title: Kotka (kaupunki)

text: Nykyisen Kotkan alueen varhaisimmat asuinpaikat kuuluvat kivikauden aikaiseen kampakeraamiseen kulttuuriin. Merenpinta on ollut tällöin noin 20 metriä nykyistä korkeammalla ja nykyiset Kotkan alueella olevat Kymijoen ja Nummenjoen varret ovat olleet merenlahtia. Asuinpaikkoja on löydetty näiden muinaislahtien rannoilta Laajakoskelta, Juurikorvesta ja Ylänummelta. Myöhempään vasarakirveskulttuuriin kuulunut asuinpaikka on löydetty Juurikorvesta ja kulttuuriin kuuluneita irtolöytöjä myös muualta. Pronssikautisia röykkiöhautoja eli hiidenkiukaita tunnetaan merkittävä ryhmä Östringinlahden Höyterinpohjan alueelta Itärannan ja Kaarniemen välillä. Alueella on myös Suomessa harvinaisia pronssikautisia tai pronssi- ja rautakauden vaihteen aikaisia laivan tai veneenmuotoisia kivilatomuksia. Eräs alueen hautaröykkiöistä on ajoitettu varhaisrautakaudelle.


title: Kotka (kaupunki)

text: Kuutsalon ja Kirkonmaan välisen salmen itäistä suuta on joskus arveltu viikinkien idäntien yöpymissatamaksi. Tiutisen vieressä sijaitseva Pirköyrin saari on toiminut mahdollisesti jo viikinkiajalla kauppapaikkana. Itämeren alueen jouduttua 1100-luvun loppupuolelta lähtien saksalaisten hansakauppiaiden valtaan Suomenlahden pohjoisrannikon kauppayhteydet etelään vilkastuivat.


title: Kotka (kaupunki)

text: Varhaiskeskiajalla vilkastunut kaupankäynti ja Kymijoen lohi- ja siikakosket aiheuttivat Kymijoen suualueelle voimakasta uudisasutustoimintaa. Kymijoen suualueiden merkittävän asutuskauden katsotaan alkaneen 1200-luvun alkupuolella. Paikan- ja henkilönnimien perusteella alueelle muuttanut väestö oli suurimmaksi osaksi hämäläisperäistä, mutta joukossa on ollut myös savolaista ja karjalaista väestöä. Viipurin linnan rakentamisen jälkeen 1293 Kymijoen suualue tuli liitetyksi Ruotsin valtapiiriin ja Viipurin linnalääniin. Alueen ruotsinkielisen asutuksen syntyminen on ajoitettu 1300-luvun alkupuolelle, jolloin saaristoon ja rannikolle muutti ruotsalaisia uudisasukkaita. Tallinnan saksalaisten hansakauppiaiden oikeus käydä vapaata kauppaa Kymijoen ja Nummenjoen suualueilla rajoittui vuonna 1336, jolloin Viipurin linnanpäällikkö Pietari Joninpoika myönsi heille oikeuden käydä kauppaa Viipurissa, Virolahdella ja Vehkalahdella.


title: Kotka (kaupunki)

text: Kymijoen suualueelle syntyi noin vuonna 1350 Kyminkartano, jonka Ruotsin valtakunnan drotsi Bo Joninpoika Grip lahjoitti vuonna 1380 Vadstenan luostarille. Kartanon yhteyteen rakennettiin noin vuonna 1440 Pyhtääseen kuulunut Kyminkartanon kappeli. Kartano siirtyi Kustaa Vaasan aikana 1556 kuninkaankartanoksi ja siitä tuli Kymenkartanon läänin voutikunnan hallintokeskus.


title: Kotka (kaupunki)

text: Kymi itsenäistyi omaksi seurakunnaksi Pyhtään itäosasta vuonna 1642. Kymiin liitettiin kyliä myös Vehkalahden länsiosista eli Kymijoen Pernoonhaaran, Koivukoskenhaaran ja Huumanhaaran itäpuolelta. Seurakunnan ensimmäinen kirkko rakennettiin Kyminkartanon kappelin paikalle. Tämä puukirkko oli 1720-luvulle tultaessa huonokuntoinen, jolloin uusi kirkko päätettiin rakentaa Helilään. Helilästä kasvoi myöhemmin Karhulan kauppalan keskusta.


title: Kotka (kaupunki)

text: ja siihen kuuluneiden Ruotsinsalmen meritaistelujen jälkeen venäläiset rakensivat 1790-luvulla Kymin alueelle Ruotsinsalmen–Kyminlinnan kaksoislinnoituksen Svartholman ja Viaporin vastineeksi. Ruotsinsalmen merilinnoitukseen kuuluivat Fort Katarina Kotkansaarella, Fort Elisabeth Varissaaressa ja Fort Slava Kukourin saarella sekä pienempiä linnakkeita lähisaarilla. Kotkansaaren itäosaan perustettiin satama ja varsinainen linnoituskaupunki kasarmeineen ja varastoineen rakennettiin saaren sisäosaan.


title: Kotka (kaupunki)

text: Mantereen puolelle rakennettiin Kyminlinna vanhan Kyminkartanon alueelle paikkaan, jossa Alinen Viipurintie eli Suuri Rantatie ylittää Kymijoen Langinkosken- ja Huumanhaaran. Ensimmäistä niin sanottua Suvorovin linnoitusta laajennettiin vuodesta 1803 lähtien käsittämään koko Hovinsaaren pohjoisosa.


title: Kotka (kaupunki)

text: Linnoituskaupungin väestö oli pääosin ortodoksisia venäläisiä, kohoten parhaimmillaan noin kahdeksaan tuhanteen, mikä oli suunnilleen saman verran kuin Suomen pääkaupungissa Turussa. Kymin pitäjän luterilainen väestö oli samaan aikaan noin 2 200. Linnoitukset menettivät kuitenkin pian sotilaallisen merkityksensä Venäjän ja Ruotsin rajan siirryttyä Suomen sodassa vuonna 1809 Kymijoelta Tornionjokeen. Tämän seurauksena keisari Aleksanteri I alensi Ruotsinsalmen toisen luokan linnoitukseksi ja torjui anomuksen kaupungin perustamiseksi. Ruotsinsalmen linnoituskaupunki alkoi tyhjentyä, ja sinne jäi vain muutamia satoja asukkaita. Monet venäläiskauppiaat (esimerkiksi Sinebrychoff) siirtyivät muun muassa Helsinkiin. Krimin sodassa vuonna 1855 brittiläis-ranskalainen laivasto tuhosi merilinnoitukset ja linnoituskaupunki tuhoutui suurimmaksi osaksi tulipalossa. Nykypäivään on parhaiten säilynyt ortodoksinen Pyhän Nikolaoksen kirkko vuodelta 1801 sekä linnoituksista Kyminlinna, joka ei sijaintinsa vuoksi joutunut sotatoimien kohteeksi.


title: Kotka (kaupunki)

text: Korkeakosken länsirannalla tiedetään olleen Kyminkartanon jauhomylly jo ainakin 1550-luvulla ja sinne rakennettiin myös sahamylly vuonna 1563. Korkeakosken jokihaaran alajuoksulle Helilään perustettiin 1560-luvulla kruunun laivanveistämö.


title: Kotka (kaupunki)

text: Sahateollisuuden voimakas kasvu 1870-luvun alkupuolella johti lukuisien höyrysahojen perustamiseen Kymissä. Kymijoen suulla sijainnut alue oli otollinen sahateollisuudelle, koska jokea pitkin saattoi uittaa puutavaraa Päijänteeltä ja Saimaalta asti ja Kymijoki oli luonnollinen paikka sahojen perustamiselle. Ensimmäisen höyrysahan rakennuttivat Kotkansaaren itäosaan yhteisesti Carl Henrik Ahlqvist ja Johan Friedrich Hackman. Vuonna 1871 valmistunutta sahaa alettiin kutsua uusien sahojen rakentamisen myötä Vanhaksi sahaksi. Vuonna 1872 norjalainen yhtiö W. Gutzeit & Co perusti Kotkansaaren itäosaan sahan, joka oli valmistuessaan Suomen suurin. Sahaa nimitettiin myöhemmin Norjan sahaksi, koska siellä työkenteli paljon norjalaisia, joista Gutzeit piti hyvää huolta. Hän rakennutti heille oman koulun ja kaupan sekä järjesti hyvät asumisolot ja korotti palkkoja. Gutzeitin kiinnostus purjehtimiseen näkyi siinä, että Gutzeitin järjestämistä tapahtumisisista suurin osa oli purjehdukseen liittyviä. Gutzeit perusti myös lasitehtaita, konepajoja ja tiilitehtaita. Vuoteen 1876 mennessä Kymissä oli yhdeksän höyrysahaa (esim. Norjan saha, Vanha saha, Hallan, Karhulan, Hovinsaaren, Jumalniemen ja Sunilan saha) joiden ympärille syntyi nopeasti muuta teollisuutta. Teollistumisen myötä Kymin väkiluku alkoi nousta voimakkaasti. Vuonna 1870 se oli noin 3 200, mutta vuosikymmenen loppupuolella noin 5 000, joista Kotkansaarella asui noin 1 000. Ruotsinsalmen linnoituskaupungin raunioille alkoi muodostua uudelleen kaupunkimainen yhteisö.


title: Kotka (kaupunki)

text: Suomen suuriruhtinaskunnan senaatti antoi 16. huhtikuuta 1878 julistuksen kaupungin perustamisesta Kotkan saarelle Kymin pitäjästä, joten vuonna 1879 Kotkansaari ja Hovinsaaren eteläosat irrotettiin Kymin kunnasta ja perustettiin Kotkan kaupunki, joka sai meri- ja tapulikaupungin oikeudet. Kaupungin ensimmäisessä asemakaavassa vuodelta 1878 katuverkosto laadittiin pääpiirteissään samansuuntaiseksi linnoituskaupungin katujen kanssa. Kaava laadittiin silloin yleisesti käytössä olleeksi ruutukaavaksi. Kouvola-Kotka -rautatien valmistuminen vuonna 1890 vahvisti Kotkan kehitystä alueensa merkittävimmäksi teollisuus- ja satamakaupungiksi ohi Haminan. Toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1945 perustettiin uusi Kymen lääni, jonka väliaikainen pääkaupunki Kotka hetken oli. Kotkan kaupungin vaakunan suunnitteli Olof Eriksson vuonna 1957.


title: Kotka (kaupunki)

text: 1950-luvun alussa Kymi oli suurkunta, jonka hallintoa ja rakennustoimintaa ei pystytty enää hoitamaan maalaiskuntien lainsäädännön mukaan. Vuonna 1951 Kymin teollisuustaajamista muodostettiin Karhulan kauppala, maaseutukylien jäädessä edelleen maalaiskunnaksi. Kauppalaan liitettiin Kymin kunnan keskeiset alueet; kirkonkylä Helilä sekä Karhulanniemen, Sunilan ja Korkeakosken teollisuusalueet. Alvar Aallon suunnittelema Sunilan asuntoalue oli alun perin kaavoituksella muuhun kuntakokonaisuuteen liittymätön alue Kymissä. Otto-Iivari Meurmannin luomassa Karhulan kauppalan ensimmäisessä yleiskaavassa vuodelta 1955 pyrittiin kokoamaan kylätaajamia kauppalan asumalähiöiksi ja luomaan Helilästä liikekeskusta.


title: Kotka (kaupunki)

text: Kotkan kaupungin alue käsitti alun perin vain Kotkansaaren ja Hovinsaaren eteläisimmän osan. Nopeasti kasvava kaupunki tarvitsi lisää maata ja jo vuonna 1884 Kotkaan liitettiin Hovinsaari suurimmaksi osaksi ja Hietanen. Hovinsaaren pohjoisosa eli Kyminlinna liitettiin Kotkaan vuonna 1948. Vuonna 1954 Kymin länsiosista liitettiin kaupunkiin laaja alue, joka käsitti muun muassa Mussalon saaren sekä Ruonalan, Lankilan ja Sutelan kylät. Alueella on nykyisin myös Karhuvuoren ja Aittakorven kaupunginosat. Vuonna 1965 kaupunkiin liitettiin Karhulan kauppalasta Tiutisen saari. Haapasaaren kunta, joka oli irtautunut Kymistä 1913 ja joka oli 1970-luvulla ollut asukasluvultaan Suomen pienin kunta, liitettiin Kotkaan vuonna 1974. Kotkan, Karhulan ja Kymin kuntaliitoksessa vuonna 1977 kaupunki laajeni käsittämään pääosin kaikki eri aikoina Kymiin kuuluneet alueet.


title: Kotka (kaupunki)

text: Kotkan kaupungin ylintä päätösvaltaa käyttää kaupungin asukkaiden joka neljäs vuosi kunnallisvaaleissa valitsema kaupunginvaltuusto. Kotkan kaupunginvaltuustossa on 51 jäsentä, jotka valitsevat 13-jäsenisen kaupunginhallituksen ja lautakunnat. Kaupunginvaltuuston puheenjohtajana on toiminut vuoden 2017 kunnallisvaaleista lähtien Kokoomuksen Marika Kirjavainen. Kaupunginjohtajana toimii Esa Sirviö. Kotkassa toimii myös nuorisovaltuusto, jolla on edustajansa eri lautakunnissa.


title: Kotka (kaupunki)

text: Kotkan asukasluku on asukasta () ja asukastiheys asukasta neliökilometrillä. Vuoden 2006 lopulla asukkaista oli suomenkielisiä 52 131 (95,5 %) ja ruotsinkielisiä 579 (1,1 %). Muiden kielten puhujien määrä oli 1 897 (3,5 %). Ulkomaan kansalaisia Kotkassa asui 1 582 (2,9 %). Ulkomaan kansalaisten määrä on kasvanut nopeasti 1990- ja 2000-luvuilla, vielä vuonna 1990 se oli vain 0,3 % väestöstä. Nykyisen Kotkan alueen asukasluku oli suurimmillaan noin 62 000 1970-luvun puolivälissä hieman ennen suurta kuntaliitosta. 1970-luvun lopulta alkoi väestökato, jota kesti 1990-luvun lopulle. Muuttoliike suuntautui erityisesti pääkaupunkiseudulle. 2000-luvulla asukasluku on pysynyt suunnilleen ennallaan.


title: Kotka (kaupunki)

text: Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kaupungin väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.


title: Kotka (kaupunki)

text: Vuoden 2017 lopussa Kotkassa oli 53 539 asukasta, joista 52 017 asui taajamissa, 928 haja-asutusalueilla ja 594 asukkaan asuinpaikan koordinaatit eivät olleet tiedossa. Taajama-aste lasketaan niistä asukkaista, joiden asuinpaikan koordinaatit ovat tiedossa; Kotkan taajama-aste on 98,2 %. Kotkan taajamaväestö jakautuu kahden eri taajaman kesken:


title: Kotka (kaupunki)

text: Kaupungin keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kaupunkiin vain osittain. Kotkan keskustaajama ulottuu pieniltä osin myös Haminan kaupungin alueelle.


title: Kotka (kaupunki)

text: Vuoden 2018 aluejaon mukaan Kotkassa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:


title: Kotka (kaupunki)

text: Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Kotkan alueella toimii Kotkan ortodoksinen seurakunta.


title: Kotka (kaupunki)

text: Seuraavassa luettelossa on mainittu historiallisella ajalla lakkautetut seurakunnat Kotkan kaupungin nykyisellä alueella.


title: Kotka (kaupunki)

text: Kotkan kolme suurinta työnantajaa vuoden 2008 alussa olivat Kotkan kaupunki, Kymenlaakson sairaanhoitopiiri ja Steveco. Suurimmat elinkeinot vuonna 2004 olivat yhteiskunnalliset palvelut (31,7 %) ja teollisuus (21,9 %). Vuonna 2006 kaupungin kokonaismenot olivat hieman yli 370 miljoonaa euroa ja kunnallisverotuloja kertyi 141,3 milj. euroa tuloveroprosenttin ollessa 18,75 %. Kotkan työttömyysaste oli vuoden 2015 lopussa 22,2 prosenttia, mikä on eräs Suomen korkeimpia ja suurin maan kaupungeista. Vuonna 2005 Kotkan työttömyysaste oli 14,4 % ja vuonna 2006 12,9 %. Vuonna 2010 kaupungin työttömien suhteellinen määrä kääntyi nousuun ja vuoden 2012 päättyessä aste oli 17,1 %.


title: Kotka (kaupunki)

text: Kotkan kaupungin suurimmat työnantajat tammikuussa 2010.


title: Kotka (kaupunki)

text: Kotkassa on toiminut kaksi paperitehdasta, yksi kartonkitehdas ja kaksi sellutehdasta.Kotkasta on vuonna 1890 valmistunut rautatieyhteys Kouvolaan. Laivaliikenteen matkustajasatama on Kantasatamassa ja lisäksi Sapokanlahden laiturista lähtee yhteysaluksia saaristoon, muun muassa Pyhtään Kaunissaareen. Kymin lentokenttä on pienkonekenttä kaupungin pohjoisosissa.


title: Kotka (kaupunki)

text: Kaupunki sijaitsee valtatien 7, E18 varrella, jonka kautta etäisyys Helsinkiin on noin 130 kilometriä. Paikallisliikennettä Kotkassa hoitaa nykyisin vain Pohjolan Liikenne, joka osti ensin Karhulanpuoleisen linja-autoliikenteen Onni Vilkas Oy:ltä Onni Vilkkaan kuoltua ja sitten Mussalo-Karhuvuoren liikenneoikeudet marraskuussa 2007 Jyrkilä-liikenneyhtiöltä, joka jatkaa kuitenkin tilausmatka-liikenneyhtiönä. Palvelulinjoja sekä seutu- ja kaukoliikenteen vakiovuoroja Kotkassa ajavat lisäksi Savonlinja-Yhtiöt, Henkilöliikenne Heino Oy sekä Liikenne Vuorela.


title: Kotka (kaupunki)

text: Kotkan satama yhdistyi vuonna 2011 Haminan sataman kanssa Hamina-Kotkan satamaksi, joka on Suomen suurin yleissatama. Kotkan satama oli jo ennen yhdistymistään yleissatamista Suomen suurin vientisatama.


title: Kotka (kaupunki)

text: HaminaKotka Sataman osakeyhtiöön kuuluvat satamat Kotkan alueella:Kotkassa on lisäksi muita kuin HaminaKotka Sataman osakeyhtiöön kuuluvia satamia:Entisen Puistolan öljysataman alueella sijaitsee nykyisin Katariinan meripuisto.


title: Kotka (kaupunki)

text: Kotkassa sijaitsee Kaakkois-Suomen ammattikorkeakoulun kampus, joissa voi opiskella tekniikkaa, merenkulkua, sosiaali- ja terveysalaa, matkailua sekä liiketaloutta. Peruskouluja on 22 ja lukioita kolme. Kaupungissa on yksi ruotsinkielinen koulu, Kotka Svenska Samskola, jossa toimii peruskoulun luokkien 1–9 lisäksi lukio.Kymenlaaksossa toimivan sinfoniaorkesterin Kymi Sinfoniettan toinen pääkonserttitalo on Kotkan konserttitalo. Tunnettuja kotkalaisia kevyen ja rockmusiikin yhtyeitä ovat muun muassa Harmony Sisters, Sydänmaa ja Ypö-Viis. Musiikin perusopetuksesta on jo vuodesta 1946 lähtien vastannut Kotkan-seudun musiikkiopisto, joka toimii Kotkan lisäksi neljän lähikunnan alueella.


title: Kotka (kaupunki)

text: Kotkan kaupunginteatterin historia alkaa Kotkan Työväenteatterin perustamisesta vuonna 1908. Merkittäviä museoita ovat Suomen merimuseo ja Kymenlaakson museo, jotka siirtyivät heinäkuussa 2008 Kotkan Kantasatamassa sijaitsevaan Merikeskus Vellamoon.Kotkansaarella sijaitsevat Merikeskus Vellamo Kantasatamassa ja sen laiturissa museojäänmurtaja Tarmo. Puistoista kuuluisin on Sapokan vesipuisto, joka on useasti palkittu viheralue. Sapokanlahden rannalla sijaitsee myös Maretarium, joka on vuonna 2002 valmistunut suomalaisten kalojen akvaariotalo. Puistoista uusin on Katariinan meripuisto. Kotkan veistospromenadi on kokoelma nykykuvanveistäjien teoksia, joista pääosa sijaitsee Keskuskadun lehmusbulevardilla, mutta kokoelma on laajentunut myös ympäröiviin puistoihin ja katuihin. Veistospromenadille on hankittu uusia teoksia lähes vuosittain.


title: Kotka (kaupunki)

text: Kotkansaaren kirkkoja ovat Kotkan kirkko, vuonna 1898 valmistunut uusgoottilainen punatiilikirkko sekä Pyhän Nikolaoksen kirkko, joka on Kotkan ortodoksisen seurakunnan kirkko ja Kotkan vanhin kivirakennus. Haukkavuoren näkötorni on alun perin ollut vesitorni.


title: Kotka (kaupunki)

text: Kymin kirkko on vuonna 1850 valmistunut Kotkan alueen vanhin luterilainen kirkko. Uusklassista arkkitehtuuria edustava kirkko sijaitsee Helilän kaupunginosassa. Langinkosken keisarillinen kalastusmaja ja luonnonsuojelualue sijaitsevat Kymijoen Langinkoskenhaaran suualueella. Kyminlinna ja Ruotsinsalmen merilinnoitukseen kuuluvat linnakkeet kuuluvat Kaakkois-Suomen linnoitusjärjestelmään.


title: Kotka (kaupunki)

text: Teollisuushistoriaa ja siihen liittyvää arkkitehtuuria edustavat A. Ahlström Oy:n Karhulan Teollisuuspuisto Karhulassa, joka on Suomen valtakunnallisesti merkittävimpiä teollisuus- ja rakennushistoriallisia ympäristökokonaisuuksia, sekä Sunilan sulfaattisellutehdas ja asuinalue Sunilassa (Alvar Aalto).


title: Kotka (kaupunki)

text: Kotkan pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla "hailiserpa, silakkaserpa, lohisoppa, punsa, lanttujyrköt" ja "ryynipiirakka".


title: Kotka (kaupunki)

text: Kotkan merkittävimmät yleisurheilukentät ovat Karhulan keskuskenttä Karhulassa ja Puistolan urheilukenttä Kotkansaarella Katariinan kaupunginosassa. Kaupungissa on kaksi uimahallia, Uimala Katariina Kotkansaarella Katariinassa ja Karhulan uimahalli. Katariinan uimalaan kuuluu myös 50-metrinen maauimala, joka on auki kesäkuukausina. Arto Tolsa Areena on erityisesti jalkapallolle tarkoitettu stadion Kotkansaarella Uimala Katariinan vieressä.


title: Kotka (kaupunki)

text: Jääkiekkoa ja taitoluistelua varten on käytössä Ilona Areena Rauhalassa ja sen vieressä oleva harjoitushalli. Ruonalan urheiluhalli toimii harjoitushallina useille eri lajeille (muun muassa jalkapallo). Monille sisäurheilulajeille on käytössä Steveco-areena Karhuvuoressa (erityisesti koripallo). Aittakorvessa sijaisevat keilahalli sekä Liikuntakeskus Kotka, jossa voi harjoittaa muun muassa squashia ja sulkapalloa.


title: Kotka (kaupunki)

text: Mussalossa on 18-väyläinen golfkenttä ja Koivulassa pienempi 6-väyläinen par 3 kenttä. Kymin lentokenttä toimii aktiivisena purjelentokeskuksena ja sen lähistöllä on myös Kotkan moottoriurheilukeskus.Kotkan kaupungilla on 10 ystävyyskaupunkia eri puolilta maailmaa. Lisäksi kaupungilla on yhteistyösopimuksia Pietarin ja Pohjois-Tallinnan kaupunginosan kanssa. Myös koulutusalalla on yhteistyösopimuksia Viipurin, Pietarin, ja Tallinnan oppilaitosten kanssa.


title: Kymenlaakson maakunta

text: Kymenlaakso () on Suomen maakunta Kaakkois-Suomessa. Maakunnan nimi johtuu sen halki kulkevasta Kymijoesta, jonka varrella tai lähellä ovat seudun suurimmat asutuskeskukset. Kymenlaakson maakuntakeskukset ovat Kotka ja Kouvola. Kotkassa sijaitsevat muun muassa maakunnan liiton hallinto, keskussairaala ja maakuntamuseo, Kouvolassa puolestaan maakuntakirjasto (vuoteen 2017 asti) ja maakunnan suurin rautatieasema. Kouvola on ollut maakunnan suurin kaupunki vuonna 2009 tapahtuneiden kuntaliitosten jälkeen 87 964 asukkaalla. Maakunnan suurin taajama sen sijaan on Kotkan keskustaajama 53 206 asukkaalla.


title: Kymenlaakson maakunta

text: Kymenlaakso oli Suomen ensimmäisiä laajasti teollistuneita alueita, jo 1800-luvulta alkaen. Teollisuus keskittyi Voikkaan ja Kotkan välisen rautatien varteen. Nykyään alue kärsii raskaan teollisuuden, pääosin paperiteollisuuden, taantumisesta, kun korvaavaa työllistäjää ei ole löytynyt. Taantumisen seurauksena alueella on muuttotappio pääosin Helsingin seudulle. Silti alueelle muuttaa väkeä jopa ulkomailta, etupäässä Venäjältä. Bruttokansantuote Kymenlaaksossa oli vuonna 2001 yhteensä 4 147 miljoonaa euroa.


title: Kymenlaakson maakunta

text: Kymenlaakson maakuntaa ympäröivät Uusimaa lounaassa, Päijät-Häme luoteessa, Etelä-Savo koillisessa ja Etelä-Karjala idässä.


title: Kymenlaakson maakunta

text: Kymenlaakso ei kuulu Suomen historiallisten maakuntien joukkoon, vaan se on vanhastaan ollut neljän maakunnan, Uudenmaan, Hämeen, Savon ja Karjalan raja-aluetta. Käsitykset siitä, missä kohdassa näiden maakuntien rajat kulkivat, ovat kuitenkin eri aikoina suuresti vaihdelleet, mihin ovat vaikuttaneet muun muassa valtakunnan rajan ja myös läänien rajojen muutokset. Toisinaan esimerkiksi on Uudenmaan katsottu ulottuvan Haminaan saakka ja Valkealan kuuluvan Hämeeseen.


title: Kymenlaakson maakunta

text: 1600-luvulla nykyisen Kymenlaakson alue kuului silloiseen Viipurin ja Savonlinnan lääniin. Suuren Pohjan sodan jälkeen Uudenkaupungin rauhassa 1721 suuri osa tästä läänistä joutui Venäjälle. Läänin Ruotsille jääneestä osasta muodostettiin yhdessä Käkisalmen läänin rippeiden kanssa Savonlinnan ja Kymenkartanon lääni, johon kuuluivat nykyisen Kymenlaakson lisäksi suunnilleen nykyiset Etelä- ja Pohjois-Savo, Etelä- ja Pohjois-Karjala sekä osa Itä-Uuttamaata. Läänin hallintokeskuksena toimi Lappeenranta. Hattujen sodan jälkeen Turun rauhassa 1743 valtakunnanraja siirrettiin Kymijokeen, ja sen suistoalueella raja kulki joen läntisintä haaraa myöten. Pohjoisempana raja kulki Kymijoesta Mäntyharjun reittiä pitkin itään ja edelleen Saimaan poikki. Savonlinnan ja Kymenkartanon läänin jäljelle jääneistä osista tuli nyt Kymenkartanon ja Savon lääni. Läänin hallintokeskus siirrettiin Loviisaan. Vuonna 1775 Kymenkartanon ja Savon lääni jaettiin kahtia. Sen pohjoisosasta (Pohjois-Savo ja Pohjois-Karjala) muodostettiin Savon ja Karjalan lääni ja eteläosasta (pääosa Etelä-Savoa ja Kymijoen länsirantaa myötäillyt maakaistale) tuli Kymenkartanon lääni. Kymenkartanon läänin hallintokeskukseksi tuli Heinola.


title: Kymenlaakson maakunta

text: Sen jälkeen, kun Suomi oli liitetty Venäjään suuriruhtinaskunnaksi, keisari Aleksanteri I päätti vuonna 1812 yhdistää Venäjään aikaisemmin liitetyn Vanhan Suomen muuhun Suomeen, ja siitä muodostettiin uusi Viipurin lääni. Kymijoen itäpuoli kuului Viipurin lääniin 1940-luvulle saakka, mutta sen länsipuoli siirrettiin jo 1830-luvulla kuulumaan Uudenmaan lääniin, ja Kymenkartanon läänin jäljelle jääneen osan nimi muutettiin Mikkelin lääniksi.


title: Kymenlaakson maakunta

text: Vaikka Kymijoen varsi ei muodostanut hallinnollista yksikköä vaan lääninraja jakoi sen kahtia, se alkoi asutuksellisilla, liikenteellisillä ja taloudellisilla perusteilla varsinkin 1800-luvun lopulla muodostua selvästi erottuvaksi aluekokonaisuudeksi, jota vähitellen alettiin pitää uutena maakuntana. Tähän vaikuttivat erityisesti teollisuuden keskittyminen useisiin Kymijoen varrella oleviin taajamiin sekä Kouvolan–Kotkan rautatien rakentaminen. Huomattaviksi asutuskeskuksiksi tulivat uusi Kotkan kaupunki sekä Kouvola, Inkeroinen, Koria ja Kuusankoski. Niinpä jo 1930-luvulla Kymenlaaksolle perustettiin oma maakuntaliitto, ja samoihin aikoihin se sai myös oman maakuntalaulunsa.


title: Kymenlaakson maakunta

text: Kun toisen maailmansodan jälkeen pääosa Viipurin läänistä joutui Neuvostoliitolle, sen jäljelle jääneestä osasta muodostettiin Kymen lääni, johon liitettiin myös muutamat Uudenmaan läänin itäisimmät kunnat. Täten Kymenlaakso tuli kokonaisuudessaan kuulumaan samaan lääniin, johon kuitenkin kuului myös Etelä-Karjala. Läänin pääkaupunkina oli aluksi Kotka, myöhemmin Kouvola. Kymen lääni lakkautettiin vuonna 1997, kun muodostettiin uudet entisiä suuremmat läänit. Lopullisen vahvistuksen asemalleen erillisenä maakuntana Kymenlaakso sai, kun maakuntien hallinto järjestettiin vuonna 1993 annetun lain mukaisesti.


title: Kymenlaakson maakunta

text: Kymenlaakso avasi kesäkuussa 2007 ensimmäisenä Suomen maakuntana oman yhteystoimiston Viroon.


title: Kymenlaakson maakunta

text: Seuraavassa kuvaajassa on esitetty maakunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.


title: Kymenlaakson maakunta

text: Maakunta jakautuu Kouvolan seutukuntaan ja Kotkan–Haminan seutukuntaan. Kouvolan seutukunnan asukasluku on 95 203 (30.11.2009) ja Kotkan–Haminan seutukunnan 87 245 (30.11.2009).


title: Kymenlaakson maakunta

text: Vuoden 2009 kuntaliitoksista johtuen Kymenlaakson suurin kunta sekä pinta-alaltaan että väkiluvultaan on Kouvola noin 88 000 asukkaallaan. Väkiluvultaan toiseksi suurin kunta on Kotkan kaupunki, jossa asuu noin 55 000 ihmistä. Pyhtään 5 340 asukkaasta ruotsinkielisiä on 415 (7,78%) ja se on Kymenlaakson ainoa kaksikielinen kunta.


title: Kymenlaakson maakunta

text: Maakuntakeskuksia vastaavat keskustaajamat on lihavoitu.


title: Kymenlaakson maakunta

text: Kymenlaaksossa äkillisen rakennemuutoksen alue on Kouvolan seutukunta, joka sai jatkoa vuodeksi 2009.


title: Tylypahka

text: Tylypahkan noitien ja velhojen koulu () on kuvitteellinen taikuuden sisäoppilaitos, joka on keskeinen tapahtumapaikka J. K. Rowlingin luomassa Harry Potter -fantasiakirjasarjassa. Tylypahka on tarkoitettu 11–17-vuotiaille Iso-Britanniassa ja Irlannissa asuville noidille ja velhoille. Noin tuhat vuotta vanha koulu toimii suuressa linnassa jossakin päin Skotlantia.


title: Tylypahka

text: Tylypahkan motto on ”Draco dormiens nunquam titillandus”, joka on latinaa ja tarkoittaa ”Älä kutita nukkuvaa lohikäärmettä”. Rowling on kertonut halunneensa Tylypahkan moton olevan sisällöltään hyvä, käytännöllinen ohjenuora.


title: Tylypahka

text: Harry Potter -kirjasarjan kuusi ensimmäistä kirjaa sijoittuvat pääosin kouluun ja kukin osa kattaa suunnilleen yhden kouluvuoden tapahtumat. "Harry Potter ja kuoleman varjelukset" -kirjassa suurin osa tapahtumista sijoittuu Tylypahkan ulkopuolelle Harry Potterin, Ron Weasleyn ja Hermione Grangerin päätettyä jättää viimeinen kouluvuotensa suorittamatta. Kirjan viimeinen taistelu käydään kuitenkin Tylypahkassa.


title: Tylypahka

text: Kirjasarjan mukaan muita Euroopan suuria noitakouluja ovat ainakin Beauxbatons ja Durmstrang.


title: Tylypahka

text: J. K. Rowling sanoo, että hän kuvitteli Tylypahkan kokonaisuudessaan tällaiseksi: valtava, laaja, melko pelottavan näköinen linna, jossa on sekamelska torneja. Kuten Weasleyn talo, se ei ole rakennus jonka jästit voisivat rakentaa, koska se on tuettu taialla.


title: Tylypahka

text: Tylypahkaan pääsee Tylypahkan pikajunalla, joka lähtee Lontoon King’s Crossin rautatieaseman laiturilta 9 ¾, joka vuosi tasan kello 11. Ilmiintyminen ei ole Tylypahkan koulun alueella mahdollista, vaikka aikuiset velhot ja noidat saapuvatkin Tylypahkaan myös muilla keinoilla kuin junalla. Koululla on vahvat taikasuojaukset ympärillään, jotta jästit eli ei-taikovat ihmiset pysyisivät poissa: jästit näkevät koulun paikalla vain vanhan ja homeisen linnanraunion, jossa on vaarasta varoittava kyltti. Linnalla on laajat tilukset, jotka kattavat viettäviä nurmikenttiä, kukkapenkkejä ja kasvisviljelmiä, järven (jota kutsutaan neljännessä elokuvassa Mustajärveksi), suuren tiheän metsän (jota kutsutaan Kielletyksi metsäksi), lukuisia kasvihuoneita ja muita ulkorakennuksia sekä täysikokoisen huispauskentän. Linnassa on myös pöllölä, mikä toimii kaikkien koulun oppilaiden pöllöjen kotina. Täytyy myös huomauttaa, että jotkin koulun huoneet tapaavat ”liikuskella” ja niin myös koulun pääportaikot. Noidat ja velhot eivät pysty ilmiintymään eivätkä kaikkoontumaan Tylypahkan mailla, lukuun ottamatta silloin, kun rehtori poistaa lumouksen väliaikaisesti, joko vain osalta koulun alueista tai koko koululta. Tietokoneita, televisioita ja muita sähkölaitteita ei ole Tylypahkassa. Kirjassa "Harry Potter ja liekehtivä pikari" Hermione kertoo linnassa ja sen ympärillä olevan liikaa taikaa, jotta ”koneet, joita jästit käyttävät” pystyisivät toimimaan. Radiot kuitenkin ovat poikkeus. Rowling selittää tämän sanomalla radioiden toimivan taialla eikä sähköllä.


title: Tylypahka

text: Tylypahka on sisäoppilaitos, jossa koulua käyvät 11-17-vuotiaat oppilaat. Opetus Tylypahkassa on vaihtoehtoista: joitain oppilaita opetetaan kotonaan, kuten seitsemännessä kirjassa mainitaan. Rowling on sanonut, että Tylypahkassa on noin tuhat oppilasta. Myöhemmin hän kertoi heitä olevan noin 600, sopivampi luku Harryn luokkalaisten pieneen määrään verrattuna. Hän selitti lisäksi, että Harryn vuosiluokalla olevien pieni määrä johtuu siitä, ettei hän luonut kuin 40 Harryn ikäistä hahmoa.


title: Tylypahka

text: Rehtori, jota vararehtori avustaa, on koulun johtaja, ja hän on vastuussa koulun asioista kahdelletoista johtokunnan jäsenelle.


title: Tylypahka

text: On epäselvää, miten Tylypahka rahoitetaan; on viitattu, että perheet maksaisivat koulusta vain osittain silloin, kun perheillä ei ole varaa täyteen maksuun. Kirjassa "Harry Potter ja puoliverinen prinssi" Tom Valedro sanoo, ettei hänellä ole varaa Tylypahkaan, johon Albus Dumbledore vastaa ”Tylypahkassa on rahasto niitä varten, jotka tarvitsevat apua kirjojen ja kaapujen ostamiseen”, sillä oppilaiden täytyy ostaa omat oppikirjansa, kaapunsa ja muut tarvikkeet. Taikaministeriön tekemä koulun haltuunotto kirjassa "Harry Potter ja Feeniksin kilta" viittaa siihen, että valtio rahoittaa koulua.


title: Tylypahka

text: Rowling on sanonut Tylypahkan olevan ”moniuskontoinen koulu”.


title: Tylypahka

text: Tylypahkaan pääsy on valikoivaa: lapset, jotka pystyvät taikomaan, saavat automaattisesti paikan, mutta surkit eivät pääse kouluun oppilaiksi (vaikkakin he voivat toimia siellä muussa roolissa, kuten Argus Voro -vahtimestari). Tylypahkan taikasulkakynä saa selville taikamaailmaan syntyneiden lasten nimet ja kirjoittaa ne valtavaan pergamenttikirjaan. Kouluun ei ole pääsykoetta, koska ”olet joko velho tai et.” Joka vuosi opettaja katsoo kirjan läpi ja lähettää kirjeet niille lapsille, jotka täyttävät yksitoista ennen 31. elokuuta. Suostumus pitää postittaa takaisin Tylypahkaan 31. heinäkuuta mennessä. Kirje sisältää myös listan tavaroista, kuten oppikirjoista, kaavuista ja muista tavaroista, joita oppilas tarvitsee. Tulevan oppilaan oletetaan ostavan kaiken tarvittavan materiaalin, tavallisesti Viistokujalta, joka on Vuotava noidankattila -nimisen pubin taakse piilotettu katu lähellä Charing Cross Roadia Lontoossa. Oppilaat, joilla ei ole varaa tarvikkeisiin, saavat rahallista avustusta koululta, kuten nuori Tom Valedro.


title: Tylypahka

text: Jästisyntyisille velhoille ja noidille, jotka eivät välttämättä tiedä voimistaan tai velhomaailmasta, kirjeet toimittavat Tylypahkan henkilökunnan jäsenet, jotka kertovat vanhemmille/huoltajille velhoyhteisöstä ja vakuuttavat heidät uutisesta. He avustavat perhettä myös ostamaan tarvikkeet ja pääsemään Viistokujalle.


title: Tylypahka

text: Jokainen oppilas saa tuoda kouluun kissan, sammakon tai pöllön. Ron Weasleyn rotta Kutka on Tylypahkassa erityisluvalla. Hyväksymiskirjeen mukana ensiluokkalaisille lähetetään lista tarvittavista välineistä, joita ovat muun muassa taikasauva, normaali koon 2 tinanoidankattila, punnussarja, lasi- tai kristallipullosarja, taikajuomien perustarvikkeita (liemitunteja varten) ja messinkinen kaukoputki (tähtitieteen tunteja varten). Tylypahkan koulupuku sisältää tavallisen mustan työkaavun ja tavallisen mustan suippohatun, parin suojahanskoja sekä mustan talviviitan hopeakiinnikkeillä. Jokainen vaatekappale on nimikoitava. Ensiluokkalaiset eivät saa tuoda omaa varsiluutaa, vaikka Harrysta tuleekin sääntöön poikkeus erinomaisten huispaajakykyjensä ansiosta - hän tosin saa luudan lahjaksi.


title: Tylypahka

text: Oppivuosia erottavat noin kahden kuukauden kesälomat, ja joka vuosi on jaettu kolmeen lukukauteen. Joulun aikaan on lyhyempi loma.


title: Tylypahka

text: Tylypahkaan saavutaan Tylypahkan pikajunalla. Oppilaat lastautuvat junaan laiturilta 9 ¾, joka sijaitsee King's Crossin rautatieasemalla, Lontoossa laitureiden 9 ja 10 välissä. Juna lähtee tasan kello yksitoista ja saapuu Tylyahon asemalle, lähelle Tylypahkaa, pimeän tulon jälkeen.


title: Tylypahka

text: Perillä ensiluokkalaiset menevät avainten ja tilusten vahdin – tai jonkin muun opettajan – kanssa pieniin veneisiin, mitkä purjehtivat taian avulla järven poikki lähelle Tylypahkan sisäänkäyntiä. Vanhemmat oppilaat matkustavat linnaan thestralien vetämillä vaunuilla. Kun ensiluokkalaiset ovat saapuneet linnaan, he odottavat pienessä kamarissa eteishallin lähettyvillä että vanhemmat oppilaat ovat päässeet paikoilleen, ja astuvat lopulta Suureen saliin Lajitteluhatun lajiteltaviksi. Kuten Minerva McGarmiwa sanoi kirjassa "Harry Potter ja viisasten kivi",


title: Tylypahka

text:
Lajitteluhatun laulettua laulunsa, jokainen oppilas istuu tuolille toisten koululaisten eteen. Hattu asetetaan oppilaan päähän, jossa se tarkkailee hänen mieltään ja lajittelee hänet yhteen neljästä tuvasta kykyjen, persoonallisuuden ja mieltymyksien mukaan. Lajitteluseremonian jälkeen oppilaat ja opettajat nauttivat illallisesta, jonka Tylypahkan kotitontut ovat valmistaneet. Jos Dumbledore on tavallista iloisemmalla tuulella, hän johdattaa oppilaat koulun lauluun.
Tylypahkan pikajuna () on taikajuna, joka kuljettaa Tylypahkan oppilaita Lontoon ja Tylyahon välillä. Juna lähtee King’s Crossin rautatieasemalta laiturilta 9 ¾ ja kulkee pysähtymättä Tylyahon rautatieasemalle. Valvojaoppilaat matkaavat erivaunuissa, lähellä veturikuskia. Junan vaunuosastot ovat ilmeisesti nimetty kirjaimilla; kuudennessa kirjassa ”Kuhnukerho” tapaa vaunuosastossa C. Ensimmäisessä kirjassa Harry tapaa kaksi parasta ystäväänsä, Ronin ja Hermionen, ensimmäisellä matkallaan Tylypahkan pikajunalla. Kirjoissa hän on ollut junassa kymmenen kertaa: kahdesti ensimmäisessä, kolmannessa, neljännessä ja viidennessä kirjassa ja kerran toisessa (jossa hän ja Ron saapuvat kouluun lentävällä autolla) ja kuudennessa kirjassa (joka loppuu ennen kuin Harry lähtee Tylypahkasta).


title: Tylypahka

text: Höyrykone, jota käytettiin elokuvissa on GWR 4900 Class 5972 Olton Hall, mutta se ei ollut ensimmäinen veturi, joka naamioitiin Tylypahkan pikajunaksi. Tukeakseen kirjoja, Southern Railwayn veturi Taw Valley maalattiin uudelleen ja nimettiin väliaikaisesti, mutta ohjaaja Chris Columbus torjui sen, koska se näytti ”liian modernilta”.


title: Tylypahka

text: Tylypahka on jaettu neljään tupaan, joista jokainen kantaa perustajansa nimeä: Godrick Rohkelikko, Salazar Luihuinen, Rowena Korpinkynsi ja Helga Puuskupuh. Tuvat kilpailevat koko kouluvuoden ajan ansaitsemalla pisteitä hyvistä teoista ja menettämällä pisteitä huonosta käytöksestä ja lopulta eniten pisteitä omaava joukkue voittaa tupamestaruuden. Jokaisella tuvalla on myös oma huispausjoukkueensa, jotka kilpailevat huispausmestaruudesta. Nämä kaksi kilpailua aiheuttavat kilpailuhenkeä tupien välillä. Tylypahkan tuvat ovat oppilaiden eläviä ja oppivia yhteisöjä, joista jokainen on yhden Tylypahkan henkilökunnan jäsenen valvonnassa. Tuvanjohtajat, joiksi heitä kutsutaan, ovat vastuussa muun muassa antamaan oppilaille tärkeää tietoa, rankaisemaan heitä ja vastaamaan tuvassaan tapahtuvista hätätilanteista. Joka vuosi vuosiluokat jakavat saman makuusalin ja oppitunnit. Makuusali ja oleskeluhuone ovat tupa-aluetta, jolloin siellä oleskelevien täytyy kuulua kyseiseen tupaan.


title: Tylypahka

text: Tylypahkan alkuaikoina neljä perustajaa valitsivat oppilaat tupiinsa. Kun perustajat huolestuivat siitä, kuinka oppilaat valittaisiin heidän kuolemansa jälkeen, Godric Rohkelikko otti hattunsa ja he kaikki lisäsivät siihen tietoa, jolloin Lajitteluhattu valitsisi oppilaat arvioiden heidän kykyjään ja asettaen heidät sopivimpaan tupaan. Oppilaan omat toiveet voivat vaikuttaa päätökseen: selvin esimerkki on, kun Hattu kertoo Harrylle tämän sopivan hyvin Luihuiseen, mutta laittaakin Harryn Rohkelikkoon Harryn pyydettyä, ettei joutuisi Luihuiseen.


title: Tylypahka

text: Rohkelikko "(eng. Gryffindor)" arvostaa urhoollisuutta, rohkeutta, pelottomuutta, uskallusta ja ritarillisuutta. Tuvan maskotti on leijona ja sen värit ovat punainen ja kulta. Tuvanjohtaja on muodonmuutosten opettaja, Minerva McGarmiwa ja tupakummitus on Melkein päätön Nick, oikealta nimeltään Sir Nicholas de Mimsy-Porpington. Hän ei todellakaan pidä siitä, että häntä sanotaan melkein päättömäksi Nickiksi. Rowlingin mukaan Rohkelikko kuvastaa tulen elemettiä.Tuvan perustaja on Godric Rohkelikko. Harry Potter ystävineen kuuluu Rohkelikkoon. Myös mm. Harryn vanhemmat James ja Lily Potter ja rehtori Albus Dumbledore ovat aikoinaan olleet kyseisessä tuvassa.


title: Tylypahka

text: Puuskupuh "(eng. Hufflepuff") arvostaa kovaa työtä, lojaaliutta, kärsivällisyyttä ja reilua peliä. Tuvan maskotti on mäyrä ja sen värit ovat kanarian keltainen ja musta. Tuvanjohtaja on yrttitiedon opettaja, Pomona Verso ja tupakummitus on Lihava munkki. Rowlingin mukaan Puuskupuh kuvastaa karkeasti maan elementtiä. Tuvan perustaja on Helga Puuskupuh.


title: Tylypahka

text: Korpinkynsi "(eng. Ravenclaw)" arvostaa älykkyyttä, oppimista, sukkeluutta ja luovuutta. Tuvan maskotti on kotka ja sen värit ovat sininen ja pronssi. Tuvanjohtaja on loitsujen opettaja, Filius Lipetit ja tupakummitus on Harmaa leidi (Helena Korpinkynsi). Rowlingin mukaan Korpinkynsi kuvaa ilman elementtiä. Tuvan perustaja on Rowena Korpinkynsi jonka tytär Helena Korpinkynsi oli.


title: Tylypahka

text:
Luihuinen "(eng. Slytherin)" arvostaa määrätietoisuutta, juonikkuutta ja neuvokkuutta. Tylypahkan tuvista juuri Luihuisesta on tullut eniten pimeän puolen velhoja, mm. lordi Voldemort ja suurin osa hänen kannattajistaan kuuluivat kouluaikoinaan Luihuiseen. Tuvan maskotti on käärme ja sen värit ovat vihreä ja hopea.
Tuvan perusti Salazar Luihuinen. Luihuisen tupakummitus on Verinen paroni.


title: Tylypahka

text:
Tuvanjohtaja viiden ensimmäisen kirjan aikana ja suurimman osan kuudennesta kirjasta on Severus Kalkaros. Kuudennessa kirjassa ja seitsemännen kirjan alussa, eläkkeelle jäänyt taikajuomien opettaja ja entinen tuvanjohtaja, Horatius Kuhnusarvio saa tuvanjohtajan tittelin.
Godric Rohkelikko () on Rohkelikon tuvan perustaja. Hän oli alkuaan Salazar Luihuisen hyvä ystävä, mutta myöhemmin heidän välinsä rikkoontuivat. Tästä syystä Luihuisen ja Rohkelikon tuvat ovat vieläkin huonoissa väleissä.


title: Tylypahka

text: Rohkelikko jätti koulun rehtorien huostaan kaksi muistoesinettä: velhonhattunsa, jonka hän määräsi toimimaan oppilaat tupiin jakavana lajitteluhattuna, sekä hopeisen, kulta- ja rubiinikahvaisen, basiliskin myrkyllä myöhemmin karaistun maahisten tekemän miekkansa. Tällä miekalla Harry Potter surmaa basiliskin. Seitsemännessä kirjassa Harry perii miekan, mutta Rufus Rymistyir ei anna sitä Harrylle. Harry saa miekan kuitenkin käsiinsä.


title: Tylypahka

text: Rowena Korpinkynsi () on Korpinkynnen tuvan perustaja. Teoksessa Harry Potter ja kuoleman varjelukset selviää, että Rowenan tytär Helena on jäänyt Tylypahkaan aaveeksi. Rowena Korpinkynnen diadeemi on yksi lordi Voldemortin hirnyrkeistä ja Harry Potter löytää sen tarvehuoneesta.


title: Tylypahka

text: Helga Puuskupuh () on Puuskupuh-tuvan perustaja. Hänen kultainen kuppinsa paljastuu teoksessa Harry Potter ja kuoleman varjelukset yhdeksi lordi Voldemortin hirnyrkeistä.


title: Tylypahka

text: Salazar Luihuinen () on Luihuisten tuvan perustaja. Luihuisella oli harvinainen kyky puhua kärmeskieltä. Luihuinen ja Rohkelikko olivat ylimmät ystävykset ennen Tylypahkan perustamista, mutta koulua perustettaessa Salazar Luihuinen ei olisi halunnut päästää jästisyntyisiä velhoja lainkaan kouluun. Hän riitaantui asiasta Rohkelikon tuvan perustajan, Godric Rohkelikon, kanssa niin pahasti, että lähti lopulta koulusta.


title: Tylypahka

text: Ennen lähtöään Luihuinen rakensi Tylypahkan alle salaisuuksien kammion, jonne hän laittoi basiliskin, jättiläiskäärmeen. Basiliski tappoi "kuraverisiä" eli jästisyntyisiä velhoja ja noitia. Se täyttää ainoastaan Luihuisen perillisen, eli Tom Lomen Valedron (tunnetaan myös nimellä lordi Voldemort), käskyt. Basiliski onnistui kuitenkin tappamaan katseellaan vain kerran; ainoa uhri on eräässä Tylypahkan tyttöjen vessassa kummitteleva Murjottava Myrtti. Harry Potter surmaa basiliskin Rohkelikon miekalla kirjassa Harry Potter ja salaisuuksien kammio.


title: Tylypahka

text: Luihuinen jätti jälkimaailmalle myös käärmeenmuotoisella nimikirjaimellaan koristellun kultaisen medaljongin. Medaljonkia kantoi pitkään Kolkon suku, jotka olivat hänen viimeisiä jälkeläisiään. Merope Kolkko, suvun viimeinen nainen ja Voldemortin äiti, myi rahapulassaan medaljongin Borgin & Burkes -nimiseen pimeiden tarvikkeiden kauppaan edullisesti. Monen mutkan jälkeen medaljonki päätyi Voldemortin haltuun, ja hän teki siitä hirnyrkin. Ron Weasley tuhoaa medaljongin Rohkelikon miekalla kirjassa Harry Potter ja kuoleman varjelukset.


title: Tylypahka

text: Koulu aloitetaan yhdentoista vuoden iässä ja sieltä valmistutaan 17-18 -vuotiaana. Oppilaat asuvat noin neljän hengen ryhmissä makuusaleissa, joista on yhteys heidän tupansa oleskeluhuoneeseen. Päivät alkavat aamiaisella suuressa salissa, jossa oppilaat istuvat omien tupalaistensa kanssa pitkissä pöydissä. Tylypahkan koulussa käytetään koulupukuna mustaa, pitkää kaapua ja viittaa.


title: Tylypahka

text: Lomia koulussa pidetään jouluna ja pääsiäisenä, joskaan Rowling ei ole korostanut juhlan kristillistä merkitystä. Oppilaat voivat halutessaan viettää lomansa Tylypahkassa tai lähteä lomaksi koteihinsa. Kesäpäivänseisauksesta alkavan ja syyskuun alkuun kestävän kesäloman ajaksi oppilaat lähtevät koteihinsa.


title: Tylypahka

text: Oppilaat suorittavat viidentenä kouluvuonnaan Velhomaailman Ihmeisiin Perehdyttävän -tutkinnon (V.I.P), jolloin kokeita suoritetaan pitkin päivää; teoriakokeet ovat aamupäivällä ja käytännön kokeet iltapäivällä, paitsi tähtitieteen käytännön osuus, joka suoritetaan yöllä. Seitsemäntenä kouluvuonna suoritetaan Se Uskomattoman Paha Erittäin Raskas (S.U.P.E.R.) -tutkinto, jonka on kirjasarjan tapahtumien aikana päähahmoista suorittanut vain Percy Weasley. Kokeet arvioidaan kuuden arvosanan asteikolla, jossa paras on "Upea" ja huonoin "Peikko".


title: Tylypahka

text: Tylypahkan kouluvuosi on samankaltainen kuin Ison-Britannian ”ei-taikovien” kouluissa ja collegeissa; siellä on kolme lukukautta joiden välissä ovat joulu-, pääsiäis- ja kesälomat (pääsiäisloma kestää viikon ja kesäloma yhdeksän viikkoa). Lukuvuosi alkaa joka vuonna 1. syyskuuta ja päättyy seuraavan vuoden kesäkuun lopussa. Oppilaat voivat halutessaan jäädä kouluun talvi- ja kevätlomien ajaksi. Niillä, jotka valitsevat jäävänsä linnaan, ei ole oppitunteja ja he saapuvat joulupäivälliselle. Oppilailla ei ole myöskään oppitunteja pääsiäisviikolla, mutta heillä on silti töitä opettajien annettua paljon läksyjä päätöskokeita varten.


title: Tylypahka

text: Oppilailla ei ole edellä mainittujen lomien ja viikonloppujen lisäksi muita lomia. Kouluvuoteen sisältyy tavallisesti neljät pidot; lukukauden alkajaispidot, lukukauden päättäjäispidot, Kurpitsajuhlat sekä Joulupäivällinen. Pitoja pidetään myös erikoistilaisuuksien kunniaksi, kuten kirjassa "Harry Potter ja liekehtivä pikari", kun Kolmivelhoturnajaisten alkamisen kunniaksi pidettiin pidot.


title: Tylypahka

text: Tylypahkan velhojen ja noitien koulussa on kaksitoista nimeltämainittua opettajaa (joista jokaista kutsutaan professoriksi), joista jokainen opettaa eri oppiainetta. Muodonmuutokset, Pimeyden voimilta suojautuminen, Loitsut, Taikajuomat, Tähtitiede, Taikuuden historia ja Yrttitieto ovat pakollisia aineita ensimmäisten viiden oppivuoden aikana. Toisen oppivuotensa päätteeksi oppilat valitsevat vähintään kaksi valinnaista-ainetta jotka he tulevat aloittamaan kolmantena vuonnaan. Viisi valittavaa ainetta ovat Numerologia, Muinaiset riimut, Ennustus, Taikaeläinten hoito sekä jästitieto.


title: Tylypahka

text: Ennustaminen () on tulevaisuuden näkemisen taito. Kirjoissa kuvataan lukuisia eri ennustusmetodeja, mukaan lukien teenlehdistä, tulen merkeistä, kristallipalloista, kädestä, korteista, tähdistä ja unista ennustaminen. Ennustamisen kuvaillaan olevan "taikuuden lajeista epätarkimpia". Oppiaineen kannattajat väittävät, että sen on epätarkkaa tiedettä ja vaatii sisäistä silmää. Jotkut taas väittävät aineen olevan hyödytöntä ja vilpillistä. Ennustamista opettaa Sibylla Punurmio sekä viidennestä kirjasta lähtien myös kentauri Firenze. Hermione lopetti ennustamisen opiskelun hänen riitaannuttua Punurmion kanssa.


title: Tylypahka

text: Jästitieto () on jästimaailman opiskelua ”velhonäkökulmasta”. Velhoilla ja noidilla on ilmeisesti tarve oppia jästien tapoja ja aatteita, joko välttääkseen niitä tai sopeutuakseen jästimaailmaan. Koska vain Hermionen on mainittu käyvän tunneilla, ja vain vuoden ajan, tunneista ei tiedetä juuri mitään. Viimeisen kirjan ensimmäisessä kappaleessa Voldemort murhaa jästitiedon opettajan professori Amore Burbagen, koska hän esittää jästit positiivisessa valossa ja on puhdasveristen yksinoikeutta taikamaailmaa vastaan. Kirjan "Harry Potter ja kuoleman varjelukset" kattamana lukuvuonna kuolonsyöjä Alekto Carrow opettaa jästitietoa. Hänen ”oppitunneillaan” kuvaillaan jästejä puoli-ihmisinä ja vainoamisen veroisina.


title: Tylypahka

text: Lentämistä () lumotulla luudanvarrella opetetaan ainoastaan ensimmäisellä luokalla ( muilla luokilla se on valinnais-aine) ja sitä opettaa Matami Huiski.


title: Tylypahka

text: Muodonmuutosten käsittäessä esineiden muutoksia, Rowling kuvaili Loitsuja () taikatyypiksi, joka antaa asialle uuden odottamattoman ominaisuuden. Loitsujen oppitunteja kuvaillaan äänekkäiksi ja kaoottisiksi tuntien ollessa suurimmalta osalta täynnä käytännön harjoituksia. Monet Harryn, Ronin ja Hermionen käymät keskustelut on käyty Loitsujen luokassa, joka sijaitsee Tylypahkan toisessa kerroksessa. Filius Lipetit pysyy koko kirjasarjan ajan Loitsujen opettajana.


title: Tylypahka

text: Muinaiset riimut () on Tylypahkan oppiaineista teoreettisin, sen tutkiessa muinaisia riimukirjoituksia (riimut ovat germaanisia runoja tai kirjoituksia). Kolmikosta vain Hermione opiskelee ainetta, joten siitä ei tiedetä paljoa. Ainetta on opettanut Bathsheba Babbling. Riimuja voi käyttää sekä salaviestien lähetykseen että muihin tarkoituksiin.


title: Tylypahka

text: Muodonmuutokset () on olennaisesti asioiden ulkomuodon muuttamista. Muodonmuutokset on teoriaan ja oppilaan harjoittamiseen perustuva aine, mukaan lukien aiheet kuten ”Vaihdosloitsu” (vaihtaen vain osan jostain asiasta kuten ihmiselle kanin korvat); ”Kadotustaika” (aiheuttaa asian katoamisen kokonaisuudessaan); ja "loihtimistaika" (luo asioita tyhjästä). On mahdollista muuttaa elottomia asioita elollisiksi sekä toisin päin – McGarmiwa muutti pulpettinsa porsaaksi kirjassa "Harry Potter ja viisasten kivi". Muodonmuutoksia opettaa Tylypahkan vararehtori professori Minerva McGarmiwa. Albus Dumbledore opetti muodonmuutoksia ennen kuin hänestä tuli Tylypahkan rehtori.


title: Tylypahka

text: Numerologia () on taikahaarauma, jossa opiskellaan numeroiden taikaominaisuuksista. Harry ja Ron eivät kumpikaan valitse ainetta, eikä siitä tiedetä lähes mitään. Se on kuitenkin Hermionen lempiaine. Numerologian kerrotaan olevan erittäin vaikeaa, koska sen parissa työskennellään suurien numerolistojen muistamisen kanssa. Numerologiaa opettaa professori Septima Vektor.


title: Tylypahka

text:
Pimeyden voimilta suojautumisessa opetetaan puolustustekniikoita torjumaan toisen velhon taikomia taikoja, loitsuja, kirouksia ja herjoja; vastustaa pimeän voimia ja suojata pimeän otuksilta. Pimeyden voimat ovat hyvin vaarallisia ja niiden kanssa työskenteleminen tarvitsee rohkeutta että varovaisuutta, siksi se on huomattavan vaikea aine.
Oppiainetta opetti 50 vuoden ajan Galateia Ilomiete, kunnes hän jäi eläkkeelle vuonna 1945. Tämän jälkeen oppiaineen opettaja vaihtuu tiuhaan tahtiin - kirjasarjan kuluessa Pimeyden voimilta suojautumisen opettajat eivät ole pysyneet Tylypahkassa kuin vuoden verran. Hagrid sanoi Harrylle toisessa kirjassa, että ”Porukka on ruvennu aatteleen, et siinä tulee jotain huonoo onnee. Kukaan ei oo vähään aikaan kestäny siinä kauan.” "Puoliverisessä prinssissä" Dumbledore arveli Voldemortin kironneen kyseisen opettajan paikan, koska häntä ei hyväksytty aineen opettajaksi. Rowling itse on vahvistanut Voldemortin kironneen paikan. Rowling myös kertoi, että Dumbledore uskoi pimeyden voimilta suojautumisen opettajan paikan tuovan Kalkaroksen pahimman puolen esiin, kun tämä vihdoin sai kauan himoitsemansa paikan. Rowling julkisti, että Voldemortin kuoltua lopullisesti kirous, jonka hän asetti työhuoneeseen on poistunut. "Kuoleman varjeluksien" ja epilogin välisenä aikana oppiainetta on opettanut sama professori. Rowling myös kuvittelee Harryn vierailevan luokassa antamassa tunteja kyseisestä aiheesta.


title: Tylypahka

text: Teoksessa Harry Potter ja viisasten kivi pimeyden voimilta suojautumista opettaa Professori Orave. Toisessa kirjassa opettaja on Gilderoy Lockhart. Harryn kolmantena vuonna ainetta opettaa Remus Lupin.


title: Tylypahka

text: Neljäntenä vuotena opettaja on Bartemius Kyyry Jr., joka esiintyy Alastor ”Villisilmä” Vauhkomielenä. Kyyry ”opettaa” muun muassa oppilaita vastustamaan komennuskirousta, joka on yksi anteeksiantamattomista kirouksista.


title: Tylypahka

text: Pimeyden voimilta suojautuminen on Harryn lempiaine ennen teosta "Harry Potter ja Feeniksin kilta", jolloin professori Dolores Pimento, jota lähes kaikki oppilaat inhoavat, alkaa opettaa sitä. Tällöin opetus oli vain teoriaa ja kirjanlukemista eikä käytäntöä.


title: Tylypahka

text: Kuudennessa teoksessa professori Severus Kalkaros, joka on opettanut ennen taikajuomia, saa pimeyden voimilta suojautumisen opettajan tehtävän. Kalkaros opetti tunneillaan sanomattomien kirousten loitsimista.


title: Tylypahka

text: Viimeisessa kirjassa, Voldemortin ollessa vallassa, aine muuttuu pimeyden voimien käytöksi ja sitä opettaa kuolonsyöjä Amikus Carrow.


title: Tylypahka

text:
Videopelissä paljastettiin, että Patricia Rakepick opetti Pimeyden voimilta suojautumista vuosina 1988-89 ennen Oravea.
Taikajuomia () kuvataan taikakykyjä omaavien sekoitusten valmistamisen taidoksi. Se vaatii oikeanlaisen sekoituksen ja ainesosien sekoitustavan oikeaan aikaan ja oikeassa lämmössä. Oppiaine on samankaltaista kuin kemia, mutta synkempää. Kysymykseen voivatko jästit valmistaa taikajuomia, Rowling on sanonut: ”Taikajuomat vaikuttavat kaikkein jästiystävällisimmältä oppiaineelta. Mutta siinä tullaan myös pisteeseen, jossa pelkkä sekoitus ei riitä.” Kalkaroksen oppitunteja kuvataan masentuneiksi, johon vaikuttaa se, että tunnit pidetään linnan pimeissä vankityrmissä.
Liemiä opettaa professori Severus Kalkaros. Teoksesta Harry Potter ja puoliverinen prinssi eteenpäin professori Horatius Kuhnusarvio.
Taikaolentojen hoito () on oppiaine, joka neuvoo oppilaita kuinka hoitaa taikaolentoja. Taikaeläinten hoitoa opettaa riistanvartija Rubeus Hagrid. Oppitunnit pidetään linnan ulkopuolella. Vaikka Hagrid onkin kokenut taikaolentojen hoidossa ja tuntee taikaolennot, hänen tuntinsa ovat tavallisesti kaoottisia ja jopa vaarallisia, koska Hagrid arvioi käyttämiensä taikaeläinten vaarallisuusasteen usein päin honkia, esimerkkinä kun hevoskotka Hiinokka haavoitti Malfoyta tämän herjattua tätä. Hagridin ollessa poissa ainetta opettaa sijaisopettaja Wilhelmina Matoisa-Lankku. Ennen Hagridia ainetta opetti Professori Silvanus Patapalo.


title: Tylypahka

text: Taikuuden historia () on taikamaailman historian opiskelua. Useiden oppilaiden mielestä kyseiset oppitunnit ovat Tylypahkan tylsimpiä oppitunteja. Tunneilla ei poiketa koskaan velhomaailman historian merkittävistä tapahtumista. Tuntien aiheina on ollut muun muassa maahiskapinat, jättiläissodat ja velhomaailman alkuperä. Ainetta opettaa professori Cuthbert Binns Tämä on Tylypahkan ainut oppiaine, jota opettaa kummitus.


title: Tylypahka

text: Tähtitiede () on ainut oppiaine Tylypahkassa, joka pohjautuu jästimaailmaan. Tähtitieteen tunnit pidetään tähtitiedetornissa, joka on Tylypahkan korkein torni. Tunnit sisältävät yötaivaan tarkkailua teleskoopilla. Tähtitieteen tunteja ei kuvailla kirjoissa eikä elokuvissa. Rowling kuvailee kuitenkin yhtä Harryn tähtitieteen koetta kirjassa "Harry Potter ja Feeniksin kilta". Tähtitieteen tunneilta läksyiksi saadaan muun muassa tähtien, tähdistöjen ja planeettojen nimeämistä, niiden liikkeiden ja sijaintien paikallistamista sekä niiden ympäristöjen ja kuiden kuvailua.


title: Tylypahka

text: Tähtitiedettä opettaa professori Aurora Sinistra


title: Tylypahka

text:
Yrttitiedon () tunneilla opiskellaan taikakasveja ja sitä, kuinka niitä hoidetaan, hyödynnetään ja/tai hävitetään. Kirjoissa kuvaillaan vähintään kolmea kasvihuonetta, joissa on eri kuolettavuusasteiden taikakasveja. Yrttitietoa opettaa professori Pomona Verso Yrttitieto on ainut oppiaine, jossa Neville Longbottom on hyvä; "Kuoleman varjelusten" epilogissa kerrotaan, että Nevillestä tuli Tylypahkan yrttitiedon opettaja professori Verson jäätyä eläkkeelle.
Ilmiintyminen (); katoamisen ja samanaikaisesti toisessa paikassa ilmestymisen taito, vaatii lupaa ja on laillista vain yli 17-vuotiaille velhoille ja noidille. Syy tähän on se, että pieleen mennessä ilmiintyminen on erittäin vaarallista: ruumiin osia voi jäädä jälkeen, jota kutsutaan ”halkeentumiseksi”. Vaikka Tylypahkan mailla ei voi ilmiintyä eikä kaikkoontua, kuten Hermione alituisesti muistuttaa, kirjassa "Harry Potter ja puoliverinen prinssi" selitetään, että näitä suojelukeinoja voidaan väliaikaisesti heikentää Suuren salin sisällä pieninä aikoina. Wilkie Miksrossi, ”Taikaministeriön ilmiintymisohjaaja”, joka tarjoaa ilmiintymistunteja "Puoliverisessä prinssissä". Wilkie Mikrossi opettaa ilmiintymisen kolmena ämmänä. Määrätietoisuus, määränpää ja miettiminen. Sen takia hän onkin saanut lempinimiä kuten 'Mätäpää'.


title: Tylypahka

text: Ensimmäisten neljän vuoden aikana oppilaiden täytyy läpäistä jokainen aineensa ennen pääsyä seuraavalle vuosiluokalle. Tavalliset kokeet ja oppitunnit ovat yleensä arvosteltu 0–100, vaikka Hermione saikin loitsujen kokeestaan 112 % oikein ensimmäisessä kirjassa ja jästitiedon kokeestaan 320 % oikein kolmannessa kirjassa. Jos oppilaat reputtavat kokeensa, heidän täytyy uusia se seuraavana kouluvuonnaan. Jotta oppilaat soveltuisivat rekisteröidyiksi taianharrastajiksi, heidän täytyy suorittaa pakollinen Velhomaailman Ihmeisiin Perehdyttävä tutkinto (V.I.P.), jotka ovat viidennellä luokalla. Jos oppilas saa tarpeeksi hyvät pisteet V.I.P.:eistään, hän saa ottaa oppiaineen kahdeksi viimeiseksi oppivuodekseen jotka valmistavat oppilaan seitsemäntenä kouluvuonna pidettävään Se Uskomattoman Paha Erittäin Raskas tutkintoon (S.U.P.E.R.).


title: Tylypahka

text: Suurin osa V.I.P.:esitä sisältää kaksi osaa, kirjallisen teoriakokeen ja käytännön kokeen, jossa koetellaan oppilaan kykyjä. Oppiaineille annetaan arvosanat seuraavan asteikon mukaan:


title: Tylypahka

text: Hyväksytyt arvosanat:


title: Tylypahka

text: Hylätyt arvosanat:


title: Tylypahka

text: Jotta voisi jatkaa oppiainetta S.U.P.E.R.-tasolla, kyseisestä aineesta tarvitsee yleensä olla vähintään O:n V.I.P., vaikka jotkin professorit (kuten Kalkaros) ottavat vain Upea-arvosanan saaneita S.U.P.E.R.-tasolleen. Oppilaat, jotka reputtavat kokeensa tai jotka eivät saa tarpeeksi korkeita pisteitä, eivät jatka oppiaineita kuudennella ja seitsemännellä vuodella.


title: Tylypahka

text: Viidennen vuoden lopussa oppilaat puhuvat pikaisesti tuvanjohtajiensa kanssa päättääkseen mitä oppiaineita kannattaa opiskella (V.I.P. tuloksista riippuen) ja heidän tulevista ammattihaaveistaan. Oppiaineet joita he päättävät jatkaa ovat huomattavasti haastavampia. Koska kuudennen ja seitsemännen luokan opiskelijat ovat luopuneet suurimmasta osasta oppiaineitaan, heillä saatta olla useitakin hyppytunteja päivässä. Suuri läksymäärä kuitenkin pakottaa käyttämään ne opiskeluun tai kotiläksyihin. Seitsemännen, eli viimeisen vuoden lopussa oppilaat suorittavat S.U.P.E.R.-kokeensa, jotka testaavat mitä oppilaat ovat kahden viime vuoden aikana oppineet. Monet ammatit vaativat korkeat arvosanat näistä kokeista, mikä tarkoittaa sitä, että oppilaiden täytyy työskennellä ahkerasti varmistaakseen pääsevänsä kokeista läpi.


title: Tylypahka

text: Päivä Tylypahkassa alkaa aamiaisella suuressa salissa. Oppilaat istuvat omien tupiensa pöydissä ja saavat syödä, keskustella ystäviensä kanssa tai viimeistellä kotitehtävänsä. Rehtori syö muiden professoreiden kanssa korokkeella olevan pöydän ääressä, joka sijaitsee salin toisessa päässä. Aamiaisen aikana saapuu oppilaiden posti, joka yleensä sisältää "Päivän Profeetta" -velholehden, kirjeen perheeltä tai ystävältä tai paketin kotoa. Kello ensimmäiselle tunnille soi tasan yhdeksältä.


title: Tylypahka

text: Tylypahkassa on kaksi pitkää aamutuntia, joiden välissä on lyhyt tauko, jonka aikana oppilaat vaeltavat luokasta toiseen. Lounaan jälkeen oppitunnit jatkuvat yhdeltä ja seuraava välitunti on teeajan kieppeillä ennen toista oppituntijaksoa. Oppitunnit ovat noin tunnin mittaisia, mutta joskus on myös kaksoistunteja (joissa on kahden eri tuvan oppilaat), jotka kestävät kaksi tuntia. Oppitunnit loppuvat viideltä. Ensimmäisen luokan opiskelijat saavat perjantai-iltapäivät vapaiksi, kun kuudes- ja seitsemäsluokkalaisilla on useita hyppytunteja viikossa. Iltaisin oppilaat syövät päivällisen Suuressa salissa, jonka jälkeen heidän oletetaan menevän oleskeluhuoneisiinsa. Tähtitiedetunnit pidetään myöhään yöllä tähtitiedetornissa.


title: Tylypahka

text: Neljän tuvan makuusaleihin pääsee vain salaisista sisäänkäynneistä, jotka tuvan jäsenet tietävät ja jotka vaativat salasanaa (paitsi Korpinkynnen, jonka salaovella täytyy vastata arvoitukseen) sisäänpääsyn vastineeksi. Oleskeluhuoneissa on nojatuoleja ja sohvia oppilaille, sekä pöytiä opiskelua varten. Huoneissa on myös tulisijat, jotka pitävät huoneet lämpiminä, sekä ilmoitustaulut. Oppilaat nukkuvat tupansa makuusaleissa, joihin pääsee oleskeluhuoneesta johtavista portaista. Jokainen makuusali on jaettu vähintään kahteen huoneeseen; yksi pojille ja yksi tytöille (loitsu pitää pojat poissa tyttöjen alueelta, vaikka tytöt pääsevätkin poikien makuusaleihin). Jokainen oppilas nukkuu suuressa pylvässängyssä, jota peittävät painavat, tuvan väreillä koristellut verhot. Jokaisen sängyn vieressä on yöpöytä ja jokaisessa makuusalissa on vesikannu sekä pikareita tarjottimella.


title: Tylypahka

text: Tiettyinä viikonloppuina Tylypahkan kolmasluokkalaiset ja sitä vanhemmat pääsevät allekirjoitetun lupalapun turvin läheiseen Tylyahon kylään, jossa he voivat rentoutua ja nauttia pubeissa, ravintoloissa ja kaupoissa. Tylypahkan oppilaiden suosimia paikkoja Tylyahossa ovat mm. Hunajaherttuan makeiskauppa, Sekon pilapuoti, Velhovaatehtimo Hepene, Rääkyvä Röttelö, jonka huhutaan olevan Britannian eniten kummittelevin rakennus; sekä Kolmen luudanvarren, Sianpään ja Matami Puddifootin pubit.


title: Tylypahka

text: Tylypahkan kotitontut ovat taidokkaita kokkeja ja valmistavatkin laajan valikoiman ruokia jokaiselle aterialle. Ruoka-annokset valmistetaan keittiössä, joka on suoraan suuren salin alapuolella ja ruoka-aikoina ruuat siirretään taikojen avulla tupapöytiin. Monet Tylypahkan ruuista on alkuperäisesti Helga Puuskupuhin kehittelemiä. Tylypahkan ruoka on tyypillistä brittiläistä ruokaa, vaikka joskus koulussa tehdään poikkeuksia (kuten Kolmivelhoturnajaisten aikaan, jolloin saatavilla oli muun muassa bouillabaissea). Tavallisia juomia (veden lisäksi) ovat maito, tee, kahvi, appelsiinimehu ja kurpitsamehu. Koulussa on tarjottu kermakaljaa vain kerran (joulutanssiaisissa).


title: Tylypahka

text: Tylypahkassa rangaistaan tupapisteiden menetyksen lisäksi myös jälki-istunnoilla.


title: Tylypahka

text: Koulun vahtimestarin, Argus Voron, mukaan jälki-istunto merkitsi erilaisia kidutuksen muotoja, kunnes sääntöjä muutettiin äskettäin. Arthur Weasley väitti kantavansa vieläkin henkisiä arpia kohtaamisestaan Apollyon Pringlen, Argus Voron edeltäjän, kanssa. Nykyaikana jälki-istunto on yleensä jonkin Tylypahkan henkilökunnan järjestämä tehtävä. Esimerkiksi Harryn jouduttua Pimennon jälki-istuntoon viidennessä kirjassa, hän joutui kirjoittamaan ”En saa valehdella” omalla verellään. Koulun muut opettajat eivät kuitenkaan käytä ikinä tätä julmaa rangaistusmuotoa. Toisessa tapauksessa Kalkaros sai Harryn kiinni käyttämästä Sektumsempra-loitsua Draco Malfoyhin ja Kalkaros laittoi Harryn jälki-istuntoon lukukauden loppuun saakka ja pakotti Harryn käymään läpi tuhansia laatikoita Tylypahkassa rangaistujen ihmisten kansioita, jotka Harryn oli tarkoitus laittaa aakkosjärjestykseen ja kirjoittaa uudelleen kortit, jotka olivat vahingoittuneet. Kalkaros irvaili Harrylle, että jos hän ei saisi järjestettyä ja arkistoitua laatikoita ennen lukuvuoden loppumista, niin silloin jälki-istuntoja jatkettaisiin ensi vuonnakin, mutta Dumbledore vastusti tätä ja Kalkaroksen jouduttua lähtemään koulusta ja Harryn keskeytettyä seitsemännen vuosikurssinsa hän ei olisi mitenkään voinut suorittaa jälki-istuntojaan loppuun.


title: Tylypahka

text: Jos oppilaat ovat tehneet oikein vakavan rikkeen, heidät voidaan erottaa Tylypahkasta. Harryn saattaa tähän tilanteeseen Taikaministeriö viidentenä kouluvuonna hänen käytettyään taikaa jästin läsnä ollessa, mikä on vakava rike velhomaailmassa. Dumbledore oli kuitenkin Harryn puolella ja hän sai pitää paikkansa koulussa. Kalkaros on useita kertoja yrittänyt saada Harryn, ja hänen isänsä James Potterin, erotetuksi Tylypahkasta. Ainoat oppilaat, jotka tiedetään erotetun koulusta, ovat Rubeus Hagrid, joka piti hallussaan akromantellaa, jonka uskottiin olevan Luihuisen hirviö ja Hagridin uskottiin avanneen Salaisuuksien kammion – rikoksen, jonka Tom Valedro teki, ja Lisko Scamander, joka erotettiin taikaeläimiensä aiheuttamien vahinkojen takia. Videopelissä paljastettiin, että Jacob-niminen oppilas oli erotettu koulusta hänen yritettyä etsiä Kirottuja Holveja, mikä oli vaarantanut kaikki koulun oppilaat.


title: Tylypahka

text: Professorit pystyvät antamaan oppilaille jälki-istuntoa huonosta käytöksestä tai huonoista arvosanoista. Luokan ulkopuolella tapahtuvista rikkeistä rankaiseminen kaatuu usein vahtimestarin harteille, jota valvojaoppilaat avustavat. Oppilaan tuvanjohtaja voi usein myös vaikuttaa jälki-istuntopäätökseen.


title: Tylypahka

text: Kesällä, ennen viidettä kouluvuottaan, jokaisesta tuvasta kaksi viidennen vuosiluokan oppilasta valitaan valvojaoppilaiksi, mikä antaa heille ylimääräisiä mukavuuksia ja vastuuta (esimerkiksi valvojaoppilaiden kylpyhuoneen käyttö, nuorempien oppilaiden kontrollointi) ja kurinpitovelvollisuuksia; he pysyvät valvojaoppilaina, jollei heitä nimitetä johtajatytöksi tai -pojaksi, koko loppu koulunsa ajan. Joka tuvassa on 4-6 valvojaoppilasta, jotka ovat kaikki viidennen, kuudennen ja seitsemännen vuosiluokan oppilaita: jos joku heistä nimitetään johtajatytöksi tai -pojaksi, heidän paikkaansa ei korvata. Johtajatyttö ja -poika nimitetään seitsemännen vuosiluokan oppilaista. Oppilas voidaan valita johtajaksi, vaikkei hän olisikaan aikaisemmin ollut valvojaoppilas. Valvojaoppilailla on oikeus ottaa pisteitä pois toisilta oppilailta, mutta he eivät voi ottaa pisteitä pois toisilta valvojaoppilailta. He voivat myös antaa jälki-istuntoa. Tuvan huispauskapteenille annetaan joitain samoja etuja kuin valvojaoppilaille, kuten valvojaoppilaiden kylpyhuoneen käyttö. Kun Dolores Pimento viidennessä kirjassa perusti valituista Luihuisen oppilaista Inkvisitiopartion, hän antoi heille oikeudet ottaa pisteitä pois keneltä tahansa ja mistä syystä tahansa, jopa valvojaoppilailta (esimerkkinä kun Draco Malfoy otti Hermionelta pois kymmenen pistettä vain siksi, koska hän oli kuraverinen). Inkvisitiopartio kuitenkin lopetettiin Pimennon lähdettyä koulusta ja Dumbledoren palattua rehtoriksi.


title: Tylypahka

text: Seitsemännessä kirjassa, kun Severus Kalkaroksesta tuli Tylypahkan rehtori, kidutuskirouksesta tehtiin laillinen rangaistuskeino ja Amikus ja Alekto Carrow langettivat kirouksen useasti niskuroiviin oppilaisiin. Tämä rangaistuskeino lopetettiin heti Tylypahkan taistelun jälkeen.


title: Tylypahka

text: Ainut tiedetty syy Tylypahkasta erotukseen mainittiin Azkabanin vangissa. Kalkaros kertoo Harrylle, Ronille ja Hermionelle, että he ovat jo tarpeeksi isoissa ongelmissa ja heidät voidaan erottaa koulusta heidän poistuttua Tylypahkan mailta.


title: Tylypahka

text: Ensimmäisessä kirjassa sanottiin, että oppilas voidaan ”heittää pois” koulusta, jos hän saa erittäin huonot arvosanat ensimmäisen luokan loppukokeista, mutta tämä voi olla vain Hermionen oma oletus. Harry oletti Goylen tulevan erotetuksi hänen tyhmyytensä takia, mutta joutui pettymään Goylen saatua tarpeeksi hyväksyttävät arvosanat jatkamiseen.


title: Tylypahka

text: Tylypahkassa on monia salaisia paikkoja ja käytäviä. Muun muassa Tarvehuone, Salaisuuksien kammio ja käytävä, joka vie Tylyahon Hunajaherttuan kellariin sekä kahdeksan muuta käytävää, jotka näkyvät kelmien kartassa.


title: Tylypahka

text: Kielletty metsä () on valtava, synkkä metsä koulun rajoilla. Sitä kutsutaan yleensä pelkästään ”metsäksi” ja elokuvissa ”Synkäksi metsäksi”. Se on visusti kielletty kaikilta oppilailta, paitsi Taikaolentojen hoidon oppitunneilla ja harvinaisissa tapauksissa, kuten jälki-istunnoissa.


title: Tylypahka

text:
Metsän kasvilajien joukossa ovat muun muassa pyökki, tammi, mänty, vuoristovaahtera ja marjakuusi, ja aluskasvillisuutta mukaan lukien heinikko ja orjanruusu. Vaikka metsä onkin suunnattoman tiheä ja villi, siellä on muutamia polkuja ja aukioita. Hagrid, joka kulkee usein metsässä useista eri syistä, on yksi näiden polkujen tekijöistä. Metsä on myös monien olentojen koti. Seuraavassa listassa on lueteltu metsässä asuvia olentoja:
Salaisuuksien kammio (), joka sijaitsee syvällä vankityrmien alla, se oli muinaisen basiliskin koti, jota käytettiin puhdistamaan koulu jästisyntyisistä oppilaista. Salazar Luihuinen, yksi Tylypahkan perustajista, rakensi kammion ennen lähtöään koulusta.


title: Tylypahka

text: Kammio on hyvin piilotettu ja sen sisäänkäynti on linnan toisessa kerroksessa, Murjottavan Myrtin vessassa, ja se johtaa pimeään, limaiseen kivitunneliin. Kammiossa on paljon pienien eläimien luurankoja ja jättimäinen basiliskin nahka. Tunneli johtaa kiinteän seinän luo, johon on kaiverrettu kaksi käärmettä, joilla on smaragdit silminään. Kun puhuu kärmeskieltä, käärmeet avautuvat pitkäksi, hämäräksi käytäväksi, jota reunustaa käärmepatsaat, mukaan lukien kaksi isoa kivipilaria, joissa on enemmän käärmekaiverruksia, ja jotka kohoavat kattoon saakka. Kammion keskellä on suuri muinainen ja apinannäköinen patsas Salazar Luihuisesta. Basiliski asuu patsaan sisällä ja tulee ulos sen suusta Luihuisen perillisen, Tom Lomen Valedron (lordi Voldemortin) kutsuessa. Toisena vuonnaan Tylypahkassa Harry käytti kärmeskieltä avatakseen kammion ja tuhotakseen päiväkirjan, joka sisältää 16-vuotiaan Tom Valedron omilta Tylypahkan ajoiltaan.


title: Tylypahka

text: Myöhemmin paljastetaan, että päiväkirja oli hirnyrkki. Seitsemännessä kirjassa Ron ja Hermione menevät kammioon. Ron avaa oven (vaikkei osaakaan puhua kärmeskieltä) imitoimalla Harryn suusta kuulemiaan sanoja. He löytävät basiliskin hampaan ja käyttävät sitä tuhotakseen Helga Puuskupuhin kupista tehdyn hirnyrkin.


title: Tylypahka

text: Murjottavan Myrtin vessassa on sisäänkäynti Salaisuuksien kammioon. Sisäänkäynti on lavuaari, jossa on käärme kaiverrettuna sen hanaan. Sen saa auki kärmeskielellä, jolloin hana aukeaa tarpeeksi suureksi jotta sinne mahtuu ihminen. Tunnelin pohjalla on käytävä, joka johtaa Salaisuuksien kammioon. Kun Tom Valedro avasi kammion, Myrtti oli murjottamassa yhdessä vessakopissa. Myrtin kuultua Tomin, hän avasi oven, näki basiliskin ja kuoli välittömästi, tullen haamuksi. Hänen vessansa pysyi toiminnassa, mutta vähemmän käytettynä.


title: Tylypahka

text: Tylypahkassa tiedetään olevan yhdeksän salakäytävää, joista Voro tietää vain neljä, kun taas Weasleyn kaksoset tietävät ne kaikki, vaikka joidenkin käytävien toista päätä ei tiedetä. Muut viisi ovat:Tarvehuone () on Tylypahkan seitsemännessä kerroksessa oleva salahuone, jonka sisäänkäynti sijaitsee vastapäätä kuvakudosta jossa Barnabas Bauka-Aivo opettaa peikoille balettia. Saadakseen huoneen ilmestymään, täytyy kävellä kolmesti sen ohi samalla keskittyen mitä tarvitsee. Huone ilmestyy, sisustettuna sellaiseksi, mitä on vaadittu. Yleensä sen löytää siis sattumalta. Tarvehuone tunnetaan myös"tulee- menee-huoneena".


title: Tylypahka

text: Dumbledore oli ensimmäinen, joka mainitsi huoneen, sanoen löytäneenä sen puoli kuudelta aamulla täynnä pottia hänen etsiessään vessaa. Dumbledore ei kuitenkaan ilmeisesti tiennyt huoneen erikoisista salaisuuksista. Myöhemmin Dobby kertoi Harrylle huoneesta myöntäen tuovansa välillä Winkyn sinne toipumaan humalasta ja löytäen sieltä vastalääkettä ja ”mukavana tontunkokoisen sängyn”. Voron on kerrottu löytävän puhdistusvälineitä omiensa loppuessa; kun Fred ja George Weasley tarvitsivat piilopaikkaa, se esiintyi luutakomerona. Punurmio taas teki tavaksi tyhjien sherry-pullojen piilottamisen huoneeseen saatuaan potkut ennustamisen opettajan virastaan kirjassa Harry Potter ja Feeniksin kilta. Kaikille, jotka haluavat piilottaa jotakin, ilmestyy luultavasti sama huone: Piilotettujen tavaroiden huone, joka on täynnä monen vuosisadan hylättyjä tavaroita, kuten rikkinäisiä kalusteita, kirjoja ja muuta omaisuutta, jotka niiden oikeat omistajat ovat hylänneet.


title: Tylypahka

text: Harry kuuli huoneesta Dobbylta, ja sai siitä oivan paikan Albuksen kaartin tapaamisille, jolloin se oli täynnä kirjahyllyjä, joissa oli Pimeyden voimilta suojautumisesta kertovia kirjoja; erilaisia pimeänvoimien paljastimia ja lattiatyynyjä itsepuolustusloitsujen harjoittelua varten. Harry Potter ja Feeniksin kilta -elokuvassa Neville Longbottom löysi Tarvehuoneen vahingossa Harryn sijaan. Kun AK (Albuksen kaarti) petettiin, Pansy Parkinson löysi huoneesta listan AK:n jäsenistä. Kuudennessa kirjassa Harry käytti Piilotettujen tavaroiden huonetta piilottaakseen taikajuomien oppikirjansa ja kuvaili huonetta suuren katedraalin kokoiseksi ja täyteen ahdetuksi monen sukupolven aikaisia tavaroita, kuten vanhoja taikaliemiä, vatteita, pilattuja huonekaluja, vanha tiara (joka sattui olemaan yksi Voldemortin hirnyrkeistä) ja kirjoja, jotka olivat ”varmaankin kiellettyjä, sotkettuja tai varastettuja”. Myöhemmin Harry tajuaa, että Draco on käyttänyt samaa huonetta korjatakseen häivytyskaapin voidakseen salakuljettaa kuolonsyöjiä Tylypahkaan.


title: Tylypahka

text: Harry Potter ja kuoleman varjelukset kirjassa oppilaat tarvitsevat paikan, jonne piiloutua Carroweilta, kahdelta kuolonsyöjäprofessorilta, ja he käyttävät huonetta. Paljastetaan myös, että Tarvehuoneen olomuoto voi muuttua, vaikka sen edellistä olomuotoa vielä tarvittaisiin (esimerkiksi AK:n päämajasta Piilotettujen tavaroiden huoneeksi), mutta huoneen täytyy olla tyhjä. Huone voi myös täyttää jo huoneessa olevan henkilön toiveen, kuten Harryn toivoessa pilliä AK:n tapaamisessa, tai luoden salakäytävän Sianpäähän (huone ei voi kuitenkaan tuottaa ruokaa). Myöhemmin Korpinkynnen diadeemin tajutaan olevan Voldemortin hirnyrkki ja se on piilotettu Tarvehuoneeseen. Harry, Ron ja Hermione menevät huoneeseen, mutta Draco, Crabbe ja Goyle saartavat heidät. Diadeemi tuhoutuu lopulta Crabben täyttäessä huoneen Pirunpalolla; erittäin tuhoavalla kirotulla taikatulella. Huone kuitenkin toimii vielä senkin jälkeen; Ron oli hyvin huolestunut, että se olisi tuhoutunut kaikissa muodoissaan kirotun tulen takia.


title: Tylypahka

text: Viisasten kiven piilopaikkaan () pääsee kolmannen kerroksen käytävässä olevan huoneen lattialuukun läpi. Kiveä suojelee seitsemän taikahaastetta, jotka ovat opettajien keksimiä.


title: Uudenmaan maakunta

text: Uusimaa () on Suomen maakunta, joka sijaitsee Suomenlahden rannikolla. Uudenmaan historiallinen maakunta käsittää laajemman alueen, joka jakautuu Uudenmaan ja (läntisen) Kymenlaakson nykymaakuntiin. Uudenmaan maakuntaa ympäröivät Varsinais-Suomi lännessä, Kanta-Häme ja Päijät-Häme pohjoisessa sekä Kymenlaakso idässä. Etelässä lähin naapuri on Viro, jonka erottaa Uudestamaasta 60–90 kilometriä leveä Suomenlahti.


title: Uudenmaan maakunta

text: Uudenmaan maapinta-ala on  km² (3,0 % Suomen maa-alasta). Maakunnan makeavesiala on  km² (1,4 % Suomen makeavesialasta) ja merivesiala vastaavasti  km² (12,4 % Suomen merivesialasta). Koko pinta-alasta merialueet pois luettuna sisävesien osuus on 5,2 % eli noin puolet Suomen keskiarvosta. Uusimaa on ylivoimaisesti Suomen runsasväkisin ja tiheimmin asuttu maakunta: sen väkiluku oli henkeä. Noin 30 % suomalaisista asuu Uudellamaalla. Maakunnan väestötiheys on kymmenisen kertaa korkeampi kuin Suomen keskiarvo. Uudenmaan väkilukua kasvattaa sekä syntyneiden enemmyys että muuttovoitto Suomesta ja ulkomailta.


title: Uudenmaan maakunta

text: Helsingin alue on ollut nimistön pohjalta alun perin hämäläisten asuttama alue. Myös Sipoon alkuperäinen väestö on ollut peräisin Hämeestä, mutta mahdollisesti myös Varsinais-Suomesta. Toisaalta Espoosta löytyneet rautakautiset esineet ovat pääosin peräisin savolais-karjalaisista muinaispuvuista ja alueen naisilla on ollut samanlaisia koruja kuin Mikkelin seudulla. Länsi-Uudenmaan asutus oli puolestaan peräisin Varsinais-Suomesta.


title: Uudenmaan maakunta

text: Läntiselle Uudellemaalle tuli kristittyä ruotsalaista asutusta mahdollisesti jo 1100-luvulla, mutta erityisesti 1200–1300-luvuilla, jolloin ruotsinkielinen asutus levittäytyi myös itäisen Uudenmaan alueelle. Johannes Bureus suunnitteli Helsingin ja Uudenmaan vaakunat tämän siirtolaisuuden kunniaksi. Ruotsinkielinen nimi "Nyland" esiintyy historiallisissa lähteissä ensimmäisen kerran vuonna 1326.


title: Uudenmaan maakunta

text: Kun Helsinki virallistettiin Suomen pääkaupungiksi vuonna 1812, suomen kieli alkoi taas yleistyä Helsingissä ja sen ympäristössä. 1900-luvulla Uusimaa kasvoi selvästi muita maakuntia suuremmaksi. Miljoonan asukkaan raja ylittyi 1970-luvun alussa. Alueelle muutti runsaasti suomenkielistä väestöä, 2000-luvulla ovat myös maahanmuuttajat paisuttaneet väkilukua. Nykyisin suomi on enemmistön äidinkieli suurimmassa osassa maakuntaa, ruotsia puhuu äidinkielenään kahdeksisen prosenttia väestöstä.


title: Uudenmaan maakunta

text: Vuonna 1997 perustettu Itä-Uudenmaan maakunta liitettiin kokonaisuudessaan Uudenmaan maakuntaan vuoden 2011 alussa. Käytännössä uuden Uudenmaan maakunnan rajat vastaavat vuonna 1997 lakkautetun Uudenmaan läänin rajoja Päijät-Hämeen maakuntaan kuuluvaa Orimattilan kaupunkia lukuun ottamatta.


title: Uudenmaan maakunta

text: Uudellamaalla tuotetaan yli kolmannes Suomen bruttokansantuotteesta. Elinkeinorakenne on palveluvaltainen.


title: Uudenmaan maakunta

text:
Uusimaa jakaantuu neljään seutukuntaan ja 26:een kuntaan, joista kolmetoista on kaupunkeja. Viisitoista kuntaa on kaksikielisiä.
|valign="top"|
|valign="top"|


title: Uudenmaan maakunta

text: Uudenmaan maaperä on peruskalliota: graniittia, gneissejä ja erilaisia seoskivilajeja. Alueen länsiosan kallioperälle ovat tyypillisiä liuskeisissa gneisseissä olevat kalkkikivijuonteet. Lohjan alueella on rikas kalkkikivivyöhyke ja kalkkikiven louhinnalla on siellä vuosisataiset perinteet. Lohjanjärven rannoille on kehittynyt omintakeisesti muodostuneita kalkkikivikallioita, kuten Ämmänuuneiksi kutsutut kalkkikivionkalot. Järvenpään ja Keravan alueella kallioperä on mikrokliinigraniittista. Alueella on myös metamorfisia ja migmaatiittisia kivilajeja sekä granodioriittisten ja kvartsidioriittisten kivilajien nauha. Pohjois-Espoossa on laajoilla alueilla vallitsevana kivilajina mikrokliinigraniitti.


title: Uudenmaan maakunta

text: Pinnanmuodoltaan Uusimaa on yhtenäistä sisämaasta Suomenlahtea kohti viettävää rannikkomaata. Pienissä piirteissä maakunnan pinnanmuodot sen sijaan vaihtelevat runsaastikin. Keski- ja Itä-Uudellemaalle ovat ominaisia savikkomaat, joita halkovat Salpausselän rinteen lähteistä ja pikkujärvistä alkunsa saavat rannikkojoet. Rannikon tuntumassa on jyrkkäpiirteisiä avokalliomaastoja. Maakunnan korkeimmat mäet ja vuoret sijaitsevat alueen länsiosissa, esimerkiksi Keinumäki (162 m) ja Mankoolin kukkula (161 m). Nummi-Pusulassa sijaitseva Lintukiimanvuori (153 m) on tunnettu näköalapaikka. Voimakas murtumasysteemi tekee Uudenmaan mäistä ja vuorista jyrkkäseinäisiä. Hiidenkirnuja esiintyy muun muassa Hangossa ja Vihdissä. Itämeri-vaiheiden muinaisrannat ovat jättäneet maisemaan jälkensä paikoittaisina törminä.


title: Uudenmaan maakunta

text: Uudenmaan maalajit muodostuivat mannerjään sulaessa. Kun mannerjää pysähtyi paikoilleen sadoiksi vuosiksi, syntyivät salpausselät ja Lohjanselkä. Niiden eteläreunoille kerrostui karkeampaa maa-ainesta hienojakoisemman aineksen kulkeutuessa kauemmaksi synnyttäen silloisen meren pohjaan nykyiset viljavat savikot. Kun jään reuna alkoi Salpausselkävaiheen jälkeen vetäytyä, Lohjanselkä salpasi luoteispuolelleen läntisen Uudenmaan järviseudun. Siellä on maakunnan laajin yhtenäinen vesistö, Lohjan reitti, johon kuuluvat Uudenmaan suurimmat järvet Lohjanjärvi (122 km², josta saaria 31 km²) ja Hiidenvesi (29 km²).


title: Uudenmaan maakunta

text: Hangon ja Pellingin välinen rannikko kuuluu läntiseen Suomenlahteen, Pellingin itäpuolinen rannikko puolestaan itäiseen Suomenlahteen. Veden suolapitoisuus on alhainen, lännessä noin 6,5 promillea ja laskee itään mentäessä.


title: Uudenmaan maakunta

text: Jääkauden jälkeinen maankohoaminen on muuttanut Uudenmaan rantaviivaa. Vedenpinnan ollessa korkeimmillaan koko nykyinen Uudenmaan alue sijaitsi veden alla, lähimmät vedenkoskemattomat alueet sijaitsevat maakunnan luoteisosan kupeessa. 2000-luvulla maa kohoaa Uudellamaalla noin 20–30 senttimetriä vuosisadassa ja vauhti on hidastumassa. Lännessä kohoaminen on nopeampaa kuin idässä.


title: Uudenmaan maakunta

text: Uudenmaan rannikkovyöhyke on erittäin rikkonainen. Merenrannikon lahdet kuten myös sisämaan kapeat järvet ja joet kulkevat usein kallioperän suorissa, jyrkkärinteisissä murroslinjoissa. Useat merenlahdet työntyvät syvälle sisämaahan, kuten Espoonlahti ja Pohjanpitäjänlahti. Niemistä pisimpiä ovat Hankoniemi, Upinniemi ja Porkkalanniemi. Etenkin läntisen Uudenmaan ulkosaaristossa on lukuisia pieniä kalliosaaria, luotoja ja kareja. Sisäsaaristossa saaret ovat isompia, kapeiden salmien toisistaan erottamia. Maanviljelyn ja asutuksen osuus kasvaa mantereen läheisyydessä. Huomattavimpia saaristoalueita ovat Tammisaaren saaristo sekä Porvoon ja Pellingin saaristot. Porkkalan ja Sipoon välisellä rantavyöhykkeellä on runsaimmin avoimia selkiä, Helsingin edustan saaristovyöhyke on verrattain kapea.


title: Uudenmaan maakunta

text: Uusimaa sijaitsee pohjoisen havumetsävyöhykkeen eteläosassa, ja sen alavyöhykkeistä hemiboreaalisen alavyöhykkeen ja eteläboreaalisen alavyöhykkeen rajalla. Lounaisen Uudenmaan hemiboreaalinen kasvillisuusvyöhyke ulottuu linjalle Nummi-Pusula–Helsinki. Hemiboreaalisella alueella yleisin metsätyyppi on käenkaali-mustikkatyyppi. Keski- ja Itä-Uusimaa kuuluvat eteläboreaaliseen alavyöhykkeeseen, jossa vallitsee mustikkatyyppi. Kasvillisuus on Uudellamaalla pohjoisempaan Suomeen verrattuna rehevää. Suurin osa Suomen laajoista lehtoalueista sijaitsee joko Uudellamaalla tai Varsinais-Suomessa. Tammi ja saarni kasvavat luonnossa harvinaisina Uudellamaalla, jossa ne ovat levinneisyytensä pohjoisrajalla. Kanta-Hämeen ja Kymenlaakson maakuntien puolella niitä ei juurikaan tapaa. Laajoja lehtoalueita jaloine lehtipuineen on erityisesti Uudenmaan hemiboreaalisilla seuduilla. Tammi muodostaa laajahkoja sekametsiä lähinnä maakunnan länsiosan hemiboreaalisella alueella sekä muutamin paikoin pääkaupunkiseudulla, kuten Vantaalla Tammiston luonnonsuojelualueella. Myös pähkinäpensas on yleinen Uudenmaan lehdoissa. Arat hedelmäpuut, kuten kirsikka, päärynä ja luumu menestyvät Uudenmaan puutarhoissa.


title: Uudenmaan maakunta

text: Valkovuokko on Uudenmaan nimikkokasvi ja se on yleinen koko maakunnassa. Huhtikuun lopussa ja toukokuun alussa Uudenmaan runsaat lehdot peittyvät valkovuokkomereen. Koilliseen mentäessä kasvillisuus muuttuu karummaksi, mutta myös Itä-Uudellamaalla on etenkin savikkoalueilla varsin rehevää kasvillisuutta. Kaskenpolton seurauksena ja muuta Suomea lauhkeamman ilmaston vuoksi koivu ja leppä ovat yleistyneet, vaikkakin valtapuita ovat yhä kuusi ja mänty. Sisäsaaristossa kasvillisuus on samantyyppistä kuin mantereella, mutta ulkosaariston kallioilla on karua. Rannikon vesialueita leimaavat laajat ruoko- ja kaislakasvustot. Ulkosaarien ympärillä on rakkolevä- ja ulompana punalevävyö. Soita on Uudenmaan pinta-alasta alle kymmenesosa. Pääkaupunkiseudun luoteisosassa sijaitsee tuhansien hehtaarien laajuinen luonnonsuojelualue Nuuksion kansallispuisto karuine kalliomäkineen ja kosteine kuusivaltaisine rotkoineen ja rämeineen.


title: Uudenmaan maakunta

text: Pääosa Uudestamaasta sijaitsee Salpausselkien ja Suomenlahden välisellä vähäjärvisellä vyöhykkeellä. Eritoten savikkoseuduilla vedenkokoumat ovat matalia ja harvalukuisia. Maakunnan länsiosassa Lohjan ja Vihdin seudulla järvisyys on sen sijaan melko runsasta. Nuuksion järviylänköalue Espoossa tunnetaan monista lammistaan. Kaikkiaan Uudellamaalla on 1 009 järveä.


title: Uudenmaan maakunta

text: Maakunnan suurin järvi sekä pinta-alaltaan että vesitilavuudeltaan on Lohjanjärvi. Se on suomalaisittain syvä: keskisyvyys on 12,7 metriä ja syvin kohta 55 metriä. Lohjanjärven kryptodepressio eli merenpinnan alapuolinen vesitilavuus on Suomen suurin, 85 miljoonaa kuutiometriä. Uudenmaan toiseksi laajin järvi on Hiidenvesi Vihdissä. Vesimäärältään toiseksi suurin on Artjärven Pyhäjärvi, jonka keskisyvyys on Suomen järvien toiseksi suurin. Pyhäjärvi sijaitsee pääosin Päijät-Hämeen puolella. Harvinaista harjualueiden nuottaruohotyypin järveä edustava parinsadan hehtaarin laajuinen Simijärvi Fiskarin lähellä on keskisyvyydeltään Suomen kolmas: 20 metriä.


title: Uudenmaan maakunta

text: Uudenmaan viisitoista suurinta järveä (pinta-alan mukaisesti):


title: Uudenmaan maakunta

text: Uudellamaalla sijaitsee viisi kansallismaisema-aluetta, jotka Suomen ympäristöministeriön asettama työryhmä määritteli vuonna 1992.Uusimaa kuuluu eteläisimmiltä osiltaan sekä Lohjanjärven alueella hemiboreaaliseen ilmasto- ja kasvillisuusvyöhykkeeseen. Pääosin ilmasto on kuitenkin eteläboreaalista kuusivyöhykettä. Maakunta sijaitsee manner- ja meri-ilmaston välissä, joten paikalliset erot lämpötiloissa ja sademäärissä ovat sangen suuret. Itämeri vaikuttaa ilmastoon koko maakunnan alueella, rannikolta pohjoista ja koillista kohti väheten. Meri viilentää päivälämpötiloja rannikolla keväisin ja kesäisin. Syksyisin ja talvisin vaikutus on päinvastainen. Vuoden keskilämpötila vaihtelee Hangon seudun kuudesta asteesta maakunnan pohjoisosan runsaaseen neljään asteeseen. Kylmin kuukausi on tyypillisesti helmikuu: keskilämpötila −3 – −6 °C ja lämpimin vastaavasti heinäkuu: 16–18 °C. Vuoden keskilämpötila vaihteli Helsingissä vuosina 1900–2014 välillä 2,7–7,6 °C. Vähintään 7 °C:n vuosikeskiarvo on 1980-luvun puolenvälin jälkeen mitattu vuosina 1989, 2000, 2007, 2008, 2011, 2013 ja 2014. Alle 4 °C:n keskiarvo mitattiin puolestaan 1985 ja 1987. Maaliskuusta 2007 joulukuuhun 2008 Helsingissä tilastoitiin 22 kuukauden yhtämittainen jakso, jona yhdenkään kuukauden keskilämpötila ei pudonnut nollan alapuolelle.


title: Uudenmaan maakunta

text: Terminen kevät saapuu Uudellemaalle keskimäärin maaliskuun lopulla, eli noin kuukautta aiemmin kuin esimerkiksi Lappiin. Terminen kesä alkaa sisämaan suotuisimmilla alueilla toukokuun puolessavälissä, rannikolla ja saaristossa viidestä kymmeneen vuorokautta myöhemmin. Terminen syksy saapuu sisämaahan syyskuun puolenvälin paikkeilla, rannikolle ja saaristoon kymmenisen vuorokautta myöhemmin. Maakunnan pohjoisille seuduille saapuu terminen talvi keskimäärin marraskuun puolessavälissä, Hankoniemelle ja saaristoon joulukuun alussa.


title: Uudenmaan maakunta

text: Terminen kasvukausi kestää Uudellamaalla keskimäärin puoli vuotta. Kasvukauden tehoisa lämpösumma on suotuisimmilla seuduilla lähes 1 400 °Cvrk ja viileimmillä seuduilla noin 1 250 °Cvrk. Rannikkoseudulla kasvukausi alkaa ja päättyy myöhemmin kuin sisämaassa.


title: Uudenmaan maakunta

text: Vuotuinen sademäärä on Uudellamaalla keskimäärin 600–700 mm. Etenkin Lohjanharju ja Nuuksio tunnetaan runsassateisuudestaan. Sademääriin ja lumioloihin vaikuttaa meren läheisyyden lisäksi maanpinnan kohoaminen rannikolta sisämaahan mentäessä. Sisämaahan pysyvä lumipeite saapuu joulukuun alkupäivinä, rannikolle nelisen viikkoa myöhemmin. Lumi häviää Hangosta keskimäärin 25. maaliskuuta, luoteisen Uudenmaan ylängöiltä kolmisen viikkoa myöhemmin. Merellisyys tekee rannikon lumioloista oikulliset.


title: Uudenmaan maakunta

text: Meren pintaveden lämpötila Uudellamaalla on korkeimmillaan elokuun alussa, jolloin se Harmajassa on keskimäärin 16,3 °C ja Tvärminnessä 17,1 °C. Helsingissä havaittiin 22. tammikuuta 1907 korkein Suomessa mitattu ilmanpaine: 1 065,7 hPa.


title: Uudenmaan maakunta

text: Keskilämpötiloja (°C) ja sademääriä (mm) Uudenmaan mittausasemilla kaudella 1981–2010.


title: Uudenmaan maakunta

text: Keskilämpötilat (°C) ja vuotuiset sademäärät (mm) vertailujaksoittain Helsingin Kaisaniemen mittausasemalla.


title: Uudenmaan maakunta

text: ¹


title: Uudenmaan maakunta

text: Uudenmaan etelä–pohjoissuuntainen ulottuvuus on noin 115 kilometriä. Etelässä maakunnan manneralue ulottuu leveysasteelle 59°48 ja pohjoisessa vastaavasti leveysasteelle 60°50. Maakunnan eteläisimmässä osassa auringon korkeus keskipäivällä on talvipäivänseisauksessa noin 6,9° ja kesäpäivänseisauksessa noin 53,6°. Pohjoisessa luvut ovat ääripäissään 5,9° ja 52,6°. Päivän pituus pimeimpänä vuodenaikana on kuutisen tuntia ja valoisimpana aikana noin 19 tuntia. Auringon säteilyteho on etelässä talvipäivänseisauksen aikaan 68 W/m² keskipäivällä. Kesäpäivänseisauksen aikaan luku on 968 W/m². Pohjoisessa vastaavat luvut ovat 50 ja 953 wattia.


title: Uudenmaan maakunta

text: Aurinkotunteja on rannikolla ja saaristossa enemmän kuin sisämaassa. Helsinki-Vantaan lentoasemalla oli kaudella 1981–2010 keskimäärin 1 780 aurinkotuntia vuodessa eli noin 41 % teoreettisesta maksimista. Noin 59 % mittausaseman aurinkotunneista havaittiin touko–elokuussa. Globaalisäteilyn (auringosta saapuva laajakaistainen lyhytaaltosäteily) määrä oli kaudella 1971–2000 keskimäärin 3 387 MJ/m² vuodessa.


title: Uudenmaan maakunta

text: Nykyisen Uudenmaan alueella on ollut asutusta tuhansia vuosia ennen historiallisen ajan alkua. Merenpinta oli muinoin huomattavasti nykyistä korkeammalla, joten Uudenmaan rantaviiva oli vastaavasti nykyistä pohjoisempana. Maankohoamisen myötä merenpinnan alta paljastui alati uutta, hedelmällistä maaperää.


title: Uudenmaan maakunta

text: Suomen esihistorian aikana Uudellamaalla on ollut sekä väliaikaista, että vakinaista asutusta. Ajanlaskun alun jälkeen Uusimaa on ollut kuitenkin suurimmaksi osaksi vailla vakinaista asutusta. Alue oli varsinaissuomalaisten, hämäläisten ja mahdollisesti virolaisten käytössä nautinta-alueena. Nykypäivään asti säilynyt maata viljelevä vakinainen asutus saapui alueelle ensimmäisenä Karjaalle 300-luvulla.Asuttajat olivat lähtöisin Varsinais-Suomen Halikosta. Varsinaissuomalaiset asuttivat myös Tenholan vuoden 500 tienoilla. Myös ainakin Inkoossa ja Lohjalla on ollut varhaista rautakautista asutusta. Alueelle tulleen asutuksen lähtöalueita olivat Varsinais-Suomen lisäksi mahdollisesti myös Vanajan ja Hollolan Häme.


title: Uudenmaan maakunta

text: Uudenmaan rautakautinen asutus koki ilmeisesti kovan takaiskun 1000–1100-luvuilla ja alueen väestö väheni. Tämän seurauksena Varsinais-Suomesta ja Hämeestä tuli taas uutta asutusta alueelle. Ruotsalaisten kolonisaatio "Uuteen maahan", Uudellemaalle tapahtui pääasiassa 1200–1300-luvuilla. Nykyinen Uudenmaan maakunta syntyi tämän keskiaikaisen uudisasutusvaiheen myötä. Maakunnan raja muodostui kyseisen uudisasutusalueen ja vanhan rautakautisen agraariasutuksen rajasta. Kulttuurisesti Uudestamaasta tuli osa läntistä Suomea.


title: Uudenmaan maakunta

text: Ensimmäisen kerran Uusimaa mainitaan historiallisissa lähteissä vuonna 1310 kun Ruotsin kuningas Birger ja hänen veljensä tekevät sopimuksen valtakunnan jakamisesta. Asutus oli harvaa ja ensimmäinen kaupunki, Porvoo, perustettiin vasta 1300-luvulla. Läntisen Uudenmaan keskukseksi perustettiin Raasepori. Molemmat keskukset jäivät vaatimattomiksi, sillä maakunnan kaupankäynnin keskus oli Tallinna. Ilmastonmuutokset johtivat lämpökausina väestön nopeaan lisääntymiseen ja viileinä kausina puolestaan väestön vähenemiseen. Muuta Suomea nopeampi väestönkasvu alkoi 1800-luvun puolivälissä: Helsingin nopea kasvu alkoi vaikuttaa koko maakuntaan ja sen valtakunnallinen painoarvo kasvoi vastaavasti. Helsingin merkityksen kasvuun vaikuttivat Suomenlinnan perustaminen 1740-luvulla ja pääkaupungin siirtäminen 1810-luvulla.


title: Uudenmaan maakunta

text: Uusimaa jaettiin 1370-luvulla läntiseen Raaseporin linnalääniin ja itäiseen Porvoon linnalääniin. Kirkollinen pitäjäjako oli kehittynyt saman vuosisadan alussa. Kirkolliset ja hallinnolliset pitäjärajat erosivat jossain määrin toisistaan, etenkin Itä-Uudellamaalla.


title: Uudenmaan maakunta

text: Keskiaikaiset linnaläänit olivat ensisijaisesti sotilashallintoa varten. Siviilihallinnon järjestelmä oli sekava; sitä hoitivat muun muassa laamannit, voudit ja käräjät. Tilannetta selkeytettiin vuoden 1634 hallitusmuodossa, jolloin nykyisen Suomen alueelle perustettiin läänilaitos. Uudestamaasta ja Hämeestä muodostettiin maaherrakunta. Sen ensimmäiseksi maaherraksi nimitettiin Arvid Göransson Horn af Kanckas. Uudenmaan lääni erotettiin omaksi hallintoalueekseen vuonna 1831. Vuonna 1997 siitä tuli osa Etelä-Suomen lääniä, joka lakkautettiin läänilaitoksen mukana 2009. Niin ikään vuonna 1997 perustettiin Uudenmaan maakunta sekä Itä-Uudenmaan maakunta, jotka liitettiin jälleen toisiinsa vuonna 2011.


title: Uudenmaan maakunta

text: Uusimaa sai oman vaakunakuvionsa 1600-luvun taitteessa. Kuviossa oleva vene on perinteinen rannikkoseutujen symboli; kaksi hopeavirtaa viitannevat Uudenmaan jokiin, joiden merkitys kulkuväylinä oli aikoinaan huomattava.


title: Uudenmaan maakunta

text: Rautakaudella Uusimaa oli pääasiassa hämäläisten, varsinaissuomalaisten ja virolaisten nautinta-aluetta vaikka pysyvää, maata viljelevää, asutustakin alueella oli. Ruotsalaisten tulo "Uuteen maahan", eli Uudenmaan kolonisaatio tapahtui pääasiassa 1200–1300-luvuilla.


title: Uudenmaan maakunta

text: Uudenmaan lääni oli 1800-luvulla kolmisen kertaa tiheämmin asuttu kuin Suomi keskimäärin. 1900-luvulla Uusimaa alkoi erottua muista lääneistä ja maakunnista yhä selvemmin väestömäärän ja väestötiheyden suhteen. Vuosisadan päättyessä Uusimaa oli kymmenisen kertaa tiheämmin asuttu kuin Suomi keskimäärin.


title: Uudenmaan maakunta

text: Vuonna 1840 silloisen Uudenmaan läänin väkiluku oli 150 000 asukasta eli 10,4 % Suomen suuriruhtinaskunnan väestöstä. Alueen väkiluku kasvoi suunnilleen samaa tahtia kuin koko valtakunnan aina vuosisadan vaihteeseen asti. 1900-luvun alussa Uudenmaan läänin väkiluku oli 281 000 eli yhdeksäsosa Suomen väestöstä. Suomen itsenäistyessä 1917 Uudenmaan väestöosuus oli kohonnut kahdeksasosaan.


title: Uudenmaan maakunta

text: 1930-luvun puoliväliin tultaessa Uudenmaan väkiluku oli puolisen miljoonaa eli seitsemäsosa Suomen väestöstä. Uusimaa oli kolmanneksi runsasväkisin Viipurin ja Vaasan läänien jälkeen. Tuolloinen Uudenmaan lääni oli nykyistä Uudenmaan maakuntaa laajempi, joten luvut eivät ole täysin vertailukelpoisia nykyiseen Uudenmaan maakuntaan. Vanhaan Uudenmaan lääniin kuului noin 70 000 asukkaan Pernajan kihlakunta, josta vain pieni osa kuuluu nykyiseen Uudenmaan maakuntaan.


title: Uudenmaan maakunta

text: Vuonna 1950 Uudenmaan väkimäärä oli 667 000 eli kuudesosa maan väestöstä. Väkiluku ylitti miljoonan rajan 1970-luvun alussa ja puolentoista miljoonan rajan 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen loppupuolella. Syyskuussa 2014 väkimäärä ylitti 1,6 miljoonan rajan. 1950-luvun jälkeiset väkiluvut on ilmoitettu 2010-luvun maakuntajaon mukaisesti, sitä vanhemmat lukemat kulloisenkin lääninjaon mukaan.


title: Uudenmaan maakunta

text: Uudenmaan noin 1,7 miljoonasta asukkaasta taajamissa asuu yli 95 %. Suurin taajama on Helsingin keskustaajama yli 1,2 miljoonalla asukkaallaan. Hyvinkään, Porvoon ja Lohjan suurehkot taajama-alueet sijaitsevat Helsingin keskustaajaman välittömässä läheisyydessä. Sekä taajama-aste että väestötiheys ovat maakunnan länsi- ja itäosissa huomattavasti matalammat kuin Helsingin seudulla ja Keski-Uudellamaalla.


title: Uudenmaan maakunta

text: Uudenmaan itäisimpien ja läntisimpien alueiden osuus väkiluvusta on laskenut vuodesta 1960. Myös Helsingin väestöosuus on pienentynyt: vuonna 1960 se oli noin 55 %, vuonna 1990 noin 40 %; sittemmin pääkaupungin väestöosuus on pysynyt melko vakaana. Espoon, Vantaan ja pääkaupunkiseudun kehyskuntien osuus on vastaavasti kasvanut: vuonna 1960 se oli noin 27 % ja vuonna 2013 noin puolet koko Uudenmaan väestöstä. 2010-luvulla kehyskuntien väestönkasvu on ollut hitaampaa kuin pääkaupunkiseudun. Espoon ja Vantaan väestönkasvu on ollut tasaisempaa kuin Helsingin, jonka väkiluku laski toisen maailmansodan jälkeisen voimakkaan kasvuvaiheen jälkeen 1970-luvulla, pysyi vajaassa puolessa miljoonassa 1980-luvun ja alkoi jälleen kasvaa 1990-luvulle tultaessa. 2010-luvulla Helsingin väestönkasvu on jopa ohittanut maakunnallisen keskiarvon.


title: Uudenmaan maakunta

text: Ikärakenteeltaan Uusimaa on nuorempaa kuin Suomi keskimäärin. Pääkaupunkiseutu on leimallisesti nuorten aikuisten aluetta, Keski-Uudellamaalla taasen lasten ja nuorten väestöosuus on korkea. Kuten länsimaissa yleensäkin, myös Uudellamaalla väestön keski-ikä kohoaa ja maahanmuuttajien osuus väestöstä kasvaa.


title: Uudenmaan maakunta

text: Vuodenvaihteessa 2018/2019 Uudenmaan maakunnan väkiluku oli 1 673 519 (Tilastokeskus). Vuonna 2018 väestömäärän muutos oli +17 895 henkeä (+1,1 %). Väkilukua kasvattivat aiempien vuosien tapaan sekä luonnollinen väestönkasvu että muuttovoitto. Uudenmaan väestönkasvu on jatkunut 2010-luvulla verraten voimakkaana; samaan aikaan koko valtakunnan väestönkasvu on hidastunut selvästi.


title: Uudenmaan maakunta

text: Taulukossa on mainittu väkiluku vuoden viimeisenä päivänä Tilastokeskuksen mukaan.


title: Uudenmaan maakunta

text: Vuosina 2000–2009 Uudenmaan maakunnan (ml. Itä-Uusimaa) muuttovoitto Suomen muista maakunnista oli 31 983 henkeä ja nettosiirtolaisuus +36 322 henkeä eli maahanmuuttajien määrä oli maastamuuttoa suurempi. Syntyvyys on Uudellamaalla selvästi korkeampi kuin kuolleisuus. 2000-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä Uudenmaan ja Itä-Uudenmaan maakunnissa syntyi 176 523 henkeä (30,5 % Suomen syntyneistä) ja kuoli 107 362 henkeä (22,0 % Suomen kuolleista).


title: Uudenmaan maakunta

text: Uudenmaan maakunnan kokonaishedelmällisyysluku nousi 2000-luvun ensikymmenluvulla 1,60:stä 1,70:een. Samana ajanjaksona Suomen keskimääräinen luku kohosi 1,73:sta 1,87:ään. Uudenmaan lukua laskee Helsingin alhainen kokonaishedelmällisyys. Muualla pääkaupunkiseudulla hedelmällisyys on samaa tasoa kuin Suomessa keskimäärin ja kehyskunnissa Suomen keskiarvoa korkeampi. Samankaltainen ilmiö on havaittavissa myös Tampereen ja Turun seuduilla. Uudenmaan muuta Suomea korkeampi syntyvyys johtuu hedelmällisessä iässä olevien naisten suuresta väestöosuudesta.


title: Uudenmaan maakunta

text: Seuraavassa kuvaajassa on esitetty maakunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1. tammikuuta 2017 tilanteen mukainen.


title: Uudenmaan maakunta

text:
Vuonna 2017 Uudellamaalla sijaitsi 87 taajamaa. Seuraavassa on lueteltu maakunnan 10 suurinta taajamaa.
Maakuntakeskusta vastaava keskustaajama on lihavoitu.
* Sijaitsee Kanta-Hämeen maakunnassa.


title: Uudenmaan maakunta

text: Uudenmaan puhutuin kieli on suomi. Vuonna 1900 suomenkielisiä oli silloisessa Uudenmaan läänissä noin 161 000 eli 54 % koko väestöstä. Muuttoliike kasvatti heidän määräänsä ja suhteellista osuuttaan voimakkaasti: vuonna 1950 suomenkielisiä oli noin 494 000 eli 74 % koko väestöstä.


title: Uudenmaan maakunta

text: Suomenkielisten väestöosuus nousi edelleen seuraavina vuosikymmeninä, vuonna 1980 heitä oli noin 978 000 eli 87 % Uudenmaan läänin väestöstä. 2000-luvulla suomenkielisten määrä on edelleen kasvanut, mutta heidän väestöosuutensa on laskenut maahanmuuton seurauksena. Vuonna 2017 suomea puhui äidinkielenään yli 1,3 miljoonaa henkeä eli noin neljä viidesosaa väestöstä.


title: Uudenmaan maakunta

text: Uudenmaan maakunta – sekä historiallinen että nykyinen – kuuluu suomen kielen osalta kokonaisuudessaan länsimurteiden vyöhykkeeseen. Maakunnan länsiosa on lounaisten välimurteiden alueeseen kuuluvaa Länsi-Uudenmaan murrealuetta. Alue käsittää muun muassa Espoon, Kirkkonummen, Lohjan ja Vihdin. Keski- ja Itä-Uusimaa kuuluvat hämäläismurteiden alueeseen. Keski-Uusimaa on etelähämäläisten murteiden aluetta, kyseinen alue käsittää muun muassa Hyvinkään, Nurmijärven, Tuusulan ja Vantaan. Itä-Uusimaa Mäntsälästä Ruotsinpyhtäälle kuuluu kaakkoishämäläisten murteiden Porvoon ryhmään.


title: Uudenmaan maakunta

text: Helsingissä puhuttavaa Stadin slangia ei pidetä varsinaisena murteena, vaan se on ennen kaikkea sanaston määrittämää puhekieltä, joka noudattaa suomen yleiskielen lause- ja muoto-oppia. Stadin slangiin on lainattu huomattava määrä sanoja vieraista kielistä, ennen kaikkea ruotsista. Päinvastoin kuin useimmissa suomen murteissa, Stadin slangissa käytetään runsaasti pehmeitä konsonantteja.


title: Uudenmaan maakunta

text: Uudenmaan rannikko kuuluu suomenruotsalaisten murteiden alueeseen, joka ulottuu Ahvenanmaalta Kymijoelle. Sen leveys on verraten vähäinen, noin 20–30 kilometriä. Alueelle tuli muinaisruotsin murteita puhunutta väestöä 1200–1300-luvuilla ja aiemmin sitä kutsuttiin itäruotsalaisten murteiden vyöhykkeeksi. Uudellamaalla puhutun ruotsin murteet eivät eroa toisistaan yhtä paljon kuin Pohjanmaan murteet. Etenkin Länsi-Uudenmaan kansankieli on verraten yhtenäistä, Itä-Uudellamaalla eroja on jonkin verran enemmän. Suomen kieli on vaikuttanut uusmaalaisen ruotsin puhemelodiaan, joka poikkeaa huomattavasti riikinruotsalaisesta.


title: Uudenmaan maakunta

text: Ruotsinkielisten osuus väestöstä on laskenut voimakkaasti muuttoliikkeen myötä. Vuonna 1900 ruotsinkielisiä oli silloisessa Uudenmaan läänissä noin 134 000 eli 45 % väestöstä. Vuonna 1950 ruotsinkielisiä oli noin 167 000 eli 25 % väestöstä. Vuosisadan jälkipuoliskolla ruotsinkielisten määrä väheni selvästi: vuonna 1980 heitä oli noin 145 000 eli 13 % väestöstä. 2000-luvulla ruotsinkielisten määrä on vähentynyt edelleen hieman. Vuonna 2017 ruotsia puhui äidinkielenään Uudenmaan maakunnassa noin 132 000 henkilöä eli kahdeksisen prosenttia väestöstä. Ruotsinkielisten määrä korostuu etenkin vanhimmissa ikäryhmissä, tosin vähenevässä määrin.


title: Uudenmaan maakunta

text: Yli puolet Suomen muita kieliä kuin suomea tai ruotsia puhuvista asuu Uudellamaalla. Muita kieliä kuin suomea tai ruotsia puhuu äidinkielenään noin 210 000 henkilöä eli kahdeksasosa väestöstä (2017). Uudenmaan kolmanneksi puhutuin kieli on venäjä, vuonna 2017 sitä käytti äidinkielenään noin 37 000 henkilöä. Saamea puhui Uudellamaalla äidinkielenään 133 henkilöä vuonna 2017.


title: Uudenmaan maakunta

text: Uudenmaan kymmenen puhutuinta kieltä, sijaluku viittaa taulukon viimeisimpään vuoteen: