title: Akarnania

text: Vuonna 391 eaa. akarnanialaiset olivat sodassa akhaialaisten kanssa, sillä nämä olivat vallanneet Kalydonin Aitoliassa. Akhaialaiset pyysivät apua Spartasta. Spartalaiset lähettivät Akarnaniaan joukkoja Agesilaoksen johdolla, vaikkakaan sotaretkellä ei ollut pitkäkestoisia seurauksia.


title: Akarnania

text: Aleksanteri Suuren kuoleman jälkeen aitolialaiset valtasivat suuren osan läntisen Akarnanian kaupungeista. Seurauksena akarnanialaiset liittoutuivat Makedonian kanssa. Akarnanialaiset pysyivät uskollisena Makedonialle loppuun saakka, eivätkä esimerkiksi hylänneet Filippos V:ttä tämän sodassa Roomaa vastaan. Vuonna 239 eaa. akarnanialaiset vetosivat Rooman myötätuntoon huomauttamalla, että eivät olleet osallistuneet Troijan sotaan Rooman edeltäjäksi katsottua Troijaa vastaan; tätä on pidetty ensimmäisenä kertana, jolloin jotkut kreikkalaiset kehuskelivat sillä, etteivät olleet mukana tällä herooisella sotaretkellä.


title: Akarnania

text: Akarnanialaiset taipuivat roomalaisten vallan alle vasta sen jälken, kun nämä olivat vallanneet Akarnanian tuohon aikaan merkittävimmän kaupungin Leukaksen, ja Filippos oli kärsinyt tappion Kynoskefalain taistelussa vuonna 197 eaa. Antiokhos III:n hyökättyä Kreikkaan vuonna 191 eaa. akarnanialaiset liittyivät vielä tämän puolelle, mutta tämän kärsittyä tappion he jäivät lopullisesti Rooman vallan alle.


title: Akarnania

text: Roomalaisten kukistettua Perseuksen vuonna 168 eaa. Leukas erotettiin muusta Akarnaniasta, mutta sen alueeseen ei tehty muita muutoksia. Roomalaisella kaudella Akarnania kuului joko Achaean (Akhaian) tai Epirus Vetuksen (Epeiroksen) provinssiin. Augustuksen perustettua Nikopoliin kaupungin vuonna 31 eaa. Aktionin taistelussa saamansa voiton kunniaksi monien Akarnanian, samoin kuin Aitolian ja Epeiroksen, kaupunkien asukkaat siirrettiin uuteen kaupunkiin. Seurauksena alue oli Strabonin aikaan suurelta osin asumattomana.


title: Chíos

text: Chíos eli "Khios" () [] on Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saarten saariryhmään ja sijaitsee itäisellä Egeanmerellä lähellä Turkin rannikkoa. Saaren pinta-ala on 904 km² ja asukasluku 51 390 (vuonna 2011). Hallinnollisesti saari kuuluu Chíoksen kuntaan, Chíoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Saaren pääkaupunki on Chíoksen kaupunki.


title: Chíos

text:
Chíos sijaitsee Välimereen kuuluvan Egeanmeren itäosassa Vähä-Aasian, nykyisen Turkin rannikon edustalla. Turkin rannikosta sitä kohti työntyy Karaburunin niemimaa. Lyhin etäisyys saarelta mantereelle on noin 6,9 kilometriä. Chíoksen lähimmät Kreikan saaret ovat Oinoússes itäpuolella, Psará länsipuolella, Lesbos pohjoispuolella sekä Ikaría ja Sámos etelä- ja kaakkoispuolella.
Kooltaan Chíos on viidenneksi suurin Kreikan saarista ja sen pinta-ala on 904 neliökilometriä, pituus noin 51,5 kilometriä ja leveys noin 12,9 kilometriä. Saaren rannikon pituus on noin 177 kilometriä. Saari on vuoristoinen. Sen korkeimmat vuoret Pelinaío (1 297 m) ja Aípos (1 188 m) sijaitsevat saaren pohjoisosassa. Suurimmat asutukset, mukaan lukien pääkaupunki, ovat saaren itärannikolla.


title: Chíos

text: Chíos kuuluu hallinnollisesti Chíoksen kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria. Koko saari on ollut samaa kuntaa vuoden 2011 aluehallintouudistuksesta lähtien. Tätä ennen saari oli jaettu kahdeksaan kuntaan. Uudistuksessa Chíoksen prefektuuri lakkautettiin ja korvattiin Chíoksen alueyksiköllä.


title: Chíos

text: Saaren suurimmat asutukset ovat Chíoksen kaupunki (26 850 asukasta), Vrontádos (5 323), Thymianá (1 566), Kallimasiá (958), Chalkeió (950) ja Nénita (903). (Katso myös: Luettelo Chíoksen kunnan kaupungeista ja kylistä.)


title: Chíos

text:
Antiikin aikana Khios tunnettiin myös nimillä "Aithalia", "Makris" ja "Pityousa". Kreikkalaisen perinteen mukaan saaren ensimmäiset asukkaat olivat Thessaliasta tulleita pelasgeja. Saaren asuttajiksi mainitaan myös lelegit. Herodotoksen mukaan Khios oli myöhemmin osana joonialaista liittoa ja osallistui Panionionin juhliin muiden joonialaisten kaupunkien tavoin. Hän myös sanoo, että khioslaiset puhuivat samaa murretta kuin erythrailaiset.
Saaren merkittävin kaupunkivaltio ("polis") Khios sijaitsi nykyisen Chíoksen kaupungin paikalla. Kaupunki esitti olevansa Homeroksen synnyinpaikka ja saarelaiset esittelivät jonkin matkan päässä kaupungista pohjoiseen erästä paikkaa ”Homeroksen kouluna”. Saaren itärannikolla sijaitsi Delfinionin (nykyinen Delfíni) kaupunki, luoteisrannikolla Bolissos (nykyinen Volissós). Kardamyle sijaitsi nykyisen Kardámylan kylän paikalla. Saaren muita antiikin ajalta tunnettuja kaupunkeja ovat Leukonion, Kaukasa, Polikhne ja Koila.


title: Chíos

text: Khios joutui Persian vallan alle vuonna 546 eaa. Vuonna 499 eaa. saari liittyi Joonian kapinaan persialaisia vastaan. Kun kapinoitsijat kärsivät tappion, persialaiset polttivat saaren kaupungit ja temppelit. Persialaissotien jälkeen Khios oli liitossa Ateenan kanssa ja kuului Deloksen meriliittoon peloponnesolaissodan alkuun saakka. Sodan kestettyä seitsemän vuotta ateenalaiset alkoivat epäillä khioslaisia ja vaativat näitä tuhoamaan kaupunkinsa muurit. Myöhemmin saari kapinoikin Ateenaa vastaan, jolloin ateenalaiset hyökkäsivät saarelle ja hävittivät sitä. Myöhemmin ateenalaiset saivat Khioksen kokonaan valtansa alle.


title: Chíos

text:
Hellenistisellä kaudella saarella oli itsenäinen asema. Myös roomalaisella kaudella saari nautti monia muita alueita itsenäisemmästä asemasta, eikä se ollut osa Asian provinssia alueen muiden saarten tavoin. Myöhemmin Khioksesta tuli kuitenkin osa Vespasianuksen perustamaa Provincia Insularumia.
Antiikin aikana Chíoksen viinejä pidettiin erittäin korkealaatuisina, ja hellenistisenä aikana se olikin Kreikan suurin viininviejä. Chíoslaiset jopa pitivät itseään viininvalmistuksen keksijöinä. Viinin lisäksi saari on tuottanut jo muinoin mastiksipistaasia, joka on edelleen merkittävä vientituote. Chíoksella asui antiikin kuuluisa matemaatikko Hippokrates (noin 470–410 eaa.), joka ensimmäisenä onnistui neliöimään kaarevasivuisen kuvion.


title: Chíos

text: 1300-luvun alussa osmanit valtasivat Chíoksen kaupungin ja surmasivat koko sen väestön. Vuonna 1346 saari päätyi genovalaisten omistukseen, jossa se säilyi lähes 250 vuotta, kunnes osmanit valtasivat sen uudelleen. Osmanivallan alla saari vaurastui. Vuonna 1822 saarelaiset kapinoivat turkkilaisia vastaan. Turkkilaiset hyökkäsivät saarelle laivastoineen, ja surmasivat kaikki miehet, ottivat naiset ja lapset orjiksi, ja polttivat kaupungin. Chíoksesta tuli osa Kreikkaa vuonna 1912.


title: Chíos

text: Chíoksen keskiaikainen Néa Monín luostari on Unescon maailmanperintökohde. Se tunnetaan erityisesti bysantin huippukautta edustavista mosaiikeistaan. Saaren muita nähtävyyksiä ovat muun muassa Chíoksen kaupungin genovalaisaikainen linna ("Kástro"); Anávatoksen hylätty kylä, jonka asukkaat tekivät joukkoitsemurhan turkkilaisten joukkojen lähestyessä; Pyrgín linnoituksen muotoon rakennettu ja koristeluistaan tunnettu kylä; sekä Vrontádoksen joka pääsiäinen toistuva ilotulitusrakettisota.


title: Chíos

text: Saaren pääsatama on Chíoksen kaupunki. Sieltä on yhteys muun muassa Pireukseen sekä lähisaarille. Chíoksen lentoasema, josta on lentoja Ateenaan, sijaitsee noin kolme kilometriä kaupungista etelään.


title: Frankit

text: Frankit (lat. "Franci") olivat alun perin Reinin itäpuolella asunut suuri germaaninen kansa, joka ilmestyi 200-luvulla Gallian koillisrajalle. Frankit jakautuivat kahteen pääryhmään, saalilaisiin frankkeihin Reinin alajuoksulla ja ripuaarisiin frankkeihin etelämpänä, Reinin yläjuoksun alueella. Nimitys saalilainen tuli suolaa ja ripuaarinen virtaa tarkoittavasta sanasta, mikä viittasi heimojen asuinsijoihin. Myös khattien heimo lasketaan joskus kuuluvaksi alkuperäisiin frankkeihin.


title: Frankit

text: Frankit tekivät yhdessä alemannien kanssa hyökkäyksiä Reinin yli roomalaisia vastaan 250-luvun lopulla, ja he ryöstivät kaupunkeja aina Hispanian itärannikolla asti. Frankit valtasivat bataavien asuinalueet 200-luvun lopussa.


title: Frankit

text: Saalilaiset frankit tunkeutuivat 300-luvulla nykyiseen Belgiaan ja 400-luvun alussa nykyiseen Ranskaan. Saalilaiset frankit myös antoivat Ranskalle (France) nimen. Frankit omaksuivat kristinuskon sen areiolaisessa muodossa. Roomalainen sotapäällikkö Aëtius pakotti heidät Rooman vallan alaisiksi 432, ja frankit olivat Aëtiuksen liittolaisina Katalaunien kenttien taistelussa vuonna 451. Vandaalien heikentämä Rooma menetti kuitenkin valtansa Galliassa, ja vuoteen 480 mennessä frankeilla oli vahva jalansija Gallian koillisosissa.


title: Frankit

text: Frankkien yhdistäjä oli Klodvig, jonka sekä saalilaiset että ripuaariset frankit tunnustivat kuninkaakseen 400-luvun lopussa. Klodvig hyökkäsi 507 visigoottien valtakuntaan ja löi heidät. Visigoottien oli tappion koettuaan luovuttava gallialaisista alueistaan. Klodvig kääntyi katoliseen uskoon ja sai samalla taakseen sekä kirkon että gallialais-roomalaisen väestön tuen. Klodvig loi perustan frankkien valtakunnalle, joka merovingien ja karolingien aikana käsitti suuren osan Länsi-Eurooppaa.


title: Frankkien valtakunta

text: Frankkien valtakunta oli pitkäaikaisin ja vaikutusvaltaisin germaaniheimojen varhaiskeskiajalla Länsi-Eurooppaan perustamista valtakunnista.


title: Frankkien valtakunta

text: Frankkien valtakunnan perustaja oli merovingien sukuun kuuluva saalilaisten frankkien kuningas Klodvig, joka vuonna 486 lopetti roomalaisten herruuden Galliassa. Vuonna 507 myös ripuaariset frankit tunnustivat hänet kuninkaakseen. Klodvig valloitti alemanneilta Mainin ja Neckarin alueen ja länsigooteilta maan Garonnea myöten.


title: Frankkien valtakunta

text: Klodvigin kuoltua vuonna 511 valtakunta jaettiin vanhan germaanisen tavan mukaan neljään osaan hänen poikiensa Teoderik I:n, Klodomirin, Kildebert I:n ja Klotar I:n kesken. Aluksi veljekset toimivat yhdessä, ja vuonna 523 he hyökkäsivät burgundien valtakuntaan ja surmasivat näiden kuninkaan Sigismundin. Klodomir sai surmansa taisteluissa burgundeja vastaan, ja Kildebert ja Klotar murhasivat tämän jälkeen Klodomirin pojat sekä jakoivat Klodomirin alueet. Vuonna 531 frankit hyökkäsivät visigoottien valtakuntaan ja valloittivat visigoottien Pyreneiden pohjoispuolella sijainneet maat. Teoderik ja Klotar valloittivat lisäksi Thüringenin. Sen jälkeen frankit löivät burgundit lopullisesti Autuinin taistelussa. Vuonna 536 frankit valloittivat ostrogooteilta Provencen. Veljiensä kuoltua Klotarista tuli vuonna 558 koko frankkien valtakunnan kuningas.


title: Frankkien valtakunta

text: Klotarin kuoltua vuonna 561 valtakunta jakautui jälleen, ja hänen poikiensa aikana sisäinen valtataistelu sai laajat mittasuhteet. Klotarin pojat Sigebert I ja Kilperik I ajautuivat sotaan keskenään. Sigebert voitti Kilperikin armeijan vuonna 575, mutta Kilperikin vaimon Fredegundan lähettämät salamurhaajat onnistuivat tappamaan Sigebertin. Tämän jälkeen frankkien valtakunta kärsi jatkuvista juonitteluista, sukuriidoista ja sisällissodista.


title: Frankkien valtakunta

text: Frankkien valtakunnan suurin heikkous oli heidän tapansa jakaa kuninkaan kuoltua tämän maaomaisuus poikien kesken. Seurauksena oli valtakunnan lohkominen kuningaskuntiin, jotka olivat vuoroin liitossa ja vuoroin sodassa keskenään. Valtakunta jakautui pääasiassa Austrasiaan, Neustriaan ja Burgundiin Maas ja Schelde rajoina. Kussakin kuningaskunnassa oli omat merovingien sukuun kuuluvat perintökuninkaansa, mutta todellinen valta keskittyi niissä 600-luvulta lähtien ylimystön valitsemalle ja valtion asioita hoitavalle "major domukselle".


title: Frankkien valtakunta

text: Austrasian major domus Pipin Heristalilainen yhdisti lopulta valtakunnan vuonna 687, voitettuaan Neustrian kuninkaan Teoderik III:n Tertryn taistelussa. Pipin ei kuitenkaan ottanut kuninkaan arvonimeä, ja nimellisenä kuninkaana säilyi Teoderik III. Vasta Pipinin pojanpoika Pipin Pieni julistautui 751 kuninkaaksi Soissons'ssa ja lähetti viimeisen merovingikuninkaan Kilderik III:n luostariin. Näin merovingit joutuivat väistymään karolingien kuningassuvun tieltä. Karolingit saivat nimensä Pipin Pienen isän, Poitiers’n taistelun voittaneen major domus Kaarle Martellin mukaan.


title: Frankkien valtakunta

text: Karolingien ja paavin välille muodostui vahva side. Pipin Pienen vihki kuninkaaksi paavi Sakariaksen legaatti Bonifatius. Vuonna 754 Sakariaksen seuraaja Stefanus III pyysi Pipiniä apuun langobardeja vastaan, ja frankkien armeija marssi Alppien yli ja pakotti langobardien kuninkaan Aistulfin luovuttamaan Ravennan paaville. Kiitokseksi paavi Stefanus nimitti Pipinin Italian suojelijaksi. Langobardit eivät kuitenkaan luopuneet Ravennasta suosiolla, joten Pipin joutui lähettämään uuden sotajoukon langobardien kimppuun 756. Aistulf syrjäytettiin ja uudeksi kuninkaaksi valittiin Ertrurian herttua Desiderius. Ravennan alue eli Donatio Pippin sekä paavin jo hallitsemat alueet Rooman ympäristössä olivat Kirkkovaltion perusta.


title: Frankkien valtakunta

text: Pipin työnsi arabit lopullisesti Pyreneiden taakse vuonna 759. Sen jälkeen hän joutui kukistamaan kapinat Akvitaniassa ja Baijerissa. Pipin kuoli vuonna 768. Valtakunta jaettiin hänen poikiensa Kaarlomanin ja Kaarlen kesken, mutta Kaarloman kuoli jo vuonna 771, jonka jälkeen Kaarle hallitsi yksin frankkeja. Kaarle sai lisänimen Suuri, ja hänen aikanaan frankkien valtakunnan mahti oli huipussaan.


title: Frankkien valtakunta

text: Vuonna 772 paavi Hadrianus I pyysi Kaarlelta apua langobardeja vastaan, jotka olivat hyökänneet Kirkkovaltioon. Kaarlen joukot pakottivat langobardien pääkaupungin Pavian antautumaan ja Desiderius karkotettiin luostariin. Kaarle kruunautti itsensä langobardien kuninkaaksi, mikä tarkoitti langobardien valtakunnan päättymistä. Pian tämän jälkeen Kaarle ryhtyi alistamaan pohjoisen sakseja. Frankit olivat jo vuonna 772 valloittaneet saksien pyhätön, ja tuhonneet siellä olleen pyhän Irminsul-pylvään. Vuonna 775 Kaarle järjesti uuden sotaretken saksien maille. Kaarle järjesti valtakunnankokouksen Paderbornissa, mutta joutui lähtemään kesken kokouksen auttamaan Barcelonan käskynhaltijaa. Saksit käyttivät tilaisuutta hyväkseen ja ryhtyivät kapinaan, jolloin Kaarle kääntyi takaisin. Joukkojen vetäytyessä Pyreneiden yli baskit ilmeisesti tuhosivat Kaarlen vasallin, rajakreivi Hruodlanuksen johtamat jälkijoukot. Tämä tapahtuma antoi aiheen Rolandin laululle.


title: Frankkien valtakunta

text: Palattuaan Iberian niemimaalta Kaarle aloitti uuden sodan sakseja vastaan. Saksit taistelivat kuitenkin ankarasti valloittajia vastaan Widukindin johdolla. Sota oli julmaa, frankit muun muassa surmasivat Verdenin verilöylyssä 4000 saksilaismiestä. Kolmen vuoden sotimisen jälkeen Widukind taipui ja antoi kastaa itsensä kristityksi. Osa sakseista jatkoi vielä tämänkin jälkeen vastarintaa, ja viimeiset saksit alistettiin vasta vuonna 804.


title: Frankkien valtakunta

text: Rooman aatelisto syytti vuonna 795 paavi Leo III:tta väärästä valasta ja aviorikoksesta. Leo haki turvaa Kaarlen luota vuonna 799. Seuraavana vuonna Kaarle matkusti Roomaan, Leo vannoi häneen kohdistuneet syytökset vääriksi, ja Leon vastustajat karkotettiin. Kiitollinen paavi kruunasi joulupäivänä vuonna 800 Rooman Pietarinkirkossa Kaarle Suuren keisariksi.


title: Frankkien valtakunta

text: Kaarlen aikana frankkien valtakunnalla ei ollut pääkaupunkia, mutta Kaarlella oli palatsinsa Aachenissa, ja sen hoviin hän keräsi useita aikakauden oppineimpia miehiä. Heidän joukkoonsa kuuluivat anglosaksi Alkuin, langobardi Paulus Diaconus sekä Kaarlen tuleva elämäkerturi Einhard. Aachenissa kehittyi karolingiseksi renessanssiksi kutsuttu kirjallisuuden, taiteiden ja oppineisuuden kukoistuskausi.


title: Frankkien valtakunta

text: Kaarle Suuri antoi kautensa loppupuolella pojilleen valtakunnan eri alueiden hallintovastuun: Pipin sai Italian, Ludvig Akvitanian ja Kaarle Loiren ja Elben välisen alueen. Kaarle Suuri aikoikin jakaa valtakunnan frankkien perinteiden mukaisesti osiin poikiensa kesken, mutta Kaarlen kuollessa ainoastaan Ludvig oli enää elossa.


title: Frankkien valtakunta

text: Frankkien valtakunta alkoi hajaantua jo Kaarle Suuren pojan Ludvig Hurskaan aikana. Tällä oli kolme poikaa, jotka vaativat jokainen osansa vallasta. Ludvig Hurskaan kuoleman (840) jälkeen valtakunta jaettiin Verdunissa 843 kolmen pojan kesken perintöosiin.


title: Frankkien valtakunta

text: Kaarle Kaljupää sai sopimuksessa hallitakseen valtakunnan länsiosan (suurimman osan nykyisen Ranskan alueesta) ja Ludvig Saksalainen puolestaan pääosan nykyisen Saksan ja Itävallan alueista. Veljistä kolmas, Lothar I, sai perinnökseen em. kahden valtakunnan väliin sijoittuneen alueen, joka ulottui nykyisestä Hollannista Välimerelle ja Pohjois-Italiaan. Lotharin hallitsema alue oli kuitenkin mahdoton puolustaa idästä ja lännestä hyökänneiden sukulaisten valloituksilta ja alue hajosi osiin (nykyinen Lothringenin alue).


title: Frankkien valtakunta

text: Itäfrankkien Karolingi-suku sammui vuonna 911, länsifrankkien valtakunnassa karolingit syrjäytettiin valtaistuimelta vuonna 987. Kaarle Suuren pojanpoikien valtakunnilla oli kuitenkin kauaskantoiset vaikutukset: niiden pohjalta muodostuivat myöhemmin nykyiset Ranska, Saksa, Alankomaat ja Italia.


title: Diklooridifenyylitrikloorietaani

text: Diklooridifenyylitrikloorietaani (DDT, CHCl) on 1900-luvulla suosittu, nykyään useimmissa maissa kielletty hyönteismyrkky. Se oli ensimmäisiä moderneja hyönteismyrkkyjä, joka otettiin käyttöön toisen maailmansodan alkupuolella. Sitä käytettiin ennen kaikkea hävittämään hyttysiä, koska haluttiin torjua niiden levittämiä tauteja kuten malariaa. Sveitsiläinen kemisti Paul Hermann Müller sai lääketieteen Nobelin palkinnon vuonna 1948 keksittyään aineen toimivan hyönteismyrkkynä – itse yhdiste oli kehitetty jo 1874. Suomessa DDT:tä markkinoitiin aikanaan Täystuho-kauppanimellä.


title: Diklooridifenyylitrikloorietaani

text: Hyönteismyrkkynä DDT korvasi lyijyvetyarseenia, joka sisältää ihmisen terveydelle haitallista lyijyä.


title: Diklooridifenyylitrikloorietaani

text: Ennen DDT:n käyttöaihetta hyönteismyrkkynä Yhdysvalloissa oli malariaongelma etelävaltioiden alueella. Vuosina 1947–1951 malaria kyettiin valtiollisen ohjelman puitteissa hävittämään Yhdysvalloista DDT-ruiskutusten avulla. Ohjelmaa hoitanut virasto keskittyi sen jälkeen malariatilanteen seurantaan Yhdysvalloissa ja avun tarjoamiseen malarian hävittämiseksi tai kontrolloimiseksi kehitysmaissa.


title: Diklooridifenyylitrikloorietaani

text: DDT:n maine muuttui maailmanlaajuisesta pelastajasta paariaksi Rachel Carsonin vuoden 1962 kirjan "Äänetön kevät" (engl. "Silent Spring") myötä.


title: Diklooridifenyylitrikloorietaani

text: Syyskuussa 2006 Maailman terveysjärjestö salli uudelleen DDT:n käytön hyönteismyrkkynä malaria-alueilla.


title: Diklooridifenyylitrikloorietaani

text: DDT on väritöntä, kiteistä tai valkoista jauhetta, joka liukenee herkästi rasvoihin mutta huonosti veteen. Hyönteisillä se sitoutuu hermosolun aksonin pinnalla oleviin proteiineihin, jotka muodostavat hermoimpulssiakuljettavia jänniteherkkiä natriumkanavia. DDT-molekyylin tarttuminen proteiiniin pakottaa natriumkanavan auki, jolloin hermosolu johtaa sähköä jatkuvasti. Seurauksena on voimakkaita pakkoliikkeitä ja lopulta kuolema. Joillekin hyönteisille kehittyy mutaatio natriumkanava-geenissä, joka tekee niistä immuuneja DDT:lle ja vastaaville hyönteismyrkyille.


title: Diklooridifenyylitrikloorietaani

text: DDT oli aluksi suuri menestys. Britit raportoivat hävittäneensä malarian Ceylonista DDT:n avulla. Kun ainetta alettiin käyttää laajasti maataloudessa huomattiin kuitenkin, että hyönteiset tulivat varsin nopeasti vastustuskykyisiksi DDT:lle.


title: Diklooridifenyylitrikloorietaani

text: Rachel Carson julkisti kirjassaan Äänetön kevät tutkimustuloksia, joiden mukaan altistuminen DDT:lle on yhteydessä syöpään ja aiheuttaa linnuilla ongelmia lisääntymistä, koska se ohentaa munankuoria. Suomessa havaittiin että ravintoketjun huipulla elävät merikotka ja muuttohaukka kärsivät näistä vaikutuksista. Carsonin tutkimustulokset kyseenalaistettiin ensin. Vasta myöhemmin, osaltaan DDT:n ansiosta, opittiin ravintoketjussa rikastumisen käsite.


title: Diklooridifenyylitrikloorietaani

text: DDT ei ole niinkään akuutisti vaarallinen, esim. kerta-altistuminen ei aiheuta hengenvaaraa. Sen sijaan se vaikuttaa hormonitoimintaan ja kertyy maksaan ja munuaisiin. Kokeita ihmisille haitallisista vaikutuksista ei ole kuitenkaan koskaan toistettu.


title: Diklooridifenyylitrikloorietaani

text: DDT on kielletty useimmissa maissa ympäristövaikutustensa takia. DDT:stä kehittyy ravintoketjussa hormoninkaltaisia DDE:tä ja DDD:tä, joiden on eläinkokeilla todettu aiheuttavan syöpää.


title: Lautanen

text: Lautanen voi tarkoittaa seuraavia asioita:


title: Peter Forsskål

text: Peter (Pehr) Forsskål (11. tammikuuta 1732 Helsinki – 11. heinäkuuta 1763 Jerim, Jemen) oli suomalais-ruotsalainen luonnontieteilijä, tutkimusmatkailija ja filosofi, suomalaisen klassisen liberalismin uranuurtaja.


title: Peter Forsskål

text: Peter (Pehr) Forsskål syntyi 11. tammikuuta vuonna 1732 Helsingin kirkkoherran, alun perin Sauvosta kotoisin olevan Johan Forsskåhlin (1691–1762) perheeseen. Ensimmäiset yhdeksän vuotta perhe asui Helsingissä ja myöhemmin perhe muutti Ruotsin Uplantiin ja edelleen Tukholmaan.


title: Peter Forsskål

text: Forsskål valmistui ylioppilaaksi Uppsalan yliopistosta 10-vuotiaana vuonna 1742. Hän suoritti yliopistossa opintoja teologisessa tiedekunnassa vuosina 1751–1753, opiskeli arabiaa ja seurasi ahkerasti Carl von Linnén luentoja. Vuosina 1753–1756 hän opiskeli arabiaa ja filosofiaa Göttingenin yliopistossa, missä hän väitteli tohtoriksi vuonna 1756 empiristisiä periaatteita puolustaneella teoksella "Dubia de principiis philosophiae recentioris".


title: Peter Forsskål

text: Forsskål vastasi väitöskirjansa synnyttämään kritiikkiin toisessa painoksessa, joka julkaistiin Kööpenhaminassa. Väitöskirja ja sen nostattama keskustelu antavat syyn kutsua Forsskålia ensimmäiseksi tieteellisen tutkimuksen vapautta johdonmukaisesti puolustaneeksi suomalaiseksi. Hän vastusti tieteellistä dogmaattisuutta ja katsoi, että totuus edellytti jatkuvaa etsintää ja että siihen saattoi pyrkiä erilaisin keinoin. Sen takia tiede edellytti paitsi kriittisyyttä myös suvaitsevaisuutta.


title: Peter Forsskål

text: Tieteen vapaus edellytti Forsskålin mielestä myös yhteiskunnallista vapautta. Palattuaan vuonna 1756 Uppsalaan Forsskål nimitettiin taloustieteen dosentiksi. Voidakseen luennoida myös filosofiasta ja valtio-opista hän jätti tarkastettavaksi väitöskirjansa kansalaisvapaudesta, "De libertate civili". Ajan ahdasmieliseen ilmapiiriin teos oli kuitenkin liian radikaali, eikä sitä sen vuoksi tarkastettu. Myöhemmin Forsskål onnistui kuitenkin saamaan painoluvan teoksensa hiukan muutetulle ruotsinkieliselle versiolle "Tankar om borgerliga friheten". Kirjasta otettiin 500 kappaleen painos. Kirjassa hän kiteytti valistuksen yhteiskunnalliset vaatimukset pariinkymmeneen teesiin, joissa edellytettiin muun muassa paino- ja elinkeinovapautta sekä uskonnollista suvaitsevaisuutta. Kirja voitiin tulkita epäsuoraksi arvosteluksi hattupuoluetta vastaan, ja se herätti ilmestyttyään suurta kohua ja muun muassa painokanteen. Myssypuolueen kannattajat ottivat Forsskålin kuitenkin suojelukseensa, ja hän pystyi ansaitsemaan elatuksensa puolueeseen lukeutuneen kreivi Christer Hornin perheen kotiopettajana.


title: Peter Forsskål

text: Kirjan aiheuttamaan kritiikkiin Forsskål vastasi: "Vapautta on ylläpidettävä vapaudella, nimittäin valtakunnan vapautta kirjoittamisen vapaudella, kuten Englannissa tapahtuu." Epäkohtiin ja tyytymättömyyteen voitiin vastata joko verellä tai musteella. Forsskålin mukaan Ruotsin oli valittava jälkimmäinen, mikä edellytti valistuneen yleisön luomista. Tavoitteeksi oli tällöin asetettava kansalaisvapauden toteuttaminen kaikilla yhteiskunnan tasoilla. Suurin uhka kansalaisvapaudelle oli itsevaltius, mutta myös vapaudellaan ylpeilevässä valtiossa saattoivat ihmiset todellisuudessa sortaa toisiaan. Tämän mahdollisti vääryyden jääminen piiloon, minkä vuoksi jokaisen oli voitava tuoda julki ne asiat, jotka hänen mielestään loukkasivat yleistä etua. Kansalaisvapauden tuli ulottua niin talouteen kuin valtiokoneistoonkin. Forsskål vastusti kirjoituksissaan muun muassa hitaaksi ja tehottomaksi katsomaansa ammattikuntapakkoa. Forsskålin Ruotsissa esittämät yhteiskunnalliset ajatukset jäivät elämään ja niitä puolusti valtiopäivillä ja kirjoituksissaan muun muassa Anders Chydenius.


title: Peter Forsskål

text: Arabian kielen taitoisena Forsskål osallistui vuonna 1761 Tanskan kuninkaan kustantamaan luonnontieteelliseen retkikuntaan, joka matkasi Egyptiin, Jemeniin ja Syyriaan. Retken idea oli lähtöisin Göttingenin yliopiston professori Johann David Michaelisilta, joka puolestaan vakuutti Tanskan silloisen ulkoministerin, kreivi Bernstorffin ja hänen kauttaan retkelle saatiin kuningas Fredrik V:n hyväksyntä. Alkuvuodesta 1759 Michaelis pyysi entistä oppilastaan Forsskålia osallistumaan retkelle luonnontutkijana. Forsskålin akateeminen tulevaisuus Ruotsissa oli epävarma hänen vapaamielisten ideoidensa vuoksi. Forsskål suostui ajatukseen, mutta esitti muutamia reunaehtoja. Ensiksikin hänen oli saatava 500 riksin vuotuinen stipendi ja toiseksi professorin arvo ja kolmanneksi matkan päätyttyä vielä 300 riksin vuotuinen eläke loppuiäkseen. Tanskan kuningas myöntyi ehtoihin ja kesällä 1760 Forsskål sai Kööpenhaminan yliopiston filosofian professuurin.


title: Peter Forsskål

text: Retkikuntaan kuuluivat Forsskålin lisäksi tanskalainen lääkäri Christian Carl Kramer, kulttuurin tutkija professori Fredrik Christian von Haven, maanmittari Carsten Niebuhr, kuvataiteilija Georg Wilhelm Baurenfeind sekä entinen husaari Berggren. Matkan aikana Forsskål suoritti arvokkaita tutkimuksia ja havaintoja niin kasvi- kuin eläintieteenkin alalla mutta menehtyi 11. heinäkuuta vuonna 1763 malariaan Jerimissä, Jemenissä. Ensimmäisenä retkikunnasta sairastui professori von Haven. Hän menehtyi Jemenin Mokassa toukokuussa 1763. Baurenfiend ja Berggren menehtyivät laivamatkalla Mokasta Intian Bombayhin. Helmikuussa 1764 lääkäri Kramer kuoli Bombayssa. Retkikunnan ainoa eloonjäänyt, saksalainen Carsten Niebuhr julkaisi hänen luonnontieteelliset tutkimuksensa 300 eläin- ja 800 kasvilajista, joita pidettiin kauan Arabian eläimistöä ja kasvistoa koskeva perusteoksena. Vuonna 1950 Forsskålin matkapäiväkirja julkaistiin nimellä "Resa till den lycklige Arabien".


title: Peter Forsskål

text: Suuri osa Forsskålin keräämistä kasveista tuhoutui matkalla takaisin Tanskaan ja lopuistakin iso osa pilaantui, koska asianomaiset professorit Tanskassa suhtautuivat asiaan lähinnä vihamielisesti. Fprsskål oli ollut hankauksessa ao. professorien kanssa jo ennen lähtöään eikä asiat olleet millään tavoin parantuneet. Forsskålin kadonneeksi luultu matkapäiväkirja julkaistiin vasta vuonna 1950.


title: Manaaja

text: Manaaja voi tarkoittaa seuraavia asioita:


title: Leninismi

text:
Leninismi on venäläisen Vladimir Leninin (1870–1924) ajatuksiin pohjautuva marxilainen poliittinen ja teoreettinen suuntaus. Käsitettä alettiin käyttää Neuvostoliiton kommunistisen puolueen ja Kommunistisen internationaalin keskuudessa Leninin kuoleman jälkeen.
Leninismin tunnetuin ja levinnein suuntaus on marxismi-leninismi, josta kehittyi Neuvostoliiton ja sen johtaman kansainvälisen kommunistisen liikkeen yhteinen ideologia Stalinin aikana. Sisällöllisistä muutoksista huolimatta marxismi-leninismi käsitteenä säilytti asemansa Neuvostoliitossa aina valtion lakkauttamiseen asti. Toinen tunnettu leninismin suuntaus on trotskilaisuus, jolla tarkoitetaan Stalinin kanssa riitoihin 1920-luvulla ajautuneen Lev Trotskin ajattelun pohjalle syntyneitä suuntauksia. Myös jotkut vasemmistokommunistiset suuntaukset on laskettavissa leninismin piiriin.


title: Leninismi

text: Leniniläisen teorian keskeisiä oppeja ovat muun muassa kurinalaista ja keskitettyä puoluetta korostava järjestömuoto (demokraattinen sentralismi) sekä analyysi imperialismista kapitalismin korkeimpana vaiheena.


title: Draama

text: Draama ( ’toiminta’ < δράω ’tehdä’) on näytelmän ja runouden laji, jossa toiminnan avulla, vuoropuhelun muodossa sekä nykyajassa liikkuvina esitetään henkilöiden luonteita ja näistä luonteista johtuvaa erityiseen päämäärään tähtäävää tahdonilmausta. Siinä on myös eepillisiä ja lyyrillisiä aineksia. Draamassa erotetaan päätoiminta ja sivutoiminnat eli episodit.


title: Draama

text: Draamakirjallisuus on pääasiallisesti tarkoitettu esitettäväksi, ei niinkään luettavaksi. Sanaa "näytelmä" käytetään sekä tekstistä että sen esittämisestä teatterissa; jos näiden eroa täytyy erityisesti korostaa, jälkimmäistä sanotaan "teatteriesitykseksi". Toisin sanoen draama on ”näyttelijöiden yleisölle teatterinäyttämöllä tai vastaavalla esitettäväksi tarkoitettu kirjallisuudenlaji, jossa inhimillistä elämää kuvataan nykyhetkisenä toimintana dialogin ja monologin avulla.”


title: Draama

text: Draamalla viitataan joskus puhekielessä dramaattisuuteen yleensä. Myös elokuvien lajityyppiä voidaan nimittää draamaksi.Klassisella ajalla draama oli selvästi joko tragedia tai komedia. Aristoteles kuvaili näitä lajeja Runousopissaan ja antoi melko yksityiskohtaisia ohjeita tragedian juonen hahmottelemiseksi. Keskiajalla Euroopassa yleistyivät uskonnolliset mysteerinäytelmät, mutta klassiset tyylilajit palasivat renessanssin myötä.


title: Draama

text: Tyypillisesti tragediassa (kuten Sofokleen "Kuningas Oidipus") hyville ihmisille kävi huonosti, kun taas komediassa (kuten Shakespearen "Paljon melua tyhjästä") huonoille ihmisille kävi hyvin. Aristoteelisten kaavojen selkeimmät jälkeläiset eivät kuitenkaan esiinny nykyään teatterissa vaan televisiosarjoissa ja suurelle yleisölle tarkoitetuissa elokuvatuotannoissa. Niissä hyville ihmisille käy yleensä hyvin, joten ne eivät ole sen enempää komedioita kuin tragedioitakaan.


title: Draama

text: Draamataiteen esihistorialliset juuret vievät kauas pakanuuden hämärään. Lähtökohtana olivat vainajien, henkien ja jumalien palvontamenot, Suomessa karhunpeijaiset. Alkukantaiset tanssit olivat alkuna näytelmätaiteen synnylle. Esimerkiksi Kreikassa vietettiin juhlia Dionysoksen kunniaksi.


title: Draama

text: Suomessa näytelmiä alettiin esittää 1640-luvulla Turun akatemian piirissä aluksi koulunäytelmien muodossa. Suomenkielisen ja suomalaisen näytelmäkirjallisuuden uranuurtajia olivat Jaakko Juteini ilveilyllään "Perhe-Kunda" ("Pila-Kirjoitus Epä-Luuloista" v. 1817) ja Jakob Fredrik Lagervall Shakespeare-mukaelmallaan "Ruunulinna" ("Murhekuvaus" v. 1834).


title: Draama

text: Näytelmän esittävät näyttelijät. Jotta esiintyvän seurueen tulkinta olisi yhdenmukainen, näytelmän harjoittelua ja esittämistä ohjaa yleensä ohjaaja, jonka näkemys muovaa sitä millainen tulkinta näytelmätekstistä esitetään. Lavastaja ja pukujen, valaistuksen, kampausten ja musiikin suunnittelijat ja toteuttajat vaikuttavat myös paljon siihen miten katsoja kokee näytelmän.


title: Draama

text: "Kuunnelma" on erityinen näytelmän laji joka esitetään usein radiossa tai joskus tuoleilla istuen, ja jossa näyttämötapahtumilla ja elehtimisellä ei ole merkitystä. Kuunnelmalle läheistä sukua on "lukudraama" — näytelmä, jonka esittäminen on esimerkiksi käytännön syista vaikeaa tai mahdotonta (esim. J. W. von Goethe, "Faust", II osa; Elias Canetti, "Komedia itserakkaudesta"). Lukudraamoja voidaan esittää lausuntana.


title: Korvamato

text:
Korvamato tarkoittaa musiikkikappaletta tai sävelmää, joka toistuu mielessä vastoin tahtoa, pakonomaisesti ja jota on vaikeaa lakata ajattelemasta. Sana on käännöslaina, ja sen alkuperä on saksan kielessä, jossa käytetään nimitystä "Ohrwurm". Suomessa ilmiö tunnetaan yleisemmin nimellä "musiikin soiminen päässä".
Virallisesti ilmiö on "tahdosta riippumatonta musiikin kuuntelua".
Ilmiön tieteellinen tutkimus on alkutekijöissään, eikä siitä ole julkaistu paljonkaan tieteellisiä artikkeleita. Kognitiivisen psykologian näkökulmasta ilmiö liittyy ihmisen muistijärjestelmän toimintaan. Musiikkikatkelman toistuminen muistuttaa laajemmin tutkittua musiikinkuvittelua, jossa musiikillisten mielikuvien oletetaan muistuttavan monin tavoin normaalia havaintoa. Tästä näkökulmasta suurin arvoitus on minkä takia mato iskee, toisin sanoen melodian toistuminen ylipäänsä alkaa.


title: Korvamato

text: Dynaamisen psykologian piirissä ilmiötä on käsitellyt mm. psykoanalyytikko Theodor Reik. Hänen mukaansa musiikki edustaa tiedostumattomia psykologisia tekijöitä, ja hän korostaa yksilöllistä tutkimusta, koska musiikkiin liittyvät merkitykset ovat henkilökohtaisia.


title: Korvamato

text: Cincinnatin yliopistossa korvamato-ilmiötä tutkivan professori James Kellarisin mukaan korvamadoksi päätyvän musiikin tyypillisimpiä piirteitä ovat hyväntuulinen melodia sekä mukaansatempaavan ja ärsyttävän välillä liikkuva paljon itseään toistava sanoitus. Kellarisin mukaan tyypillisiä korvamatoja ovat esimerkiksi Village Peoplen ”YMCA”, Los del Rio -yhtyeen ”Macarena” ja Baha Men -yhtyeen ”Who let the dogs out”. Tutkimusten mukaan korvamadoista kärsivät eniten ihmiset, jotka kuuntelevat usein musiikkia, ja joilla on neuroottisia tapoja, kuten esimerkiksi kynien pureskelu ja sormilla näpyttely. Lääkitys, jolla hoidetaan pakko-oireista häiriötä ja ahdistuneisuutta, helpottaa myös musiikin pakonomaista toistumista.


title: Korvamato

text: Lassi Liikkasen, joka on tutkinut ilmiötä ja työskentelee Tietotekniikan tutkimuslaitos HIIT:ssä, mukaan altistus on ehkä tärkeämpi tekijä kuin musiikilliset elementit: päässä alkavat pyöriä laulut, joita on viime aikoina kuullut. Musiikkiesitys voi tulla mieleen asoosiaatioketjun kautta; esimerkiksi jos joku suunnittelee Tallinnan-matkaa, hänen päässään saattaa alkaa soida Juice Leskisen "Eesti (On My Mind)". Liikkasen arvion mukaan musiikki soi päivittäin päässä lähes 60 prosentilla ja viikoittain 90 prosentilla suomalaisista.


title: Korvamato

text: Korvamadoista irti pääsemiseen ei ole tehokkaita tapoja. Jos sen yrittää korvata toisella kappaleella, useimmiten tuloksena on vain toinen korvamato. Pahimmillaan korvamato saattaa jopa lähes uhata mielenterveyttä. Neuropsykiatri Oliver Sacks kertoo "Musicophilia"-teoksessa ystävästään, jolla soi päässä Pulmuset-televisiosarjan tunnussävelmä Love and Marriage koko ajan, kymmenen päivää aamusta iltaan. Lopulta laulu haihtui uhrin mielestä, mutta se palasi, kun hän kertoi Sacksille asiasta. Tällä kertaa piina kesti kuitenkin vain muutaman tunnin.


title: Korvamato

text: Vaikka korvamadot yleensä ovat musiikkikappaleita, on sanaa käytetty laajemmassakin merkityksessä kuvaamaan esimerkiksi myös sanoja, jotka äänteellisen asunsa ansiosta jäävät musiikkikappaleen tavoin mieleen toistumaan.


title: John D. Rockefeller

text: John Davison Rockefeller, Sr. (8. heinäkuuta 1839 Richford, New York – 23. toukokuuta 1937 Ormond Beach, Florida) oli yhdysvaltalainen liikemies, joka perusti maailman suurimman öljy-yhtiön Standard Oilin ja oli aikanaan maailman rikkain mies. Rockefellerin kuollessa vuonna 1937 hänen omaisuutensa arveltiin olevan 1,4 miljardia Yhdysvaltain dollaria, mikä olisi nykyrahaksi muunnettuna valtava omaisuus.


title: John D. Rockefeller

text: John Davison Rockefeller syntyi Richfordissa, New Yorkin osavaltiossa 8. heinäkuuta 1839 kuusilapsisen keskiluokkaisen perheen toiseksi vanhimmaksi lapseksi. Johnin isä William Avery Rockefeller (1810–1906) oli seura- ja myyntimies, joka matkusteli ja myi patenttilääkkeitä. Johnin äiti Eliza Rockefeller (1813–1889) halusi lapsistaan rehellisiä ja yritteliäitä kansalaisia eikä säästellyt vitsaa sääntöjensä valvomisessa. Muuan opettaja kuvasi kolmea Rockefellerin veljestä seuraavasti: ”Älykkäitä poikia, joiden saattoi arvata vielä saavan maailmassa jotain aikaan.” John ei pitänyt itseään hyvänä oppilaana. Matematiikka oli oikeastaan ainoa oppiaine, jonka hän hallitsi, mutta kemiakaan ei tuntunut vaikealta. Tulevissa öljybisneksissä nämä oppiaineet olivat valttia.


title: John D. Rockefeller

text: Rockefeller aloitti liiketoimensa varhain: koulupäivän alussa hänellä oli tapana mennä ostamaan makeisia, jotka hän sitten myi välitunnilla kaksinkertaiseen hintaan. Hän lainasi myös rahaa korkoa vastaan. John kävi kansakoulun ja myöhemmin kirjanpitokoulua. 16-vuotiaana hän sai oikean työpaikan toimistoapulaisena ja jätti kirjanpitokoulun kesken. Koulunkäynnin ohessa hän teki liiketoimia. Hän oli kiinnostunut matematiikasta ja kemiasta. Alle 20-vuotiaana hän perusti englantilaisen kumppaninsa Maurice B. Clarkin kanssa välitysliikkeen, jonka toimialaan kuuluivat vilja, heinä ja liha. Yritykseen liittyi myöhemmin kaksi Clarkin veljeä. John oli järjestelmällinen ja käytännöllinen periaatteiden ihminen, joka ajatteli kaiken etukäteen. Hän kunnioitti lakeja ja sääntöjä ja toimi niiden mukaan. Huolimattomuutta ja laiskuutta John piti syntinä ja ajanhaaskauksena. Hän ei pelännyt tuoda julki omia aatteitaan, sillä hänen kannattamansa arvot olivat perinteisiä ja hyväksi havaittuja. John oli ”yksinyrittäjä”, mutta sisimmässään hän uskoi yhteistyöhön. Uskonnollisuus oli hänelle tärkeä elämän osa-alue, eikä hän unohtanut tätä jakaessaan myöhemmin satoja miljoonia dollareita lahjoituksia. Häneltä kysyttiin, miksi hän aikoo, kun tulee isoksi. Vastauksena oli: ”Aion hankkia paljon rahaa.”


title: John D. Rockefeller

text: Pian Rockefeller kuuli, että Kaliforniasta oli löydetty öljyä. Sitä ei osattu vielä porata eikä hyödyntää, mutta Rockefeller näki kuitenkin öljyn tarjoamat suunnattomat mahdollisuudet. Väestönkasvun takia öljyn kysyntä lisääntyi, joten syntyi uusia ja isompia tehtaita ja öljynjalostamoita. Ihmiset keksivät uusia koneita ja laitteita, jotka tarvitsivat öljyä voiteluaineeksi. Näihin kuului myös höyrykone, jonka ansiosta maahan pystyttiin poraamaan reikiä ja pumppaamaan öljyä. Öljylamppujen yleistyessä tavalliset ihmiset tarvitsivat öljyä, ja uudet keksinnöt, kuten autot ja lentokoneet, moninkertaistivat kysynnän.


title: John D. Rockefeller

text: Kaikki ryntäsivät etsimään ”mustaa kultaa” ja monet rikastuivat hetkessä. Johnin yhtiökumppani Maurice B. Clark tunsi englantilaisen uutteran kemistin Samuel Andrewsin, joka oli ensimmäisenä alkanut tuottaa lamppuöljyä toisen englantilaisen, John Alexanderin kanssa. Samuel Andrewsin kanssa John pohti ja punnitsi öljynjalostamon perustamisen mahdollisuuksia kolmen vuoden ajan. Ajatus näytti lupaavalta, ja Rockefeller perusti Andrewsin, tähänastisen yhtiötoverinsa Clarkin ja tämän kahden veljen kanssa öljynjalostamon, joka sai nimekseen Andrews & Clark Co. Tarkoituksena oli tuottaa lamppuöljyä.


title: John D. Rockefeller

text: Rockefeller meni naimisiin Laura Celesta Spelmanin kanssa. Tytön isä oli varakas liikemies, joka ei tinkinyt tiukoista mielipiteistään. Toimelias 25-vuotias nuorukainen kuitenkin miellytti häntä: koska Rockefeller oli osakkaana huomattavassa välitysliikkeessä ja öljynjalostamossa sekä jäsenenä vakuutusyhtiön ja pankin johtokunnassa, Spelmanin isän mielestä John näytti olevan oikealla tiellä, joka johtaisi vielä kunniaan ja rikkauteen. Spelmanin äiti ei pitänyt Johnista, mutta lopulta hän myöntyi, ja nuoret menivät naimisiin.


title: John D. Rockefeller

text: Vuonna 1865 öljynjalostamo alkoi kehittyä Rockefellerin ollessa 26-vuotias. Clarkin veljekset olivat tyytyväisiä, mutta Rockefellerin mielestä kehitys oli liian hidasta. Hän halusi laajentaa yritystä lainarahalla. Yksimielisyyteen ei päästy, koska Clarkin veljekset pelkäsivät liian suuria sitoumuksia. Sisällissotakin jatkui kaiken lisäksi. Teknikko Andrews ei ottanut kantaa asiaan, mutta puolusti aina Rockefellerin mielipiteitä. John antoi suunnitelmansa mukaan sanomalehdelle tiedon, että yhtiön jäsenet aikoisivat erota. Seuraavana aamuna veljekset huomasivat uutisen lehdestä. John kielsi kaiken, kun Clarkin veljekset syyttivät häntä jutusta. Seuraavana aamuna veljekset tulivat töihin lakimies mukanaan; he olivat päättäneet huutokaupata yhtiön Rockefellerin ja heidän kesken. Näin Rockefeller oli ajatellut alusta asti. Andrews oli Rockefellerin puolella. Huutokauppa alkoi 500 dollarista. 72 500 dollarilla yritys siirtyi Rockefellerille. Sitten Clarkit lähtivät omille teilleen, eivätkä tavanneet enää häntä. Yrityksen nimi oli tästä lähtien Rockefeller & Andrews. Yhtiökumppaniksi tuli vielä Rockefellerin nuorempi veli William. Yritys hankki omistukseensa lukuisia uusia öljynjalostamoita ja laajeni nimellä Rockefeller, Andrews & Flagler.


title: John D. Rockefeller

text: Yhtiö menestyi hyvin, koska sillä oli käytössä kemisti Andrewsin uusi öljynjalostusmenetelmä. Rockefeller kykeni lyömään kilpailijansa markkinoilla, sillä hän pystyi myymään heitä kauemmin tappiolla. Tämä johti kilpailijoiden konkursseihin, jolloin Rockefeller pääsi ostamaan kilpailijansa. Monista esteistä huolimatta hänen yrityksestään oli tullut mahtitekijä valtakunnassa. Rockefellerin päämääränä oli tulla ”öljymaailman yksinvaltiaaksi”, joka keneltäkään kysymättä saattaisi määrätä öljyjen hinnat. Hänelle kelpasivat kaikki keinot, kun oli kysymyksessä kilpailevan yrityksen ostaminen, tuhoaminen tai alistaminen. Rockefellerin onnistui saada erään tytäryhtiönsä välityksellä öljynkuljetuksilleen tavallista alemmat rautatierahdit. Hän rakennutti omia säiliölaivoja ja lähetti niillä tuotteitaan kaikkialle maailmaan. Hänen ei tarvinnut kuljettaa öljyään tynnyreissä, vaan hänen öljyputkensa ulottuivat haaroineen kaikkialle. Milloin jonkin osavaltion lait asettivat esteitä öljyputkien rakentamiselle, turvauduttiin rahaan, tarpeen tullen lahjuksiin.


title: John D. Rockefeller

text: Rockefeller perusti Standard Oil -yhtiön, joka oli pian tuottoisa. Hän rankaisi ankarasti huolimattomuudesta ja tuhlailusta. Hän perusti The South Improvement Companyn, jonka tarkoituksena oli perustaa kartelli. Sen avulla saataisiin huomattava alennus rautatiekuljetuksista. Pennsylvanian oikeusistuin tuomitsi myöhemmin Rockefellerin toiminnan, ja yhtiö jouduttiin purkamaan.


title: John D. Rockefeller

text:
Yhtiö alkoi toteuttaa ennennäkemättömän laajaa mainoskampanjaa. Sen öljyvaunu ilmestyi asiakkaan ovelle. Varattomalle väestölle jaettiin kaikkialla maailmassa ilmaiseksi öljylamppuja, eikä aikaakaan, kun öljynmyyjä ilmestyi jälleen ovelle ja sai tietysti useimmiten tavaransa kaupaksi. Suurimmat kilpailijat joutuivat myymään yrityksensä Rockefellerille. Hän jatkoi tehokasta liiketoimintaa ja sai monopoliaseman öljyalalla. Vuonna 1872 Clevelandin 31 öljynjalostamosta 26 oli liitetty Standard Oiliin. Rockefeller laajensi toimintaansa Pittsburghiin, Philadelphiaan ja New Yorkiin. Hän rakensi putkia, hankki omia säiliövaunuja ja perusti tehtaita valmistamaan öljynkuljetusvaunuja. Rockefeller osti myös proomuja ja hinaajia hoitamaan laivausta New Yorkin satamassa. Lainsäädäntö tuli esteeksi toiminnan laajentumiselle ulkomaille. Rockefeller palkkasi lakimiehiä järjestämään asian. Lakimiehet keksivät ratkaisun luomalla käsitteen trusti. Standard Oilin osakkeenomistajat luovuttivat arvopaperinsa yhdeksälle uskotulle miehelle ("trustees") vuonna 1882.
Trustin pääoma oli 70 miljoonaa dollaria ja kolmen vuoden kuluttua jo 95 miljoonaa dollaria. Se oli tuolloin maailman suurin öljy-yhtiö. Standard Oil oli monopoliasemassa alallaan eli ainoa öljyntuottaja. Monopoliasemaan päässeitä trusteja oli muillakin aloilla, esimerkiksi terästeollisuudessa ja pankkitoiminnassa. Uudet keksinnöt, kuten auto ja lentokone, moninkertaistivat Rockefellerin öljyimperiumin ja hänen henkilökohtaisen varallisuutensa. Suuryhtiöiden toimintaa yritettiin rajoittaa lainsäädännöllä. Lainsäädäntö tuli lopulta esteeksi myös Standard Oilille, ja se pilkottiin 34 osaan toukokuussa 1911 Yhdysvaltain Korkeimman oikeuden päätöksellä. Tuolloin Standard Oilin hallussa oli 64 % Yhdysvaltojen öljynjalostusalasta. Pilkkominen synnytti useita uusia öljy-yhtiöitä, ja monissa näistä esiintyi vielä Standard Oilin nimi, esimerkiksi


title: John D. Rockefeller

text: Syntyneistä yhtiöistä tutuimpia ovat Esso Oy ja Mobil Oy, jotka yhdistyivät 1999 Exxon Mobiliksi. Rockefellerit eivät enää jatkaneet näiden ”kruununperijöiden” johdossa, vaikka Standard Oil oli sukuyritys.


title: John D. Rockefeller

text: Rockefeller vetäytyi öljyalalta vuonna 1895, jolloin häntä pidettiin maailman rikkaimpana, mutta myös Amerikan epäsuosituimpana julkisuuden henkilönä hänen julmien liiketoimiensa vuoksi. Tämän jälkeen John Rockefeller alkoi kuitenkin niittää mainetta suurilla lahjoituksilla lähinnä lääketieteellisiin tutkimuksiin. Hänen nimellään toimivia yliopistoja ja tutkimuslaitoksia on vieläkin Amerikassa. Hän keskittyi koko loppuelämänsä ajan tuhlaamaan rahojaan ja pelaamaan golfia. John D. Rockefellerin lahjoituksista sai alkunsa muun muassa Chicagon yliopisto ja lääketieteen tutkimusta harjoittava Rockefeller-instituutti. Vauraimmillaan hänen on arvioitu olleen maailman kaikkien aikojen rikkain ihminen, kun otetaan huomioon inflaatio. Hänen omaisuutensa määräksi on arvioitu 900 miljoonaa dollaria ennen ensimmäistä maailmansotaa. Hänen lahjoitustensa määrän arvioidaan olleen noin 600 miljoonaa dollaria.


title: John D. Rockefeller

text: John D. Rockefeller oli vakaumuksellinen baptisti. Muiden hyväntekeväisyyskohteiden lisäksi hän lahjoitti suuria summia baptistilähetykselle ja muille kirkollisille kohteille.


title: John D. Rockefeller

text: Rockefeller kuoli 97-vuotiaana arterioskleroosiin 23. toukokuuta vuonna 1937 kotonaan Ormond Beachilla, Floridassa. Rockefeller haudattiin Lake View’n hautausmaalle Clevelandiin, Ohioon. Hänen vanhin poikansa John D. Rockefeller, Jr. jatkoi yhtiön johdossa.


title: John D. Rockefeller

text: John D. Rockefeller perusti Rockefeller-säätiön vuonna 1913. Sen tarkoituksena on edistää ihmiskunnan hyvinvointia koko maailmassa. Säätiö tekee muun muassa lääketieteellisiä ja kehitysvammatutkimuksia ja toimii maailmanlaajuisesti. Rockefellerin säätiön lahjarahasto oli noin 3,1 miljardia dollaria vuonna 2001.


title: John D. Rockefeller

text: Rockefeller Center on New Yorkissa sijaitseva rakennuskokonaisuus, joka käsittää yhteensä 19 pilvenpiirtäjää. Rockefellerien suku rakennutti rakennukset vuosina 1932–1939 pääasiassa John D. Rockefellerin rahoilla. Rockefeller Centeriä hallitsee 69-kerroksinen GE Building. Rakennuksessa sijaitsee Rockefellerin suvun johtopaikka.


title: John D. Rockefeller

text: Rockefeller antoi lahjoituksen, jolla perustettiin Chicagoon yliopisto vuonna 1890. Tämän taloustieteen kehdoksi kutsutun yliopiston varat ovat nykyään noin 3,3 miljardia euroa.


title: John D. Rockefeller

text: Rockefeller Institute for Medical Research -tutkimuslaitos perustettiin vuonna 1901. Vuonna 1965 toimintaa laajennettiin kattamaan myös koulutus, ja laitos vaihtoi nimensä Rockefeller Universityksi. Sen tutkijat ovat saaneet yhteensä 23 Nobel-palkintoa vuosina 1912–2003. Rockefeller-yliopisto sijaitsee New Yorkissa.


title: John D. Rockefeller

text: Vuonna 1902 Rockefellerin omaisuuden arvo oli 200 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Hänen kuolemansa aikoihin 1937 hänen omaisuutensa arvo oli 1,4 miljardia dollaria. Kun otetaan huomioon inflaatio ja verrataan tuolloista ja nykyistä kansantalouden kokoa, J. D. Rockefeller on selvästi rikkain koskaan elänyt ihminen. On arvioitu, että Rockefellerin omaisuus olisi vastannut vuonna 2008 noin 318–336:ta miljardia dollaria, kun omaisuuden ja koko Yhdysvaltain kansantalouden väliset kokosuhteet siirretään nykypäivään. Se on enemmän kuin aikamme kuuden rikkaimman ihmisen (Warren Buffett, Carlos Slim Helu, Bill Gates, Lakshmi Mittal, Mukesh Ambani, Anil Ambani) omaisuus yhteensä.


title: John D. Rockefeller

text: Rockefeller avioitui vuonna 1864 Laura Spelmanin (1839–1915) kanssa. Pari sai viisi lasta; neljä tytärtä ja yhden pojan:


title: Yhdysvaltain varapresidentti

text: Yhdysvaltain varapresidentti () on toiseksi korkein virka Yhdysvaltain liittovaltiotason hallinnossa (korkein on Yhdysvaltain presidentti). Varapresidentistä tulee presidentti toimessa olleen presidentin kuollessa, erotessa tai joutuessa erotetuksi. Kahdeksan varapresidenttiä on noussut toimeen presidentin kuoltua ja yksi eroamisen vuoksi.


title: Yhdysvaltain varapresidentti

text: Varamiehen roolin lisäksi varapresidentin ainoat perustuslailliset velvollisuudet ovat toimia senaatin puheenjohtajana ("President of the Senate") Yhdysvaltain kongressissa sekä johtaa presidentinvaalien valitsijamiesäänten laskentaa varten kokoontuvaa senaatin ja edustajainhuoneen yhteisistuntoa.


title: Yhdysvaltain varapresidentti

text: Varapresidentin tulee täyttää samat Yhdysvaltain perustuslain vaatimat ehdot kuin presidentinkin. Henkilön tulee olla syntyperäinen Yhdysvaltain kansalainen, ainakin 35-vuotias ja olla asunut Yhdysvalloissa vähintään 14 vuotta.


title: Yhdysvaltain varapresidentti

text: Vastavalittu varapresidentti astuu toimeensa juuri ennen vastavalittua presidenttiä. Toisin kuin presidentin vala, varapresidentin valaa ei ole tarkoin määritelty perustuslaissa. Valasta on käytetty useita versioita vuoden 1789 jälkeen ja nykyisin käytössä olevaa valaa käytetään myös edustajainhuoneeseen valittujen henkilöiden sekä senaattorien astuessa toimeensa kuin myös valtionhallinnon virkamiesten virkaanastujaisissa.


title: Ananda Seva

text: Ananda Seva (suomeksi "autuuden palvelu") on yhdysvaltalaisen psykologi Megan Nolanin vuonna 1996 Kaliforniassa perustama joogan ja meditaation harjoituksia opettava järjestö, jonka taustalla vaikuttava uskonto on hindulaisuus.


title: Ananda Seva

text:
Ananda Seva irtaantui Ananda Margasta vuonna 1996. Megan Nolan (Anandamaetreyii) väitti saavansa viestejä aiemmin kuolleelta opettajaltaan, Ananda Margan perustajalta, Anandamurtilta. Ananda Margan johto ei uskonut viestien aitouteen. Viestejä aitoina ja ohjeellisina pitäneet Ananda Margan jäsenet perustivat Ananda Sevan.
Suomessa Ananda Seva on rekisteröity vuonna 1998. Suomessa Ananda Seva toimii aktiivisesti Helsingissä Villa Uusi Kuussa, Damaskuksentie 9, sekä Hämeenkyrössä. Yhdistyksessä on mukana 50-100 henkilöä (2007).


title: Ananda Seva

text: Ananda Sevan opettajat eli acaryat antavat henkilökohtaista meditaatio-opetusta. Ananda Seva järjestää myös viikoittaisia joogatunteja, yleisöluentoja joogafilosofiasta, jooga- ja meditaatio-ohjaajakoulutusta ja meditaatioretriittejä.


title: Kontti

text: Kontti on tavarankuljetussäiliö, jota voidaan siirtää kuljetusvälineestä toiseen ilman sisällön uudelleenlastausta. Se on myös rahtitavaraliikenteen mittayksikkö, joka vastaa kahdenkymmenen jalan pituista konttia. Kontteja voidaan käyttää kuljetuskontin lisäksi myös sisältä varusteltuina parakkeina toimisto- ja muina työtiloina.


title: Kontti

text: Kontti on yksi tärkeimmistä logistisista innovaatioista ja sitä voidaan pitää yhtenä tärkeimmistä 1900-luvun keksinnöistä. Kontti otettiin käyttöön vuonna 1956. Vuonna 2015 merikuljetuksissa noin 90 prosenttia irtotavaralastista kuljetetaan konteissa ja koko meriliikenteestä yli 60 prosenttia on konttiliikennettä. Konttialuksia on yli 6 000. Vuosittain kontit tekevät noin 200 miljoonaa matkaa ja kontteja on liikenteessä merellä 20 miljoonaa. Yhteensä kontteja on noin 530 miljoonaa. Konttiliikenteestä noin 25 prosenttia tapahtuu Kiinassa, jossa sijaitsee myös maailman suurin konttisatama, Shanghain satama. Kiinassa myös valmistetaan 95 prosenttia konteista. Suurin konttivarustamo on Maersk Line.


title: Kontti

text: Kontit valmistetaan useimmiten teräksestä tai alumiinista. Kontteja käytetään maantie-, rautatie-, lento- ja merikuljetuksissa. Ne on suunniteltu pinottaviksi, helposti siirreltäviksi ja helposti kuljetusvälineeseen kiinnitettäviksi. Yleisin konttityyppi on kansainvälisen standardisoimisjärjestön (ISO) määrittelemä ja luokittelema ISO-kontti. Se on maailmanlaajuisesti käytetyin ja joukkotuotannosta johtuen halpa kuljetusyksikkö. Lentorahdin kuljettamiseen on omat konttityyppinsä.


title: Kontti

text: Suuryksikkörahtikokeiluja oli tehty jo 1700-luvun puolivälistä. Englannissa ja Englannin kanaalin yli kuljetettiin ensin hiiltä ja myöhemmin matkatavaroita puulaatikoissa. Rahtilogistiikka tuli entistä tärkeämmäksi toisen maailmansodan myötä.


title: Kontti

text: Maailman ensimmäisenä konttikuljetuksena pidetään SS "Ideal-X"-tankkerin merikuljetusta, joka lähti 26. huhtikuuta 1956 Yhdysvaltain New Jerseystä Newarkin satamasta kohti Teksasin Houstonin satamaa. Aluksen lastina oli 58 rekan perävaunua. Matkaa vastustettiin ja pilkattiinkin, mutta onnistuneen matkan jälkeen se aloitti rahtiliikenteen mullistaneen konttiliikenteen aikakauden. Idean isä oli yhdysvaltalainen Malcolm McLean, joka oli siirtynyt rekkaliikennöitsijästä laivanvarustajaksi. McLean halusi logistiikkaketjusta sujuvamman, kun aikaisemmin laivat ja rekat olivat joutuneet odottamaan ja jonottamaan pitkiä aikoja satamissa lastauksen aikana.


title: Kontti

text: Konttiliikenne yleistyi 1960-luvulla, kun konttikoot saiva ISO-standardit. Euroopan ja Yhdysvaltain välinen konttialusten linjaliikenne alkoi vuonna 1966. Varsinainen globalisaation mahdollistaja kontista tuli vasta 1980- ja 1990-luvuilla.


title: Kontti

text: Kansainvälinen standardisoimisjärjestö ISO laati 1960-luvulla kansainvälisen rahtikonttistandardin (ISO 668). Koska konttien mitoista ei päästy yksimielisyyteen, otettiin standardiin kolmet eri mitat:


title: Kontti

text: Sarja 1 pohjautuu amerikkalaiseen konttistandardiin. Tämän sarjan konttikokoja niin sanottuja ISO-kontteja käytetään maailmanlaajuisesti ja niillä on hallitseva asema markkinoilla.


title: Kontti

text: Sarja 2 sisälsi kansainvälisen rautatiejärjestön (UIC) käyttämät mitat. Nämä konttikoot oli tarkoitettu mannerten sisäiseen liikenteeseen. Tämä sarja on poistettu standardeista vähäisen käytön vuoksi.


title: Kontti

text: Sarja 3 sisältää Venäjän käyttämät mitat ja on tarkoitettu mannerten sisäiseen liikenteeseen. Sarja on poistettu ISO-standardista, mutta tämän kokoiset kontit määritellään ISO:n teknisissä tiedotuksissa.


title: Kontti

text: ISO-kontti: Koska ISO:n standardi pohjautuu amerikkalaiseen konttistandardiin, nimellismittoina käytetään anglosaksisia mittayksiköitä (jalkoja ja tuumia). ISO-kontteja on neljää nimellispituutta 40, 30, 20 ja 10 jalkaa (12, 9, 6 ja 3 metriä). Konttien leveys on useimmiten 8 jalkaa (2,4 metriä) ja yleisin korkeus 8,5 jalkaa (2,6 metriä). Raskaita lasteja varten valmistetaan 4,25 jalkaa (1,3 metriä) korkeita kontteja (half-height container). On myös olemassa erikoiskontteja, jotka noudattavat standardia vain osittain. Tällainen (ei ISO-kontti) on esimerkiksi normaalia korkeampi kontti (high cube tai hicube), joka on muuten samanlainen kuin 40 jalkaa pitkä kontti, mutta sen korkeus on 9,5 jalkaa (2,9 metriä). Rahtikontteja valmistetaan myös 45 jalkaa (13,7 metriä) pitkinä.


title: Kontti

text: Eurokontti on Euroopan unionissa suunniteltu kontti, jossa yhdistyisi ISO-kontin lujuus ja pinottavuus sekä vaihtokorin lastikapasiteetti. Direktiiviehdotus eurokontista valmistui vuonna 2004, mutta ehdotusta ei vielä ole hyväksytty.


title: Kontti

text: Virallisesti konttityyppiä kutsutaan suomeksi EILY:ksi (eurooppalainen intermodaalinen lastausyksikkö) ja englanniksi EILU:ksi (European intermodal loading unit). Tarkoituksena on luoda kontti, joka sopisi Euroopan sisäisiin intermodaalikuljetuksiin eli liikenteeseen, johon sisältyy maantie-, rautatie- ja sisävesikuljetuksia sekä lyhyitä merikuljetuksia. Eurokontti olisi suurempi kuin ISO-kontti, jotta se soveltuisi mahdollisimman hyvin kuormalavojen lastaukseen ja maantiekuljetusten suurimmat sallitut mitat voitaisiin hyödyntää kuljetuksissa.


title: Kontti

text: Eurokontin ulkomitat ovat: pituus 13,6 metriä tai 7,45 metriä, korkeus 2,67 metriä ja leveys 2,5 metriä. Eurokonttiin mahtuu 33 eurolavaa (1200×800 mm kokoista kuormalavaa), kun 40 jalan ISO-konttiin mahtuu vain 25 eurolavaa.Kontteja voidaan tehdä myös lasikuidusta, jonka etuna on puolet vähäisempi paino ja täten polttoainekustannuksissa säästö. Perinteiseen teräskonttiin verrattuna ne ovat kuitenkin 2–3 kertaa kalliimpia. Teräskontin elinkaari on yli 10 vuotta.


title: Kontti

text: Konttiliikenteen perusmittayksikkö on TEU (twenty foot equivalent unit eli tavallinen kontti). Yksi TEU tarkoittaa yhtä 20 jalkaa pitkää, 8 jalkaa leveää ja 8,5 jalkaa korkeata konttia. Sen sisätilavuus on 32 kuutiometriä ja kokonaistilavuus 38 kuutiometriä. Yksi 40 tai 45 jalkaa pitkä kontti on siten 2 TEU. Koska nämä pitkät kontit ovat hyvin yleisiä, käytetään myös mittayksikköä FEU (forty foot equivalent unit eli suurkontti); 1 FEU = 2 TEU. Käytännössä konttilaivaan ei kuitenkaan voi lastata yhtä FEU:ta kahden TEU:n sijasta, koska laivojen rakenteet asettavat konttien asettelulle omat esteensä. Konttialusten vetoisuudet ilmoitetaan TEU:na. Kontteja voidaan pinota yhdeksän päällekkäin.


title: Kontti

text: Euroopan unionin tilastotoimiston, Eurostatin, tehtävänä on huolehtia EU-maiden tilastojen vertailukelpoisuudesta. EU-maiden tilastoinnissa käytetään sellaista Eurostatin määrittelemää TEU-yksikköä 8, 8,5 ja 9,5 jalkaa korkeille konteille, että


title: Kontti

text: Konttialukset liikennöivät vain konttisatamien välillä joissa on konttien käsittelyyn erikoistunut kalusto. Konttialuksissa ei ole omaa kontinkäsittelykalustoa, joten ne eivät pysty itsenäisesti purkamaan tai lastaamaan kontteja. Maailmalla on konttisatamia, jotka ovat erikoistuneet pelkästään konttiliikenteeseen. Suomessa ei ole pelkästään konttiliikenteeseen erikoistunutta satamaa. Suuret konttialukset liikennöivät suurimpien konttisatamien välillä. Pienempiin satamiin konttiliikenne hoituu nk. feeder-liikenteellä. Feeder-aluksiin mahtuu 200-1000 TEU:ta, kun maailman suurimpiin konttialuksiin jopa 18 000 TEU:ta.


title: Kontti

text: Satamassa kontit purkaa konttinosturi, joka liikkuu kiskoilla. Nosturi nostaa kontit alas, josta ne kuljetetaan suoraan toiseen kulkuneuvoon tai säilytettäväksi konttikentälle. Satamissa toimii lukkeja ja kurottajia. Ne ovat erikoistuneet konttien kuljettamiseen ja pinoamiseen. Nykyisin konttien sijainti tiedetään konttikentällä tarkasti satelliittiteknologian avulla. Kunkin kontin sijaintia voi seurata tietokoneella.


title: Kontti

text: Noin 300–2 000 konttia menetetään vuosittain onnettomuuksissa ja luonnonmullistuksissa.


title: Kontti

text: Konteissa on oma kirjaimista ja numeroista muodostuva kansainvälinen rekisterinumerojärjestelmä, jonka kolme ensimmäistä numeroa ilmaisevat omistajan. Suurin osa omistajista on varustamoja ja kontinvuokrausyrityksiä. Satamaan tuleva kontti säilytetään tyhjennyksen jälkeen depot-yksikössä, jossa se myös tarkastetaan. Konttien liikkeet pysyvät omistajien tiedossa rahtikirjojen avulla. Peruskokoinen yhden TEU:n kontti maksaa noin 2000 euroa.


title: Kontti

text: Konteissa salakuljetetaan vuosittain noin 200 miljardin euron arvosta väärennettyä tavaraa. Lisäksi konteissa salakuljetaan huumeita, aseita ja ihmisiä. Pohjois-Amerikassa konteista pystytään läpivalaisemaan vain noin viisi prosenttia ja Euroopassa 1–3 prosenttia.


title: Junia

text: Junia (« "Junolle kuuluva") oli Raamatun Uudessa testamentissa, Roomalaiskirjeen viimeisessä luvussa mainittu henkilö, jolle apostoli Paavali lähettää tervehdyksensä. Vuoden 1992 Uudessa kirkkoraamatussa jae kuuluu seuraavasti:


title: Junia

text: Runsaasti keskustelua on herättänyt se, mikä on Junian/Juniaksen sukupuoli ja kutsuiko Paavali häntä apostoliksi. Ennen 1200-lukua kaikki kommentaattorit Epifaniosta lukuun ottamatta pitivät henkilöä Junia-nimisenä naisena, joka oli Andronikoksen vaimo. Tulkinta, jonka mukaan kyse on Junias-nimisestä miesapostolista, yleistyi 1200-luvulta lähtien Aegidius Roomalaisen (1245-1316) tulkinnan myötä. Tämä näkemys vakiinnutti asemansa 1500-luvulta lähtien muun muassa Martti Lutherin vaikutuksesta. Miespuolista tulkintaa kritisoitiin kyllä 1600- ja 1700-luvuilla filologisilla perusteilla (Johannes Drusius, Christian Wilhelm Bose), mutta se säilyi kuitenkin vallitsevana näkemyksenä aina 1900-luvun puoliväliin saakka. Esimerkiksi vielä vuosien 1933/38 Vanhassa kirkkoraamatussa kyseinen henkilö oli käännetty miespuolisesti Juniaaksi.


title: Junia

text: 1900-luvun puolessavälissä jakeen tulkitsemiseen liittyviin ongelmiin ruvettiin kiinnittämään erityistä huomiota, koska valtakirkoissa alettiin keskustella yhä enemmän naisten roolista kirkollisissa organisaatioissa. Kirkollisessa ja teologisessa keskustelussa Junian/Juniaksen sukupuolella ja mahdollisella apostoliudella on merkitystä naispappeuskysymyksen kannalta. Mikäli Paavali kutsui naista apostoliksi, tätä voitaisiin käyttää perusteena naispappeuden puolesta.


title: Junia

text: Juniaan/Juniaaseen liittyy kaksi eksegeettistä ongelmaa: Jakeeseen liittyvien tulkintaongelmien tähden täysin varmaan tulokseen ei voida päätyä. Tutkijoiden mukaan on kuitenkin erittäin todennäköistä, että kyseessä on Junia-niminen nainen, jota Paavali kutsuu ”arvostetuksi apostoliksi”. Tätä johtopäätöstä tukevat seuraavat seikat:


title: Junia

text: Yhteenvetona: Kreikan kieliopin ja Khrysostomoksen tulkinnan valossa on hyvin todennäköistä, että Andronikos ja Junia olivat apostoleja. Miehen nimeä Junias ei tunneta antiikin lähteistä, ja on hyvin epätodennäköistä, että kyse oli nimen Junianus lyhenteestä. Junia oli puolestaan yleinen naisen nimi Roomassa, ja koko varhainen tulkintaperinne (yhtä kirkkoisää lukuun ottamatta) katsoi, että kyseessä oli nainen. Näin ollen monet tutkijat pitävät erittäin todennäköisenä, että Paavali puhuu Junia-nimisestä naisesta ja kutsuu häntä apostoliksi.


title: Junia

text: Edellä esitetty lopputulos on nykyisessä eksegeettisessä keskustelussa konsensusnäkemys. (ks. modernit kommentaarit, esimerkiksi Barrett 1973, Cranfield 1975, Dunn 1988, Fitzmyer 1993, Moo 1996, Schreiner 1998, Witherington 2004.) Erilaisen näkemyksen puolesta ovat viime vuosina argumentoineet Wayne Grudem & Johan Piper (1991) sekä Michael H. Burer & Daniel B. Wallace (2001).


title: Tiger

text: Panzerkampfwagen VI ”Tiger” (Sonderkraftfahrzeug 181, SdKfz 181) oli Saksan maavoimien sekä Waffen-SS:n vuonna 1942 palvelukseen otettu raskas panssarivaunu toisessa maailmansodassa. Vaunusta tehtiin muutamia muunnoksia, kuten 380 mm rakettiaseella varustettu Sturmtiger, Königstiger ja Jagdtiger.


title: Tiger

text: Nimen "Tiger" (tiikeri) keksi Ferdinand Porsche. Vuonna 1944 Adolf Hitler määräsi roomalaisen järjestysnumeron poistettavaksi Tigerin, kuten myös Pantherinkin nimestä, tosin vaunuun viitataan tästä huolimatta usein nimellä Tiger I, jotta sitä ei sekoitettaisi sen seuraajaan, Tiger II:een.


title: Tiger

text:
Henschel aloitti raskaan panssarivaunun suunnittelun jo keväällä 1937. Vuonna 1941 Henschel, Porsche, MAN ja Daimler-Benz jättivät suunnitelmansa 75 mm:n tykillä varustetusta 35 tonnin vaunusta. Operaatio Barbarossan alettua ja etenevien joukkojen kohdattua Neuvostoliiton T-34 ja KV-1 -vaunuja syntyi tarve vaatimusten päivittämiseen ja siihenastisen työn lopettamiseen. Parannettu panssarointi nosti painon aina 45 tonniin ja tykki vaihdettiin 88 mm:n panssarivaunukanuunaan. Prototyypin piti olla valmiina Hitlerin syntymäpäiväksi 20. huhtikuuta 1942. Ajan puutteen vuoksi entiset suunnitelmat kierrätettiin uuden vaunun perustaksi. T-34:n joitain kehittyneitä ominaisuuksia, kuten kaltevaa panssarointia, ei katsottu tarvittavan konseptin oltua riittävän vahva ja tehokas jo sellaisenaan. Pystysuora etupanssari oli 100 mm:n vahvuinen.
Porsche ja Henschel toimittivat prototyypit määräaikaan mennessä. Henschelin suunnitelma hyväksyttiin, mutta siihen otettiin Porschen torni. Tuotanto alkoi elokuussa 1942. Porschen mallia tilattiin myös 90 kappaletta, mutta niitä ei koskaan käytetty. Rungot käytettiin Panzerjäger Tigeriin, joka tuli tunnetuksi Elefant- ja Ferdinand-nimillä.


title: Tiger

text: Moottorina oli aluksi 590 hevosvoiman 21-litrainen Maybach, mutta se korvattiin vuoden 1943 keväällä 700 hevosvoiman 23,1-litraisella voimanlähteellä. Vaihdelaatikko oli puoliautomaattinen hydraulinen Maybach Olvar. Vaunun voimansiirtojärjestelmä oli aikanaan hyvin moderni ja teknisesti edistyksellinen. Esivalintainen vaihdelaatikko ja ohjauspyörä mahdollistivat hyvän ajettavuuden ja regeneratiivinen kaksisädeohjausjärjestelmä piti tehohäviöt hyvin pieninä. Tigeriä vaivasi kuitenkin tekninen epäluotettavuus ja suuri huollon tarve. Tiger oli ensimmäinen saksalaistankki, jossa oli limittäinen telapyörästö. Tämä paransi maasto-ominaisuuksia, mutta lisäsi ja vaikeutti telakoneiston huoltoa. Pyöriin jäi helposti lunta, mutaa tai kiviä, jotka jäätyessä tai kiinni jäädessään pystyivät estämään tai jopa rikkomaan telaketjuston teknisesti monimutkaisen rakenteen. Neuvostoliittolaiset huomasivat tämän ja ajoittivat toisinaan hyökkäyksensä aamuiksi, jolloin Tigerit eivät olleet aina täysin toimintakykyisiä.


title: Tiger

text: Tigerin nopeus oli täysin vertailukelpoinen tai jopa ylivoimainen suhteessa liittoutuneiden päätyyppeihin. Tigerin suurinta nopeutta 45 km/h, 3 000:lla kierroksella minuutissa, ei voitu käyttää kuin aivan hetkellisesti. Hieman alemmalla kierrosluvulla, noin 2 500 kierrosta minuutissa saavutettava nopeus 38 km/h oli edelleen useimpien liittoutuneiden vaunujen tasolla. Liittoutuneiden yleisimpien panssarivaunutyyppien huippunopeudet vaihtelivat M4 Sherman -vaunujen eri tuotantomallien 34–42 kilometrin tuntinopeudesta Churchillin 20–26 km/h nopeuteen. Myöskään Iosif Stalin-2:n huippunopeus ei ollut suurempi kuin 37 km/h. Noin 55 km/h nopeuden saavuttavalle T-34:lle Tiger hävisi nopeudessa. Tigerin monisädeohjausjärjestelmä mahdollisti tarkan ja kevyen ohjauksen, ja jarrua käyttämällä vaunu voitiin tarvittaessa kääntää sisäkaarteen puoleisen telan keskipisteen ympäri. Tigerin vaihteisto mahdollisti myös kääntymisen täysin paikoillaan, siten että telaketjut vetivät eri suuntiin. Suurimmat ongelmat olivat telakoneiston ja voimansiirron luotettavuudessa sekä lyhyt toimintasäde. Tämän lisäksi Tigerin suuri massa aiheutti joitakin rajoituksia siltojen suhteen.


title: Tiger

text: Vaunun massa oli 55–57 tonnia, mikä teki siitä painavimman siihen asti valmistetun saksalaisen panssarivaunun. Yksistään jo torni painoi 11 tonnia, ja sen kääntöjärjestelmä oli osin hydraulinen. Tigerin edistykselliset tekniset ratkaisut, valmistusmenetelmät ja korkealuokkaiset materiaalit nostivat valmistuskustannuksia ja vaunu maksoikin 250 000 silloista markkaa (Reichsmark) ilman aseistusta. PzKpfw V Panther maksoi ilman aseistusta 117 000 ja PzKpfw IV 103 500 markkaa.


title: Tiger

text: Vaunussa oli viiden hengen miehistö. Pääaseena oli 88 mm KwK 36 L/56-tykki. Etupanssari oli 100 mm paksu, tykin asekilpi 120 mm ja tornin ja rungon sivu- ja takaosien panssarointi 80 mm. Kannessa ja tornin katossa panssarointi oli vain 25–40 mm, saman verran kuin tuon aikaisilla keskiraskailla vaunuilla.


title: Tiger

text: Ensimmäiset vaunut suunniteltiin sukeltaviksi. Niiden piti pystyä ylittämään neljän metrin syvyinen vesistöeste ja pysyä veden alla 2,5 tuntia. Tämä ominaisuus hylättiin 495 valmistetun vaunun jälkeen.


title: Tiger

text: Tigerin tuotanto alkoi elokuussa 1942 ja 1 355 rakennettiin elokuuhun 1944 mennessä, jolloin valmistus päättyi. Tuotanto oli aluksi 25 kappaletta kuukaudessa ja huhtikuussa 1944 suurimmillaan 104. Suurin vahvuus, 671 vaunua saavutettiin 1. heinäkuuta 1944. Tiger II:n valmistus aloitettiin tammikuussa 1944. Nimestään huolimatta Tiger II oli alun alkaen oma itsenäinen vaunukonseptinsa.


title: Tiger

text: Ajan puutteen vuoksi vaunu otettiin käyttöön useita kuukausia suunniteltua aiemmin, ja ensimmäiset mallit osoittautuivat epäluotettaviksi. Ensimmäisessä taistelussaan 23. syyskuuta 1942 Leningradin lähellä suomaastossa Tigerin huonot puolet korostuivat. Saksalaisten harmiksi Tigerin voimansiirtojärjestelmää ei koskaan saatu kehitettyä riittävän luotettavaksi. Suuri osa Tigerien tappioista johtui teknisistä vioista tai polttoaineen loppumisesta. Jos vaunua ei saatu hinattua pois taistelukentältä korjattavaksi, jäi usein vaunumiehistön ainoaksi vaihtoehdoksi räjäyttää tai polttaa vaunu, jotta se ei jäisi toimintakuntoisena vihollisen käsiin.


title: Tiger

text: Tiger oli kuitenkin vahvan panssarointinsa ja erittäin tehokkaan tykkinsä vuoksi yksi toisen maailmansodan pelätyimpiä vaunuja. Eräs Tiger sai kuuden tunnin taistelussa noin 200 osumaa, silti miehistön onnistui ajaa Tigerillä 40 kilometrin matka huoltoon lukuisista vaurioista huolimatta (vaihdelaatikko, ketjut, pyörät). Oikeissa käsissä Tiger oli erittäin vaarallinen vastustaja.


title: Tiger

text: Vaunun tehokkuudesta antaa kuvan 502. raskaan panssarivaunupataljoonan (schwere Panzer-Abteilung 502) tuhoamislukemat. Kyseinen pataljoona tuhosi vuosina 1942–1945 1 400 vihollispanssaria ja menetti itse 107 Tigeriä, jolloin tuhoamissuhteeksi muodostuu 1:13 saksalaisten hyväksi. Liittoutuneiden sotilaat pelkäsivät Tigeria kun taas Tigerin ilmestyminen taistelukentälle lisäsi saksalaisten taistelutahtoa. Tigerin maineen ansiosta liittoutuneiden sotilaiden keskuudessa ajoittain melkein kaikkia saksalaispanssareita luultiin Tigereiksi.


title: Tiger

text: Kuuluisin Tiger I -kalustolla taistellut vaununjohtaja lienee 1. SS-panssariarmeijakunnan 101. raskaan SS-panssarivaunupataljoonan 2. komppanian päällikkö SS-Hauptsturmführer (kapteeni) Michael Wittmann, joka tuhosi vaunuineen yhteensä noin 138 vihollispanssaria. Eräs syy Wittmannin menestykseen oli vaunumiehistön saumaton yhteistyö. Ajaja käänsi tarvittaessa, jopa oma-aloitteisesti, vaunua maalin suuntaan tulenavausta nopeuttaakseen ja ampuja Balthasar Woll saattoi pikatilanteessa avata tulen ilman tulikomentoa. Tunnetuin Wittmannin saavutuksista on Villers-Bocagen taistelu Normandiassa. Wittmann huomasi englantilaisen 7. panssaridivisioonan 22. panssariprikaatin olevan etenemässä kenenkään estämättä kohti armeijakunnan sivustaa ja Caenia tietä pitkin marssien. Wittmannille ei jäänyt muuta vaihtoehtoa kuin hyökätä, täysin ohjesäännön vastaisesti, yhdellä vaunulla 22. panssariprikaatin marssirivistön kimppuun. Wittmann ajoi vaunuineen marssirivistön vierellä vastakkaiseen suuntaan tuhoten 25 panssarivaunua, 14 puolitela-ajoneuvoa ja 14 Universal Carrier -kuljetuspanssarivaunua aivan lähietäisyyksiltä. Villers-Bocagen taistelun jälkeen Wittmannille myönnettiin miekat tammenlehvien lisäksi hänen rautaristin ritariristiinsä. Toinen hyvin kuuluisa Tiger-vaununjohtaja on Oberleutnant (luutnantti) Otto Carius. Carius taisteli pääasiassa 502. raskaassa panssarivaunupataljoonassa itärintamalla ja tuhosi yli 150 panssarivaunua ja 124 muuta ajoneuvoa ja panssarintorjuntatykkiä uransa aikana.


title: Tiger

text: Tigerin maineesta huolimatta sitä voidaan kuitenkin pitää joissain määrin vanhentuneena jo tuotannon alettua, sillä se ei käyttänyt viistoa panssaria vaan panssarina toimi pystysuora 100mm:n levy. Yhdysvaltain käyttämä M4 Sherman ja Neuvostoliiton käyttämä T-34 puolestaan käyttävät viistoa panssaria minkä ansiosta niiden panssarointi oli lähes yhtä tehokas kuin Tigerin, huolimatta siitä että ne olivat keskiraskaita vaunuja kun taas Tiger oli raskas panssarivaunu.


title: Tiger

text: Tiger I:n 8,8 cm KwK 36 L/56 Pzgr 39 kykeni tuhoamaan T-34-85:n tai Churchill IV:n jopa 1 300 metrin etäisyydeltä. Liittoutuneiden tykeistä ainoastaan 17-naulan panssarintorjuntatykki ja 122 millimetrin A19-tykin panssarilaukaus kykenivät läpäisemään Tiger I -vaunun vastaavalta etäisyydeltä.


title: Tiger

text:
Länsiliittoutuneiden taktiikkana oli usein hyökätä ryhmissä, yhden ryhmän hämätessä Tigerin miehistöä ja toisten pyrkiessä taka- tai sivuasemaan. Tigereiden hyökätessä puolustajan oli pysyttävä piilossa ja odotettava, kunnes vaunu tulisi riittävän lähelle. Brittijoukot käyttivät tätä taktiikkaa kohdatessaan ensimmäisen kerran Tigereitä Pohjois-Afrikassa ja saivat tuhottua vaunun 6 naulan (57 mm) pst-tykillä,
jonka ammus läpäisi Tigerin sivupanssarin. Pohjois-Afrikassa Britit saivat disabloitua myös kuuluisan Tiger 131:n, joka on nykyään museoituna maailman ainoana edelleen toimintakuntoisena Tigerina.


title: Tiger

text: Tiger pystyi tuhoamaan M4 Shermanin 1 800 metrin päässä. Ensimmäiset Shermanit oli tarkoitettu jalkaväen tukemiseen ja niissä oli matalan lähtönopeuden 75 mm:n tykki. Yhdysvaltain asevoimien taktiikkaan ei kuulunut taisteleminen panssarivaunuja vastaan panssarivaunuilla, vaan he käyttivät mieluummin panssarintorjuntaan erikoistuneita panssarintorjuntavaunuja kuten M10 Wolverine tai M36 Jackson. Yhdysvallat saivat vasta sodanloppuvaiheilla vuonna 1945 käyttöönsä kunnollisen raskaan panssarivaunun, M26 Pershingin.


title: Tiger

text: Neuvostovaunuista luotettavasti Tigerin pystyi tuhoamaan vain 152 mm haupitsilla varustettu SU-152, joka sai tästä lempinimen "Zveroboi" (pedontappaja). Kurskin taistelun jälkeen Neuvostoliitto alkoi varustaa rynnäkkötykkejään 85 mm, 100 mm ja 122 mm tykeillä. Myös T-34 varustettiin viimein parannetulla 85 mm:n tykillä ja raskas IS-2-vaunu otettiin palvelukseen. Tigerin tehokkuudesta huolimatta niitä oli vähän ja Neuvostoliitto kykeni käytännössä hukuttamaan Tigerit valtavilla määrillä T-34-vaunuja.Aseistus:


title: Toimilaite

text: Toimilaite tai aktuaattori on automaatiossa koneen toimielintä eli esim. venttiiliä käyttävä laite. Toimilaite vaikuttaa ohjattavaan prosessiin toimielimen kautta. Toimielin saa aikaan mekaanista liikettä, mutta vaikutus voi olla myös esimerkiksi lämmittäminen. Toimielin vaikuttaa prosessin toimisuureeseen, kuten lämpötilaan tai neste-, kaasu-, sähkö- tai muuhun virtaukseen.


title: Toimilaite

text: Toimilaite on se osa toimiyksiköstä, joka vaikuttaa toimielimeen, esim. venttiilimoottori


title: Toimilaite

text: Tyypillisiä toimilaitteita:


title: Anturi

text: Anturi (aistin, sensori, mittalähetin) on mittalaitteen osa, jonka reagointia ympäristön kanssa, esimerkiksi sähkönjohtavuuden muutosta, käytetään avuksi fysikaalisten suureiden mittaamiseen tai kemiallisten yhdisteiden tunnistamiseen. Anturissa itsessään ei yleensä ole näyttöä tai osoitinlaitetta, vaan anturi välittää mittauksen tiedon eteenpäin mittarille tai automaatiojärjestelmälle.


title: Anturi

text: Automaatiossa käytetään mittalaitteista nimitystä anturi erotukseksi käsinkäytettävistä mittareista. Mittaustekniikan pitkän historian vuoksi monella anturilla on omia nimityksiään. Anturia voidaan sanoa mittakärjeksi, rajakytkimeksi, tunnistinosaksi, filamentiksi (kemikaaliherkkä pinta), termopariksi, elektrodiksi, ilmaisimeksi ym. Termiä aistinelin käytetään biologiassa. "Anturi"-sana tulee antaa-verbistä eli anturi antaa mittasignaalin.


title: Anturi

text:
Anturi voi mitata kohdetta suoraan tai epäsuorasti. Esimerkki epäsuorasta mittauksesta on massavirtamittaus, jossa pienen sivuputken läpi menevää virtausta lämmitetään tunnetulla teholla ja sen jälkeen mitataan lämpötilannousu, josta päätellään massavirran suuruus. Anturit, joilla on oma ohjauselektroniikkansa, sisältävät useanlaisia mittausta tarkentavia toimintoja, kuten korjauskertoimia, -käyriä ja -taulukoita. Samoin mittaushajontaa voidaan pienentää keskiarvoistamalla peräkkäisiä mittauksia. Mittausanturista yleensä saatava analoginen signaali voidaan muuttaa tietojenkäsittelyä varten digitaaliseen muotoon joko itse anturin ohjausyksikössä tai erillisessä A/D-muuntimessa. Älykkäät anturien ohjausyksiköt voivat olla liitettävissä suoraan kenttäväylään tai Internetiin. Antureita käytetään paljon automaatiossa, esimerkiksi robotiikassa.
Tyypillisiä antureita:


title: Anturi

text: Mikroanturi on anturi, jonka fyysisistä dimensioista vähintään yksi on mikrometriluokkaa. Mikroanturit soveltuvat mittaamaan kaikkea mitä muutkin anturit pystyvät mittaamaan. Lisäksi mikroanturit kykenevät käsittelemään kohteita, joiden mittaamiseen tarvitaan erittäin pientä kokoa. Anturit ovat suhteellisen vanha keksintö, mutta viimeaikainen kehitys pienoiskoossa rakentamisen teknologioissa on johtanut hyvin pieniin ja kykeneviin antureihin.


title: Anturi

text: Mikroelektroniikkateollisuuden kehityksen myötä syntyneitä mikrovalmistustekniikan prosesseja on käytetty jo kahden vuosikymmenen ajan mikroelektromekaanisten systeemien (MEMS) valmistuksessa. Prosessit ovat kehittyneet ja lopputuotteista on tullut poikkeuksellisen luotettavia ja suhteellisen halpoja valmistaa. Muita mikroantureiden etuja ovat niiden pieni koko, pieni massa, vähäinen tehonkulutus, kyky nopeisiin mittauksiin, herkkyys ja tarkkuus. Lisäksi mikrovalmistustekniikoilla tehtyihin antureihin voidaan jo valmistusvaiheessa helposti integroida muutakin elektroniikkaa esimerkiksi signaalin käsittelyä ja tiedon tallennusta varten. Kasvu ja kehitys alalla on ollut nopeaa. Painetta ja kiihtyvyyttä mittaavia mikroantureita myydään nykyisin vuosittain kymmeniä miljoonia.


title: Anturi

text: Viime vuosina on kehitetty prosesseja, joiden avulla kyetään kasvattamaan nanomateriaaleja, joiden rakenteiden koko on molekyylitasolla. Nämä nanomateriaalit ovat osoittautuneet hyvin käyttökelpoisiksi pienissä antureissa etenkin kemiallisissa ja biologisissa sovelluksissa. Kaksidimensioiset bioanturi-matriisit, jotka tunnistavat näytteen molekyylit DNA:n tai vasta-aineiden perusteella, ovat erityisen tärkeitä. Ne ja monet muut pienet anturit mahdollistavat lähes välittömät paikalla tehtävät diagnoosit, eikä näytteitä tarvitse lähettää keskuslaboratorioon analyysia varten. Pienet anturit mahdollistavat myös diagnostisen laitteiston sijoittamisen kehon sisälle. Näillä antureilla uskotaan olevan entisestään kasvava vaikutus biolääketieteen ja kliinisen lääketieteen kehittymisessä.


title: Sensori

text: Sensori voi tarkoittaa ainakin seuraavia:


title: Makit

text: Makit (Lemuridae) on kädellisiin kuuluva heimo, joka jaetaan viiteen sukuun. Koko heimoon kuuluu yhteensä 19 lajia, joita tavataan luonnossa ainoastaan Madagaskarilla ja sitä ympäröivillä saarilla. Useimmat elävät metsäisillä alueilla ja ovat innokkaita puissa kiipeilijöitä.


title: Ratamoverkkoperhonen

text: Ratamoverkkoperhonen ("Melitaea athalia") on täpläperhosten ("Nymphalidae") heimoon kuuluva päiväperhonen.


title: Ratamoverkkoperhonen

text:
Ratamoverkkoperhosen siipien kärkiväli on 36–47 mm. Yläpuolelta perhonen on pohjaväriltään oranssinruskea ja sen siivissä on tummia täpliä ja juovia, jotka muodostavat verkkomaisen kuvioinnin. Takasiipien alapinnat ovat pohjaväriltään vaaleammat ja kuviot terävämmät.
Ratamoverkkoperhonen on levinnyt läpi palearktisen alueen Länsi-Euroopasta Japaniin. Suomessa se esiintyy lähes koko maassa. Pohjoisimmassa Lapissa lajin yksilöt poikkeavat jossain määrin etelässä lentävistä yksilöistä (alalaji "norvegica"). Ratamoverkkoperhonen on Suomessa yleinen ja sen lentoaika on kesä-heinäkuussa.


title: Ratamoverkkoperhonen

text: Ratamoverkkoperhonen elää metsäaukeilla, niityillä ja hakkuupaikoilla. Laji talvehtii toukkana.


title: Ratamoverkkoperhonen

text: Ratamoverkkoperhosen toukat elävät ratamoilla ("Plantago"), tädykkeillä ("Veronica") ja maitikoilla ("Melampyrum"). Aikuinen käyttää ravinnokseen kukkien mettä.


title: Kasvihormoni

text: Kasvihormonit (fytostelorit) ovat kasvien itsensä tuottamia aineita, jotka vaikuttavat jo pieninä pitoisuuksina kasvien kasvuun, aineenvaihduntaan ja kehitykseen. Kasvihormonit leviävät yleensä kasvin sisältämään veteen liuenneena.


title: Kasvihormoni

text: Auksiinit kiihdyttävät solujen pituuskasvua latvassa mutta hidastavat sitä juuressa. Ne kääntävät kasvin kohti valoa, erittymällä enemmän varjon puolelle. Auksiineja muodostuu kasvupisteissä ja silmuissa.


title: Kasvihormoni

text: Gibberelliinit edistävät solujen jakautumista ja pituuskasvua. Niiden erittymisen estäminen vahvistaa kasvin vartta.


title: Kasvihormoni

text: Sytokiniinit edistävät solunjakautumista sekä ehkäisevät lehtien kellastumista ja hedelmien kypsymistä.


title: Kasvihormoni

text: Etyleeni on kaasumainen hiilivety, joka kypsyttää hedelmät ja kuihduttaa kukat. Se edistää lehtien, kukkien ja hedelmien irtoamista ja parantaa vastustuskykyä sienitauteja vastaan. Eteeniä muodostuu etenkin kypsyvissä hedelmissä.


title: Kasvihormoni

text: Abskissihappo vanhentaa solukkoja, ehkäisee kasvua ja silmujen avautumista. Se asettaa kasvin lepotilaan edistämällä ilmarakojen sulkeutumista ja silmusuomujen kehitystä ja käynnistää kasvin puolustus- ja sopeutumisreaktioita. Sitä muodostuu etenkin lehdissä ja hedelmissä.


title: Kasvihormoni

text: Kasvihormonien kaltaisia aineita:


title: Baryoni

text: Baryoni on kolmesta kvarkista koostuva hiukkanen. Antibaryonit muodostuvat kolmesta antikvarkista. Baryonit ovat fermioneja eli niiden spin on puoliluku. Ne kuuluvat hadroneihin eli vahva ydinvoima vaikuttaa niihin.


title: Baryoni

text: Atomiytimissä esiintyvät nukleonit, neutroni ja protoni ovat yleisimmät baryonit. Muita baryoneja kutsutaan hyperoneiksi. Ne ovat neutronia raskaampia hiukkasia, joiden hajoamisaika on nanosekuntia lyhyempi. Hajoamistuotteet ovat yleensä kevyempiä baryoneja sekä kvarkista ja antikvarkista koostuvia mesoneja. Hyperoneja voidaan valmistaa hiukkaskiihdyttimissä, ja joidenkin mallien mukaan neutronitähtien ytimet koostuvat hyperoneista.


title: Baryoni

text:
Kvarkeista u-kvarkin sähkövaraus on +2/3 alkeisvarausyksikköä, d- ja s-kvarkkien kummankin -1/3 alkeisvarausyksikköä. Kaikkien näistä muodostettavien kolmen kvarkin yhdistelmien eli baryonien varaus alkeisvarausyksikkönä on kokonaisluku.
Baryoneja koskee baryoniluvun säilymislaki. Jokaisen baryonin baryoniluku on määritelmän mukaan 1, mutta niillä on kullakin myös antihiukkasensa, jonka baryoniluku on -1. Protonia raskaammat baryonit ovat epästabiileja ja ne hajoavat nopeasti muiksi baryoneiksi siten, että uusien hiukkasten kokonaisbaryoniluku on sama kuin hajonneen baryonin. Sen sijaan baryonin ja antibaryonin annihilaatiossa molemmat muuttuvat muiksi hiukkasiksi, joiden baryoniluku on 0.


title: Baryoni

text: Baryonit voidaan jakaa spinin perusteella kahteen alaluokkaan, spin ½- ja spin 3/2 -baryoneihin. Spin ½ -baryoneilla kahden kvarkin spin on samansuuntainen ja kolmannen kvarkin erisuuntainen. Sekä protoni että neutroni ovat spin ½ -baryoneja. Spin 3/2 -baryonien kaikkien kvarkkien spinit ovat samansuuntaiset.


title: Baryoni

text: Gell-Mannin alkuperäisen kvarkkimallin mukaan spin 1/2 -baryoneja on kahdeksan erilaista (oktetti), spin 3/2 -baryoneja taas kymmenen (dekupletti). Kummatkin jaetaan eri ryhmiin ns. outouden perusteella, joka on niissä olevien s-kvarkkien (outojen kvarkkien) lukumäärän vastaluku. Tuollon tunnetuissa baryoneissa esiintyy vain ylös- (u-), alas- (d) ja outous-kvarkkeja (s). Nykyisin tunnetaan näiden lisäksi vielä kolme muutakin kvarkkilajia, minkä vuoksi myös erilaisia baryoneja on enemmän.


title: Baryoni

text: Muiden baryonien kuin nukleonien niminä käytetään kreikkalaisia kirjaimia, joiden yhteyteen lisätään niiden sähkövarauksen etumerkki sekä eräissä tapauksessa *-merkki erottamaan spin 3/2 -hiukkaset spin 1/2 -hiukkasista.


title: Baryoni

text: Seuraavissa luetteloissa ja kaavioissa ovat mukana vain Gell-Mannin kvarkkimallin mukaiset baryonit, joissa on ainoastaan u-, d- ja s-kvarkkeja.


title: Baryoni

text: Spin 1/2 -baryonit ovat:


title: Baryoni

text: Vastaavat spin 3/2 -baryonit ovat:


title: Timo Airaksinen

text: Timo Airaksinen (s. 25. huhtikuuta 1947 Vaasa) on filosofian professori Helsingin yliopiston käytännöllisen filosofian laitoksella. Hänen erityisalojaan ovat etiikka ja yhteiskuntafilosofia.


title: Timo Airaksinen

text: Airaksinen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1967, valtiotieteiden kandidaatiksi 1971 ja lisensiaatiksi 1972. Hän väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1975 Turun yliopistosta. Airaksisen väitöskirja käsitteli anglohegeliläisyyttä edustaneen John McTaggartin filosofiaa. Vuodet 1972–1983 Airaksinen työskenteli assistenttina Turun yliopistossa, jonka dosentti hän on ollut vuodesta 1976. Vuonna 1983 hänestä tuli Helsingin yliopiston käytännöllisen filosofian professori.


title: Timo Airaksinen

text: Airaksinen omistaa joka kolmannen vuoden ulkomailla tapahtuvaan tutkimustyöhön. Hän suhtautuu epäilevästi mahdollisuuteen kehittää suomalaisia yliopistoja kansainväliselle huipputasolle. Airaksinen on ollut tutkijana Irlannissa (Trinity College, Dublin 1974–1975), Puolassa (Varsovan yliopisto 1979), Kanadassa (Länsi-Ontarion yliopisto 1981), Englannissa (Oxford 1981 ja Cambridge 1991–1992 sekä 2005–2006), Venäjällä (Moskovan yliopisto 1982),Yhdysvalloissa (Pittsburghin Center for Philosophy of Science 1982–1983, Pohjois-Carolinan yliopisto 1987–1988 sekä Texasin A & M -yliopisto 1994–1996), Japanissa (Tokion teknologinen instituutti 1999–2000) sekä Australiassa (Sunshine Coastin yliopisto 2003–2004).


title: Timo Airaksinen

text: Ilkka Niiniluodon luonnehdinnan mukaan muista eetikoista poiketen Airaksinen ”suhtautuu kyynisen huvittuneesti paatokselliseen moraaliseen idealismiin”. 2000-luvulla Airaksinen on ollut kiinnostunut muun muassa tekniikan filosofiasta.


title: Timo Airaksinen

text: Akateemisten töidensä lisäksi Airaksinen on kirjoittanut suurelle yleisölle suunnattuja ajankohtaisia yhteiskunnan ja elämän ilmiöitä pohdiskelevaa kirjallisuutta. Aiheina ovat olleet tekniikka, minuus, onnellisuus, vanhuus ja rakkaus. Hän on kuitenkin sanonut asenteensa julkiseen filosofiuteensa olevan ironinen ja että hän väittää milloin mitäkin.


title: Pihkovan alue

text: Pihkovan alue () on hallinnollinen alue Länsi-Venäjällä Itä-Euroopassa. Se rajoittuu pohjoisessa Leningradin alueeseen, idässä Novgorodin ja Tverin alueisiin, kaakossa Smolenskin alueeseen, etelässä Valko-Venäjään sekä lännessä Latviaan ja Viroon.


title: Pihkovan alue

text: Pihkovan alue sijaitsee Itä-Euroopan tasangolla. Viron vastaisella rajalla sijaitsevat Pihkovanjärvi ja Peipsijärvi. Merkittävin joki on Pihkovanjärveen laskeva Velikaja.


title: Pihkovan alue

text: Pihkovan alueen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskun mukaan 673 423 henkeä. Kaupunkitaajamien asukkaat muodostivat 70,2 % ja maaseutuväestö 29,8% maakunnan asukasluvusta. Suurimmat kaupungit tai kaupunkityyppisiset taajamat käyvät ilmi oheisesta taulukosta. Kaupunkien ja muiden piirikeskusten paikka ilmenee kartasta:


title: Pihkovan alue

text: Aiemman, vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan alueen väestöstä on 94,3 % venäläisiä, 1,6 % ukrainalaisia ja 1,3 % valkovenäläisiä. Alueen luoteisosassa sijaitsevassa Petserin piirissä asuu virolaisiin kuuluvia setukaisia. Vuonna 2002 virolaisia oli 1 122 henkeä (0,1 % väestöstä), näistä 172 henkeä ilmoitti olevansa setukaisia. Suomalaisia oli samana vuonna 356 henkeä.Vuonna 2012 julkaistun laajan, Venäjän väestön uskonnollista vakaumusta kartoittaneen Arena-tutkimuksen mukaan Pihkovan alueen väestö jakautui uskonnollisen vakaumuksensa perusteella seuraavasti:


title: Pihkovan alue

text: Pihkovan alue on yksi Venäjän federaation alueista (subjekti) ja sen pääkaupunki on Pihkova. Alue on jaettu hallinnollisesti 24 piiriin ja kahteen kaupunkipiirikuntaan. Alueen johdossa ovat kuvernööri ja lakiasäätävä kokous.


title: Pihkovan alue

text: Piirit:


title: Pihkovan alue

text: Kaupunkipiirikunnat:


title: Pihkovan alue

text: Venäjän tilastokeskus Rosstatin mukaan Pihkovan alueen osuus Venäjän vuoden 2010 bruttokansantuotteesta oli 84 3 miljardia ruplaa. Vuoden 2010 väestönlaskennan asukasluvun mukaiselle väestölle tämä tarkoittaa 125,2 tuhatta ruplaa eli noin 3 068 euroa henkeä kohti vuodessa. Tämä on vain 48 prosenttia Venäjän federaation keskimääräisestä tasosta ja Luoteis-Venäjän alhaisin. Tällä mittarilla eli BKT:n kannalta alue kuuluu Venäjän 25 vähiten tuottavan federaatiosubjektin joukkoon henkeä kohti.


title: Pihkovan alue

text: Alueen tärkeimmät teollisuudenalat ovat koneenrakennus, kevyt-, elintarvike- ja puunjalostusteollisuus. Lisäksi alueella on turpeen tuotantoa. Maatalous tuottaa viljaa, pellavaa ja vihanneksia. Alueella harjoitetaan myös on karjanhoitoa.


title: Pihkovan alue

text: Alueella on hyvät rautatie- ja maantieyhteydet.


title: Pihkovan alue

text: Pihkova mainitaan kirjallisissa lähteissä ensimmäisen kerran 903. Pihkovan alue kuului Novgorodin valtioon vuoteen 1348 asti, jolloin siitä tuli itsenäinen Pihkovan valtio. Pihkova liitettiin Venäjään 1510. Toisessa maailmansodassa Pihkovan alue oli Saksan miehittämä 1941-44. Pihkovan alue muodostettiin 23. elokuuta 1944 Leningradin alueen lounaisosasta. Kun Viro oli liitetty Neuvostoliittoon, siirrettiin sen itäiset osat Venäjään kuuluviksi. Pihkovan alueeseen liitettiin tällöin Petserin piiri, jonka väestö on pääasiassa virolaista. Viron uudelleen itsenäistyttyä Viro ja Venäjä ovat kiistelleet rajan paikasta.


title: Rjazanin alue

text: Rjazanin alue () on hallinnollinen alue Keski-Venäjällä Itä-Euroopassa, Moskovan alueen kaakkoispuolella.


title: Rjazanin alue

text: Rjazanin alue rajoittuu pohjoisessa Vladimirin alueeseen, koillisessa Nižni Novgorodin alueeseen, idässä Mordvaan, kaakossa Penzan alueeseen, etelässä Tambovin ja Lipetskin alueisiin, lännessä Tulan alueeseen sekä luoteessa Moskovan alueeseen.


title: Rjazanin alue

text: Rjazanin alue sijaitsee Itä-Euroopan tasangon keskiosassa. Alueen pohjoisosa on metsää ja eteläosa lehtimetsää ja metsäistä aroa. Alueen läpi virtaa Oka, jonka lisäksi alueella on 500 järveä. Alueella vallitsee leuto mannerilmasto. Keskilämpötila on tammikuussa -10 °C ja heinäkuussa +20 °C. Vuotuinen keskisademäärä on 500 mm.


title: Rjazanin alue

text: Mongolit valloittivat alueen 1200-luvulla. Rjazanin itsenäinen suuriruhtinaskunta liitettiin Moskovan ruhtinaskuntaan 1521.


title: Rjazanin alue

text: Rjazanin alueen asukasluku on 1 154 114 (vuoden 2010 väestönlasku). Alueen suurimmat kaupungit ovat Rjazan (524 927 as.), Kasimov (33 491 as.) ja Skopin (30 376 as.).


title: Rjazanin alue

text: Väestöstä asuu kaupungeissa noin 65 %. Aiemman, vuonna 2002 suoritetun väestönlaskennan mukaan olivat suurimmat etniset ryhmät:


title: Rjazanin alue

text: Rjazanin alue on yksi Venäjän federaation alueista (subjekti) ja sen pääkaupunki on Rjazan. Alue on jaettu hallinnollisesti 25 piiriin ja 12 kaupunkialueeseen. Paikallishallinnon johdossa ovat aluehallinnon päämies ja alueduuma.


title: Rjazanin alue

text: Alueella on runsaasti kalkkikiveä, turvetta, fosforiittia, kipsiä, hematiittia ja kivihiiltä. Tärkeimmät teollisuudenalat ovat öljy-, koneenrakennus-, metalli-, rakennusaine-, tekstiili- ja elintarviketeollisuus. Maatalous tuottaa viljaa, sokerijuurikasta, perunaa, vihanneksia, maitoa, lihaa, kananmunia ja villaa.


title: Rinta

text: Rinta () on vartalon yläosan etupuoli. Nisäkkäillä rinnassa on rintanikamien, rintalastan ja kylkiluiden muodostama rintakehä, joka suojaa rintaonteloa. Rintaontelossa sijaitsevat keuhkot, sydän, ruokatorvi ja keuhkoputket. Rintalastaan kiinnittyvät solisluu ja ylimmät kylkiluut. Rinnan päällä on viuhkamainen suuri rintalihas.


title: Rostovin alue

text: Rostovin alue () on hallinnollinen alue Lounais-Venäjällä Itä-Euroopassa Donin alajuoksulla Asovanmeren äärellä.


title: Rostovin alue

text: Rostovin alue rajoittuu luoteessa Voronežin alueeseen, koillisessa Volgogradin alueeseen, kaakossa Kalmukiaan, etelässä Stavropolin ja Krasnodarin aluepiireihin sekä lännessä Asovanmereen ja Ukrainaan. Alueen pinta-ala on 100 800 km².


title: Rostovin alue

text: Rostovin alue sijaitsee Itä-Euroopan tasangon eteläosassa Donin alajuoksun ympärillä. Doniin laskevista joista mainittakoon Donets ja Manytš. Alueen itäosaan ulottuu suuren Tsimljanskin tekojärven eteläpää. Lisäksi alueen eteläosassa on Veselyin tekojärvi.


title: Rostovin alue

text: Venäjän sisällissodan aikana alueella oli bolševikkejä vastustavien venäläisten muodostama Donin tasavalta, jonka bolševikit kuitenkin valtasivat ja liittivät Neuvostoliittoon. Toisessa maailmansodassa Saksa miehitti alueen länsiosan kesällä 1941, mutta joutui perääntymään myöhemmin samana vuonna alueelta. Vuonna 1942 Saksa valloitti koko alueen. Neuvostoliitto valtasi alueen takaisin 1943.


title: Rostovin alue

text: Alueen suurimmat kaupungit ja niiden asukasluvut vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan olivat Rostov-na-Donu (1 089 851 as.), Taganrog (257 692 as.) ja Šahty (240 152 as.). Yli 50 000 asukkaan kaupunkeja ovat myös Volgodonsk (170 621 as.), Novotšerkassk (169 039 as.), Bataisk (111 856 as.), Novošahtinsk (111 087 as.), Kamensk-Šahtinski (95 306 as.), Azov (82 882 as.), Gukovo (67 268 as.), Salsk (61 312 as.) ja Donetsk (50 085 as.).


title: Rostovin alue

text: Vuonna 2002 väestöstä on venäläisiä 89 % (3 934 835), ukrainalaisia 2,7 % (118 486), armenialaisia 2,5 % (109 994), turkkilaisia 0,64 % (28 285), valkovenäläisiä 0,6 % (26 604) ja muita 4,54 % (0,02 % väestöstä ei ilmoittanut kansallisuuttaan). Kaikkiaan alueen väestö jakaantuu 157 eri etniseen ryhmään.


title: Rostovin alue

text: Rostovin alue on yksi Venäjän federaation alueista (subjekti) ja sen pääkaupunki on Donin Rostov (ven. Rostov-na-Donu). Rostovin alueella on oma kuvernööri, hallitus ja lakiasäätävä kokous.


title: Rostovin alue

text: Rostovin alueen bruttokansantuote oli Venäjän tilastokeskus Rosstatin mukaan vuonna 2010 yhteensä 632,2 miljardia ruplaa eli 1,69 % Venäjän federaation BKT:stä. Jokaista alueen asukasta kohti BKT:tä kertyi vuodessa vain 147,8 tuhatta ruplaa eli noin 3 620 euroa. Tämä oli 56 % Venäjän keskiarvotasosta.


title: Rostovin alue

text: Alueen tärkeimmät teollisuudenalat ovat koneenrakennus, elintarvike-, kevyt-, kemianteollisuus sekä rauta- ja värimetallurgia. Lisäksi louhitaan kivihiiltä. Maanviljely tuottaa viljaa, auringonkukan ja sinapin siemeniä, korianteria, vihanneksia, meloneja ja viinirypäleitä. Lisäksi valmistetaan viiniä.


title: Rostovin alue

text: Alueelta on rautatieyhteydet Ukrainaan, Kaukasiaan, Keski-Venäjälle ja Volgan seudulle. Asovanmerellä ja Donilla on laivaliikennettä ja Donin Rostovissa on tärkeä lentokenttä. Tärkeimmät satamat ovat Rostov-na-Donu, Taganrog, Ust-Donetski ja Azov.


title: Sahalinin alue

text: Sahalinin alue () on Sahalinin saaren ja Kuriilit käsittävä hallinnollinen alue Venäjän Kaukoidässä Aasiassa.


title: Sahalinin alue

text: Sahalinin alue rajoittuu lännessä Japaninmereen, pohjoisessa Ohotanmereen ja idässä Kuriilien itäpuolella Tyyneen valtamereen. Lännessä olevasta mantereesta ja siellä sijaitsevasta Habarovskin aluepiiri alueen erottaa Tatariansalmi ja alueen eteläpuolisesta Japanista La Pérousen salmi. Kuriilien pohjoispuolella Sahalinin alueen naapurina on Kamtšatkan aluepiiri.


title: Sahalinin alue

text: Sahalinin alue käsittää noin 950 kilometriä pitkän Sahalinin saaren ja 1150 kilometrin mittaisen Kuriilien saarten saariryhmän. Japani katsoo kuitenkin Kuriilien Iturupin, Šikotanin, Kunaširin ja Habomai-saarten muodostavan itselleen kuuluvat ns. Pohjoiset territoriot (Hoppō).


title: Sahalinin alue

text: Alueen merkittävimpiin luonnonsuojelualueisiin kuuluu kaksi luonnonpuistoa ("Poronaiskin luonnonpuisto" Sahalinin saaren keskiosan noin 100 kilometriä pitkällä Terpenijan niemellä; "Kuriilien luonnonpuisto" Kuriilien lounaisella Kunašir-saarella) sekä "Pienten Kuriilien suojelualue".


title: Sahalinin alue

text: Sahalinin alueen asukasluku on laskussa. Vuonna 1999 alueen asukasluku oli 609 000, mutta 2002 enää 546 695 ja vuonna 2010 vain 497 973.


title: Sahalinin alue

text: Kaupunkilaisia alueen asukkaista oli 79,7 prosenttia (2010). Alueen suurin kaupunki on Južno-Sahalinsk (181 728 as.). Yli 15 tuhannen asukkaan kaupunkeja ja kaupunkipiirin keskuksia ovat lisäksi Korsakov (33 526 as.), Holmsk (30 937 as.), Oha (23 008 as.) ja Poronaisk (Поронайск, 16 120 as.). Pienempiä kaupunkeja ovat: Dolinsk (12 200 as., koko kaupunkipiirikunta 25 899 as.), Nevelsk (11 682 as., koko kaupunkipiirikunta 17 558 as.), Aleksandrovsk-Sahalinski (10 613 as., koko kaupunkipiirikunta 13 404 as.), Uglegorsk (10 381 as.) ja Šahtjorsk (8 382 as., koko Uglegorskin kunnallispiiri 22 537 as.), Aniva (9 115 as., koko kaupunkipiirikunta 17 533 as.), Makarov (6 705 as., koko kaupunkipiirikunta 8 579 as.), Tomari (4 541 as., koko kaupunkipiirikunta 9 457 as.), Severo-Kurilsk (2 536 as.) ja Kurilsk (2 070 as., koko kaupunkipiirikunta 7 359 as.).


title: Sahalinin alue

text:
Enemmistö asukkaista on nykyisin venäläisiä. Suurin osa alueen japanilaisesta väestöstä evakuoitiin Japaniin Neuvostoliiton vallatessa saaren eteläosan. Vuonna 2002 oli väestöstä venäläisiä 84,3 % (460 778), korealaisia 5,41 % (29 592) ja ukrainalaisia
4,0 % (21 831). Loput 6,29 % koostuu 125 etnisestä ryhmästä (muun muassa giljakeista ja ainuista).


title: Sahalinin alue

text: Sahalinin alue on yksi Venäjän federaation alueista (subjekti) ja sen pääkaupunki on Južno-Sahalinsk (nimenä vuoteen 1905 asti "Vladimirovka" ja 1905-1946 "Tojohara"). Alue on jaettu hallinnollisesti 17 kaupunkipiirikuntaan ja yhteen kunnallispiiriin. Alueella on yhteensä 15 kaupunkia; joidenkin piirien hallintokeskuksena on kaupunkityyppinen taajama. Paikallishallinnon johdossa ovat kuvernööri ja alueduuma.


title: Sahalinin alue

text: Kuvernööri Ivan Malahov erosi elokuun 2007 alussa Nevelskin maanjäristyksen jälkeisten pelastustöiden kritiikin vuoksi ja presidentti Putin nimitti hänen tilalleen entisen Ohan pormestarin Aleksandr Horošavinin, jonka alueduuma vahvisti virkaansa 9. elokuuta 2007.


title: Sahalinin alue

text: Alueen talous rakentuu nykyisin paljolti petrokemiallisen tuotantotoiminnan varaan; alueelta saadaan maaöljyä, maakaasua ja kivihiiltä. Kalastus ja kalanjalostusteollisuus on myös tärkeä elinkeino. Muita teollisuudenaloja ovat metsä-, puunjalostus-, paperi- ja selluloosateollisuus. Maatalous on keskittynyt karja- ja porotalouteen sekä vihannesten viljelyyn. Lisäksi on turkistarhausta.


title: Sahalinin alue

text: Sahalinin alue on suhteellisen pienestä pinta-alastaan ja väkiluvustaan huolimatta merkittävä osatekijä Venäjän taloudessa. Alueen osuus maan bruttokansantuotteesta vuonna 2010 oli tilastokeskus Rosstatin mukaan yhteensä 492,7 miljardia ruplaa eli 1,3 prosenttia koko federaation kansantuotteesta.. Asukasta kohden laskettu bkt-osuus oli 989,5 tuhatta ruplaa eli noin 24 240 euroa. Tämä oli 378 prosenttia maan keskiarvotasosta ja yksi maan korkeimpia.


title: Sahalinin alue

text: Saaren eteläpäästä pohjoiseen Noglikiin asti johtaa rautatie. Lisäksi on useita lentokenttiä. Satama on muun muassa seuraavilla paikkakunnilla: Aleksandrovsk-Sahalinski, Holmsk, Korsakov, Korsakovin piiri (Prigorodnojen satama) ja Poronaisk.


title: Sahalinin alue

text: Sahalin kuului alkujaan Kiinalle. Siitä tuli 1855 Venäjän ja Japanin yhteisesti hallitsema alue. Vuonna 1905 saari jaettiin kahtia siten että Japani sai eteläosan ja Venäjä pohjoisosan. Toisen maailmansodan jälkeen saari siirtyi kokonaisuudessaan Neuvostoliitolle. 28. toukokuuta 1995 7,5 Richterin maanjäristys tappoi 2 000 Neftegorskin kaupungissa.


title: Kaksiaukkoiset perhoset

text: Kaksiaukkoiset perhoset, aikaisemmin myös aitoperhoset, (Ditrysia) on perhosten luokittelematon taksonominen jako, joka kuuluu erilaissuonisten osalahkoon ja johon kuuluu eri yläheimoja. Siihen kuuluvat lähes kaikki erilaissuonisten yläheimot muutamia pienikokoisia lajeja käsittäviä poikkeuksia lukuun ottamatta.


title: Kaksiaukkoiset perhoset

text: Erotuksena yksiaukkoisista perhosryhmistä, kaksiaukkoisten perhosten naarailla on kaksi sukuaukkoa, toinen parittelua ja toinen munimista varten. Sukuaukkoja yhdistää siementehyt. Yhdistävänä tekijänä ovat myös takaruumiin kärkiosan tukiliistakkeet eli nk. apodeemit sekä imukärsän sisällä olevan lihaksiston rakenne, joskin imukärsä on osalla lajeista surkastunut tai puuttuu kokonaan.