title: Satelliittipaikannus

text: Matkapuhelimiin satelliittipaikannuksen toi 2000-luvun alussa salolainen Benefon (vuonna 2009 nimellä GeoCentric). Nokian älypuhelimet on suomalaisille tuttu tuote, jossa on satelliittipaikannin, mutta 2010-luvulla kaikki suuret puhelinvalmistajat myyvät vastaavia laitteita. Ne kärsivät paikannusmoodissa pariston lyhyestä ajasta. TomTomin ja Nokian 2000-luvun alun kalliit karttaostokset muuttivat osaa markkinasta, koska näiden suurten toimijoiden ilmaisjakelukartat luhistivat satelliittipaikannuksen karttayhtiöiden liiketoimintamallin, mm. suomalainen Wayfinder vaihtoi omistajaa tiuhaa tahtia, kunnes viimeinen omistaja, Vodafone, lakkautti sen toiminnan kannattamattomana. Vuonna 2009 95% satelliittipaikannuksen liikevaihdosta on laitteiden myyntiä, arvioidaan, että vuonna 2016 ohjelmistot muodostavat 50% liikevaihdosta. Loppu liittyy edelleenkin laitemyyntiin, joka euromääräisesti voi kasvaa merkittävästi.


title: Satelliittipaikannus

text: Paikantimien käyttö on yleistä kaupallisessa liikenteessä yritysten ajoneuvolaivastojen (esim. bussit, rekka-autot, taksit) hallinnassa, rahdin seurannassa, liikkuvaa työtä tekevien työajan seurannassa, erilaisissa turvallisuuteen liittyvissä sovellutuksissa (esim. dementoituneiden paikan seuranta). Erilaiset suurkaupunkien ruuhkamaksujärjestelmät voivat perustua satelliittipaikannukseen. Vuoden 2010 alussa IBM raportoi ensimmäisen suuren kokeilun Hollannissa olleen menestys ja tuoneen merkittäviä hyötyjä - tosin matalasuhdanne vähensi vastaavana aikana merkittävällä määrällä mm. rekkaliikennettä Alankomaiden teiltä.


title: Crashdïet

text: Crashdïet on sleaze rock/glam metal -yhtye, joka on kotoisin Tukholmasta Ruotsista. Yhtyeeltä on julkaistu neljä albumia: "Rest in Sleaze" (2005), "The Unattractive Revolution" (2007), "Generation Wild" (2010) ja "The Savage Playground" (2013).


title: Crashdïet

text: Yhtye perustettiin alun perin vuonna 2000. Se sai paljon vaikutteita muun muassa yhtyeiltä Guns N' Roses, Mötley Crüe, Skid Row ja Hanoi Rocks. Crashdïet kehitti itselleen kulttimaineen julkaistessaan ensimmäiset demonsa, joista moni oli ladattavissa yhtyeen virallisilla kotisivuilla.


title: Crashdïet

text: Vuonna 2005 Crashdïet julkaisi ensimmäisen albuminsa "Rest in Sleazen" ja lähti Ruotsin-kiertueelle saman vuoden syksyllä mainostaakseen albumiaan. Albumi myi yleisesti ottaen hyvin, vaikka yhtye ei ollutkaan kovin tunnettu Ruotsin ulkopuolella. Yhtye soitti myös Download-festivaalilla Britanniassa vuonna 2005 mainostaakseen albumiaan. Crashdïet julkaisi neljä singleä ensimmäiseltä albumiltaan: ”Riot in Everyone”, ”Breakin' the Chainz”, ”Knokk 'Em Down” sekä ”It's a Miracle”.


title: Crashdïet

text: Yhtyeen laulaja-kitaristi Dave Lepard otti itseltään hengen 20. tammikuuta 2006 kamppailtuaan huumeiden ja vaikean masennuksen kanssa. Hän oli salannut ongelmansa ystäviltään ja perheeltään. Tapahtuman jälkeen yhtyeen muut jäsenet julkaisivat seuraavan ilmoituksen verkkosivustollaan:


title: Crashdïet

text: 22. tammikuuta 2007 yhtye ilmoitti uuden vokalistin H. Olliver Twistedin liittymisestä yhtyeeseen. He julkaisivat virallisesti koko ensimmäisen live-esiintymisensä Olliverin kanssa verkkosivustonsa kautta ladattavaksi kaikille kuulijoilleen. Myöhemmin yhtye myös ilmoitti suunnittelevansa uutta albumia "The Unattractive Revolution", ja uutta singleä ”In the Raw” julkaistavaksi 5. syyskuuta 2007 Ruotsissa.


title: Crashdïet

text: 20. syyskuuta 2007 huhuttiin, että Twisted olisi lähtenyt yhtyeestä. Väitettiin tämän lähettäneen yhtyeen muille jäsenille sähköpostin sanoen ettei halunnut olla osa sitä enää pitempään. Yhtyeen basisti Peter London ja yhtyeen levy-yhtiö kielsivät myöhemmin nämä väitteet. Albumi julkaistiin 3. lokakuuta 2007.


title: Crashdïet

text: 13. heinäkuuta 2008 yhtyeen virallisella kotisivulla ilmoitettiin, että H. Olliver Twisted on jättänyt yhtyeen, mutta että yhtye aikoo jatkaa ilman Ollia, kunhan vain uusi - jo kolmas - laulaja löydettäisiin.


title: Crashdïet

text: 4. kesäkuuta 2009 yhtye julkaisi virallisella MySpace-sivustollaan uuden kappaleen nimeltään Caught In Despair. Simon Cruz julkistettiin Crashdïetin uudeksi laulajaksi, ja ensimmäinen keikka uudella kokoonpanolla oli lokakuussa Sweden Rock Boatissa.


title: Crashdïet

text: 29. joulukuuta 2009 Crashdïet julkisti kotisivullaan uuden albumin nimen. "Generation Wild" ilmestyi huhtikuussa 2010. Nimikkokappale julkaistiin singlenä tammikuussa 2010.


title: Crashdïet

text: Crashdïet esiintyi Rockin' Hellsinki tapahtumassa Helsingissä 7. kesäkuuta 2012 Mötley Crüen ja Hardcore Superstarin kanssa.


title: Eurythmics

text: Eurythmics oli brittiläinen popmusiikki-duo, jonka perustivat Annie Lennox ja Dave Stewart vuonna 1980. Yhtye saavutti kansainvälistä listamenestystä erityisesti 1980-luvun puolivälissä. Viimeisen studioalbuminsa se julkaisi vuonna 1999.


title: Eurythmics

text: Eurythmics tunnetaan erityisesti laulaja Annie Lennoxin vahvasta äänestä sekä tuottaja/muusikko Dave Stewartin musiikillisista kokeiluista ja eri tyylilajien yhdistelystä. Eurythmicsin musiikki on tyylillisesti yhtä aikaa futuristista ja perinteistä sekä helposti lähestyttävän melodista. Ensimmäisillä levytyksillään duo käytti paljon syntetisaattoreita mutta ryhtyi myöhemmin käyttämään myös kitaroita sekä jousi- ja puhallinsoittimia. Duo tuli tunnetuksi myös teatraalisista musiikkivideoistaan.


title: Eurythmics

text: Annie Lennox ja Dave Stewart tutustuivat toisiinsa ravintolassa Lontoossa vuonna 1975. Lennox opiskeli tuolloin Kuninkaallisessa musiikkiakatemiassa, ja Stewart oli juuri hajottanut folkrock-yhtyeensä Longdancerin ja kirjoitti lauluja kitaristi Pete Coombesin kanssa. Pian tavattuaan toisensa Lennox ja Stewart aloittivat suhteen keskenään ja ryhtyivät myös tekemään musiikkia yhdessä. He perustivat Coombesin kanssa yhtyeen nimeltä Catch, josta tuli vuonna 1979 post-punk-yhtye nimeltään The Tourists. Se toimi kahden vuoden ajan ja teki kolme albumia, jotka menestyivät Englannissa kohtalaisesti. Yhtye julkaisi myös kaksi top-10-singlehittiä.


title: Eurythmics

text:
Lennoxin ja Stewartin rakkaussuhde loppui vuonna 1980. Samalla lopetti myös The Tourists. Lennox ja Stewart jatkoivat kuitenkin musiikillista yhteistyötään duona nimeltä Eurythmics. He levyttivät esikoisalbuminsa "In the Garden" Saksassa vuonna 1981 yhdessä muun muassa Canin ja Blondien muusikoiden kanssa. Albumi sai hyvät arvostelut mutta myi heikosti. Stewart perusti sen jälkeen kotiinsa studion, jossa Eurythmics äänitti toisen albuminsa "Sweet Dreams (Are Made of This)" vuonna 1983. Albumin nimikappale nousi Britannian singlelistan kakkoseksi ja Yhdysvaltain listaykköseksi. Singlen menestystä auttoi sen tyylikäs ja androgyyninen video, jota Music Television soitti runsaasti.
Eurythmicsin kolmas albumi "Touch" (1983) oli jälleen menestys, ja siltä julkaistiin singlehitit ”Who’s That Girl?”, ”Right by Your Side” ja ”Here Comes the Rain Again”. Vuoden 1984 lopulla julkaistu soundtrack elokuvaan "1984" sen sijaan oli pettymys niin arvosteluiltaan kuin myynniltäänkin.


title: Eurythmics

text: Duon neljäs albumi "Be Yourself Tonight" (1985) sisälsi aiempia vahvempaa, R&B-vaikutteista musiikkia. Siltä julkaistiin kolme hittisingleä, ”Sisters Are Doin’ It for Themselves”, ”Would I Lie to You?” ja ”There Must Be an Angel (Playing with My Heart)”.


title: Eurythmics

text: "Revenge" (1986) vei duon tyyliä edeltänyttä albumia rokkaavampaan suuntaan. Albumi nousi Yhdysvaltain listan sijalle 12 ja tuotti hittisinglet ”Missionary Man” ja ”Thorn in My Side” mutta myi selvästi heikommin kuin edeltäjänsä.


title: Eurythmics

text: Vuosina 1985 ja 1986 Dave Stewart tuotti Eurythmicsin ohella myös useiden muiden tähtien levyjä. Annie Lennox näytteli elokuvassa "Revolution".


title: Eurythmics

text: Eurythmicsin seuraava albumi "Savage" (1987) sai vaihtelevat arvostelut eikä myynyt erityisen hyvin. "We Too Are One" (1989) nousi Britanniassa listaykköseksi ja tuotti pitkästä aikaa myös Yhdysvalloissa singlehitin kappaleella ”Don’t Ask Me Why”.


title: Eurythmics

text: 1990-luvun alussa Eurythmics jäi tauolle. Sen aikana Lennox teki soolouraa ja Stewart tuotti albumeja, kirjoitti elokuvien soundtrackeja sekä perusti yhtyeen Spiritual Cowboys ja aloitti oman soolouransa vuonna 1995. Vuonna 1999 kaksikko palasi yhteen ja julkaisi toistaiseksi viimeisen Eurythmics-studioalbumin "Peace". Sitä seurasi kiertue ja vuonna 2003 vielä Etelä-Afrikan kiertue. Vuonna 2005 duo nauhoitti kaksi uutta kappaletta hittikokoelma-albumilleen eikä sen jälkeen ole enää levyttänyt yhdessä. Lennox kertoi vuonna 2009 ettei usko duon enää palaavan yhteen, sillä hän haluaa mennä elämässään eteenpäin. Lennox ja Stewart esiintyivät vielä yhdessä vuonna 2014 Grammyjen Beatles-konsertissa. Stewart on sen jälkeen vihjaillut, että kaksikko saattaisi vielä tehdä jonkinlaista yhteistyötä.


title: Antônio Carlos Jobim

text: Antônio Carlos Jobim eli Tom Jobim (25. tammikuuta 1927 Rio de Janeiro – 8. joulukuuta 1994 New York) oli brasilialainen säveltäjä, sovittaja, laulaja ja pianisti.


title: Antônio Carlos Jobim

text: Tom Jobim oli yksi ja kenties tärkein 1950-luvun lopulla syntyneen bossa novan luojista. Hänen sävellyksistään monet tulivat tunnetuksi João Gilberton esittäminä. Jobimin musiikilliset juuret ovat 1930-luvulla, varhaisen modernin brasilialaisen musiikin legendan Pixinguinhan töissä. Jobim sai vaikutteita myös jazzista sekä ranskalaiselta säveltäjältä Claude Debussylta.


title: Antônio Carlos Jobim

text: Jobimin ura tunnettuna säveltäjänä alkoi hänen työskennellessään kirjailija ja runoilija Vinícius de Moraesin kanssa näytelmän "Orfeu da Conceição" (1956) parissa, johon Jobim sävelsi musiikkia. Näytelmä tuli myöhemmin tunnetuksi elokuvana "Musta Orfeus" (1959), joka voitti muun muassa parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon ja Cannesin elokuvajuhlien Kultaisen palmun. Monet Jobimin tunnetuimpien laulujen sanoitukset ovatkin juuri Moraesin käsialaa. Muun muassa yhdysvaltalaiset jazzlaulajat Ella Fitzgerald ja Frank Sinatra ovat esiintyneet yhdessä Jobimin kanssa.


title: Antônio Carlos Jobim

text: Tom Jobim mainitaan usein yhdeksi 1900-luvun merkittävimmistä säveltäjistä ja lauluntekijöistä. Hänet on haudattu São Jõao Batistan hautausmaalle Rio de Janeiroon. Kaupungin kansainvälinen lentokenttä on nimetty Jobimin mukaan.


title: Monkey Island 2: LeChuck’s Revenge

text: Monkey Island 2: LeChuck’s Revenge (usein lyhyesti "Monkey Island 2" tai "MI2") on LucasArtsin vuonna julkaisema seikkailupeli. Peli on "Monkey Island" -sarjan toinen osa. Se kirjoitettiin SCUMM-komentosarjakielellä.


title: Monkey Island 2: LeChuck’s Revenge

text: "Monkey Island 2" tehtiin pian "The Secret of Monkey Islandin" jälkeen. Pelit käytti samoja tekniikoita, lukuun ottamatta taustakuvituksia, jotka olivat digitoituja öljymaalauksia. Pelissä oli myös helpotettu vaikeustaso, joka oli suunnattu seikkailupelejä ennen kokeilemattomille pelaajille.


title: Monkey Island 2: LeChuck’s Revenge

text:
"Monkey Island 2" alkaa jokin aika "The Secret of Monkey Islandin" jälkeen, jonka sankari Guybrush Threepwood on rikastunut, mutta tylsistynyt, ja päättänyt hakea uusia seikkailuja, asettaen tavoitteekseen mystisen aarteen Big Whoopin löytämisen. Aluksi hän on kuitenkin jumissa merirosvosaarella, jonka on väkivaltaisin keinoin ottanut kauppasaartoon edellisessä osassa tuhotun merirosvo LeChuckin apuri Largo LaGrande.
Guybrush luo voodoo-nuken, jonka avulla onnistuu karkottamaan Largon. Yhteenoton aikana Largo saa haltuunsa Guybrushin muistona säästämän LeChuckin parran, jonka avulla palauttaa hänet eloon zombina.


title: Monkey Island 2: LeChuck’s Revenge

text: Guybrush saa johtolangan Big Whoopista, jonka mukaan aarteen hautaajat piirsivät kartan ja jakoivat sen neljään osaan. Guybrush hakee kartan osat, mutta LeChuck ennakoi tämän ja virittää Guybrushille ansan. Nopeiden juonenkäänteiden jälkeen Guybrush saa Big Whoopin haltuunsa ja joutuu taistelemaan elämästä ja kuolemasta LeChuckia vastaan surrealistiseen loppuratkaisuun.


title: Monkey Island 2: LeChuck’s Revenge

text: "Monkey Island 2: LeChuck’s Revenge" julkaistiin joulukuussa 1991 MS-DOS:lle ja Amigalle, 1992 Macintoshille ja 1994 FM Townsille. Peli ohjelmoitiin käyttäen SCUMM:n viidettä versiota. Amigan julkaisu oli 32-värinen, muut 256-värisiä. Julkaisujen välillä on muutamia muitakin pieniä eroja, muun muassa osa grafiikasta oli piirretty uusiksi. PC-versio tuki myös Rolandin midi-syntetisaattori MT-32:ta, minkä äänenlaatua on useasti kehuttu. Peli julkaistiin myös erikseen englanniksi, saksaksi, italiaksi, ranskaksi ja espanjaksi.


title: Monkey Island 2: LeChuck’s Revenge

text: "Monkey Island 2: LeChuck’s Revenge" julkaistiin MS-DOS:lle levykkeillä ja CD-ROM:lla. Pelin tekijät olivat skeptisiä CD-ROMin hyödyllisyydestä, ja päättivät karsia kuusi kohtausta, että saivat pelin mahtumaan viidelle levykkeelle.


title: Jääkiekko talviolympialaisissa 1976

text: Jääkiekko oli 1976 talviolympialaisten ohjelmassa Innsbruckissa. Turnaukseen oli kutsuttu 12 joukkuetta: kaikki 6 MM-kilpailujen A-sarjassa pelanneet joukkueet, B-sarjan neljä parasta, C-sarjan voittaja sekä isäntämaa Itävalta. Ruotsi, DDR ja Norja kuitenkin luopuivat turnauspaikastaan, joten niiden tilalle otettiin Romania, Japani ja Bulgaria. Turnaus alkoi yksinosaisella karsintakierroksella. Karsintaottelun voittaja sijoitettiin A-ryhmään, joka pelasi sijoista 1.–6. Hävinnyt joukkue joutui B-ryhmään, jossa ratkottiin sijat 7.–12. Karsinnan otteluparit määritettiin edellisvuoden MM-kisojen sijoitusten perusteella.


title: Jääkiekko talviolympialaisissa 1976

text: Neuvostoliitto voitti kaikki ottelunsa ja otti ylivoimaisen turnausvoiton. Voitto oli Neuvostoliitolle jo viides jääkiekon olympiaturnauksissa. Viimeinen ottelu Tšekkoslovakiaa vastaan oli tiukka, mutta Valeri Harlamov teki voittomaalin ottelun lopussa. Tšekkoslovakian joukkuetta koetteli turnauksessa kova flunssa. Ottelussa Puolaa vastaan pelin lopussa Tšekkoslovakialla ei ollut kuin 12 pelikuntoista pelaajaa. Ottelun jälkeen František Pospíšil jäi kiinni kiellettyjen aineiden käytöstä doping-testissä, ja Tšekkoslovakialta vähennettiin 2 pistettä ja ottelun maalieroksi korjattiin 0–1. Tšekkoslovakia otti kuitenkin hopeaa kärystä ja pistemenetyksestä huolimatta. Pronssitaistelu oli erittäin tiukka. Länsi-Saksa, Suomi ja Yhdysvallat päätyivät tasapisteisiin. Länsi-Saksa sai pronssia parhaan keskinäisten ottelujen maalisuhteen vuoksi. Maaliero oli Länsi-Saksalla 7–6 (maalisuhde 1,166), Suomella 9–8 (maalisuhde 1,125). Yhdysvaltain maaliero oli 6–8 (maalisuhde 0,750). Suomalaiset luulivat aivan turnauksen loppuun saakka, että tasapisteissä ovat voimassa samat säännöt kuin maailmanmestaruuskilpailuissakin, eli että maalieron ollessa sama, tehtyjen maalien määrä ratkaisee. Olympialaisten erilaiset säännöt tulivat heille epämieluisana yllätyksenä viimeisten otteluiden päätyttyä. Suomalaisilta myös hylättiin yksi maali näissä keskinäisissä otteluissa, kun hyökkääjä Hannu Kapasen olkapäähän pudonnut ja siitä maaliin mennyt kiekko tuomittiin käsin maaliin pelatuksi. Tämän maalin hyväksyminen olisi riittänyt Suomelle pronssiin. Ottelut pelattiin 2.–14. helmikuuta 1976.


title: Jääkiekko talviolympialaisissa 1976

text: * Tšekkoslovakia menetti 2 pistettä ja ottelun maalieroksi asetettiin sille 0–1 doping-tapauksen vuoksi.


title: Vaarallinen romanssi

text: Vaarallinen romanssi ("North by Northwest") on Alfred Hitchcockin ohjaama yhdysvaltalainen jännityselokuva vuodelta 1959.


title: Vaarallinen romanssi

text: Elokuva kertoo mainosmiehestä nimeltään Roger Thornhill, jota mysteerisen terroristi organisaation jäsenet erehtyvät luulemaan valtion agentiksi ja yrittävät murhata hänet. Yrityksen epäonnistuttua päähenkilömme yrittää hakea apua valtiolta, jossa samat terroristit onnistuvat lavastamaan hänet syylliseksi valtion diplomaatin murhaan. Tällöin päähenkilömme, jota valtio luulee terroristiksi ja oikeat terroristit valtion agentiksi, lähtee pitkälle ja vaaralliselle matkalle puhdistamaan nimeään.


title: Vaarallinen romanssi

text: Hitchcock totesi itse usein, että "Vaarallinen romanssi" oli tavallaan synteesi kaikista hänen yhdysvaltalaisista elokuvistaan. Yksi elokuvan tunnetuista kohtauksista on takaa-ajotarinan kohtaus, maissipellolla tapahtuva pako hyönteismyrkkyä suihkuttavan lentokoneen edellä. Elokuva on myös yhteiskunnallinen analyysi ihmisen vieraantumisesta. Näkemys tiivistyy kuvaan n katolta, josta ihmiset näyttäytyvät kärpäsen kokoisina.


title: Vaarallinen romanssi

text: Vaarallinen romanssi sai erittäin hyvän vastaanoton kriitikoilta, jotka kehuivat sen tarinaa, hahmoja, sekä jännitystä hyvin onnistuneeksi. Se oli myös maailmanmenestys, ja se nousi 19,2 miljoonan tuotoilla vuoden 1959 viidenneksi eniten tuottaneeksi elokuvaksi.


title: Vaarallinen romanssi

text: Nykyään Vaarallista romanssia pidetään yhtenä Alfred Hitchcockin parhaimmista elokuvista, ja usein se mainitaan kaikkien aikojen parhaimpien elokuvien listoilla. Elokuvan katsotaan synnyttäneen vakoojaelokuvien lajityypin. Monet ovat nähneet sen esikuvana muun muassa James Bond -elokuville.


title: Concert champêtre

text: Concert champêtre on Francis Poulencin säveltämä konsertto cembalolle ja orkesterille. Teos sävellettiin vuosina 1927-1928 ja omistettiin cembalisti Wanda Landowskalle. Concert champêtren ensiesitys oli 3. toukokuuta 1929 Pariisissa. Sen esittivät Wanda Landowska ja Pariisin sinfoniaorkesteri, jota johti kapellimestari Pierre Monteux. Teos on kolmessa osassa:


title: Tampereen Sokos

text:
Tampereen Sokos -tavaratalo sijaitsee Tampereen ydinkeskustassa Hämeenkadun ja Kuninkaankadun kulmassa. Tampereen Sokos on viidellä myyntikerroksellaan Suomen neljänneksi suurin Sokos-tavaratalo Helsingin keskustan, Turun sekä Jyväskylän Sokoksien jälkeen. Pirkanmaan Osuuskauppa vastaa tavaratalon toiminnasta. Tampereen Sokokselta saa tuotteiden lisäksi runsaasti muita oheispalveluita, mm. lahjapalvelu ja paketointipalvelu kuuluvat Tampereen Sokoksen toimintoihin. Tampereen Sokoksen pinta-ala sen parkkihalli mukaan lukien on 27 000 m². Tavaratalo avattiin 30. lokakuuta 1974. Tavaratalon suunnitteli SOK:n rakennusosaston pääarkkitehti Pauli Lehtinen.
Tampereen Sokoksen osoite on Hämeenkatu 21.


title: Tampereen Sokos

text: Tavaratalo on täysimittainen Sokos-tavaratalo, joten siellä myydään naisten, miesten, lasten ja nuorison vaatteita, alusvaatteita ja jalkineita, kosmetiikkaa, luontaistuotteita, laukkuja, vapaa-ajan tuotteita, kodin tuotteita, kirjoja ja paperituotteita sekä koruja ja kelloja. Tavaratalossa on myös kauneushoitola Hyvä Olo, parturi-kampaamo ja kioski sekä neuvonta, jossa myydään mm. Lippupalvelun ja Lippupisteen kautta erilaisia pääsylippuja. Tavaratalon ensimmäisessä pohjakerroksessa (−1) eli Sokos Herkussa myydään elintarvikkeita. Toisessa pohjakerroksessa (−2) palvelee myös ravintola Herkku ja lisäksi talosta löytyy kaksi kahviota, ensimmäisestä ja neljännestä kerroksesta.


title: Tampereen Sokos

text: Sokoksen yhteydessä palvelevat myös päivittäistavaroita myyvä Sokos Herkku, Alkon viinimyymälä, Nissen optikkoliike, Timanttiset City Kulta, sekä Ensimmäinen apteekki.


title: Muukalaisia junassa

text: Muukalaisia junassa () on Alfred Hitchcockin ohjaama yhdysvaltalainen jännityselokuva vuodelta 1951. Se perustuu Patricia Highsmithin samannimiseen romaaniin, ja käsikirjoituksen tekivät dekkarikirjailija Raymond Chandler ja Czenzi Ormonde.


title: Muukalaisia junassa

text: "Muukalaisia junassa" kertoo kahdesta miehestä, jotka kohtaavat sattumalta junavaunussa: Guy Haines (Farley Granger) on menestynyt tenniksenpelaaja, ja Bruno Anthony (Robert Walker) on psykopaatti. Anthony ehdottaa, että koska kumpikin haluaa päästä eroon epämieluisasta lähiomaisesta — Haines huikentelevaisesta vaimostaan Miriamista, Anthony isästään —, he ”vaihtaisivat murhia” ja niin kumpikaan ei jäisi kiinni rikoksesta. Ensimmäinen murha tapahtuu, ja sen jälkeen psykopaatti koettaa pakottaa tenniksenpelaajan täyttämään oman osansa sopimuksesta.


title: Muukalaisia junassa

text: Neljän epäonnistuneen Hitchcock-elokuvan jälkeen "Muukalaisia junassa" oli jälleen niin yleisö- kuin arvostelumenestys. Elokuvaa tosin kritisoitiin heikosta vuoropuhelusta ja henkilöhahmojen vajaavaisuudesta, mutta elokuvallinen kerronta on mestarillista, ja jännittävä juoni tempaisee katsojan mukaansa.


title: Muukalaisia junassa

text: Alfred Hitchcockin cameorooli nähdään elokuvan alkupuolella: hän kantaa kontrabassoa ja astuu junaan.


title: Ojibwayt

text: Ojibwat ovat nykyään Pohjois-Amerikan kolmanneksi väkirikkain intiaanikansa heti navajoiden ja cherokeiden jälkeen. He olivat alun perin osa suurta algonkin-kieliryhmää.


title: Ojibwayt

text: Ojibwojen alkuperäinen omakielinen nimi oli "Anishinabe", jonka otaksutaan tarkoittaneen "Luonnonmukaisia ihmisiä". Heidän lukumääränsä on arveltu olleen 1600-luvun alussa vähintäänkin 35 000 henkeä, luultavasti paljon enemmän. Lukuisiin eri ryhmiin hajonnutta populaatiota oli mahdoton laskea. Ojibwat hallitsivat kaikkia pohjoisia rantoja Huron- ja Yläjärvellä sekä Georgianlahdella preerian reunoille asti. Aivan Yläjärven pohjoisimmissa osissa sijaitsevalla vedenjakajalla, missä joet alkavat virrata kohti Hudsoninlahtea, yhtyivät ojibwojen ja heidän lähisukulaistensa cree-intiaanien polut toisiinsa.


title: Ojibwayt

text: Eurooppalaisten siirtokuntien levitessä Pohjois-Amerikan itärannikolle ja Suurten järvien alueille ranskalaisista tuli ojibwojen parhaita kauppakumppaneita. Päävastustajiksi 1600-luvulla käydyissä sodissa voidaan mainita irokeesit. Seuraavan vuosisadan alussa ojibwat työnsivät tieltään monia jälkeenpäin tunnetuksi tulleita intiaanikansoja Minnesotan ja Wisconsinin metsämailta. Heidän voimakkaan painostuksensa alla siirtyivät nykyisen Pohjois-Dakotan tasangoille muun muassa siouxit ja cheyennet. Myöhempinä aikoina ojibwat sotivat niin ranskalaisten kuin englantilaistenkin puolella, mutta myös heitä vastaan. Yhdysvaltain ja Kanadan kanssa ojibwat kirjoittivat yhteensä yli 60 rauhansopimusta.


title: Ojibwayt

text: Tradition mukaan anishinabet (ojibwat, ottawat ja potawatomit) olivat joskus kauan ennen eurooppalaisten tuloa asuneet lähellä merta, joko Atlantin valtamerta tai Hudsoninlahtea. Kylmien sääolosuhteiden pakottamina koko kansakunta matkasi 1400-luvulla Huronjärven alueille asettuen sen itäosiin. Ottawat ja potawatomit erkaantuivat pääjoukosta omiksi kansoikseen. Ottawat jäivät asumaan Manitoulin saarelle potawatomien jatkaessa kulkuaan Michiganin alaosiin. Ojibwien määränpäänä oli Ontarion ja Michiganin rajalla sijaitseva Sault Ste. Marie.


title: Ojibwayt

text: Ojibwojen asettuminen Sault Ste. Marien lähettyville sai aluetta ennestään asuttaneet menomiinit väistymään kohti etelää. Myös cheyennien ja arapahojen on uskottu aloittaneen ensimmäiset monista muuttoliikkeistään mahdollisesti edellä mainittujen kansojen työntäessä heitä tieltään.


title: Ojibwayt

text: Atlantin rannikon lähialueilla asuvat intiaanikansat saivat 1500-luvulla ensikosketuksen eurooppalaisiin kun löytöretkeilijät, kalastajat ja kauppiaat alkoivat laivoineen liikkua rantavesillä ja jokialueilla, jotka työntyivät mantereelle. Ensimmäinen ranskalainen kauppa-asema perustettiin jo 1500-luvun lopulla St. Lawrence -joen suulle, josta kehittyi silloisen turkiskaupan keskus Tadoussac.


title: Ojibwayt

text: Vuonna 1603 löytöretkeilijä Samuel de Champlain purjehti Ranskan kuningas Henrik IV:n käskystä Tadoussaciin ja liittoutui alueella asuvien huronien kanssa. Vuosisadan alkupuolella kauppa-asemia perustettiin yhä syvemmälle sisämaahan. Ojibwat ja ranskalaiset tapasivat toisensa ensimmäisen kerran vuoden 1615 seutuvilla. Ranskalaiset tutkimusmatkaajat ja heitä seuraavat kauppiaat ja lähetyssaarnaajat olivat raportoineet intiaaniyhteisöstä, joka asusti lähellä Sault Ste. Marien putouksia paikassa, jossa Yläjärven vedet laskivat Huronjärveen. Tapaamiaan intiaaneja ranskalaiset kutsuivat nimellä "Saulteurs", joka tarkoitti "Putousten kansaa". He olivat ojibwoja, joita oli kerääntynyt monina pieninä ryhminä Sault Ste. Marien alueelle kalastamaan ja tapaamaan niin sukulaisia kuin ystäviäkin. Putousten lähitienoista muodostui ojibwojen yhteinen kokoontumispaikka, jossa vierailivat myös eurooppalaiset kauppiaat.


title: Ojibwayt

text: Englannista ja Hollannista saapuneita siirtolaisten pysytellessä lähempänä Atlantin rantoja, tekivät ranskalaiset uhkarohkeasti tutkimusmatkoja kohti länttä. Heidän tärkein aikaansaannoksensa oli tuottavan turkiskaupan käynnistäminen. Ojibwoista tuli huronien ja ottawien ohella ranskalaisten merkittävimmät kauppakumppanit. Eurooppalaisten mukana tuli kuitenkin monia ongelmia, joista yksi oli lisääntyneet sodat. Sotien taustalta löytyi nopeasti kasvava turkiskauppa, jonka yhteydessä Euroopan johtavat suurvallat aseistivat yhä tiiviimpään tahtiin alkuperäisväestöä.


title: Ojibwayt

text: Uusi Ranska oli 1640-luvulta lähtien vaikeuksissa irokeesien yhdistyneitten kansakuntien, eritoten mohawkien ja senecojen toistuvien hyökkäysten vuoksi. Myös ojibwat joutuivat moniin sotiin irokeeseja vastaan, joiden tulivoiman takasi jatkuva asekauppa hollantilaisten kanssa. Huonommin aseistetut ojibwat kuitenkin pystyivät torjumaan vihollisen taholta tulleet iskut lukumääränsä avulla. Lisäksi heillä oli liittolaisinaan ottawat ja nipissingit. Sotien tuoksinassa ojibwojen ja ranskalaisten ystävälliset suhteet vahvistuivat entisestään. Jesuiitat aloittivat lähetystyönsä käännyttäen intiaaneja kristinuskoon.


title: Ojibwayt

text: Länteen päin levittäytyneiden ojibwojen ryhmät joutuivat ensimmäisiin kontakteihin dakotojen, lakotojen ja nakotojen kanssa, joista alkoivat käyttää yhteisnimeä "Nadoeussioux" (pienet kyyt). Ranskalaiset lyhensivät nimen siouxeiksi. Ojibwojen ja siouxien metsästysriitojen väliin joutuneina nykyisen Duluthin alueen ranskalaiset kauppiaat pyrkivät rauhoittamaan intiaaneja. Vuonna 1679 kauppiaat kutsuivat ojibwojen ja siouxien päälliköt vieraikseen neuvottelemaan kaupankäynnistä näiden kanssa. Neuvottelua seurannut rauha kesti ojibwojen ja siouxien välillä yli 50 vuotta.


title: Ojibwayt

text: 1600-luvun loppupuolella ojibwojen aseistus koheni huomattavasti hyvien kauppasuhteiden ansiosta. Tomahawkit, puunuijat, jouset ja nuolet saivat antaa tilaa eurooppalaisille tuliaseille. Ranskalaiset hyödynsivät suhteensa ojibwoihin ja muihin algonkin-kielisiin heimoihin, jotka vuosisadan lopun irokeesisodissa antoivat kaiken tukensa valkoisille kauppakumppaneilleen. Uuden-Ranskan tehtäväksi jäi sivustakatsojan roolista seurasi miten heidän intiaaniliittolaisensa murskasivat irokeesien puolustuksen ja hyökkäsivät näiden paalutettuihin kyliin.


title: Ojibwayt

text:
Vuonna 1700, irokeesisotien huipennukseksi, tyhjensivät missisaugat Etelä-Ontarion alueet hävittäen 10 mohawkien kylää. Saman vuosisadan alussa ottawat ja potawatomit liittoutuivat ojibwojen kanssa muodostaen kolmen tulen neuvoston. 1700-luvun alkupuolella monet ojibwaheimot lisäsivät elintilojaan kasvattamalla niitä kaikkiin ilmansuuntiin. Suurten järvien lounais- ja länsikulmilla asuneet intiaaniryhmät väistivät kohti länttä ojibwojen asuttaessa pakolaisten jättämät maat.
Ojibwojen ja siouxien yli 50 vuotta kestänyt rauhanliitto päättyi vuonna 1736. Siouxit surmasivat joukon ranskalaisia kauppiaita, jotka olivat myyneet tuliaseita creille ja assiniboineille. Tieto tapahtuneesta verityöstä kulkeutui ojibwojen korviin, jotka uskollisina Uudelle-Ranskalle kostivat siouxeille surmattujen kauppiaiden puolesta. Vaikka Uusi-Ranska teki rauhan siouxien kanssa pari vuotta myöhemmin, niin ojibwat jatkoivat yli sata vuotta kestänyttä sotatilaa siouxeja vastaan, lukuun ottamatta välillä solmittuja lyhyitä aselepoja.


title: Ojibwayt

text: Vuonna 1750 itäiset siouxit dakotat ("santeet") joutuivat pohjoisen Minnesotan alueella ojibwojen maahanmuuton jalkoihin. Tapahtumapaikalle pystytetyssä muistomerkissä on teksti, joka kertoi paikalla olleesta "Izatysin" kylästä, josta asukkaat ajettu pois"


title: Ojibwayt

text: Tämän jälkeen käytiin vielä kaksi suurta taistelua, joissa ojibwat raivasivat itselleen liikkumatilaa siouxien entisillä mailla Minnesotassa ja Wisconsinissa. Sodat tapahtuivat kaukana eurooppalaisen väestön asutuksilta, joten lehdistö ei kiinnittänyt niihin paljonkaan huomiota. Samanaikaisesti kun ojibwat ajoivat itäisiä siouxien heimoja tasangoille kiristyivät Uuden-Englannin ja Uuden-Ranskan välit Ohiossa. Tilanne johti seitsenvuotiseen sotaan brittien ja ranskaisten välillä.


title: Ojibwayt

text: Kun sota vuonna 1763 päättyi Ranskan häviöön, joutuivat kaikki heidän linnoituksensa englantilaisten haltuun. Samana vuonna alkaneessa Pontiacin kapinassa ojibwat monien muiden ranskalaismielisten heimojen tavoin valtasivat suurimman osan takaisin brittien haltuun joutuneista linnakkeista. Uuden-Ranskan aikakausi oli kuitenkin päättynyt lopullisesti. Kun Yhdysvaltain itsenäisyyssota syttyi vuonna 1775 tukivat monet ojibwojen heimot Englantia, joka taisteli omia siirtokuntiaan vastaan. Luoteisimmat ojibwat hajaantuivat ympäri Yläjärven pohjoisosia, jossa turkismetsästys oli 1700-luvulta asti ollut heidän pääelinkeinonaan. Samalla osa heistä liikkui aina Manitobaan asti Winnipegjärven alueille. Jokuset ojibwojen ryhmät omaksuivat ratsastavien paimentolaisten liikkuvan elämäntyylin ja tekivät pitkiä matkoja biisonilaumojen perässä. Tasangoilla he yhdistivät voimansa creiden ja assiniboinien kanssa puolustautuakseen muita heimoja vastaan.


title: Ojibwayt

text: 1800-luvun alkupuolella ojibwat levittäytyivät myös Saskatchewanin, Ohioon, Illinoisin, Indianaan, Montanaan ja Pohjois-Dakotaan. Heitä asui useiden tuhansien kilometrien päässä toisistaan. Ojibwat kävivät kauppaa Kanadan brittiväestön kanssa pyrkien välttämään kosketusta Yhdysvaltoihin. 1820-luvun alussa rakennettiin Mississippi- ja Minnesotajokien yhtymäkohtaan Fort Snelling, jonka yhtenä tarkoituksena oli lopettaa ojibwien ja siouxien keskinäiset sodat. Jonkin aikaa linnake palveli tätä tarkoitusta ojibwien ja siouxien hoitaessaan siellä neuvottelunsa sekä kaupankäyntinsä. Vanhat riidat leimahtivat kuitenkin uusiksi sodiksi 1830-luvun aikana. Vuonna 1839 100 ojibwaa ja 23 siouxia kuoli taistelussa, joka käytiin Fort Snellingin mailla.


title: Ojibwayt

text:
Saadakseen ojibwat rajattua yhdelle alueelle Yhdysvaltain presidentti Zachary Taylor esitti ehdotuksen siirtää kaikki ojibwat Kansasiin, jossa heitä olisi helpompi valvoa. Ojibwojen päälliköt nousivat yksimielisesti hanketta vastaan ja lähettivät oman lähetystönsä tapaamaan presidenttiä Washingtoniin. Taylor kieltäytyi ottamasta ojibwaneuvottelijoita vastaan. Presidentin kuollessa äkillisesti kesken virkakauttaan asian käsittely siirtyi. Taylorin seuraajaksi vuonna 1850 valittu Millard Fillmore sai ojibwat vieraikseen vuonna 1852. Hän käyttäytyi edeltäjäänsä myötämielisemmin ja suostui kuuntelemaan vieraidensa mielipiteet vireillä olevasta asiasta. Neuvottelut helpottivat ojibwojen tilannetta. Yhdysvaltain hallitus kunnioitti heidän suurta lukumääräänsä, eikä ryhtynyt varsinaisiin pakkotoimenpiteisiin heidän siirtämisessään. Sen sijaan uusi sopimus maiden luovuttamisesta ja uusista reservaatioista kirjoitettiin vuonna 1854.
Valkoisen väestön rajusti kasvaneen uudisasutuksen seurauksena ojibwat joutuivat luopumaan lähes kaikista maistaan Minnesotassa, mutta saivat tilalle neljä reservaatiota ennestään tutuilta Wisconsinin alueilta. Bad riverin, Red rockin, Lac du Flambeaun ja Lac Courte Oreillesin maaseudulle. Useat Wisconsiniin sijoitetuista ojibwoista olivat kuitenkin kykenemättömiä ansaitsemaan elantoaan metsästyksen tai marjastamisen turvin. Maaperä oli hedelmätöntä ja lisäksi Wisconsinin osavaltio kielsi ojibwojen kalastusoikeudet heidän entisillä maa-alueillaan vastoin kirjoitettujen sopimusten ehtoja. Asiaa käsiteltiin pitkälle seuraavan vuosisadan puolelle, kunnes sopimukset kalastusoikeuksista kirjoitettiin uusiksi.


title: Ojibwayt

text:
Ojibwoja siirtyi 1800-luvun jälkimmäisen puoliskon aikana suurin joukoin valkoisten omistamien puutavaralaitosten palvelukseen metsätyömiehiksi ja niinkutsutuiksi "tukkijätkiksi". Vaikka uusia reservaatioita perustettiin niin Yhdysvaltoihin kuin Kanadaankin, niin ojibwojen toimeentulo osoittautui useammassa tapauksessa verrattain huonoksi.
Vastoinkäymisistä huolimatta ojibwojen lukumäärä ei milloinkaan alittanut 15 000:n rajaa. Yhtenä selityksenä tähän oli varhaisten väestönlaskentatulosten virheellisyydet. Toinen syy löytyi lukuisista seka-avioliitoista. Jo 1600-luvulla ranskalaiset turkiskauppiaat ottivat vaimoikseen nuoria ojibwatyttöjä, ja seuraavalla vuosisadalla tapa yleistyi. Jälkeläisiä kutsuttiin métiseiksi, mutta epäilemättä heitä sekaantui paljon ojibwaheimoihin. Näin väestölaskennan tulokset alkoivat näyttää liian korkeita lukemia, kun oli hyvin vaikea tehdä selkoa laskettavien puhdasverisyydestä. Ojibwoista polveutuva poliitikko Louis Riel johti vuosina 1869–70 metisien Redjoen kapinaa Kanadan hallitusta ja Anglo-Amerikkalaisia vastaan. Riel nousi ase kädessä vielä uuteen Saskatchewanin kapinaan 1880-luvulla, mutta heikoin tuloksin. Hän kuoli hirttolavalla valtiopetoksesta tuomittuna. Kanadan ranskalaisille hänestä tuli kuolemansa jälkeen palvottu sankari.


title: Ojibwayt

text: Uusi vuosisata ei alkanut erityisen myönteisissä merkeissä ojibwoille sen enempää kuin muillekaan intiaaneille Pohjois-Amerikan Yhdysvalloissa. Presidentti Theodore Roosevelt (1901–1909) osoitti kiinnostuksensa intiaanien asioihin sangen yksiselitteisellä toteamuksellaan: ""En menisi niin pitkälle, että ajattelisin, että ainoa hyvä intiaani on kuollut intiaani. Uskon näin olevan vain yhdeksässä tapauksessa kymmenestä. Tähän kymmenenteenkään en haluaisi kovin läheisesti tutustua."


title: Ojibwayt

text: Askel parempaan tapahtui presidentti Herbert Hooverin virkakautena (1929-1933). Hänen varapresidentikseen valittu Charles Curtis oli puoliksi kaw-intiaani, joka tarttui intiaanikoulujen epäkohtiin. Lasten rangaistuksia lievennettiin ja heidän vieroittamistaan oikeista vanhemmistaan rajoitettiin. Hoover hallituksineen oli kuitenkin kykenemätön vastaamaan moniin vaikean lamakauden ongelmiin. Hänen seuraajansa Franklin D. Roosevelt (1933–45) onnistui paremmin elvyttämään maan laman kourista ja hänen virkakautenaan myös intiaaniasiain hoito parani merkittävästi. Intiaanien oikeudet listattiin uudelleen ja niistä muokattiin lakialoite. Lähes 150 000 intiaania hyväksyi aloitteen sisällön.


title: Ojibwayt

text: Ojibwoille uusi laki toi mukanaan uusia reservaatioita Wisconsinissa ja heidän pahimmat taloudelliset vaikeutensa helpottivat. Uusia työpaikkoja luotiin ja Siviilien luonnonsuojelujoukot palkkasivat paljon nuorta intiaaniväestöä palvelukseensa; metsien istutukseen, luonnonsuojelualueiden kunnostukseen ja metsäpalojen tukahduttamiseen. Vuonna 1967 ojibwa-aktivistit perustivat Amerikan intiaaniliikkeen (AIM), joka rekisteröitiin kaksi vuotta myöhemmin. Vuonna 1972 ojibwat ja ottawat vastaanottivat 10 miljoonan dollarin suuruisen rahasumman Yhdysvalloilta takaisinmaksuna rikotuista sopimuksista. Seuraavan vuosikymmenen aikana myös ikivanhat kalastuskiistat saatiin päätökseen kirjoittamalla uusi sopimus, joka salli ojibwojen kalastamisen heidän 1800-luvulla luovuttamillaan alueillaan Minnesotassa. 1900-luvun viimeisten vuosikymmenien aikana ojibwat saivat myös useita uusia reservaatioita.


title: Ojibwayt

text: Ojibwoita on nykyisin yli 200 000. Vuoden 2000 väestönlaskennassa heitä asui eniten Minnesotassa, jossa määrä ylitti yli 60 000 ojibwaa. Ontariossa luku oli 41 000, pohjois-Dakotassa 34 000 ja Michiganissa 31 000 henkeä. Lisäksi heitä asuu Wisconsinissa ja Saskatchewanissa. Useat ojibwat elävät yhä kalastuksella ja metsästyksellä. Suomalaiset Ontariossa asuvat siirtolaiset ovat olleet paljon tekemisissä ojibwojen kanssa. Stanley F. Hunnisettin tutkimustuloksien mukaan ystävyyssuhteet ovat kehittyneet syviksi. Ojibwat ja suomalaiset ovat löytäneet toisistaan paljon yhteistä ja kerrotaan, että he ovat oppineet verrattain hyvin myös toistensa kieltä.


title: Ojibwayt

text:
Ojibwat saivat nimensä ainutlaatuisista saumoilla poimutetuista mokkasiineistaan. Heidät tunnettiin myös nimellä "chippewa", joka oli lähinnä vain eri tavoin lausuttu väännös edellisestä sanasta. Alun perin ranskalaiset kutsuivat heitä "salteauxeiksi", joka Michiganin alueilla tunnettiin omana heimonaan. Ontariossa asuvat "missisaugat" olivat ojibwojen heimoista suurilukuisin. Pohjoisilla preerioilla vaeltelivat "bungeet". Muita vähemmän tunnettuja ryhmiä tai heimoja olivat "Amikvat", "Atchoguet", "Bawatingit", "Chequamegonit", "Munduat", "Noquetit" ja "Mikinacit." Nimet saatettiin monesti lausua hieman eri tavoin ja näin myös niiden kirjoitusasu poikkeaa eri lähteissä toisistaan.
Toimiakseen niin sodan kuin rauhan aikana parhaalla mahdollisella tavalla oli heimot jaettu klaaneihin tai totemeihin, joista jokaisella oli omat erilliset tehtävänsä. Kansakunnan tarpeita täyttäessään oli klaanien pystyttävä työskentelemään myös yhdessä. Lain, oikeuden ja yleisen järjestyksen edessä kaikki klaanit olivat samanarvoisessa asemassa ja systeemi oli rakennettu pitämään yllä oikeudenmukaisuutta, henkisen elämän pääperiaatteita ja lujittamaan kansan yhteenkuuluvuutta. Kaiken kaikkiaan ojibwojen klaaneja on tunnettu yli 20, mutta alun perin niiden määrä on ollut seitsemän. Näistä "Karhut" valvoivat yleistä järjestystä niin kylissä kuin sen ympäristössäkin. Lisäksi heidän tehtäviinsä kuului tutkia maaperä, käydä läpi kasvillisuus ja etsiä luonnontuotteita ihmisten sairauksiin. "Näädät" olivat metsästäjiä ja sotureita, jotka huolehtivat myös kyliensä puolustuksen suunnittelusta. "Kurjet" ja "Kuikat" olivat päälliköitten klaaneja, joissa hoidettiin kaikki poliittiset asiat. Kalat toimivat opettajina lapsille, mutta myös yleisinä neuvonantajina, joilla oli valtaa ratkaista päällikköjen klaanien keskinäiset kiistat. "Kauriitten" klaani muodostui herkistä ja runollisista ihmisistä, jotka huolehtivat asunnoista ja yleisestä hyvinvoinnista, vapaa-ajan tapahtumista ja virkistystilaisuuksista. "Lintujen" klaani koostui tietäjistä ja henkisistä johtajista.


title: Ojibwayt

text: Klaanit olivat eksogaamisia, joka merkitsi sitä, että ojibwat eivät saaneet ottaa puolisoa omasta klaanistaan, mutta olivat vapaita naimaan klaaniensa ulkopuolelta. Kauriitten klaani rikkoi tämän säännön solmimalla avioliittoja keskenään. Ojibwojen suullisen perimätiedon mukaan tämän luonnonlain rikkominen sai Suuren hengen kiukuspäissään tuhoamaan koko kauriitten klaanin, jota ei milloinkaan enää perustettu uudelleen.


title: Ojibwayt

text: Monia sukupolvia myöhemmin jäljelle jääneet kuusi klaania jakaantuivat uusiksi klaaneiksi, jolloin monet linnut ja kalat ja jopa vedenhaltijat saivat omat klaaninsa.


title: Ojibwayt

text: Ojibwat asuivat kupolinmuotoisissa wigwameissa ja olivat alun perin kalastajia. Siikaa pyydettiin koskea laskevasta kanootista käsin pitkävartisilla lipoilla. Myös koukkuja, verkkoja ja keihäitä käytettiin. Koskipaikkoihin kerääntyneet sammet pyydystettiin harppuunalla. Ranskalaiset nimesivät erään Wisconsinissa olevan järven Lac du Flambeauksi (Soihtujen järveksi) lukuisten palavien soihtujen loimottaessa pimeässä yössä järvellä tuulastavien ojibwojen valonlähteenä.


title: Ojibwayt

text: Jo ammoisina aikoina ojibwat louhivat kallioista puhdasta kuparia tehden siitä veitsiä ja koriste-esineitä. Metsästys oli tärkeä elinkeino. Ansoja he virittivät niin eläinten kuin vihollistenkin varalle. Ojibwat liikkuivat useissa pienissä ryhmissä hyödyntäen tarkoin kaiken luonnossa näkemänsä. Heidän sodankäyntinsä oli hyvin kurinalaista, eikä heidän tiedetty kiduttaneen vankejaan. Vesirikkaan sijaintinsa etuisuuksia käyttäen ojibwat liikkuivat kanooteillaan pitkiäkin matkoja. Metsästysmaat ylsivät kauas ja myös heidän sotansa käytiin laajoilla alueilla.


title: Ojibwayt

text: Huolimatta monista sodista ojibwat kunnioittivat vastustajiaan. Ollessaan pahimpien vihollistensa siouxien kanssa aselevossa opettivat läntiset ojibwat näille kanootintekoa ja näyttivät salaisia seremonioitaan siouxien opettaessa vastapuolelle biisoninmetsästykseen liittyviä taitoja. Myös ojibwojen ja siouxien välisiä avioliittoja solmittiin. Ensimmäinen kuuluisa siouxpäällikkö Wabasha oli ojibwajohtaja Ma-mong-e-se-dan velipuoli.


title: Ojibwayt

text:
Koivusta otettu tuohi muodosti tärkeän rakennusmateriaalin, jota ojibwayt käyttivät niin asuntojensa päällystykseen kuin kanoottiensa valmistukseen. Tuohikanootit olivat kevyitä ja niillä eteneminen nopeaa. Kun perhe muutti he jättivät vanhan asuntonsa rungon pystyyn, mutta ottivat sen päällysteinä käytetyt tuotet mukaansa.
Laajalle levittäytyneiden ojibwien kulttuurissa oli suuria eroavaisuuksia riippuen siitä missä he asuivat. Pohjois-Dakotan tasangoille siirtyneet bungeet eli tasanko-ojibwat omaksuivat biisoninmetsästäjäin liikkuvan elämäntyylin. Heidän tapansa, taiteensa, vaatetuksensa ja seremoniansa olivat hyvin erilaisia kuin kiinteissä suurissa kylissään Wisconsinissa, Michiganissa ja Ontariossa asuvilla maissia, papuja ja tupakkaa viljelevillä sukulaisillaan. Suurten järvien pohjoispuolelle asumaan jääneet ojibwat säilyttivät kalastuksen yhtenä elinkeinoistaan, mutta myös intiaaniriisin keruu ja vaahterasiirapin teko kuuluivat heidän arkeensa.


title: Ojibwayt

text: Ojibwat, kuten monet heidän sukulaisistaankin, olivat eurooppalaisten mielestä melko kaunista kansaa muistuttaen piirteiltään tiettyä teräväpiirteistä länsieurooppalaista rotutyyppiä. Kummatkin sukupuolet pitivät yleensä pitkiä hiuksia, jotka usein palmikoitiin. Joskus sotiin lähtevät soturit saattoivat jättää päähänsä vain skalppityöhdön, joka oli varsin yleinen tapa algonkin- ja irokeesikielisten heimojen keskuudessa.


title: Ojibwayt

text: Ojibwojen (myös creiden) mytologiassa esiintyi lihaa syövä jättiläinen, joka vaani metsissä. Tämä paha henki oli nimetty Wendigoksi. Kun ojibwojen synneistä pahimmat: itsekkyys, ahneus ja taipumus kannibalismiin pyrittiin kitkemään kansasta pois, toimi Wendigo tehokkaana kurinpitäjänä edustaen näkymätöntä uhkaa. Uskomuksen mukaan ihmislihaa syövä intiaani muuttui itse Wendigoksi.


title: Ojibwayt

text: "Gitche Manitou" oli ojibwojen Suuri Henki ja kaiken elollisen luoja vailla erityistuntomerkkejä tai sukupuolta. "Nakomis" puolestaan oli heidän viisas isoäitinsä, joka oli kasvattanut heidät. Monet ojibwojen tarinoista kohdistuivat heidän kulttuurisankariinsa ja myyttiseen hahmoonsa "Nanabushiin", jonka Manitou oli lähettänyt maan päälle auttamaan kansakuntaa ja opettamaan heille inhimillisyyttä, älykkyyttä ja muita tärkeitä asioita. Nanabush esiintyi usein suuren jäniksen muodossa. Hänet nähtiin myös arvaamattomana veijarina ja ilveilijänä, joka käytti humoristisia keinoja saadakseen aikaan uudistuksia.


title: Ojibwayt

text: Ojibwojen mytologiassa esiintyy myös "asibikaashi", hämähäkkinainen, jonka kutomaan verkkoon pahat unet tarttuivat ja hyvät jäivät jäljelle. Nykyään tämä ikivanha ojibwaperinteen jäänne tunnetaan unisiepparin nimellä ja siitä on tehty yleinen intiaanikulttuurin tunnus. Pajupuusta tehty pyöreä tai soikea vanne verkotettiin ja koristeltiin höyhenin. Yksinkertaista taikakalua käytettiin alun perin suodattamaan lasten unia asettamalla sen nukkuvan vierelle. Lasten yölliset näyt olivat ojibwoille tärkeitä ja auttoivat heitä valitsemaan sopivat nimet jälkikasvulleen.


title: Ojibwayt

text: Ojibwojen seremoniat koostuivat monista uskomuksista, tavoista ja tapahtumista. 1600-luvulla ja vielä seuraavan vuosisadan alussa oli monien ojibwojen juhlien kokoontumispaikka "Bowating" lähellä nykyistä Sault Ste. Marieta. Tilaisuudet olivat yleensä keväisin ja syksyisin. Lasten nimeämistilaisuus, poikien ensimmäinen metsästys, tyttöjen kuukautiskierron alkaminen sekä avioliitot ja kuolemat muodostivat suuren osan juhlien aiheista. Seremonioissa kuultiin rukouksia, harrastettiin piipunpolttoa, höyryhuoneessa puhdistautumista, näkyjen näkemistä ja annettiin kunnianosoituksia Suurelle hengelle. Useita tilaisuuksia säesti yksitoikkoinen rummutus, huilunsoitto ja moniääninen laulaminen. Myös urheilukilpailut sekä tarinankerronta sisältyivät moniin tapahtumiin.


title: Ojibwayt

text: Monet suhteet eri heimoihin tekivät Ojibwojen sosiaalisesta elämästä rikasta. Suuria tapahtumia olivat Kuolleiden Festivaalit ja Kaikkien Sielujen Päivä. Näissä juhlissa syötiin ja juotiin paljon poismenneiden varjolla.


title: Ojibwayt

text: Ojibwatytöt saivat luvan avioitua 14–15 vuoden ikäisinä käytyään läpi vähintään viiden vuorokauden paaston pienessä wigwamissa. Paaston aikana Suuri henki vahvisti läsnäolollaan tyttöjen elämää. Pojille annettiin lupa hankkia vaimo heidän kyettyä osoittamaan pystyvänsä elättämään metsästyksellä perheensä. Seurusteluvaiheessa nuoret olivat tarkan silmälläpidon alaisina. Aviomies joutui asumaan ensimmäisen vuoden vaimonsa perheen luona. Miehillä, joilla oli varaa elättää enemmän kuin yksi perhe, oli mahdollisuus ottaa toinen vaimo. Seka-avioliitot olivat sallittuja.


title: Ojibwayt

text:
Terveydenhuoltoon ojibwa-naiset ja šamaanit keräsivät erilaisia lääkeyrttejä. Sumakkipensaan hedelmistä ja juurista tehtiin teetä, jolla pyrittiin tyrehdyttämään verenvuoto. Makeutettuun siirappiin kastetut villisipulit toimivat kylmettymistä vastaan Karhunvatukkapensaan juurista keitettiin juomaa, jota käytettiin ripuliin ja jolla yritettiin estää keskenmenoja. Ratamon lehtiä käytettiin lievittävinä hauteina niin mustelmiin, käärmeenpuremiin kuin reumatismikin.
Eurooppalaisten mukana tulleet sairaudet, kuten isorokko, tuberkuloosi ja kolera olivat tauteja, joiden tuhoavia vaikutuksia vastaan ei ollut lääkitystä. Uusia tappavia tauteja parantamaan perustettiin parantajien salaseura. Hoitoja annettiin niin miehille kuin naisillekin. Myöhemmin tämä lääketieteellinen yhdistys tunnettiin "Midiwiwin"-seuran nimellä. Tämän salaisia istuntoja ja mystisiä parannusriittejä käyttäneen salaseuran uskotaan saaneen alkunsa 1600-luvulla. Tietoja salaisista menoistaan ojibwat taltioivat rullattuihin koivuntuohiin, jotka välittivät hoito-ohjeita tuleville sukupolville. Lääkerohtojen joukossa oli esimerkiksi kahdeksasta eri yrtistä valmistettu Essiac-tee, jota käytettiin pahanlaatuisten kasvainten hoidossa. Ontariolaisessa sairaalassa kanadalainen ylihoitaja Rene Caisse hoiti yli 50 vuoden ajan satoja vaikeastikin sairaita potilaita Essiac-teellä ja sai aikaan hyviä tuloksia. Caisse itse nimesi tuotteen kääntämällä sukunimensä toisinpäin.


title: Ojibwayt

text: Myös midiwinin-seuran toiminta on kestänyt nykypäivään. Useat ojibwojen ympäristössä asuneista intiaanikansoista omaksuivat Midiwiwinin omaan kulttuuriinsa pyrkien säilyttämään omia perinteitään euroopasta tulleiden tapojen vastapainoksi. Suurten järvien alueella on toiminnassa edelleen Midiwiwin-seuroja, jotka ovat hyvin arvostettuja.


title: Ojibwayt

text: Ojibwojen keskuudessa avuttomien vanhusten kuolemaa voitiin nopeuttaa heidän pyytäessään sitä itse. Juhlallisen rituaalin päätteeksi oma poika sai surmata vanhempansa. Wigwamiinsa kuolleet jätettiin yleensä neljän päivän ajaksi talonsa läntiselle sivulle tehtyyn kuoppaan. Tämän ajanjakson kuluessa vainajan sielu tai henki jätti ruumiin matkaten kaukana lännessä olevaan paikkaan, jossa sielut jatkoivat elämäänsä. Myöhemmin vainaja haudattiin maahan. Haudan paikalle pystytettyyn puiseen muistomerkkiin saatettiin tehdä kuvakirjoitus vainajan saavutuksista ja merkintä siitä mihin klaaniin hän oli kuulunut. Suruaikana, joka kesti vuoden, saattoivat kuolleen omaiset mustata kasvonsa, rintansa tai kätensä puuhiilellä. Sureminen päättyi omaisten järjestämiin Kuolleiden festivaaleihin.


title: Helsingin keskustan Sokos

text: Helsingin ydinkeskustassa sijaitseva Sokos-tavaratalo on valmistunut vuonna 1952 arkkitehti Erkki Huttusen suunnittelemana. Se on Sokos-tavarataloista suurin, pinta-alaltaan 15 000 m².


title: Helsingin keskustan Sokos

text: Mannerheimintie 9:ssä sijaitseva tavaratalo toimii viidessä alimmassa kerroksessa, pohjakerroksessa ovat S-market ja Alko. Samassa rakennuksessa kerroksissa 6–10 toimii myös Sokos Hotel -ketjuun kuuluva Hotelli Vaakuna, joka on avattu myös vuonna 1952. Talossa toimii myös elintarvikeliike sekä ravintoloita ensimmäisessä kerroksessa. Rakennuksen ylimmässä kerroksessa toimiva ravintola Loiste on tunnettu kattoterassilta aukeavista näkymistä.


title: Helsingin keskustan Sokos

text: Tavaratalo avattiin 17. maaliskuuta 1952 kello 12 aivan Helsingin ydinkeskustassa osoitteessa Mannerheimintie 9 sijaitsevaan liikekiinteistöön. Tavaratalo oli päätetty perustaa jo ennen sotia, kun SOK osti ydinkeskustasta tontin rakentaakseen siihen tavaratalon. Tavaratalon oli määrä valmistua jo alkuperäiseksi olympiavuodeksi 1940, mutta sodan syttyminen muutti suunnitelmat ja viivästytti talon rakentamista. Talon tiloja ei voitu myöskään ottaa heti käyttöön, koska niitä jouduttiin luovuttamaan virastojen käyttöön. Tavaratalon avaamista viivästyttivät rakentamisvaikeuksien lisäksi sodanjälkeinen tavarapula.


title: Helsingin keskustan Sokos

text: Liiketiloissa toimi alkujaan HOK:n erikoismyymälöitä sekä Varubodenin jalkinemyymälä. HOK:lla oli lisäksi kolme ravintolaa sekä hotelli, joka avattiin alkukesästä 1952. Tavaratalon ja koko Sokos-tavarataloketjun nimi juontaa juurensa talon kiinteistöyhtiön nimestä, joka oli Oy Sokos Ab. Tavaratalon omistivat aluksi SOK, HOK sekä Varuboden.


title: Helsingin keskustan Sokos

text: Alkujaan tavaratalo käsitti pohjakerroksen sekä kolme seuraavaa kerrosta Asema-aukion ja Postikadun puoleisessa osassa. Tavaratalolla oli käytettävää pinta-alaa noin 8 000 m², josta myyntipinta-alaa oli 4 200 m². Varastolla, konttorilla ja somistamolla oli tilaa 3 800 m². Talossa oli 57 näyteikkunaa, joista 39 sijaitsi yläkerrassa ja 18 alakerrassa.


title: Helsingin keskustan Sokos

text: Tavaratalon avatessa ovensa pohjakerrokseen oli sijoitettu rauta- ja rakennustavarat sekä työkalut. Ensimmäisessä kerroksessa sijaitsivat ”nopeasti ostettavien tavaroiden” osastot eli taloustavarat, villalangat, ompelutarvikkeet, hygieniatuotteet, paperituotteet, matkamuistot sekä pikamyyntipöytä, jossa myytiin mm. erilaisia pikkutavaroita ja asusteita. Toisessa kerroksessa sijaitsivat urheilupukeutuminen sekä miesten, naisten ja lasten pukeutuminen, metritavarat, lasi-, posliini- ja keramiikkatavarat sekä kaavapalvelu. Kolmannessa kerroksessa oli huonekalut, tekstiilit, matot, vuodevaatteet, verhot, huonekalukankaat sekä urheilu-, metsästys- ja kalastustarvikkeet sekä lelut.


title: Helsingin keskustan Sokos

text: Tavaroiden esillepanossa oli pyritty helppouteen, että asiakaspalvelu nopeutuisi. Tavarat oli laitettu selkeästi esille – esimerkiksi rakennus- ja rautaosastolla kaikki tavarat olivat esillä numeroitujen myyntipöytien avolokeroissa – ja tämä merkitsi siirtymistä itsepalvelujärjestelmään.


title: Helsingin keskustan Sokos

text: 1990-luvun puolessavälissä tavaratalossa oli kaksi vuotta kestänyt peruskorjaus. Tavaratalo avattiin jälleen täysin uudistettuna 10. lokakuuta 1996 kello 10, ja siinä yhteydessä nimi muutettiin City-Sokoksesta takaisin pelkäksi Sokokseksi. Entinen ensimmäisessä kerroksessa sijainnut ruokaosasto korvattiin uudella S-marketilla, joka sijoitettiin −1 kerrokseen. S-marketin nimenä on edelleen "S-market Sokos Helsinki" siitä huolimatta, että vuodesta 2004 keskustan Sokos ei ole ollut Helsingin ainoa Sokos-tavaratalo.


title: Raimo Virtanen

text: Raimo Ensio Virtanen (s. 22. helmikuuta 1930) on suomalainen muusikko, pääasiassa hanuristi, pianisti ja kosketinsoittaja. Hänen muusikonuransa alkoi vuonna 1947 Riihimäellä. Virtasen yhtyeitä ovat olleet muun muassa Raimo Virtasen yhtye, Happy Swing Band ja Veho All Stars.


title: Raimo Virtanen

text: Muusikko J-P Virtanen on Raimo Virtasen poika.


title: Jani Uhlenius

text: Jani Uhlenius (s. 28. helmikuuta 1945 Helsinki) on suomalainen muusikko. Hän on toiminut muun muassa sanoittajana, säveltäjänä, sovittajana, sessiomuusikkona ja kosketinsoittajana. Joissakin – usein humoristisissa – tallenteissa Uhlenius on esiintynyt myös laulajana. Uhlenius teki ensimmäisen keikkansa 10-vuotiaana isänsä kanssa. Hän opiskeli musiikkia Sibelius-Akatemiassa, mutta keskeytti opintonsa vuonna 1964 ryhtyäkseen ammattimuusikoksi.


title: Jani Uhlenius

text: Uhlenius on soittanut 1960-luvulla muun muassa Onni Gideonin, Kullervo Linnan sekä Juhani Korjuksen ja Seija Simolan orkestereissa. Hänellä oli myös oma ravintolayhtye, jonka laulusolistina toimi Terttu-Anneli (Uhlenius), myöhemmin Terttu Uhleniuksen nimellä esiintynyt laulaja, Jani Uhleniuksen puoliso vuodesta 1964.


title: Jani Uhlenius

text: Vuonna 1966 M. A. Numminen ja Jani Uhlenius tapasivat levytyssessiossa (”Naiseni kanssa eduskuntatalon puistossa”) ja tästä alkoi vähitellen heidän yhteistyönsä. Kaksikko keikkaili vuosina 1969–1977 ahkerasti kotimaan lisäksi Ruotsissa sekä muissa Pohjoismaissa. Ensimmäiset esiintymiset Saksassa tapahtuivat 1970-luvun alkupuolella.


title: Jani Uhlenius

text: Jani Uhlenius valittiin vuonna 1977 Uudenmaan läänin läänintaiteilijaksi. Esiintymiset M. A. Nummisen kanssa jatkuivat uusrahvaanomaisen orkesterin kapellimestarina ja pianistina. Hän toimi musiikillisena johtajana ja harmonikansoittajana myös suositussa laulu- ja soidinyhtye Songilossa (Aarre Elo, Heikki Kahila, Apeli Halinen, Jukka Virtanen ja Jani Uhlenius).


title: Jani Uhlenius

text: Jani Uhlenius saavutti jo 1970-luvulla jalansijaa myös levytyskapellimestarina sekä televisio-ohjelmien kapellimestari-muusikkona. Uhlenius toimi pitkään TV1:n suositun aamuohjelman "Kukkokiekuu" pianistina, kapellimestarina ja musiikkitoimittajana.


title: Jani Uhlenius

text: Uhlenius on tehnyt teatterimusiikkia muun muassa Svenska teaterniin, Suomen Kansallisteatteriin, Helsingin kaupunginteatteriin, Oulun kaupunginteatteriin, Järvenpään teatteriin, Keski-Uudenmaan Teatteriin (KUT) sekä Tanssiteatteri Raatikolle. Niin ikään hänen musiikkiaan on käyttäneet Radioteatteri, Radioteatern, MTV:n teatteri ja Televisioteatteri. Mikko Niskasen ohjaamassa Kalle Päätalo -elokuvassa "Elämän vonkamies" on Uhleniuksen säveltämä musiikki. Hänen iskelmänsä ”Pilvet karkaa – niin minäkin” (san. Jarkko Laine) on Aki Kaurismäen elokuvan "Kauas pilvet karkaavat" eräänlainen tunnussävel.


title: Jani Uhlenius

text: Jani Uhlenius on Suomen Työväen Musiikkiliiton puheenjohtaja vuodesta 1993. Säveltäjät ja Sanoittajat ELVIS ry:n puheenjohtajana hän toimi 2002–2007, Teoston puheenjohtajana 2006–2008. Niin ikään hän on ollut muun muassa valtion säveltaidetoimikunnan puheenjohtaja sekä Suomen Kansallisoopperan hallintoneuvoston jäsen. Hänet tunnetaan myös kirjoittajana. Hän on kirjoittanut kirjan "Säestäjä" (1977, Tammi), toiminut "Musa.fi"-lehden päätoimittajana ja kolumnistina muun muassa "Uutispäivä Demarissa", "Nykypäivässä", "Keski-Uusimaassa" ja "Valkeakosken Sanomiss"a.


title: Jani Uhlenius

text: Jani Uhlenius toimii vuonna 2010 perustamansa Uuden suomalaisen tango-orkesterin kapellimestarina ja orkesteria tukevan kannatusyhtdistyksen puheenjohtajana. Uuden suomalaisen tango-orkesterin ensiesiintyminen oli Tampereen Maailmantangofestivaalilla syyskuussa 2010, orkesterin solisteina Pelle Miljoona, Tuomari Nurmio ja M.A.Numminen.


title: Jani Uhlenius

text: Myöhemmin orkesteri on Maailmantangofestivaalilla Järvenpää-talossa säestänyt muun muassa artisteja Tuomari Nurmio, Remu Aaltonen, Ville Leinonen, Tuula Amberla, Marko Haavisto, Marjo Leinonen, Maarit ja Sami Hurmerinta sekä Markus Allan. Orkesterin solisteina ovat esiintyneet myös Lea Laven ja Pasi Kaunisto. Jani Uhleniuksen mukaan Uusi suomalainen tango-orkesteri "...käsittelee tangoa erittäin laaja-alaisesti ja positiivisella tavalla ajoittain hyvinkin suurpiirteisesti... uutta luoden - perinteitä kunnioittaen".


title: Jani Uhlenius

text: Vuonna 2010 Jani Uhlenius palkittiin Pro Finlandia -mitalilla.


title: Jani Uhlenius

text:
Kupletöörit (Mamman lellipoika ja harmonikkamestari) näyttelijä Valtteri Tuominen ja säveltäjä-muusikko Jani Uhlenius haluavat tutkia ja elvyttää suomalaista iltamaperinnettä perehtymällä kansalliseen kupletti- ja huumorimusiikkituotantoon.
Kupletti (ransk. "couplet" < couple = "pari", alk. "säepari") on hauska laulelma, jonka historia johtaa 1800-luvulle. Se on ajankohtainen tai muuten naseva ja humoristinen laulu, jossa saatetaan kritisoida yhteiskunnassa vallitsevia ilmiöitä tai jopa henkilöitä. Kyseisen musiikin esittäjiä – ja myös tekijöitä – kutsutaan usein kupletööreiksi.


title: Jani Uhlenius

text: Kupletöörit tämän päivän Suomessa ovat melko vähissä. Eräs harvoista alan esiintyjäkaksikoista on näyttelijä Valtteri Tuominen ja muusikko Jani Uhlenius. He ovat kuplettiesityksessään elvyttäneet vanhaa suomalaista alan perinnettä alkaen Pasi Jääskeläisen (1869–1920) ja Johan Alfred Tannerin (1884–1927) tuotannosta mm. Reino Helismaan ja Toivo Kärjen sekä Veikko Lavin ralleihin.


title: Jani Uhlenius

text: Perinteisessä kupletissa saatetaan joskus melodia lainata aikansa tunnetusta iskelmästä tai kansansävelmästä, mutta uudemman sukupolven viisunikkarit (esim. Juha Watt Vainio, Harri Rinne ja Mikko Alatalo, Jaakko Teppo) tekivät itse myös melodiat.


title: Jani Uhlenius

text: Monissa teattereissa (mm. Suomen Kansallisteatteri, Helsingin kaupunginteatteri, KOM-teatteri ja Ryhmäteatteri) näytellyt Valtteri Tuominen luonnehtii kuplettia "pieneksi tarinaksi", jopa "pieneksi näytelmäksi" ja juuri sen vuoksi tämän kaltainen huumorimusiikki sopii erinomaisesti ammattinäyttelijän työstettäväksi.


title: Jani Uhlenius

text:
Jani Uhleniukselle on jo lapsuudesta kuplettien maailma tullut tutuksi, sillä hänen. isänsä (Alpo Uhlenius) esitti kupletteja. Uhlenius on pitkän muusikon uransa aikana ehtinyt säestää myös sotien jälkeisen ajan tunnettuja kupletöörejä, kuten laulaja Eugen Malmsténia sekä näyttelijöitä Sakari Halonen ja Kalle Juurela. Veikko Lavin kanssa Uhlenius teki yhteistyötä sekä levytyskapellimestarina että keikkojen säestäjänä.
Huumorimusiikille merkittävän panoksen Uhlenius on tehnyt myös yhdessä M.A.Nummisen kanssa. Niin ikään lauluyhtye Songilo (Aarre Elo, Apeli Halinen, Heikki Kahila, Jani Uhlenius ja Jukka Virtanen) on sekä esittänyt että luonut muutamia kupletiksi luokiteltavia lauluja.
Kupletöörien Valtteri Tuomisen ja Jani Uhleniuksen viime vuosien yhteinen ohjelma on nimeltään "Mamman lellipoika ja harmonikkamestari", jota on arvosteluissa luonnehdittu "kunnianosoitukseksi 1900-luvun suomalaiselle iltamaperinteelle".
Kupletin kulta-aika alkoi 1900-luvun vaihteessa esimerkiksi ravintoloissa ja iltamissa. Tunnettuja alan tekijöitä olivat mm. Rafu Ramstedt, Iivari Kainulainen, Tatu Pekkarinen ja Matti Jurva. Perinnettä lauluissaan jatkoivat Palle (Reino Palmroth), Einari Ketola (Korpraali Möttönen), Reino Helismaa, Tapio Rautavaara ja Esa Pakarinen (Severi Suhonen).
Viime vuosina kuplettiohjelmaa (esim. "Mamman lellipoika ja harmonikkamestari") on esitetty pääkaupunkiseudulla mm. KOM-teatterin kahvilassa, Suomen Kansallisteatterin lavaklubilla sekä useissa Helsingin kaupungin ylläpitämissä kulttuurikeskuksissa.


title: Jani Uhlenius

text: Järvenpääläiskaksikko Mikko Perkoila ja Jani Uhlenius on vuodesta 2017 esiintynyt duo-kokoonpanolla (laulemakonsertti "Serenadi Hetekalle") tulkiten suomalaista kupletti-, iltama- ja iskekelmäperinnettä. Esitys on saanut yleisöltä hyvän vastaanoton.


title: Olavi Ahonen

text: Olavi Ahonen (ent. Kauko Olavi Ahonen; 21. heinäkuuta 1923 Tikkakoski, Jyväskylän mlk. – 1. syyskuuta 2000 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja koomikko.


title: Olavi Ahonen

text: Ahonen näytteli muun muassa Pyynikin kesäteatterissa ja erityisesti Tampereen Työväen Teatterissa. Hän sai työstään Pro Finlandia -mitalin vuonna 1982.


title: Olavi Ahonen

text: Olavi Ahosen vanhemmat olivat tarkastaja Otto Ahonen ja Hilja Keinola. Ahonen lopetti oppikoulun 16-vuotiaana, ja aloitti opinnot Viipurin ja Lahden musiikkiopistoissa (nykyinen Lahden konservatorio).


title: Olavi Ahonen

text: Olavi Ahonen sai ensimmäisen kiinnityksensä vuonna 1945 Joensuun kaupunginteatteriin, mutta siirtyi pian Jyväskylän Työväen Teatteriin. Siellä hän tapasi tulevan vaimonsa Rauni Ikäheimon. Tuore aviopari kiinnitettiin teatterinjohtaja Eino Salmelaisen johdolla vuonna 1951 Tampereen Työväen Teatteriin. Vuonna 1967 he siirtyivät Helsingin kaupunginteatteriin ja myös muuttivat sen uudisrakennukseen. Ahonen jäi eläkkeelle Kaupunginteatterista vuonna 1989.


title: Olavi Ahonen

text: Ahonen oli myös merkittävä elokuvanäyttelijä, jonka ura kuitenkin eteni hitaasti, sillä hän eli ja työskenteli 1950-luvulla Tampereella. Ahonen nousi kansan tietoisuuteen Riitaojan roolilla elokuvassa "Tuntematon sotilas".


title: Olavi Ahonen

text: Olavi Ahosen ensimmäinen elokuvarooli oli poika-Niemisen osa elokuvassa "Niskavuoren Aarne" (1954). Ahonen oli mukana myös elokuvissa "Elokuu" (pikkurooli kyläläisenä), "Virtaset ja Lahtiset" (Pena, pärinäpoika), "Pojat" (sotilaspastori Pisa) ja "Pinsiön parooni" (Moision isäntä). Hän esitti Kiviojan Latea elokuvassa "Täällä Pohjantähden alla" (1968) ja Kankaanpään Elkkua elokuvassa "Akseli ja Elina" (1970). Kuitenkin Ahonen oli silloin vielä kovasti teatterimies, eikä elokuvarooleja kertynyt vielä kovinkaan paljoa. Lisäksi Ahonen toimi Teatterikorkeakoulun vierailevana opettajana ja opiskeli ohjaajaseminaarissa vuosina 1962–1964.


title: Olavi Ahonen

text: Riitaojan rooli on Ahosen tunnetuimpia. Hän näytteli myös Pyynikin kesäteatterin "Tuntematon sotilas" -näytelmässä vuosina 1961–1967 esittäen Honkajokea ja Riitaojaa. Olavi Ahonen oli Televisioteatterissa 1970-luvulla. Myöhemmin Ahonen tuli tunnetuksi etenkin Spede Pasasen Uuno Turhapuro -elokuvista, joissa hän esitti Uunon isää Hugo Turhapuroa. Hän esiintyi muissakin Spede-elokuvissa kuten "Noin 7 veljestä", "Speedy Gonzales – Noin 7 veljeksen poika", "Hirttämättömät", "Koeputkiaikuinen ja Simon enkelit" ja "Tup-akka-lakko". Kaikkiaan hän näytteli kolmessatoista Spede-elokuvassa. Ahonen esiintyi myös Speden tuottamassa Robin Hoodissa. Ohjaaja Ere Kokkonen ja näyttelijä Vesa-Matti Loiri ovat jälkeenpäin muistelleet, että Uunon isän rooliin ei kukaan muu näyttelijä olisi sopinut yhtä hyvin kuin Ahonen.


title: Olavi Ahonen

text: Ahosen muistettavia teatterirooleja olivat muiden muassa Boni "Mustalaisruhtinattaressa", Narri William Shakespearen "Loppiaisaatossa", Dovren ukko "Peer Gyntissä", Simeoni "Seitsemässä veljeksessä", Sancho Panza "Don Quijotessa" (Veikko Sinisalo nimiroolissa Helsingin kaupunginteatterissa), "Nummisuutareiden" Topias, Sotamies Jokinen sekä nimirooli lastennäytelmässä "Katto-Kassinen". Ahonen teki elokuvissa enimmäkseen pikkurooleja, mutta elokuvassa "Viimeinen savotta" hänellä oli toinen päärooli Einari Mättönä. Myös elokuvassa "Uunon huikeat poikamiesvuodet maaseudulla" hänellä oli toinen päärooli. Hän teki myös suuren joukon sivurooleja Yleisradion kuunnelmasarjassa ”Knalli ja sateenvarjo”, lukuisimpana eteisvahtimestari Mr. Matthews. Rooleja alkoi sadella silloin, kun Ahonen muutti Helsinkiin.


title: Olavi Ahonen

text: Television puolella Ahosen tunnetuimpia töitä olivat vankikarkurin rooli "Valehtelijoiden klubi" -viihdeohjelmassa (1981–1983) sekä kauppias Matikaisen rooli "Ruusun aika" -draamasarjassa (1990–1991). Lisäksi Ahonen esiintyi pääosassa kiitetyssä televisioelokuvassa "Tuomas Murasen rikos" (1994). Ahonen oli myös tunnettu urastaan teatterissa. Viimeisenä työnään hän esiintyi televisiota varten tehdyssä elokuvassa "Siivoton juttu". Hänet nähdään arkistomateriaaliin perustuvissa kohtauksissa elokuvassa "Uuno Turhapuro – This Is My Life" (2004).


title: Olavi Ahonen

text: Ahonen esiintyi yhteensä 65 elokuvassa, televisiosarjassa ja tv-elokuvassa.


title: Olavi Ahonen

text: Ahonen avioitui vuonna 1951 näyttelijä Rauni Ikäheimon kanssa. Ikäheimon kuoltua hän oli kolme vuotta leskenä. Olavi Ahonen kuoli syöpään 77-vuotiaana. Rauni Ikäheimon ja Olavi Ahosen hauta on Turun uudella hautausmaalla.


title: Vöyrin puukirkko

text: Vöyrin puukirkko on Suomen vanhin käytössä oleva puukirkko Vöyrillä Pohjanmaalla. Länsitornillinen tukipilarikirkko valmistui vuonna 1626. Se laajennettiin ristikirkoksi 1777. Krusifiksi on kirkon tunnetuin taideteos. Sen on veistänyt tuntematon taiteilija luultavasti Lyypekissä noin 1375–1400. Kirkon vanhimpiin esineisiin kuuluu alttarikaappi, joka on tehty Lyypekissä 1400-luvun loppupuolella ja on luultavasti tuotu sotasaaliina Saksasta 1700-luvulla.


title: Vöyrin puukirkko

text: Puukirkon pohjoissakaran alla on keskiaikaisen kivisakariston raunio, joka löytyi kaivauksissa vuonna 1958. Sakaristo on todennäköisesti muurattu jonakin kesänä 1519–1522.


title: Vöyrin puukirkko

text: Kirkon pääsisäänkäynnin edessä on muistomerkkejä sisällissodasta 1918 sekä talvi- ja jatkosodasta 1939–1944. Muistomerkkien ympärillä on 125 kaatuneen muistolaattoja.


title: Rekisteri

text: Rekisteri tarkoittaa seuraavia asioita:


title: Teljän kirkko

text: Teljän kirkko on Porin Uudenkoiviston kaupunginosassa sijaitseva vuonna 1973 valmistunut kirkkorakennus. Kirkko on Olaf Küttnerin suunnittelema ja sijaitsee osoitteessa Koivistonpuistikko 50. Teljän kirkko on Teljän seurakunnan pääkirkko. Teljän seurakunta on alueeltaan Porin pienin ja sisältää Sampolan, Väinölän, Kalaholman, Uudenkoiviston, Vanhakoiviston, Koivistonluodon, Impolan, Koivulan, Tupalan, Metallinkylän, Herralahden, Aravien, Kuudesosan, Tiilinummen, Tiilimäen, Pinomäen, Kartanon, Harmaalinnan ja Honkaluodon alueet.


title: Júlio Baptista

text: Júlio César Baptista (s. 1. lokakuuta 1981 São Paulo, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Parhaiten hyökkäävän keskikenttäpelaajan paikalla viihtyvä Baptista edustaa Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa pelaavaa Málagaa.


title: Júlio Baptista

text: Baptista aloitti ammattilaisuransa synnyinkaupunkinsa seurassa São Paulossa ennen siirtymistään Espanjaan Sevillan riveihin. Kesällä 2005 hän solmi Real Madridin kanssa viisivuotisen sopimuksen. Kauden 2006–2007 hän vietti lainassa lontoolaisessa Arsenalissa, kun seurat vaihtoivat vuoden ajaksi Baptistan ja José Antonio Reyesin. Palattuaan Madridiin kaudeksi 2007–2008 Baptista oli mukana voittamassa Espanjan pääsarjan Primera Divisiónin mestaruutta. Elokuussa 2008 Baptista siirtyi noin 12 miljoonalla eurolla Italian Romaan, jonka kanssa hän teki neljävuotisen sopimuksen.


title: Júlio Baptista

text: Joulukuussa 2010 ennen varsinaisen talven 2011 siirtoikkunan aukeamista Baptista teki sopimuksen espanjalaisseura Málagan kanssa. Hänestä maksettiin 2 miljoonan euron siirtokorvaus.


title: Júlio Baptista

text: Brasilian maajoukkueessa Baptista debytoi vuonna 2001. Vuosina 2004 ja 2007 hän voitti Copa Américan maajoukkueen riveissä.


title: Rekisteri (tietokonetekniikka)

text: Rekisteri tietokonetekniikassa tarkoittaa nopeaa muistialuetta, joka on suorittimen sisäistä muistialuetta. Rekisteri sisältää tyypillisesti vain pienen määrän bittejä (1–64). Rekisterissä olevaa tietoa voidaan käsitellä yhden kellojakson aikana, kun muun muistin käsittely voi vaatia useamman kellojakson ajan. Von Neumannin arkkitehtuurissa tieto on aina tallennettava rekisteriin ennen kuin se voidaan käsitellä. Nykyaikaiset suorittimet hyödyntävät useita rekisterejä. Rekisterit ovat toteutettu kiikuilla.


title: Rekisteri (tietokonetekniikka)

text: Mikroprosessorit sisältävät tyypillisesti useita eri rekistereitä, joista osa näkyy ohjelmoijalle, mutta osaa käytetään prosessorin sisäiseen toteutukseen. Ohjelmoijan näkökulmasta rekistereihin talletetaan lukuarvoja, jotka ohjaavat konekielikäskyjen toimintaa. Laitteistosuunnittelijan näkökulmasta rekisterit ovat D-kiikkuja, jotka ovat syötteinä piirin sisäiselle tilakoneelle.


title: Rekisteri (tietokonetekniikka)

text: Tyypillisissä 32-bittisissä suorittimissa ohjelmoijan näkemät rekisterit ovat 32-bittisiä ja 64-bittisissä suorittimissa vastaavasti 64-bittisiä. Tämä ei kuitenkaan päde aina sillä ns. 32-bittisissä suorittimissa voi esiintyä jopa 128-bittisiä rekistereitä (esimerkiksi SSE2-laajennos Intel Pentium sarjassa).


title: Rekisteri (tietokonetekniikka)

text: Erityskäyttöön tarkoitettuja rekistereitä:


title: Rekisteri (tietokonetekniikka)

text: Lisäksi on joukko yleiskäyttöisiä rekistereitä ohjelman suorituksen avuksi.


title: Rekisteri (tietokonetekniikka)

text: Oheislaitteet tarjoavat omaa toiminnallisuuttaan sovelluksille rekisterien avulla. Rekistereitä on kahta lajia tähän tarkoitukseen. Jotkin oheislaitteet tarjoavat tietyn I/O-portin, johon ohjelmoijan täytyy kirjoittaa kaikki käskynsä. Uudemmat laitteet tarjoavat yleensä I/O-muistiavaruuden, jonne ohjelmoija voi kirjoittaa komentonsa. I/O-muistiavaruus näyttää ohjelmoijalle tavalliselta muistilta, mutta I/O-porttien tapauksessa komentojen antaminen ei välttämättä onnistu tavallisilla muistinkirjoituskomennoilla (store), vaan ohjelmoija joutuu käyttämään erikoiskäskyjä suorittimesta.


title: Rekisteri (tietokonetekniikka)

text: Signalointirekisteri () on rekisteri, johon koskeminen aiheuttaa aina saman toiminnon. Rekisterin lukeminen tai minkä tahansa arvon kirjoittaminen siihen, saa aina aikaan saman toiminnon.


title: Iván Helguera

text: Iván Helguera Bujía (s. 28. maaliskuuta 1975 Santander, Kantabrian maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.


title: Iván Helguera

text: Helguera on pelannut seuratasolla Manchegossa (1996), Albacetessa (1997), Romassa (1997–1998), Espanyolissa (1998–1999), Real Madridissa (1999–2007) ja Valenciassa (2007–2008). Real Madridissa hän voitti muun muassa Espanjan pääsarjamestaruuden kolmesti ja Mestarien liigan kahdesti. Helguera ja Real Madrid purkivat sopimuksensa kesällä 2007, ja hän siirtyi Valenciaan.Ensimmäisenä kautenaan Valenciassa hän voitti Copa del Reyn, muuten heikohkosti sujuneella kaudella. Helgueran oli tarkoitus pelata Valenciassa seuraavat kolme kautta, mutta talousongelmiin ajautunut Valencia ilmoitti 12. joulukuuta 2008, että joukkue on purkanut sopimuksen Helgueran kanssa.


title: Iván Helguera

text: Espanjan maajoukkueessa Helguera on pelannut lähemmäs 50 ottelua. Hän oli mukana vuosien 2000 ja 2004 EM-kilpailuissa sekä vuoden 2002 MM-kilpailuissa.


title: Mark Messier

text: Mark Douglas John Messier (s. 18. tammikuuta 1961 Edmonton, Alberta, Kanada) on kanadalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija. Hän teki NHL-urallaan 1 887 tehopistettä, joilla hän on kaikkien aikojen pistepörssissä kolmannella sijalla Wayne Gretzkyn ja Jaromír Jágrin jälkeen. Stanley Cupin Messier voitti kuusi kertaa. Hän pelasi 15 kertaa ssa. Hän on pelannut NHL:ssä kautta aikain eniten otteluita (1 992 ottelua), kun runkosarjan ja pudotuspelien ottelut lasketaan yhteen.


title: Mark Messier

text: Messier oli jo nuorena hyvin lahjakas jääkiekkoilija. WHA-seura Indianapolis Racers tarjosi hänelle viiden ottelun mittaista koesopimusta vuonna 1978, hänen ollessaan 17-vuotias. Indianapolis ei kuitenkaan tehnyt sopimusta Messierin kanssa, ja hän siirtyi vapaana pelaajana toiseen WHA-seuraan, Cincinnati Stingersiin, jossa hän pelasi kauden aikana 47 ottelua.


title: Mark Messier

text: Edmonton Oilers Messierin NHL:ään 48. pelaajana . Messier pelasi Oilersissa kaudella 1979–1980 yltämättä kuitenkaan mainittaviin saavutuksiin. Kaudella 1981–1982 hän teki 50 maalia, kaksi kertaa enemmän kuin edellisellä, ja hänet valittiin kauden päätteeksi . Kaudella 1983–1984 Oilers voitti Stanley Cupin. Messier teki pudotuspeleissä 26 pistettä ja voitti pudotuspelien parhaalle pelaajalle annettavan Conn Smythe Trophyn. Joukkue voitti tämän jälkeen vielä kolme Stanley Cupia vuosina 1985, 1987 ja 1988. Edmontonin-aikanaan Messier jäi kuitenkin aikansa supertähden, Wayne Gretzkyn varjoon. Tästä huolimatta Messier ja Gretzky olivat hyvin läheisiä. Kun Oilers vuonna 1988 myi Gretzkyn Los Angeles Kingsiin, monet luulivat Edmontonin kultakauden olevan ohi. Messier nimettiin joukkueen kapteeniksi, ja seuraavan kauden pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella Oilers kohtasi Gretzkyn johtaman Kingsin, jolle se hävisi otteluvoitoin 4–3. Seuraavalla kaudella (1989–1990) Oilers voitti jälleen Stanley Cupin. Messier oli pistepörssin toinen 129 pisteellään ja hänet valittiin runkosarjan arvokkaimmaksi pelaajaksi.


title: Mark Messier

text: Ennen kauden 1991–1992 alkua Oilers myi Messierin ikääntyvänä tähtenä New York Rangersiin vaihdossa Bernie Nichollsiin, Steven Riceen ja Louie DeBruskiin. Kun hän ei onnistunut parin ensimmäisen kauden aikana auttamaan Rangersia mestaruuteen, hänet leimattiin jo entiseksi pelaajaksi, vaikkakin kaudella 1991–1992 Messier valittiin toistamiseen runkosarjan arvokkaimmaksi pelaajaksi. Kaudella 1993–1994 Messierin hyökkäyspeli olikin huomattavasti heikompaa kuin Edmontonin-aikana, mutta pudotuspeleissä hän nousi parhaimpaansa. Pudotuspelien konferenssifinaaleissa Rangers oli jo otteluvoitoin 3–2 tappiolla New Jersey Devilsiä vastaan, kun Messier ilmoitti julkisesti että Rangers voittaisi seuraavan ottelun, ja niin kävikin. Messier teki ottelussa kolme maalia eli kypärätempun ja auttoi joukkueensa voittoon. Rangers voitti ottelusarjan lopulta otteluvoitoin 4–3 ja eteni Stanley Cup -finaaleihin. Loppuottelusarjassa Vancouver Canucksia vastaan Messier teki ratkaisevassa seitsemännessä ottelussa ottelusarjan ratkaisseen maalin ja voitti näin uransa kuudennen Stanley Cupin. Samalla hänestä tuli ensimmäinen ja toistaiseksi myös ainoa pelaaja, joka on kapteenina voittanut Stanley Cupin kahdessa eri seurassa.


title: Mark Messier

text: Messier pelasi vielä kolme kautta New Yorkissa, ennen kuin siirtyi Vancouveriin vuonna 1997. Kaudella 1996–1997 hän pelasi Rangersissa yhdessä entisen Edmonton-joukkuetoverinsa Wayne Gretzkyn kanssa. Hän pelasi Canucksissa kolme kautta, mutta joukkue ei tänä aikana päässyt kertaakaan pudotuspeleihin. Messier palasi takaisin New York Rangersiin vuonna 2000. Messier lopetti uransa NHL:n työsulkukauden 2004–2005 jälkeen kesällä 2005. Lopettamisilmoituksen jälkeen sekä Oilers että Rangers jäädyttivät hänen pelinumeronsa. Messier teki urallaan 1 887 pistettä ja oli lopettaessaan NHL:n historian toiseksi eniten pisteitä tehnyt pelaaja Gretzkyn jälkeen. Runkosarjaotteluita Messier pelasi 1 756, eli vain 11 vähemmän kuin kautta aikojen tilaston kärkimies Gordie Howe.


title: Mark Messier

text: Peliuran jälkeen Messier palasi Rangersiin kaudeksi 2009–2010, kun hänestä tuli seuran GM:n Glen Satherin avustaja. Hän on ollut mukana myös Kanadan maajoukkueen mukana ja valmentanut joukkuetta Spengler Cupissa ja Deutschland Cupissa. MM-kilpailuissa 2010 Messier toimi Kanadan joukkueen general managerina.


title: Mark Messier

text: Messier edusti Kanadaa yhteensä viisissä arvokisoissa, joista kaikista Kanada sijoittui kolmen parhaan joukkoon. Vuosina 1984, 1987, 1991 ja 1996 Messier osallistui Kanada-cupiin ja sitä seuranneeseen Jääkiekon maailmancupiin. Kolmella ensimmäisellä kerralla Kanada voitti turnauksen ja neljännellä kerralla joukkue tuli turnauksessa toiseksi. Lisäksi hän osallistui Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuihin 1989, jolloin Kanada sai pronssia.Messieriä on usein kuvattu vahvaksi johtajaksi niin kentällä kuin pukukopissakin ja häntä on jopa luonnehdittu "joukkueen kolmosvalmentajaksi". Messieriä on pidetty hyvin voitontahtoisena ja sisukkaana. Hän oli nopea ja fyysinen pelaaja, joka pystyi pelaamaan sekä puolustus- että hyökkäyspäässä.


title: Mark Messier

text: Mark Messierin isä, Doug Messier on toiminut aikanaan valmentajana AHL-liigassa sekä 2010 Kanadan MM-joukkueen apulais-GM:na. Markin veli Paul Messier pelasi urallaan 9 ottelua NHL:ssa ja seitsemän kautta Saksan pääsarjassa. Markin poika Lyon Messier (s.1987) pelasi kahden kauden aikana 19 ottelua ECHL:ssa.


title: Suomen Cup

text: Suomen Cup voi viitata seuraaviin:


title: Juseliuksen mausoleumi

text: Juseliuksen mausoleumi on Porissa Käppärän hautausmaalla sijaitseva mausoleumi, jonka liikemies F. A. Jusélius rakennutti yksitoistavuotiaana kuolleen tyttärensä Sigridin hautamuistomerkiksi. Arkkitehti Josef Stenbäckin suunnittelema rakennus valmistui vuonna 1903. Se on yksi Porin tunnetuimmista nähtävyyksistä, joka on kuuluisa erityisesti Akseli Gallén-Kallelan suunnittelemista seinämaalauksista. Mausoleumin uusgotiikkaa edustava arkkitehtuuri ja sisäpintojen koristelut muodostavat eheän rakennustaiteellisen kokonaisuuden, joka tyylillisesti vertautuu kirkkorakennuksiin, mutta sisältää kuitenkin niistä eroavia taiteellisia ja näkemyksellisiä vapauksia. Raamatullisten aiheiden lisäksi maalauksissa on kalevalasia teemoja sekä muun muassa teosofista ja jopa okkultistisena pidettyä symboliikkaa.


title: Juseliuksen mausoleumi

text: Kyseessä on tiettävästi Pohjoismaiden ainoa mausoleumi, jota pidettiin valmistuessaan uniikkina julkisena taideteoksena jopa koko Euroopan mittakaavassa. Juséliuksen mausoleumi ja Käppärän hautausmaa kuuluvat Museoviraston luetteloimiin valtakunnallisesti merkittävin rakennetuihin kulttuuriympäristöihin, ja ne ovat myös osa Porin kansallista kaupunkipuistoa.


title: Juseliuksen mausoleumi

text: Juseliuksen mausoleumi muodostuu 12 metriä leveästä kahdeksankulmaisesta runkohuoneesta, johon liittyvät eteishalli, kuorihuone sekä pohjakerroksessa sijaitseva krypta. Tiilirunkoisen rakennuksen julkisivu on päällystetty punertavalla hiekkakivellä. Kuparikatteisen kupolin päältä nouseva torni kohoaa 35 metrin korkeuteen. Katon alareunassa on gargoileja. Pääportaiden edessä on Akseli Gallen-Kallelan suunnittelema rautaportti ja muualta rakennusta ympäröi matala pensasaita. Mausoleumin takana on Juséliuksen kolmannen puolison Berta Karlssonin hauta. Sigrid Juséliuksen äiti ja 1884 kuollut sisar Thyria on haudattu viereisen siunauskappelin tuntumassa sijaitsevaan sukuhautaan.


title: Juseliuksen mausoleumi

text: Mausoleumin sisäänkäynti johtaa eteishuoneen kautta hautaholvin yläpuoliseen tilaan, jonka lattian pyöreästä aukosta avautuu näkymä alas kryptaan. Aukkoa reunustaa Gallen-Kallelan suunnittelema marmorikaide. Sigrid Juséliuksen sarkofagi on nähtävissä hautaholvin keskellä ja F. A. Juséliuksen sarkofagi on sijoitettu kryptan sivukappeliin. Yleisöllä ei ole pääsyä hautaholviin.


title: Juseliuksen mausoleumi

text: Gallen-Kallelan freskoja on kutsuttu hänen tuotantonsa huippukohdaksi. Keskihuoneen seinillä on kahdeksan Gallen-Kallelan suunnittelemaa freskoa, joiden lisäksi hänen koristemaalauksiaan on kupolissa, kuorihuoneessa ja kryptassa. Tunnetuimmat maalaukset ovat keskihuoneen kuuden freskon sarja, jota pidetään yhtenä merkittävimmistä suomalaisen maalaustaiteen kokonaisuuksista. Freskot eivät ole alkuperäisiä, vaan Akseli Gallen-Kallelan poika Jorma Gallen-Kallela maalasi ne uudelleen vuonna 1931 tapahtuneen tulipalon jälkeen. Mausoleumin pronssiset ulko-ovet on valmistanut kuvanveistäjä Alpo Sailo Gallen-Kallelan laatiman pienoismallin mukaan. Ikkunoiden lasimaalaukset ovat Bruno Tuukkasen suunnittelemia ja lisäksi sisätiloissa on Runar Finnilän sekä Germund Paaerin koristeluja.


title: Juseliuksen mausoleumi

text: Kauppaneuvos F. A. Juséliuksen ja Blenda Theresia Moliisin toinen tytär Sigrid Maria kuoli kesäkuussa 1898 Turussa. Sigridille soitettuja kuolinkelloja kuunneltuaan Jusélius poikkesi ystävänsä Walter Gallénin kanssa Turun tuomiokirkkoon, jossa hän näki Kaarina Maununtyttären hautakappelin saaden ajatuksen rakentaa tyttärelleen jotakin vastaavaa. Päätökseen vaikutti myös Juséliuksen kokema syyllisyydentunto siitä, ettei hän ollut paikalla Sigridin kuollessa. Aluksi Jusélius halusi rakennuttaa tyttärensä muistoksi lastenkodin, mutta Gallénin veli Akseli Gallen-Kallela ehdotti Suomen oloissa ainutlaatuista mausoleumia. Rakennuksen suunnittelu annettiin ansiokkaana kirkkoarkkitehtina tunnetulle Josef Stenbäckille, joka laati myös koristemaalausten yleissuunnitelman. Jusélius olisi halunnut mausolemiin ulkomaisten taiteilijoiden töitä, mutta Stenbäck taivutteli hänet kotimaisten tekijöiden ja aihepiirien kannalle.


title: Juseliuksen mausoleumi

text: Mausoleumin rakennustyöt käynnistyivät jo syksyllä 1898 Stenbäckille aikaisemminkin työskennelleen rakennusmestari Johan Saarenheimon johdolla. Työmiehiä oli keskimäärin kolmisenkymmentä, joista osa oli samaan aikaan valmistuneen Mäntyluodon radan rakentajia. Heillä ei ollut aikaisempaa kokemusta vastaavanlaisesta työstä, vaan kivirakentaminen jouduttiin opettelemaan urakan edetessä. Materiaalit hankittiin eri puolilta Suomea, mutta kivien sahaus ja hionta suoritettiin paikan päällä. Laatokan Karjalan Ruskealasta tuotiin höyrykoneella toiminut kivisaha, joka työllisti neljä miestä vuorokauden ympäri. Suurimmat paikoilleen asetetut graniittilohkareet painoivat 12 tonnia.


title: Juseliuksen mausoleumi

text: Rakennuksen kivijalka, ulkopuoliset pilarit ja sisäänkäynnin portaat on valmistettu Euran Turajärveltä louhitusta harmaagraniitista. Ulkoseinien, ikkunan- ja ovenpielien sekä päätykoristeiden alkuperäisenä materiaalina oli Porin Tahkoluodosta tuotu punertava hiekkakivi, josta osa nostettiin merenpohjasta. Mausoleumin lattia ja alas johtavat portaat on valmistettu Turajärven punaisesta graniitista, ja hautaholvin lattiat seinineen Särkisalossa toimineen Förbyn kaivoksen kalkkikivestä. Sokkelilistat ovat Eurasta louhittua porfyyriä, jonka lisäksi sisätiloissa käytettiin Porin maalaiskunnan Kahaluodosta tuotua tummanpunaista graniittia. Eteisen pilarit ja ovenpielet ovat Ruskealan marmorista, mutta seinssä ja ikkunanpielessä käytettiin kestävämpänä pidettyä Förbyn marmoria. Katto oli alun perin päällystetty Ruotsista tuodulla liuskekivellä. Holvimuuraus valmistui juhannuksena 1901, ja varsinaiset rakennustyöt saatiin viimeistelyjä lukuunottamatta valmiiksi syyskesällä 1902.


title: Juseliuksen mausoleumi

text: Joulukuussa 1898 Stenbäck esitteli koristemaalausten perusideat Akseli Gallen-Kallelalle, Pekka Haloselle ja Väinö Blomstedtille pyytäen heiltä ehdotukset lasimaalauksista ja freskoista. Seinämaalausten teemaksi Stenbäck oli valinnut ”kuoleman voiton ruumiin yli” ja lasimaalausten teemaksi ”hengen voiton kuoleman yli”. Lopulta hän antoi Gallen-Kallelan tehtäväksi sisätilojen koristelun ja Haloselle eteisen. Sillä välin Jusélius oli jo ehtinyt tilaamaan Sigridin taivaaseen vastaanottamista esittävän lasimaalauksen Tukholmasta ja toivoi tyttärensä kuvaamista myös freskoissa. Ajatus ei miellyttänyt Stenbäckiä ja Gallen-Kallelaa, minkä vuoksi taiteellisesta näkemyksestä syntyi kiistaa. Erimielisyyksiä aiheutti myös urakan hinta. Juséliuksen tinkiessä neuvottelut kestivät aina syyskesään 1901 saakka, jolloin osapuolet vihdoin pääsivät sopimukseen.


title: Juseliuksen mausoleumi

text: Gallen-Kallela aloitti työnsä syyskuussa 1901 kupolin holvipintojen puu- ja kasviaiheisilla maalauksilla. Lämmityksen puuttuessa maalaaminen oli mahdotonta talvella, minkä vuoksi pääosa tehtiin kahtena seuraavana kesänä. Gallen-Kallelan apuna olivat hänen puolisonsa Mary Gallen-Kallela, arkkitehti Torkel Nordman sekä ruotsalainen koristemaalari C. A. Lexander. Hän asui perheineen aluksi vuokraamassaan huvilassa meren rannalla Kuuminaisissa, josta Gallen-Kallelat syksyn tullen muuttivat Porin keskustaan Annankadulle. Toisen talven perhe vietti Porissa Gallen-Kallelan maalatessa luonnoksia väliaikaisessa ateljeessaan. Hän joutui myös suunnittelemaan mausoleumia ympäröivän aidan portteineen, kun Jusélius oli keväällä 1902 hylännyt Stenbäckin piirustukset. Maalausurakasta muodostui Gallen-Kallelalle henkisesti raskas. Hän oli vuonna 1895 menettänyt Marjatta-tyttärensä, jonka kuoleman aiheuttamaa syyllisyydentuntoa Gallen-Kallela purki freskoja maalatessaan.


title: Juseliuksen mausoleumi

text: Gallen-Kallela ja Halonen saivat työnsä valmiiksi elokuussa 1903, ja mausoleumi oli kokonaisuudessaan valmis lokakuussa. Siitä tuli heti valmistuttuaan Suomen merkittävimpiä nähtävyyksiä, joka herätti huomiota myös ulkomailla. Taidekriitikko Wenzel Hagelstamn luonnehti rakennusta ”kaikille ajoille puhuvaksi todistukseksi taiteen saavutuksista kahdennenkymmenennen vuosisadan Suomessa”. Sigrid Juséliuksen sarkofagia ei kuitenkaan vielä sijoitettu mausoleumiin, vaan hänen ruumistaan säilytettiin viereen rakennetussa pienessä tiilikappelissa. Rakennus sai kaupunkilaisilta myös kritiikkiä, sillä monien mielestä Juséliuksen olisi pitänyt mieluummin käyttää rahansa johonkin yleishyödylliseen, kuten Kokemäenjoen ylittävän sillan rakentamiseen.


title: Juseliuksen mausoleumi

text: Kiireessä rakennettu mausoleumi kärsi useista rakennusteknisistä virheista heti valmistumisestaan lähtien. Pääasialliset ongelmat olivat kosteus sekä julkisivuissa käytetty hiekkakivi, joka paljastui liian huokoiseksi. Siihen imeytyneet mineraalit pääsivät kosteuden mukana seinärakenteiden läpi freskojen laastipohjaan ja edelleen maalausten pintaan asti. Tilannetta pahensi vielä muurauslaastissa käytetty rantahiekka, joka sisälsi runsaasti salpietaria. Rakenteet taas eivät päässeet kuivumaan, koska vuotava katto piti sisätilat jatkuvasti kosteana, eikä mausoleumissa myöskään ollut lämmitystä. Suurin osa vaurioista olisi voitu välttää seinäpintojen kuivatuksella, jota varten Gallen-Kallela oli jo maalausvaiheessa hankkinut kosteutta imevän laitteen. Jusélius kuitenkin kielsi sen käytön peläten prosessin vaatiman hiilihapon vaurioittavan marmoripintoja. Erimielisyydet johtivat myös lasimaalausten ja kryptan koristemaalausten peruuntumiseen.


title: Juseliuksen mausoleumi

text: Gallen-Kallela sai tiedon freskojen kärsimistä vahingoista lokakuussa 1904. Julkisuudessa niistä kerrottiin kuukautta myöhemmin "Euterpe"-lehdessä, jolloin kolmen freskon ilmoitettiin vaurioituneen. Pahiten oli kärsinyt "Kevät", joka oli muuttunut tuhkanharmaaksi, eikä sen hahmoista ollut enää jäljellä kuin ääriviivat. Lisäksi holvin koristemaalauksissa oli useissa paikoissa tummia pilkkuja ja kuorin maalauksissa kämmenen kokoisia kalkkijauhon muodostamia läiskiä. Niiden kohdilta alkoi pian irtoamaan rappausta, jonka mukana freskojen pintaa putoili alas. Parannuskeinoa ei etsitty, vaan Jusélius ja Gallen-Kallela keskittyivät syyttelemään toisiaan samalla kun vauriot jatkoivat etenemistään. Freskot olivat Gallen-Kallelan siihenastisen uran huipentuma, joten niiden tuhoutuminen oli hänelle suuri takaisku. Gallen-Kallela ei halunnut edes nähdä vaurioita saatika ryhtyä korjaamaan niitä. Hän pyrki lieventämään pettymystään matkustelemalla eri puolilla Keski-Eurooppaa päätyen lopulta Keniaan vuosiksi 1909–1911.


title: Juseliuksen mausoleumi

text: Mausoleumissa suoritettiin ensimmäisiä korjaustöitä vasta kesällä 1912. Freskot suojattiin aluksi kosteudelta ja rakennusta alettiin kuivattamaan, jonka lisäksi siihen tehtiin arkkitehti Gustaf Nyströmin suunnittelemia parannuksia. Liuskekivikate vaihdettiin kuparikattoon ja alapohjaan sekä kattorakenteisiin tehtiin ilmanvaihtokanavia. Muutostöiden valvojana toimi jo mausoleumin rakentamisesta huolehtinut Johan Saarenheimo. Korjauksista huolimatta vuotta myöhemmin raportoitiin freskojen alaosien hävinneen. Pahiten olivat tuolloin vaurioituneet Pekka Halosen eteiseen tekemät maalaukset. Juséliuksen ja Gallen-Kallelan välit olivat parantuneet niin, että Gallen-Kallela kävi itse tarkistamassa freskojen kunnon joulukuussa 1913. Hänen mukaansa holvien koristelu sekä oviaukkojen yläpuoliset freskot olivat vahingoittumattomat, ja alaosan seinäfreskotkin olisi vielä mahdollista pelastaa. Maalausten restaurointia ei kuitenkaan aloitettu, mutta kryptan koristelu saatiin viimein aikaiseksi 1917, jolloin keskusteltiin myös lasimaalauksista. Samassa yhteydessä Gallen-Kallela suunnitteli uuden ulko-oven, joka toteutettiin myöhemmin 1930-luvulla.


title: Juseliuksen mausoleumi

text: 1920-luvulle tultaessa seinämaalaukset olivat vahingoittuneet jo niin pahoin, että ainoastaan katossa ja kryptassa olevat maalaukset sekä paratiisia esittävä fresko olivat näkyvissä. Kun Jusélius ei päässyt Gallen-Kallelan kanssa sopimukseen niiden korjaamisesta, tilasi hän vuonna 1923 kuvanveistäjä Emil Cedercreutzilta pronssireliefejä, joilla oli tarkoitus peittää seinämaalaukset sekä vielä paljaana olleet seinäpinnat. Hänen tehtäväkseen annettiin myös uuden ulko-oven, Juséliuksen kolmen edesmenneen puolison sarkofagien sekä niitä varten mausoleumin taakse tulevan laajennusosan suunnittelu. Cedercreutz työskenteli Harjavallassa sijaitsevassa ateljeessaan, jossa Jusélius ystävineen vieraili usein seuraamassa työn edistymistä. Syksyllä 1925 mausoleumiin vaihdettiin kupariovet, joissa oli kuusi Cedercreutzin suunnittelemaa ihmisen vaiheita kuvaavaa reliefiä. Ennen Juséliuksen kuolemaa helmikuussa 1930 Cedercreutz sai valmiiksi noin puolet sisätiloihin tulevista veistoksista. Paikoilleen ehdittiin asentamaan keskigallerian freskot peittänyt kuuden pronssireliefin sarja, eteishuoneen maalausten päälle asetetut suurikokoiset reliefit sekä etuosan ulokkeelle sijoitettu enkeli. Vuosikymmenen lopulla vahvistettiin myös rakennuksen liian heikoksi osoittautunutta perustusta.


title: Juseliuksen mausoleumi

text: F. A. Jusélius kuoli helmikuussa 1930, jonka jälkeen mausoleumi siirtyi hänen perustamansa säätiön hoitoon. Sigrid Juséliuksen säätiö käynnisti mausoleumin vaatimat korjaustyöt syksyllä 1931. Mausoleumi päätettiin korjata alkuperäiseen asuunsa, jonka vuoksi kaikki Cedercreutzin työt ulko-ovea lukuunottamatta poistettiin. Työt keskeytyivät, kun mausoleumia ympäröinyt väliaikainen suojarakennus syttyi palamaan puolenyön jälkeen 4. joulukuuta 1931. Lämmityskamiina oli sytyttänyt puisen rakennelman, josta liekit levisivät mausoleumin sisällä olleisiin rakennustelineisiin ja vieressä sijanneisiin varastosuojiin. Jäljelle jäi ainoastaan vaurioitunut torni ja mustuneet seinät. Freskojen kärsimiä tuhoja lisäsi vielä palokunnan pumppaama sammutusvesi.


title: Juseliuksen mausoleumi

text: Päätös korjaustöiden jatkamisesta tehtiin nopeasti jo joulukuun lopussa. Säätiö otti yhteyttä Jorma Gallen-Kallelaan, jonka kanssa tehtiin kesällä 1933 sopimus freskojen uudelleenmaalaamisesta. Työt käynnistyvät arkkitehti Torkel Nordmanin johdolla samana syksynä, ja kahden vuoden kuluttua mausoleumi oli korjattu alkuperäiseen asuunsa. Rakennuksen julkisivu päällystettiin Ruotsista hankituilla hiekkakivilaatoilla, ja tulipalossa vaurioitunut ulko-ovi vaihdettiin Alpo Sailon valmistamaan pronssiseen parioveen, jonka hän teki Akseli Gallen-Kallelan 1917 valmistaman pienoismallin mukaan. Lisäksi mausoleumin sisätiloihin tuli uusia lasimaalauksia ja mosaiikkeja. Jorma Gallen-Kallela toteutti isänsä maalausten uusinnot irtofreskoina, jotka hän maalasi Lallukan taiteilijakodissa sijainneessa ateljeessaan Helsingissä. Gallen-Kallela sai työnsä päätökseen kesäkuussa 1939. Kattofreskojen uudelleenmaalauksen tekivät vuonna 1938 taiteilijat Oskari Niemi ja Paavo Leinonen Jorma Gallen-Kallelan vastatessa niiden viimeistelystä.


title: Juseliuksen mausoleumi

text: Mausoleumi vihittiin uudelleen käyttöön 13. kesäkuuta 1941, jolloin F. A. Juséliuksen syntymästä tuli kuluneeksi 86 vuotta. Juhlallisuuksissa oli läsnä lukuisia tiedemaailman edustaja, kuten professorit Onni Okkonen, Yrjö Hirn, Rolf Pipping, Hjalmar Granfelt ja Fredrik Saltzman. Pääpuhujana toiminut professori Hirn korosti erityisesti talvisodassa kaatuneen Jorma Gallen-Kallelan ansioita mausoleumn alkuperäisen hengen säilyttämisessä.


title: Juseliuksen mausoleumi

text: "Tuonelan joella" -fresko vaurioitui marraskuussa 1973 tehdyn murron yhteydessä. Varkaat olivat rikkoneet suojalasin ja yrittäneet irroittaa maalausta, jolloin se oli naarmuuntunut useasta paikasta. Julkisivuun 1930-luvulla vaihdetuissa hiekkakivilaatoissa on myös ilmennyt ongelmia, kun ne ovat vuosikymmenten kuluessa haurastuneet ja mustuneet. Vuonna 1987 ulkoseinät puhdistettiin ja kivien saumaukset uusittiin. Samalla selvitettiin mitkä jäkälä- tai levälajit ovat pesiytyneet hiekkakiveen ja aiheuttaneet sen tummumisen.


title: Juseliuksen mausoleumi

text: Sigrid ja F. A. Juséliuksen sarkofageista järjestettiin suunnittelukilpailu vuonna 1933. Voittajaksi selvisi arkkitehti Jarl Eklund, jonka ehdotukset toteutti kuvanveistäjä Gunnar Finne. Sigridin italialaisesta marmorista veistetyn sarkofagin valmisti helsinkiläinen Kiviveistämö Forsman ja tinasta tehdyn F. A. Juseliuksen sargofagin muotoilija Paavo Tynellin johtama Taito Oy. Ne sijoitettiin paikoilleen vasta kun mausoleumi vihittiin restauroinnin jälkeen käyttöön vuonna 1941. Sigridin balsamoitu ruumis on asetettu sinkkiarkussa sargofagiin, jonka kanteen on kirjoitettu hänen etunimensä. Sen reunojen muoto jäljittelee Sigridin lempikukan päivänkakkaran terälehtiä. Kannen päällä on myös alusta saakka pidetty pientä maljakollista päivänkakkaroita. Valkonen sargofagi lepää hautaholvin keskellä mustalla Luvian graniitista tehdyllä jalustalla.


title: Juseliuksen mausoleumi

text: Sisätilojen koristemaalaukset käsittävät keskigallerian kahdeksan seinäfreskoa ja kupolin freskot, kuorihuoneen katto- ja seinämaalaukset sekä kryptan seinien koristemaalaukset. Keskihuoneen seiniä kiertävän kuuden freskon sarjaa pidetään yhtenä Gallen-Kallelan merkittävimmistä töistä. Tunnetuimmat maalaukset ovat pääsisäänkäynnin oikealla puolella sijaitsevat "Kevät", "Rakennus" ja "Tuonelan joella", joiden harjoitelmia on nähtävillä Ateneumin taidemuseon kokoelmissa. Gallen-Kallela kertoi kuvanneensa niissä ”Suomen kansan kulkua elämän harjua pitkin Tuonelan syliin”. Jokaisessa freskossa esiintyy suomalainen talonpoika elämänsä eri vaiheissa ja kaikissa on mukana myös Kuolemaa symboloiva hahmo.


title: Juseliuksen mausoleumi

text: "Kevät" kuvaa lapsuutta ja nuoruutta. Sen keskellä on varsijousella taivaalle tähtäävä nuori mies, jota kaksi lasta seuraa lumoutuneena. Maalauksen toisessa laidassa on mustaan mekkoon pukeutunut nuori nainen, joka katsoo vakavana toiseen suuntaan. Taustalla on Sääksmäeltä innoituksensa saanut järvimaisema. Aikuisuutta kuvaavan "Rakennus"-freskon aiheena on tuvan rakentaminen. Keskellä on hirsitalon runkoa työstävä perheenisä, jonka vasemmalla puolella äiti imettää poikaansa. Hirsirakennelman takana on puuta kairaava Kuolema isoisän hahmossa. "Tuonelan joella" -maalauksessa Gallen-Kallela kuvasi Tuonelan virran rannalla kuolemaa odottavia ihmisiä. Taustalla on tummassa vedessä uiva verenpunainen tuonelan joutsen, joka esiintyy jo aikaisemmin hänen maalauksessaan "Lemminkäisen äiti". Gallen-Kallela maalasi freskoon myös itsensä muurauslasta kädessään, mikä on viittaus hänen vapaamuurariaatteeseensa. Muita ihmishahmoja ovat muun muassa vanha mies, metsään kadottamaansa tyttöään itkevä mummo ja tuberkuloosia sairastava nuori nainen. Lisäksi taustalla erottuvat Pekka Halosen kasvot.


title: Juseliuksen mausoleumi

text: Sisäänkäynnin vasemmalle puolelle Gallen-Kallela maalasi freskot "Hävitys", "Syksy" ja "Talvi", joissa kuvataan luonnon kiertokulkua. "Talven" maisema on Ruovedeltä, jossa Gallen-Kallelalla oli erämaa-ateljee, "Syksy" esittää synkkää merimaisemaa ja rannalle pystetettyjä ristejä, ja "Hävitys" sai ideansa vuonna 1902 Martiniquen saarella tapahtuneesta Mont Peléen tulivuorenpurkauksesta. Gallen-Kallela oli itse hieman aiemmin vieraillut Italiassa Vesuviuksen kraatterilla.


title: Juseliuksen mausoleumi

text: Keskigallerian oviaukkojen yläpuolella ovat suurikokoiset freskot "Kosmos" ja "Paratiisi". "Kosmos" esittää aikakautensa käsitystä maailmankaikkeudesta. Maalauksen kaksitoista urkupilliä symboloivat avaruuden sfäärien soittoa. "Paratiisi" kuvaa pohjoista kevätmaisemaa, jonka halki kulkee paratiisin portille johtava polku. Sen luona on kaksi valkoasuista hahmoa, jotka ilmeisesti esittävät Sigrid Juséliusta ja Impi Marjatta Gallen-Kallelaa. Kupoli on koristeltu puu- ja kasviaiheisilla maalauksilla. Sen keskelle on maalattu aurinko ja holveihin kahdeksan suomalaista puulajia sekä kahdeksan pienempää kasvia. Kuolemaa symboloivat mäntyä hakkaava palokärki ja puun juuristossa makaava pääkallo. Mausoleumin takaosassa sijaitsevaa pientä kuorihuonetta koristaa seiniin ja kattoon maalattu elämänpuu. Kryptan seinillä on kuusi vapaamuurarien käyttämää symbolia; neliö, hakaristi, ankh-risti, Daavidin tähti, pääkallo ja pyöräristi. Maalaustyö suoritettiin vuosina 1916–1918. Aluksi Gallen-Kallela maalasi seinille meren aaltoja kuvaavia viivoja sekä päiivänkakaroita, jotka eivät kuitenkaan miellyttäneet Juséliusta, ja niin ne hakattiin pois.


title: Juseliuksen mausoleumi

text: Pekka Halonen maalasi eteishuoneen seiniin freskot "Kirkkomiehiä" ja "Kivityömiehiä", jotka tuhoutuivat Gallen-Kallelan töiden tavoin, mutta niitä ei enää uusittu. 1930-luvun restauroinnin yhteydessä eteishallin seiniin valmistuivat arkkitehti Runar Finnilän suunnittelemat marmoriset inkrustaatiot. Lattiassa sisäoven molemmin puolin on Italiassa tehty kultamosaiikki, jonka suunnitteli taiteilija Germund Paaer. Keskihuoneeseen johtavan sisäoven yläpuolella on Sigridille omistettu latinankielinen muistokirjoitus "”Dormitioni filiae dulcissimae Sigridis quae rapta est mundo aetatis suae anno XII. Pater sene fecit”" eli suomeksi ”Suloisen tyttärensä Sigridin, joka riistettiin elämästä kahdennellatoista ikävuodella, lepopaikaksi pystytti hänen isänsä.”


title: Juseliuksen mausoleumi

text: Keskigallerian puolella sisäänkäynnin yläpuoleisessa kolmiossa on latinankielinen toinen lause "”Refrigera illos in loco viridi super aquas refectionis in paradiso deliciarum”" eli ”Virvoita heitä vihreässä paikassa, uudistusten vetten vierellä, paratiisin ihanuudessa.” Teksti viittaa oven yläpuolella olevaan freskoon "Paratiisi". Lattiassa olevaa aukkoa ympäröivä Gallen-Kallelan suunnittelema kaide on valmistettu italialaisesta marmorista. Sen jokainen koristekuvio on erilainen.


title: Juseliuksen mausoleumi

text:
Mausoleumin lasimaalauksia ei Gallen-Kallelan ja Juséliuksen kiistojen vuoksi toteutettu rakennusvaiheessa, vaan Gallen-Kallela luonnosteli ne vasta vuosina 1916–1918. Stenbäckin alkuperäisen teeman sijasta suunnitelma käsitti geometrisia kuvioita ja kukkaornamentiikkaa. Gallen-Kallelan tarkoituksena oli tehdä jokaiseen ikkunaan erilainen mutta toisten kanssa yhteensopiva koristelu. Lopulta ikkunoihin tehtiin tulipalon jälkeisessä restaurointivaiheessa ainoastaan päivänvaloa himmentävä lasimaalaus, jonka suunnitteli Bruno Tuukkanen.
Mausoleumin alkuperäiset ulko-ovet oli päällystetty leikkauksilla koristetuilla kuparilevyillä. Vuonna 1925 ne vaihdettiin Emil Cedercreutzin suunnittelemiin kuparista pakotettuihin oviin, jotka valmisti porilaisen Iisak Sahan kultasepänliike. Cedercreutzin ovien vaurioiduttua tulipalossa, tilalle vaihdettiin Alpo Sailon vuonna 1934 valmistamat ovet, jotka hän teki Gallen-Kallelan 1917 suunnitteleman pienoismallin mukaan. Pronssisten pariovien kalevalaisina kuva-aiheina ovat kaste ja kuolema. Vasemmassa ovessa on ylimpänä syntymää symboloiva tähti, jonka alapuolella ovat kastetilaisuutta kuvaava aihe "Virokannas kastaa Jeesus-lapsen" sekä palava kynttilä ja elämän aallokko. Oikeassa ovessa on ylimpänä risti alapuolellaan kuolemaa esittävä "Lemminkäinen ja hänen äitinsä Tuonelan joella" sekä sammunut kynttilä ja tyyntynyt aallokko. Lemminkäisen mallina oli itsemurhan tehneen Bobi Sivénin kuolinnaamio, jonka Sailo oli valmistanut vuonna 1921. Lemminkäisen äidin mallina oli hänen puolisonsa Nina Sailo.