title: AIDS

text: AIDS-diagnoosi perustuu henkilöä vaivaavien oheistautien tunnistamiseen, ja se voidaan asettaa, jos HIV-positiivisella henkilöllä on jokin seuraavista oheistaudeista (järjestys mukailee oheistautien todettua yleisyyttä Suomessa).AIDS-vaiheen kesto, potilaan vointi ja oireet vaihtelevat suuresti.


title: AIDS

text: Nykyaikaisilla lääkkeillä HIV-infektion eteneminen voidaan pysäyttää, ja sairastuneen toimintakyky voi palautua hyväksi AIDS-diagnoosin jälkeenkin. Maailman terveysjärjestön (WHO) mukaan vuoden 2013 lopussa antiretroviraalilääkitystä käytti maailmanlaajuisesti noin 12,9 miljoonaa ihmistä.


title: AIDS

text: Länsimaissa HIV-infektio on nykylääkkeiden myötä muuttunut krooniseksi, seurantaa ja hoitoa vaativaksi sairaudeksi, jonka aiheuttama kuolleisuus on vähentynyt selvästi.


title: AIDS

text: AIDSin torjunta edellyttää:


title: AIDS

text: AIDS-epidemiaa torjuttaessa tärkeitä tekijöitä ovat ihmisten halu käydä testauttamassa itsensä HI-viruksen varalta, yhteiskunnan tuki lääkkeiden rahoittamisessa sekä HIV-positiivisten motivaatio lääkehoidossa (ja edelleentartuttamisen välttämisessä).


title: AIDS

text: Maailman AIDS-päivää vietetään 1. joulukuuta.


title: AIDS

text: Katso HIV- Tartunnan välttäminen. Joillain ihmisillä esiintyy myös Delta 32 -alleeli, joka antaa osittaisen tai täyden suojan HIV-tartuntaa vastaan.


title: AIDS

text: HIV/AIDS on maailmanlaajuinen ongelma. Vuonna 2008 julkaistu YK:n AIDS-ohjelman Unaidsin vuosiraportti kertoi, että HI-viruksen leviäminen on hidastunut. HIV-tartunnan sai edellisenä vuonna 2,7 miljoonaa ihmistä, kun vielä vuonna 2001 määrä oli kolme miljoonaa. Vuonna 2007 maailmassa laskettiin olevan 33 miljoonaa HIV-positiivista, mikä on 300 000 vähemmän kuin vuotta aiemmin. Maailman ruokakriisi saattaa tuhota viime vuosien myönteiset saavutukset. Samanaikainen taistelu sekä nälkää että AIDSia vastaan on vaikeaa.


title: AIDS

text: Kondomin käyttö on hidastanut taudin leviämistä länsimaissa. Sen sijaan köyhissä ja epäonnistuneissa valtioissa, joissa valtiovalta ei pysty pitämään huolta kansalaisistaan, tilanne on huolestuttava. Ruoan hinnan nousu voi lisätä HIV-tartuntojen määrää eri puolilla maailmaa. Erityisesti kehitysmaiden köyhät naiset ovat vaarassa saada tartunnan, sillä moni päätyy myymään seksiä saadakseen rahaa ruokaan. Tuoreet tutkimukset Botswanassa, Swazimaassa, Malawissa, Sambiassa ja Keniassa osoittavat, että ruokapula ja seksin myynti ilman ehkäisyä liittyvät toisiinsa köyhien naisten kohdalla.


title: AIDS

text: Suurin osa HIV:in kantajista elää köyhissä tai keskituloisissa maissa. Saharan eteläpuolisessa Afrikassa heitä arvellaan elävän 25,5 miljoonaa, joista 19,4 miljoonaa Itä- ja Etelä-Afrikassa, missä tapahtui 44% maailman uusista HIV-tartunnoista vuonna 2016. Uusien tartuntojen määrä laskee kaikkialla Afrikassa, mutta vuosina 2010-2016 se on kasvanut Itä-Euroopassa ja Aasian keskiosissa.


title: AIDS

text: Vuonna 2015 70% AIDSiin liittyvistä kuolemantapauksista tapahtui Afrikassa.


title: AIDS

text: Ruoan kallistuminen johtaa aterioiden laadun heikkenemiseen. Vähäravinteinen ruokavalio puolestaan jouduttaa osaltaan HIV:n kehittymistä AIDSiksi ja altistaa HIV-positiiviset vaarallisille infektioille, kuten tuberkuloosille. Monipuolinen ravinto on olennainen osa HIV-hoidon onnistumista. Virusta kantavat aikuiset tarvitsevat päivässä 10–30 prosenttia enemmän energiaa kaloreilla mitattuna kuin terveet aikuiset. Kasvuikäiset HIV-positiiviset lapset puolestaan tarvitsevat jopa kaksinkertaisen määrän energiaa muihin ikätovereihinsa verrattuna. Lisäksi HIV-lääkkeet aiheuttavat vatsavaivoja tyhjään vatsaan otettuna. Tämä voi johtaa siihen, ettei sairastunut halua ottaa lääkkeitä lainkaan. IFPRI eli Kansainvälinen elintarvikepolitiikan tutkimuslaitos etsii ratkaisuja nälkä- ja köyhyysongelmiin. Esimerkiksi Keniassa kalakauppiaana toimivat naiset saattavat myydä kalastajille seksiä ilman ehkäisyä, jotta rahaa jäisi riittävästi kallistuvien peruselintarvikkeiden ostamiseen. Pohjois-Afganistanissa jotkut naiset ja nuoret tytöt joutuvat jo turvautumaan prostituutioon ruoan kallistumisen takia. YK:n mukaan yhä korkeammalle kipuavat hinnat suistivat viime vuonna 50 miljoonaa ihmistä nälänhädän partaalle. Hinnannousun taustalla ovat muun muassa biopolttoaineiden käytön lisääntyminen, ruoan kysynnän kasvu vaurastuvassa Aasiassa, viljelyalueiden kuivuus sekä keinottelu elintarvikkeiden hinnoilla.


title: Kaasu

text: Kaasu on yksi aineen olomuodoista. Muut olomuodot ovat neste ja kiinteä. Kaasut, kuten nesteetkin, ovat "fluideja" eli ne virtaavat eivätkä vastusta muodonmuutoksia. Kaasumuodossa aineen atomeilla tai molekyyleillä on niin suuri energia, etteivät aineen nesteenä pitävät sidosvoimat kykene pitämään atomeita kasassa ja täten ne liikkuvat satunnaiseti tilassa. Tämän vuoksi kaasut, toisin kuin nesteet, eivät pysy vakiotilavuudessa vaan pyrkivät täyttämään kokonaan sen tilan, jossa ne ovat.


title: Kaasu

text: Arkielämässä termit höyry ja kaasu tarkoittavat samaa asiaa, fysiikassa termit on erotettu toisistaan. Höyry on kaasumaista ainetta, joka voidaan muuttaa nesteeksi pitämällä lämpötila vakiona ja muuttamalla tilavuutta. Höyrystä tulee kaasu kriittisessä pisteessä, jolloin kaasun liike-energia on niin suurta, ettei kaasu tiivisty ennen kuin lämpötila laskee.


title: Kaasu

text: Kaasujen käyttäytymistä on helpointa laskea ideaalikaasumallilla, mutta reaalikaasujen käyttäytymistä voidaan laskea esimerkiksi van der Waalsin yhtälön avulla.


title: Kaasu

text: Kansainvälisen termin "gas" otti käyttöön 1600-luvun alussa alankomaalainen kemisti Jan Baptist van Helmont, joka tutki useiden kaasujen ominaisuuksia. Sana oli ilmeisesti mukailtu kreikan sanasta "chaos", kaaos. Helmontin tutkimia kaasuja olivat "gas sylvestre" (”metsäkaasu”) eli hiilidioksidi, "punainen kaasu" eli typpioksidi ja palava kaasu "gas pingue", joka ilmeisesti oli vedyn, metaanin ja hiilimonoksidin seosta.


title: Kaasu

text: Suomen kielessä on kuitenkin jo vanhastaan esiintynyt sana "kaasu", joka eri murteissa on tarkoittanut huurretta, sumua, höyryä, auerta taikka käryä tai muuta pahaa hajua. Koska sana sekä äänneasultaan että kansanomaisilta merkityksiltäänkin on melko lähellä kansainvälistä tieteellistä termiä, Samuel Roos antoi sanalle sen nykyisen merkityksen vuonna 1845 ilmestyneessä teoksessaan "Mintähden ja sentähden". Käytännössä sanalla usein tarkoitetaan polttoaineena käytettyä kaasua, aikaisemmin erityisesti kaupunkikaasua eli valokaasua.


title: Uniaika

text: Uniaika on Australian alkuperäiskansojen uskonnossa kaukainen ajanjakso, joka on kuitenkin läsnä heidän jokapäiväisessä elämässään. Uniaika selittää maailman, ympäristön ja ihmisten alkuperän sekä sen, miten elämä on järjestetty.


title: Uniaika

text: Uniaikana maan alla nukkuneet yliluonnolliset olennot heräsivät ja alkoivat vaeltaa maan pinnalla. Ne muovasivat maan, loivat ihmiset ja opettivat näille kaikki alueella elämiseen tarvittavat taidot ja yhteiskunnan säännöt.


title: Uniaika

text: Uniaika esittää pyhän kartan maasta ja auttaa selittämään Australian epätavallisen ympäristön piirteet ja erikoisimmat kohdat, jotka syntyivät Uniaikana. Australian myyteissä kerrotaan reiteistä, joita pitkin niiden keskushenkilöt kulkivat Uniaikana maan halki, ja näissä tarinoissa mainitut paikat ovat usein pyhiä.


title: Uniaika

text: Uniaika selittää myös sen, kuinka elämä on järjestetty, kuten sosiaaliset tavat, klaanijärjestelmän ja keksinnöt. Se selittää myös rituaalit, joiden tehtävä on kanavoida Uniaika ihmisille, jotka voivat siten hyötyä sen voimista. Rituaalien avulla esi-isät saadaan tuotua nykyhetkeen. Uniajan sankarit, esi-isät ja nykyajan ihmiset muodostavat yhtenäisen verkon, joka tuo hyvinvointia ja onnellisuutta, kun kaikki sujuu hyvin eikä verkko repeä.


title: Praedor

text: Praedor on suomalaisen Burger Gamesin julkaisema roolipeli, joka perustuu Petri Hiltusen Praedor-sarjakuvaan. Se kertoo Jaconiasta, maailman sirpaleesta, joka on jäänyt keskelle muinaisen kirouksen tuhoaman superkulttuurin jäännöksiä. Erityisesti tarina kertoo praedoreista, taitavista ja rohkeista seikkailijoista, jotka tekevät retkiä Borvarian raunioihin aarteiden toivossa. He ovat legendojen sankareita ja konnia, kadehdittuja menestyjiä ja vihattuja nousukkaita. Heidän joukossaan ylhäiset ja alhaiset ovat tasa-arvoisia, sillä hirviöt ja hornanhenget eivät piittaa sukupuista.


title: Praedor

text: Vaikka praedorit ovat nimenomaan Borvarian kävijöitä, suurin osa Praedor-roolipelin maailmankuvauksesta on omistettu Jaconian hieman keskiaikaista Eurooppaa muistuttavalle fantasiamaailmalle, jota Borvaria ympäröi. Usein Praedorin pelaajat sijoittavatkin seikkailunsa juuri Jaconiaan.


title: Praedor

text: Pelistä ilmestyi uusintapainos Praedor 1.1 vuonna 2005. Vuonna 2016 peliin ilmestyi sen ensimmäinen virallinen lisäosa, Salaisuuksien kirja.


title: Praedor

text: Jaconia on pyöreä ala maata keskellä ammoin kuolleen muinaiskulttuurin rauniokaupunkia, eikä velhokuninkaiden kuoltua ole hengissä ketään, joka olisi koskaan nähnyt toisenlaista maailmaa. Nyt maailman raja on Suden autiomaa, ja sen toisella puolella levittäytyy Borvaria, mustan magian ja hirviöiden kansoittama helvetillinen rauniokaupunki, niin laaja että sen keskelle jäävä Jaconia on kuin saari meressä. Kukaan ei tiedä mitä Borvarian takana on.


title: Praedor

text: Pohjoinen Jaconia on tiheään asuttu. Maalaiskylät ovat usein näköetäisyydellä toisistaan ja peltotilkkujen mosaiikki peittää matalia kukkuloita, paitsi minne on jätetty pieniä metsäalueita aatelisten metsästysmaastoksi. Korkeammissa maastonkohdissa kohoaa uljaita linnoja ja ritareiden kartanoita, joita muinaiset velhot rakensivat itselleen tai orjia valvoville voudeilleen ja joiden nykyisillä asukkailla ei ole yleensä aavistustakaan asuinpaikkansa synkistä ja unohdetuista salaisuuksista.


title: Praedor

text: Pohjoisten valtakuntien valtavat ja ikivanhat pääkaupungit ovat kasvaneet ulos muureistaan jo moneen kertaan. Kuolevaiset ruhtinaat asuvat nyt tuhansien vuosien ikäisissä palatseissa ja joko matkivat velhokuninkaiden tyyliä tai torjuvat menneisyyden kokonaan. Näissä palatseissa toimii myös yliopistoja ja oppineita, ja kun taikuus on kerran kielletty, tutkivat he tieteitä ja teknologiaa. Kirjapainot, kompassit, jousitetut kellot, ruutiraketit sekä erilaiset alkemistien liemet ja ihmeelliset eliksiirit ovat merkkejä uuden aikakauden tulosta.


title: Praedor

text: Jaconian eteläpuolisko on kuivempi. Franfarin jokilaakson rinteitä peittävät suuret metsät, jotka lähellä laakson pohjaa ovat vehmaita lehtimetsiä ja ylempänä rinteillä jylhiä havumetsiä ja korpia. Kaupunkeja ja valtakuntia löytyy myös Franfarin varrelta etelästä, mutta ne ovat pohjoista vähäisempiä ja villien metsämaiden ympäröimiä, joissa ei tunnusteta lakeja tai ruhtinaita.


title: Praedor

text: Läntinen Jaconia on harvaanasuttua, ainoastaan Läntisten niittyjen ja vuorten väliin jäävä Selfian valtakunta lasketaan osaksi rikasta pohjoista, mutta jo Gonian-joen varrella kasvavat korvet ja suot ovat asumattomat. Etelässä kohoavien vuorten barbaarikansat pitävät rajaseutujen kyläläisiä kauhun vallassa ja monet maksavat heille kallista veroa välttyäkseen ryöstöretkiltä. Vuoriston eteläkärjessä on Angarin kaupunki, jonka valtakunta alkaa siitä itään, mutta edes kaupunkia ympäröiviä vuoria eivät sen ruhtinaat enää hallitse. Kaikki vuoristolaisten taltuttamiseksi tehdyt sotaretket ovat päättyneet tappioon.


title: Praedor

text: Sisämeren rannalla kohoavat sateiset Itäiset vuoret eivät ole yhtä korkeita kuin läntiset veljensä, mutta ne ovat jyrkemmät ja vaikeakulkuisemmat. Myös täällä asuu vuoristolaisheimoja, mutta niiden veri ja kulttuuri ei ole säilynyt yhtä puhtaana kuin lännessä. Vuorista itään ovat itäiset kaupungit, jotka olivat kerran kukoistavia valtakuntia, mutta rutto, nälkä, tuhoisat sodat ja miltei vuosisata vuoristolaissyntyisten valloittajien alaisuudessa (joista nykyiset hallitsijat polveutuvat) ovat tehneet niiden loistosta lopun. Kaiken huipuksi Borvariasta virtaavien jokien myrkyllinen vesi saastutti rantojen kanavat, ja ainoastaan vuorilta virtaavien jokien jyrkkärinteisiä varsia voidaan enää viljellä. Vielä kauempana idässä, Borvariasta virtaavien jokien takana, ovat itäisten paimentolaisten (Varna-kansa) maat, eikä siellä suvaita muukalaisia.


title: Praedor (sarjakuva)

text: Praedor on suomalaisen Petri Hiltusen piirtämä sarjakuva, joka sijoittuu Jaconian fantasiamaailmaan. Praedorit ovat sotureita, jotka etsivät aarteita hirviöiden kansoittamilta alueilta, Borvariasta. Tarinat ovat luonteeltaan miekka ja magia -tyylin fantasiaa.


title: Praedor (sarjakuva)

text: Praedor-sarjakuvia on ilmestynyt "Tähtivaeltaja"-, "Magus"- ja "Jysäys"-lehdissä. "Maguksessa" ilmestyneet tarinat "Kuninkaan lapset" ja "Kuolleen jumalan palvelija" on julkaistu myös samannimisinä albumeina, ja muissa lehdissä ilmestyneistä lyhyemmistä tarinoista on koottu kolmas Praedor-albumi "Koston merkki".


title: Praedor (sarjakuva)

text: Burger Games on julkaissut Praedor-sarjakuviin perustuvan Praedor-roolipelin.


title: Vilho Heino

text: Ferdinand Wilhelm ”Vilho” Juhonpoika Heino (26. syyskuuta 1887 – 11. lokakuuta 1918) oli kiikoislainen työmies, mäkitupalaisen poika ja Kiikoisten punakaartin päällikkö Suomen sisällissodassa. Hän osallistui monien valkoisiksi epäiltyjen vankien kuulusteluihin, ja oli tekemisissä useiden alueellaan tapahtuneiden vankien joukkomurhien kanssa. Sodan lopussa hän pakeni ja jäi Lahdessa vangiksi. Hänet tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin ampumalla Hennalan vankileirissä. Heino oli yksi viimeisistä, jotka ehdittiin ampua ennen kuin valtiorikosoikeuksien langettamien kuolemantuomioiden täytäntöönpano keskeytettiin ja yleinen armahdus lievensi nämä elinkautisiksi kuritushuonerangaistuksiksi.


title: Vilho Heino

text: Heino esiintyy anonyyminä Väinö Linnan romaanissa "Täällä Pohjantähden alla 2", jossa kuvataan hänen teloituksensa Hennalan vankileirissä. Hänen Piilosen mukaan vankisellin seinään kirjoittamansa sanat mainitaan myös Linnan kirjassa nimellä ”Frans Wilhelm Laakso”.


title: Kalle Linden

text: Kaarle Henrik Linden (s. 7. maaliskuuta 1872 Messukylä, k. 28. maaliskuuta 1918) oli tamperelainen peltiseppä ja punakaartin pataljoonan päällikkö Suomen sisällissodan aikana. Hän kuului Tampereen työväen järjestyskaartin johtokuntaan syksystä 1917 alkaen. Tampereen taistelun aikana Linden komensi Tampereen punakaartin I pataljoonaa, joka taisteli Tampereen keuhkotautiparantolan mäellä. Hän kaatui toisen tietolähteen mukaan Tampereen taistelussa 45-vuotiaana. "Suomen sotasurmat 1914-22" -tietokannan mukaan taas tamperelainen vaskiseppä ja punakaartilainen "Kaarlo Henrik Lindén" kaatui 46-vuotiaana 4. huhtikuuta 1918 Messukylässä ja jätti jälkeensä vaimon ja kolme lasta.


title: Valdemar Sammalisto

text: Valdemar Sammalisto (3. tammikuuta 1889 – 17. huhtikuuta 1918) oli tamperelainen maalari ja punakaartin päällikkö Suomen sisällissodassa. Hän osallistui komppanianpäällikkönä Suinulan retkeen, jossa keskeytti väliintulollaan valkoisten vankien joukkomurhan. Tämän jälkeen hän johti punaisten hyökkäyksiä Vilppulan rintamalla. Hänet teloitettiin välittömästi Tampereen taistelun jälkeen.


title: Matti Kulju

text: Matti Kulju (28. heinäkuuta 1891 Lapua – 17. maaliskuuta 1918 Kuru) oli tamperelainen metallityömies ja punakaartin päällikkö Suomen sisällissodassa. Arvoltaan hän oli punakaartin komppanianpäällikkö. Hän osallistui Kurun taisteluun, jossa joutui vangiksi ja ammuttiin 17.3. Eversti Hjalmarsonin komentamat joukot olivat tuona päivänä eversti Wetzerin käskystä miehittäneet Kurun, josta punaiset olivat aiemmin vetäytyneet.


title: Johan Ahlgren

text: Johan ”Juho” Adolf Ahlgren (23. kesäkuuta 1874 – 5. huhtikuuta 1918) oli suomalainen värjäri, joka vuoden 1918 sisällissodassa toimi Tampereen punakaartin rintama– ja komppanianpäällikkönä. Tampereen taisteluun aikana maalis–huhtikuussa hän osallistui muun muassa Näsilinnan palatsista käytyihin taisteluihin.


title: Johan Ahlgren

text: Tampereen taistelun loppuvaiheessa valkoiset tulivat etsimään Ahlgrenia, mutta hän onnistui pakenemaan kotoaan tykinammuksen ullakolle tekemän reiän kautta. Ahlgren kuitenkin vangittiin 4. huhtikuuta ja seuraavana päivänä hänet löydettiin ammuttuna erään Kuninkaankadun varrella sijaitsevan talon pihalta. Ahlgrenin molemmat tyttäret kuuluivat Tampereen naiskaartiin ja myös toinen heistä teloitettiin.


title: K. A. Jokinen

text:
A. ”Arviiti” Jokinen oli Suomen sisällissotaan osallistunut sotilasjohtaja. Hän oli Kurun punakaartin päällikkö Suomen sisällissodassa, kotoisin Kurusta (ennen sisällissotaa asunut Yhdysvalloissa). Hänen johdollaan Kurun punakaarti taisteli mm. Tampereen Aitolahdessa ja Sääksjärven pysäkillä.
Jokinen vältti teloituksen Tampereen antauduttua, toisin kuin toinen veljensä, joka ammuttiin Messukylässä.
Sodan jälkeen Jokinen pakeni Yhdysvaltoihin.


title: Vilho Ollila

text: Vilho August Ollila (25. heinäkuuta 1896 Punkalaidun – 3. toukokuuta 1918 Hollola) oli torpparin poika ja Punkalaitumen punakaartin päällikkö Suomen sisällissodassa. Hän tuomitsi esikuntineen muun muassa ratsutilallinen Paavo Poutalan ammuttavaksi. Sodan lopussa hän perääntyi joukkoineen Lahden lähettyville Hollolaan, jossa joutui valkoisten vangiksi. Hans Kalmin joukot ampuivat hänet Hollolan kirkolla.


title: Esa Peltonen

text: Esa Olavi Peltonen (s. 25. helmikuuta 1947 Oulu) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.


title: Esa Peltonen

text: Seuratasolla Peltonen edusti Oulun Kärppiä (1965–1966), Upon Palloa (1966–1969), HJK:ta (1969–1972), HIFK:ta (1972–1983) ja Kiekkoreipasta (1983–1984).


title: Esa Peltonen

text: Suomen jääkiekkomaajoukkueen vakiomiehistöön Peltonen kuului vuosina 1967–1980. Hän edusti Suomea 11 kertaa MM-kisoissa vuosina 1967–1978 ja neljä kertaa olympialaisissa vuosina 1968–1980. Peltonen kuului myös Suomen Kanada Cup -joukkueeseen vuonna 1976. Maaotteluita Peltoselle kertyi yhteensä 277, edellään tilastossa vain Raimo Helminen (331) ja Lasse Oksanen (282). Suomen Jääkiekkomuseo aateloi Peltosen Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 69. Hänet valittiin Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n Hall of Fameen vuonna 2007.


title: Esa Peltonen

text: Maajoukkueuransa Peltonen aloitti jo 18-vuotiaana vuonna 1965. Hän edusti tuolloin seuratasolla kasvattajaseuraansa Oulun Kärppiä, joka pelasi Suomensarjassa. Erikoista oli, että maajoukkueuransa alkuvuosina Peltosella oli tilillään enemmän A-maaotteluita kuin SM-sarjan pelejä. Ensimmäiseen arvoturnaukseensakin, Wienin MM-kisoihin 1967, Peltonen nousi Suomensarjasta, lahtelaisesta Upon Pallosta.


title: Esa Peltonen

text: Peltonen oli 1970-luvulla Euroopan parhaita vasempia laitahyökkääjiä. Hän pelasi 1970-luvun alusta koko lopun maajoukkueuransa Leijonien ykkösketjun vasempana laitahyökkääjänä. Parhaiten hänet muistetaan MM-kotikisoista 1974, joissa Leijonissa oli tärkeässä roolissa ketju Peltonen – Veli-Pekka Ketola – Juhani Tamminen ja pakkipari Juha Rantasila – Heikki Riihiranta. Tätä viisikkoa pidetään edelleen yhtenä kaikkien aikojen parhaista leijonakentistä.


title: Esa Peltonen

text: Peltosen peli perustui nopeaan luisteluun ja monipuoliseen mailankäsittelyyn, jotka mahdollistivat yllätykselliset pelitilanneratkaisut. Valtaosan maaleistaan hän teki rannelaukauksilla, oman arvionsa mukaan jopa 95%.


title: Esa Peltonen

text: Peltonen on Leijonien MM-kisahistorian maalintekijätilastossa 31 osumallaan kolmantena, ensimmäisenä on hänen poikansa Ville Peltonen (34). A-maaotteluiden maalintekijätilastossa Peltonen on 93 maalillaan toisena (Lasse Oksasella 101). Peltosten yhteenlaskettu A-maaottelumäärä on yli 538; isällä on 277 ja pojalla 261 maaottelua.


title: Antti Laine

text: Antti Laine (s. 9. syyskuuta 1949) on suomalainen historiantutkija.


title: Antti Laine

text: Laine valmistui filosofian kandidaatiksi Joensuun korkeakoulusta 1974. Hän toimi vuoden verran opettajana Tohmajärven ja Värtsilän yläasteella ja oli sitten vuoteen 1980 saakka Suomen Akatemian Valtion humanistisen toimikunnan ylimääräisenä tutkimusassistenttina. Tämän jälkeen Laine toimi Joensuun korkeakoulussa ja sittemmin Joensuun yliopiston Karjalan tutkimuslaitoksella tutkijana, assistenttina sekä apulaisprofessorina tutkien erityisesti Karjalan ja Luoteis-Venäjän 1900-luvun historiaa. Laine valmistui lisensiaatiksi 1978 ja hän väitteli tohtoriksi vuonna 1982 Joensuun korkeakoulussa. Väitöskirja "Suur-Suomen kahdet kasvot : Itä-Karjalan siviiliväestön asema suomalaisessa miehityshallinnossa 1941-1944" käsitteli Suomen miehityshallintoa jatkosodan aikana Itä-Karjalassa. Laine oli vuodesta 1995 alkaen Karjalan Liiton Karjala-työryhmän jäsenenä. Hän sai vuonna 2009 Petroskoin valtionyliopiston kunniatohtorin arvon.


title: Onni Lähteinen

text: Onni Adolf Kustaanpoika Lähteinen (3. huhtikuuta 1884 Helsinki – 22. maaliskuuta 1918 Teisko) oli teiskolainen kirvesmies ja Teiskon punakaartin päällikkö Suomen sisällissodassa. Hän oli sisällissodassa Teiskolan kartanon komissaari. Hänen kerrotaan irvailleen kartanon isännälle rasvan takavarikointireissulla että tästäkin tehtäisiin kärrynrasvaa. Eversti Harald Hjalmarsonin joukot ampuivat hänet Teiskolan kartanossa ja upottivat hänen ruumiinsa järveen.


title: Juho Eslin

text: Juho Vihtori Eslin (27. huhtikuuta 1878 - 6. elokuuta 1918) oli suomalainen viilari ja autonkuljettaja, joka vuoden 1918 sisällissodan aikana toimi Hyvinkään punakaartin I pataljoonan päällikkönä.


title: Juho Eslin

text: Eslin oli Suomen suuriruhtinaskunnan armeijassa palvellut aliupseeri, joka Hyvinkään punakaartin perustamisen yhteydessä tammikuussa 1918 valittiin sen pataljoonanpäälliköksi. Eslinin komentamassa pataljoonassa oli neljä komppaniaa, jotka helmikuussa osallistuivat Itä- ja Länsi-Uusimaan taisteluihin ja myöhemmin maaliskuussa Hämeen rintamalla käytyihin Vaskiveden ja Kurun taisteluihin. Hän johti myös alueella toiminutta punaisten rintamaesikuntaa ja toimi sodan aikana myös Hausjärven ja Toijalan rintamaesikunnissa. Kurussa Eslinin pataljoona onnistui 16. maaliskuuta pysäyttämään ruotsalaisen eversti Harald Hjalmarsonin johtaman valkoisten osaston, mutta pari päivää myöhemmin hyvinkääläiset vetäytyivät Tampereelle.


title: Juho Eslin

text: Tampereen taistelun jälkeen Eslin onnistui aluksi pakenemaan mutta jäi lopulta kiinni ja joutui ensin Lahden vankileirille. Sieltä hänet siirrettiin Lappeenrannan vankileirille, jossa Esliniä kuulusteli sotatuomari Toivo Tapanainen. Hänet teloitettiin elokuussa 1918. Tapanaisen muistiinpanoissa sanotaan Eslinistä: "Ehdottomasti ammuttava kun on ammuttanut niin monta rauhallista miestä". Häntä epäiltiin osallisuudesta Hyvinkäällä ja Sääksmäen Metsäkansassa tehtyihin valkoisten teloituksiin.


title: Juho Eslin

text: Juho Eslin esiintyy myös henkilöhahmona Antti Tuurin romaanissa "Suuri asejuna Pietarista".


title: Leander Viljanen

text: Leander Viljanen (1871 – 17. maaliskuuta 1918) oli Tuusulan punakaartin päälliköitä. Ammatiltaan hän oli sekatyömies. Viljanen istui ennen sisällissotaa vankilassa kahdesta taposta, ja ammutti Suomen sisällissodan alussa erään pehtorin, joka ei luovuttanut talon aseita etsijöille riittävän nopeasti. Hän oli Suomen kaartin entinen sotilas, ja vannotti poikaansakin olemaan antautumatta elävänä. Länkipohjan taistelun aikana hän ampui itsensä kauppias Artturi Kaukosen perunakellarissa. Sotasurmat-projekti merkitsee hänet taistelussa kaatuneiden joukkoon.


title: Kalle Wahlman

text: Kalle Wahlman (helmikuu 1878 – 18. kesäkuuta 1918) oli urjalalainen torppari Nuutajärveltä, joka toimi Urjalan työväenyhdistyksen puheenjohtajana.


title: Kalle Wahlman

text: Hän kuului päällikkönä Urjalan punakaartiin. Sisällissodan lopussa hän pakeni, jäi kiinni Lahden vankimotissa ja joutui Hennalan vankileirille. Hennalasta Wahlman siirrettiin Lappeenrantaan, jossa häntä kuulusteltiin. Wahlman teloitettiin ampumalla Lappeenrannassa.


title: Skeptismi

text: Skeptismi (muinaiskreikan sanasta "skeptesthai" ’tutkia’; käytetään myös termejä skeptisismi, skeptisyys, skepsismi) on oppi, jonka mukaan ihminen ei voi saavuttaa varmaa tietoa. Skeptismiin kuuluu selitettyjen ilmiöiden teorioiden paikkansapitävyyden kyseenalaistaminen ja epäily jotakin asiaa kohtaan. Skeptismi on oppi, jonka mukaan varma tieto ei ole ihmiselle saavutettavissa aistien rajallisuuden johdosta.


title: Skeptismi

text: Alun perin skeptismi oli Pyrrhonin perustama hellenistisen filosofian koulukunta. Antiikin skeptikot pyrkivät osoittamaan erilaiset tiedolliset väitteet epäpäteviksi. Tämä liitettiin elämänkäsitykseen, jossa keskeistä oli mielenrauhan saavuttaminen tietämättömyyden tunnustamisen kautta. Nykyään populaareissa julkaisuissa ja arkikeskustelussa skeptismillä usein tarkoitetaan yliluonnollisia asioita koskevia väittämiä kohtaan suunnattua epäilyä.


title: Skeptismi

text: Tieteellinen skeptikko on henkilö, joka arvioi väitteen pätevyyden vasta tutustuttuaan väitettä koskevaan todistusaineistoon. Skeptikko ei kysy ja kyseenalaista vain huvin vuoksi, vaan siksi, että keskusteltava aihe on hänen mielestään liian tärkeä perustuakseen heppoiseen todistusaineistoon. Hän voi myös muuttaa käsityksiään uuden todistusaineiston pohjalta. Skeptikkoa pidetään dogmaatikon vastakohtana. Suomessa toimiva Skepsis ry edustaa lähinnä tieteellistä skeptismiä, joka on luonteeltaan tieteellisiin teorioihin sitoutunutta.


title: Skeptismi

text: Skeptisismi vaikutti antiikin filosofiassa sekä niin sanottuna pyrrhonistisena skeptisisminä että niin kutsuttuna akatemialaisena skeptisisminä. Antiikin skeptikoiden mukaan monet arkipäiväiset käsitykset ovat kyseenalaisia. Tunnettuja skeptikkoja antiikin Kreikassa olivat Pyrrhon, Arkesilaos, Karneades, Ainesidemos ja Sekstos Empeirikos. Antiikin skeptikoiden mukaan ihminen saavuttaa mielenrauhan ymmärtämällä, kuinka vähän voidaan tietää.


title: Skeptismi

text: Antiikin skeptikkojen asenteesta on esimerkki niin sanottu Agrippan trilemma. Se perustuu ajatukselle, että mikä tahansa tietoväite voidaan kyseenalaistaa. Jos näin on, trilemman mukaan voidaan tähän retoriseen hyökkäykseen vastata vain kolmella tavalla:


title: Skeptismi

text: Agrippan johtopäätös oli, että mitään käsityksiämme ei voida perustella hyväksyttävällä tavalla, eli todellista tietoa ei ole.


title: Skeptismi

text: Eräät antiikin skeptikot kirjoittivat, että skeptikkoja kutsutaan myös zeteetikoiksi, koska he jatkavat etsimistä. Zeteetikko siis sanoo, että ”en tiedä, mutta yritän ottaa siitä selvää”.


title: Skeptismi

text: Myöhemmässä filosofiassa skeptismillä on tarkoitettu sitä, että filosofi valitsee asenteekseen tutkia, ovatko hänellä oleva tieto ja hänen saamansa havainnot todellisia, ja sen selvittämisen, missä määrin asioista voidaan yleensäkään koskaan saada todellista tietoa.


title: Skeptismi

text: Myöhemmin jyrkkää globaalia skeptisismiä on arvosteltu sisäisestä ristiriitaisuudesta: kun skeptikko sanoo, että mitään ei voida tietää, hän väittää, että ainakin tuo asia voidaan tietää.


title: Skeptismi

text: Maltillisen globaalin skeptisismin perintö elää nykyisin niin kutsutussa fallibilismissa, jonka mukaan käsityksemme saattavat olla virheellisiä mutta voimme päästä tästä perille. Fallibilismin ensimmäinen kehittäjä oli Charles S. Peirce.


title: Skeptismi

text: Tieteellisellä skeptismillä tarkoitetaan käytännöllistä väitteiden kyseenalaistamista, ja niiden todistamista tai kumoamista tieteellistä menetelmää käyttämällä.


title: Skeptismi

text: Skeptismin mukaan yliluonnollisten ilmiöiden tai jumaluuksien olemassaoloa ei tule olettaa, ellei niistä ole saatavilla luotettavaa tietoa. Skeptisyyden tunnuslauseena on pidetty sanontaa ”epätavalliset väitteet vaativat epätavallisia todisteita” ().


title: Skeptismi

text: Suomessa toimii Skepsis ry, joka on tieteellisten skeptikkojen vuonna 1987 perustama yhdistys.


title: Juho Vuori

text: Juho Viktor Vuori (21. elokuuta 1889 – 30. huhtikuuta 1918) oli akaalainen räätäli ja Toijalan punakaartin lentävän komppanian päällikkö Suomen sisällissodassa. Hän komensi yhdessä rykmentinpäällikkö Otto Laxin kanssa punakaartilaisjoukkoa, joka suoritti puhdistuksia Toijalassa ja sen ympäristökunnissa, ja Marko Tikan tutkimusten mukaan tappoi noin satakunta valkoista tai muuten punaisten vastustajaksi tiedettyä henkilöä. Ensimmäinen surmattu oli käräjätuomari August Kärävä. Vuoren joukkion tunnetuin surma oli Honkolan kartanon isännän asessori Hjalmar Furuhjelmin, tämän veljen ja kahden kartanosta vangitun valkoisen lakimiehen ampuminen. Sodan jälkeen Vuori jäi kiinni, joko Hämeenlinnassa tai Nuutajärvellä, jonka jälkeen hänet heti ammuttiin.


title: Kalle Kataja

text: Kalle Reinhold Kataja (16. heinäkuuta 1876, Tampere – 4. huhtikuuta 1918) oli Tampereen naiskaartin päällikkö ja pellavatehtaan työmies. Hän oli kotoisin Järvensivun kaupunginosasta. Ilmeisesti hän toimi myös naisten kouluttajana. Hän kaatui Tampereen taistelussa. Tuomas Hopun teoksen "Tampereen naiskaarti" mukaan joku hänen omista sotilaistaan olisi ampunut häntä selkään, kun hän ajoi naiskaartilaisia pistooli kädessä taisteluun.


title: Kalle Kataja

text: Kataja oli naimisissa ja häneltä jäi jälkeen kuusi lasta.


title: Emil Saarinen

text: August Emil Saarinen (aiemmin Mickelson, Salminen) (16. lokakuuta 1879 Korpilahti – 19. marraskuuta 1956 Parkano) oli Tampereen punaisten vankilan johtaja sisällissodan aikana 1918. Saarinen toimi Suomen sosialidemokraattisen puolueen kansanedustajana 1910- ja 1920-luvuilla.


title: Emil Saarinen

text: Saarisen vanhemmat olivat työmies Herman Mickelson ja Eva Stina Lyhtman. Hän kävi alkeiskoulua ja työskenteli sitten suutarina sekä Suomessa että ulkomailla. Saarinen oli Hämeen läänin pohjoisen vaalipiirin sos.dem. puhujana, piirisihteerinä ja toimitsijana. Hän oli myös sanomalehdentoimittajana. Saarinen oli poliittisista syistä vangittuna Suomen sisällissodan jälkeen 1918–1919.


title: Emil Saarinen

text: Saarinen oli SDP:n kansanedustajana 1910–1918 ja 1922–1929 edustaen Hämeen läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1925 presidentinvaaleissa ja kuului Pienviljelijäin liiton hallitukseen.


title: Emil Saarinen

text: Emil Saarinen kirjoitti teoksen "Suomen punakaarti" salanimellä Arvid Luhtakanta. Hän kirjoitti myös salanimillä Amalia Lehtonen ja Eemil Muuritsalo.


title: Emil Saarinen

text: Omalla nimellä :


title: Emil Saarinen

text:
Nimimerkillä "Amalia Lehtonen":
Nimimerkillä "Arvid Luhtakanta":
Nimimerkillä "Eemil Muuratsalo":


title: Musta surma

text: Musta surma oli Eurooppaa ja sen lähiseutuja vuosina 1346–1353 runnellut kulkutauti, jonka arvioidaan tappaneen 30–60 prosenttia Euroopan väestöstä eli 25–50 miljoonaa ihmistä ja saman verran Lähi-idässä ja Pohjois-Afrikassa.


title: Musta surma

text: Suurin osa tutkijoista uskoo nykyisin, että mustan surman aiheutti paiserutto, joka leviää mustarotan kirppujen puremista. Tämä käsitys on saanut tukea myös uusista DNA-tutkimuksista. Myös keuhkoruttoa ja jotain sittemmin kadonnutta tautia on epäilty mustan surman aiheuttajaksi.


title: Musta surma

text: Musta surma alkoi viimeistään 1346 Etelä-Venäjällä, mutta se saattoi tulla sinne Kiinasta. Se levisi Mustanmeren yli Konstantinopoliin ja Aleksandriaan, sitten koko Lähi-itään ja vuonna 1347 Euroopan satamakaupunkeihin Italiassa ja Ranskassa. Sieltä epidemia levisi seuraavien vuosien aikana koko Eurooppaan, viimeisenä Venäjän kristittyihin osiin 1350-luvulla. Vain muutama maa kuten Islanti ja Suomi säästyivät epidemialta.


title: Musta surma

text: Mustan surman aiheuttama väestökato aiheutti Euroopassa suuria yhteiskunnallisia ja taloudellisia muutoksia, kun palkollisten asema parani työvoimapulan myötä.


title: Musta surma

text: Musta surma oli toisen Euroopassa tunnetun ruttopandemian ensimmäinen ja tuhoisin epidemia. Sen jälkeen tuli uusia epidemioita, ja koko pandemia kesti vuosiin 1650–1722 asti. Ennen mustaa surmaa paiserutto oli aiheuttanut Justinianuksen ruton nimellä tunnetun epidemian vuosina 541–544. Tämä epidemia oli tullut ilmeisesti Afrikasta tai Kiinasta. Ensimmäinen pandemia kesti vuoteen 767. Kolmas ruttopandemia alkoi 1800-luvulla, mutta se saatiin pysäytettyä.


title: Musta surma

text: Toinen ruttopandemia syntyi mahdollisesti kahdesta syystä. Suuria osia Euraasiasta valloittaneet mongolit olivat hevosilla liikkuvia sotureita, jotka muodostivat sotilaallisen ja hallinnollisen verkoston koko Keski-Aasian välille. He saattoivat tuoda tautia kantavat jyrsijät Kiinasta aroja pitkin lännemmäs 1300-luvun alkuun mennessä. Toinen syy pandemian alulle saattoi olla 1200-luvun puolivälissä alkanut ilmastonmuutos, joka aiheutti Saharasta puhaltamaan kääntyneiden tuulien myötä Keski-Aasian lämpenemisen ja kuivumisen ja pakotti jyrsijät liikkeelle.


title: Musta surma

text: Mustan surman alkukoti on yhä kiistanalainen. Joidenkin tutkijoiden mukaan epidemia lähti leviämään Keski-Aasiasta ja toisten mukaan Kiinasta. Paiseruttoa esiintyykin jyrsijöissä endeemisenä niin Keski-Aasiassa kuin Pohjois-Kiinassakin. Kiinalaisista historiankirjoista ei kuitenkaan löydy mainintaa rutosta ennen 1640-lukua. Kiinan Hebein maakunnassa oli 1330-luvulla tuhoisa kulkutauti, mutta ei ole varmaa, oliko se ruttoa. Keski-Aasiassa Issyk Kulissa on poikkeuksellisen monia nestoriolaiskristittyjen hautoja vuosilta 1338–1339, ja joissain hautakivissä on kuolinsyyksi ilmoitettu rutto. Epidemia alkoi mahdollisesti Kaspianmeren luoteisrannoilla ja Etelä-Venäjän seudulla Kultaisen ordan valtion keskiosissa keväällä 1346, kuten venäläiset kronikoitsijat ja arabikirjoittaja Ibn al-Wardi kirjoittivat. Sieltä tauti lähti leviämään Mustallemerelle sekä etelään päin maata pitkin. Pohjoiseen tai Mustanmeren länsipuolelle se ei alkukodistaan levinnyt, sillä Kultaisen ordan muslimeilla ei ollut kauppasuhteita tai muitakaan yhteyksiä siellä asuvien kristittyjen kanssa. Vuonna 2010 julkaistun geenitutkimuksen mukaan kaikki kolme tunnettua ruttopandemiaa, mukaan lukien musta surma, olisivat syntyneet Kiinassa. Länteen musta surma olisi kulkeutunut silkkitietä pitkin.


title: Musta surma

text: Vuonna 1343 vähän aiemmin islaminuskoon kääntynyt kiptšakkien mongolikaanikunta hyökkäsi Krimin niemimaalla sijainneen Kaffan kaupunkiin ajaakseen sitä asuttaneet genovalaiset kauppa-asemaltaan. Jälkimmäisen piirityksen 1345–1346 aikana piirittäjien joukoissa puhkesi rutto. Piacenzalaisen Gabriele de Mussisin kertomuksen mukaan kiptšakit ampuivat katapulteilla ruttoon kuolleiden ruumiita muurin yli genovalaisten tukikohtaan heikentääkseen sen puolustusta tautia levittämällä. Tämä on mahdollista, mutta miasmateoriaan uskoneet piirittäjät olisivat luultavasti odottaneet ruumiiden alkavan ensin haista levittääkseen ”pahaa ilmaa”. Ruttoa levittävät kirput kuitenkin lähtevät kylmenevästä ruumiista nopeasti, joten tauti levisikin Kaffaan todennäköisemmin kaupunginmuurien raoista sisään päässeiden jyrsijöiden mukana.


title: Musta surma

text: Kaffasta laivoillaan paenneet italialaiset toivat ruton Konstantinopoliin luultavasti toukokuussa 1347. Epidemia alkoi näkyä kaupungissa heinäkuussa, ja syksyllä se raivosi täydellä voimallaan. Konstantinopolista pakenevat ihmiset levittivät tautia muuallekin Vähän-Aasian rannikolle ja myös Euroopan puolelle Konstantinopolia. Vuonna 1349 tauti saavutti Anatolian sisämaan vuoristoalueet. Etelä-Venäjältä tauti oli sitä ennen levinnyt jo Kaukasukselle, ja Azerbaidžanissa koettiin epidemia 1346–1347.


title: Musta surma

text: Egyptin Aleksandriaan tauti tuli alkusyksyllä 1347 kauppalaivan mukana joko Konstantinopolista tai suoraan Kultaisesta ordasta, jonka kanssa Egypti kävi paljon kauppaa. Aleksandriasta epidemia alkoi levitä Niiliä pitkin etelään sekä itään ja länteen. Gazassa tauti riehui keväällä 1348. Muualle Lähi-itään kuten Aleppoon ja Bagdadiin tauti tuli pian eri suunnilta yhtä aikaa. Arabiassa pyhiinvaeltajat toivat taudin Mekkaan 1348. Myös Jedda kärsi epidemiasta, mutta Medina säästyi. Etelä-Arabian Jemeniin epidemia tuli Egyptistä palanneen Jemenin kuninkaan mukana 1351.


title: Musta surma

text: Tauti oli levinnyt Libyaan jo Aleksandriasta, mutta Tunisiaan se tuli ensin laivalla Sisilian Messinasta, ja epidemia alkoi Tunisin kaupungissa keväällä 1348. Marokkoon epidemia levisi samana vuonna Fèsin hallitsijan armeijan mukana, joka oli yrittänyt hyökätä Tunisiaan.


title: Musta surma

text: Egyptin eteläosat epidemia tavoitti puolessatoista vuodessa siitä kun se tuli Aleksandriaan. Sitä etelämmäs tai Länsi-Afrikkaan epidemia ei enää levinnyt. Lisäksi Pohjois-Afrikan nomadit säästyivät siltä lähes kokonaan, sillä rotat ja niiden kirput eivät olleet heidän vaivanaan.


title: Musta surma

text: Musta surma yllätti Euroopan aikana, jolloin muut kulkutaudit kuten isorokko eivät olleet vaivanneet maanosaa pitkään aikaan. Euroopan asukasluku oli pysynyt tasaisena jo 50–100 vuoden ajan. Kaikki viljelykelpoinen maa oli käytössä, mutta ihmisten määrä oli saavuttanut maanosan kantokyvyn, joten puutetta ja nälänhätiä esiintyi usein.


title: Musta surma

text: Ei ole varmaa, tuliko musta surma Eurooppaan suoraan Kaffasta vai Konstantinopolin kautta. Laivat onnistuivat kuljettamaan tappavan taudin pitkänkin merimatkan yli, koska niissä oli niin suuret miehistöt, että henkiinjääneitä oli riittävästi ohjaamaan laivan satamaan.


title: Musta surma

text: Loppukesällä ja syksyllä 1347 rutto oli ehtinyt eteläiseen ja keskiseen Kreikkaan. Taudin leviäminen Eurooppaan alkoi kuitenkin varsinaisesti Italian satamista syksyllä 1347. Sisilian Messinaan tauti tuli luultavasti elokuun toisella viikolla ja sieltä Ranskan Marseilleen ehkä jo syyskuussa. Messinasta lähteneet pakolaiset tartuttivat sen jälkeen koko Sisilian loka–marraskuussa ja joulukuussa myös Sardinian ja Korsikan. Italian mantereelle tauti ehti ennen vuodenvaihdetta. Genovaan tartunnan toi kolme maustelaivaa Konstantinopolista, ja epidemia havaittiin siellä vuoden 1347 viimeisinä päivinä. Tammikuussa 1348 tauti levisi Pisan rannikkokaupungista muualle Toscanaan. Italiaan idästä saapuneet laivat levittivät tartuntaa paluumatkallaan moniin satamiin Adrianmerellä, ja Venetsiassa epidemia havaittiin 25. tammikuuta, eli tauti oli tullut sinne luultavasti marraskuun lopulla.


title: Musta surma

text: Italiasta rutto levisi myötäpäivään ympäri Euroopan, ensin Ranskaan ja Espanjaan. Espanjaan tauti tuli ainakin kolmelta suunnalta: etelästä Gibraltarinsalmen yli, pohjoisesta Pyreneiden yli, ja Italiasta Baleaarien kautta itärannikon satamakaupunkeihin Barcelonaan ja Valenciaan. Kastilian kuningas Alfonso XI kuoli mustaan surmaan maaliskuussa 1350 ja oli ainoa tautiin kuollut hallitseva monarkki Euroopassa.


title: Musta surma

text: Ranskasta tauti levisi pohjoiseen päin Englantiin, Flanderiin, Alankomaihin ja Saksaan. Englantiin tauti levisi kesällä 1348 Weymouthin satamassa joko Normandiasta, etelämpää Ranskasta tai Genovasta asti. Saksaan rutto tuli sekä Pohjois-Ranskan kautta että Italiasta Alppien yli.


title: Musta surma

text: Etelä-Balkanille epidemia saapui syksyllä 1347 mahdollisesti yhtä aikaa idästä ja lännestä. Pohjois-Balkanille tauti saapui loppuvuonna 1347 Venetsian kautta. Unkarissa Tonavan rannoilla tauti havaittiin tammikuussa 1349. Böömiin rutto saapui 1350.


title: Musta surma

text: Pohjoismaista musta surma saapui ensin Norjaan Oslon seudulle luultavasti vuoden 1348 lopulla. Tanskaan tauti tuli vähän myöhemmin. Islantiin musta surma ei levinnyt lainkaan. Ruotsiin tauti saapui ilmeisesti lännestä syksyllä 1349, mutta taudin etenemisestä maassa ei ole juuri lainkaan kuvauksia. Pääsiäisenä 1350 koettiin Visbyn hansakaupungissa epidemia, joka ei ollut tullut Itämeren yli vaan Ruotsin etelärannikkoa pitkin.


title: Musta surma

text: Suomen musta surma jätti ilmeisesti kokonaan rauhaan. Joitain autioituneita maatiloja tunnetaan seuraavalta vuosisadalta, mutta ei tiedetä autioituivatko ne ruton takia. Tuohon aikaan Suomen asukasluku oli vain noin 65 000 ja asutus oli harvaa: pieniä kaupunkeja oli vain yksi tai kaksi. Suomi sijaitsi syrjässä meren suojaamana, ja koska kaupankäynti muiden maiden kanssa oli hyvin vähäistä, ei taudilla ollut tilaisuuksia levitä maahan.


title: Musta surma

text: Viimeiset luotettavat havainnot rutosta ovat 1353 kesältä Moskovasta, mutta se jatkoi luultavasti vielä Kiovaan.


title: Musta surma

text: Musta surma levisi meritse huomattavasti nopeammin kuin maitse. 1300-luvulla laiva kulki keskimäärin noin 40 kilometriä vuorokaudessa. Maata pitkin pääkauppateitä pitkin mustan surman leviämisvauhti oli vain noin kaksi kilometriä vuorokaudessa ja sivuteitä alle kilometri vuorokaudessa.


title: Musta surma

text: Musta surma levisi aluksi kauppareittejä pitkin suuriin kaupunkikeskuksiin laivojen mukana. Ensin tauti saapui Välimeren satamakaupunkeihin ja suurten purjehduskelpoisten jokien varrella oleviin kaupunkeihin, jotka myös levittivät tautia sitten toisiinsa omien laivojensa mukana. Meriteitse tapahtunut leviäminen oli niin nopeaa, etteivät viranomaiset ehtineet varautua siihen. Joissakin harvemmissa tapauksissa tauti levisi metastaattisesti melko pitkiä matkoja myös maateitse, kuten Ranskassa Carcassonnesta Bordeaux'hon ja Italiassa Pisasta tiettyihin sisämaakaupunkeihin. Rannikkokaupunkiin saavuttuaan kulkutauti säteili ensin alueen muihin kaupunkeihin ja niistä puolestaan hevosvaunujen ja kuormahevosten rahtien mukana maaseudulle. Näin musta surma levisi lopulta kattamaan kokonaisia alueita.


title: Musta surma

text: Suurten kaupunkien eliitit ja sitä kautta myös kronikoitsijat eivät useinkaan kiinnittäneet mustaan surmaan huomiota epidemian alkuvaiheessa, sillä se kosketti vain kaupunkien köyhälistöä. Ruttoepidemiasta myös vaiettiin pitkään siksi, ettei kaupankäynti muiden kaupunkien kanssa kärsisi. Taudin saapumisesta sen mainitsemiseen aikakirjoissa kesti kylissä noin kuusi viikkoa, keskikokoisissa kaupungeissa seitsemän viikkoa ja suurkaupungeissa ehkä kahdeksan viikkoa.


title: Musta surma

text: Mustan surman noustessa Euroopassa pohjoisemmaksi ja idemmäksi kuvaukset siitä muuttuvat samalla harvemmiksi ja epätarkemmiksi.


title: Musta surma

text: Tautia alettiin kutsua mustaksi surmaksi vasta vuosisatoja myöhemmin. Aikalaiset käyttivät siitä muita nimiä, kuten ”suuri kuoleminen”, ”rutto/kulkutauti” tai ”ensimmäinen kulkutauti”. Nykyinen nimitys tulee latinan sanoista "atra mors", jossa "atra" tarkoittaa paitsi mustaa, myös kauheaa.


title: Musta surma

text: Firenzeläinen kirjailija Giovanni Boccaccio, joka eli mustan surman aikana, kuvaili taudin oireita "Decameronen" johdannossa:


title: Musta surma

text: Rutto alkaa rottapopulaatiossa ruttobakteeria kantavien kirppujen puremien levittämänä. 10–14 vuorokauden kuluttua epidemian alkamisesta rottia on kuollut niin paljon, että nälkäiset kirput alkavat etsiä ihmisistä uutta isäntää. Ne purevat ihmistä ja tartuttavat ruton. Taudin itämisaika on 3–5 vuorokautta, jolloin oireita ei ilmene. Alettuaan oireet kestävät 3–5 vuorokautta. Tautia kantavien kirppujen saapumisen ja ensimmäisten ihmisten kuolemien välillä kuluu kaikkiaan keskimäärin 24 vuorokautta. Nopeasti eteneväksi epidemiaksi rutto kehittyi paikkakunnalla sen jälkeen noin viikossa.


title: Musta surma

text: Rutto riehui etenkin lämpiminä vuodenaikoina. Talvisin epidemia laantui etenkin viileillä seuduilla, sillä kirput vähenivät ja ruttobakteerin lisääntyminen hidastui.


title: Musta surma

text: Aikalaiset pitivät ruttoa yleisesti Jumalan rangaistuksena syntisille. Esimerkiksi ruttoon itsekin 1348 kuollut firenzeläinen kronikoitsija Giovanni Villani piti ruttoa jumalallisena rangaistuksena firenzeläisten "rahanhimosta, ahneudesta ja köyhien kiskurimaisesta sortamisesta". Jotkut uskoivat ruttoa ”huonon ilman” aiheuttamaksi. Rutosta syytettiin myös juutalaisia, minkä takia tauti johti monin paikoin juutalaisvainoihin. Kristillisessä kulttuurissa ruton alkuperää pidettiin saatanallisena, minkä vuoksi paholaista usein symboloivia kissoja hävitettiin runsaasti, mikä kuitenkin aiheutti ruttoa levittävien rottien lisääntymistä. Jotkut uskoivat syiden olleen astrologisia ja planeettojen kohtaamisen aiheuttaneen epidemian.


title: Musta surma

text: Useimmat tutkijat pitävät nykyisin mustan surman aiheuttajana "Yersinia pestis" -bakteerin aiheuttamaa paiseruttoa. Tauti leviää mustarotan kirpun "Xenopsylla cheopis" välityksellä. Kirppu etsiytyy ihmiseen kun sen isäntärotta on kuollut ja tartuttaa taudin uuteen isäntäänsä puremallaan. On myös esitetty, että musta surma olisi levinnyt ihmisestä toiseen myös suoraan kirppujen ja täiden levittämänä, sillä epidemia levisi poikkeuksellisen nopeasti vain rottien aiheuttamaksi.


title: Musta surma

text: Ruttobakteeri eristettiin vasta vuonna 1894, jolloin sen leviämistapa samalla selvitettiin.


title: Musta surma

text: Kanadalaisen McMaster-yliopiston ja saksalaisen Tübingenin yliopiston tutkimuksessa havaittiin ylöskaivetuista mustan surman uhrien luista eristetyn bakteeri-DNA:n kuuluvan juuri "Yersinia pestis" -lajille. Esihistoriallisten "Yersinia pestis" -bakteerien DNA poikkeaa vain hieman nykyisin elävistä saman lajin edustajista, eikä tutkijoiden mukaan heikentynyt mustan surman vahingollisuus johdu bakteerikannoissa tapahtuneista geneettisistä muutoksista, vaan täytyy olla muita selittäviä tekijöitä.


title: Musta surma

text: Muitakin ruton muotoja kuin paiseruttoa, sekä kokonaan muita bakteereita tai viruksia on ehdotettu mustan surman aiheuttajaksi.


title: Musta surma

text: Englantilainen J. F. D. Shrewsbury (1971) ja jotkut myöhemmät tutkijat ovat ehdottaneet, että epidemia oli ollut primaarinen keuhkorutto tai jokin kokonaan toinen, tuntematon tauti. Keuhkorutossa ruttobakteeri menee keuhkoihin, minkä jälkeen se voi siirtyä yskivästä ihmisestä toiseen pisaratartuntana ilman välityksellä. Keuhkoruttopotilas ei kuitenkaan ehdi levittää tautia kovin tehokkaasti ennen kuolemaansa. Suurikokoiset pisarat jäävät myös usein kurkkuun ja aiheuttavat nopeasti tappavan veriruton. Keuhkoruttoepidemiat kestävätkin tyypillisesti vain lyhyen ajan, toisin kuin paiseruttoepidemiat. Paiseruttopotilaista 10–25 prosentille kehittyy sekundaarinen keuhkorutto. Jotkut mustan surman aikalaiset kuvailivatkin "verta yskiviä" uhreja, mutta suurin osa kuvauksista vastasi paiseruton oireita. Näin ollen on luultavaa, että keuhkoruttotapaukset olivat useimmiten sekundaarisia.


title: Musta surma

text: Cohn (2002) perusteli teoriaa viruksesta taudin aiheuttajana epidemian hyvin nopealla etenemisellä sekä sillä, että koska epidemia muuttui alun jälkeen etupäässä lapsia koskevaksi, aikuiset olivat saaneet siihen immuniteetin, mikä viittaa virustautiin.


title: Musta surma

text: Ihmisen kirppua esitettiin ruton levittäjäksi 1900-luvulla. Ranskalaiset tutkijat arvelivat, että Marokon ruttoepidemiaa 1941 levittivät myös ihmiskirput niille suotuisissa ilmasto- ja asumisolosuhteissa. Ihmiskirppu on kuitenkin sittemmin todettu hyvin tehottomaksi ruton levittäjäksi. Ihmisen veressä ei ole, toisin kuin rotan veressä, juuri koskaan riittävää määrää bakteereita siihen, että kirpusta voisi ihmisen verta nautittuaan tulla tartuttajaa. Paiseruton ei myöskään koskaan ole todettu tarttuneen ihmisestä toiseen kirppujen välityksellä.


title: Musta surma

text: Twigg (1984) ehdotti että musta surma olisi ollut pernarutto. Scott ja Duncan (2001 ja 2004) ehdottivat taudin olleen Ebolan tai Marburgin mutaatio, sillä mustan surman oireet muistuttivat niiden oireita.


title: Musta surma

text: Ole Benedictowin (2010) mukaan vaihtoehtoisia teorioita yhdistää se, että niissä tehdään totuudenvastaisia oletuksia esimerkiksi ruton leviämisestä ja mustarotan esiintymisestä Euroopassa.


title: Musta surma

text: Kukaan ei tiennyt, miten rutto levisi, joten siltä ei osattu suojautua. Melko yleisesti arveltiin, että rutto levisi ilman kautta. Ranskan Avignonissa asunut paavi Klemens VI suojautuikin rutolta lääkärinsä kehotuksesta pysyttelemällä omissa oloissaan sisätiloissa kahden valkean välissä. Tulen tarkoitus oli puhdistaa ilmaa myrkyllisestä miasmasta, jonka uskottiin olevan tautien syynä.


title: Musta surma

text: Jotkut kantoivat mukanaan kaulassa roikkuvia pieniä pusseja, jotka oli täytetty hyväntuoksuisilla yrteillä. Hyvän tuoksun toivottiin suojaavan rutolta, jonka uskottiin leviävän pahanhajuisen, saastuneen ilman mukana.


title: Musta surma

text: Flagellantit olivat 50–300-henkisinä kulkueina vaeltaneita miehiä ja naisia, jotka ruoskivat itseään verille. Itseruoskinnan katsottiin osoittavan syntien katumista ja siten edistävän mustasta surmasta paranemista. Flagellantit oli 900-luvulta peräisin ollut liike, mutta mustan surman aikana heitä alkoi liikkua paljon erityisesti Saksassa ja muualla Keski-Euroopassa. Liike hiipui vuoteen 1350 mennessä.


title: Musta surma

text: Pohjois-Italian Milanoon päästettiin vain hyvin vähän tulijoita. Kaupunki säästyikin melko hyvin: vain kolme perhettä sairastui ja kuoli, mutta heidän kotinsa laudattiin umpeen, joten tauti ei levinnyt.


title: Musta surma

text: Arviot mustassa surmassa kuolleiden osuudesta Euroopan väestöstä ovat vaihdelleet 30 ja 60 prosentin välillä. Kuolleiden määriä ei yleensä tilastoitu luotettavasti. Vain harvoilta alueilta on saatavilla kuolleisuustilastoja, ja maista kokonaisuudessaan vain Englannista. Joiltakin rutosta kärsineiltä alueilta kuolleiden määrä voidaan kuitenkin arvioida kohtalaisen luotettavasti eri tilastojen kuten verotilastojen pohjalta. Näillä alueilla väestöstä kuoli 50–70 prosenttia, keskimäärin 60 prosenttia. Tämä tarkoittaisi sitä, että Euroopan 80-miljoonaisesta väestöstä tautiin kuoli 50 miljoonaa.


title: Musta surma

text: Varovaisempi joskus esitetty arvio Euroopan ja Lähi-idän väestömenetyksestä on 30–50 prosenttia. Euroopan väestöstä tämä oli 25 miljoonaa, ja epidemia saattoi surmata saman verran ihmisiä myös Aasiassa ja Pohjois-Afrikassa. Vanhemmassa kirjallisuudessa arviot ovat hiukan pienempiä.


title: Musta surma

text: Kuolleisuus vaihteli Euroopassa alueittain voimakkaasti. Joillain paikkakunnilla lähes kaikki kuolivat, mutta toiset paikkakunnat säästyivät taudilta kokonaan. Erityisen pahasti kärsivät Firenze, Venetsia, Pariisi, Hampuri, Bremen ja Norja, joissa vähintään puolet väestöstä kuoli. Myös Tunisiassa, Syyrian Aleppossa, Egyptissä ja Gazassa epidemiaan kerrottiin kuolleen huomattavasti ihmisiä. Toisaalta esimerkiksi Nürnberg, osa Pyreneitä, keskinen Balkan, Islanti ja ehkä myös Suomi säästyivät epidemialta lähes täysin. Myös Milano ja osa Alankomaita pääsivät melko vähällä. Joidenkin tutkijoiden mukaan myös Böömi ja Puola kärsivät vain vähän. Todennäköisesti maat joutuivat kärsimään taudista kuitenkin yhtä paljon kuin muukin Eurooppa, ja vanha käsitys johtuu siitä että epidemiasta ei siellä paljon kirjoitettu. Joissain aikakirjoissa on kuitenkin kuvauksia taudin vuoksi tyhjentyneistä böömiläiskaupungeista. Jos Itä-Eurooppa kärsikin mustan surman aikana muuta Eurooppaa hiukan vähemmän, se saattoi johtua siitä, että ruttobakteeri oli ehtinyt muuttua vaarattomammaksi kierrettyään ensin monen vuoden ajan muualla. Böömiä suojasivat lisäksi vuoret kolmella suunnalla.


title: Musta surma

text: Rutto aiheutti tullessaan valtavan järkytyksen, ja jokapäiväinen elämä pysähtyi monilta osin. Maanviljelijät lakkasivat kyntämästä ja kauppiaat sulkivat ovensa. Papit lakkasivat antamasta viimeisiä riittejä. Myös rikkaiden ennen juhlavat hautajaiset muuttuivat koruttomiksi, ja vainajat usein vain heitettiin maakuoppaan.


title: Musta surma

text: Jotkut kerääntyivät asumaan taloihin, joissa kukaan ei vielä ollut sairastunut, ja eristäytyivät muista ihmisistä. Toiset ryhtyivät sen sijaan juhlimaan huolettomasti. Moni pakeni kaupungeista maaseudulle.


title: Musta surma

text: Rutto jäi mustan surman laannuttua elämään Euroopan jyrsijäpopulaatioihin, ja pandemia jatkui syklisesti. Mustaa surmaa heikompia epidemioita koettiin seuraavien vuosisatojen aikana Euroopassa ja muualla maailmassa useita kymmeniä viiden–kahdentoista vuoden välein paikasta riippuen. Toinen epidemia alkoi keväällä 1361 ja kesti vuoden ajan. Se surmasi Euroopassa ehkä 20 % väestöstä ja koetteli erityisen ankarasti lapsia ja maanomistajaluokkaa. Kolmas epidemia vuonna 1369 surmasi 10–15 % väestöstä, ja seuraavatkin enimmillään saman verran. Mustalta surmalta kokonaan säästynyt Islanti koki vuonna 1402 vakavan ruttoepidemian.


title: Musta surma

text: Mustan surman seurauksena eurooppalaisten keskimääräinen elinikä laski 35–40 vuodesta alle 20 vuoteen 1300-luvun jälkipuoliskolla.


title: Musta surma

text: Euroopan asukasluvun lasku jatkui epidemian jälkeenkin. Joidenkin arvioiden mukaan maanosan väkiluku oli 1400-luvun alussa mahdollisesti laskenut jopa puoleen tai senkin alle epidemiaa edeltäneestä ajasta. Tämä lasku johtui ilmeisesti osittain mustan surman jälkeen tulleista pienemmistä ruttoepidemioista. Ensimmäisistä ruttoepidemioista selvinneet vanhukset selvisivät uusista epidemioista nuoria ihmisiä paremmin. Euroopan väkimäärä lähti jälleen nousuun vasta 1400-luvun puolivälissä, ja mustaa surmaa edeltänyt taso saavutettiin 1500-luvun alkupuolella. Lähi-idässä vastaavaa väestöllistä toipumista ei tapahtunut.


title: Musta surma

text: Väestökato toi muassaan taloudellisia muutoksia, koska sosiaalinen liikkuvuus parani. Esimerkiksi talonpoikien sitoutuminen perinteisille maa-alueilleen väheni, koska asutus harveni huomattavasti. Niinpä maaorjien olot paranivat merkittävästi; maaorjuus oli nimenomaan perustunut vuokraviljelijöiden ja maatyöläisten käytännössä mielivaltaiseen ja rajattomaan riistoon vuokranantajien taholta. Musta surma aiheutti valtavan työvoimapulan, kun esimerkiksi Englannissa jopa kolmannes aiemmin viljellystä pellosta jäi käyttämättä. Niinpä palkolliset kykenivät vaatimaan entistä suurempia palkkoja ja pienempiä vuokria, ja tämä johti lopulta feodalismina tunnetun järjestelmän romahtamiseen. Maata ja myllyjä saatettiin ottaa uuteen hyötykäyttöön, kuten laidunmaiksi, pelkän viljanviljelyn sijaan.


title: Musta surma

text: Vanhat johtajat kuten kuvernöörit, papit ja älyköt lakeineen ja teorioineen joutuivat epäsuosioon, sillä he eivät olleet onnistuneet suojelemaan kansaa. Lainvalvonnan rapautuminen aiheutti lisäksi anarkiaa.


title: Musta surma

text: Joidenkin ammattien harjoittajien kysyntä kasvoi hetkellisesti. Haudankaivajille ei ollut maksettu esimerkiksi Firenzessä lainkaan palkkaa ennen epidemiaa, mutta toimesta tuli epidemian ajaksi uusi elinkeino monelle köyhälle. Myös lääkärien määrä kasvoi nopeasti kun lääkäreiksi otettiin kovassa tarpeessa paljon täysin kouluttamattomia ihmisiä. Kun eri alojen ammattilaisia kuoli joukoittain, killat korvasivat vajeen ottamalla lisää noviiseja. Käytännön pakosta kiltoihin alettiin hyväksyä myös oppipoikia, joilla ei ollut omaa sukua ammattikunnassa. Laajentuneen rekrytoinnin johdosta jotkut aikalaiset kirjoittajat valittelivat työn laadun heikkenemistä.


title: Musta surma

text: Ihmisten ruokavalio muuttui halvasta vilja- ja papuvoittoisesta ruokavaliosta monipuolisemmaksi: alettiin nauttia entistä enemmän lihaa, voita, olutta ja viiniä. Ihmisillä oli myös entistä paremmin varaa vaatteisiin ja kaikenlaisiin tavaroihin kotiaan varten.


title: Musta surma

text: Katolinen kirkko menetti lisää paaviskandaaleissa jo karissutta uskottavuuttaan, kun ihmiset huomasivat ettei uskonto estänytkään taudin leviämistä ja perheiden kärsimyksiä. Uskonnonharjoitus kärsi myös siitä, että monelta alueelta kuolivat kaikki papit.


title: Musta surma

text: Kirkon kanssa kilpailemaan syntyi useita uskonnollisia liikkeitä. Syntyi uusien, köyhien pyhimysten kultti, jota kirkon oli vaikea hyväksyä.


title: Musta surma

text: Moni lähti pyhiinvaellusmatkalle: esimerkiksi Roomaan tuli vuonna 1350 paavin kehotuksesta yli miljoona pyhiinvaeltajaa.


title: Musta surma

text: Yliopistot menettivät suuren osan opiskelijoistaan, ja Euroopan 30 yliopistosta viisi lopetti toimintansa kokonaan. Toisaalta epidemian johdosta monia yliopistoja laajennettiin ja uusia perustettiin nopeasti paikkaamaan syntynyttä pappien ja muiden oppineiden katoa. Firenzen yliopisto ja sen jälkeen moni muukin yliopisto Italiassa lisäsi klassisia aineita opintoihinsa. Latinaa osaavien opettajien vähenemisen seurauksena oppilaitoksissa alettiin käyttää kansankieltä.


title: Musta surma

text: Joissain paikoissa juutalaisia syytettiin mustan surman levittämisestä kaivoja myrkyttämällä, ja tämä johti juutalaisvainoihin. Useimmissa maissa viranomaiset pystyivät suojelemaan juutalaisia kansan raivolta, mutta koska Saksassa ei ollut riittävää keskushallintoa, moni suuri juutalaisyhteisö siellä hävitettiin kokonaan. Vainojen seurauksena moni juutalainen pakeni Puolaan ja Venäjälle.


title: Musta surma

text: Mustalla surmalla oli suuri vaikutus lääketieteen kehittymiseen. Vallalla ollut humoraalioppiin perustunut lääketiede osoittautui tehottomaksi ruttoa vastaan ja menetti asemansa. Lääkärikoulutus oli 1300-luvulle asti ollut teoreettista eikä perustunut kliiniseen tutkimukseen ja hypoteeseihin. Mustan surman seurauksena terveydenhoito alkoi muuttua käytännöllisemmäksi, ja tieteellinen menetelmä tuli suosituksi. Kirurgit nousivat lääkärien rinnalle, ja yleinen anatomiantuntemus kasvoi ruumiinavausten yleistyessä. Hygieniaan alettiin kiinnittää huomiota, ja Italiassa heti epidemian jälkeen säädetyt terveydenhoitolait ja perustetut kunnalliset terveyslautakunnat levisivät muuallekin Eurooppaan. Aluksi terveyslautakunnat keskittyivät vain uusien ruttoepidemioiden torjumiseen, mutta myöhemmin niiden toiminta laajeni yleisemmäksi. Myös erityisten ruttolääkärien virkoja perustettiin. Vuonna 1374 Venetsiaan ei päästetty ihmisiä, joiden epäiltiin sairastavan ruttoa, ja muualla otettiin käyttöön laivojen karanteeneja. Täydellistä suojaa nekään eivät antaneet, joten ruttoepidemiat jatkuivat.


title: Musta surma

text: Äkillinen pula halvasta työvoimasta johti joidenkin mukaan myös teknologisen kehityksen välttämättömyyteen ja jopa laukaisi renessanssiin johtaneen kehityksen. Jotkut tutkijat, kuten David Herlihy, ovat antaneet mustalle surmalle kunnian useista Keskiajalla yleistyneistä keksinnöistä. Esimerkiksi, koska musta surma surmasi paljon työväkeä, oli tarpeen kehittää välineitä, joilla työ saatiin tehtyä pienemmällä tekijämäärällä. Joidenkin tutkijoiden mukaan kuitenkin juuri mustan surman jälkeen ei ole havaittavissa teknologista kehitystä juuri millään alalla, vaan useimmat aikakauden tärkeät keksinnöt ja uudistukset tehtiin ennen epidemiaa tai vuosisatoja sen jälkeen. Islamilaisessa Lähi-idässä kehitys oli sitä paitsi Eurooppaan nähden päinvastainen, sillä alue taantui pitkäksi aikaa talouden, teollisuuden ja maatalouden tuottavuuden suhteen.


title: Musta surma

text: Musta surma oli keskiajan ihmisille valtava isku, joka heijastui myös kulttuuriin. Taiteessa alkoivat korostua kuoleman ja kauheuksien kuvaukset, sarkasmi, mutta joskus myös toivo. Realismi tuli aiempaa suositummaksi tyylilajiksi. Yksinäisestä sairastajasta kuolinvuoteellaan tuli yleinen teema maalauksissa, ja kuolemaa kuvattiin enkelinä tai luurankona. "Kuolemantanssissa" kuolemaa edustavat luurangot kuvattiin tanssimassa ja keräämässä kuolevia mukaansa. Taiteeseen tuli myös makaabereja kuvauksia mätänevistä ruumiista.


title: Musta surma

text: Rakentaminen muuttui mustan surman jälkeen aiempaa vaatimattomammaksi.


title: Kuolemantanssi

text: Kuolemantanssi (, , , ) on myöhäiskeskiajan kirkkotaiteessa esiintyvä aihe, joka kuvaa vertauskuvallisesti kuoleman yleismaailmallisuutta eli universaaliutta. Kuolemantanssi-aiheiset maalaukset sisältävät yleensä henkilöityneen kuoleman, joka johtaa tanssivien hahmojen joukkoa hautaan. Usein hautaan marssivassa kulkueessa esiintyy hahmoja kaikista yhteiskunnan kerroksista – kuninkaita, paaveja, munkkeja, nuoria, maatyöläisiä jne. Se on symbolikuva siitä, että kuolemassa kaikki ovat samanarvoisia. Aihe tunnetaan jo 300-luvulta alkaen, mutta se yleistyi Jean Le Fèvren La Danse Macabre -runon ilmestyttyä vuonna 1376.


title: Kuolemantanssi

text: Kuuluisimmat kuolemantanssit ovat ranskalaisissa ja saksalaisissa kirkoissa usein esiintyvät fresko-aiheet. Ne tehtiin yleensä mustan surman tunnelmissa muistuttamaan ihmisiä heidän elämänsä hauraudesta ja maallisen kunnian katoavaisuudesta. Bernt Notke maalasi 1400-luvun lopulla Lyypekin Mariankirkkoon loisteliaan Kuolemantanssin, mutta kirkko paloi vuonna 1942. Notken työpajan maalaama Kuolemantanssi on kuitenkin edelleen tallella Tallinnan Niguliste-kirkossa, joka toimii nykyään museona ja konserttisalina.


title: Kuolemantanssi

text: Suomen ainoa säilynyt kuolemantanssikuvaelma on 1500-luvun alussa tehdyssä seinämaalauksessa Inkoon kirkossa.


title: Kuolemantanssi

text:
Kuolemantanssi on aiheena suosittu myös musiikissa. Klassiset säveltäjät, kuten Franz Liszt ja Camille Saint -Saëns ovat tehneet aiheesta sävellyksiä. Aihetta ovat suosineet myös erilaiset heavy metal -yhtyeet, kuten Iron Maiden kappaleella Dance of Death, joka löytyy yhtyeen julkaisemalta samannimiseltä levyltä (2003). Suomalainen metalliyhtye Catamenia on tehnyt Kuolon Tanssi -kappaleen Chaosborn-albumille ja saksalaisella Absurd-yhtyeellä on kappale nimeltä Pesttanz. Teemaa on jatkanaut okkultistista rokkia tekevä Ghost
Dance Macabre -kappaleella 2018.


title: Lainausmerkki

text: Lainausmerkki on välimerkki, jota käytetään yleensä pareittain erottamaan tekstistä suora lainaus. Tällöin yksi lainausmerkki kirjoitetaan erotettavan tekstin alkuun ja toinen sen loppuun, joten yleensä puhutaankin monikollisesti lainausmerkeistä eikä vain yhdestä lainausmerkistä. Lainausmerkkejä voidaan käyttää myös ironisesti tai loitontaen ilmaisemaan, että kirjoittaja ei itse välttämättä ole täysin valmis allekirjoittamaan väitettä.


title: Lainausmerkki

text: Tavalliset lainausmerkit ovat niin sanottuja "kokolainausmerkkejä" eli "kaksinkertaisia lainausmerkkejä", joiden ohella voidaan joskus käyttää "puolilainausmerkkejä" eli "yksinkertaisia lainausmerkkejä". Suomen kielessä puolilainausmerkki on aina samannäköinen kuin heittomerkki, ja teknisestä näkökulmasta ne ovatkin sama merkki, mutta kieliopillisesti heittomerkki on osa jonkin yksittäisen sanan kirjoitusasua, kun taas puolilainausmerkit (samoin kuin kokolainausmerkit) liittyvät laajempaan lause- tai tekstiyhteyteen. Monien muiden kielten kirjoituksessa tämä ero näkyy osittain typografisellakin tasolla.


title: Lainausmerkki

text: Typografisesti kokolainausmerkki on syntynyt kahdesta peräkkäisestä heittomerkistä ja muodostuu suorasta, kaarevasta tai kulmikkaasta kaksoiskuviosta. Tarkkaan katsoen "suora lainausmerkki" eli "pystylainausmerkki" tavallisesti näyttää kahdelta pystyviivalta tai ylösalaiselta pisarakuviolta rivin yläosassa, kun taas "kaareva lainausmerkki" näyttää kahdelta rivin yläosaan asemoituvalta pilkulta. Tyypillisesti kaareva lainausmerkki muistuttaa pientä numeroparia 99 (paitsi että numeroiden lenkit ovat umpinaiset), mutta joissain fonteissa muoto on pikemminkin kahden viiston viivan tai kiilan kaltainen. "Kulmalainausmerkki" puolestaan on kuin kaksi peräkkäistä nuolenkärkeä, jotka osoittavat oikealle. Se on kehittynyt kaarevasta lainausmerkistä, joka vanhassa ranskalaisessa typografiassa tapasi asemoitua rivin perusviivalle pikemmin kuin rivin yläpuolelle ja on lähes kaikissa nykyfonteissa muuttunut muodoltaan kulmikkaaksi. Valinta näiden muunnelmien välillä on pitkälti tyylikysymys, mutta teknisessä mielessä ne ovat eri merkkejä.


title: Lainausmerkki

text: Puolilainausmerkki on nimensä mukaisesti kuin lainausmerkin puolikas, joka muodostuu yksiosaisesta suorasta tai kaarevasta kuviosta ja on siis suomessa samannäköinen kuin heittomerkki. Joissain kielissä on vastaavasti käytössä kulmapuolilainausmerkki, mutta suomessa sitä ei käytetä.


title: Lainausmerkki

text: Muissa kielissä kaareva koko- tai puolilainausmerkki voi esiintyä myös ylösalaisin (metallikirjakkeisiin perustuneella painotekniikalla se voitiin tuottaa yksinkertaisesti latomalla pilkku tai kaksi peräkkäistä pilkkua ylösalaisin) tai joissain fonteissa peilikuvana. Toisinaan kaareva lainausmerkki voi asemoitua rivin alaosaan, jolloin erityisesti puolilainausmerkki on aivan samannäköinen kuin pilkku. Kulmalainausmerkki puolestaan voi osoittaa vasemmallekin. Mikään näistä muunnelmista ei ole suomalaisten nykykäytäntöjen mukainen, mutta etenkin ylösalaisia lainausmerkkejä saattaa näkyä suomenkielisissäkin teksteissä, koska jotkin tekstinkäsittelyohjelmat voivat pyrkiä automaattisesti muuntamaan lainausmerkit vieraskielisten mallien mukaisiksi.


title: Lainausmerkki

text: Lainausmerkkimuunnelmien nimitykset voivat vaihdella eri yhteyksissä. Kielenoppaissa kokolainausmerkeistä puhutaan lähinnä erotukseksi puolilainausmerkeistä, ja kaikkia muunnelmia voidaan yleisesti kutsua lainausmerkeiksi. Etenkin typografiassa lainausmerkeistä puhuttaessa tarkoitetaan kuitenkin ensisijaisesti kaarevia kokolainausmerkkejä, kun taas kulmalainausmerkkejä voidaan kutsua "hanhenjaloiksi". Arkikielessä etenkin puolilainausmerkkejä mutta myös kokolainausmerkkejä voidaan kutsua "hipsuiksi". Sekä yleiskielisestä että typografisesta käytännöstä poiketen puolivirallinen Unicode-merkkien suomalainen sanasto kutsuu lainausmerkiksi erityisesti suoraa kokolainausmerkkiä ja kokolainausmerkiksi kaarevaa kokolainausmerkkiä. Vastaavasti puolilainausmerkiksi Unicode-sanasto kutsuu erityisesti kaarevaa puolilainausmerkkiä ja sen suoraa vastinetta puolestaan heittomerkiksi. Tämä ei kuitenkaan tarkoita, että puolilainausmerkkinä pitäisi aina käyttää nimenomaan kaarevaa merkkiä ja heittomerkkinä suoraa, vaan yleensä yhdessä tekstissä käytetään vain jompaakumpaa muunnelmaa, joka voi esiintyä sekä puolilainausmerkkinä että heittomerkkinä.


title: Lainausmerkki

text: Suoraa kokolainausmerkkiä voidaan kutsua myös "ASCII-" tai "konelainausmerkiksi", sillä se sisältyy ASCII-perusmerkistöön ja on yleensä tietokoneen tai kirjoituskoneen lainausmerkkinäppäimen lähtökohtaisesti tuottama muunnelma. Sama koskee suoraa puolilainausmerkkiä. Niinpä suorat merkit ovat tyypillisiä arkisille teksteille, kuten sähköposteille ja nettisivuille, joita kirjoitettaessa tai julkaistaessa ei useinkaan kiinnitetä huomiota typografisiin yksityiskohtiin. Sitä paitsi suorat merkit ovat teknisesti turvallinen vaihtoehto sähköpostissa ja etenkin tietokoneen käsiteltäväksi tarkoitetussa koodissa, jossa kaarevat merkit eivät välttämättä toimi odotetulla tavalla. Luonnollisten kielten kirjoitusjärjestelmiin suorat lainausmerkit eivät tiukimpien näkemysten mukaan kuitenkaan varsinaisesti kuulu, sillä typografisesti huolitelluissa painatteissa on tapana käyttää joko kaarevia lainausmerkkejä tai – suomessa etenkin kaunokirjallisissa teoksissa – kulmalainausmerkkejä.


title: Lainausmerkki

text: Lainausmerkit esiintyvät tyypillisesti pareittain, niin että ensimmäinen lainausmerkki aloittaa lainauksen ja toinen lopettaa sen. Jos lainaus jatkuu katkeamatta tekstikappaleesta toiseen, aloittava lainausmerkki voi kuitenkin selvyyden vuoksi kertautua jokaisen uuden kappaleen alussa, vaikka lopettava lainausmerkki kirjoitetaan vasta koko lainauksen loppuun. Tämä ei tosin ole virallisten suomalaisten suositusten mukaista, vaan sen sijaan voidaan katsoa, että vastaavasti lopettavankin lainausmerkin pitäisi toistua jokaisen lainaukseen kuuluvan kappaleen lopussa. Tällöin kukin kappale kuitenkin helposti vaikuttaa erilliseltä lainaukselta, mikä saattaa aiheuttaa hämmennystä.


title: Lainausmerkki

text: Toisin kuin useissa muissa kielissä, suomessa aloittava lainausmerkki on täsmälleen samannäköinen kuin lopettava lainausmerkki (aina ei tosin ole ollut näin, vaan käytäntö on vaihdellut). Aloittava lainausmerkki kirjoitetaan välittömästi lainauksen ensimmäisen merkin eteen ja lopettava lainausmerkki viimeisen lainaukseen kuuluvan merkin perään niin ikään välittömästi.


title: Lainausmerkki

text: Lainausmerkeillä voidaan osoittaa ilmaus tai tekstin osa suoraksi lainaukseksi jonkun tekstistä, puheesta tai ajatuksista.


title: Lainausmerkki

text: Suora lainaus tarkoittaa periaatteessa, että teksti toistetaan täsmällisesti alkuperäisessä muodossaan. Puhetta lainattaessa pidetään yleensä hyväksyttävänä, että lainaaja hieman tiivistää ja muokkaa ilmaisua kirjakielisemmäksi, mutta joka tapauksessa lainausmerkkien käyttöön sisältyy lupaus, että lainaus pyrkii olennaisin osin seuraamaan alkuperäisen viestin muotoa ja tarkoitusta. Etenkin lehtiotsikoissa tiivistäminen on kuitenkin usein niin voimakasta, että kyseessä ei oikeastaan ole lainaus vaan pikemminkin lausunnon kiteytys (toisaalta tiiviyteen pyrittäessä lainausmerkitkin voivat usein jäädä otsikoista pois). Ajatusten lainaaminen rajoittuu käytännössä kaunokirjalliseen tyylilajiin, ja siinä on kyse lainauksesta vain kuvaannollisesti.


title: Lainausmerkki

text: Puhetta tai ajatuksia lainattaessa voidaan lainausmerkkien sijasta käyttää repliikkiviivaa. Pitkät tekstilainaukset puolestaan usein erotetaan typografisesti sisentäen erillisiksi lohkoiksi, joiden ympärille ei ole tapana lisätä lainausmerkkejä. Hieman samaan tapaan lyhyet lainaukset voidaan joskus merkitä pelkällä kursivoinnilla, mutta tällöin niitä ei välttämättä mielletä aivan sanatarkoiksi lainauksiksi.


title: Lainausmerkki

text: Epäsuorissa lainauksissa lainausmerkkejä ei käytetä.


title: Lainausmerkki

text: Joskus lainausmerkeillä voidaan osoittaa, että ilmauksen merkitys tai tyyli poikkeaa tavanomaisesta. Kyseessä ei tällöin ole suoranainen lainaus mistään tietystä lähteestä, mutta väljästi voidaan ajatella, että lainaus on otettu toisesta tyylilajista. Lainausmerkkien tyylittelevän käytön sääntöjä voi olla vaikea hahmottaa, ja usein lainausmerkkejä näkeekin käytettävän virheellisesti tai liiallisesti.


title: Lainausmerkki

text: Lainausmerkeillä voidaan osoittaa, että jotain ilmausta käytetään tavanomaisesta poikkeavassa merkityksessä. Tällöin siihen usein tulee ivallinen sävy (ikään kuin ilmaukseen liitettäisiin "muka"-sana).


title: Lainausmerkki

text: Muutoinkin lainausmerkit voivat viestiä, että kirjoittaja haluaa ottaa etäisyyttä käyttämäänsä sanaan. Tällöin voi syntyä epäselvyyttä siitä, haluaako kirjoittaja kyseenalaistaa ilmauksen sopivuuden vai vain osoittaa, että se on lainattu jonkun muun puheesta tai tekstistä.


title: Lainausmerkki

text: Erityisesti on varottava käyttämästä lainausmerkkejä korostuskeinona, sillä tämä luultavasti synnyttää lukijassa aivan toisenlaisen mielikuvan, kuin on tarkoitettu.


title: Lainausmerkki

text: Kuvaannollisen ilmauksen yhteydessä lainausmerkit voivat olla tarpeen lähinnä, jos ilmaus olisi mahdollista tulkita myös kirjaimellisesti. Aivan arkisessakin kielessä esiintyy kuitenkin jatkuvasti kuvailmauksia, joissa todellista sekaantumisen vaaraa ei ole, ja etenkään vakiintuneissa kuvailmauksissa lainausmerkkejä ei ole syytä käyttää.


title: Lainausmerkki

text: Lainausmerkkejä ei myöskään ole syytä käyttää ikään kuin pyydellen anteeksi ilmauksen arkisuutta. Jos sana ei tyylillisesti sovi tekstiyhteyteen, sen kirjoittaminen lainausmerkkeihin on omiaan vain korostamaan ongelmaa.


title: Lainausmerkki

text: Toisaalta samasta syystä lainausmerkit voivat joskus olla paikallaan, jos nimenomaan halutaan korostaa, että ilmaus on jotenkin epätavallinen tai outo. Neutraalimpi vaihtoehto on lisätä ilmauksen eteen määrite "niin sanottu" (tai lyhenne "ns."). Harkinnan mukaan voi arkityylistäkin sanaa kuitenkin käyttää sellaisenaan.


title: Lainausmerkki

text: Lainausmerkeillä on tapana erottaa lempi- tai liikanimi, kun se mainitaan varsinaisen nimen ohessa.


title: Lainausmerkki

text: Lainausmerkeillä voidaan merkitä jokin sana tai ilmaus kielen ainekseksi, kun ei viitata sen tarkoitteeseen vaan tarkastellaan nimenomaan kielellistä yksikköä. Kielitieteellisissä teksteissä lainausmerkkien sijasta käytetään tällöin usein kursivointia.


title: Lainausmerkki

text: Lainausmerkeillä voidaan myös osoittaa teoksen nimi muusta tekstistä erottuvaksi kokonaisuudeksi. Laajojen, itsenäisiksi kokonaisuuksiksi katsottavien teosten nimet tosin korostetaan usein mieluummin kursivoimalla (tai ne voidaan jättää korostamattakin, jos ne ovat yleisesti tunnettuja), mutta lainausmerkein tavataan merkitä esimerkiksi runojen tai novellien nimet.


title: Lainausmerkki

text: Puolilainausmerkkejä käytetään kokolainausmerkkien sijasta eräissä erikoistilanteissa – etenkin silloin, kun samassa yhteydessä esiintyy myös kokolainausmerkkejä.


title: Lainausmerkki

text: Puolilainausmerkeillä korvataan kokolainausmerkit silloin, kun ne esiintyvät toisten lainausmerkkien sisällä.


title: Lainausmerkki

text: Kokolainausmerkki ja puolilainausmerkki voivat esiintyä myös peräkkäin, vaikka kahden samantyylisen merkin yhdistelmä voi näyttää hämmentävältä (typografisesti huolitelluissa julkaisuissa voidaankin pitää tarpeellisena hieman lisätä niiden välistystä).


title: Lainausmerkki

text: Terho Itkonen on huomauttanut, että puolilainausmerkkien sijasta on mahdollista käyttää kaarevia kokolainausmerkkejä kulmalainausmerkkien sisällä tai päinvastoin.


title: Lainausmerkki

text:
Mikäli sisäkkäisiä lainauksia on useita (esimerkiksi kolme lainaustasoa), lainausmerkit joissain kielissä annettujen ohjeiden mukaan vuorottelevat siten, että kokolainausmerkkien sisällä on puolilainausmerkit ja näiden sisällä jälleen kokolainausmerkit.
Tällainen tilanne on melko harvinainen, eikä siihen ole suomalaisissa ohjeissa yleensä kiinnitetty huomiota. Jukka Korpela on tulkinnut, että perussääntöä seuraten olisi sisemmissä lainauksissa aina käytettävä puolilainausmerkkejä riippumatta siitä, kuinka monta tasoa sisäkkäisiä lainauksia on.
Toisaalta Korpela huomauttaa, että usein ongelma on väistettävissä muuttamalla uloin lainaustaso lohkolainaukseksi, jolloin sen ympärillä ei tarvita lainausmerkkejä lainkaan.


title: Lainausmerkki

text:
Erityisesti kielitieteellisissä teksteissä puolilainausmerkeillä osoitetaan edellä yleensä kursivoituna tai kokolainausmerkeissä annetun sanan merkitys ikään kuin irrallisena täsmennyksenä (jota ei silti tavata erottaa lauserakenteesta pilkuilla tai sulkumerkeillä).
Tähän tarkoitukseen puolilainausmerkkejä ei ole syytä käyttää, jos lauseessa sanotaan erikseen, että puhutaan ilmauksen merkityksestä.


title: Lainausmerkki

text: Suoraan lainaukseen liittyy usein johtolause, joka kertoo lainauksen alkuperästä ja asiayhteydestä. Jos johtolause on lainauksen edessä, se päättyy tavallisesti kaksoispisteeseen, ja lainaus seuraa sitä ikään kuin erillisenä virkkeenä, joka alkaa suuraakkosella. Lainaukseen sisältyvät välimerkit (erityisesti virkkeen lopettava piste, kysymysmerkki tai huutomerkki) kirjoitetaan lainausmerkkien sisäpuolelle. Lopettavan lainausmerkin perään ei tällöin lisätä muita välimerkkejä.


title: Lainausmerkki

text: Jos johtolause tulee vasta lainauksen jälkeen, lainauksen loppuun ei kirjoiteta pistettä vaan lainaus erotetaan johtolauseesta pilkulla. Koska pilkku ei ole osa lainausta, se tulee vasta lopettavan lainausmerkin perään. Johtolause ei hahmotu erilliseksi virkkeeksi vaan alkaa pienaakkosella (paitsi jos sen ensimmäinen sana on erisnimi).


title: Lainausmerkki

text: Jos lainaus loppuu huutomerkkiin tai kysymysmerkkiin, se kirjoitetaan lainauksen loppuun ennen lopettavaa lainausmerkkiä; tällöin lainauksen ja johtolauseen väliin ei lisätä pilkkua, mutta johtolause alkaa silti pienaakkosella.


title: Lainausmerkki

text: Johtolause voi esiintyä myös lainauksen keskellä, jolloin lainauksen kumpikin osa kirjoitetaan erikseen lainausmerkkeihin. Jos lainaus silti hahmottuu yhdeksi virkkeeksi, pilkku kirjoitetaan sekä johtolauseen eteen että sen perään ja lainauksen jälkimmäinen osa alkaa pienaakkosella.


title: Lainausmerkki

text: Jos lainaukset hahmottuvat erillisiksi virkkeiksi, johtolause päättyy pisteeseen ja sen jälkeinen lainaus alkaa suuraakkosella.


title: Lainausmerkki

text: Jos lainataan irrallisia sanoja tai lausekkeita eikä kokonaisia virkkeitä, virkkeen päättävä piste tai muu välimerkki tulee jälkimmäisen lainausmerkin perään, koska se ei ole osa lainausta.


title: Lainausmerkki

text: Lainausmerkkien peruskäyttötapa on yleensä samankaltainen kielestä riippumatta (jopa aasialaisissa kielissä, joiden kirjoitusjärjestelmät ovat aivan erilaisia kuin eurooppalaisten kielten), mutta typografisissa yksityiskohdissa on eroja. Tekstin käyttötarkoitus ja julkaisutapakin voivat vaikuttaa siihen, miten ja millaisia lainausmerkkejä käytetään. Painettua tekstiä julkaisevat kustantamot käyttävät yleensä johdonmukaisesti vain yhtä tapaa.


title: Lainausmerkki

text: Suomen kielessä on yleisesti päädytty ratkaisuun, että aloittava ja lopettava lainausmerkki (tai puolilainausmerkki) ovat samanlaiset, mutta useimmissa muissa kielissä aloittava lainausmerkki on erinäköinen kuin lopettava lainausmerkki – tällöin merkit ovat sinänsä samanmuotoisia, mutta eri asennoissa. (Suora lainausmerkki on eräänlainen kansainvälinen kompromissi, joka kielikohtaisista perinteistä riippumatta voi toimia sekä aloittavana että lopettavana merkkinä.)


title: Lainausmerkki

text: Englannin kielessä käytetään kaarevia lainausmerkkejä siten, että aloittava merkki muistuttaa muodoltaan numeroparia 66 ja lopettava numeroparia 99. Brittienglannissa on tosin yleistä käyttää ensisijaisesti puolilainausmerkkejä (jolloin aloittava merkki muistuttaa numeroa 6 ja lopettava numeroa 9) ja tarvittaessa niiden sisällä kokolainausmerkkejä. Etenkin amerikanenglannissa pilkku ja piste on tapana kirjoittaa lopettavan lainausmerkin eteen silloinkin, kun ne eivät ole osa itse lainausta, mutta brittiläisessä tyylissä lainaukseen kuulumattomat välimerkit usein jätetään lainausmerkkien ulkopuolelle.


title: Lainausmerkki

text: Saksan kielessä kaarevia lainausmerkkejä käytetään siten, että aloittava merkki muistuttaa rivin alaosaan asemoituvaa numeroparia 99 ja lopettava rivin yläosaan asemoituvaa numeroparia 66. Kulmalainausmerkkejä käytettäessä merkkien kärjet osoittavat sisäänpäin.


title: Lainausmerkki

text: Ranskan kielessä käytetään tavallisesti kulmalainausmerkkejä siten, että merkkien kärjet osoittavat ulospäin. Lisäksi kulmalainausmerkit erotetaan lainauksen sisällöstä ohukkeella tai arkisissa teksteissä jopa kokonaisella välilyönnillä (jonka mieluiten pitäisi olla sitova). Vaihtoehtoisesti voidaan käyttää englantilaistyylisiä kaarevia lainausmerkkejä etenkin sisempinä lainausmerkkeinä ("« voici un “exemple” »"), mutta toisaalta tavallisia kulmalainausmerkkejä on mahdollista käyttää toisten kulmalainausmerkkien sisälläkin ("« voici un « exemple » »").


title: Lainausmerkki

text: Muissa romaanisissa kielissä ja Sveitsissä kielestä riippumatta käytetään kulmalainausmerkkejä siten, että merkkien kärjet osoittavat ulospäin samaan tapaan kuin ranskalaisessa perinteessä, mutta lainausmerkki kirjoitetaan kiinni lainauksen sisältöön.


title: Lainausmerkki

text: Kiinassa, japanissa ja koreassa käytetään omanlaisiaan lainausmerkkejä, joita Unicode-termistössä tosin kutsutaan nurkkasulkeiksi (). Kiinassa voidaan käyttää myös länsimaisten tyylisiä kaarevia lainausmerkkejä silloin, kun kirjoitus on vaakasuuntaista. Kiinassa on lisäksi erityiset kulmalainausmerkkejä muistuttavat kaksinkertaiset ja yksinkertaiset merkit (viralliselta nimeltään kulmasulkeet), joilla merkitään kirjan tai muun teoksen nimi.


title: Lainausmerkki

text: Tyypillisellä suomalaisella PC-näppäimistöllä suora kokolainausmerkki kirjoitetaan näppäinyhdistelmällä eli pitämällä alhaalla vaihtonäppäintä ja painamalla kirjainosion yläpuolisessa numerorivissä olevaa numeronäppäintä . Näppäimeen on numeron lisäksi kaiverrettu myös suoran lainausmerkin kuvio, joten se on helppo tunnistaa.


title: Lainausmerkki

text: Suora puolilainausmerkki kirjoitetaan painamalla -näppäimen oikealla puolella olevaa puolilainausmerkin näppäintä, johon on puolilainausmerkin lisäksi kaiverrettu myös asteriski . Puolilainausmerkin näppäintä ei pidä sekoittaa näppäimistön ylärivillä sijaitsevaan aksenttinäppäimeen , johon kaiverrettu akuuttiaksentti näyttää hieman samanlaiselta kuin kaareva puolilainausmerkki.


title: Lainausmerkki

text: Koska etenkin painatteissa kuitenkin suositaan tyyliteltyjä merkkejä, nykyaikaiset tekstinkäsittelyohjelmat usein automaattisesti muuntavat suoran koko- tai puolilainausmerkin kaarevaksi (vaikka ohjelman kieliasetuksista riippuu, osaako se muuntaa merkin juuri oikean tyyppiseksi). Toisaalta käyttäjä voi erikseen kieltää merkkien muuntumisen, jos haluaa mieluummin pitää näppäilyjen vaikutukset omassa hallinnassaan.


title: Lainausmerkki

text: Tieteen tietotekniikan keskuksen kotoistushankkeessa kehitetyllä ja vuonna 2008 standardoidulla suomalaisella monikielisellä näppäimistöllä on varsin helppoa kirjoittaa kaareva koko- ja puolilainausmerkki sekä kulmalainausmerkki – ja myös tavallisimmat muissa kielissä käytetyistä muunnelmista – juuri silloin, kun niitä halutaan.


title: Lainausmerkki

text: Kaareva puolilainausmerkki voidaan monikielisellä näppäimistöllä kirjoittaa käyttäen näppäinyhdistelmää eli pitämällä alhaalla välilyöntinäppäimen oikealla puolella sijaitsevaa näppäintä ja painamalla samaan aikaan pilkkunäppäintä. Yhdistelmä on suhteellisen helposti muistettavissa, koska kaareva heittomerkki näyttää pilkulta, joka on nostettu rivin yläreunaan. Ylösalainen puolilainausmerkki puolestaan voidaan kirjoittaa, kun samaan näppäinyhdistelmään lisätään vielä vaihtonäppäin: .


title: Lainausmerkki

text: Kaareva lainausmerkki voidaan kirjoittaa näppäinyhdistelmällä eli samalla numeronäppäimellä kuin suora lainausmerkki, mutta pitämällä vaihtonäppäimen lisäksi alhaalla myös -näppäintä. Kulmalainausmerkin saa aikaiseksi vastaavanlaisella yhdistelmällä mutta käyttämällä numeronäppäintä , ja muissa kielissä käytettyjä lainausmerkkejä voidaan kirjoittaa numeronäppäinten , ja avulla.


title: Lainausmerkki

text: Windows-käyttöjärjestelmässä voidaan mitä tahansa järjestelmän tuntemia merkkejä tuottaa yhdistämällä -näppäimeen (joka sijaitsee näppäimistön alimmassa rivissä välilyöntinäppäimen vasemmalla puolella) numerokoodi, joka on kirjoitettava näppäimistön oikeaan laitaan sijoitetulla erityisellä numerosormiolla (tämä menetelmä ei siis ole käytettävissä sellaisissa kannettavissa tietokoneissa, joista numerosormio puuttuu). Esimerkiksi kaareva lainausmerkki voidaan kirjoittaa näppäinyhdistelmällä · eli pitämällä -näppäintä alhaalla samaan aikaan kun kirjoitetaan numerosarja "0148". Lainausmerkki tulee näkyviin, kun -näppäin vapautetaan.


title: Lainausmerkki

text: GNOME-työpöytäympäristöä käyttävissä Linux-järjestelmissä voidaan samaan tapaan hyödyntää Unicode-tunnuksia näppäilemällä ensin yhdistelmä . Kun näppäimet vapautetaan, järjestelmä jää odottamaan Unicoden mukaista heksadesimaalilukua, joka voi muodostua numeroista 0–9 ja kirjaimista A–F. Näin esimerkiksi kaarevan lainausmerkin voi tuottaa koodilla .


title: Lainausmerkki

text: Numerokoodien varjopuoli on, että käyttäjän on tiedettävä haluamansa merkin koodi.


title: Lainausmerkki

text: Koska lainausmerkki ja heittomerkki näyttävät melkein samanlaisilta kuin eräiden mittayksiköiden tunnuksina käytettävät yläpuoliset indeksointipilkut, niitä saatetaan käyttää indeksointipilkkujen korvikkeina. Tämä on sikäli ymmärrettävää, että indeksointipilkkuja on hankalaa kirjoittaa tavanomaisella näppäimistöllä, josta puuttuu niille omistettu näppäin. Sitä paitsi aidot indeksointipilkut eivät sisälly kaikkiin merkistöihin, joten vaikka ne saataisiinkin kirjoitettua yhdellä tietokoneella, ne eivät välttämättä näy oikein toisessa. Periaatteessa lainausmerkin tai heittomerkin käyttö mittayksikön tunnuksena on kuitenkin virheellistä.


title: Lainausmerkki

text: Myöskään akuuttia ´ tai gravista ` ei tule sekoittaa edellä lueteltuihin merkkeihin. Ne ovat hieman samannäköisiä kuin puolilainausmerkki mutta ovat tarkkeita (kirjaimeen lisättäviä merkkejä) eli aivan eri merkkejä, joten niiden käyttö puolilainausmerkkinä tai heittomerkkinä on virheellistä.


title: Suviseurat

text: Suviseurat on vanhoillislestadiolaisen herätysliikkeen järjestämä vuosittainen kaikille avoin hengellinen seuroista koostuva tilaisuus, jolla käy vilkkaimman päivän aikana 90 000 seuravierasta eri maista, valtaosa Suomesta. Nelipäiväisen tilaisuuden pitopaikka vaihtelee Suomessa vuosittain seurojen lähetysluonteen vuoksi. Suviseurat ovat kehittyneet SRK:n vuosikokouksen ympärille. Ensimmäiset suviseurat pidettiin kokouksen yhteydessä Oulussa vuonna 1906. Myös muissa maissa, kuten Yhdysvalloissa, Kanadassa, Ruotsissa ja Venäjällä vanhoillislestadiolaiset pitävät kesäisin "suuria seuroja" tai "suviseuroja".


title: Suviseurat

text: Lestadiolaissaarnaajat kokoontuivat jo herätyksen alkuaikoina 1800-luvulla yhteen keskustelemaan opillisista asioista ja lähetystyöstä. Näitä saarnaajakokouksia alettiin pitää säännöllisemmin vuodesta 1872 Lannavaarassa Vittangin pitäjässä. Vuonna 1888 Lannavaaraan valmistui Ruotsin prinsessa Eugenian rahoittama Lapin lähetyskoulu. Tässä rakennuksessa alettiin pitää vuosittain, usein helmikuussa, kokouksia ja suuria seuroja. Rakennuksessa oli nelisenkymmentä huonetta.


title: Suviseurat

text: Lannavaaran ulkopuolella pidettyjä suuria kokoontumisia olivat Ylitornion Alkkulassa ja Helsingissä pidetyt kokoukset. Vuonna 1875 Alkkulassa pidettyyn kokoukseen osallistui arviolta noin 100 saarnaajaa ja 2 000 seuravierasta. Vuonna 1889 pidettiin saarnaajakokous Helsingissä. Siellä käsiteltiin opillisia asioita ja lähetystyötä. Tilaisuus kesti 11 päivää ja sinne kokoontui lestadiolaissaarnaajia aina Lapista ja Pietarista saakka.


title: Suviseurat

text: Suviseurat on jatkumo Lannavaaran kokouksille. Uusheräys ei osallistunut Lannavaaran kokouksiin ollenkaan ja esikoislestadiolaiset lopettivat niissä käynnin vuonna 1897. Lannavaaran kokouksien pitämistä jatkettiin Juhani Raattamaan toivomuksesta ja niihin osallistuivat enää vanhoillislestadiolaiset. Vuonna 1906 vanhoillislestadiolaiset kokoontuivat Ouluun keskustelemaan opillisista kysymyksistä ja lähetystyöstä. Samassa kokouksessa perustettiin Ouluun Lähetystoimen päätoimisto. Samalla pidettiin seuroja. Kokoukseen osallistui noin 90 saarnaajaa ja 2 000 seuravierasta.


title: Suviseurat

text: Vuosikokousseurat pidettiin aluksi talvella. Ensimmäisen kerran seurat pidettiin kesällä vuonna 1912 Rovaniemellä. Seurat siirrettiin kesälle paremman sään vuoksi. Alkuaikoina seurat pidettiin keskellä viikkoa, mutta vuoden 1964 jälkeen ne on pidetty viikonloppuisin. 1950-luvulla vuosikokousseuroja alettiin yleisemmin kutsua suviseuroiksi. Ennen suviseuroihin tultiin kävellen tai hevosella. Myöhemmin tultiin junalla, minkä vuoksi suviseurat järjestettiin yleensä lähellä rautatietä. Joskus saatettiin tilata kokonainen juna seuravieraiden kuljetusta varten ja seuravieraille myönnettiin alennuslippuja.


title: Suviseurat

text: Seurapuheet ja laulut ovat kuuluneet alusta asti tapahtuman ohjelmaan. Jumalanpalveluksia on järjestetty sunnuntaisin vuodesta 1917 lähtien lähialueiden kirkoissa. 1960-luvulta lähtien jumalanpalvelus on pidetty myös suviseurateltassa.


title: Suviseurat

text: Suviseurojen väkimäärä on kasvanut vuosien kuluessa ja yhä enemmän tulee vieraita myös ulkomailta. Vuonna 1914 Oulaisissa suviseurojen väkimäärä on ollut 8 000 henkeä. Vuonna 1918 Lounaispuistossa Jyväskylässä oli tuhat vierasta omin eväin. Vuonna 1937 Jyväksylän Seminaarinmäellä oli 4 000 seuravierasta. Vuonna 1958 Hippoksella väkimäärä oli noin 15 000 henkeä. Vuonna 1967 Jämsässä väkimäärä oli 30 000 seuravierasta. Vuonna 1987 Hankasalmella väkimäärä oli 65 000 henkeä. Porissa 2017 vieraita oli lauantaina 87 000. Suviseurojen väkimäärä lasketaan kertoimien avulla. Esimerkiksi autolla ja asuntoautolla on oma kertoimensa. SRK:n mukaan luotettava tulos kävijämääristä on tärkeää erityisesti huollon kannalta. Suviseuroista ei lasketa eri päivien kävijämääriä yhteen, vaan luku on lauantailta, jolloin alueella on eniten ihmisiä.


title: Suviseurat

text: Suviseurojen ohjelmana on seurapuheet eli saarnat, joita pidetään yhteensä noin 40. Seurapuhujina ei ole naisia. Suviseurat kestävät perjantaista maanantaihin, mutta osa seuravieraista saapuu paikalle jo keskiviikkona. Keskiviikkona ja torstaina pidetään aattoseurat. Lauantaina seurateltassa on ehtoollinen, jolla käy 20 000–30 000 seuravierasta. Sunnuntaina seurateltassa on jumalanpalvelus, ja jumalanpalveluksia pidetään myös lähialueiden kirkoissa. Suviseurojen yhteydessä pidetään myös SRK:n vuosikokous, puhujien ja seurakuntavanhinten kokous sekä kansainvälisyysilta ulkomaalaisille. Vuosikokous ja puhujienkokous ovat suljettuja tilaisuuksia, joissa median edustajien ei sallita olevan paikalla. Vuosikokouksessa jäsenyhdistysten eli paikallisten rauhanyhdistysten valitsemat edustajat päättävät tavanomaisista yhdistyslain mukaisista kysymyksistä.


title: Suviseurat

text: Suviseuroissa on keskusteltu ajankohtaisista asioista ja SRK on antanut niissä julkilausumia erilaisista asioista kuten ehkäisystä, alkoholista ja televisiosta 1960-luvulla. Uusimmat julkilausumat on annettu vuosina 1994, 2002 ja 2005. Vuonna 2005 ilmaistiin huoli Jumalan sanan väheksymisestä ja kerrottiin vanhoillislestadiolaisten torjuvasta suhtautumisesta avoliittoon sekä eutanasiaan ja torjuttiin samaa sukupuolta olevien suhteiden toteuttaminen syntinä, vaikkei taipumus itsessään ole syntiä.


title: Suviseurat

text: Suviseuroissa saatetaan joskus pitää myös tiedotustilaisuuksia, joissa myös saatetaan tiedottaa liikkeen hengellisestä opeista. Esimerkiksi vuonna 2009 Oripäässä tiedotettiin SRK:n lapsi- ja nuorisotyöstä sekä liikkeen kannasta ehkäisyyn ja vuonna 2010 Liperissä seurajärjestelyistä sekä avioliitosta ja pyhyydestä.


title: Suviseurat

text: Valtaosa seuravieraista on lapsia ja nuoria, sillä vanhoillislestadiolaiset perheet ovat suomalaisittain ajatellen erittäin suuria. On arvioitu, että herätysliikkeen piirissä elää tätä nykyä yli 50 000 alle 18-vuotiasta. Ainoa erityisesti nuorille suunnattu ohjelma on perjantai-illan alustus.


title: Suviseurat

text: Seurat ovat myös lähetystapahtuma, joten puheet tulkataan viidelle kielelle sekä viittomakielelle. Lisäksi suviseuroissa toimii suviseuraradio, joka lähettää saarnoja ja ohjelmaa noin kolmen miljoonan suomalaisen kuuluville sekä Internetin kautta kaikkialle maailmaan. Saarnojen välillä se tarjoaa toimitettua ohjelmaa lestadiolaisuudesta. Suviseura-alueella toimii myös lyhytkantoinen radiolähetin, jolta voi kuunnella saarnoja tulkattuna neljälle kielelle. Vuodesta 2004 alkaen saarnat on tallennettu internetiin kuunneltavaksi myöhemmin. Yle radioi kaksi saarnaa sunnuntaisin kello 18.00. Ylen valtakunnallinen radiointi on järjestetty vuoden 1939 Kemin suviseuroista lähtien.


title: Suviseurat

text: Alueena on yleensä laaja noin yhden neliökilometrin peltoaukea, tai lentokenttä. Keskellä suviseura-aluetta on keskusaukea, jolla sijaitsee apteekki, ensiapu, info, grilli, isoteltta, juhlaportti, kioski, pankki, posti, ruokala ja SRK:n kirjamyymälä. Keskusalueen ympärillä on majoitusalueet, joille majoittautuu suurin osa vieraista asuntoautoihin, -vaunuihin ja telttoihin. Suomalaisen elintason kohotessa telttojen määrä on vähentynyt asuntovaunujen ja autojen osuuden kasvaessa. Alueille on ripoteltu myymälöitä ja vessoja, sekä yksi suihkupiste. Alueen laitamilla on pysäköintialueita, jonne voi pysäköidä kulkuneuvon käydessään alueella ilman yöpymistä. Hetkellisesti suviseura-alueesta tulee Suomen 11. suurin kaupunki Porin jälkeen.


title: Suviseurat

text: Saarnat kuuluvat isossa teltassa mutta myös muualla seurakentällä kaiutinjärjestelmän avulla. Kentälle on sijoitettu noin 200 kaiutinpylvästä. Ensimmäisen kerran kovaäänisiä on käytetty suviseuroissa Rovaniemellä vuonna 1931. Vuonna 1981 äänentoistoa parannettiin kehämenetelmällä päällekkäisen kaiun eliminoimiseksi.


title: Suviseurat

text: Seuraorganisaatio pitää suviseurojen alla ja suviseurojen aikana tiedotustilaisuuksia, joissa kerrotaan mm. seurajärjestelyistä. Myös SRK on pitänyt tiedotustilaisuuden suviseurojen aikana, näissä on käsitelty esim. liikkeen kantaa ajankohtaisiin aiheisiin. Suviseuroissa on ollut myös julkistustilaisuus, jossa on julkaistu SRK:n uusia kirjoja ja äänitteitä. Suviseuroista valmistetaan "suviseurajulkaisu", jossa vuoteen 2012 mennessä koottiin seurapuheet ja tietoa SRK:n toiminnasta. Vuodesta 2013 suviseurajulkaisussa ainoastaan avajaistilaisuuden puheet on litteroitu. Muut puheet on liitteenä mp3-muodossa. Suviseuroista tehdään verkkosivut. Sotkamon suviseuroista tehtiin myös wap-sivut.


title: Suviseurat

text: Nettisivuilta on ollut mahdollista perehtyä suviseurojen tapahtumiin, kokousten julkilausumiin sekä kuunnella puheita myös jälkikäteen.


title: Suviseurat

text: Suviseuroja varten valmistettiin postin erikoisleima, jota sai vain suviseurojen ajan. Ensimmäisen kerran erikoisleima (nro 389) julkaistiin vuonna 1966 Oulussa. Suviseuroista on perinteisesti lähetetty tervehdyssähke arkkipiispalle, hiippakunnan piispalle, Suomen presidentille, maaherralle ja sisarjärjestöille Amerikoihin ja Ruotsiin.


title: Suviseurat

text: Suviseurojen näkyvimmät maamerkit ovat keskusalueella sijaitsevat seurateltta, juhlaportti ja lippurivi. Ennen kännyköiden yleistymistä ilmoitustaulu, jolle vieraat kiinnittivät tapaamistoiveitaan, oli useita metrejä pitkä ja hyvin näkyvä maamerkki.


title: Suviseurat

text: Suviseurateltta eli isoteltta on 80 metriä pitkä ja 35 metriä leveä eli pohjapinta-alaltaan noin 2 800 m². Istumapaikkoja siellä on noin 4 200 hengelle. Vanha teltta oli noin 2 100 neliömetrin suuruinen teltta, johon mahtuu yhtäaikaisesti noin 4 200 henkeä (aiemman ilmoituksen mukaan 6 000). Telttaa käytettiin myös opistoseuroissa. Teltassa oli yhdeksän isoa mastoa ja kymmeniä pienempiä. Sitä pystytti kerralla noin 100 hengen osasto, jota johti noin seitsemän ryhmänjohtajaa. Teltan pystyttämiseen meni aikaa noin kahdeksan tuntia.


title: Suviseurat

text: Teltta oli käytössä ensimmäistä kertaa Kajaanissa 1938. Puolustusvoimat lainasi sitä talvisodassa siirtoväen tavaroiden säilytyspaikaksi. Teltan runko vaihdettiin vuonna 1960, koska 4 000 hengen teltta oli rapistunut ja käynyt pieneksi. Uusi kangas hankittiin vuonna 1981. Vuoden 2009 suviseuroihin hankittiin uusi hieman isompi teltta.


title: Suviseurat

text: Juhlaportissa on kuvattu ja kirjoitettu seurojen "tunnuslause", joka on jokin Raamatun jae. Portti on rakennettu ensimmäisen kerran 1949 Haapajärvelle, jossa tunnuslause oli ”Sinä teit hyvin kun tulit”.


title: Suviseurat

text: Lippurivi on kasvanut 19 lippuun, kun aluksi vuonna 1932 Iisalmessa oli käytössä vain Suomen, Ruotsin, Norjan ja Yhdysvaltain liput. Liput ovat ranskankielisessä aakkosjärjestyksessä. Kun Suomella on EU:n puheenjohtajuuskausi, lippurivissä on myös EU-lippu. Vuonna 1991 Jämijärvellä nähtiin sellainenkin erikoisuus, että käytännössä ateistisen Neuvostoliiton lippu liehui lippurivissä. Suviseuroissa Pyhäjoella oli 19 lippua, joista uusimmat olivat Ecuadorin ja Senegalin. Liput kuvaavat maita, joissa SRK:n seurapuhujat käyvät ajoittain järjestämässä seuroja.


title: Suviseurat

text: Vuonna 2016 kaiutinmasto korvattiin uudella järjestelmällä. Radio- ja kaiutinmasto sijaitsi isonteltan vieressä. Itse masto oli 24 metriä korkea, mutta ukkosenjohdatin mukaan laskettuna sen kokonaiskorkeus oli 30 metriä. Masto oli koottu neljästä kuuden metrin elementistä. Se välitti ääntä radiotaajuuksille kuuden lähetysantennin kautta. Mastossa oli myös 20 suurta kaiutinta, joista ääni välitettiin seurakentälle.


title: Suviseurat

text: Suviseurapaikkakunnat on jaettu alustavasti vuoteen 2027 asti, jolloin ne pidetään Kajaanissa.


Suviseurat


title: Suviseurat

text:
1940–1969
1970–1999
2000–Vuoden 1936 suviseuroja siirrettiin myöhemmäksi 7.–9. päiväksi heinäkuuta eduskuntavaalien takia. Vuoden 1922 Viipurin suviseurat sekä vuoden 1951 suviseurat Rovaniemellä pidettiin ennen juhannusta. Maanantai tuli vakinaiseksi seurapäiväksi vuonna 1966.


title: Suviseurat

text: Vaikka Suviseurat ovat erityisesti Suomelle ominaisia, niitä järjestetään muuallakin. Näitä seuroja järjestetään Pohjois-Amerikassa, Ruotsissa, Venäjällä ja Virossa. Kooltaan ne ovat Suomessa järjestettäviä seuroja pienempiä. Niiden sisältö on sama kuin Suomessakin, eli ne koostuvat saarnoista ja lauluista.


title: Suviseurat

text: Ruotsin suviseurat järjestää Sveriges Fridsföreningars Centralorganisation (SFC). Suviseurat pidetään nykyisin vuorovuosin Taalainmaalla ja Tukholmassa helatorstaiviikonloppuna.


title: Suviseurat

text: Ensimmäiset Ruotsin suviseurat pidettiin vuonna 1985 Gagnefissa. Suviseurat on pidetty neljä kertaa Pohjois-Ruotsissa: Kalixissa vuosina 1988 ja 1992 sekä Haaparannalla vuosina 2006 ja 2009.


title: Suviseurat

text: Pohjois-Amerikassa suviseurat järjestää Laestadian Lutheran Church (LLC). Seurat pidetään kesä–heinäkuun vaihteessa. Vierailijoiden määrät riippuvat pitopaikasta. Vuoden 2006 kesäseuroihin Rockfordiin odotettiin 4 000–4 500 vierasta. Vieraita seuroihin tulee pääosin Pohjois-Amerikasta. Seurat järjestetään usein kouluilla ja urheiluhalleissa.


title: Kustaa Mikko Evä

text: Kustaa Mikko Evä (1878–1927) oli suomalainen toimittaja, osuustoimintamies ja työväenliikkeen aktiivi, joka oli yksi Tampereen kunnalliselämän näkyvimmistä hahmoista sisällissotaa edeltävinä vuosina. Sodan aikana hän kuului punaisten Hämeen rintaman esikuntaan ja pakeni ennen sen päättymistä Neuvosto-Venäjälle, jossa Evä oli mukana perustamassa Suomen Kommunistista Puoluetta. Varsinaiselta ammatiltaan hän oli asemamies.


title: Kustaa Mikko Evä

text: Nuoruudessaan Evä palveli Lappeenrantaan sijoitetussa Suomen Rakuunarykmentissä, josta hänet kotiutettiin vääpelinä. Työväenliikkeen toimintaan Evä tuli mukaan vuoden 1905 suurlakon jälkeen. Hän työskenteli toimittajana Tampereella ilmestyneessä "Kansan lehdessä" sekä muun muassa toimitsijana Suomen Rautatieläisten Liitossa. Evä oli Tampereen sosialidemokraattisen kunnallistoimikunnan jäsen ja myöhemmin 1910-luvulla hänellä oli lukuisia luottamustehtäviä työväenliikkeessä sekä kunnalliselämässä. Evä kuului muun muassa Hämeen Työväen Säästöpankin isännistöön ja Suomen Maanvuokraajain Liiton toimikuntaan, lisäksi Evä toimi Työväen keskinäisen vakuutusyhtiön johtajana ja Tampereen Työväen Osuuskauppayhdistyksen puheeohtajana. Vuosina 1916-1917 hänellä oli merkittävä rooli tamperelaisen kuluttajaosuustoiminnan yhdistymisessä Osuusliike Voimaksi. Lisäksi Evä oli perustamassa sekä Kulutusosuuskuntien Keskusliittoa sekä Suomen Osuustukkukauppaa.


title: Kustaa Mikko Evä

text: Marraskuussa 1916 Evä nimitettiin Tampereen elintarvetoimikuntaan, jonka toiminnassa hän oli mukana Tampereen valtaukseen saakka, toimien lyhyen aikaa sen puheenjohtajanakin. Helmikuun vallankumouksen yhteydessä maaliskuussa 1917 Evä valittiin Tampereella perustettuun 17-jäseniseen Työväen johtavaan komiteaan. Marraskuun 1917 yleislakon yhteydessä Evä valittiin Työväen Vallankumouksellinen Keskusneuvosto elintarvikeosastoon sekä Tampereen työväen järjestyskaartin rykmentinkomentajaksi, josta tehtävästä hän kuitenkin erosi tammikuun 1918 alussa. Sisällissodan aikana hän toimi punaisten pohjoisen rintaman esikunnassa yhdessä Eino Rahjan, Aleksanteri Vasténin ja Tuomas Hyrskymurron kanssa. Tampereen taistelun aikana hän onnistui pakenemaan kaupungista ja siirtyi Neuvosto-Venäjälle. Evä pakenemisen tarkka ajankohta ei ole tiedossa, mutta hän oli poistunut Tampereelta jo viimeistään 24. maaliskuuta, jolloin Evää ei tavoitettu Pellavatehtaan työväen osuuskaupan hallituksen kokoukseen.