat "Suomenlahden Laivasto" (SLLaiv) vuoteen 1998 asti ja sitä ennen "Helsingin Laivastoasema" (HelLAs) vuoteen 1992 asti. Meripuolustuksen uudelleenorganisoinnin myötä 1. heinäkuuta 1998 Suomeen luotiin Suomenlahden ja Saaristomeren meripuolustusalueet. Näistä suurempaan, Suomenlahden meripuolustusalueeseen liitettiin joukkoyksikköinä Suomenlahden laivasto, Suomenlinnan Rannikkorykmentti SlRR ja Hangon Rannikkopatteristo HanRPsto. Joukko-osastona toiminut Kotkan rannikkoalue lakkautettiin 1. tammikuuta 2007, ja se liitettiin joukkoyksikkönä Suomenlahden meripuolustusalueeseen Kotkan rannikkopataljoonan nimellä.


title: Suomenlahden meripuolustusalue

text: Meripuolustusalueen kunniamarssi oli Suomenlahden marssi.


title: Suomenlahden meripuolustusalue

text: Laivastoaseman aikoina kokoonpanoon kuului myös torpedokoeasema ja merenmittaukseen erikoistunut yksikkö. Ennen aliupseerikoulu-nimitystä silloisen laivastoaseman joukkoyksikkö tunnettiin "Laivastokoulu"-nimellä (LaivK). Koulun johdossa toimi muun muassa komentajakapteeni Kari Aalto.


title: Jodi

text: Jodi on halogeeneihin kuuluva alkuaine, jonka kemiallinen merkki on I (), järjestysluku 53 ja CAS-numero 7553-56-2. Jodilla on 38 tunnettua isotooppia massaluvultaan 108–145. Kiinteässä olomuodossa jodi on väriltään violetinmustaa ja kaasuuntuessaan se on violettia. Jodi on saanut nimensä kreikan kielen violettia tarkoittavasta sanasta "iodes".


title: Jodi

text: Kiinteä jodi on harmaata, jossa on ruskean ja mustan sävyjä. Sen kiderakenne on rombinen. Kaasumainen jodi on violettia. Jodin haju on ärsyttävä. Kiinteä jodi sublimoituu eikä selkeästi nestemäistä jodia huomata välivaiheena.


title: Jodi

text: Jodi kuuluu halogeeneihin. Jodi reagoi usean aineen kanssa, mutta on vähemmän reaktiivinen kuin muut halogeenit. Jodi liukenee hyvin poolittomiin liuottimiin kuten kloroformiin, hiilidisulfidiin ja hiilitetrakloridiin. Jodi liukenee hieman veteen muodostaen keltaisen liuoksen. Se liukoisuus on noin 0,29 grammaa litraan (20 °C), ja liukoisuus kasvaa lämpötilan noustessa. Jodi liukenee hyvin muun muassa etanoliin, jossa se muodostaa ruskean kompleksin, sekä hiilitetrakloridiin ja hiilisulfidiin. Tärkkelyksen vesiliuoksessa se muodostaa tunnusomaisen sinisen kompleksin.


title: Jodi

text: Jodi reagoi joidenkin epämetallien kanssa, kuten typen, hiilen, fosforin ja hapen kanssa.


title: Jodi

text: Jodilla tavataan useita hapetuslukuja. Se voi muodostaa jodidin hapetusluvulla -I, hypojodiitin IO, jodiitin IO, jodaatin IO ja perjodaatin IO tai IO.


title: Jodi

text: Valtion ravitsemusneuvottelukunnan suositusten mukaan jodia tulisi saada 17 µg/vrk ravinnosta energiana saatua megajoulea kohti eli aikuisilla noin 150 µg/vrk. Suurimmaksi hyväksyttäväksi päiväsaanniksi on määritelty aikuiselle 600 µg/vrk. Jodin hyväksyttävän saantimäärän pitkäaikainen ylitys saattaa aiheuttaa myrkytysoireita.


title: Jodi

text: Finravinto 2012 -tutkimuksen mukaan suomalaiset naiset saivat jodia keskimäärin 190 µg/vrk ja miehet 235 µg/vrk kun teollisten elintarvikkeiden suolan oletettiin olevan jodioitua. Teolliset ruokavalmisteet eivät kuitenkaan aina sisällä jodioitua suolaa. Neljäsosa jodista saadaan ruokasuolasta. Jodia saadaan pääasiassa viljavalmisteista, maitovalmisteista ja liharuuista.. Valtion ravitsemusneuvottelukunta suosittelee jodioidun ruokasuolan käyttöä kaikessa ruoanvalmistuksessa. Myös elintarviketeollisuudessa, joukkoruokailussa ja erityisesti leipomoissa suositellaan jodioidun ruokasuolan käyttöä.


title: Jodi

text: Jodin puute voi aiheuttaa kilpirauhasen liikakasvun eli struuman. Jodia tarvitaan kilpirauhasessa kahden hormonin, tyroksiinin ja trijodityroniinin valmistamiseen. Jos elimistössä ei ole saatavilla riittävästi jodia, on vaarana kilpailevien halogeenien, kuten bromin, kertyminen jodin tilalle.


title: Jodi

text: Jodi on myrkyllistä nieltynä. Se aiheuttaa palovammoja iholle. Jodikaasu ärsyttää silmiä.


title: Jodi

text: Luonnossa tavataan vain yhtä isotooppia I. Jodin isotoopeilla on paljon lääketieteellisiä sovellutuksia.


title: Jodi

text: Jodin löysi ranskalainen Barnard Courtois vuonna 1811 valmistaessaan merilevästä salpietaria (kaliumnitraattia) ruutia varten. Jotta merilevästä saadaan kaliumnitraattia, se tuhkataan ja tuhka pestään vedellä. Ylimääräinen jäte tuhotaan rikkihapolla, jolloin Courtois huomasi, että tuhkasta nousi violettia höyryä. Courtois pystyi kiteyttämään höyryn kylmälle alustalle. Hänellä ei kuitenkaan ollut varaa tutkia löytöä enempää. Courtois antoi näytteen Charles Bernard Desormesille, Nicolas Clémentille, Louis-Joseph Gay-Lussacille ja André-Marie Ampèrelle. Marraskuussa 1813 Desormes ja Clément julkaisivat Courtoisin löydön. Gay-Lussac väitti aineen olevan hapen yhdiste. Ampère antoi näytteen Humphry Davylle, joka totesi sen olevan samankaltaista kuin kloori. Sana jodi tarkoittaa kreikankielellä violettia (). Jodin alkoholiliuosta joditinktuuraa eli jodispriitä käytettiin 1960-luvulle asti desinfiointiaineena.


title: Jodi

text: Jodin tärkeimmät esiintymisalueet ovat Chile ja Peru. Rikastuneille alueille tyypillistä on, että ne ovat joskus olleet meren peittämiä. Chile on maailman suurin jodin tuottaja ennen Japania, Venäjää ja Yhdysvaltoja. Tärkeimmät lähteet ovat natriumjodaatti ja natriumperjodaatti. Maan kuoressa sitä on noin 0,3–0,5 ppm.


title: Jodi

text:
Metallista jodia voidaan valmistaa jodidista antamalla sen reagoida kloorin kanssa.
Toinen vaihtoehto on antaa sen reagoida happamassa liuoksessa mangaanidioksidin kanssa. Sitä voidaan myös eristää helposti tislaamalla, sillä se sublimoituu helposti.


title: Jodi

text: Jodia voidaan käyttää haavojen puhdistamiseen. Tällöin käytetään jodin etanoliliuosta. Volframijodidia käytetään lampuissa parantamaan langan kestävyyttä. Hopeajodidia voidaan hyödyntää valokuvauksessa. Jodia käytetään myös lääketeollisuudessa ja väriaineissa.


title: Jodi

text: Jodin yhdisteitä voidaan käyttää metamfetamiinin valmistamisessa, minkä takia niiden myyntiä on rajoitettu.


title: Jodi

text: Jodin isotooppia I voidaan käyttää kilpirauhassyövän hoitoon. Jodia voidaan käyttää myös röntgentutkimuksissa varjoaineena.


title: Gestapo

text: Gestapo [gesˈtaːpo], koko nimeltään Geheime Staatspolizei () oli natsi-Saksan poliittinen turvallisuuspoliisiorganisaatio. Gestapo oli osa SS:n Sicherheitsdienstia (SD).


title: Gestapo

text: Gestapon tehtävä oli toimia poliittisena turvallisuuspoliisina, selvittää ”valtiolle vahingollisia taipumuksia” ja taistella niitä vastaan. Gestapon toimenkuvaan kuuluivat vakoilu-, maanpetos- ja sabotaasitapausten selvittely. Kenties yleisin työväline oli turvasäilö ("Schutzhaft"), joka oli kiertoilmaisu pidättämiselle ilman syytettä tai oikeuskäsittelyä, ja tarkoitti yleensä sulkemista keskitysleirille. Gestapon yleisiin työkaluihin kuului myös vangittujen häikäilemätön kiduttaminen.


title: Gestapo

text: Gestapo toimi koko valtakunnan alueella. Sen riveihin värvättiin ammattimaisia ja kokeneita poliiseja tavanomaisista poliisijoukoista. Sille annettiin suuremmat valtuudet kuin muille toimielimille, eikä sen toimia voitu alueellisella tasolla kieltää tai virkailijoita asettaa syytteeseen.


title: Gestapo

text: Gestapo eli "Die Geheime Staatspolizei", ’salainen valtionpoliisi’, perustettiin vuonna 1933 valtakunnallisen poliisiorganisaatiouudistuksen yhteydessä, jossa kaikki poliisiorganisaatiot alistettiin SS:lle. Uuden Gestapon ydin oli Hermann Göringin perustaman Preussin poliittisen turvallisuuspoliisin organisaatio. Virallisesti Gestapo perustettiin 26. huhtikuuta 1933 Hermann Göringin antamalla ensimmäisellä Gestapo-lailla. Göring määritteli Gestapon tehtäväksi "tutkia koko valtiossa kaikkea sellaista poliittista toimintaa, joka on valtiolle vaaraksi, ja kerätä ja arvioida näin tutkimalla saatuja tietoja.". Aluksi Gestapon toiminta oli rajoitettu vain Preussiin, missä se sai käsitellä natsihallinnon poliittisia vastustajia melko vapaasti sisäisestä tuomiovallasta ja hallituksen lainkäyttövallasta riippumatta. Preussiin perustettiin alueellisia toimipisteitä, ja Berliiniin perustettiin päämaja osoitteeseen Prinz Albrechtsstrasse 8, missä Gestapo toimi toukokuusta 1933 vuoteen 1945 saakka. Göring otti Gestapon perustamisen täysin omiin nimiinsä, ja hänet nimitettiin sen päälliköksi. Gestapon päivittäisestä hallinnosta vuosina 1933–1934 vastasi Rudolf Diels, jonka titteli oli "Salaisen valtionpoliisin tarkastaja". Järjestön hallinto-osasto opittiin tuntemaan nimellä Gestapa.


title: Gestapo

text: Gestapossa syntyi sisäisiä kiistoja, mikä sai sisäministeri Wilhelm Frickin pelkäämään, että siitä oli tulossa kaiken valtion sääntelyn ulkopuolinen natsiorganisaatio. Sen seurauksena Göring sääti asetuksen, jolla Gestapon valvonta siirrettiin pois Preussin sisäministeriöltä Göringin omien toimivaltuuksien piiriin Preussin pääministerinä. Marraskuussa 1933 säädettiin toinen Gestapo-laki, joka vahvisti Gestapon riippumattomuutta.


title: Gestapo

text: Huhtikuussa 1934 Göring nimesi Gestapon johtoon SS:n johtaja Heinrich Himmlerin, ja Himmlerin suojatti Reinhard Heydrich otti haltuunsa Gestapan eli organisaation hallinnollisen puolen. Samalla Gestapon toimivalta laajeni koko maahan. Vaikka Göring säilyttikin Gestapon päällikön tittelinsä, hän oli enää päällikkö vain näennäisesti, ja todellinen sananvalta Gestapossa oli Himmlerin SS:llä.


title: Gestapo

text: Vuonna 1935 annettu Gestapo-laki tunnusti Gestapon ainutlaatuisen aseman natsivaltion sisällä ja määräsi, ettei Gestapoa voitu asettaa syytteeseen tavallisessa tuomioistuimessa tai hallinto-oikeudessa. Gestapon tehtäväksi tuli tutkia kaikkia, jotka vaaransivat valtion, toteuttaa yhden yksittäisen johtajan tahtoa ja suojella Saksan kansaa kaikilta tuhoamispyrkimyksiltä niin sisältä kuin ulkoakin. Gestapon poliiseille annettiin laissa myös tutkinnan johtaminen sekä valtion keskitysleirien hallinta.


title: Gestapo

text: Kesäkuussa 1936 Himmleristä tuli Saksan poliisin päällikkö. Saksan poliisi jaettiin kahteen osastoon, joista Gestapo kuului Sipoon eli turvallisuuspoliisin päävirastoon, jonka johdossa oli Heydrich. Gestapan johtajana toimi Werner Best. Vuosina 1936–1945 Gestapon päällikkönä toimi Heinrich Müller.


title: Gestapo

text: Toisen maailmansodan alettua 27. syyskuuta 1939 natsi-Saksan poliisi- ja turvallisuuspalveluista muodostettiin yhtenäinen elin, RSHA, "Reichsicherheitshauptamt", ’Valtakunnan turvallisuuden keskusvirasto’, johon sulautettiin Gestapo, Sicherheitsdienst (SD), tavalliset poliisivoimat Orpo ja rikospoliisi Kripo.


title: Gestapo

text: Ensimmäisinä vuosina Gestapon keskeinen tavoite oli ollut natsien poliittisen ja uskonnollisen opposition tuhoaminen. Etenkin kommunistien kimppuun käytiin ankarasti, ja pelkästään vuonna 1933 kommunisteja pidätettiin noin 60 000 ja tapettiin 2000. Gestapo johti myös natsien toimintaa, jolla pyrittiin heikentämään kristinuskon vaikutusvaltaa saksalaisiin. Toisinajattelevia ja natseille kriittisiä kirkonmiehiä peloteltiin, painostettiin, vangittiin ja pahoinpideltiin. Hitlerin aikana kaikista saksalaisista papeista kolmannes joutui jollakin tapaa Gestapon toimien kohteeksi. Etenkin katolisia kohdeltiin epäluuloisesti. Jehovan todistajat kiellettiin vuonna 1935, ja Gestapo otti turvasäilöön kaikki löytämänsä liikkeen jäsenet.


title: Gestapo

text: 1930-luvun puolivälissä Gestapo alkoi toimia yhteistyössä rikospoliisi Kripon ja monien sosiaali- ja terveysviranomaisten kanssa ”yhteiskunnan ulkopuolisten” ryhmää vastaan. Gestapo alkoi käyttää rotuhygieenisiä termejä ja jahdata erilaisia ”epäsosiaalisia” henkilöitä kuten taparikollisia, homoseksuaaleja, prostituoituja, alkoholisteja, kerjäläisiä ja mustalaisia.


title: Gestapo

text: Juutalaisia Gestapo alkoi hätyytellä vuoden 1935 jälkeen Nürnbergin lakien tultua voimaan. Moniin Gestapon yksiköihin perustettiin ”rodunhäpäisytapauksiin” keskittyneitä osastoja, joille juutalaisia ilmiannettiin sukupuolisuhteista ei-juutalaisten kanssa. Gestapo tarkkaili ja häiritsi nimekkäitä juutalaisia myös monista muista syistä, ja vainot pahenivat vuosi vuodelta. Toisen maailmansodan aikana Gestapo oli vastuussa vuonna 1941 alkaneiden juutalaisten karkotusten järjestämisestä idän kuolemanleireille. Karkotettavien valinta ulkoistettiin paikallisten juutalaisyhteisöjen johdolle, mutta Gestapo piti itsellään viimeisen sanan kustakin karkotettavasta ja takavarikoi näiden omaisuuden. Moni Gestapon poliisi oli myös mukana Puolassa ja Neuvostoliitossa Einsatzgruppen-erikoisyksiköiden toteuttamissa joukkomurhissa.


title: Gestapo

text: Gestapon johtaja Müller katosi keväällä 1945 Berliinin pommituksissa. Heinrich Himmler saatiin kiinni, ja hän teki itsemurhan. Useimmat Gestapon johtohahmot pidätettiin Saksan hävittyä sodan. Adolf Eichmann pakeni mutta joutui myöhemmin kiinni Etelä-Amerikassa. Nürnbergin oikeudenkäyntien (marraskuusta 1945 lokakuuhun 1946) osana käytiin Gestapoa koskeva alaoikeudenkäynti. Gestapo tuomittiin 30. syyskuuta 1946 rikolliseksi organisaatioksi ja syylliseksi rikoksiin ihmisyyttä vastaan. Kaikki Gestapon poliisit ja johtavat hallintovirkamiehet todettiin yhteisvastuullisesti syyllisiksi. Alemmat toimistotyöntekijät ja avustajat sekä kaikki Gestapon palveluksesta ennen 1. joulukuuta 1939 poistuneet jäivät tuomion ulkopuolelle. Moni Gestapoon liitetty natsivastaaja kuten Göring tuomittiin kuolemaan. Useimmat keskeiset virkamiehet suorittivat enintään kolmen vuoden tuomion. Suurin osa Gestapon arkistoista oli tuhoutunut, joten Gestapon poliiseja oli vaikea saada syytteeseen sodan jälkeisissä "Entnazifizierung"-prosesseissa. Gestapon ilmiantajia tuomittiin yhteensä 603. Itä-Saksassa entiset gestapolaiset siivottiin tehokkaammin kuin Länsi-Saksassa, missä arviolta puolet Gestapon poliiseista sijoittui uudelleen julkishallinnon virkoihin.


title: Gestapo

text: Gestapolla ei ollut suurta työntekijämäärää, mutta sillä oli suuri vaikutus, koska ihmiset pelkäsivät että sen ilmiantajia on kaikkialla. Gestapon organisaatioon kuului enimmillään vuoden 1944 lopulla . Vuonna 1939 henkilömäärä oli noin . Aktiivipalveluksessa täyttä työaikaa tekeviä poliiseja Gestapossa oli enimmillään ; loput työntekijät olivat hallintovirkailijoita. Gestapolla oli myös vakoojia, mutta heidän määräänsä ei tiedetä. Suurtenkin kaupunkien Gestapo-asemat saattoivat olla hyvin pieniä: esimerkiksi Kölnissä Gestapon palveluksessa oli vuonna 1942 ainoastaan . Pienillä maaseutupaikkakunnilla Gestapolla ei yleensä ollut lainkaan henkilökuntaa.


title: Gestapo

text: Gestapon päämaja sijaitsi 27. syyskuuta 1939 alkaen Berliinissä valtakunnan pääturvallisuusviraston RSHA:n virastossa 4 (Amt IV). Päämajassa oli . He toimivat kuudessa eri jaostossa, joilla kullakin oli omat alueensa ja kohteensa:Gestapon päämajan johtajina toimi kokeneita entisiä rikospoliiseja, nuoria ja akateemisen koulutuksen saaneita urakeskeisiä hallintovirkamiehiä, sekä SD:n jäseniä, jotka tulivat Gestapoon natsipuolueen SS-koneiston kautta. Jaostopäälliköistä pahamaineisimpia oli jaosto B:n johtaja Adolf Eichmann, joka organisoi koko Euroopan kaikkien juutalaisten kuljetuksen kuolemanleireihin holokaustin aikana. Gestapon toimipaikan aluepäälliköt olivat nuoria, akateemisesti koulutettuja ja ideologian ajamia. Oikeustieteen yliopistotutkinto heistä vuonna 1938 oli , ja lähes puolet oli väitellyt tohtoriksi.


title: Gestapo

text: Gestapon rivijäsenet oli jaettu avustaviin rikospoliiseihin ("Kriminalassistent") ja rikosasiain sihteereihin ("Kriminalsekretär"). He olivat yleensä työväenluokkaa tai alempaa keskiluokkaa, eikä heillä ollut muodollista päättötodistusta tai yliopistotutkintoa. Gestapon alkuvaiheissa koko henkilöstö koostui aiemmin poliisivoimissa palvelleista. 1930-luvun kuluessa työntekijöiksi alettiin värvätä nuoria ja kokemattomia henkilöitä, joilta edellytettiin saksalaisia sukujuuria, hyvää fyysistä kuntoa sekä pika- ja konekirjoitustaitoa. Natsipuolueen jäsenyys ei ollut pakollinen. Sodan jälkeisissä tutkinnoissa Gestapon rivityöntekijät luokiteltiin tavallisiksi kansalaisiksi, ja heidät vapautettiin rikosvastuusta.


title: Gestapo

text: Jokainen Gestapon poliisi sai virkaan astuessaan käsikirjan, jossa oli yksityiskohtaiset ohjeet epäiltyjen jäljittämiseen, pidättämiseen ja kuulusteluun. Ohjeiden mukaan poliisin tärkein tehtävä oli kerätä ja turvata todisteet, kuulla todistajia, pitää kirjaa kaikista kuulusteluista ja tutkia yksityiskohdat huolellisesti. Tutkinnan aikana poliiseja neuvottiin käyttämään ”kaikkia soveltuvia tutkintatekniikoita”.


title: Gestapo

text: Gestapolla oli vakiintunut tapa käsitellä jutut. Useimmat jutut käynnistyivät jonkun kansalaisen ilmiannosta postitse, puhelimitse tai henkilökohtaisella käynnillä Gestapon toimipaikassa. Gestapon oman tarkkailun, ilmiantajan vihjeen tai natsien korttelivahdin tiedon kautta tutkinta käynnistyi harvemmin. Joskus Gestapo myös otti vankiloista vapautuneita poliittisesti epäilyttäviä henkilöitä välittömästi turvasäilöönsä.


title: Gestapo

text: Gestapo tutki kaikki kansalaisten tekemät ilmiannot. Jos henkilö pidätettiin, häneltä otettiin sormenjäljet ja hänet valokuvattiin. Kuulustelut olivat perinpohjaisia, ja kuulustelupöytäkirja oli useimpien juttujen tärkein tietolähde syyllisyyden tai syyttömyyden määrittämisessä. Kuulusteluissa käytettiin joskus kidutusta, etenkin Saksan valloittamilla alueilla. Tutkinnasta vastannut Gestapon poliisi laati lopuksi jutusta täysimittaisen kirjallisen raportin ja antoi omat suosituksensa jatkotoimista. Päätöksen siitä, lähetettiinkö syytetty keskitysleirille vai menikö juttu tuomioistuimeen tekivät osastopäällikkö sekä yleinen syyttäjä. Monet pidätetyistä vapautettiin ilman syytteitä. Syytettä seurasi oikeudenkäynti tuomioistuimessa. Keskitysleiriin lähettäminen oli aina vasta viimeinen keino.


title: Gestapo

text: Gestapolle tehdyistä ilmiannoista vain pieni osa johti oikeusistuimen antamaan tuomioon. Esimerkiksi Würzburgin alueella jutuista eteni oikeuteen, ja niistäkin vain yksi neljäsosa tuomioon. Ilmiannettujen ja syyllisiksi todettujen vankilatuomiot vaihtelivat yhdestä kuuteen kuukauteen. Gestapo oli saanut Reinhard Heydrichiltä määräyksen toimia pidättyväisesti kuulustellessaan tavallisia saksalaisia, eivätkä Gestapon poliisit pitäneet suurinta osaa kansalaisista todellisena poliittisena uhkana natsihallinnolle. Natsihallinnolle uskolliset kansalaiset vapautettiin usein syytteestä, jos kyseessä oli ollut vain humalassa tapahtunut purkaus. Tavallisilla kansalaisilla oli myös oikeus valittaa Gestapon toimista, jos ne olivat omavaltaisia.


title: Gestapo

text: Kaikista Gestapon tutkimista jutuista arviolta käynnistyi kansalaisten keskuudesta tulleesta ilmiannosta. Ilmiantajat kuuluivat yleensä alempaan keskiluokkaan ja työväenluokkaan, harvoin yläluokkaan tai koulutettuun keskiluokkaan. Miehiä ilmiantajista oli , ja miesten tekemät ilmiannot liittyivät työpaikan tai vapaa-ajan tapahtumiin. Naisten ilmiannot liittyivät aviomiesten, sukulaisten tai naapureiden tekemisiin, ja tyypillisesti tapauksiin liittyi perheriita. Usean ilmiannon takana olivat henkilökohtaiset motiivit, ja perusteettomia syytöksiä saatettiin esittää. Syytökset tutkittiin perusteellisesti, mutta vaikeasti todistettavat syytökset jätettiin usein huomiotta, eikä kodeissa esitettyjä natsienvastaisia lausuntoja pidetty vakavana uhkana hallinnolle.


title: Gestapo

text: Toinen Gestapolle tärkeä ilmiantojen lähde olivat paikalliset korttelivahdit, jotka tarkkailivat oman korttelinsa tapahtumia kuten liputuksia ja natsiparaateihin ja -kokoontumisiin osallistumisia.


title: Gestapo

text: Oikeusperustan ilmiannoille antoi vuonna 1933 säädetty ja seuraavana vuonna täydennetty ”Asetus Kansallisen liikkeen suojelemiseksi hallintoon kohdistuvilta vihamielisiltä hyökkäyksiltä”. Asetus määräsi vankeudella rangaistaviksi kaikki ”kansaa kiihottavat” huomautukset ketä tahansa valtiollista tai natsipuolueen henkilöä vastaan. Esimerkiksi vuonna 1937 Saksassa Gestapolle ilmoitettiin noin ”pahantahtoisen panettelun” tapausta. Syyskuusta 1939 alkaen määriteltiin rikokseksi myös ulkomaisten radiolähetysten kuuntelu, mikä johti lukuisiin ilmiantoihin ja pidätyksiin.


title: Albert Speer

text: Berthold Konrad Hermann Albert Speer (19. maaliskuuta 1905 Mannheim, Saksa – 1. syyskuuta 1981 Lontoo, Iso-Britannia) oli natsi-Saksan pääarkkitehti ja myöhemmin teollisuudesta vastaava varusteluministeri Fritz Todtin seuraajana.


title: Albert Speer

text: Speer liittyi kansallissosialistiseen puolueeseen 1931 ja nousi nopeasti Adolf Hitlerin lähipiiriin. Hänet nimitettiin puolueen viralliseksi arkkitehdiksi 1934. Speer suunnitteli muun muassa Nürnbergin puoluepäivien rakennelmat ja Berliinin uuden valtakunnankanslian sekä laati suunnitelmat Berliinin muuttamiseksi Welthauptstadt Germaniaksi. Vuonna 1942 Hitler nimitti Speerin varusteluministeriksi kuolleen Fritz Todtin tilalle. Speer huolehti toisen maailmansodan viimeiset vuodet Saksan sotatarviketuotannosta, käyttäen apunaan sotavanki- ja keskitysleirien työvoimaa.


title: Albert Speer

text: Nürnbergin oikeudenkäynneissä Speer osoitti muista natsijohtajista poiketen avointa katumusta, mutta kiisti tienneensä holokaustista ja juutalaisten joukkotuhosta. Sittemmin hänen on kuitenkin todistettu osallistuneen muun muassa Auschwitzin tuhoamisleirin suunnitteluun. Hänet tuomittiin orjatyövoiman käytöstä kahdenkymmenen vuoden vankeusrangaistukseen Spandaun vankilaan. Vapauduttuaan Spandausta 1966 Speer eli vielä 15 vuotta ja julkaisi useita omaelämäkerrallisia teoksia toiminnastaan kolmannen valtakunnan aikana.


title: Albert Speer

text: Albert Speer seurasi isänsä ja isoisänsä jälkiä arkkitehdiksi, opiskellen alaa Berliinin teknillisessä instituutissa. Opiskeluidensa jälkeen hän siirtyi itse luennoimaan. Vuonna 1928 Speer meni naimisiin Margarete ”Margret” Weberin kanssa. Vuosien saatossa pariskunnalle syntyi kuusi lasta (Albert, Hilde, Margarete, Arnold, Fritz ja Ernst). Albert Speer Jr. seurasi myöhemmin isänsä jalanjälkiä. Hänestä tuli kuuluisa kaupunkisuunnittelija. Vuonna 1932 Speer jätti Berliinin ja muutti synnyinkaupunkiinsa Mannheimiin. Hän perusti sinne arkkitehtitoimiston, muttei saanut yhtään suunnittelutehtävää.


title: Albert Speer

text: Vuonna 1931 muutamat hänen oppilaansa houkuttelivat hänet mukaansa kansallissosialistisen puolueen kokoukseen, jossa puhuneen Adolf Hitlerin sanat tekivät häneen suuren vaikutuksen ja hän liittyi puolueeseen.


title: Albert Speer

text: Speerin ensimmäinen työ puolueen sisällä oli Joseph Goebbelsin tilaama propagandaministeriön uudistus. Se onnistui niin hyvin, että Goebbels suositteli Speeriä Hitlerille.


title: Albert Speer

text: Kun valtakunnan entinen pääarkkitehti Paul Troost kuoli 1934, Speer valittiin hänen sijaisekseen puolueen ykkösarkkitehtina. Speer toteuttikin monia kansallissosialistien kuuluisista töistä – kuten Nürnbergin puoluepäivien rakenteet ja ilmavalvontavalonheittimien yötaivaalle heittämien sinisten kiilojen muodostaman ”katedraalin”, joka mykisti muun muassa Olavi Paavolaisen, kuten hän kirjassaan "Kolmannen valtakunnan vieraana" kertoo. Hitler, joka nuorukaisena oli itse haaveillut arkkitehdin urasta, ihastui Speeriin ja hänen ideoihinsa. Speeristä tuli Hitlerin luotettu, jonka kanssa tämä keskusteli tuntikausia arkkitehtuurista ja taiteesta.


title: Albert Speer

text: Suurinta osaa kansallissosialistien mahtipontisista rakennushankkeista ei kuitenkaan koskaan rakennettu. Hitlerin käskystä Speer teki suunnitelmat Berliinin uudelleenrakentamiseksi ”maailmanpääkaupunki Germaniaksi” ("Welthauptstadt Germania"), josta tulisi koko Euroopan pääkaupunki ja maailman mahtavin metropoli Saksan voitettua toisen maailmansodan. Suunnitelmasta ehti toteutua vain yksittäisiä osia – kuten valtava valtakunnankanslia – ja ne pääsääntöisesti tuhottiin sodan jälkeen.


title: Albert Speer

text: Vuonna 1942 Hitler, joka oli henkilökohtaisesti mieltynyt Speeriin, nimitti hänet varusteluministeriksi lento-onnettomuudessa kuolleen Fritz Todtin tilalle. Speer ryhtyikin määrätietoisesti työskennellen parantamaan valtakunnan teollisuustuotantoa, käyttäen useimmiten apuna sota- ja keskitysleirivankien orjatyövoimaa.


title: Albert Speer

text: Varusteluministerinä Speer vieraili Suomessa vuodenvaihteessa 1943–1944. Hän lensi Rovaniemelle ja matkusti sieltä autokyydillä 500 kilometriä pohjoisemmaksi Petsamoon, jossa tutustui nikkelikaivosten tuotantotilanteeseen, ja kaivoksen rakennusten teräsbetonisen suojakuvun rakentamiseen. Speer kävi myös Wehrmachtin pohjoisimmassa tukikohdassa Kalastajasaarennossa. Matkan aikana hän näki ensimmäistä kertaa sodan aikana omakohtaisesti sotilaan kaatuvan, kun korpraali hänen viereltään kuoli tarkka-ampujan luotiin. Järkyttävä kokemus teki Speeriin voimakkaan vaikutuksen.


title: Albert Speer

text: Liittoutuneiden joukkojen lähestyessä Berliiniä 1945 Speer esti toiminnallaan Hitlerin määräämän poltetun maan taktiikan toteutumisen, joka olisi tarkoittanut Saksan valtakunnan siltojen, tehtaiden ja kulkuyhteyksien tuhoamista. Omien sanojensa mukaan Speer kertoi tästä suoraan Hitlerille sodan viimeisinä hetkinä, mutta lopulta Hitler piti Speeriä lojaalina ystävänään, aina loppuun saakka.


title: Albert Speer

text: Nürnbergin oikeudenkäynnissä Speer osoitti avointa katumusta ja poikkesi siten muista natsijohtajista. Hän kuitenkin väitti olleensa tietämätön holokaustista ja juutalaisten tuhoamisesta, vaikka olikin käyttänyt keskitysleirivankeja työvoimanaan. Speer tuomittiin pääasiallisesti orjatyövoiman käytöstä 20 vuoden vankeusrangaistukseen Spandaun vankilaan, myöhemmin hänen roolinsa holokaustin toteutuksessa on selvinnyt huomattavasti tätä suuremmaksi. Vapauduttuaan 1966 hän julkaisi useita osin elämäkerrallisia kirjoja ennen kuolemaansa Lontoossa 1981.


title: Suomen maavoimat

text: Maavoimat on yksi kolmesta Suomen puolustusvoimien puolustushaaroista merivoimien ja ilmavoimien ohella. Maavoimien tehtävät ovat Suomen maa-alueen puolustaminen, virka-avun antaminen muille viranomaisille sekä kansainväliset kriisinhallintaoperaatiot. Rauhan aikana maavoimien joukko-osastojen päätehtävänä on kouluttaa asevelvollisista valmiutta kohotettaessa perustettavat maavoimien joukot. Maavoimat muodostaa pääosan puolustusvoimien sodanajan vahvuudesta. Maavoimiin kuuluu mm. jalkaväki-, kenttätykistö-, ilmatorjunta-, pioneeri-, viesti- ja huoltojoukkoja.


title: Suomen maavoimat

text: Maavoimia johtaa maavoimien komentaja, 1. elokuuta 2017 alkaen kenraaliluutnantti Petri Hulkko.


title: Suomen maavoimat

text: Maavoimat jakautuu aselajeihin, jotka Suomessa ovat:Lain puolustusvoimista (11. toukokuuta 2007/551) mukaan maavoimiin kuuluu maavoimien esikunta, aluetoimistoja, sotilaslaitoksia ja joukko-osastoja. Sitä johtaa maavoimien komentaja. Maavoimien esikunta sijaitsee Mikkelissä.


title: Suomen maavoimat

text: Vuodesta 2015 alkaen joukko-osastoja on kahdeksan. Joukko-osastojen päätehtävä on kouluttaa puolustusvoimien rauhan ja sodan ajan joukkoja. Useimmat joukko-osastot koostuvat joukkoyksiköistä, jotka jakautuvat edelleen perusyksiköihin. Joukko-osastot ovat suoraan maavoimien komentajan johdossa. Osaan joukko-osastoista kuuluu yksi tai useampi aluetoimisto, jotka vastaavat asevelvollisuusasioista alueellaan.Maavoimien sodan ajan joukot jakautuvat operatiivisiin joukkoihin, joiden vahvuus on 61 000 henkilöä, sekä alueellisiin joukkoihin, joiden vahvuus on 176 000 henkilöä. Maavoimien 1. tammikuuta 2008 voimaan astuneessa johtamisorganisaatiossa maavoimia johtaa maavoimien esikunta. Maavoimien esikunnan alaisena toimii useampia, myöhemmin yksi armeijakunnan esikunta, jotka johtavat suorityskykyisimpiä joukkoja, sekä neljä operatiivista sotilaslääniä, joiden alaisuudessa toimii pääosin paikallisiin tehtäviin tarkoitettuja joukkoja.


title: Suomen maavoimat

text: Operatiiviset joukot:Alueelliset joukot:Pääesikunnan maavoimaesikunnassa tehtiin päätös perustaa Mikkeliin 1. tammikuuta 2008 Ilmavoimien esikunnan ja Merivoimien esikunnan kaltainen puolustushaaraesikunta, Maavoimien esikunta, jolloin Pääesikunnalle jäi yleisesikunnan tehtävät. Myös maavoimien komentajan virka puolustusvoimissa on uusi.


title: Suomen maavoimat

text: Samalla vanhat maanpuolustusalueet ja sotilasläänit esikuntineen lakkautettiin.


title: Suomen maavoimat

text: 1960-luvulla tehtiin armeijassa uudistuksia, muun muassa otettiin käyttöön RK 62, T-54 ja M62-maastokuvio.


title: Suomen maavoimat

text: Puolustusvoimauudistuksen vaikutukset astuivat voimaan maavoimissa 1. toukokuuta 2015 mennessä. Uudistuksen myötä sotilasläänit lakkautettiin ja aluetoimistot organisoitiin osaksi joukko-osastoja, jotka siirtyivät suoraan Maavoimien esikunnan alaisuuteen. Hämeen rykmentti ja Pioneerirykmentti lakkautettiin 31. joulukuuta 2014. Lisäksi neljän joukko-osaston asema itsenäisenä hallintoyksikkönä lakkasi. Tykistöprikaati liitettiin Porin prikaatiin, Viestirykmentti Panssariprikaatiin, Lapin ilmatorjuntarykmentti Jääkäriprikaatiin ja Reserviupseerikoulu Maasotakouluun.


title: Suomen maavoimat

text: Vuoteen 2008 asti maavoimia johdettiin Pääesikunnan maavoimaesikunnasta ja Suomi oli jaettu kolmeen maanpuolustusalueeseen, joilla oli omat komentajansa. Maanpuolustusalueiden lakkauttamisen ja yhtenäisen Maavoimien esikunnan perustamisen jälkeen komentajana ovat toimineet:Yksi Suomen maavoimien näkyvimmistä erityispiirteistä on tykistö, jonka numeromääräinen vahvuus on läntisen Euroopan suurin.


title: Koskela (Helsinki)

text: Koskela () on Helsingin 26. kaupunginosa, jossa on asukkaita noin 3 300. Sitä reunustavat Käpylä, Kumpula, Vanhakaupunki ja Oulunkylä. Helsingin piirijaossa Koskela lasketaan osaksi "Vanhankaupungin peruspiiriä".


title: Koskela (Helsinki)

text: Koskelan voidaan katsoa jakautuvan kahteen alueeseen: pienen luonnontilassa olevan kaistaleen pohjoispuoliseen omakotitaloalueeseen ja eteläpuoliseen kerrostaloalueeseen. Koskelassa on mm. vanhainkoti, kaksi lastenkotia, koulu, päiväkoti, nuorisotalo, keskuspesula (purettu 2012) ja Koskelan vanhustenkeskus. Kaupunkikuvaan kuuluvat varikot Koskelan bussi- ja raitiovaunuvarikko eivät kuulu Koskelaan nimistään huolimatta. Puu-Koskelassa kadut on nimetty uusmaalaisten kuntien mukaan.


title: Koskela (Helsinki)

text: Vanhaankaupunkiin vuonna 1550 perustettu Helsingin kaupunki perustettiin Koskelan kylään. Nimensä (Forsby) kylä oli saanut Vantaanjoen suulla pauhaavasta Vanhankaupunginkoskesta. Samaisesta koskesta juontuu myös Helsingin ruotsinkielisessä nimessä (Helsingfors) esiintyvä sana "fors" (koski).


title: Koskela (Helsinki)

text: Ennen 1990-luvun alun lamaa Koskelassa oli useita kioskeja ja kauppoja. Laman jälkeen näistä jäi jäljelle enää yksi keskellä kerrostaloaluetta nuorisotalon vieressä sijaitseva Alepa-kauppa. Kerrostaloalueella on muun muassa HKL:n henkilöstön työsuhdeasuntoja, kaupungin vuokra-asuntoja, opiskelija-asuntoloita, invalidien asuntoja ja vanhusten asuntoja. 1990-luvun puolivälin jälkeen aloitetut rakennusten pintaremontit ovat muuttaneet alueen kasvoja huomattavasti.


title: Koskela (Helsinki)

text: Koskelassa sijaitsee bussilinjan 55 päätepysäkki, minkä lisäksi Koskelaa palvelevat Koskelantietä ajavat linjat 57, 518 ja 848 sekä Käpyläntietä ja Oulunkyläntietä liikennöivät linjat 52 ja 65. Lahdenväylän liikennekäytävän linjat kulkevat Koskelassa, mutta ohittavat asuinalueet noin kilometrin etäisyydellä. Sekä Käpylän että Oulunkylän lähijuna-asemille on Koskelan runsasväkisemmältä kerrostaloalueelta hieman yli kilometrin matka.


title: Koskela (Helsinki)

text: Koskelan vanhustenkeskus eli entinen Koskelan sairaala on saanut alkunsa vuonna 1912 perustetusta Forsbyn vaivaistalosta ja työlaitoksesta, joka myöhemmin muutettiin Helsingin kaupungin kunnalliskodiksi. Vuonna 1957 siitä tuli "Koskelan sairaskoti", myöhemmin Koskelan sairaala.


title: Koskela (Helsinki)

text: Sairaalan alueella on toiminut myös vuonna 1971 perustettu "Käpylän terveysasema", joka aluksi toimi kahdessa tavallisessa asuinhuoneistossa osoitteessa Käpyläntie 12. Kesällä 1983 terveysasema muutti uuteen osoitteeseen, Käpyläntien ja Kullervonkadun kulmaan.


title: Luftwaffe (Bundeswehr)

text: Luftwaffe (suomeksi kirjaimellisesti "ilma-ase") eli Saksan liittotasavallan ilmavoimat on Saksan asevoimien () ilmapuolustuksesta vastaava puolustushaara. Ilmavoimat kuten Saksan muut puolustushaarat on vahvasti sidottu Naton järjestelmiin. Siinä palveli vuoden 2014 lopussa 29 076 henkeä, mikä tekee siitä Euroopan unionin neljänneksi suurimman Britannian, Ranskan ja Italian jälkeen. Vaikka ilmavoimien budjettia on merkittävästi leikattu kylmän sodan päätyttyä, Luftwaffe on edelleen eräs parhaiten varustettuja ilmavoimia maailmassa. Vuonna 2014 pääosa kalustosta oli kuitenkin lentokiellossa.


title: Luftwaffe (Bundeswehr)

text: Ilmavoimat perustettiin kylmän sodan aikana vuonna 1956 Länsi-Saksan asevoimien osaksi. Saksan jälleenyhdistyttyä vuonna 1990 siihen sulautettiin osa vuonna 1956 perustetun Saksan demokraattisen tasavallan ilmavoimista. Ilmavoimilla ei ole minkäänlaista organisatoorista jatkuvuutta vuonna 1935 perustettuihin Saksan ilmavoimiin, joka lakkautettiin täysin 1945–1946 toisen maailmansodan päätyttyä. Nimi Luftwaffe on tavallinen saksan kielinen ilmavoimia tarkoittava sana eikä siten kytke eri aikakausia toisiinsa.


title: Luftwaffe (Bundeswehr)

text: Ilmavoimien komentajana on kenraaliluutnantti Karl Müllner. Vuonna 2013 ilmavoimat oli sijoitettu kahteentoista tukikohtaan, joista kolmessa ei ollut lentoyksiköitä. Lisäksi ilmavoimien yksiköitä on sijoitettu kolmelle siviilikentälle.


title: Luftwaffe (Bundeswehr)

text: Toisen maailmansodan jälkeen saksalainen sotilasilmailu oli Versailles’n rauhansopimuksen ehtojen perusteella kokonaan kielletty. Tilanne muuttui Saksan liittotasavallan liityttyä vuonna 1955 Natoon, jolloin länsiliittoutuneet uskoivat tarvitsevansa Saksaa puskuriksi Neuvostoliiton ja sen johtaman Varsovan liiton mahdollista hyökkäystä vastaan. Siten Saksa 9. tammikuuta 1956 perusti asevoimiensa uudeksi puolustushaaraksi ilmavoimat ().


title: Luftwaffe (Bundeswehr)

text: Useat tunnetut toisen maailmansodan taistelulentäjät värväytyivät perustettuihin ilmavoimiin ja he saivat täydennyskoulutusta Yhdysvalloissa ennen paluuta Saksaan, jonka ilmavoimien varustus oli päivitetty Yhdysvalloista hankitulla kalustolla. Lentäjinä olivat muun muassa Erich Hartmann, Gerhard Barkhorn, Günther Rall ja Johannes Steinhoff, josta lopulta tuli ilmavoimien komentaja ja hänen seuraajakseen Rall. Ilmavoimien tarkastajanakin oli toisen maailmansodan aikainen lentäjä Josef Kammhuber, joka jäi eläkkeelle 1962.


title: Luftwaffe (Bundeswehr)

text: Tammikuussa 1956 ensimmäiset palvelukseen saapuvat tulivat Nörvenichin lentotukikohtaan. Samana vuonna ilmavoimat vastaanotti ensimmäiset Yhdysvalloissa valmistetut lentokoneensa Republic F-84F Thunderstreakit. Aluksi ilmavoimat oli jaettu kahteen johtoportaaseen. Pohjois-Saksassa olevaan brittijohtoiseen liittoutuneiden 2. taktisiin ilmavoimiin liitettyyn ja Etelä-Saksan yhdysvaltalaisjohtoiseen liittoutuneiden 4. taktisiin ilmavoimiin liitettyyn osaan.


title: Luftwaffe (Bundeswehr)

text: Vuonna 1957 ilmavoimiin liitettiin maavoimien Rendsburgiin sijoitetut ilmatorjuntajoukot, joiden laajentaminen samalla aloitettiin. Ensimmäisenä operatiivisen valmiuden saavuttanutta laivuetta Erdingin lentotukikohtaan sijoitettua 61. kuljetuslentolaivuetta seurasi Bücheliin sijoitettu 31. hävittäjäpommittajalaivue. Vuonna 1958 ilmavoimat vastaanotti ensimmäiset varusmiehensä ja vuotta myöhemmin ilmavoimat ilmoitti Kaufbeureniin sijoitetun 11. ohjusrykmentin, jonka aseistuksena olivat MGM-1 Matador taktiset ydinkärjin varustetut ohjukset, olevan operatiivisessa valmiudessa. Samana vuonna North American F-86 Sabre -hävittäjin varustettu hävittäjärykmentti 71 saavutti operatiivisen valmiuden Ahlhorner Heiden lentotukikohdassa. Kaikki koneet olivat jo tuolloin varustettu edelleen käytössä olevalla kansallisuustunnuksella rautaristillä, minkä lisäksi koneiden pyrstöissä oli Saksan lippu.


title: Luftwaffe (Bundeswehr)

text: Ilmavoimien ensimmäinen sodan jälkeinen uudelleenorganisointi alkoi 1963. Kumpikin olemassa oleva johtoporras jaettiin kahtia sekä luotiin erillinen tukiorganisaatio. Lisäksi muodostettiin 7. divisioona Schleswig-Holsteiniin, jonne sijoitettiin lento-, ohjus- ja huoltoyksiköitä sekä Saksan laivaston ilmavoimat. Se asetettiin samalla Allied Forces Baltic Approachesin alaisuuteen.


title: Luftwaffe (Bundeswehr)

text:
Vuonna 1960 ilmavoimat vastaanotti ensimmäiset Lockheed F-104 Starfighter -hävittäjät, jotka olivat palveluksessa kylmän sodan päättymiseen saakka viimeisen poistuessa palveluksesta 1991. Kaikkiaan koneita vastaanotettiin 916 kappaletta, joista 292 tuhoutui lento-onnettomuuksissa. Onnettomuuksissa sai surmansa kaikkiaan 116 lentäjää. Onnettomuudet, joita oli tapahtunut vuonna 1965 27 ja 17 lentäjää oli saanut surmansa, aiheuttivat vuonna 1966 kriisin.
Saksojen yhdistyttyä lokakuussa 1990 Saksan demokraattisen tasavallan ilmavoimien henkilöstö ja kalusto liitettiin Saksan liittotasavallan ilmavoimiin. Samalla kansallisuustunnukset vaihdettiin rautaristiin. Palvelukseen jäänyt kalusto sijoitettiin Strausbergiin perustettuun 5. divisioonaan, joka vuonna 1993 nimettiin 3. divisioonaksi ja se siirrettiin Gatowiin Berliiniin. Divisioona liitettiin Natoon vuonna 1995.


title: Luftwaffe (Bundeswehr)

text: Suuri osa kalustosta oli yhteensopimatonta Naton kanssa, joten siitä osa romutettiin ja osa myytiin kalustoa käyttäville Euroopan maille. Poikkeuksena oli Preschenin lentotukikohtaan sijoitettu hävittäjälentorykmentti 3 ”Vladimir Komarov”, jonka kalustona olivat MiG-29-hävittäjät. Yksikkö nimettiin 1. kesäkuuta 1993 hävittäjälentorykmentti 73:ksi ja 1. lokakuuta 1994 se sai päätökseen siirtymisensä Laagen lentotukikohtaan. Ilmavoimat päätti luopua Eurofighter Typhoonien hankinnan myötä MiG-29-koneista. Saksan liittotasavalta myi yhden MiG-29:n Yhdysvalloille kokeita varten ja loput 23 Puolalle nimellisestä yhden euron kappalehinnasta.


title: Luftwaffe (Bundeswehr)

text:
Ensimmäistä kertaa toisen maailmansodan jälkeen Luftwaffe osallistui sotatoimiin Naton Kosovo-operaatiossa, tosin ainoastaan tukitehtävissä.
Ilmavoimat on käyttänyt muun muassa seuraavia konetyyppejä:


title: Kriegsmarine

text: Kriegsmarine () oli Saksan asevoimien meripuolustuksesta vastannut puolustushaara, joka perustettiin toukokuussa 1935 suoritetun kansallisten asevoimien uudelleenorganisoinnin yhteydessä. Laivaston perustaminen rikkoi ensimmäisen maailmansodan rauhansopimuksen Saksalle asettamia rajoituksia. Sen edeltäjä oli Weimarin tasavallan aikainen laivasto Reichsmarine.


title: Kriegsmarine

text: Kriegsmarine koostui yksittäisistä isommista laivoista, useampia laivoja sisältävistä laivasto-osastoista ja erilaisista maalla sijaitsevista huoltosatamista ja muusta kalustosta. Toisen maailmansodan aikana Kriegsmarinessa palveli yhteensä 1,5 miljoonaa sotilasta ja sen menetykset sodan aikana olivat 65 000 kuollutta, 105 000 kadonnutta ja 21 000 haavoittunutta.


title: Kriegsmarine

text: Kriegsmarinen pääalukset olivat taistelulaivat "Bismarck" ja "Tirpitz", ”taskutaistelulaivat” "Lützow", "Admiral Scheer" ja "Admiral Graf Spee", taisteluristeilijät "Scharnhorst" ja "Gneisenau", kolme raskasta risteilijää, kuusi kevyttä risteilijää, sukellusveneet ja muut pienemmät alukset. Kahta ensimmäisen maailmansodan aikaista taistelulaivaa käytettiin pääasiassa koulutukseen.


title: Kriegsmarine

text: Taistelulaivat olivat kooltaan ja tulivoimaltaan verrattavissa Ison-Britannian kuninkaallisen laivaston suurimpiin aluksiin, mutta kuninkaallisen laivaston valtava toimintakapasiteetti ja alusten lukumäärä ylittivät Kriegsmarinen koon monin verroin. "Bismarck" ja "Tirpitz" olivat bruttovetoisuudeltaan yli 50 000 tonnia ja aseistuksena niissä oli kahdeksan 380 mm tykkiä.Muita merkittäviä taisteluita olivat "Admiral Graf Speen" tuho Río de la Platalla ja Taistelu Atlantista. Pienempiin yhteenottoihin kuuluivat "HMS Royal Oakin", "Bismarckin" ja "HMS Hoodin" upotukset.


title: Kriegsmarine

text: Ylin sodanjohto ei juurikaan arvostanut merivoimien toimintakykyä, ja se taistelikin liittoutuneiden suurta ylivoimaa vastaan. Sodan loppupuolella vihollisen ilmavoimat olivat nujertaneet suurimman osan sen yksiköistä, mutta pienemmät alukset operoivat aina sodan viimeisiin hetkiin saakka.


title: Kriegsmarine

text: Kriegsmarinen olemassaolon aikana sen kolme komentajaa ("Oberbefehlshaber des Marine") olivat:Yhteensä 51 hävittäjää suunniteltu, joista ainoastaan 40 saatiin sodan aikana palveluskäyttöön. Lisäksi palveluskäytössä oli kolme sotasaalisalusta:


title: Kriegsmarine

text: Vuonna 1936 Kriegsmarine ryhtyi rakentamaan Saksan ensimmäistä lentotukialusta Graf Zeppeliniä, mutta sen rakennustyöt keskeytettiin myöhemmin.


Saksan kansallissosialistinen työväenpuolue ( , lyh. NSDAP), joka nykyisin tunnetaan puhekielessä yleisimmin natsipuolueena, oli Saksan valtakunnan johtava puolue vuosina 1933–1945. Keskeinen henkilö puolueen nousussa oli valtakunnankansleriksi noussut Adolf Hitler. Puolueen virallinen ideologia oli kansallissosialismi.


title: Saksan kansallissosialistinen työväenpuolue

text: Kansallissosialistisen puolueen valtakausi kesti valtaannoususta 1933 aina kansallissosialistisen Saksan luhistumiseen 1945. Tuolloin puolue julistettiin rikolliseksi organisaatioksi ja lakkautettiin. Puolueen kiinnisaadut johtajat tuomittiin Nürnbergin oikeudenkäynnissä rikoksista ihmiskuntaa ja rauhaa vastaan.


text: Puolueen edeltäjä DAP ("Deutsche Arbeiterpartei") eli Saksan työväenpuolue perustettiin Münchenissä 1919 ja se oli yksi lukuisten muiden pienten ensimmäisen maailmansodan tappion nostattamien liikkeiden joukossa. Saksan armeijan palveluksessa ollut Hitler lähetettiin vakoilemaan puoluetta ja hän liittyi puolueeseen jäsennumerolla 55. Hitlerin jäsennumero muutettiin kuitenkin pian numeroksi 555, koska puolue halusi vaikuttaa suuremmalta kuin mitä se todellisuudessa oli. Myöhemmin Hitler ilmoitti olevansa ”puolueen 7. jäsen”, vaikka todellisuudessa hän oli DAP:n keskuskomitean 7. jäsen. Ensimmäisen suuren joukkokokouksen DAP järjesti Münchenin Hofbräuhaus-olutravintolassa 24. helmikuuta 1920, jolloin puolueen nimi muutettiin "Saksan kansallissosialistiseksi työväenpuolueeksi (NSDAP)" ja samalla hyväksyttiin puolueen "25 kohdan ohjelma", joka myöhemmin julistettiin muuttumattomaksi. Puolue jouduttiin perustamaan uudestaan 27. helmikuuta 1925, kun se oli julistettu epäonnistuneen oluttupavallankaappauksen jälkeen laittomaksi 1923. Kapinassa varhaisten kansallissosialistien vereen tahriutunut lippu tuli sittemmin puolueen pyhimmäksi esineeksi, ja sen kosketuksella siunattiin kaikki puolueen liput.


text: Aluksi kansallissosialistien poliittinen menestys oli heikkoa, mutta vuoden 1930 vaaleissa kansansuosio kääntyi nousuun. NSDAP toimi eräänlaisena protestipuolueena, joka keräsi ääniä taloudellisen laman ja Weimarin tasavallan poliittisen kyvyttömyyden vuoksi. Apuna vallantavoittelussa toimi myös puolueen yksityinen armeija, Sturmabteilung (lyh. SA). Vuoden 1932 vaaleissa kansallissosialisteista tuli suurin puolue Saksan valtiopäivillä (), ja presidentti Paul von Hindenburg nimitti Hitlerin valtakunnankansleriksi 30. tammikuuta vuonna 1933.


text: Tämän jälkeen valtiopäivät hajotettiin ja järjestettiin uudet, epädemokraattiset valtiopäivävaalit, joissa kansallissosialistit saivat noin 44 % kannatuksen. Vasemmisto oli suurelta osin suljettu vaalien ulkopuolelle. Uudet valtiopäivät säätivät hallitukselle neljäksi vuodeksi 1933–1937 valtalain, jonka mukaan hallitus pystyi säätämään lakeja ilman valtiopäiviä. Laki uusittiin 1937 ja 1941. Lopulta 26. huhtikuuta 1942 säädettiin laki, jonka mukaan kaikki valta kuuluu Saksan johtajalle Adolf Hitlerille. Vuoden 1933 vaalien jälkeen ensin kiellettiin Saksan kommunistinen puolue, sitten sosiaalidemokraatit, ja tämän jälkeen myös muut puolueet hajosivat. Kesällä 1933 hyväksyttiin laki, jonka mukaan NSDAP oli Saksan ainoa puolue.


title: Oulun seutukunta

text: Oulun seutukunta on yksi Suomen seutukunnista. Se sijaitsee Pohjois-Pohjanmaan maakunnassa. Siihen kuuluu seitsemän kuntaa, ja Euroopan unionin alueluokitusjärjestelmässä sen LAU 1 (NUTS 4) -numero on 171. seutukunnan alueella oli asukkaita yhteensä .Seuraavassa kuvaajassa on esitetty seutukunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.


title: Wehrmacht

text: Wehrmacht (, kirjaimellisesti "Puolustusvoimat") oli kansallissosialistisen Saksan sotavoimien nimi vuosina 1935–1945. Wehrmacht perustettiin Saksan sotavoimista säädetyllä lailla 16. maaliskuuta 1935 alkaen vanhan Reichswehrin tilalle. Wehrmacht virallisesti lakkautettiin sodan jälkeen elokuussa 1946, jolloin suurin osa sen jäsenistä oli liittoutuneiden sotavankeina. Nykyisen Saksan liittotasavallan sotavoimien nimi on Bundeswehr.


title: Wehrmacht

text: Wehrmachtin perustaminen liittyy Versailles’n rauhansopimusta rikkovaan päätökseen ottaa Saksassa käyttöön yleinen asevelvollisuus. Myöhemmin Yhdistynyt kuningaskunta ja Ranska sopeutuivat fait accompli -tilanteeseen ja käytännössä hyväksyivät Saksan toimet.


title: Wehrmacht

text: 7. maaliskuuta 1936 Wehrmacht suoritti pienellä joukolla Reininmaan miehityksen. Saksa oli kuitenkin valmistautunut perääntymään, mikäli Ranskan armeija olisi ryhtynyt vastatoimiin. Mihinkään vastatoimiin ei kuitenkaan ryhdytty ja näin Reininmaan demilitarisointi, joka oli määrätty Versailles’n rauhassa, purkaantui Locarnon sopimusten vastaisesti.


title: Wehrmacht

text: Ennen toista maailmansotaa Wehrmachtin kouluttamat joukot osallistuivat Espanjan sisällissotaan italialaisten rinnalla. Reichswehrin aikainen yhteistyö, jota oli jatkunut Rapallon sopimuksesta alkaen katkesi lähinnä poliittiseen vastakkainasetteluun Neuvostoliiton kanssa.


title: Wehrmacht

text: Wehrmacht muodostui kolmesta puolustushaarasta:Armeijan ylipäällikkönä toimi koko Wehrmachtin olemassaolon ajan Adolf Hitler. Hitlerin apuna toimi sotilasesikunta Oberkommando der Wehrmacht (OKW).


title: Wehrmacht

text: Wehrmachtin osuus toisen maailmansodan sotarikoksiin on kaksijakoinen. Toisaalta Wehrmachtin johtohenkilöstö koostui lähinnä vanhan saksalaisen sotilasperinteen konservatiivisista seuraajista, jotka eivät varsinaisesti olleet muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta kansallissosialisteja. Toisaalta preussilaiseen sotilasperinteeseen kuului uskollisuus ylemmille, joka takasi lojaalisuuden hallintoa kohtaan sodan loppumetreille asti.


title: Wehrmacht

text: Hyvin organisoidut panssari- ja ilmavoimat mahdollistivat uudenlaisen taktiikan käytön, salamasodan. Sodan alkuvaiheessa maa toisensa jälkeen valloitettiin ja miehitettiin viikkojen sisällä. Tämä vakuutti sotajohtajat uudesta ideasta, "laaja-alaisesta aseistuksesta". Joka tapauksessa vihollisvoimien aloittaessa sinnikkään vastarintansa, salamasotataktiikoita ei kyetty enää käyttämään ja reservien vähyydestä tuli ongelma Wehrmachtille.


title: Wehrmacht

text: Wehrmachtin sotilaallinen vahvuus oli johtaa taktiikoitaan tehtäväpohjaisesti (käskypohjaisen sijasta) ja miehistön keskuudessa vallitsi hyvä mieliala. Nykyään Wehrmachtia pidetään toisinaan huipputeknisenä armeijana, sillä monet sen toisen maailmansodan aikana kehittämät aseteknologiat olivat aikansa moderneimpia, kuten esimerkiksi V1- ja V2-ohjukset, V3-tykki, Messerschmitt Me 262 -suihkuhävittäjä, raskas panssarivaunu Maus ja sen sukellusvenelaivasto. Wehrmachtin varustelutaso oli kuitenkin epätasainen ja yleisesti matalalla tasolla, esimerkiksi vain 40 prosenttia joukoista oli motorisoitu, joten huoltokuljetukset olivat usein riippuvaisia hevosista ja useat sotilaat liikkuivat jalan tai toisinaan polkupyörillä.


title: Wehrmacht

text: Wehrmachtissa palveli myös useita ulkomaalaisia toisen maailmansodan aikana. Heihin kuuluivat etnisiä saksalaisia, hollantilaisia, baltteja, pohjoismaalaisia ja heitä tuli jopa Balkanin niemimaalta. Venäläiset palvelivat erityisessä Venäjän vapautusarmeijassa ja muut neuvostokansat muodostivat Ostlegionenin. Nämä yksiköt olivat kenraali Ernst August Köstringin alaisuudessa ja muodostivat noin viisi prosenttia Wehrmachtin miesvoimasta.


title: Wehrmacht

text: Saksan ehdoitta antautumisen jälkeen 8. toukokuuta 1945, siltä kiellettiin modernin armeijan pitäminen. Virallisesti armeija lakkautettiin vasta 1946. Kymmenen vuoden päästä kylmän sodan jännitteiden vuoksi Saksan liittotasavallassa ja Saksan demokraattisessa tasavallassa (DDR) luotiin omat erilliset asevoimansa. Saksan liittotasavallan asevoimat ottivat nimekseen Bundeswehr ja DDR:n vastaava nimettiin Nationale Volksarmeeksi. Kumpikaan puoli ei pärjännyt ilman kokeneita sotilaita, joten molempien armeijoiden joukossa oli lukuisia upseereita, jotka olivat palvelleet Wehrmachtissa.


title: Heer (Wehrmacht)

text: Heer () oli natsi-Saksan armeijan maavoimien nimi.


title: Heer (Wehrmacht)

text: Heer muodostettiin, kun Saksan kansallissosialistinen työväenpuolue uudelleenorganisoi Reichswehrin Wehrmachtiksi, jota rajoittivat ensimmäisen maailmansodan rauhanteossa solmitut Versailles’n rauhansopimuksen pykälät. Ennen vuotta 1935 maavoimista käytettiin nimitystä "Reichsheer".


title: Heer (Wehrmacht)

text: Sodanaikaiseen Heeriin kuului satoja divisioonia, kymmenittäin armeijaryhmiä ja tuhansia pienempiä joukkoyksiköitä. Vuosien 1935–1945 välisenä aikana Heerissä palveli 13 miljoonaa henkilöä. Tappiot toisessa maailmansodassa olivat 1,6 miljoonaa kaatunutta ja yli 4,1 miljoonaa haavoittunutta.


title: Heer (Wehrmacht)

text: Myös toisen maailmansodan jälkeen perustetun Bundeswehrin maavoimia kutsutaan Heeriksi.


title: Heer (Wehrmacht)

text: Heerin komentajat:


title: Hitler-Jugend

text: Hitler-Jugend (, lyhenne HJ) oli Saksan kansallissosialistisen puolueen perustama nuoriso-organisaatio, jonka tehtävänä oli kouluttaa saksalaista nuorisoa kansallissosialistiseen ideologiaan sopivaksi. Järjestö korosti sotilaallisuutta, terveitä elämäntapoja ja tottelevaisuutta.


title: Hitler-Jugend

text: Hitler-Jugendin juuret olivat "Jugendbund der NSDAP":ssa (NSDAP:n nuorisoliitto), joka perustettiin maaliskuussa 1922 ja kokoontui ensi kertaa saman vuoden toukokuussa. Se oli tarkoitettu ainoastaan 14–18-vuotiaille pojille, joista 14–16-vuotiaat järjestäytyivät "Jungmannschafteniin" ja vanhemmat "Jungsturm Adolf Hitleriin". Organisaatiota valvoi SA ja sitä johti aluksi Adolf Lenk.


title: Hitler-Jugend

text: JdN romahti oluttupavallankaappauksen epäonnistuttua ja Adolf Hitlerin jouduttua vankilaan. Tilalle perustettiin muita korvaavia nuorisoryhmiä kuten "Grossdeutsche Jugendbewegung" ja "Schilljugend". Edellä mainittu nimettiin vuonna 1926 Hitler-Jugendiksi.


title: Hitler-Jugend

text: Vuonna 1928 Hitler-Jugendiin perustettiin oma ryhmä 10–14-vuotiaille pojille, jota alkuun kutsuttiin "Deutsch Knabenschaftiksi", sittemmin nimellä "Deutsche Jungvolk in der Hitler-Jugend". Tytöille perustettiin myös oma osastonsa 1929, jota kutsuttiin alkuun nimellä "Schwesternschaft der Hitler-Jugend" ja vuodesta 1930 "Bund Deutscher Mädeliksi". Staatsjugend oli nuorten järjestöjen yläjärjestö.


title: Hitler-Jugend

text:
Vuonna 1931 perustettiin uusi virka, "Reichsjugendführer" (valtakunnannuorisojohtaja), johon nimitettiin Baldur von Schirach, jonka alaisuuteen Hitler-Jugend asetettiin.
Toukokuussa 1932 Hitler-Jugend erotettiin SA:n komennosta, mutta Weimarin tasavallan hallinto kielsi kesäkuussa molempien ryhmittymien toiminnan.


title: Hitler-Jugend

text:
Kun kansallissosialistit nousivat valtaan, muut oikeistolaiset nuorisoryhmät sulautettiin Hitler-Jugendiin. Vuodesta 1936 kaikki muut nuorisoryhmät olivat kiellettyjä. Hitler-Jugendin jäsenyydestä tehtiin vuonna 1936 pakollinen koko nuorisolle. Vuonna 1941 pakollisuuden ikäraja laskettiin kymmeneen vuoteen.
Toisen maailmansodan aikana ryhmittymä teki asevoimiin kutsuttujen miesten töitä, miehitti ilmapuolustusta ja koulutti sotilaita armeijaan ja SS:ään. Liittoutuneiden joukkojen tunkeutuessa sodan lopussa Saksaan Hitler-Jugendin riveistä värvättiin lisäjoukkoja yhä nuorempien joukosta. Berliinin taistelussa jo suurin osa saksalaisista joukoista koostui Hitler-Jugendista.


title: Hitler-Jugend

text: Sodan päätyttyä Hitler-Jugend lakkautettiin. Silloisen Hitler-Jugendin jäsenyys on kuitenkin ollut pakollisesta luonteestaan huolimatta raskas taakka monelle siihen kuuluneelle saksalaiselle. Kuuluisimpia Hitler-Jugendin jäseniä ovat entinen liittokansleri Helmut Kohl ja paavi Benedictus XVI.


title: Hitler-Jugend

text: Suomessa oikeistoradikaali Lapuan liikettä ja IKL:ttä myötäilyt poliittinen nuorisojärjestö sinimustat otti vaikutteita Italian fasistien lisäksi myös Saksan kansallissosialisteilta. Kulttuurisuhteita pidettiin yllä etenkin Saksan Hitler-Jugendin kanssa, jolta otettiin runsaasti vaikutteita.


title: Werwolf

text: Werwolf (”Ihmissusi”) oli natsien 1944 luoma suunnitelma vastarintayksiköstä, joka jatkaisi taistelua miehittäjiä vastaan mahdollisen tappion tullessa.


title: Werwolf

text: Werwolfin toimintataktiikka lainattiin neuvostopartisaaneilta. Werwolf-yksiköiden suunniteltuna tehtävänä olisi harjoittaa sabotaasia, salamurhia ja muuta häirintää vihollisen miehittämillä alueilla. Tähän tarkoitukseen suunniteltiin mielikuvituksellisia räjähteitä ja aseita. Taistelijat oli tarkoitus kouluttaa toimimaan kuin erikoisjoukot kuristuslankoineen ja vaimennettuine aseineen. Jäsenet värvättiin lähinnä Hitler-Jugendin joukosta.


title: Werwolf

text: Tunnukseksi ryhmittymä sai erään hakaristiä edeltäneistä natsitunnuksista, Susikoukun jota muun muassa hollantilaiset natsit käyttivät loppuun asti kunniamerkeissään ja vyönsoljissa.


title: Werwolf

text: Sodan jälkeen Werwolfin toiminta oli varsin aikaansaamatonta, lukuun ottamatta muutamaa salamurhaa ja siviiliväestön pelottelua. Suurin osa piilotettuihin bunkkereihin sijoitetuista Hitler-Jugendin jäsenistä antautui liittoutuneille heti mahdollisuuden tultua.


title: Kansalaisjärjestö

text: Kansalaisjärjestö on kansalaisia yhteen kokoava, hallituksista riippumaton järjestö. Useimmat kansalaisjärjestöt ovat voittoa tavoittelemattomia järjestöjä, joiden rahoitus ainakin osaksi saadaan yksityiseltä sektorilta tai julkiselta sektorilta. Kansalaisjärjestöt ovat kansalaisyhteiskunnan julkista keskustelua vaalivassa keskiössä. Suomalaiset kansalaisjärjestöt ovat pääsääntöisesti yhdistyspohjaisesti toimivia järjestöjä. Yhä useammin ne vaikuttavat myös kansainvälisesti. Keskeisin osa suomalaista kansalaistoimintaa tehdään kansalaisjärjestöissä.


title: Kansalaisjärjestö

text: Termi kansalaisjärjestö vastaa englanninkielistä ilmausta "non-governmental organization" (lyh. NGO), joka sai alkunsa YK:n peruskirjan 10. luvun artiklan 71 antamasta mahdollisuudesta pyytää lausuntoja jäsenvaltioista ja niiden hallituksista riippumattomilta järjestöiltä. YK:n ympäristö- ja kehityskonferenssissa Rio de Janeirossa vuonna 1992 hyväksytty maailmanlaajuinen kestävän kehityksen toimintaohjelma Agenda 21 tunnusti kansalaisjärjestöjen elintärkeän roolin kestävässä kehityksessä.


title: Kansalaisjärjestö

text: Kansalaisjärjestöillä voi olla mitä moninaisimpia tarkoitusperiä. Yhdistysten ja järjestöjen jäsenet pyrkivät edistämään yhteisiä tavoitteita tai arvoja. Päämäärät saattavat olla esimerkiksi poliittisia tai sosiaalisia. Myös toimintamuodot vaihtelevat: jotkin kansalaisjärjestöt keskittyvät vaikuttamaan päätöksentekijöihin tai yksityisiin kuluttajiin, kun toiset esimerkiksi jakavat ruokaa puutteenalaisille tai tekevät kehitysyhteistyötä.


title: Kansalaisjärjestö

text:
Osa kansalaisjärjestöistä suhtautuu avoimen kriittisesti viralliseen politiikkaan tai yhteiskunnan perusrakenteisiin ja arvostuksiin. Ne pyrkivät vaikuttamaan sekä yleiseen mielipiteeseen että poliittiseen päätöksentekoon näitä yhteiskunnallisia rakenteita muuttaakseen. Kansalaisjärjestöt pyrkivät valvomaan, että kansalaisten ääni kuuluu päätöksenteossa. Joidenkin kansalaisjärjestöjen suhteet talouselämään ja hallituksiin voivat kärjistyä tasolle, jolla tapahtuu suoranaisia yhteenottoja.
Suomalaisten kansalaisjärjestöjen tehtävät vaihtelevat. Varsinkin sosiaali- ja terveydenhuollon kentällä kansalaisjärjestötoiminta on korvaamatonta. Kansalaisjärjestöt esimerkiksi käyvät huumeidenvastaista kampanjointia ja tekevät erilaista päihdetukityötä.


title: Kansalaisjärjestö

text: Suomalaiset ovat ahkeria järjestöihmisiä. Väkilukuun suhteutettuna yhdistyksiä on Suomessa todella paljon. Yhdistysrekisterissä on noin 135 000 yhdistystä, joista toimivia on noin 70 000. Valtakunnallisia liittoja on noin 1 000 ja piirijärjestöjä noin 3 000. Loput ovat paikallisia yhdistyksiä. Rekisteröimättömiä yhdistyksiä on noin 30 000.


title: Kansalaisjärjestö

text: Järjestöissä on yhteensä noin 15 miljoonaa henkilöjäsentä eli kolminkertaisesti Suomen väestömäärään verrattuna. Noin 75 % suomalaisista on elämänsä aikana jonkin yhdistyksen jäsen, noin kolmannes kuuluu jatkuvasti vähintään yhteen yhdistykseen ja 8 % useampaan kuin viiteen yhdistykseen.


title: Kansalaisjärjestö

text: Suomalaiset kansalaisjärjestöt voidaan jakaa seuraavasti:Osa järjestöistä tukee aatteellisesti valtion virallista linjaa enemmän tai vähemmän selvästi, mutta ei osallistu varsinaiseen päätöksentekoon tai päätösten toimeenpanoon. Esimerkiksi kansansivistysseuroilla, raittiusjärjestöillä tai maanpuolustusjärjestöillä on valtion kannalta myönteisiä päämääriä.Punainen Risti toimii kuten kansalaisjärjestö, mutta sen asema on määritelty kansainvälisin sopimuksin.


title: Kansalaisjärjestö

text: Uusista yhteiskunnallisista liikkeistä alettiin puhua 1960-luvulla. Niitä olivat ja ovat esimerkiksi rauhanliike, ympäristöliike, eläintensuojeluliike, naisliike ja seksuaalivähemmistöjen oikeuksia ajava liike. Uusien liikkeiden orientaatiota voidaan yleensä pitää ennemmin elämänlaatuun ja henkiseen tai kulttuuriseen hyvinvointiin pyrkivänä kuin aineelliseen tai sosiaaliseen edistykseen tähtäävänä.


title: Kansalaisjärjestö

text: Nykyään virkein ideologinen toiminta näyttää tapahtuvan kansalaisjärjestöjen ja löyhemmin organisoituneiden kansalaisliikkeiden piirissä. Ne saattavat keskittyä hyvinkin täsmällisiin asioihin. Kansalaisten toimintaa leimaa yhä enemmän tietynlainen dynaamisuus. Ihmiset haluavat vaikuttaa tehokkaasti ja täsmällisesti juuri heille tärkeisiin kysymyksiin.


title: Panssarilaiva Ilmarinen

text: Panssarilaiva Ilmarinen oli vuonna 1931 valmistunut rannikkopanssarilaiva, joka oli Suomen laivaston lippulaiva vuonna 1941 tapahtuneeseen uppoamiseensa saakka. "Ilmarinen" ja sen sisaralus "Väinämöinen" olivat Suomen laivaston kaikkien aikojen suurimmat alukset. "Ilmarinen" upposi törmättyään merimiinaan Utön edustalla 13. syyskuuta 1941, jolloin 271 miestä hukkui.


title: Panssarilaiva Ilmarinen

text: Vuonna 1927 säädettiin laivastolaki, johon kuuluvan suunnitelman mukaan osana laivaston varustamisohjelmaa tilattiin aluksi kaksi suurta rannikkopanssarilaivaa, jotka nimettiin "Kalevalan" sankareiden mukaan "Ilmariseksi" ja "Väinämöiseksi". Myöhemmin varustusohjelmaa täydennettiin sukellus- ja torpedoveneillä.


title: Panssarilaiva Ilmarinen

text: Laivat suunnitteli hollantilainen NV Ingenieurskantoor voor Scheepsbouw (IvS), joka oli saksalainen peiteyhtiö Versailles’n rauhansopimuksen kiertämiseksi. Sama toimisto suunnitteli myös sukellusveneitä useille laivastoille. Laivojen rakentaminen annettiin turkulaisen Ab Crichton-Vulcan Oy:n telakan tehtäväksi vuonna 1928.


title: Panssarilaiva Ilmarinen

text: Suomalaiset panssarilaivat oli tarkoitettu rannikkopuolustukseen. Ne olivat kokoonsa nähden järeästi aseistettuja mutta pienempiä ja hitaampia kuin saman aikakauden risteilijät. Panssarilaivat oli tarkoitettu lähinnä liikkuviksi korvaajiksi rannikkolinnoituksille eikä avomerioperaatioihin. Pieni syväys, raskas tykkiaseistus ja korkea torni johtivat heikkoon merikelpoisuuteen. Alukset edustivat kuitenkin ajanmukaisinta saatavilla ollutta tekniikkaa. Voimansiirto oli diesel-sähköinen. Tulenjohto- ja suuntausjärjestelmät olivat sähköiset, ja sähkömekaaniset laskimet välittivät suuntausarvot suoraan tykkitorneihin.


title: Panssarilaiva Ilmarinen

text: "Ilmarisen" sisarlaiva "Väinämöinen" laskettiin vesille 28. joulukuuta 1930 ja "Ilmarinen" 9. heinäkuuta 1931.


title: Panssarilaiva Ilmarinen

text: Sotavuosina alusten miehitys erosi hiukan toisistaan. "Väinämöinen" miehitettiin pääasiassa hiukan vanhemmalla kantahenkilökunnalla, kun taas "Ilmarisen" väki koostui nuorista, etupäässä asevelvollisista, kadeteista ja reserviläisistä. Tämä näkyi eniten vapaa-ajalla: "Ilmarisen" väki oli innostunut urheilusta ja metsästyksestä, "Väinämöisellä" taas mieluummin pelattiin shakkia tai hiukan kalastettiin pitkäsiimalla tai verkoilla (Wilho Heinämies).


title: Panssarilaiva Ilmarinen

text: Panssarilaivat olivat heti talvisodan alkaessa 30. marraskuuta 1939 Neuvostoliiton pommikoneiden kohteina. Ensimmäisen hyökkäyksen jälkeen laivat purjehdittiin Lohmiin, jolloin seuraava neuvostokoneiden aalto ei enää löytänyt niitä, ja koneet pudottivat pomminsa varamaaliinsa Helsinkiin.


title: Panssarilaiva Ilmarinen

text: Talvisodan alun panssarilaivat viettivät Ahvenanmaalla suojaten maakuntaa maihinnousun varalta. Tammikuun lopussa 1940, jään estäessä laivasto-operaatiot, panssarilaivat siirtyivät Turkuun avustamaan kaupungin ilmapuolustuksessa.


title: Panssarilaiva Ilmarinen

text: Turkuun hyökättiin talvisodan aikana 60 kertaa yhteensä yli 400 pommikoneella. 40 millimetrin Vickers-ilmatorjuntatykki osoittautui tällöin tehottomaksi lentokoneita vastaan, ja se korvattiin Välirauhan aikana 40 millimetrin Bofors-tykeillä. Jatkuvan ilmavaaran vuoksi laivoihin lisättiin ilmatorjunta-aseistusta koko sodan ajan.


title: Panssarilaiva Ilmarinen

text: Talvisodan viime vaiheissa laivat siirtyivät Hangon–Porkkalan edustalle suojaamaan aluetta maihinnousun varalta. Jäätilanne ja ilmavaara estivät laivojen siirron lähemmäs rintamaa avustamaan Viipurinlahden taisteluissa.


title: Panssarilaiva Ilmarinen

text: Jatkosodan alussa panssarilaivojen ensimmäinen tehtävä oli suojata Ahvenanmaan miehitystä eli operaatio Kilpapurjehdusta. Laivoja vastaan hyökättiin pommikoneilla heti aamulla 22. kesäkuuta 1941.


title: Panssarilaiva Ilmarinen

text: Bengtskärin taistelun aikana 27. heinäkuuta 1941 panssarilaivat määrättiin puolustajien tueksi, kun alueella luultiin olevan Neuvostoliiton hävittäjäaluksia. Panssarilaivat joutuivat jälleen pommikoneiden hyökkäyksen kohteeksi. "Ilmarinen" menetti yhden miehen kaatuneena ja joutui purjehtimaan Turkuun korjattavaksi. Tässä yhteydessä aluksiin lisättiin ilmasuojiksi raskaita hiekkalaatikoita, joiden epäillään vahvasti tehneen aluksista suunniteltua paljon epävakaampia ja siten myötävaikuttaneen "Ilmarisen" tuhoon.


title: Panssarilaiva Ilmarinen

text: Panssarilaivat tulittivat useita kertoja Neuvostoliiton joukkoja Hangon tukikohdassa sen evakuointiin asti. Ensimmäisiin ammuntoihin käytettiin tavallisia miinakranaatteja, jotka sopivat tarkoitukseen huonosti. Seuraavia ammuntoja varten kehitettiin rannikkotykistön 254 mm kranaateista erityisiä maamaalikranaatteja. Tämä aiheutti noin kuuden viikon katkon ammuntoihin, koska uusien kranaattien taulukot oli ammuttava ensin. Uusien kranaattien menestys osoittautuikin heti hyväksi: jo ensi ammunnalla tuli osuma venäläisten ammusvarastoon, joka tuhoutui.


title: Panssarilaiva Ilmarinen

text: Operaatio Nordwind oli hämäysoperaatio, jonka tarkoituksena oli saada puna-armeija uskomaan, että Saksan joukot olivat nousemassa maihin Hiidenmaan ja Saarenmaan saarille mereltä päin. Tarkoitusta varten koottiin 15 aluksen saattue, joka purjehti Utöstä etelään, tarkoituksenaan saada Neuvostoliiton tiedustelu huomaamaan laivat. Operaatio kuitenkin epäonnistui kaikin puolin.


title: Panssarilaiva Ilmarinen

text: Saattue purjehti etelään 13. syyskuuta 1941 reittiä, jota ei oltu ehditty ennalta raivata miinoista. Päivällä havaittiin "Ilmarisen" miinanraivaimeen tarttunut miina, jota ei saatu irrotetuksi käsivoimin merellä. Kun kello 20.30 pimeys koitti ja saattueen piti kääntyä takaisin, "Ilmarinen" käännettiin oikean kautta, jotta raivaimeen mahdollisesti tarttunut miina ei törmäisi alukseen.


title: Panssarilaiva Ilmarinen

text: Käännöksen aikana tapahtui kuitenkin voimakas räjähdys, joka tärisytti laivaa, ja vasemmalta puolelta nousi märssytornin korkuinen vesipatsas. Laiva kallistui nopeasti vasemmalle ja kaatui vajaassa minuutissa. Laiva upposi seitsemän minuutin kuluttua räjähdyksestä. Saattueen muut laivat pelastivat 132 miestä, ja 271 miestä hukkui. Väinämöisen saattueeseen kuulunut VMV 1, jota komensi jääkäriresluutnantti Siivo Peltonen, ajoi ympäri pyörähtäneen laivan kylkeen ja poimi kuivin jaloin sen köliltä 57 miestä. Merestä noukittiin 75 miestä. Laivaston komentaja kommodori Eero Rahola ja rannikkolaivaston komentaja sekä "Ilmarisen" päällikkö komentaja Ragnar Göransson olivat selviytyneiden joukossa. Pelastuneiden joukossa oli myös aluksen tulenjohtoupseeri, luutnantti Viljo Revell, josta myöhemmin tuli yksi Suomen sodanjälkeisen ajan merkittävimpiä arkkitehteja.


title: Panssarilaiva Ilmarinen

text: Ei tiedetä varmuudella, mistä uppoamisen aiheuttanut miina oli peräisin. Yksi mahdollisuus oli, että Tallinnan edustalle kesäkuussa 1941 lasketusta miinakentästä oli irronnut yksi miina, joka aluksi tarttui "Ilmarisen" miinasuojaan. Pitkään siellä raahauduttuaan miina ehkä joutui jyrkässä käännöksessä laivan alle, jolloin se irtosi ankkuristaan ja iski aluksen pohjaan.


title: Panssarilaiva Ilmarinen

text: Erikoista pelastuneiden ja kaatuneiden suhteessa on se, että moni komentosillalla tai märssyssä, siis avoimessa tilassa, olleista hukkui, kun samaan aikaan huomattava määrä miehiä selviytyi ulos syvältä panssarikannen alta: tulenjohtokeskuksessa olleet kesävänrikki (merikadetti) Osmo Juvela ja luutnantti Teuvo Vaissi, radiopursimies Tauno Rannila sekä putoamakellon hoitaja ylimatruusi Erkki Lyttinen; vielä syvemmältä eli perätornin ammussäiliöstä, käytännössä potkurien yläpuolelta, pelastui matruusi Taito Hämeenniemi. Nämä miehet säilyttivät malttinsa ja onnistuivat pääsemään ns. pelastusventtiilille eli juuri pelastautumiseen tarkoitetulle, hiukan normaalia kookkaammalle ikkunalle, josta he pääsivät mereen. Heillä riitti myös malttia riisua liiat vaatteet ja saappaat tai aluksella hyvin suositut raskaat hiihtokengät ennen poistumista sekä kerätä kelluvaa tavaraa avukseen. Muutamat miehet, mm. radiomestari Matti Tiusanen, joutuivat veden varaan täysissä vaatteissa, saappaat jalassa ja jopa raskas trenchcoat-sadetakki yllään, mutta maltilla he keräsivät kelluvaa hylkytavaraa ja pelastuivat.


title: Panssarilaiva Ilmarinen

text: Samoin tykkitorneista pääsi ulos useita miehiä, muun muassa keulatornin päällikkö luutnantti Lasse Öhrling (myöh. Örö) sekä tornimestari, sotilasmestari Armas Nirola, jotka sattuivat olemaan tupakkatauolla keittiöneteisessä lähellä tornin ulko-ovea räjähdyksen tapahtuessa. Heillä ei myöskään vapaahetken johdosta ollut palveluksessa normaalisti käyttämiään, päähän hihnoilla kiinnitettyjä puhelinlaitteita, jotka koituivat monen muun muassa märssyssä tai komentosillalla olleen surmaksi tilanteen nopean kehityksen johdosta.


title: Panssarilaiva Ilmarinen

text: "Ilmarinen" upposi niin nopeasti, etteivät paikalla olleet kaksi tehokkainta mahdollista pelastusalusta – jäänmurtajat "Jääkarhu" ja "Tarmo" – ehtineet tehdä mitään. Niissä olisi ollut kaikki tarvittava pelastuskalusto raskaita tyhjennyspumppuja, nostureita ja sukeltajia myöten.


title: Panssarilaiva Ilmarinen

text:
Muut saattueen alukset kääntyivät takaisin ja pääsivät turvallisesti saariston suojaan.
Pääosa eloonjääneistä sijoitettiin uuden Äänisjärvelle perustetun laivasto-osaston miehistöksi, jossa he palvelivat kesään 1944 saakka. Muutamat upseerit, kärjessä luutnantti Örö, palvelivat sittemmin sukellusveneissä niiden palvelusajan loppuun. Örö toimi sittemmin Loviisan Meripelastusyhdistyksen ensimmäisenä puheenjohtajana..


title: Panssarilaiva Ilmarinen

text: Voimassa olleen sotasensuurin vuoksi "Ilmarisen" tuhosta ei kerrottu julkisuudessa mitään sen tapahduttua. Tapaus onnistuttiin tuoreeltaan salaamaan myös Neuvostoliitolta; suomalaisten tiedustelutietojen mukaan Virossa ja Hangossa olleilla puna-armeijan joukoilla ei ollut mitään tietoa suomalaisten alusten liikkeistä Suomenlahden suulla syyskuun 13. päivän aikana. Tapahtuneesta liikkui kuitenkin huhuja ja Ruotsin sanomalehdet kirjoittivat asiasta, vaikka ne eivät olleet saaneet tiedoille minkäänlaista vahvistusta. Totuus alkoi paljastua viikkoa myöhemmin, kun sanomalehtiin ilmestyi suuri määrä meriupseerien, matruusien ja merisotilaiden kuolinilmoituksia, joissa kaikissa oli sama kuolinpäivämäärä ja maininta "kaatunut merellä". Neuvostoliiton uutistoimisto TASS kertoi uutisissaan Ilmarisen tuhosta viikkoa sen jälkeen väittäen, että alus oli uponnut "laivastoyksikköjemme hyökkäyksen aikana".


title: Panssarilaiva Ilmarinen

text: Panssarilaiva "Ilmarisen" hylky paikannettiin kolmen vuoden etsintöjen jälkeen vuonna 1990. Seuraavana vuonna kuusi aluksesta pelastunutta veteraania kärjessään Ilmarisen raskaan tykistön tulenjohtaja komentajakapteeni Huhta pääsi katsomaan hylkyä pienoissukellusveneellä. Hylky on ylösalaisin 25 meripeninkulman päässä Utöstä etelään 70 metrin syvyydessä. Noin 15 kilometrin päässä "Ilmarisen" hylystä on vuonna 1994 uponneen matkustaja-alus M/S "Estonian" uppoamispaikka.


title: Einsatzgruppen

text: Einsatzgruppen (), virallisesti "Einsatzgruppen der Sicherheitspolizei und des SD", olivat toisen maailmansodan aikaan Saksan turvallisuuspoliisin muodostamia tuhoamisryhmiä, joiden tarkoitus oli surmata natsihallinnon "ei-toivotuksi" määrittelemä väestö () itärintaman valloitetuilta alueilta. Päätehtävä oli etsiä ja tappaa juutalaisia ja kommunisteja, mutta kohteeksi joutui myös romaneita, älymystön edustajia ja mielisairaita.


title: Einsatzgruppen

text: Neuvostoliittoon tehtävän hyökkäyksen valmisteluihin kuuluivat myös suunnitelmat valloitetun alueen väestön käsittelystä. Tuhoamisyksiköiden johtohenkilöitä ryhdyttiin kouluttamaan keväällä 1941 "Pretzschin rajapoliisikoulussa" Leipzigin lähellä. Toimintaryhmät perustuivat Adolf Hitlerin "Johtajan käskyyn" (), jossa vaadittiin idän juutalaisuuden ("Ostjudentum") tuhoamista naisia ja lapsia myöten. Tätä tarkoitusta varten Saksan turvallisuuspoliisi RSHA perusti erityisiä tuhoamisyksiköitä, neljä "toimintaryhmää" ("Einsatzgruppen" A, B, C, D). Toimintaryhmien alaisuudessa toimi pienempiä erityisyksiköitä, eturintaman "erikoiskomennuskuntia" ("Sonderkommandos") ja kauempana rintamasta toimivia "toimintakomennuskuntia" ("Einsatzkommandos"). Yksi toimintakomennuskunta oli Suomessa ja Norjassa vuosina 1941–1942 toiminut Einsatzkommando Finnland.


title: Einsatzgruppen

text: RSHA:n päällikkö Reinhard Heydrich kokosi joukon turvallisuuspoliisin upseereita RSHA:n päämajaan 17. kesäkuuta 1941 ja piti käskynjaon, jonka aiheena oli Einsatzgruppenien tehtävät ja toiminta. Ohjeet annettiin aluksi aina suullisesti, vasta kesä–heinäkuussa 1941 RSHA antoi kirjalliset käskyt 8 ja 9, jotka koskivat määrättyjen ihmisryhmien surmaamista. Tuolloin toimintaryhmät olivat jo käskyn mukaisessa tehtävässään.


title: Einsatzgruppen

text: Yksiköiden tehtävistä antaa kuvan RSHA:n ensimmäinen kirjallinen ohje, joka koski komennuskuntien toimintaa sotavankileireillä. Komennuskuntien tuli seuloa vankien joukosta:


title: Einsatzgruppen

text: Seulotuista oli edelleen eroteltava henkilöt, joista olisi hyötyä tiedustelulle. Muut henkilöt oli surmattava.Jokaisessa toimintaryhmässä oli huoltojoukot mukaan lukien noin 600–1 000 miestä. Terroritoimintaan osallistunut ydinjoukko oli koottu pääasiassa SS-miehistä, mutta mukana oli myös turvallisuuspalvelun virkailijoita ja poliiseja. Esimerkiksi "Einsatzgruppe A:n" ydinjoukon tausta oli seuraava:


title: Einsatzgruppen

text: Einsatzgruppet turvautuivat armeijaan tarvitessaan teloitus- tai huoltoapua.


title: Einsatzgruppen

text: Ryhmien arvioidaan teloittaneen 1,5 miljoonaa juutalaista, kommunistia, sotavankia ja romania. He myös avustivat Wehrmachtia ja paikallisia antisemiittejä surmatöissä. Puolassa he surmasivat juutalaisten ja poliittisten johtajien lisäksi puolalaisia intellektuelleja, kuten pappeja ja opettajia.


title: Einsatzgruppen

text: Yleinen toimintatapa ryhmillä oli antaa määräys kaikkien alueen juutalaisten ja muun ei-toivotun aineksen kokoontua tietylle paikalle tiettynä aikana. Tämän jälkeen paikalle saapuneet johdatettiin riittävän kauas asutuksesta, jonne joukkohaudat oli kaivettu valmiiksi. Surmattavat pakotettiin riisuutumaan, jonka jälkeen heidät asetettiin kuopan reunalle tai kuoppaan ja ammuttiin.


title: Einsatzgruppen

text: Natsit eivät kuitenkaan olleet tyytyväisiä ampumiseen joukkomurhan välineenä. Ongelmana oli ammusten kulutus, vaiva, helposti syntyvät silminnäkijätodistukset ja teloittajille jatkuvasta puolustuskyvyttömien miesten, naisten, lasten ja vanhusten surmaamisesta aiheutunut psykologinen stressi. Tuhoamiseen kehiteltiin erityisvalmisteisia autoja, joiden moottorin pakokaasu johdettiin uhrien täyttämään takaosaan. Autot tyhjennettiin noin tunnin ajomatkan jälkeen, ja uhrit joukkohaudattiin. Näistä liikkuvista kaasukammioista saadun kokemuksen perusteella kehitettiin tuhoamisleirien vastaavat laitokset.


title: Vaduzin linna

text: Vaduzin linna on Liechtensteinin ruhtinasperheen vakituinen asumus ja ruhtinaskunnan pääkaupungin Vaduzin tunnetuin maamerkki. Ensimmäiset maininnat siitä ovat vuodelta 1322, mutta linnoituksen vanhimpien osien arvellaan olevan 1100-luvulta ja asuinosan vuodelta 1287. Keskiaikaista linnoitusta on laajennettu 1500- ja 1600-luvuilla.


title: Vaduzin linna

text: Linnan vanhin osa on sen itäinen torni ja muut itäpuolella sijaitsevat rakennelmat, jotka on rakennettu 1100-luvulla. Torni on 12 metriä leveä ja 13 metriä korkea. Alkuperäinen sisäänkäynti on 11 metrin korkeudessa.


title: Vaduzin linna

text: Svaabilaissodassa 1499 sveitsiläiset polttivat Vaduzin linnan. Pyöreää tornia rakennettiin vuodesta 1529 vuoteen 1532. Linnan länsiosaa laajensi kreivi Kaspar von Hohenems (1613–1640).


title: Vaduzin linna

text: Vuodesta 1712 Vaduzin linna on ollut Liechtensteinin ruhtinaiden omaisuutta. Ruhtinas Johann II kunnostutti linnaa vuodesta 1905 vuoteen 1912. Myöhemmin ruhtinas Franz Josef II muutti sen asunnokseen ja 1938 teki siitä Liechtensteinin ruhtinaiden vakituisen asumuksen.


title: Vaduzin linna

text: Vaduzin linna ei ole yleisölle avoinna, mutta sitä voi ihailla ulkopuolelta.


title: Luovutettu Karjala

text: Luovutettu Karjala tarkoittaa talvisodan päättäneessä Moskovan rauhassa 1940 Suomen Neuvostoliitolle luovuttamista alueista sitä, joka käsitti noin puolet Karjalan historiallisen maakunnan alueesta. Luovutetun Karjalan alue sisälsi kolme kaupunkia eli Viipurin, Sortavalan ja Käkisalmen sekä kaksi kauppalaa, Koiviston ja Lahdenpohjan. Lisäksi alueella oli 37 maalaiskuntaa kokonaan sekä osia 20 kunnasta. Karjalasta luovutetun alueen koko oli noin 24 700 neliökilometriä, noin kymmenesosa koko maan pinta-alasta. Yhteensä lähes 450 000 alueen asukasta, joista pääosa oli Suomen karjalaisia, menetti kotiseutunsa ja maaomaisuutensa. Muun Suomen alueelle joutui siirtymään Karjalankannakselta noin 301 000 suomalaista sekä Laatokan Karjalan ja Raja-Karjalan alueilta noin 140 800. Siirtoväkeä oli 12 prosenttia kaikista Suomen asukkaista ja se asutettiin Suomessa kaikkialle maahan suurelta osin Pohjois-Suomea ja rannikon ruotsinkielisiä seutuja lukuun ottamatta. Niin mittavan joukon sijoittaminen oli varsin suuri operaatio sodan runtelemassa maassa.


title: Luovutettu Karjala

text: Käytännössä tyhjäksi asukkaista jääneen Suomen Karjalan entinen itäosa liitettiin heti talvisodan jälkeen pääosin Venäjän neuvostotasavaltaan kuuluneesta Karjalan autonomisesta neuvostotasavallasta muodostettuun ”itsenäiseen” Karjalais-suomalaiseen neuvostotasavaltaan. Pienempi osa Taipaleenjoki–Suvanto–Koivisto-linjan etelä- ja itäpuolelta liitettiin Venäjän neuvostotasavallan Leningradin alueeseen. Vuoteen 1941 mennessä luovutetun Karjalan alueelle oli muuttanut noin 188 000 asukasta eri puolilta Neuvostoliittoa.


title: Luovutettu Karjala

text: Jatkosodan alettua Neuvostoliittoon ja erityisesti Neuvostoliiton Karjalaan suorittamansa hyökkäyksen yhteydessä suomalaisjoukot valtasivat lähes koko luovutetun Karjalan alueen. Eduskunta ilmoitti sen palauttamisesta Suomeen itsenäisyyspäivänä 1941, vaikka koko sodan ajan itäiset Suomenlahden ulkosaaret eli muun muassa Lavansaari, Peninsaari, Seiskari ja Koukouri pysyivätkin Neuvostoliiton hallussa. Suomen palautusilmoitusta ei tunnustanut mikään ulkovalta, ei myöskään Suomen kanssasotijana ollut Saksa. Asemasodan aikana monet alueen aiemmat suomalaiset asukkaat pääsivät jälleenrakentamaan talvisodassa tuhoutuneita tilojaan.


title: Luovutettu Karjala

text: Neuvostoliiton puna-armeijan suoritettua suurhyökkäyksen kesällä 1944 se valloitti osan alueesta uudestaan ja sieltä paenneet ehtivät ottaa mukaansa vain välttämättömimmät tavarat. Jatkosodan 1944 päättäneen Moskovan välirauhan mukaan suomalaisjoukot joutuivat vetäytymään kansainvälisesti tunnustetun, vuoden 1940 rajan taakse. Sodan jälkeen koko Karjalankannas sekä sen ja rajan välinen alue liitettiin osaksi Leningradin aluetta.


title: Luovutettu Karjala

text: Sodan jälkeen Neuvostoliitto siirsi alueelle väkeä lähinnä Venäjän sisäosista, Ukrainasta ja Valko-Venäjältä. Valtaosa asukkaista siirtyi vapaaehtoisesti. Useimmat Karjalankannaksen paikannimet venäläistettiin neuvostotyylisiksi vuonna 1948, esimerkiksi Kivennavasta tuli Pervomaiskoje, siis vapaasti suomentaen ”Ensimmäinentoukokuutala” eli ”Vappula”. Sen sijaan nimiä ei juuri muutettu virallisesti suomen- ja venäjänkieliseen Karjalais-suomalaiseen neuvostotasavaltaan kuuluneilla Laatokan Karjalan ja entisen Raja-Karjalan alueilla.


title: Luovutettu Karjala

text: Aluetta alettiin nopeasti muuttaa neuvostojärjestelmän mukaiseksi. Rakennettiin kolhooseja ja sovhooseja. Kirkot otettiin muuhun käyttöön: esimerkiksi Konevitsan luostarista tehtiin asevarasto, joistakin kirkoista taas tehtiin elokuvateattereita tai navettoja.


title: Luovutettu Karjala

text: Luovutetun Karjalan asukasluku oli 410 000 henkilöä ennen talvisotaa. Alueen pinta-ala oli 24 739 km² eli noin 6,5 % koko Suomen pinta-alasta (382 801 km²). Alue oli hyvin suomenkielinen. Viipurin läänissä oli vuonna 1920 ruotsinkielisiä vain 1,4 %, kun keskimäärin Suomessa lukema oli 13 %. Alueella oli 450 teollisuuslaitosta ja kokonaistuotanto vastasi 10 % Suomen teollisuustuotannosta. Erityisen tärkeitä olivat selluloosatehtaat, joiden tuotanto oli neljäsosa koko maan selluloosatuotannosta. Alueella oli 12 % maan peltopinta-alasta ja 11 % metsäpinta-alasta.


title: Luovutettu Karjala

text: Alueella on noin 350 000 asukasta, joista suurin on kansallisuudeltaan venäläisiä. Alueen asutus on keskittynyt Viipuriin ja Pietarin esikaupungeiksi muuttuneisiin Kannaksen pitäjiin. Suurin osa sovhooseista ja kolhooseista on hylätty. Ensossa oleva sellutehdas edustaa alueen tärkeintä teollisuutta. Alueella sijaitsevat Koiviston ja Uuraan öljysatamat öljyputkineen.


title: Luovutettu Karjala

text: Suomalaisvoimin on kohennettu tiettyjä rakennuksia ja alueita. Monrepos’n huvilapuistoa restauroidaan ja Alvar Aallon suunnittelemaa Viipurin kirjastoa kunnostetaan. Joillekin karjalaisille on muodostunut jokakesäisten kotiseutumatkojen toimeksi hautausmaiden siistiminen, tärkeänä osana oman suvun hautakivien etsiminen ja pystyyn nostaminen.


title: Luovutettu Karjala

text: Pariisin rauhansopimuksessa yksityisten kiinteistöjen omistusoikeudesta ei ollut suoria säännöksiä ja on esitetty näkemys, jonka mukaan omistusoikeudet eivät siirtyneet luovutetun alueen siirtyessä Neuvostoliitolle. Keväällä 2006 asianajaja Kari Silvennoinen ryhtyi eräiden suomalaisten rajantakaisten alueiden entisten kiinteistönomistajien kanssa oikeustoimiin alueen maiden omistusoikeuksista. Silvennoinen pitää 4. syyskuuta 1944 kiinteistörekisteriin merkittyjä henkilöitä kiinteistöjen oikeina omistajina. Helmikuussa 2007 Euroopan ihmisoikeustuomioistuin antoi asiassa kielteisen päätöksen, jonka mukaan asia pitää ensin käsitellä maan sisäisissä, siis Venäjän, oikeusasteissa. Silvennoinen vei jutun venäläiseen oikeuteen, joka hylkäsi kanteen sekä Viipurissa että Pietarin hovioikeudessa. EIT kieltäytyi tämän jälkeenkin ottamasta juttua käsittelyyn.


title: Luovutettu Karjala

text: Perinteisen näkemyksen mukaan Suomesta Neuvostoliitolle siirtyneillä alueilla voimaan astui sellaisenaan Neuvostoliiton laki, joka ei tuntenut maan yksityistä omistusta. Lisäksi Pariisin rauhansopimuksen (SopS 20/1947) sotatoimien vahingoista saatavia korvauksia koskeva 29. artikla, sisältää tekstin:


title: Luovutettu Karjala

text:
Kokonaan Karjalan luovutetulla alueella sijaitsi 37 maalaiskuntaa:
Kaupunkeja oli kolme:


title: Luovutettu Karjala

text: Kauppaloita oli kaksi:


title: Luovutettu Karjala

text: Kuntia, joiden Suomelle jääneet osat liitettiin naapurikuntiin, oli viisi:


title: Luovutettu Karjala

text: Kuntia, joiden alueista luovutettiin osia, mutta jotka jatkoivat olemassaoloaan itsenäisinä kuntina, oli 14:


title: Luovutettu Karjala

text: Näistä osa on sittemmin liitetty muihin kuntiin alueluovutuksiin liittymättömistä syistä. Kunnista Ruokolahti, Tohmajärvi ja Ylämaa itse asiassa laajenivat naapurikuntien Suomelle jääneiden osien liitoksilla.


title: Luovutettu Karjala

text: Luovutetun alueen kunnista Ilomantsi, Kitee, Pälkjärvi, Tohmajärvi ja Värtsilä sijaitsivat Kuopion läänissä, kaikki muut Viipurin läänissä.


title: Luovutettu Karjala

text: Luovutettuja Viipurin läänin kuntia, jotka eivät kuuluneet Karjalan historialliseen maakuntaan vaan Uudenmaan historiallisen maakuntaan, oli kaksi: Suursaari ja Tytärsaari. Lisäksi Uudenmaan historiallinen maakuntaan kuuluneesta Vehkalahden kunnasta luovutettiin Narvin ja Somerin saaret.


title: Luovutettu Karjala

text: Viipurin läänistä jäi Suomen yhteyteen pääosaa nykyisestä Etelä-Karjalan maakunnasta ja nykyisen Kymenlaakson maakunnan itäosaa vastaava alue. Viipurin läänin jäljelle jääneestä osasta muodostettiin vuonna 1945 Kymen lääni, johon vuonna 1949 liitettiin nykyisen Kymenlaakson maakunnan länsiosan kunnat Uudenmaan läänistä.


title: Liechtensteinin ruhtinas

text: Liechtensteinin ruhtinas on Liechtensteinin ruhtinaskunnan valtionpäämies.


title: Liechtensteinin ruhtinas

text: Liechtensteinin perustuslain 8. artiklan mukaan ruhtinas edustaa valtiota ulkomailla ja huolehtii maan ulkosuhteista. Kansainväliset sopimukset, joiden mukaan valtion aluetta tai muuta omaisuutta on luovutettava, valtion riippumattomuuteen kosketaan, kansalaisvapauksia rajoitetaan tai maalle asetetaan uusia rajoituksia vaativat maapäivien (parlamentin) suostumuksen sekä hallituksen ja valtionpäämiehen (ruhtinaan) hyväksynnän. Asioista, jotka vaativat maapäivien hyväksynnän, voidaan järjestää myös kansanäänestys.


title: Liechtensteinin ruhtinas

text: Liechtensteinin ruhtinas vaikuttaa lainsäädännölliseen prosessiin oikeudellaan tehdä hallitukselle aloite ja oikeudellaan määrätä rangaistuksia, joiden pätevyys riippuu rangaistuksen laadusta.


title: Liechtensteinin ruhtinas

text: Hallitsevalla ruhtinaalla on oikeus julistaa ruhtinaallisia määräyksiä, joilla hän esimerkiksi avaa maapäivät. Hätätilamääräyksillä ruhtinas voi ryhtyä kiireellisiin toimenpiteisiin turvatakseen valtion turvallisuuden ja hyvinvoinnin ilman maapäivien osallistumista, mutta pääministerin hyväksynnällä.


title: Liechtensteinin ruhtinas

text: Vuoden alussa Liechtensteinin ruhtinas avaa maapäivät ja vuoden lopussa päättää ne. Ruhtinas voi myös keskeyttää maapäivät keskellä vuotta enintään kolmeksi kuukaudeksi kerrallaan. Hänellä on myös oikeus hajottaa maapäivät hyvästä syystä. Ruhtinas voi myös erottaa hallituksen.


title: Liechtensteinin ruhtinas

text: Maapäivien esityksestä hallitseva ruhtinas myös nimittää hallituksen, hovioikeuden, tuomioistuimen ja korkeimman oikeuden tuomarit sekä perustuslaillisen ja hallinto-oikeuden presidentit ja varapresidentit.


title: Liechtensteinin ruhtinas

text: Hallitsevalla ruhtinaalla on myös oikeus armahtaa vankeja sekä lieventää heidän rangaistuksiaan. Hänellä on myös oikeus yleisiin armahduksiin eli kumota aloitettuja tutkimuksia. Kaikki tuomiovalta on tuomareilla, jotka toimivat ruhtinaan nimissä ja ovat vastuussa teoistaan suoraan ruhtinaalle. Kaikki tuomiot Liechtensteinissa langetetaan ruhtinaan nimissä.


title: Hartwall Arena

text: Hartwall Arena (aikaisemmin Hartwall-areena; joskus myös Helsinki Areena tai Helsingin Areena, ) on Hjallis Harkimon ideoima Suomen suurin monitoimihalli, joka valmistui 1997. Se sijaitsee Helsingin Keski-Pasilassa. Areena sai nimensä juomavalmistaja Hartwallilta, joka on toiminut hallin nimisponsorina alusta lähtien. KHL-joukkue Helsingin Jokerit pelaa kotiottelunsa Hartwall Arenalla. Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuja on pelattu Hartwall Arenalla vuosina 1997, 2003, 2012 ja 2013.


title: Hartwall Arena

text: Suurimpiin areenalla järjestettyihin tapahtumiin kuuluu jääkiekon MM-kisojen lisäksi vuoden 2007 Eurovision laulukilpailut ja elokuun lopussa käydyt Koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut 2017.


title: Hartwall Arena

text: Jääkiekon SM-liigaseura Jokereiden omistaja Harry Harkimo oli haaveillut omasta jäähallista jo vuodesta 1994. Tuolloin seura pelasi Helsingin jäähallissa yhdessä HIFK:n kanssa ja Harkimo oli ymmärtänyt, ettei Jokerien toiminnalla olisi jatkuvuutta, mikäli se jatkaisi samassa hallissa.Mennander & Mennander 2004, s. 266.


title: Hartwall Arena

text: Samana vuonna 1994 Jääkiekkoliitto anoi Helsingin kaupungilta hallille tonttia ja pyysi Harkimoa hankkeen vetäjäksi. Tutkittuaan neljätoista eri sijoitusvaihtoehtoa Helsingin kaupunginvaltuusto hyväksyi 30. elokuuta 1995 asemakaavan, jossa uuden hallin sijainniksi määrättiin Keski-Pasilan Haarakallion alue. Hankkeen toteutumiseen vaikutti Suomen jääkiekkomaajoukkueen vuoden 1995 maailmanmestaruus.Mennander & Mennander 2004, s.140-141.


title: Hartwall Arena

text: Hanke kohtasi kuitenkin myös vastustusta. Esimerkiksi pääministeri Paavo Lipponen ilmoitti, ettei valtio maksa sen lupaamaa 20 miljoonan markan osuutta, ennen kuin rahoitussuunnitelman yksityiskohdat tehdään tarkkaan selväksi. Useiden valitusten vuoksi hallin valmistumisesta Suomessa järjestettäviin vuoden 1997 Jääkiekon MM-kilpailuihin ei ollut varmuutta. Lopulta korkein hallinto-oikeus kuitenkin hylkäsi kaikki asemakaavasta tehdyt valitukset 1996. Hallin rakentaminen aloitettiin maaliskuussa 1996 ja se valmistui huhtikuussa 1997.


title: Hartwall Arena

text: Areenan kustannukset nousivat lopulta 300 miljoonaan markkaan. Halli valmistui juuri ennen vuoden 1997 MM-kilpailuja. Se valmistui hyvin nopeasti, muun muassa siksi, että valtaosa tarvittavista betonielementeistä valmistettiin sillä uhalla, ettei niitä koskaan tarvittaisi. Muitakin riskejä otettiin.


title: Hartwall Arena

text: Ensimmäinen yleisötilaisuus, The Beach Boysin konsertti, järjestettiin 17. huhtikuuta 1997.


title: Hartwall Arena

text: Hartwall Arenalle hankittiin uusi mediakuutio juuri ennen vuoden 2013 jääkiekon MM-kisoja.


title: Hartwall Arena

text: Tammikuussa 2014 Jokerit tiedotti, että Hartwall Areenan nimi on jatkossa Hartwall Arena. Hartwall Arenaa remontoitiin Jokereiden ensimmäistä KHL-kautta varten. Areenaan lisättiin NHL:stä tutut led-paneelit sekä Vancouver Canucksin kotihallista tutut kaukaloa kiertävät led-palkit. Hartwall Arenan sisätiloja remontoitiin myös kesän 2015 aikana.


title: Hartwall Arena

text: Areenalla järjestetään urheilutapahtumien lisäksi myös konsertteja, oopperoita, tanssiesityksiä ja esimerkiksi tietokonefestivaaleja. Hallissa esitetään myös joka syksy Monster Jam -näytös ja Apassionata-näytös. Vuoden 2007 Eurovision laulukilpailu pidettiin myös siellä.