title: Richard Strauss

text: Strauss pyrki koko elämänsä ajan nostamaan ammattikuntansa arvostusta. Hänen mielestään säveltäjälle kuului maksaa yhtä hyvä palkkio kuin kenelle tahansa vaativan työn tekijälle. Hän myös pyrki vahvistamaan säveltäjien tekijänoikeuksia ja oli mukana perustamassa säveltäjien etuja ajavaa tekijänoikeusjärjestöä GEMA:ta.


title: Richard Strauss

text: Straussin oma toimeentulo oli suhteellisen hyvin turvattu, sillä hänen äitinsä Josephine oli varakkaasta suvusta. Lisäksi hän kuului Saksan parhaiten ansaitseviin säveltäjiin. Niinpä Straussin vaatimukset säveltäjien palkkioiden nostamisesta tulkittiin usein pahantahtoisesti ahneudeksi.


title: Richard Strauss

text: Tulkintoihin tarjosi ainesta myös Straussin käytös kansallissosialistien valtakaudella 1933–1945. Joseph Goebbels nimitti Straussin vuonna 1933 Kansanvalistus- ja propagandaministeriön musiikkiosaston Reichsmusikkammerin johtoon. Strauss ei ollut tuollaista tehtävää mitenkään erityisesti tavoitellut, mutta ei toisaalta torjunutkaan sitä. Tätä on myöhemmin haluttu tulkita yhteistyöksi kansallissosialistien kanssa. Lisäksi tiedetään, että Straussin ystäväpiiriin kuului monia aktiivisia kansallissosialisteja. Mutta toisaalta tiedetään myös, että Strauss oli jokseenkin epäpoliittinen ihminen, joka päiväkirjoissaan ja kirjeissään osoitti halveksuntansa kansallissosialismia kohtaan. Natsien kulttuuripoliitikasta hän kirjoitti: ""Uskoisitko, että minua ikinä toimissani ohjaisi ajatus siitä, että olen "saksalainen"? Luuletko, että Mozart tiedosti "arjalaisuutensa" säveltäessään? Minulle on olemassa vain kahdenlaisia ihmisiä: lahjakkaita ja lahjattomia.""


title: Richard Strauss

text: Straussilla ei ollut antisemitistisiä asenteita. Hänen miniänsä Alice oli juutalaista sukua, joten kansallissosialistinen rotuoppi määritteli Straussin lapsenlapset juutalaisiksi. Toinen todiste Straussin puolesta on, että hän ei suostunut poistamaan oopperansa "Die Schweigsame Frau" esitteistä ja mainosjulisteista juutalaisen libretistin Stefan Zweigin nimeä, vaikka viranomaiset niin vaativat. Tämä tulkittiin juutalaismyönteiseksi provokaatioksi, ja niinpä Strauss erotettiin Reichsmusikkammerin johtajan tehtävästä. Straussille ei ollut enää käyttöä kansallissosialistisessa kulttuuripolitiikassa ja propagandassa. Hän johti Reichsmusikkammeria vuoteen 1935, jolloin puolueen pääideologi Alfred Rosenberg vaikutti siihen, että hän joutui eroamaan, ja hänen seuraajansa oli Peter Raabe vuodesta 1935. Erottamisen syyn taustalla oli myös Alfred Rosenbergin ja Joseph Goebbelsin valtataistalu.


title: Richard Strauss

text: Strauss oli sikäli poikkeuksellinen säveltäjä, että hän ei kokenut työssään mitään suurta luomisen tuskaa. Hän sävelsi nopeasti ja vaivattomasti. Häntä harmitti se, että toisinaan oopperoiden librettojen valmistuminen kesti pitkään ja hän joutui odottamaan musiikillisten ideoidensa toteuttamista.


title: Richard Strauss

text: Straussin mieluisinta ajanvietettä oli kortinpeluu ja vuoristossa vaeltelu. Kaiken kaikkiaan hänen elämänsä oli varakkaan baijerilaisen porvarin elämää, turvallista ja tasapainoista. Poikkeuksen muodostaa tosin toisen maailmansodan aika, jolloin hän joutui olemaan huolissaan perheensä ja ystäviensä turvallisuudesta.


title: Richard Strauss

text: Strauss avioitui vuonna 1894 laulajatar Pauline de Ahnan (1863–1950) kanssa. Ahna oli tunnettu kiivaasta luonteestaan, ja hän piti miehelleen kovaa kuria. Avioliitto oli kuitenkin onnellinen, ja se kesti aina Richardin kuolemaan asti. Ahnan luonne toimi jopa tärkeänä inspiraation lähteenä Richardille, varsinkin teoksissa "Ein Heldenleben" ja "Sinfonia Domestica". Avioliitosta syntyi vuonna 1897 poika Franz.


title: Richard Strauss

text: Strauss asui vuodesta 1908 Garmisch-Partenkirchenissä, jonne hän oli rakennuttanut suurehkon talon oopperasta "Salome" saamillaan tuloilla. Kapellimestarin työ vei häntä kuitenkin matkoille ympäri Eurooppaa ja Amerikkaa. Erityisen tärkeitä kaupunkeja Straussin uralla olivat Berliini, Dresden ja Wien. Synnyinkaupungissaan Münchenissä hän sen sijaan ei viihtynyt.


title: Richard Strauss

text: Strauss kuoli 8. syyskuuta 1949 Garmisch-Partenkirchenissä 85 vuoden ikäisenä. Hänen teoksensa kuuluvat yhä orkesterien ja oopperatalojen vakio-ohjelmistoon ympäri maailmaa.


title: Sergei Prokofjev

text: Sergei Sergejevitš Prokofjev (; 27. huhtikuuta 1891 Sontsovka, Jekaterinoslavin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 5. maaliskuuta 1953 Moskova, Neuvostoliitto) oli venäläinen säveltäjä. Hän on tunnettu omintakeisesta tyylistään: teoksissa on samanaikaisesti muun muassa klassisia, runollisia, ironisia ja humoristisia piirteitä.


title: Sergei Prokofjev

text: Prokofjev syntyi vuonna 1891 pienessä kylässä nykyisen Ukrainan alueella. Hänen äitinsä oli harrastelijapianisti, joka antoi pojalle nelivuotiaana ensimmäiset pianotunnit. Perheen ainoa lapsi oppi nopeasti musiikkia ja kiinnostui säveltämisestäkin varhain. Prokofjev opiskeli Pietarin konservatoriossa sävellystä, pianonsoittoa ja orkesterinjohtoa. Sävellysdiplomin hän suoritti vuonna 1909, pianistidiplomin 1914 soittamalla tutkinnossa ensimmäisen pianokonserttonsa.


title: Sergei Prokofjev

text: Prokofjev muutti vuonna 1918 Yhdysvaltoihin ja palasi Neuvostoliittoon vuonna 1936. Yhdysvalloissa vietettyjen vuosien jälkeen Prokofjevin tyyli muuttui klassis-romanttiseen, lyyriseen suuntaan, mihin vaikutti Neuvostoliitossa vallalla ollut sosialistinen realismi.


title: Sergei Prokofjev

text: Prokofjev oli elämänsä aikana kahdesti naimisissa. Hän meni vuonna 1923 naimisiin espanjalaisen laulajan Lina Lluberanin kanssa. Suhde päättyi 1940-luvun aikana, ja vuodesta 1948 kuolemaansa säveltäjä oli naimisissa Mira Mendelsonin kanssa. Mira Mendelson kuoli 1968 ja Lina Lontoossa vuonna 1989. Hänellä oli ainakin kaksi poikaa, Sviatoslav ja Oleg.


title: Sergei Prokofjev

text: Prokofjev kärsi tammikuussa 1945 sydäninfarktin, jonka seurauksena hän putosi portaista ja sai pysyviä vammoja pään alueelle. Hän menehtyi aivoverenvuotoon 5. maaliskuuta 1953. Prokofjev kuoli samana päivänä kuin Josif Stalin, jonka politiikka oli rajoittanut monien neuvostoliittolaisten säveltäjien ilmaisunvapautta ja jolta Prokofjev oli saanut useita Stalinin palkintoja.


title: Sergei Prokofjev

text: Säveltäjän provosoiva tyyli herätti uran alkuvaiheessa sensaation. Ironia on kuitenkin vain osa hänen musiikkiaan. Klassisten piirteiden kunnioittaminen näkyy vahvasti hänen teoksissaan. Rytmit ovat loogisia, eivätkä tahtimerkinnät juurikaan vaihtele keskellä kappaleita. Säveltäjän melodiat ovat klassisen lyyrisiä, mutta sisältävät omintakeisia käänteitä. Persoonallinen piirre Prokofjevin musiikissa on hänen tapansa moduloida ja vaihtaa etumerkintää usein. Harmoniat ovat useimmiten tonaalisia, mutta sisältävät välillä runsaasti kromatiikkaa.


title: Sergei Prokofjev

text: Prokofjevin suosituimpiin teoksiin kuuluu säveltäjän kirjoittaman lastensadun pohjalle sävelletty teos "Pekka ja susi", joka on sävelletty kertojalle sekä orkesterille. Muista teoksista arvostetuimpia ovat ensimmäinen sekä varsinkin viides sinfonia, kolmas pianokonsertto ja useat pianosonaatit.


title: Sergei Prokofjev

text: Prokofjev sävelsi ensimmäisen jousikvartettonsa h-mollissa (op. 50) Yhdysvaltain kongressin kirjaston tilauksesta vuosina 1930–1931.


title: Sergei Prokofjev

text: Prokofjev on säveltänyt myös oman balettiversionsa "Romeosta ja Juliasta". Balettia on esitetty sekä Suomen Kansallisbaletissa että vierailuesityksenä Savonlinnan oopperajuhlilla. Prokofjevin tuotantoon kuuluu yhteensä yhdeksän balettia, joista "Tuhkimo" kuuluu säveltäjän kuuluisimpien ja melodisimpien teosten joukkoon.


title: Sergei Prokofjev

text: David Pownallin näytelmä "Mestariluokka" kuvaa säveltäjiä Prokofjev ja Dmitri Šostakovitš Stalinin inkvisitiossa vuonna 1948. Syytösten esittämisessä Stalinia avustaa Andrei Ždanov. Näytelmässä diktaattori vaatii, että taiteilijat säveltävät puolueen linjan mukaista musiikkia, ja syyttää heidän aikaisempia teoksiaan kansanvastaisiksi.


title: Alban Berg

text: Alban Maria Johannes Berg (9. helmikuuta 1885 – 24. joulukuuta 1935) oli itävaltalainen taidemusiikin säveltäjä. Hän kuului niin sanottuun toiseen Wienin koulukuntaan, johon kuuluivat Bergin lisäksi tärkeimpinä jäseninä Arnold Schönberg sekä Anton Webern.


title: Alban Berg

text: Alban Berg syntyi Wienissä 9. helmikuuta 1885 keskiluokkaiseen perheeseen. Nuorempana häntä kiinnosti enemmänkin kirjallisuus, mutta 15-vuotiaana Berg alkoi säveltää, ilman mitään muodollista koulutusta. Tultuaan ylioppilaaksi vuonna 1904 hän oli jo ehtinyt säveltää noin kahdeksankymmentä laulua.


title: Alban Berg

text: Bergin veli Charly oli näyttänyt tämän lauluja Schönbergille syksyllä 1904. Schönberg havaitsi välittömästi Bergin lahjakkuuden ja kutsuikin hänet oppilaakseen. Schönbergistä tuli Bergin ainut musiikinopettaja. Lisäksi Berg tutustui Schönbergin muihin oppilaisiin, joista Anton Webern tuli Bergille tärkeäksi ystäväksi. Opintojensa alkupuolella Berg sävelsi lauluja, joita hän julkaisi myöhemmin. Pianosonaatti (op. 1) valmistui vuonna 1908, jousikvartetto vuonna 1910. Schönbergin sävellysopissa vietetyt kuutisen vuotta olivat ohi.


title: Alban Berg

text: Vuonna 1911 Berg meni naimisiin itävaltalaisen upseerin tyttären Helene Nahowskin kanssa. Samalla hän tutustui Wienin taiteilijapiireihin, omaksui edistyksellisen asenteen ja kritisoi Wienin konservatiivista ilmapiiriä. Vuonna 1912 valmistui laulusarja "Altenberg-laulut". Se sai osittaisen kantaesityksen maaliskuussa 1913 Wienissä pidetyssä konsertissa, jossa esitettiin Schönbergin ja hänen oppilaidensa sävellyksiä. Konsertti oli skandaali, se jouduttiin keskeyttämään ja poliiseja tarvittiin rauhoittamaan yleisöä.


title: Alban Berg

text: Berg näki vuonna 1914 Georg Büchnerin näytelmän "Woyzeck", joka vaikutti häneen syvästi. Berg alkoikin heti luonnostella oopperaa, josta oli tuleva hänen läpimurtoteoksena. Armeijaan kutsu vuonna 1915 ja teoksen "Drei Orchesterstücke" viimeistely veivät kuitenkin hänen aikaansa oopperalta. Berg joutui palvelemaan sodan loppuun saakka ja pystyi vasta sen jälkeen paneutumaan oopperaan toden teolla. Ooppera "Wozzeck" valmistui lopulta vuonna 1922, jolloin Berg sai orkestroinnin päätökseen.


title: Alban Berg

text: Wozzeckin alkutaival oli kivinen: mikään oopperataloista ei halunnut ottaa teosta esitettäväksi. Kuitenkin kesällä 1924 Bergin sarja "Drei Bruchstücke aus ’Wozzeck’" (Kolme fragmenttia ’Wozzeckista’) esitettiin Frankfurtissa ja Berliinin valtionoopperan taiteellinen johtaja Erich Kleiber kiinnostui oopperasta. Myöhemmin hän kuuli Wozzeckin pianoversiona ja päätti esittää teoksen. Ensi-iltansa Wozzeck sai Berliinissä joulukuussa 1925.


title: Alban Berg

text: Berg alkoi etsiä uutta librettoa pian Wozzeckin jälkeen. Ooppera "Lulun" sävellystyö alkoi vuonna 1928 (vaikkakin "Der Wein" -konserttiaaria tilaustyönä keskeyttikin sävellysprosessin), ja luonnospartituuri valmistui vuonna 1935. Orkestrointi jäi Bergiltä kesken. Oopperasta muokattu viisiosainen sarja sai kuitenkin menestyksen, mutta Bergin kuoltua hänen leskensä Helene kielsi teoksen täydentämisen. Teoksen kokonainen kolminäytöksinen versio sai ensi-iltansa vasta vuonna 1979 (Pariisissa, Pierre Boulezin johtamana) Bergin lesken kuoleman jälkeen: säveltäjä Friedrich Cerha oli salaa orkestroinut teoksen vielä Helenen eläessä.


title: Alban Berg

text: 1930-luvun alkupuoli oli Bergille raskasta aikaa: kansallissosialistien noustua valtaan 1933 hänen musiikkinsa tuomittiin rappiotaiteeksi huolimatta siitä, että hän ei ollut juutalainen. Myös Itävallassa suhtautuminen Bergiin ja hänen musiikkiinsa oli kylmäkiskoista. Berg sai kuitenkin amerikkalaiselta Louis Krasnerilta sävellystilauksen viulukonsertosta alkuvuodesta 1935, jolloin hän vielä viimeisteli "Lulua". Ooppera saikin siirtyä sivuun, kun Bergin perheystävän Alma Mahlerin ja Walter Gropiuksen 18-vuotias tytär Manon Gropius kuoli äkillisesti polioon. Berg järkyttyi tapahtuneesta, sävelsi viulukonserton ja omisti sen muistoteokseksi Manonille. Teos tunnetaan lisänimellä "erään enkelin muistolle". Myöhemmin löytyneiden papereiden perusteella konsertto liittyy hänen salarakkaaseensa eikä perheystävän kuolemaan.


title: Alban Berg

text: Loppukesästä 1935 Berg sai ampiaisenpiston, josta syntyi tulehduskierre. Jouluaattona 1935 pahaksi edennyt tulehdus äityi verenmyrkytykseksi, joka päätyi kohtalokkaaksi – Berg kuoli aattoaamulla vain 50-vuotiaana. Viulukonsertosta tuli myös hänen muistoteoksensa.


title: Alban Berg

text: Berg aloitti myöhäisromantikkona, mutta tutustuttuaan Schönbergiin alkoi kehittää sävelkieltään yhä atonaalisempaan suuntaan. Lopulta hänkin siirtyi käyttämään 12-säveljärjestelmää. Berg säilytti silti tuotannossaan tonaalisuuden ja atonaalisuuden jännitteen: häntä voidaan myös kutsua myöhäisromanttiseksi säveltäjäksi. Bergillä oli tapana käyttää 12-sävelrivejä, joista saattoi tarvittaessa muodostaa myös perinteisiä kolmisointuja.


title: Alban Berg

text: Ekspressionistisen ilmaisun lisäksi Bergin musiikkia leimaa vahva draaman taju. Bergin sävellyksissä muotoajattelu on myös vahvasti läsnä, esimerkiksi ooppera "Wozzeck" on täynnä klassisia muotoja: sinfonioita, inventioita, passacaglioita. Bergin suhtautuminen 12-säveljärjestelmään (dodekafonisuus) oli vapaampi kuin Schönbergillä ja Webernillä – hänen asennettaan sävellystekniikkaan voitaisiin kutsua käytännölliseksi.


title: Alban Berg

text: Bergin tuotanto on melko pieni, mutta siitä huolimatta hän on noussut suureen kuuluisuuteen. Bergin aikuisiän sävellykset ovat kauttaaltaan korkeatasoisia.


title: Hat cheo

text: Hát chèo on eräs vietnamilaisen kansanmusiikin tyylilaji. Se on eräänlaista satiirista teatterimusiikkia, jota ovat perinteisesti esittäneet talonpojat. Hat cheota normaalisti esittävät ulkoilmassa puoliamatöörimäiset kiertelevät teatteriryhmät esimerkiksi kylän torilla tai julkisen rakennuksen pihassa, tosin nykyään myös ammattilaisnäyttelijät ovat tehneet sisätiloissa hat cheo -teatteria.


title: Hat cheo

text: Hat cheo syntyi 1100-luvulla ja nykymuodossaan sitä on esitetty 1500-luvulta. Commedia dell'arten tavoin hat cheossa on havaittavissa satiirisessa muodossa esitettyä kritiikkiä vallitsevaa yhteiskuntajärjestelmää kohtaan.


title: Gioachino Rossini

text: Gioachino (myös Gioacchino) Antonio Rossini (29. helmikuuta 1792 Pesaro, Italia – 13. marraskuuta 1868 Pariisi, Ranska) oli italialainen säveltäjä. Hänet muistetaan erityisesti taitavana oopperoiden säveltäjänä. Rossini sävelsi ensimmäisen oopperansa 18-vuotiaana (1810). Rossinin tuotteliainta aikaa olivat vuodet 1815–1823. Hän sävelsi viimeisen oopperansa, "Wilhelm Tellin" (Guillaume Tell), vuonna 1829. Sen jälkeen hän sävelsi vielä muun muassa kirkkomusiikkia. Rossini oli 1800-luvun ensimmäisen puoliskon johtava italialainen oopperasäveltäjä ja vaikutti merkittävästi oopperamusiikin kehitykseen.


title: Gioachino Rossini

text: Rossini syntyi musikaaliseen perheeseen Pesarossa, Adrianmeren rannikolla. Hänen isänsä soitti trumpettia ja käyrätorvea ja työskenteli teurastamojen tarkastajana. Äiti puolestaan oli laulaja. Vanhempien johdolla Gioacchinon musiikkiharrastus alkoi varhain ja jo kuusivuotiaana hän soitti triangelia isänsä yhtyeessä.


title: Gioachino Rossini

text: Rossinin isä kannatti ranskalaisia ja toivotti Napoleonin joukot tervetulleeksi niiden saapuessa Pohjois-Italiaan. Vuonna 1796 tämä muodostui ongelmaksi, kun Itävalta palautti vanhan hallinnon. Isä sai vankilatuomion ja äiti vei nuoren Gioacchinon Bolognaan, jossa hän ansaitsi leipänsä laulajana eri teattereissa. Tänä aikana Gioacchino oli usein vanhan isoäitinsä hoivissa, joka ei kyennyt pitämään pojalle kuria. Lopulta vanhemmat tapasivat Bolognassa uudestaan.


title: Gioachino Rossini

text: Rossini asui Bolognassa erään teurastajan hoivissa samalla kun hänen isänsä soitti trumpettia teatteriyhtyeissä ja äitinsä lauloi. Hän oli kolme vuotta herra Prinettin opetuksessa, opetellen cembalonsoittoa. Viinanmyynnillä itsensä elättänyt Prinetti soitti cembaloa vain kahdella sormella ja välillä nukahti seisaaltaan, joten kriittinen nuori oppilas ei kyennyt suhtautumaan tähän vakavasti.


title: Gioachino Rossini

text: Angelo Tesei oli hänen seuraava opettajansa, ja tämän luona Rossini oppi lukemaan musiikkia, säestämään pianolla ja laulamaan. Kymmenen vuoden iässä hän lauloi kirkkokuorossa soolo-osuuksia. Kolmetoistavuotiaana, vuonna 1805, hän lauloi paikallisessa teatterissa näytelmässä "Camilla" – tämä oli oleva hänen ainoa julkinen esiintyminen laulajana. Rossini oppi myös isänsä tavoin soittamaan trumpettia.


title: Gioachino Rossini

text: Vuonna 1807 nuori säveltäjänalku hyväksyttiin isä P. S. Mattein tunneille opiskelemaan kontrapunktia ja hieman sen jälkeen Bolognan konservatorioon Cavedagnin sellotunneille. Rossini kehittyi nopeasti sellonsoitossa, mutta Mattein konservatiiviset näkemykset kontrapunktista ohjasivat häntä ajattelemaan sävellystyöstä vapaammin. Rossinin taitoa orkestroinnin saralla on pidetty tuloksena hänen työstään Haydnin ja Mozartin kvartettojen ja sinfonioiden sovittamisesta. Mozartin musiikille omistautumisensa vuoksi hänet tunnettiinkin Bolognassa lempinimellä "Il Tedeschino" (’pikku saksalainen t. saksankielinen’).


title: Gioachino Rossini

text: Vuonna 1808 Rossinille myönnettiin Bolognan konservatorion palkinto kantaatistaan "Il pianto d'Armonia sulla morte di Orfeo" ja kaksi vuotta myöhemmin, 18-vuotiaana, hänen ensimmäinen oopperansa "La Cambiale di Matrimonio" sai kantaesityksensä Venetsiassa. Vuosina 1810–1813 Rossini tuotti useita oopperoita Venetsiassa, Milanossa, Ferrarassa ja Roomassa mutta kaikki muuttui 1813 hänen kymmenennen oopperansa "Tancredin" ja sen hurjan suosion myötä. Jotkut melodiat oopperasta nousivat niin suosituiksi, että niitä lauloivat niin gondoljeerit Venetsiassa kuin yleisöt oikeussaleissa.


title: Gioachino Rossini

text: Seuraavien vuosien aikana Rossini jatkoi oopperoiden säveltämistä Venetsiassa ja Milanossa, mutta varsinkin joidenkin näistä vastaanotto ei tyydyttänyt Rossinia – "Italialainen Algeriassa" oli kuitenkin hyvin suosittu. Vuonna 1815 hän vetäytyi kotiinsa Bolognaan. Napolilainen impressaari Barbaja lähestyi häntä ja tarjosi sopimusta, jonka mukaan Rossini tulisi Napoliin kehittämään paikallisten teattereiden, San Carlon ja del Fondon, musiikillista suuntaa säveltämällä niille kummallekin oopperan vuodessa.


title: Gioachino Rossini

text: Muutamat vanhemmat napolilaiset säveltäjät kuten Zingarelli ja Paisiello eivät katsoneet nuoren säveltäjän nousevaa tähteä hyvällä, mutta heidän täytyi niellä kiukkunsa kun ooppera Elisabetta regina d'Inghilterra ensiesitettiin hovissa. Pääosan lauloi uransa huipulla ollut sopraano Isabella Colbran, Rossinin tuleva vaimo. "Elisabetta" oli ensimmäinen ooppera, missä säveltäjä korvasi recitativo seccon jousikvarteton säestämällä resitatiivilla sekä kirjoitti ornamentaatiot itse sen sijaan, että olisi jättänyt ne laulajien päätettäviksi. Seuraavan vuoden alussa Roomaan tuotetussa "Sevillan parturissa" Cesare Sterbinin Beaumarchais’n tekstin pohjalta kirjoittama libretto oli sama kuin Paisiellon aikaisemmassa oopperassa "Il Barbiere Siviglia (la precauzione inutile)", joka oli nauttinut suosiota Euroopassa jo neljännesvuosisadan. Paisiellon kannattajat olivat hyvin suutuksissaan Rossinin "Parturin" nähdessä päivänvalon, mutta eivät voineet mitään sen valtavalle suosiolle.


title: Gioachino Rossini

text: Vuosina 1815–1823 Rossini sävelsi kaksikymmentä oopperaa. "Otelloa" voidaan pitää päätepisteenä säveltäjän opera serian uudistamisprosessissa ja se tarjoaakin mielenkiintoisen vertailukohdan Verdin samannimiselle teokselle. Rossinin aikaan tarinan traaginen loppu oli yleisölle niin luotaantyöntävä että sen tilalle oli kehitettävä onnellinen päätös. Vuonna 1817 Rossinille ehdotettiin oopperansa aiheeksi Tuhkimo-satua ja säveltäjä suostui sillä ehdolla, että tarinan yliluonnolliset elementit jätettäisiin sivuun. Oopperan "La Cenerentola" suosio nousi parturimaisiin sfääreihin. Yliluonnollisia elementtejä ei jätetty pois seuraavan vuoden teoksesta "Mosè in Egitto", jonka esitysten kohtaus, jossa israeliitit matkaavat yli Punaisenmeren, aiheutti aina lavastuksessa käytettyjen kojeiden puutteiden vuoksi yleisössä hilpeyttä ja säveltäjä joutui lisäämään kohtaan kuoro-osuuden "Dal tuo stellato soglio" yleisön huomion kääntämiseksi toisaalle.


title: Gioachino Rossini

text: Vuonna 1822 Rossini ja Isabella Colbran menivät naimisiin. Samana vuonna hän itse ohjasi "Tuhkimon" Wienin-tuotannon. Tämän jälkeen hän palasi Bolognaan. Prinssi Metternich kutsui hänet kuitenkin Veronaan eikä Rossini voinut vastustaa kutsua. Veronassa Rossini ystävystyi muun muassa François-René de Chateaubriand’n kanssa.


title: Gioachino Rossini

text: Seuraavana vuonna hän matkusti lontoolaisen teatterin managerin kutsusta Lontooseen. Matkalla kuulua säveltäjää suuresti juhlittiin Pariisissa. Lontoossa hän sai upean vastaanoton ja hänet esiteltiin myös Englannin kuninkaalle Yrjö IV:lle. Vuonna 1824 hänestä tuli Pariisin Théatre Italienin musiikillinen johtaja ja tuon pestin päätyttyä Rossinista tehtiin kuninkaan hovisäveltäjä.


title: Gioachino Rossini

text: Gioacchino Rossinin viimeinen ooppera oli vuonna 1829 kantaesitetty "Wilhelm Tell", jonka musiikkia leimaa säveltäjän jo kehittämien ja paljon käyttämien musiikillisten konventioiden poissaolo.


title: Gioachino Rossini

text: Rossini palasi Bolognaan vuonna 1829. Hänen äitinsä oli kuollut kaksi vuotta aikaisemmin ja hän halusi viettää aikaa isänsä kanssa. Rossinin suunnitelmat muuttamisesta takaisin Pariisiin mutkistuivat, kun heinäkuun vallankumouksen myötä kuningas Kaarle X joutui luopumaan vallasta. Faustia uuden oopperan aiheeksi suunnitellut Rossini kuitenkin palasi Pariisiin marraskuussa 1830.


title: Gioachino Rossini

text: Kuusi osaa hänen "Stabat Materistaan" sävellettiin 1832, loput vasta 1839, vuonna jolloin hänen isänsä kuoli. Vuodesta 1832 kuolinvuoteensa 1868 Rossini sävelsi hyvin vähän ja tästä syystä hänen elämäkertansakin voi vaikuttaa selvästi kahteen erilliseen vaiheeseen jakautuneelta. Isabella Colbran kuoli 1845. Yhteiskunnallisten levottomuuksien johdosta Rossini jätti Bolognan 1847, samana vuonna jona hän nai toisen vaimonsa, Olympe Pelissier’n. Asuttuaan jonkin aikaa Firenzessä Rossini 1855 asettui Pariisiin. Siellä hänen asunnostaan tuli sikäläisen taiteellisen elämän tärkeä keskus.


title: Gioachino Rossini

text: Gioacchino Rossini kuoli talossaan Passyssä 13. marraskuuta 1868. Hänet haudattiin Père-Lachaisen hautausmaalle Pariisiin. Vuonna 1887 hänen maalliset jäännöksensä siirrettiin Firenzen Basilica di Santa Croceen, jossa ne tänäkin päivänä lepäävät.


title: Gioachino Rossini

text: Jonkin aikaa hänen kuolemansa jälkeen Giuseppe Verdi ehdotti, että italialaiset muusikot kokoontuisivat säveltämään Rossinin kunniaksi requiemin ja alkoi itse työskennellä "libera men" parissa. Teos valmistui seuraavana vuonna, mutta sitä ei esitetty kertaakaan Verdin elinaikana. "Messa per Rossini" sai ensimmäisen esityksensä lopulta Stuttgartissa vuonna 1988.


title: Gioachino Rossini

text: Rossinista on jäänyt jälkipolville useita tarinoita liittyen hänen luonteeseensa ja elämäänsä. Hänen on usein sanottu säveltäneen tunnetuimman teoksensa, "Sevillan parturin" hyvin lyhyessä ajassa, koska, kuten tavallista, hän oli myöhässä määräajasta. Jotkut lähteet mainitsevat sävellysajaksi viikon, toiset kaksi viikkoa – joka tapauksessa mestariteoksena pidetyn oopperan säveltämiseen kului huomattavan vähän aikaa. Hän sävelsi makuuhuoneessaan yllään vain aamutakkinsa. Huvittuneisuutta herätti, että Rossini oli säveltänyt "Parturin" parta koko tämän ajan ajamattomana. Säveltäjä huomautti tähän, että parran ajamiseksi hänen olisi ollut poistuttava talostaan eikä ooppera olisi valmistunut määräaikaan mennessä.


title: Gioachino Rossini

text: Toinen tarina kertoo erään impressaarin käynnistä Rossinin kotona. Hän löysi säveltäjän sängystään säveltämästä. Edes katsomatta tulijaan tämä pyysi häntä noukkimaan lattialle pudonneen sivun. Kun hän teki työtä käskettyä ja nosti partituurilehden lattialta, Rossini ojensi hänelle sivun, jonka oli juuri saanut valmiiksi ja pyysi impressaarin mielipidettä siitä, kumpi niistä oli parempi. Miehen vastatessa epävarmasti niiden olevan identtisiä Rossini totesi, että oli ollut helpompaa kirjoittaa uusi kuin nähdä vaivaa noustakseen sängystä ja etsiäkseen pudonnut paperi.


title: Gioachino Rossini

text: Rossini oli ensimmäinen, joka poisti oopperoistaan säestämättömän resitatiivin, tehden niistä siten ”jatkuvia” musiikkiteoksia alusta loppuun. Hän myös kirjoitti paljon koristeluja valmiiksi partituuriin. Laulajien koulutukseen ja ammattitaitoon hänen aikanaan kuului kuitenkin improvisointi ja joitakin näistä aikalaisten ns. kadensseista on säilynyt näihin päiviin. Hänen musiikkinsa suosio kuitenkin perustui ennen kaikkea sen melodisuuteen. ”Antakaa minulle ostoslista ja teen siitä musiikkiteoksen”, hän sanoi kerran. Mieleenpainuvien melodioitten rakentaminen olikin Rossinille helppoa.


title: Tōru Takemitsu

text: Tōru Takemitsu (武満 徹, 8. lokakuuta 1930 Tokio – 20. helmikuuta 1996 Tokio) oli japanilainen itseoppinut taidemusiikin säveltäjä, joka teoksissaan yhdisti länsimaisia ja itämaisia vaikutteita.


title: Tōru Takemitsu

text: Takemitsun ura alkoi kokeellisen musiikin "Jikken Kobo" -keskuksessa, joka pyrki tuottamaan poikkitaiteellisia teoksia. Säveltäjän kansainvälinen ura aukesi Igor Stravinskyn ylistettyä tämän vuoden 1959 "Requiem"-teosta. Vuonna 1967 häneltä tilattiin New York Philharmonic -orkesterin juhlavuoden kunniaksi tilausteos. Syntynyttä sävellystä nimeltä "November Steps" pidetään yhtenä onnistuneimpana länsi- ja itämaisen musiikin yhdistelmänä. Teoksen menestyksen myötä Takemitsusta tuli yksi merkittävimmistä 1900-luvun japanilaisista säveltäjistä.


title: Tōru Takemitsu

text: Takemitsu menehtyi virtsarakon syöpään 65-vuotiaana.


title: Tōru Takemitsu

text: Takemitsun musiikki on yleisesti hidastempoista ja hiljaista ja siinä käytetään hyväksi improvisaatiota, harvinaisia soitinyhdistelmiä ja äänitettyjä ääniä. Useiden satojen itsenäisten sävellysten lisäksi Takemitsu teki musiikin yli 90:een elokuvaan ja kirjoitti 20 kirjaa.


title: Tōru Takemitsu

text: Takemitsun varhaistuotannossa oli vaikutteita Claude Debussylta ja Olivier Messiaenilta erityisesti modaalisten asteikkojen ja luontokuvauksen osalta. Takemitsun musiikkiin vaikuttivat myös Anton Webern hiljaisuuden käytön ja John Cage yleisen säveltämisen filosofian osalta. Takemitsun vastakkaisten elementtien, kuten idän ja lännen, yhdistämisen takana oli ajatus ”äänistä elämänä” eli jokapäiväisten äänien järjestelystä siten, että ne muodostuivat ymmärrettäviksi ja merkityksellisiksi.


title: Aaron Copland

text: Aaron Copland (14. marraskuuta 1900 – 2. joulukuuta 1990) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Copland kuuluu niihin amerikkalaissäveltäjiin, jotka ovat kyenneet antamaan Amerikan musiikille kenties osuvimmin oman identiteetin ja äänen. Coplandin tuotanto voidaan jakaa eri tyyleihin. Nuoruutensa teoksissa, kuten pianokonsertossa, Copland hyödynsi jonkin verran jazz-vaikutteita. Sittemmin hän siirtyi jossain määrin vaikeatajuisempaan sävelkieleen, josta näkyy vaikutteita mm. toisessa sinfoniassa ("Short symphony") ja "Pianomuunnelmissa". Modernimman kauden jälkeen Copland erikoistui varsinaisesti kansanomaisempiin amerikkalaisaiheisiin balettiteoksiin, kuten "Appalakkien kevät", "Billy the Kid" ja "Rodeo", jotka puhuttelevat myös ns. suurta yleisöä. Myöhemmällä urallaan, 1950-luvun lopulta alkaen Copland alkoi hyödyntää 12-säveltekniikkaa. Kaikelle Coplandin musiikille on ominaista tanssillinen ja vaihteleva rytmiikka. Kenties tunnetuimman teoksensa, "Fanfare for the Common Man", Copland sävelsi sotavuonna 1942. Samana vuonna syntyi myös lausujalle ja sinfoniaorkesterille sävelletty presidentti Abraham Lincolnin puheteksteihin perustuva teos "Lincoln Portrait". Ei ole sattumaa, että Copland sävelsi sekä "Fanfare for the Common Manin" että "Lincoln Portraitin" aikana, jolloin kansallissosialismi ja kommunismi riehuivat Euroopassa. Molemmat teokset julistavat Coplandin demokraattisia ihanteita. "Lincoln Portraitin" tekstiosuus on saanut useita kuuluisia ja innoittuneita tulkitsijoita, kuten Margaret Thatcherin, Barack Obaman, Adlai Stevensonin, James Earl Jonesin, Gregory Peckin ja Charlton Hestonin. Coplandin muihin tunnettuihin teoksiin kuuluvat mm. Benny Goodmanin tilauksesta syntynyt klarinettikonsertto, kolmas sinfonia, ooppera The Tender Land, kamariorkesteriteos "Quiet City", "El Salón México" sinfoniaorkesterille ja pianosonaatti.


title: Aaron Copland

text: Copland oli taitava pianisti ja hän esiintyi monien pianoteostensa tulkkina. Copland myös johti useiden orkesteriteostensa ensiesitykset ja -levytykset. Myöhemmällä iällään säveltäjä sairastui Alzheimerin tautiin, minkä vuoksi hän joutui lopettamaan työskentelynsä. Uransa aikana hän myös kirjoitti kirjoja ja artikkeleita sekä toimi suosittuna luennoitsijana. Coplandin tunnetuimpiin sävellysoppilaisiin kuuluvat mm. Einojuhani Rautavaara, Ned Rorem ja elokuvasäveltäjä Elliot Goldenthal. Aaron Copland kuoli kotikaupungissaan New Yorkissa joulukuussa 1990.


title: Benjamin Britten

text: Edward Benjamin Britten (22. marraskuuta 1913 Lowestoft – 4. joulukuuta 1976 Aldeburgh) oli brittiläinen säveltäjä ja pianisti. Hän aloitti säveltämisen jo lapsena. Vuonna 1927 hän alkoi saada yksityisopetusta säveltäjä Frank Bridgeltä.


title: Benjamin Britten

text: Britten sai koulutuksensa Gresham’s Schoolissa ja Royal College of Musicissa.


title: Benjamin Britten

text: Brittenin ensimmäinen suosiota saanut teos oli hänen vuonna 1934 säveltämänsä "A Boy was Born". Hänen nykyään tunnetuin teoksensa on ooppera "Peter Grimes" 1940-luvun alusta. Myös muunnelmasarja "Nuoren orkesteriopas" op. 34 ("A Young Person’s Guide to the Orchestra") on tunnettu ja arvostettu teos, ja sillä tutustutetaan usein "ensikertalaisia" orkesteriin.


title: Benjamin Britten

text: Brittenin elämänkumppani oli tenori Peter Pears, ja hän sävelsi tälle lukuisia teoksia. Pari kieltäytyi aseista toisen maailmansodan aikana. He perustivat Aldeburghin musiikkijuhlat vuonna 1948.


title: Nahkiaiset

text: Nahkiaiset (Petromyzontidae) ovat alkeellisia leuattomia selkärankaisia, joilla on sarveishampaiden reunustama pyöreä imusuu. Nahkiaiset on yksi nahkiaiskalojen (Petromyzontiformes) kolmesta heimosta.


title: Nahkiaiset

text: Nahkiaisia tunnetaan yli 40 eri lajia. Aikuiset voivat kasvaa 13–100 cm:n pituisiksi. Suomessa säännöllisesti esiintyviä lajeja ovat nahkiainen ja pikkunahkiainen.


title: Nahkiaiset

text: Nahkiaisilla on kidukset, jotka aukeavat ruumiin sivuille muodostaen seitsemän reiän rivin. Niillä on myös yksi sierain pään yläosassa. Nahkiaisilla on leuaton, hampaallinen ja pyöreä suu, jolla ne imevät verta kaloista. Nahkiaisilla ei ole luustoa, suomuja eikä parillisia eviä.


title: Nahkiaiset

text: Nahkiaisten matomaisia toukkia kutsutaan likomadoiksi tai ammokeeteiksi, ja ne elävät pohjaliejussa. Toukat syövät pohjan hajoamatonta orgaanista ainesta ja pikkueläimiä.


title: Nahkiaiset

text: Suomessa tavataan satunnaisesti merinahkiaista ("Petromyzon marinus"), joka on selvästi nahkiaista suurempi ja väriltään kirjava. Merinahkiaisen varsinaista esiintymisaluetta on Pohjois-Atlantti, josta se on levinnyt myös Pohjois-Amerikan suuriin järviin. Euroopassa tavataan lisäksi kolmea tonavannahkiaislajia, jotka luetaan sukuun "Eudontomyzon".


title: John Dowland

text: John Dowland (1563 – 20. helmikuuta 1626) oli englantilainen säveltäjä ja luutunsoittaja. Merkittävä osa hänen sävellyksistään onkin kirjoitettu luutulle tai luutun säestämille lauluäänille. Dowland oli eräs aikansa arvostetuimmista luutunsoittajista ja laulajista.


title: John Dowland

text: Tiedot säveltäjän elämänvaiheista ovat vähäiset. Dowland syntyi luultavasti Lontoossa, mutta on myös arveltu hänen olleen syntyjään irlantilainen. Hän vietti melkoisen osan elämästään työskennellen ulkomailla.Pariisiin hän muutti vuonna 1580. Lisäksi hän työskenteli Saksassa ja Italiassa eri hoveissa sekä Tanskan kuninkaan Kristian IV:n hovikapellissa (1598-1606). Vuonna 1606 hän palasi Englantiin tultuaan erotetuksi toimestaan. Syyt erottamiseen olivat todennäköisesti tyytymättömyys säveltäjän elämäntapoihin sekä hänen usein toistuvat vierailunsa kotimaassaan. Vasta vuonna 1612 Jaakko I:n hallituskaudella hän lopulta pääsi Chapel Royalin jäseneksi arvonimenään "musician for the lutes".


title: John Dowland

text: Dowlandin tuotanto käsittää enimmäkseen moniäänisiä lauluja (niin maallisia kuin hengellisiäkin) sekä luuttuteoksia. Vastoinkäymiset muusikon uralla - erityisesti se, ettei hän milloinkaan saanut virkaa kuningatar Elisabethin hovista - mahdollisesti vaikuttivat hänen sävellystensä alakuloiseen perussävyyn yhdessä 1500-luvun lopun melankoliaa ihannoivan muodin kanssa.


title: John Dowland

text: Dowlandin ehkä tunnetuin teos on "Lachrimae Pavan", myös lauluna "Flow my tears", joka synnytti aikanaan runsaasti transkriptioita. Lukuisat säveltäjät myös käyttivät kappaleen aloittavaa niin sanottua Lachrimea-motiivia (pisteelliseen rytmiin perustuva laskeva kvartti) omien teostensa pohjana. Dowland itse sävelsi vuonna 1604 "Lachrimae Pavanesta" viisiäänisen Lachrimae-sarjan viola da gamba -consortille sekä luutulle. Teos käsittää seitsemän fantasia-pavanea, jotka analysoivat ajan muotitunnetta melankoliaa eri puolilta.


title: Oliviero Toscani

text: Oliviero Toscani (s. 1942, Milano) on tunnettu valokuvaaja, joka suunnitteli kohua herättäviä mainoskampanjoita Benettonille 1980- ja 1990-luvuilla. Suurin osa hänen tekemistään mainoksista Benettonille olivat kiistanalaisia valokuvia, joissa näkyi vain pienenä yrityksen logo.


title: Oliviero Toscani

text: Yksi hänen tunnetuimmista kampanjoista Benettonille sisälsi AIDS:iin kuolevan miehen makaamassa sairaalavuoteella surevien läheisten ympäröimänä. Tärkeimpiä teemoja Toscanin kuvissa olivat rasismi, sota, uskonto ja jopa kuolemanrangaistus.


title: Oliviero Toscani

text: Toscani opiskeli valokuvausta Hochschule für Gestaltungissa Zürichissä vuosina 1961—1965 ja hän on perustanut kulttuurilehti Colorsin ja kansainvälisen nykytaiteen ja viestinnän tutkimuskeskuksen. Toscani asuu nykyään Toscanassa kolmen lapsensa ja vaimonsa kanssa. Hänellä on kuusi lasta kolmen eri naisen kanssa.


title: Frank Bridge

text: Frank Bridge (26. helmikuuta 1879 – 10. tammikuuta 1941) oli englantilainen alttoviulisti ja säveltäjä. Hän opiskeli lontoolaisessa Royal College of Musicissa vuosina 1899–1903.


title: Frank Bridge

text: Bridge tunnetaan nykyään lähinnä kamarimusiikin säveltäjänä.


title: Kantrum

text: Kantrum on thaimaalaista nopeaa tanssimusiikkia. 1980-luvulla siitä kehittyi modernimpi muoto, jossa on perinteisten soitinten lisäksi sähköisiä soittimia. 1990-luvulta lähtien kantrum on saanut hieman myös kansainvälistä suosiota.


title: Mega Man 8

text: Mega Man 8 (myös nimellä Rockman 8: Metal Heroes, ) on Capcomin julkaisema tasohyppelypeli. Se on klassisen Mega Man -sarjan kahdeksas julkaisu ja toinen PlayStation-konsolille julkaistu Mega Man -peli.


title: Mega Man 8

text: Peli toi klassiseen Mega Man -sarjaan muutamia uudistuksia. Huomattavimpia ovat uusittu sprite-grafiikka ja ensimmäistä kertaa klassisessa sarjassa kuultu ääninäyttely. Pelin tarinaa kuljettavat välivideot on toteutettu anime-animaationa. Pelitilanteen tallennukseen ei käytetä enää salasanoja kuten ennen vaan tallennusta muistikortille. Huomattaviin pelillisiin uudistuksiin kuuluu mm. Mega Manin kyky uida vedessä (tämä ominaisuus jäi ainutkertaiseksi sillä missään muussa sarjan pelissä uiminen ei ole mahdollista). Ensimmäistä kertaa Mega Man 7:ssä nähty kauppa tekee paluun ja Mega Man voi ostaa uusia kykyjä ja varusteita kerättyään tarpeeksi ruuveja.


title: Mega Man 8

text: Pelistä julkaistiin myöhemmin myös versio Sega Saturnille, joka sisälsi uusia tasomusiikkeja (mm. Tengu Man:in tasoon) ja kaksi piilotettua pomovastusta, "Cut Man" ja "Wood Man" ensimmäisistä Mega Man -peleistä.


title: Mega Man 8

text: "Mega Man 8":n sprite-grafiikkaa ja kahta robottimestaria (Tengu Man ja Astro Man) tultiin käyttämään myöhemmin pelissä Mega Man & Bass. Seuraava numeroitu sarjan peli, "Mega Man 9", julkaistiin vasta vuonna 2008.


title: Mega Man 8

text: Mega Man 8 ei ole yhtä suosittu fanien keskuudessa kuin sen edeltäjät, sillä peli jatkoi seitsemännen pelin "karkkimaista" graafista suunnittelua (joka yritti tehdä eroa "X-sarjaan"). Suurin ärtymyksen aihe fanien keskuudessa oli kuitenkin pelin heikko ääninäyttely. Pelin puheet sisältävät lukuisia väärin lausuntoja, mutta eniten faneja ärsytti Mega Man:in ääninäyttelijä, joka oli nainen. Naisen käyttö pikkupoikien äänenä on yleistä japanilaisessa animessa ja niinpä sen uskottiin toimivan myös englanniksi. Esimerkiksi Dr. Lightin ääni on ollut usein fanien naurun kohteena ja puheen on sanottu muistuttavan piirroshahmo Elmerin puhetapaa. Pelin ääninäyttely on myös noussut internet-vitsiksi YouTubessa ja muilla sivustoilla.


title: Mega Man 8

text: Pelisivusto IGN listasi pelin huonoimmiten ääninäyteltyjen pelien listalle Halloween-spesiaalissaan.


title: Borettslaget

text: Borettslaget on norjalainen komediasarja. Siinä näyttelijä Robert Stoltenberg näyttelee Piirka Kellivoitea, suomalaista työnhakijaa.


title: Borettslaget

text: "Borettslaget" sijoittuu Tertitten-nimiseen lähiöön, jossa isännöi typerä mutta leuhka kiinteistönhoitaja Narvestad. Asujaimistoon kuuluvat myös agorafobiaa poteva koiranomistajatar Linda, rappeutunut yläluokkaisen suvun vesa Yngve, aasialainen siirtolainen Ali Silmandar perheineen sekä Piirka. Stoltenberg esittää itse kaikkia näitä ja eräitä muitakin rooleja eivätkä nämä henkilöt kohtaa toisiaan. Stoltenberg ei puhu itse suomea, mutta mongertaa siten, että se norjankielisestä kuulostaa suomelta. Piirka on eräänlainen norjalaisen käsityksen mukainen stereotyyppi suomalaisesta: Hän tarttuu innolla kaikkiin haasteisiin, mutta on täysin oppimiskyvytön.


title: Borettslaget

text: Borettslagetia on esitetty Suomessa nimellä "Piirka ja naapurit".


title: Kivikylän Areena

text: Kivikylän Areena (alkuperäiseltä nimeltään Äijänsuon jäähalli) on Rauman Lukon kotihallina toimiva vuonna 1970 valmistunut jäähalli Raumalla. Jäähalli on Suomen kolmanneksi vanhin. Samoin oli vuonna 1961 valmistunut tekojää, jonka päälle halli rakennettiin. Halliin mahtuu 4 700 katsojaa.


title: Kivikylän Areena

text: Areena oli alkuperäiseltä nimeltään Äijänsuon jäähalli. Areenaan mahtui 5 867 katsojaa kaudella . Areenan nimeksi tuli Kivikylän Areena kesken kauden . Areenaa alettiin kunnostaa vuonna 2005. Muutostyöt suunnitteli Arcci Oy. Edellisen kerran hallissa tehtiin merkittävämpiä kunnostustöitä vuonna 1992, jolloin hallin toiseen päätyyn tehtiin istumakatsomo ja ravintolatilat. Maan alle louhittiin uusia pukuhuoneita, ja myös vierasjoukkueen pukuhuone sijoitettiin sinne. WC-tiloja tehtiin lisää, ja aulatilojen pinta-ala moninkertaistui. Aitioita on nykyisin kahdessa kerroksessa. Lisäksi valmistui Fosters-ravintola, josta on esteetön näköala jäälle. Puinen seisomakatsomo purettiin ja rakennettiin uusi seisomakatsomo betonista, joka sijoitettiin hallin toiselle sivulle. Entisen seisomakatsomon paikalle tuli kaudeksi istumapaikkoja ja pub, mutta kauden päätteeksi pub purettiin ja tilalle laitettiin lisää tuoleja. Alun perin seisomakatsomo piti jättää pois, mutta vastarinta oli niin kovaa, että seisomakatsomo päätettiin säilyttää. Korjaustyöt valmistuivat syksyllä 2006, ja halli nimettiin sponsorinsa mukaan Lännen Puhelin Areenaksi. Keväällä 2007 Lännen Puhelin myytiin Dna:lle ja areenan nimi vaihtui DNA Areenaksi.


title: Kivikylän Areena

text: Hallissa järjestetään myös konsertteja, kuten Rauma Rock Rock.


title: Kivikylän Areena

text: Kaudeksi halliin saatiin vanhan pelikellon tilalle Pomi Finland Oy:n valmistama mediakuutio. Mediakuutio on täysin samanlainen kuin Oulun Kärppien kotihallissa oleva kuutio.


title: Kivikylän Areena

text: Kaudeksi 2008-2009 rakennettiin myös saunallinen aitio ja kaudeksi 2012-2013 pelaajien perheet saivat oman aition, josta he yhdessä lapsineen voivat seurata peliä ja tutustua toisiinsa.


title: Kivikylän Areena

text: Ennen kauden 2009–10 pudotuspelien alkua Lukko julkisti uuden nimisponsorin, joka muutti Äijänsuon nimen sponsorin mukaisesti Kivikylän Areenaksi. Sopimus on nelivuotinen.


title: Etelä-Aasia

text: Etelä-Aasia on Aasian alue, joka kattaa Intian niemimaan, Himalajan ja Intian valtameressä olevat saaret. Topografisesti, Etelä-Aasia on pääasiassa osa Intian laattaa. Etelä-Aasiaa ympäröivät Länsi-Aasia, Keski-Aasia, Itä-Aasia, Lounais-Aasia ja Intian valtameri. Yhdistyneiden kansakuntien mukaan eteläaasialaisia valtioita ovat Afganistan, Bangladesh, Bhutan, Intia, Malediivit, Nepal, Pakistan ja Sri Lanka. Etelä-Aasiassa vallitsee subtrooppinen ilmasto.


title: Etelä-Aasia

text: Etelä-Aasian määritelmä vaihtelee. Yleisimmin siihen kuuluvaksi luokitellaan brittiläisen imperiumin entiset alueet Intian läheisyydessä eli Intian valtameren siirtokunnat, Intia, Pakistan, Bangladesh, Ceylon (nykyään Sri Lanka), Burma (virallisesti Myanmar) sekä Sikkim (nykyään osa Intiaa). Myös Adenin siirtokunta, Singapore ja brittiläinen Somalimaa kuuluivat kyseisiin alueisiin, mutta niitä ei lasketa osaksi Etelä-Aasiaa.


title: Etelä-Aasia

text: Alueisiin kuului myös 562 ruhtinaskuntaa, joita britit eivät varsinaisesti johtaneet. Osa niistä liittyi Intiaan (mukaan lukien Hyderabad, Mysoren kuningaskunta, Baroda, Gwalior sekä osa Jammun ja Kashmirin aluetta); osa taas Pakistaniin (mukaan lukien Bahawalpur, Kalat, Khayrpur, Swat ja osa Jammu ja Kashmirin aluetta). Sikkim liittyi Intiaan 1975, ja Jammun ja Kashmirin alueen loppuosasta tuli osa Kiinaa.


title: Etelä-Aasia

text: Etelä-Aasian valtioilla on oma valtioliitto, SAARC eli The South Asian Association for Regional Cooperation. Se perustettiin vuonna 1985 ja liittouman jäseniä oli seitsemän: Bangladesh, Bhutan, Intia, Malediivit, Nepal, Pakistan ja Sri Lanka. Vuonna 2006 Afganistan liittyi liittoumaan kahdeksantena jäsenenä. Kaikki liittouman jäsenet lukuun ottamatta Nepalia, Bhutania ja Afganistania ovat aiemmin olleet osa Brittiläistä imperiumia. Etelä-Aasian vapaan kaupan sopimuksen ovat allekirjoittaneet kaikki seitsemän alkuperäistä jäsenmaata.


title: Etelä-Aasia

text: Yhdistyneet kansakunnat luokittelevat Afganistanin, Bangladeshin, Intian, Myanmarin, Nepalin, Pakistanin ja Sri Lankan osaksi Etelä-Aasiaa. Malediivit on tässä määritelmässä jätetty pois. Kulttuurillisesti, ei tosin poliittisesti, Tiibet mielletään osaksi Etelä-Aasiaa, ja brittiläiset Intian valtameren siirtokunnat historiallisista syistä.


title: Etelä-Aasia

text: Afganistania pidetään joskus myös Keski-Aasiaan tai Lähi-itään kuuluvana, Myanmaria Kaakkois-Aasiaan kuuluvana ja Tiibetiä joko Keski-Aasiaan tai Itä-Aasiaan kuuluvana. Yleisesti ottaen valtiot kuuluvat kuitenkin Etelä-Aasiaan.


title: Etelä-Aasia

text: Etelä-Aasian historia pohjautuu Indus-kulttuuriin, mitä seuraavat legendat antiikin Vedalaisesta kulttuurista sekä Mahajanapadan noususta ja tuhosta - nämä kulttuurit ovat olleet Etelä-Aasian tärkeimpiä historiallisia valtakuntia. Myöhemmin Etelä-Aasiaan saapuivat eurooppalaiset kauppiaat, joista tuli lopulta johtajia.


title: Etelä-Aasia

text: Lähes kaikki Etelä-Aasian valtiot ovat olleet jotenkin eurooppalaisten vallan alaisena. Suurin osa nykyisestä Intiasta, Pakistan sekä Myanmar olivat osa Brittiläistä imperiumia vuodesta 1757 vuoteen 1947. Nepal ja Bhutan olivat Ison-Britannian protektoraatteja toiseen maailmansotaan asti. Etelä-Aasian koko historiaan ja vanhaan kulttuuriin verraten eurooppalaisten vallan aika on ollut melko lyhyt, mutta historiallisesti merkittävä.


title: Etelä-Aasia

text: Pohja Etelä-Aasian nykyiselle pankkitoiminnalle, rautateille, postille, lennätinverkolle ja koulutukselle on kehittynyt alueen siirtokunta-ajasta, jota sanotaan myös brittiläisen Intian ajaksi. Toisen maailmansodan jälkeen 1940-luvun lopussa suurin osa alueen valtioista itsenäistyi eurooppalaisista valloista.


title: Etelä-Aasia

text: Tiibet on ollut historiallisesti itsenäinen valtio, eikä se ole joutunut eurooppalaisten valtioiden vallan alle. 1900-luvulla siitä tuli kuitenkin osa Kiinaa, kun Kiina pyrki saamaan brittien siirtomaat Etelä-Aasiassa haltuunsa. Tiibetiläisten ja kiinalaisten mielipiteet Tiibetin itsenäisyydestä ovat hyvin ristiriitaiset. Esimerkiksi 14. dalai-lama on tunnettu mielipiteistään Tiibetin itsenäisyyden puolesta.


title: Etelä-Aasia

text: 1950-luvun alusta asti suurin osa Etelä-Aasian valtioista on kehittynyt kaikilla aloilla. Suurimmat saavutukset ovat koulutuksessa, teollisuudessa, terveydenhuollossa ja tietotekniikan palveluissa. Jotkut alueet ovat kuitenkin vaikeuksissa johtuen uskonnollisista ristiriidoista, korruption suuresta määrästä, valtionrajoista piittaamattomuudesta ja yleisestä köyhyydestä.


title: Etelä-Aasia

text: Etelä-Aasia ja Saharan eteläpuolinen Afrikka ovat maailman köyhimmät alueet. Lasten ravitsemustaso on parantunut 1990-luvun ajan, mutta silti Etelä-Aasiassa on eniten aliravittuja lapsia maailmassa.


title: Etelä-Aasia

text: Etelä-Aasiassa on yli 2 000 etnistä ryhmää, jotka voidaan jakaa satoihin miljooniin pieniin heimoihin. Etelä-Aasian valloittivat ja uudisasuttivat useat nykyiset vähemmistöryhmät, mukaan lukien dravidalaiset, indoarjalaiset ja iranilaiset ryhmät. Indoarjalaisten ryhmillä on paljon yhteisiä traditioita ja uskomuksia.


title: Etelä-Aasia

text: Muita vähemmistöjä ovat Keski-Aasiasta ja Iranista tulleet sakat, kushanit, hunnit jne. Myöhemmin alueelle on saapunut myös arabeja, turkkilaisia, pasthuneita ja moguleita. Arabien kulttuurin vaikutus on jäänyt kuitenkin pieneksi turkkilaisten, pasthuneiden ja mogulien vaikutukseen verraten, sillä näistä kulttuureista syntyi urdu, mikä on yksi alueen tärkeimmistä kielistä varsinkin Pakistanissa ja Intiassa. Myös englantilaisia asuu alueella johtuen pitkistä siirtomaa-ajoista. Näin myös länsimainen kulttuuri on jättänyt alueelle jälkensä.


title: Etelä-Aasia

text: Alueen kielistä eniten puhutuin on hindi lähes 422 miljoonalla puhujalla ja toiseksi puhutuin bengali noin 210 miljoonalla puhujalla. Urdu on puhuttu kieli erityisesti Pakistanissa ja Intiassa. Se on samankaltainen kieli kuin hindi. Hindin ja urdun yhteistä vaikutusaluetta sanotaan Hindustaniksi. Hindiä puhutaan joissakin Intian osavaltioissa. Myös dravidakielet ja indoarjalaiset kielet ovat alueen tärkeitä kieliä.


title: Etelä-Aasia

text: Muita suuria kieliä ovat indoiranilaiset ja iranilaiset kielet, jotka ovat merkittäviä vähemmistökieliä Etelä-Aasiassa. Myös pashtua ja balushia puhutaan alueen luoteisosissa kuten Pakistanissa. Monet tiibetiläis-burmalaiset vähemmistöt puhuvat jotka puhuvat omaa kieliryhmäänsä vaikuttavat Intian koillisosissa, Tiibetissä, Nepalissa ja Bhutanissa. Pieniä kieliryhmiä ovat austroaasialaiset kielet. Alueella on myös paljon englannin puhujia, ja sitä käytetään jonkin verran hallinnollisissa tehtävissä.


title: Etelä-Aasia

text: Suurin osa Etelä-Aasian kielistä käyttää brāhmīlaista kirjoitusjärjestelmää, ja jotkut kuten urdu, pashto ja sindi käyttävät perso-arabialaista kirjoitusjärjestelmää. Kashmiri on näiden kirjoitusjärjestelmien sekoitus.


title: Etelä-Aasia

text: Etelä-Aasiassa hindulaisuus, islam ja buddhalaisuus ovat tärkeimmät uskonnot. Myös muut intialaiset uskonnot ja kristinusko ovat vähemmistöasemassa.


title: Etelä-Aasia

text: Historiallisesti indoarjalaiset ja etelä-aasialaiset uskonnot loivat pohjan hindulaisuudelle ja jainalaisuudelle. Näissä kahdessa uskonnossa onkin paljon samantapaisia tapoja ja juhlia. Arabit toivat islamin Etelä-Aasiaan, aluksi Kelaraan sekä Malediiveille ja myöhemmin Sindhiin, Balochistaniin ja suureen osaan Punjabia.


title: Etelä-Aasia

text: Intia on Etelä-Aasian kansainvälisesti vaikutusvaltaisin valtio ja potentiaalinen supervalta. Se on Etelä-Aasian suurin valtio (lähes kolme neljäsosaa alueen pinta-alasta). Sen väkiluku on myös suurempi kuin alueen muiden kuuden valtion väkiluku yhteensä, ja se kasvaa erittäin nopeasti. Intia on väkirikkain demokratia koko maailmassa, ja siellä tuotetaan ydinvoimaa. Alueen toiseksi suurin valtio on Pakistan, jonka väestö on myös suuri. Sillä on hyvät suhteet läheisiin arabimaihin ja naapuriinsa Kiinaan. Pakistanin väkiluku on maailman kuudenneksi suurin, ja myös siellä tuotetaan ydinvoimaa. Bangladeshilla on alueen kolmanneksi suurin väkiluku. Suurin vaikuttaja YK:n rauhanturvaajajoukoissa alueella on Bangladesh ja toiseksi suurin Pakistan.


title: Barokkimusiikki

text: Barokkimusiikki on termi, jolla tarkoitetaan kaikkea 1600-luvulla ja 1700-luvun alkupuolella sävellettyä länsimaista taidemusiikkia. Barokin aikana painotettiin näyttävyyttä: mahdin korostaminen näkyi muodissa, teatterin kulissirakennelmissa sekä tavassa puhua ja kirjoittaa. Barokkitaiteessa rakastettiin ylenpalttista koristelua, mutta ulkonaisen loiston ohella siihen sisältyy hyvin paljon aitoa herkkyyttä ja uskonnollista lämpöä. Olennaista barokin musiikille on myös monimutkainen polyfonia, jonka mestarina Johann Sebastian Bachia yleisesti pidetään. Barokin aikana soitinmusiikista tuli tärkeämpää kuin koskaan aiemmin.


title: Barokkimusiikki

text: Barokkimusiikki-termin käyttö 1600-luvun ja 1700-luvun alkupuoliskon musiikille on verrattain nuori käytäntö: sitä käytti ensimmäistä kertaa musiikkitieteilijä Curt Sachs vuonna 1919 ja se vakiintui vasta 1940-luvulla. Vielä 1960-luvulla akateemisessa maailmassa kuitenkin kiisteltiin siitä, voitiinko niin erilaisten säveltäjien kuin Jacopo Perin, François Couperinin ja J.S. Bachin teoksia kuvata mielekkäästi yhdellä termillä.


title: Barokkimusiikki

text: Renessanssin aikana paljon antiikin kreikkalaisesta tieteestä ja taiteesta löydettiin uudelleen Euroopassa ja käännettiin ensimmäistä kertaa latinaksi. 1600-luvun alussa Euroopassa alkoi tieteellinen vallankumous muun muassa Johannes Keplerin, Galileo Galilein ja René Descartesin johdolla. Toisin kuin antiikin aikana, tiede perustui nyt suoraan luonnon havainnointiin ja havaintojen selittämiseen abstraktin filosofisen päättelyn sijaan. Merkittävät tieteelliset edistysaskeleet johtivat myös vanhojen auktoriteettien kuten katolisen kirkon aseman uudelleenarviointiin. Yhteiskuntatieteissäkin heräsi uusia ajatuksia. Thomas Hobbesin "Leviathan" (1651) katsoi parhaaksi hallintojärjestelmäksi yksinvaltaisen, itsenäisen valtion samaan aikaan, kun Englannissa oli poliittisia ryhmiä, jotka ajoivat demokratiaa ja kaikkien ihmisten tasa-arvoa. Reformaatioliikkeen ja katolisen kirkon konflikti jatkui 1600-luvulla ja johti muun muassa kolmikymmenvuotiseen sotaan Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan katolisten ja luterilaisten alueiden kesken sekä Ranskassa useisiin sotiin hugenotteja vastaan. Uskonnolla oli vaikutuksensa myös Englannin sisällissotaan, vaikka konfliktin ytimessä olikin parlamentin ja kuninkaan välinen valtataistelu.


title: Barokkimusiikki

text: Kaiken barokin taiteen keskeisin piirre oli keskittyminen dramaattisuuteen. Renessanssin kuva- ja veistostaiteelle oli ollut tyypillistä kreikkalainen tyyneys ja staattisuus, mutta barokin aikana kohteiksi valittiin teatraalisia, tunteita herättäviä ja dynaamisia tilanteita. Sama piirre on havaittavissa myös musiikissa. Ooppera, keskeisin barokin uusista taidemusiikin muodoista, pyrki tähän yhdistämällä draamaa ja musiikkia ennennäkemättömällä tavalla. Ihmisen tunteiden katsottiin olevan staattisia sieluntiloja, joista jokaisen sai aikaan tietty henkien yhdistelmä sielussa. Uskottiin, että henget oli mahdollista saada parempaan tasapainoon sielussa käymällä läpi tunnetiloja eli affekteja musiikin avulla. Barokkimusiikissa säveltäjät eivät pyrkineet ilmentämään omia henkilökohtaisia tunnetilojaan vaan näitä yleisiä affekteja.


title: Barokkimusiikki

text: Yhdeksi keskeiseksi tunteiden ilmaisemisen keinoksi muodostui renessanssin kontrapunktin sääntöjen tietoinen rikkominen. Claudio Monteverdi toimi monin paikoin kontrapunktin vakiintuneiden sääntöjen vastaisesti madrigaaleissaan, erityisesti teoksessa "Cruda Amarilli", jossa hän muun muassa korostaa sanoja "cruda" (julma) ja "ahi lasso" (oi!) voimakkailla dissonansseilla. "Giovanni Maria Artusin" esittämä voimakas kritiikki näitä sävellyksiä kohtaan sai Monteverdin puolustamaan teoksiaan lyhyellä vastineella, jossa hän tekee eron 1500-luvun "prima prattican" eli ensimmäisen käytännön ja uuden "secunda prattican" eli toisen käytännön välille. Monteverdin mukaan edellisessä musiikki noudattaa omia sääntöjään ja siten hallitsee teoksen tekstiä, kun taas jälkimmäisessä teksti hallitsee musiikkia ja siten musiikin sääntöjä voidaan rikkoa. Hän korosti, ettei uusi käytäntö korvannut vanhaa, vaan niitä tuli käyttää sopivissa tilanteissa. "Prima prattica" eli "stile antico" pysyikin musiikissa käytössä tyylikeinona koko barokin ajan. Muun muassa Johann Sebastian Bach sävelsi h-molli-messuunsa useita renessanssikontrapunktia noudattavia jaksoja.


title: Barokkimusiikki

text: Basso continuo (tai vain continuo) oli olennainen osa barokin ajan teosten kokoonpanoa. Basso continuo soi yleensä koko musiikkikappaleen ajan ja loi sille harmonisen pohjan. Basso continuo -ryhmään kuului useita soittimia; ryhmän kokoonpano oli yleensä esittäjien päätettävissä ja saattoi vaihdella paljonkin saatavilla olevien muusikoiden ja soittimien mukana. Yleensä ryhmään kuului yksi soitin, jolla voitiin soittaa sointuja, esimerkiksi cembalo, luuttu, harppu tai varsinkin kirkkomusiikissa yleiset urut. Tämän lisäksi siihen kuului joukko bassorekisterissä soivia soittimia kuten selloja, viola da gamboja tai fagotteja.


title: Barokkimusiikki

text: Säveltäjät kirjoittivat tavallisesti teoksiinsa bassolinjan (tai -linjoja), mutta jättivät esittäjien tehtäväksi basson soinnuttamisen ja koristelun. Basso continuo onkin tämän vuoksi eri esityskerroilla aina hieman erilainen. Basso continuo ilmensi myös toista barokkimusiikin eroa renessanssimusiikkiin: bassoäänien ja korkeiden äänien selkeää erottamista toisistaan. Basso continuo -säestys johti säveltäjiä ajattelemaan musiikkia enemmän sointujen kuin rinnakkaisten melodioiden kannalta. Dissonansseja ryhdyttiin hahmottamaan sointuihin kuulumattomina nuotteina eikä enää nuottien välisinä intervalleina, ja 1600-luvun puoliväliin mennessä oli kehitetty säännöstö sille, miten sointudissonansseja käsiteltiin musiikissa.


title: Barokkimusiikki

text: Barokkimusiikki keskittyi esitykseen ja esittäjään eikä sävellykseen tai säveltäjään kuten iso osa myöhäisemmästä taidemusiikista. Sävellyksen katsottiin olevan ohjeisto tai lähtökohta varsinaiselle esitykselle, ja esittäjien odotettiin soveltavan säveltäjän teosta vapaasti. Basso continuo -ryhmä sovitti sointuja hyvin löyhien ohjeiden mukaisesti. Teoksen melodiaan lisättiin koristeita (esimerkiksi trillejä ja arpeggioita). Joskus näiden paikat oli merkitty nuotteihin valmiiksi erityisillä merkeillä. Erityisesti italialaisessa perinteessä lisättiin säveltäjän teoksiin myös laajempia kuvioita. Teoksia saatettiin tarpeen vaatiessa myös lyhentää tai yhdistellä eri tavalla: oopperoissa kokonaisia aarioita saatettiin jättää pois tai uusia lisätä esimerkiksi laulajien taitojen perustella. Lisäksi moniin teoksiin ei merkitty esityksessä käytettäviä soittimia, vaan ne saatettiin valita tilanteen ja käytettävissä olevien soittajien ja soittimien mukaan.


title: Barokkimusiikki

text: Käsitys sävelasteikosta muuttui 1600-luvun aikana radikaalisti. Vuosisadan alkupuolella säveltäjät katsoivat edelleen säveltävänsä musiikkia renessanssimusiikin kahdeksan tai laajennetun kahdentoista kirkkosävellajin järjestelmällä, vaikka jo esimerkiksi Carlo Gesualdon ja Claudio Monteverdin musiikissa oli monia tonaalisia piirteitä. Vuosisadan loppupuolella säveltäjät kuten Lully ja Corelli sävelsivät jo musiikkia, jota nykyisellä terminologialla kutsutaan puhtaasti tonaaliseksi eli duuri-molli-sävellajijärjestelmän mukaiseksi. Järjestelmän ensimmäinen musiikkitieteellinen esitys oli Jean-Philippe Rameaun vuonna 1722 julkaisema "Traité de l’harmonie".


title: Barokkimusiikki

text: Duuri-molli-tonaliteetin käyttöönotto mahdollisti monia uusia musiikin tehokeinoja, joista keskeisin oli modulaatio, sävellajin vaihtaminen kesken musiikkiteosta. Modulaation dramaattinen vaikutus oli barokin aikana hyvin voimakas, koska soittimet eivät olleet tasavireisiä kuten nykyisin ja siksi eri sävelasteikkojen sointi poikkesi toisistaan merkittävästi. Modulaatiosta tuli keskeinen osa oopperan ja erityisesti sen resitatiivien sävelkieltä.


title: Barokkimusiikki

text: Varhaisimpana oopperateoksena pidetään Jacopo Perin Venetsiassa säveltämää teosta "Dafne" vuodelta 1597. Peri kuului kreivi Bardin, myöhemmin Jacopo Perin ja Galileo Galilein isän, säveltäjä Vincenzo Galilein ympärille muodostuneeseen "camerataan" eli seurapiiriin. Siihen kuului joukko oppineita venetsialaisia humanisteja, joiden tarkoituksena oli herättää henkiin antiikin Kreikan draamaperinne. Ryhmä uskoi, että antiikin näytelmien "choros"-osuudet ja mahdollisesti koko teksti oli aikaisemmin esitetty laulaen. Oopperan pyrkimyksenä oli herättää henkiin tämä perinne. Oopperan juuret ovat kuitenkin vanhemmat ja juontuvat renessanssin aikaan suositusta "madrigaalidraamasta" (tai "madrigaalioopperasta"), jossa useita madrigaaleja esitettiin peräkkäin siten, että niistä muodostui tarina. Toinen merkittävä oopperan edeltäjä oli renessanssin aikana suosittu "pastoraalidraama". Pastoraalidraamat olivat runomittaisia näytelmiä, joihin kuului myös lauluosuuksia. Myös keskiajan liturgisia draamoja, joissa dramatisoitiin Raamatun tarinoita ja pyhimyskertomuksia, on pidetty oopperan esimuotoina. Muun muassa Hildegard Bingeniläinen sävelsi tämänkaltaisia teoksia.


title: Barokkimusiikki

text: Varhaisen barokin merkittävimmäksi oopperasäveltäjäksi nousi Claudio Monteverdi, jonka lukuisista oopperoista tunnetuimpia ovat "Orfeo" (1607), "Il ritorno d'Ulisse in patria" ("Odysseuksen paluu kotimaahansa", 1640) ja "L'incoronazione di Poppea" ("Poppean kruunaus", 1642). Monteverdin oopperoista tuli varhaisen oopperan perusteoksia, ja niitä esitetään edelleen laajalti. Näissä teoksissa Monteverdi yhdistää komedian aineksia traagiseen tarinaan. Barokin aikana ooppera oli vahvasti keskittynyt Italiaan, ja myöhemmät barokinaikaiset oopperasäveltäjät kuten Georg Friedrich Händel sävelsivät oopperoitaan hyvin italialaisella tyylillä. Myös oopperoiden libretot olivat usein italiankielisiä aina klassismin aikakaudelle saakka.


title: Barokkimusiikki

text: Oratorio (ital. "rukoushuone") noudatteli musiikillisesti oopperan tyyliä ja rakennetta, johon kuului aarioita, resitatiiveja ja instrumentaalipreludeja. Oratorio erosi oopperasta kuitenkin lavasteiden ja dramatisoinnin puuttumisella. Samat säveltäjät sävelsivät usein molempia teoslajeja siten, että uskonnollisia aiheita käsitteleviä oratorioita esitettiin paaston aikana, jolloin ei ollut sopivaa esittää maallisia, viihteellisiä oopperoita. Oratorioiden libretot olivat tavanomaisesti italiaksi tai latinaksi, vaikka myöhäisbarokin aikana muun muassa Händel ja Johann Sebastian Bach sävelsivätkin oratorioita muilla kielillä kuten englanniksi ja saksaksi.


title: Barokkimusiikki

text: Kantaatti (ital. "cantata", laulaen) oli Italiassa kehittynyt vokaalikamarimusiikin muoto. Vuosisadan puoliväliin mennessä siitä oli muotoutunut maallinen moniosainen teos yleensä laulusolistille continuon säestyksellä. Myöhemmin 1700-luvulla Saksassa kantaatiksi alettiin nimittää uudenlaista kirkollista musiikinlajia, joka oli sävelletty kuorolle tai orkesterille. Saksalainen kantaatti sävellettiin yleensä Raamatun tekstiin, jonka joukkoon kirjoitettiin uusia, pietistisiä, runollisia tekstejä. Merkittävimpiä kantaattirunoilijoita oli teologi Erdmann Neumeister.


title: Barokkimusiikki

text: "Concertato"-tyyli (tai "stile concertato") kehittyi myöhäisrenessanssin ja varhaisbarokin aikana sävellystyyliksi, jossa soitinryhmät soittivat samaa melodiaa, usein toisiaan imitoiden, yleensä basso continuo -ryhmän luoman harmonisen pohjan päälle. Keskeisimpiä vaikuttajia olivat Venetsian Pyhän Markuksen kirkon kuoronjohtajina toimineet Andrea ja Giovanni Gabrieli, jotka joutuivat kehittämään uusia sävellysmenetelmiä kirkon omalaatuisen akustiikan vuoksi. Kirkossa eri soitinryhmät ja kuorot sijoittuivat eri paikkoihin, ja kaiun aiheuttamien viiveiden takia täydellinen yhteissoitto oli vaikeaa. Ongelma ratkaistiin säveltämällä teokset niin, että useat kuorot lauloivat vuorotellen kirkon eri osista saaden aikaan lähes stereofonisen vaikutelman. Urut ja muut soittimet oli sijoitettu kirkkoon siten, että kaikki kuorot kuulivat ne yhtä hyvin.


title: Barokkimusiikki

text: "Concertato"-tyyli levisi nopeasti myös Italian ulkopuolelle, ja siitä tuli suosittu sävellystyyli varhaisbarokin aikana. 1600-luvulla tyylin mukaisesti sävellettyjä teoksia alettiin nimittää konsertoiksi. Antonio Vivaldi sävelsi yli 500 konserttoa ja vakiinnutti teoksillaan konserttoihin ritornello-muodon: siinä noudatettiin säännöllistä rakennetta, jossa soolo- ja tutti-osat vuorottelivat, yleensä konserton ensimmäisessä osassa. Barokin aikana sävellettiin konserttoja soolosoittimille siten, että yhtä soitinta soittava solisti vuorotteli orkesterin kanssa, mutta myös concerto grossoja, joissa vastakkain olivat pieni solistiryhmä eli "concertino" sekä orkesteri (eli "ripieno").


title: Barokkimusiikki

text: 1600-luvun alkupuolella termiä "sonaatti" (lat. "sonare", "soida") käytettiin väljästi mistä tahansa joukolle instrumentteja sävelletystä teoksesta. Pian sen merkitys rajoittui canzonan kaltaisiin sävellyksiin, jotka esitettiin yhdellä tai kahdella melodiasoittimella ja basso continuon säestyksellä. Niissä myös pyrittiin käyttämään hyödyksi melodiasoittimien ominaispiirteitä ja jäljittelemään ajan ilmeikästä laulutyyliä. Varhaisia sonaattisäveltäjiä oli muun muassa Biagio Marini. Vuosisadan puoliväliin tultaessa canzona ja sonaattimuodot yhdistyivät, ja sonaatista tuli useampiosainen teos, jonka osien välille pyrittiin luomaan voimakas kontrasti ajan affektiopin mukaisesti. 1660-luvulle sonaatista oli muotoutunut kaksi rinnakkaista alalajia, "sonata da camera" eli kamarisonaatti ja "sonata da chiesa" eli kirkkosonaatti. "Sonata da camera" koostui tavallisesti tyylitellyistä tansseista ja sen ensimmäisenä osana oli preludi. "Sonata da chiesaa" saatettiin käyttää jumalanpalveluksissa tiettyjen vesperien tai muiden jumalanpalvelusten osien tilalla. Tämän vuoksi siihen ei kuulunut liian maallisina pidettyjä tansseja. Arcangelo Corelli oli italialaisen sonaatin mestari, ja hänen lukuisien sonaattiensa myötä "sonata da chiesan" osien rakenne vakiintui muotoon hidas-nopea-hidas-nopea. Ensimmäinen osa oli yleensä luonteeltaan majesteettinen ja rauhallinen ja rakenteeltaan kontrapunktinen. Toinen osa oli rytmikäs fuuga, kolmas osa oopperamainen trio. Viimeinen osa oli yleensä kaksiosainen ja tanssinomainen.


title: Barokkimusiikki

text: 1600-luvun loppupuolella sonaattien yleisin instrumenttikokoonpano oli kaksi melodiasoitinta, yleensä kaksi viulua ja basso continuo. Teostyyppiä nimitettiin triosonaatiksi sen kolmiäänisen rakenteen vuoksi, vaikka soittajia saattoikin olla useampia kuin kolme riippuen basso continuo -ryhmän kokoonpanosta.


title: Barokkimusiikki

text: Italia pysyi poliittisesti hajanaisena kaupunkivaltioiden rypäänä aina 1800-luvun loppupuolelle asti. Kaupankäynnillä vaurastuneet kaupunkivaltiot kuten Venetsia, Rooma ja Milano kilpailivat keskenään myös taiteiden ja kulttuurin saralla, mikä loi suurta kysyntää muusikoille ja säveltäjille. Italia säilyi koko barokin ajan musiikin keskeisenä vaikuttajana, jonka tyyliä matkittiin ja jäljiteltiin laajasti Euroopassa ja jonka vaikutusta erityisesti Ranskassa pyrittiin rajoittamaan oman kansallisen musiikkiperinteen turvaamiseksi.


title: Barokkimusiikki

text: Vaikka Venetsiassa oopperasta oli tullut 1600-luvun puoleen väliin mennessä keskeisin taidemusiikin muoto, muualla Italiassa se oli vielä varsin harvinainen. Suosittuja musiikin muotoja olivat edelleen kevyet säkeelliset laulut kuten "canzonettat" ja "ballettosit" ja "consertato"-tyyliin sävelletyt kuoro- ja soitinteokset. Madrigaaleja sävellettiin edelleen runsaasti, ja esimerkiksi Claudio Monteverdi sävelsikin uransa aikana yhdeksän madrigaalikokoelmaa, joista toiseksi viimeinen, "Madrigali guerrieri et amorosi" ("Sodan ja rakkauden madrigaaleja"), julkaistiin vuonna 1638. Myöhäisemmät madrigaalit olivat jo saaneet paljon vaikutteita uusista muotivirtauksista ja sisälsivät muun muassa oopperamaisia resitatiiviosia.


title: Barokkimusiikki

text: Italialaisen kantaatin mestari Alessandro Scarlatti (1660–1725) sävelsi yli 600 kantaattia. Hänen tyylilleen ominaista olivat laajan harmonian käyttö, kromaattisuus ja vähennetyt soinnut. Scarlatin kantaattien ja oopperoiden aarioiden yleisin muoto oli "da capo" -aaria, jossa aarian ensimmäinen osa kerrattiin toisen osan jälkeen; tätä nimitetään ABA-muodoksi. Usein A-osa sisälsi jo kaksi pienempää jaksoa, joiden välissä oli lyhyt orkesterin "ritornello"-osa.


title: Barokkimusiikki

text:
Vielä vuosisadan alussa pienen eliitin suojeluksessa toiminut ooppera kaupallistui ja levisi uusiin yhteiskuntakerroksiin 1600-luvun puoliväliin mennessä. Suuriin kaupunkeihin perustettiin julkisia oopperataloja, joihin myös porvaristo saattoi ostaa pääsylippuja. Yleisö oli kiinnostunut laulajien virtuoosimaisista suorituksista ja hienoista lavasteista, joihin liittyi usein näyttäviä erikoistehosteita. Nämä mieltymykset johtivat oopperoiden aaria-osien lukumäärän kasvuun. Taitavista laulajista tuli hyvin suosittuja diivoja, jotka saattoivat ansaita moninkertaisesti oopperan säveltäjää enemmän. Äänialoista suosittiin erityisesti korkeita sopraanoja ja varsinkin kastraattilaulajia, joiden notkeille äänille ja suurelle keuhkokapasiteetille italialainen oopperatyyli pitkine ja voimakkaasti koristeltuine melodioineen sopi äärimmäisen hyvin. 1600-luvulta eteenpäin miesten pääroolit sävellettiinkin lähes poikkeuksetta heille. Jotkut kastraattilaulajat kuten Farinelli (Carlo Broschi 1705–1782) nousivat suuriksi kansainvälisiksi tähdiksi ja konsertoivat ympäri Eurooppaa.
Arcangelo Corelli vaikutti barokkisonaatin lisäksi merkittävästi myös konserttomuotoon. Roomalaisen tavan mukaisesti orkesteri oli jaettu "concertinoon" ja "ripienoon", minkä vuoksi Corelli sävelsi pääasiassa concerto grossoja. Corellin "Concerti grossi, op. 6", joka alun perin oli sävelletty 1680-luvulla ja jota hän muokkasi ennen sen julkaisua vuonna 1714, koostuu käytännössä kahdesta triosonaatista, jotka on jaettu soolon ja orkesterin "tutin" kesken. "Tutti" toistaa usein pienemmän ryhmän esittelemiä teemoja ja säestää kadenssi-jaksoja. Tästä Corellin käyttöön ottamasta käytännöstä tuli nopeasti hyvin suosittu ja se levisi myös Saksaan ja Englantiin.


title: Barokkimusiikki

text: Pohjois-Italiassa oli tavanomaisempaa käyttää orkesterin vastapainona solistiryhmän sijaan yhtä solistia. Bolognalainen Giuseppe Torelli oli tämänkaltaisen soolokonserton uranuurtaja säveltäen mahdollisesti ensimmäisen viulukonserton ja trumpettikonserttoja ("Op. 6" vuodelta 1698). Hänen konserttonsa noudattivat italialaisesta ooppera-alkusoitosta lainattua osien rakennetta nopea-hidas-nopea, josta pian muodostui konserttojen malli lähes kahdeksisadaksi vuodeksi.


title: Barokkimusiikki

text: Antonio Vivaldi oli italialaisen myöhäisbarokin merkittävimpiä ja tuotteliaimpia säveltäjiä. Hän toimi lähes neljänkymmenen vuoden ajan venetsialaisessa "Pio Ospedale della Pietà" -orpokodissa ja tarjosi erinomaista musiikkiopetusta lahjakkaille asukeille, joiden taso nousi niin korkealle että orpokoti tuli tunnetuksi taitavista viulunsoittajistaan. Orpokoti oli tarkoitettu orvoille, aviottomille tai köyhille lapsille ja toimi sisäoppilaitoksen tavoin. Vivaldin työnkuvaan kuului musiikinopetuksen ja soittimien kunnossapidon lisäksi musiikin säveltäminen orpokodin kuorolle ja orkesterille. Hän sävelsi jumalanpalvelusmusiikkia, muun muassa messuja ja oratorioita, mutta hänen teostensa pääosan muodostavat soitinteokset, erityisesti konsertot.


title: Barokkimusiikki

text: Vivaldin säveltämät noin 500 konserttoa ovat melodisesti rikkaita ja rytmiikaltaan vaihtelevia, ja niissä käytetään taitavasti hyväksi orkesterin ja soolosoittimien sointia. Vivaldi loi orkesterimusiikkiinsa laajan kirjon sointivärejä yhdistelemällä orkestereiden soittimia erilaisiin pienempiin ryhmiin. Konsertot noudattavat lähes poikkeuksetta Torellin ja Tomaso Albinonin esittelemää kolmiosaista rakennetta (nopea-hidas-nopea): hidas toinen osa oli ensimmäisen osan sävellajin lähellä olevassa sävellajissa, yleensä rinnakkaisessa mollissa, dominantissa tai subdominantissa, ja tavallisesti ensimmäistä osaa lyhyempi nopea viimeinen osa oli toonikassa. Vivaldin konserttojen nopeat osat olivat yleensä ritornello-muotoisia, joissa koko orkesterin ritornello-osat vuorottelevat solistin osien kanssa.


title: Barokkimusiikki

text: Vivaldi sävelsi Pietàta varten tekemiensä teosten lisäksi paljon tilaustöitä ja ansaitsi myös painettujen teostensa myynnillä. Myynnin edistämiseksi monille teoksille annettiin värikkäitä nimiä, esimerkiksi "L'estro armonico" (harmoninen innoitus) op. 3 ja "Neljä vuodenaikaa" eli neljä viulukonserttoa opuksesta 8, joka on Vivaldin kenties tunnetuin teoskokonaisuus.


title: Barokkimusiikki

text: Ranskalainen barokkimusiikki kehittyi omintakeiseksi perinteeksi vallitsevan italialaisen perinteen rinnalle 1600-luvun alkupuoliskolla. Sen erityispiirteet juonsivat juurensa tanssin erityisasemasta Ranskan hovissa ja absoluuttisen monarkian asettamista yleisistä taiteiden ihanteista. Myös aurinkokuningas Ludvig XIV:n (1634 - 1715) mieltymykset olivat keskeisessä osassa. Kolmikymmenvuotisen sodan päättyessä vuonna 1648 Ranskasta oli tullut Euroopan voimakkain valtio, ja ranskalaista kulttuuria matkittiin erityisesti Venäjällä, Saksassa, Itävallassa ja Englannissa. Tämän vuoksi ranskalainen musiikki oli 1660-luvulta lähtien lähes yhtä vaikutusvaltaista kuin italialainen, ja myöhäisbarokin keskeiseksi piirteeksi nousikin näiden kahden musiikkityylin synteesi.


title: Barokkimusiikki

text: Ludvig XIV oli taitava tanssija, ja sosiaalinen ja teatraalinen tanssi olivat hänen valtakaudellaan keskeisessä asemassa hovielämässä. Eräs ranskalaisen taide-elämän erityismuoto oli "ballet de cour" eli "hovibaletti", jossa hovin jäsenet esiintyivät suurissa musiikkidraamoissa yhdessä ammattitanssijoiden kanssa. Tyypillinen hovibaletti koostui useista näytöksistä, joissa oli laulusooloja, kuoro-osuuksia ja orkesterin säestämiä tanssiosuuksia. Ludvig XIV tanssi ensimmäistä kertaa julkisesti jo kolmetoistavuotiaana ja esiintyi myöhemmin lukuisissa baleteissa, muun muassa Apollon roolissa "Ballet des fêtes de Bachusessa" (Bacchuksen festivaalin baletti) ja nousevan Auringon roolissa "Ballet da la nuit"'ssa (Yön baletti).


title: Barokkimusiikki

text: Versailles'n hovissa koottiin myös ensimmäiset suuret orkesterit, jotka toimivat nykyisen sinfoniaorkesterin esikuvina. Ludvig XII:n perustama "Vingt-quatre Violins du Roi" (Kuninkaan 24 viulua) koostui kuudesta melodiaa soittavasta sopraanoviulusta, jotka oli viritetty nykyaikaisen viulun tavoin, kahdestatoista altto- ja tenoriviulusta sekä kuudesta bassoviulusta, jotka oli viritetty sävelaskeleen alemmaksi kuin nykyaikainen sello.


title: Barokkimusiikki

text: Jean-Baptiste Lully oli Ludvig XIV:n lempisäveltäjä ja toimi lähes koko elämänsä ajan aurinkokuninkaan palveluksessa eri tehtävissä. 1670-luvulla Lully loi yhdessä libretistinsä Philippe Quinault'n kanssa omaleimaisen ranskalaisen oopperatyylin, "tragédie en musique'n", joka säilyi elinvoimaisena kokonaisen vuosisadan. Lullyn luoman tyylin leviämistä edisti kuninkaan hänelle myöntämä yksinoikeus musiikkiteatterin järjestämiseen koko Ranskan alueella. Lully muun muassa pakotti ystävänsä Molièren käyttämään vain hänen säveltämäänsä musiikkia näytelmissään. Lullyn säveltämät oopperat alkoivat ranskalaisella alkusoitolla, jonka aikana kuningas saapui teatteriin. Nämä alkusoitot olivat tyyliltään juhlallisia ja koostuivat kahdesta osasta, jotka molemmat kerrattiin. Ensimmäinen osa oli tyypillisesti homofoninen ja hidas, ja siinä käytettiin runsaasti pisteellisiä rytmejä. Toinen osa oli nopeampi ja sisälsi fuugamaista imitaatiota. Lully mukautti italialaisen resitatiivin ranskan kielen rytmiin ja intonaatioon. Resitatiiviosien bassolinja oli yleensä rytmikkäämpi ja melodia laulavampi kuin italialaisissa esikuvissaan. Oopperoiden aaria-osat olivat huomattavasti vähemmän koristeellisia kuin italialaisessa oopperassa ja pyrkivät tukemaan libreton draaman kaarta, eivät esittelemään laulajien teknistä taituruutta. Oopperoiden aiheet olivat tavallisesti peräisin antiikin mytologiasta, ja henkilöhahmot olivat yleviä ja vakavia. Oopperoissa ei juuri ollut komedian aineksia.


title: Barokkimusiikki

text: Lullyn jälkeen ranskalaisen oopperan merkittävimmäksi säveltäjäksi nousi Jean-Philippe Rameau, jonka ensimmäinen ooppera "Hippolyte et Aricie" esitettiin vuonna 1733. Teos sai osakseen ankaraa kritiikkiä Lullyn kannattajilta, jotka pitivät sitä liian monimutkaisena ja italialaisena. Rameau pääsi kuitenkin Ranskan hovin suosioon ja sai lukuisia tilauksia hovilta ja Ranskan kuningasparilta. 1750-luvulla hän nousi ranskalaisen oopperan puolustajien esikuvaksi myöhemmin myös "buffonien sodaksi" kutsutussa kiistassa, joka puhkesi ranskalaisen oopperan ja Jean-Jacques Rousseaun johtamien italialaisen oopperan kannattajien välille.


title: Barokkimusiikki

text: 1600-luvun alkupuolella eräs ranskalaisen soitinmusiikin tärkeimmistä soittimista oli luuttu, jonka vaikutus näkyi kaikessa ranskalaisessa barokkimusiikissa, vaikka 1600-luvun kuluessa cembalo syrjäyttikin sen aseman suosituimpana soittimena. Luutunsoittajat ja luuttusäveltäjät kehittivät "agrémenttien" eli tiettyjen melodian kannalta keskeisten nuottien yhteyteen liitettyjen koristeiden järjestelmän, josta tuli keskeinen osa kaikkea ranskalaista barokkimusiikkia. "Agreménttien" lisääminen jätettiin usein soittajien vastuulle, mutta säveltäjät kehittivät myös merkintätapoja niiden ylöskirjaamiseksi. Luuttuohjelmiston keskeisin osa oli tanssimusiikki, joka oli keskeisessä asemassa ranskalaisessa kulttuurissa ja hovielämässä. Tansseja alettiin koota myös tanssisarjoiksi, joiden aluksi soitettiin usein tahtilajiltaan vapaa preludi.


title: Barokkimusiikki

text: 1600-luvun viimeisinä vuosikymmeninä ja 1700-luvun alussa Ranskassa alettiin säveltää musiikkia, jossa pyrittiin yhdistämään ranskalaisen ja italialaisen musiikkiperinteen parhaita puolia. Keskeiseksi vaikuttajaksi tässä liikkeessä nousi François Couperin. Couperin toimi kuninkaan urkurina pyhän Gervais'n kirkossa Pariisissa, mutta ansaitsi myös merkittäviä sivutuloja opettamalla cembalon soittoa aristokraateille ja julkaisemalla säveltämäänsä musiikkia. Pääosan Couperinin tuotannossa muodosti joukko vuosien 1713 ja 1730 välillä julkaistuja cembalosarjoja, joille oli usein annettu huomiota herättäviä nimiä, esimerkiksi "La misterieuse", mystinen.


title: Barokkimusiikki

text: Vuonna 1648 päättynyt kolmikymmenvuotinen sota tuhosi koko Saksan talouden, ja Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin heikkous jakoi Saksan lähes kolmeensataan käytännössä itsenäiseen pieneen valtioon. Kuitenkin musiikkielämä alkoi toipua nopeasti sodan päätyttyä. Lukuisten ruhtinaiden, herttuoiden, kreivien, vaaliruhtinaiden ja hallitsijoiden suuri määrä loi paljon työmahdollisuuksia muusikoille, koska kukin hallitsija pyrki jäljittelemään Versailles'n hovin loistoa. Myös kaupungit tukivat musiikkia ja useimmilla kaupungeilla olikin palkattuja "Stadpfeifereita", kaupungin torvensoittajia, joilla oli monopolioikeus kaupungin musiikkitarjontaan.


title: Barokkimusiikki

text: Varhaisbarokin aikana saksankieliset säveltäjät niin luterilaisilla kuin katolisillakin alueilla omaksuivat nopeasti Italiassa kehitetyt uudet musiikin tyylikeinot, monodian ja konserttotyylin. Erityisesti etelässä katolisten hallitsemalla alueella musiikki oli hyvin italialaisvaikutteista. Luterilaisilla alueilla säveltäjät ottivat vaikutteita italialaisesta tyylistä, mutta jatkoivat edelleen polyfonisten koraalimotettien ja -preludien säveltämistä perinteisellä polyfonisella tyylillä. Koraaleihin pohjautuva polyfoninen musiikki esitettiin tavallisesti uruilla, joiden tekniikka kehittyi isoin harppauksin 1600-luvun aikana: urkuihin tuli lisää äänikertoja ja sormioita. Saksalainen Heinrich Schütz opiskeli sävellystä Giovanni Gabrielin johdolla Venetsiassa ja palattuaan Saksaan vaikutti laajalti uusien sävellystekniikoiden käyttöönotossa.


title: Barokkimusiikki

text: Pohjoisen Saksan kenties merkittävin urkuri 1600-luvulla oli Dietrich Buxtehude, joka tosin oli syntynyt Tanskassa saksalaiseen perheeseen. Buxtehude työskenteli Lyypekin Pyhän Marian kirkon urkurina lähes koko työuransa ajan. Urkurinvirassaan hän myös sävelsi ja johti soitin- ja lauluyhtyemusiikkia. Hän tuli kuuluisaksi "Abendmusiken"-konserteistaan, joita järjestettiin viitenä peräkkäisenä joulua edeltävänä sunnuntaina vuosittain. Konserteista tuli maankuuluja, ja nuoren Johann Sebastian Bachin .kerrotaan kävelleen vuonna 1705 lähes 300 kilometriä vain päästäkseen kuuntelemaan konsertin. Buxtehuden sävellyksistä on meidän päiviimme asti säilynyt yli 120 uskonnollista vokaalimusiikkiteosta, yli 40 urkukoraalisovitusta ja yli 30 muuta urkuteosta.


title: Barokkimusiikki

text: 1700-luvulle tultaessa saksalainen musiikki kehittyi vielä voimakkaammin kohti eri eurooppalaisten tyylien synteesiä. Georg Philipp Telemannin (1681–1767) tuotannosta on löydettävissä kaikki hänen aikansa muotivirtaukset ja tyylisuunnat. Telemann yhdisti ne vahvaan saksalaiseen kontrapunktin perinteeseen. Hän oli myös tavattoman tuottelias: hän sävelsi uransa aikana yli kolme tuhatta teosta. Telemann itse kuvaili sävellyksiään näin: "Mitä olen saavuttanut musiikin tyylin suhteen on tunnettua. Ensin sävelsin puolalaisella tyylillä, jonka jälkeen tulivat ranskalainen, kirkko-, kamarimusiikkityylit, ooppera ja lopulta italialainen tyyli, joka nykyisin kiinnostaa minua enemmän kuin muut". Telemann pyrki säveltämään yksinkertaisesti ja luomaan teoksia, joita myös amatöörit pystyivät soittamaan. Siksi hän oli omana aikanaan paljon suositumpi kuin esimerkiksi J.S. Bach.


title: Barokkimusiikki

text: Saksalaisen barokin ja samalla koko barokkimusiikin huipentumana voidaan pitää kahden saksalaisen säveltäjän, Johann Sebastian Bachin ja Georg Friedrich Händelin teoksia. Bachin ja Händelin urat ja sävellystyö eroavat huomattavasti toisistaan samoin kuin heidän musiikkinsa kohtalo säveltäjien kuoleman jälkeen. Bach eli koko elämänsä Saksassa ja oli omana aikanaan urkuvirtuoosina vähintään yhtä kuuluisa kuin säveltäjämestarina. Bachin teoksia julkaistiin hänen elinaikanaan varsin vähän, ja kuolemansa jälkeen hän painui lähes unohduksiin, kunnes hänen musiikkinsa koki renessanssin 1800-luvun puolivälissä. Händel puolestaan oli suunnattoman suosittu omana elinaikanaan. Hän asui ja työskenteli elämänsä aikana useissa kaupungeissa Saksassa, Italiassa ja Englannissa. Händelin "Ilotulitusmusiikin" ensiesitystä Lontoossa vuonna 1749 tuli katsomaan arviolta 12 000 ihmistä, ja se pysäytti Lontoon liikenteen kolmeksi tunniksi. Händelin musiikki myös pysyi suosittuna ja säilyi konserttiohjelmistoissa hänen kuolemansa jälkeen, ja hän onkin ensimmäinen säveltäjä, jonka musiikkia on säännöllisesti esitetty meidän päiviimme asti. Händelin suosion salaisuus on se, että ensimmäisenä säveltäjänä hän sävelsi suoraan yleisölle hovin tai kirkon sijaan. Lisäksi hän kykeni taitavasti sopeuttamaan sävellystyyliään ja muuttamaan tyylilajia yleisön mieltymysten mukaan.


title: Barokkimusiikki

text: Bachin tuotanto sisältää kaikkia aikakauden teoslajeja oopperaa lukuun ottamatta. Siihen kuuluu suuria kuoroteoksia, kuten h-mollimessu, Matteus- ja Johannes-passiot ja jouluoratorio, lukuisia urku- ja muita kosketinsoitinteoksia, konserttoja ja muuta orkesterimusiikkia sekä musiikkia lukuisille soolosoittimille. Bach vei saksalaisen kontrapunktin perinteen äärimmilleen varsinkin loppukauden suurilla teoksillaan "Die Kunst der Fuge" ja "Musikalisches Opfer". 1800-luvun loppupuolella hänen osin jo unohdettujen teoksiensa taiteellinen arvo löydettiin uudelleen, ja nykyisin Bachia pidetään yhtenä suurimmista säveltäjistä kautta aikojen, ellei jopa suurimpana.


title: Barokkimusiikki

text: Händel sävelsi suurimman osan teoksistaan Englannissa, ja hänestä tuli Englannin kansalainen vuonna 1727 (samassa yhteydessä hän muutti nimensä "George Frideric Handeliksi"). Händelin musiikissa keskeisiä elementtejä ovat melodiat, harmonia ja musiikin vaihtelevat tekstuurit, kun taas Bachin lähestymistapa oli kontrapunktinen. Hän sai merkittäviä vaikutteita italialaisesta oopperasta asuttuaan maassa useita vuosia ja tavattuaan muun muassa Alessandro Scarlattin. Händel sävelsi suurimman osan teoksistaan Englannissa, missä hänen läpimurtonsa oli vuonna 1711 ensi-iltansa saanut ooppera "Rinaldo". Saavutettuaan menestystä hän asettui pysyvästi maahan ja sai Englannin kansalaisuuden vuonna 1727.


title: Barokkimusiikki

text: Händel saavutti suurta arvostusta oopperasäveltäjänä ja sävelsi sekä ohjasi oopperoita lähes kolmenkymmenenkuuden vuoden ajan. Tunnetuimpia hänen yli neljästäkymmenestä italialaistyylisestä oopperastaan ovat "Almira" 1705, "Giulio Cesare" (Julius Caesar, 1724) sekä "Ariodante" (1735). Händel sävelsi myös lukuisia oratorioita, joita esitettiin hänen johtamassaan teatterissa paaston aikana, jolloin oopperoiden esittäminen oli kiellettyä. Musiikillisesti Händelin oopperoiden ja oratorioiden välillä ei juuri ole eroa. Händelin tunnetuin teos on luultavasti "Messias-oratorio" (1741), jota erityisesti Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa esitetään usein joulun aikaan. Händel sävelsi myös soitinmusiikkia, vaikka tulikin kuuluisaksi nimenomaan vokaaliteoksillaan. Hänen tunnetuimpia orkesteriteoksiaan ovat sarjat "Vesi-" ja "Ilotulitusmusiikkia" sekä kuusi concerto grossoa. Händelin kuoltua hänet haudattiin suurin huomionosoituksin Lontoon Westminster Abbeyyn.


title: Barokkimusiikki

text: Johann Sebastian Bachin kuoltua vuonna 1750 musiikkityyli ja -muoti oli muuttunut jo paljon, ja Bachin tuotanto jäi nopeasti pääosin unohduksiin. Johann Sebastian Bachin pojat Wlhelm Friedeman Bach, Carl Philipp Emanuel Bach ja Johann Christian Bach vaikuttivat merkittävästi klassismin ajan musiikin syntyyn ja olivat jonkin aikaa kuuluisampia kuin isänsä. Ennen varsinaisen klassismin tyylisuunnan syntyä taidemusiikissa oli lyhyt jakso, jolloin useat tyylisuunnat vaikuttivat rinnakkain. Näitä suuntauksia on nimitetty myöhemmin muun muassa sentimentaaliseksi tyyliksi ja galantiksi tyyliksi. Näitä ja klassismia yhdistää barokkimusiikkia voimakkaampi melodisuus ja barokkimusiikin aikaisesta affektiopista luopuminen. Yhdessä musiikkiteoksessa saatettiin ilmaista ja yhdistää monia usein ristiriitaisia tunnetiloja.


title: Barokkimusiikki

text: Barokkimusiikkia ryhdyttiin uudelleen esittämään 1800-luvun lopulta alkaen, mihin vaikutti voimakkaasti säveltäjä Felix Mendelssohnin järjestämä Matteus-passion esitys vuonna 1829 ja myöhemmin 1900-luvun alussa esimerkiksi Pablo Casalsin uudelleen löytämät Bachin sellosarjat. Jotkut säveltäjät saivat barokkimusiikista omaan tyyliinsä runsaasti vaikutteita, kuten Max Reger ja Paul Hindemith.


title: Barokkimusiikki

text: Barokkiajan musiikin suosion kasvamisen myötä on toisen maailmansodan jälkeen herännyt kiinnostusta esittää teokset mahdollisimman autenttisessa muodossa. Tähän liittyen myös monia barokkimusiikin keskeneräisiä töitä, ennen kaikkea Bachin teos "Die Kunst der Fuge", on pyritty viimeistelemään. Autenttisuuteen pyrittäessä nykyaikaiset soittimet korvataan vanhanmallisilla soittimilla, ja joskus myös aidoilla 1700-luvulta asti säilyneillä soittimilla: venttiilitorvet korvataan luonnontorvilla, metallista valmistetut puupuhaltimet puusta valmistetuilla puhaltimilla, metalliset kielet suolista tehdyillä kielillä ja nykyaikaiset cembalot barokkityylisillä cembaloilla. Samoin 1700-luvun lopussa amatöörikäyttöön jäänyt nokkahuilu on pitänyt ottaa uudestaan vakavaan käyttöön, koska monet barokin huiluteoksista on kirjoitettu nimenomaan nokkahuilulle. Soittotyylissä pyritään ottamaan huomioon seikat, joissa on tapahtunut muutosta barokin ja nykyajan välillä. Esimerkiksi voimakkaiden crescendojen ja diminuendojen (äänenvoimakkuuden lisäys ja vähennys) on katsottu edustaneen romantiikan aikakauden vaikutusta esittämisessä, joten niistä on pyritty luopumaan.


title: Barokkimusiikki

text: Barokkiaikana käytetyt kuorot ja orkesterit olivat huomattavasti nykymuotoista sekakuoroa tai sinfoniaorkesteria pienempiä. Historiallisen tutkimuksen pohjana ovat olleet esimerkiksi Johann Joachim Quantzin ja Leopold Mozartin kirjoitukset, joista on saatu tietoa barokkiajan musiikkiesityksistä. Itse teosten käsikirjoituksissa soittimia ja laulajia koskevat merkinnät eivät usein anna tarpeeksi tarkkaa tietoa kaikista esittämiseen liittyvistä asioista. Esimerkiksi kiivas Bachin ja muiden barokkisäveltäjien käyttämien kuorojen kokoja koskeva debatti olisi ollut helposti ratkaistu, jos teosten nuoteissa kerrottaisiin suoraan, montako laulajaa äänialaa kohden on tarkoitus käyttää. 1980-luvun alussa Joshua Rifkin alkoi ajaa näkemystä, jonka mukaan Bach olisi käyttänyt tunnetuimmissa teoksissaan vain yhtä laulajaa äänialaa kohden. Tämä aluksi kiivasta vastustusta herättänyt näkemys on myöhemmin saavuttanut laajempaa kannatusta. Bachin lisäksi myös esimerkiksi Telemann ja Monteverdi olisivat tutkijoiden mukaan käyttäneet yhtä laulajaa per ääniala. On kuitenkin myös merkittäviä alan tutkijoita, jotka eivät kannata tällaisia näkemyksiä ja perinteisempi kanta on, että Bach käytti noin 3–4 laulajaa per ääniala. Huomion arvoista on, että mm. Bach sävelsi kaikki kirkolliset teoksensa nimenomaan poikakuorolle.


title: Barokkimusiikki

text: 1800-luvulla ja 1900-luvun alkupuolella barokkimusiikin esityksissä käytettiin romantiikan perinteen mukaisesti aina suuria kuoroja ja orkestereita. Barokkimusiikin esittämisestä vanhanaikaisilla soittimilla on tullut nykyään melko yleistä, ja tähän tarkoitukseen on olemassa erityisiä barokkiorkestereita, jotka erikoistuvat soittamaan vanhaa musiikkia, sekä soittajia, jotka ovat etupäässä vanhanaikaisen soittimen taitajia. Suuren kuoron korvaaminen eräissä autenttisuuteen pyrkivissä esityksissä kokoonpanolla, jossa kuoroteoksen jokaisesta äänestä vastaa vain muutama tai ainoastaan yksi laulaja, on tullut monille yllätyksenä. Esitystavoista on herännyt runsaasti keskustelua, ja sekä autenttisilla että nykyaikaisilla esitystavoilla on omat puolestapuhujansa. Monille kriitikoille ja kuuntelijoille on kuitenkin edelleen riittänyt, että esitys on musiikillisesti onnistunut esitysfilosofiasta riippumatta. Merkittäviin autenttisia esityksiä johtaviin kapellimestareihin kuuluvat esimerkiksi Nikolaus Harnoncourt, Christopher Hogwood ja John Eliot Gardiner, Levytyksiä, joissa kussakin kuoron äänessä on vain yksi laulaja, ovat tehneet esimerkiksi Joshua Rifkin, Paul McCreesh ja Andrew Parrot. Autenttista esittämistapaa on sovellettu myös klassismin ja varhaisromantiikan ajan musiikkiin, mutta barokin kohdalla ero nykyisten ja autenttisten esitysten välillä on usein selvästi suurempi.


title: Soitinmusiikki

text: Soitinmusiikki eli instrumentaalimusiikki on musiikkia, jonka tuottamiseen käytetään vain erilaisia soittimia eli instrumentteja. Kappaleita, joissa käytetään vain soittimia, kutsutaan instrumentaaleiksi.


title: Soitinmusiikki

text: Länsimaisessa taidemusiikissa soitinmusiikin arvostus lisääntyi barokin aikana.


title: Soitinmusiikki

text: Instrumentaali-nimitystä käytetään erityisesti populaarimusiikissa. Levyttäneet rock- ja popartistit tekevät joskus kappaleistaan instrumentaaliversioita, jotka saattavat päätyä musiikkialbumeille bonusraitoina. Tietyissä musiikkityyleissä, kuten taide- ja elektronisessa musiikissa kaikki yksittäisen teoksen kappaleet voivat olla soitinmusiikkia. Metallimusiikissa instrumentaalit ovat yleensä rauhallisia verrattuna albumin muihin kappaleisiin, joten ne on useasti soitettu akustisella kitaralla.


title: Rillumarei

text: Rillumarei-nimitystä käytetään sodan jälkeen 1940- ja 1950-luvuilla ohjelmallisissa iltamissa esitetystä kuplettiperinnettä mukailevasta viihteestä. Nimitys tulee ”Rovaniemen markkinoilla” -kappaleen kertosäkeestä. Tärkeitä vaikuttajia olivat Reino Helismaa, Toivo Kärki ja Esa Pakarinen. Rillumarei saavutti kansansuosiota, mutta kriitikot vihasivat sitä. Myös ulkomaisia – lähinnä amerikkalaisia – iskelmiä ja jazzia kuunnellut kaupunkilaisnuoriso halveksi rillumareita, vaikka nuorten ja heidän vanhempiensa musiikkimaussa ei vielä tuohon aikaan ollut yleisesti ottaen kovin suuria eroja. Helismaata ja Kärkeä muun muassa syytettiin kansan maun pilaamisesta. Samoin Olavi Virta ja Tapio Rautavaara pitivät tietoisesti etäisyyttä rillumareihin.


title: Rillumarei

text: Musiikillisesti rillumareissa ei itse asiassa ollut mitään uutta, koska Suomessa oli jo kauan laulettu rekilauluja ja kupletteja. Toivo Kärki piti amerikansuomalaista Hiski Salomaata yhtenä merkittävimmistä sillanrakentajista vanhoista rekilauluista rillumareihin. Suomalaisen iskelmämusiikin tutkija Kalervo Kärki – Toivo Kärjen poika – on arvellut, että osasyynä jyrkän tuomitsevalle asenteelle rillumareihin on ollut sodanjälkeinen valistusmentaliteetti, jonka mukaan kansa oli yksinkertaista ja tietämätöntä ja sitä piti kasvattaa. Tästä lähtökohdasta myös Yleisradio valitsi kaiken esitettäväkseen kelpuuttamansa musiikin 1960-luvun alkuvuosiin saakka. Toisaalta Suomessa oli 1950-luvun alkupuolella viriämässä kulttuurinen modernismi, jonka näkökulmasta rillumarei oli aivan liian rahvaanomaista, ja ainoa oikea tapa suhtautua siihen oli jättää se kokonaan huomiotta. Räikeimmillään suhtautuminen Toivo Kärkeen ja Reino Helismaahan näkyi heidän vuonna 1954 nimimerkkien suojassa tekemänsä Karjala-aiheisen "Ruoska ja rakkaus" -näytelmän kohtelussa. Näytelmä sai aluksi erinomaiset arvostelut ja elokuvaohjaaja Erik Blomberg suunnitteli sen filmaamista, mutta tekijöiden henkilöllisyyden paljastuttua se katosi julkisuudesta täysin.


title: Rillumarei

text: Toivo Kärjen omien kokemusten mukaan suhtautumisessa rillumareihin oli melkoinen annos kaksinaismoraalia. Kun hänet kutsuttiin esiintymään erääseen yksityistilaisuuteen ja hän kysyi, mitä hänen odotettiin soittavan, eräs vuorineuvos sanoi: ""Antaa tulla vain 'Rovaniemen markkinoilla', mitäs te turhaan kyselette!"" Julkisuudessa samat vieraat olivat esiintyneet vannoutuneina Beethovenin ja Sibeliuksen kannattajina.


title: Rillumarei

text: Rillumareikulttuuri sammui 1960-luvulla television yleistyttyä, mutta nousi uudestaan esiin 1970-luvun alussa elokuvassa "Meiltähän tämä käy" (1973), vaikkakin vain hetkellisesti. Rillumarei käsitti myös elokuvia, kuten "Rovaniemen markkinoilla", "Hei, rillumarei!" ja "Lentävä kalakukko".


title: Rillumarei

text: Toivo Kärki sai elämäntyöstään säveltaiteilijain valtionpalkinnon vuonna 1987, mikä oli ainoa hänen saamansa virallinen kunnianosoitus. Kärjen aisapari Reino Helismaa ja muut rillumarei-kauden tunnetut tekijät eivät saaneet elinaikanaan mitään virallista tunnustusta.


title: Eusebios Kesarealainen

text: Eusebios Kesarealainen (noin 275 — 30. toukokuuta 339) oli Kesarean piispa ja tunnettu kirkkohistorioitsija. Häntä pidetään kirkon historiankirjoituksen perustajana, koska hän teki merkittävää työtä varhaisen kristillisen kirkon kehittymisen kuvaamisessa erityisesti teoksessaan "Kirkkohistoria" ("Ekklēsiastikē historia", "Historia Ecclesiastica"). Hänen lähteenä käyttämänsä Hegesippoksen historiateos ei ole säilynyt nykyaikaan.


title: Eusebios Kesarealainen

text: Vuonna 296 Eusebios tapasi Konstantinus Suuren Palestiinassa, kun tämä oli siellä keisari Diocletianuksen mukana. Hän kirjoitti myöhemmin Konstantinuksesta imartelevan elämäkerran ("Vita Constantini"). Vuonna 325 Eusebioksella oli tärkeä osa Nikean ensimmäisessä kirkolliskokouksessa.


title: Eusebios Kesarealainen

text: Eusebioksen tarkka syntymäpaikka ja -aika eivät ole tiedossa, ja hänen nuoruudestaan tiedetään vain vähän. Hän tutustui seurakunnanvanhin Dorotheukseen Antiokiassa ja sai todennäköisesti eksegeettistä opetusta häneltä. Vuonna 296 Eusebios oli Palestiinassa ja tapasi keisari Konstantinuksen, joka vieraili maassa keisari Diocletianuksen kanssa. Hän oli Kesareassa kun Agapios toimi siellä piispana ja ystävystyi Pamfilos Kesarealaisen kanssa. Tämän kanssa hän vaikuttaa opiskelleen Raamatun kirjoituksia Origeneen "Heksaplan" ja Pamfiloksen kokoamien selitysteosten avustuksella. He valmistivat oikeaa versiota kirjoituksista eri käsikirjoisversioista.


title: Eusebios Kesarealainen

text: Vuonna 307 Pamfilos vangittiin, mutta Eusebios jatkoi heidän yhteistä työtään. Eusebios viimeisteli syntyneen Origeneen puolustuksen, jota he olivat tehneet yhdessä, Pamfiloksen kuoleman jälkeen. Hän lähetti sen Fainon kaivosten martyyreille Egyptiin. Tämän jälkeen hän vaikuttaa matkustaneen Tyrokseen ja myöhemmin Egyptiin, jossa hän kärsi ensimmäisen kerran vainoista.


title: Eusebios Kesarealainen

text: Seuraavaksi Eusebios tunnetaan Kesarean piispana Palestiinassa. Hän oli Agapioksen seuraaja. Vuosia, jolloin Agapios toimi virassa, ei tiedetä, mutta Eusebioksen on täytynyt tulla piispaksi pian vuoden 313 jälkeen. Hänen viranhoitonsa varhaisista vuosista ei tiedetä mitään. Kun Nikean ensimmäinen kirkolliskokous kokoontui vuonna 325, hänellä oli kokouksessa merkittävä rooli kaikkien 300 osanottajan joukossa. Hän ei ollut luonnostaan hengellinen johtaja tai teologi, mutta hyvin oppinut mies ja tunnettu kirjoittaja, joka nautti keisarin suosiota. Hänen ehdottamastaan tunnustuksesta tuli Nikean uskontunnustuksen perusta.


title: Eusebios Kesarealainen

text: Eusebios otti osaa areiolaisuuteen liittyneisiin kiistoihin. Hän kiisteli muiden muassa Eustathios Antiokialaisen kanssa. Eustathios vastusti Origeneen lisääntynyttä vaikutusta ja erityisesti tämän harjoittamaa kirjoitusten allegorista tulkintaa. Eustathios näki tällaisessa teologiassa areiolaisuuden perustan. Eusebiosta, joka oli Origeneen ihailija, Eustathios syytti poikkeamisesta Nikean tunnustuksesta ja sabellianismista. Eustathios joutui syytteeseen ja tuomittiin Antiokian synodissa. Antiokian asukkaat kapinoivat tätä päätöstä vastaan, kun taas Eustathioksen vastustajat ehdottivat Eusebiosta uudeksi piispaksi. Hän kuitenkin kieltäytyi.


title: Eusebios Kesarealainen

text: Kun Eustathios oli syrjäytetty, Eusebioksen kannattajat hyökkäsivät vuorostaan Athanasios Aleksandrialaista vastaan, joka oli paljon vaarallisempi vastustaja. Vuonna 334 Athanasios haastettiin Kesareassa synodin eteen. Hän ei kuitenkaan saapunut paikalle. Seuraavana vuonna hänet haastettiin Tyroksessa Eusebioksen johtaman synodin eteen. Athanasios arvasi tuloksen etukäteen ja matkusti Konstantinopoliin viedäkseen asian keisarin eteen. Konstantinus kutsui piispat, Eusebius heidän mukanaan, hoviin. Athanasios tuomittiin ja karkotettiin vuoden 335 lopulla. Samassa synodissa tuomittiin myös toinen vastustaja: Markellos Ankyralainen oli pitkään vastustanut eusebioslaisia ja protestoinut Areioksen uudelleennimittämistä vastaan. Häntä syytettiin sabellianismista ja hänet pantiin viralta vuonna 336. Konstantinus kuoli seuraavana vuonna. Eusebios kuoli todennäköisesti Kesareassa viimeistään vuonna 340, todennäköisesti 30. toukokuuta vuonna 339.


title: Marie Kinsky von Wchinitz und Tettau

text: Marie Kinsky von Wchinitz und Tettau on Liechtensteinin ruhtinatar. Hän syntyi Prahassa, Tšekkoslovakiassa 14. huhtikuuta 1940 neljäntenä kreivi Ferdinand Carl Kinsky von Wchinitz und Tettaun ja kreivitär Henrietten seitsemästä lapsesta. Monien muiden saksalaisten perheiden tavoin Kinsky von Wchinitz und Tettaun kreiviperhekin karkotettiin 1945 Tšekkoslovakiasta, ja perhe pakeni Saksaan.


title: Marie Kinsky von Wchinitz und Tettau

text: Ensimmäiset kouluvuotensa (1946–50) Marie opiskeli Ering am Innin peruskoulussa, jonka jälkeen hän siirtyi kahdeksaksi vuodeksi Württembergin nunnaluostarin sisäoppilaitokseen. 1957 hän matkusti Englantiin opiskelemaan englannin kieltä. Oltuaan sen jälkeen lyhyen aikaa Pariisissa vahvistamassa ranskan osaamistaan kreivitär Marie toimi mainospiirtäjänä Saksan Dachaussa, kunnes meni kihloihin 1965 Liechtenstein kruununprinssin Hans Adamin kanssa, jolloin hän muutti pieneen ruhtinaskuntaan Alpeille.


title: Marie Kinsky von Wchinitz und Tettau

text: 1989 Marien appi, ruhtinas Franz Josef II kuoli, Marien miehestä tuli ruhtinas Hans Adam II ja Mariesta ruhtinatar.


title: Marie Kinsky von Wchinitz und Tettau

text: Ruhtinatar Marie toimii mm. Liechtensteinin Punaisen Ristin puheenjohtajana. Hän on myös kiinnostunut taiteesta ja kulttuurista. Ruhtinatar Mariella ja ruhtinas Hans Adam II:lla on neljä lasta, joista vanhin, Alois, on ruhtinaskunnan tuleva hallitsija.


title: Tiiviin aineen fysiikka

text: Tiiviin aineen fysiikka eli kondensoituneen aineen fysiikka () käsittelee aineen makroskooppisia ominaisuuksia. Erityisesti se tutkii mitä tapahtuu kun suuri määrä hiukkasia "tiivistyy" yhteen olomuotoon. Olomuoto riippuu hiukkasten välisten vuorovaikutusten suuruudesta ja ominaisuuksista sekä ulkoisista olosuhteista kuten lämpötilasta tai paineesta. Tutuimpia tiiviin aineen muotoja ovat kiinteät ja nestemäiset aineen olomuodot.


title: Tiiviin aineen fysiikka

text: Tutkijamäärältään tiiviin aineen fysiikka on suurin fysiikan tutkimusalueista. Sen kehitys liittyy suoraan esimerkiksi elektroniikan ja prosessiteollisuuden kehitykseen. Alaa kutsuttiin pitkään kiinteän olomuodon fysiikaksi, koska suurin osa teorioista kehitettiin kiinteissä aineissa tapahtuvia ilmiöitä tutkittaessa selittämään kidemuotoja, johtavuusominaisuuksia ynnä muita. Alan nimi vakiintui kuitenkin tiiviin aineen fysiikaksi, kun havaittiin että suuri osa kiinteän olomuodon fysiikan tutkimuksessa käytettävistä käsitteistä pystyttiin helposti yleistämään myös nesteiden kuvaukseen.


title: Tiiviin aineen fysiikka

text: Tärkein tiiviin aineen fysiikan teoreettinen työkalu on kvanttimekaniikka, jota käytetään kaikilla sen tutkimusalueilla.


title: Tiiviin aineen fysiikka

text: Suuri osa tiiviin aineen fysiikasta keskittyy sovelluksiin. Tämän lisäksi alan piirissä tutkitaan paljon myös useita eksoottisia ilmiöitä, jotka tyypillisesti ilmenevät matalissa, muutaman kelvinin suuruisissa lämpötiloissa. Näitä ovat


title: Tiiviin aineen fysiikka

text: Tiiviin aineen fysiikan tutkimus on läheisesti yhteydessä myös materiaalitieteisiin.


title: Tiiviin aineen fysiikka

text: Tiiviin aineen fysiikan tutkimusalueita ovat muun muassa:


title: Tiiviin aineen fysiikka

text: Nykyään tiiviin aineen fysiikan tärkeitä tutkimusalueita ovat muun muassa:


title: Tiiviin aineen fysiikka

text: Joitain tiiviin aineen fysiikkaan oleellisesti liittyviä historiallisia virstanpylväitä