title: Evankeliumi Luukkaan mukaan

text: Evankeliumi Luukkaan mukaan eli Luukkaan evankeliumi () on järjestykseltään kolmas Uuden testamentin evankeliumeista. Perinteisesti sen kirjoittajana on pidetty evankelista Luukasta, joka kirjoitti myös Apostolien teot.


title: Evankeliumi Luukkaan mukaan

text: Luukkaan, Markuksen ja Matteuksen evankeliumeja kutsutaan yhdessä synoptisiksi evankeliumeiksi, koska niiden sisällöt muistuttavat toisiaan. Luukkaan evankeliumin lähteinä ovat toimineet Markuksen evankeliumi, Q-lähde sekä kirjoittajan oma erityisaineisto.


title: Evankeliumi Luukkaan mukaan

text: Luukas laati kaksiosaisen teoksen, joista Luukkaan evankeliumi kertoo Jeesusta ja vastaavasti Apostolien teot kertoo evankeliumin jälkeisestä ilosanoman levittämisestä. Luukas oli tuottelias kirjoittaja, ja yli neljännes Uuden testamentin teksteistä on hänen.


title: Evankeliumi Luukkaan mukaan

text: Luukkaan väitetään kirjoittaneen sekä Luukkaan evankeliumin että Apostolien teot. Kirjoittajan nimeä ei kuitenkaan mainita missään vaiheessa, vaan kirjat liitettiin Luukkaan nimeen toisella vuosisadalla. Yleensä kyseessä katsotaan olevan Luukas, joka mainitaan Paavalin kirjeissä.


title: Evankeliumi Luukkaan mukaan

text: Paavalin kirjeissä mainittu Luukas oli ammatiltaan lääkäri. Sen sijaan Evankeliumin ja Apostolien tekojen kirjoittaja Luukkaasta tiedetään varmasti vain, että hän oli yleissivistynyt historioitsija ja kirjailija.


title: Evankeliumi Luukkaan mukaan

text: Yleisimmän käsityksen mukaan Markuksen evankeliumi on vanhin, ja Matteus ja Luukas ovat käyttäneet sitä lähteenään. Tämän lisäksi Matteuksella ja Luukkaalla on tekstiä, jota ei löydy Markuksen evankeliumista. Tästä on päätelty, että heidän käytettävinään oli Markuksen evankeliumin lisäksi toinen yhteinen kirjallinen lähde, jota tutkijat kutsuvat Q-lähteeksi.


title: Evankeliumi Luukkaan mukaan

text: Vanhan käsityksen mukaan Luukas kirjoitti suoraan Paavalin ohjeistuksessa tai jopa sanelusta. Näin evankeliumin katsotaan olevan kirjoitettu ennen Apostolien tekoja, jonka kirjoitusajankohdaksi on määritelty vuodet 63–64] Luukkaan evankeliumin ajoitusta Apostolien tekoja edeltävään aikaan tukee myös se, että Apostolien tekojen kirjoittaja mainitsee kirjan alussa sen olevan jatkoa aikaisemmalle kirjeelleen, siis Luukkaan evankeliumille. Konservatiivit ajattelevat siis, että evankeliumi olisi kirjoitettu vuosien 60–63 välillä. Tällöin Luukas olisi ollut Kesareassa, jossa Paavali oli vankeudessa. Joidenkin näkemysten mukaan se olisi kirjoitettu jo joskus vuosien 40–60 välillä.


title: Evankeliumi Luukkaan mukaan

text: Tekstistä itsestään voi kuitenkin päätellä, että se on kirjoitettu käyttäen useita erilaisia lähteitä, sen sijaan että se olisi kirjoitettu sanelusta. Kriittisemmät tutkijat eivät myöskään pidä varmana sitä, että kirjoittaja olisi Luukas.


title: Evankeliumi Luukkaan mukaan

text: Yleisemmin tutkijat uskovat, että koska Markuksen evankeliumi, jonka uskotaan olleen yksi "Luukkaan" lähteistä, olisi kirjoitettu vuonna 70 tapahtuneen Jerusalemin tuhon jälkeen, myös Luukkaan evankeliumin täytyisi olla huomattavasti nuorempi kuin vuodelta 70. Samoin koska evankeliumissa Jeesuksen paluun odotus ei ole niin korostettu ja sanoma on kuvattu yleismaailmallisemmaksi kuin muissa evankeliumeissa, se viittaisi siihen, että se olisi kirjoitettu paljon myöhemmin kuin perinteisen näkemyksen mukaisina vuosina 60–70. Tähän perustuen evankeliumille on esitetty erilaisia ajoituksia vuosien 80 ja 150 väliltä, jolloin myös Apostolien teot ajoitettaisiin samoille vuosille.


title: Evankeliumi Luukkaan mukaan

text: Jotkut tutkijat ovat esittäneet, että Luukas olisi käyttänyt evankeliumia kirjoittaessaan tukenaan Josephuksen laajasti levinnyttä teosta "Juutalaisuuden muinaisajat", joka on kirjoitettu noin vuonna 95 . Heidän mukaansa Luukas käyttää ihmisistä ja paikoista samoja kirjoitusasuja ja tekee samat virheet historiallisissa yksityiskohdissa kuin Josephus. Lisäksi hän on selvästi soveltanut joitakin Josephuksen kuvaamia tapahtumia omassa kerronnassaan. Tämä ajoittaisi evankeliumin lähemmäs vuotta 100. (Katso aiheesta myös: Apostolien teot.)


title: Evankeliumi Luukkaan mukaan

text: Väittely siitä, kirjoitettiinko evankeliumi ennen vai jälkeen ensimmäisen vuosisadan vaihteen, jatkuu edelleen. Ne jotka väittävät sitä myöhäisemmäksi esittävät, että se on kirjoitettu vastineeksi alkaneelle kirkon hajaannukselle ja nouseville harhaopeille. Ne jotka väittävät sitä aikaisemmaksi esittävät, että kirjoittaja ei ole tietoinen kirkon virkojen hierarkioista (piispojen ja pappien viroista), jotka kehittyivät heti toiselle vuosisadalle siirryttäessä. Perinteisen näkökulman kannattajat haluavat myös säilyttää evankeliumin yhteyden Luukkaaseen, joka oli Paavalin seuraaja.


title: Evankeliumi Luukkaan mukaan

text: Vähemmistössä olevien konservatiivisten tutkijoiden mielestä on olemassa hyviä todisteita sille, että Apostolien teot on kirjoitettu ennen Jerusalemin hävitystä vuonna 70, ja että Luukkaan evankeliumi on Apostolien tekojen "ykkösosa" eli tätä vanhempi. Tällöin, jos Luukas on käyttänyt Markusta lähteenään, Markuksen evankeliumin ajoitus siirtyy 50-luvun lopulle. Tämä taas sopii yhteen sen kanssa, että arvostetun papyrologin Carsten Peter Thieden esiin tuoma "Markus-papyrus" on radiohiilimenetelmän mukaan peräisin 60-luvulta.


title: Evankeliumi Luukkaan mukaan

text: Luukas tavoittelee historiankirjoittamisen tyyliä. Hän on tuntenut ainakin Markuksen evankeliumin ja Q-lähteen. Yleisen käsityksen mukaan Luukas lainaa Q-lähdettä tarkemmin kuin Matteus. Näiden lisäksi Luukas on käyttänyt omia lähteitään lähes puolet kirjasta, joista osa on perimätietoa ja osa on kirjoittajan omasta kynästä.


title: Evankeliumi Luukkaan mukaan

text: Farrarin laskelmien mukaan evankeliumin 1151 jakeesta 389 on yhteisiä Matteuksen ja Markuksen kanssa, 176 on yhteisiä vain Matteuksella ja Luukkaalla sekä 41 vain Markuksella ja Luukkaalla. Jäljelle jää 544 omaperäistä jaetta. Näihin sisältyy muun muassa 17 Jeesuksen vertausta, joita ei esiinny muissa evankeliumeissa, esimerkiksi kertomukset laupiaasta samarialaisesta ja tuhlaajapojasta. Luukas myös esittää seitsemän Jeesuksen tekemää ihmettä, joita muissa evankeliumeissa ei ole. Evankeliumi sisältää 28 viittausta Vanhaan testamenttiin.


title: Evankeliumi Luukkaan mukaan

text: Luukkaan tyyli on hiotumpaa kuin Matteuksella ja Markuksella. Hänen kreikan kielensä on parempaa, ja sisältää vähemmän hepreasta lainattuja sanoja ja sanontatapoja. Luukas käyttää joitakin latinan kielen sanoja, kuten 'denaari' (rahayksikkö); 'legioona'; 'modius' (mittayksikkö); 'assarium' (rahayksikkö) ja 'sudario' (liina). Syyrian tai hepreankielisistä sanoista esiintyy ainoastaan 'sikera', heprean 'shakar', viinintapainen juoma, jota ei kuitenkaan ollut valmistettu rypäleistä vaan todennäköisesti palmusta.


title: Evankeliumi Luukkaan mukaan

text: Codex Bezae sisältää 400- tai 500-luvulta olevan varhaisimman kokonaisen Luukkaan evankeliumin käsikirjoituksen. Se sisältää sekä kreikan- että latinankielisen tekstin peräkkäisillä sivuilla. Nykyisin tutkijat eivät pidä Codex Bezaeta merkittävänä alkuperäistekstin lähteenä. Kreikankielinen teksti vaikuttaa kuuluvan käsikirjoitusten päähaarasta syntyneeseen sivuhaaraan, jonka teksti poikkeaa totutusta lukutavasta monissa kohdissa. Vaikka teksti sisältääkin monia korjauksiksi tarkoitettuja kohtia, joiden tarkoituksena on ollut palauttaa teksti muistuttamaan enemmän yleisiä lukutapoja, se on hyvä esimerkki siitä, kuinka erilaisia käsikirjoituksia oli liikkeellä vielä 400- ja 500-luvuilla.


title: Evankeliumi Luukkaan mukaan

text: Luukkaan evankeliumin jakeet 22:19b–20 eivät esiinny kaikkein varhaisimmissa käsikirjoituksissa, ja tämä on merkitty näkyviin useisiin uudempiin käännöksiin.


title: Evankeliumi Luukkaan mukaan

text: Luukkaan evankeliumin tunnetuin osa on sen toisen luvun alku (Luuk. 2:1-20) eli ns. jouluevankeliumi, jossa kerrotaan Jeesuksen syntymästä. Jouluevankeliumin historiallisuutta vastaan on argumentoitu esimerkiksi huomauttamalla, ettei siinä mainittua, keisari Augustuksenn käskystä toimeenpantua verollepanoa ole pystytty yhdistämään mihinkään tunnettuun historialliseen tapahtumaan. Maininnan tarkoituksena olisi näin ollut selittää nasaretilaisen Jeesuksen syntyneen ennustusten mukaisesti Betlehemissä. Lisäksi jää epäselväksi, miksi viimeisillään raskaana ollut Maria olisi lähtenyt matkalle, johon häntä ei olisi tarvittu.


title: Evankeliumi Luukkaan mukaan

text: Evankeliumi sisältää myös useita kohtia, joista on tullut varsinkin katolisen ja ortodoksisen kirkon käyttämiä rukouksia tai hymnejä:


title: Evankeliumi Luukkaan mukaan

text: Muihin kanonisiin evankeliumeihin verrattuna Luukas kiinnittää huomattavasti enemmän huomiota naisiin. Evankeliumissa esiintyy enemmän naishahmoja sekä yksi naisprofeetta, Hanna. Se myös kertoo huomattavassa määrin Elisabetin, Johannes Kastajan äidin, sekä Marian elämistä sekä kuvaa raskausajan tapahtumia Tämä on saanut jotkut tutkijat jopa ehdottamaan, että evankeliumin kirjoittaja olisi ollut nainen. Toinen vaihtoehto on, että Luukas on käyttänyt myös naisia lähteinään.


title: Evankeliumi Johanneksen mukaan

text: Evankeliumi Johanneksen mukaan eli Johanneksen evankeliumi () on neljäs ja nuorin Uuden testamentin evankeliumeista. Se poikkeaa tyyliltään ja sisällöltään huomattavasti kolmesta muusta evankeliumista eli niin sanotuista synoptisista evankeliumeista, ja on todennäköisesti kirjoitettu niistä itsenäisesti, ja myös viimeisenä. Perinteisesti evankeliumin kirjoittajana on pidetty evankelista Johannesta.


title: Evankeliumi Johanneksen mukaan

text: Johanneksen evankeliumia pidetään evankeliumeista hengellisimpänä. Johanneksen tunnus, kotka, puhuu sekin taivaallisista näkökulmista.


title: Evankeliumi Johanneksen mukaan

text:
Evankeliumin ajoitus on tärkeä, koska se on kirjoitettu evankeliumeista viimeisenä, ja sen kirjoitusajankohta määrittää siksi myös kaikkien Uuteen testamenttiin hyväksyttyjen evankeliumien kirjoittamisen päättymisajankohdan. Lähes kaikki tutkijat määrittävät evankeliumin kirjoitusajankohdaksi ensimmäisen lopun tai toisen vuosisadan alun.
Evankeliumi itsessään kertoo vain, että sen on kirjoittanut Jeesuksen seuraaja, johon viitataan aina sanoilla "se opetuslapsi, joka oli Jeesukselle rakkain". Perinteisesti kristityt ovat yhdistäneet kirjoittajan apostoli Johannekseen. Eräs peruste väittämälle on ollut, että Lyonin piispa Irenaeus väitti toisen vuosisadan lopulla kuulleensa nuorena, mahdollisesti Polykarpokselta, että kirjoittaja oli apostoli Johannes. Johanneksen on kristillisessä perinteessä sanottu olleen opetuslapsista nuorin, eläneen pisimpään, ja olleen ainoa opetuslapsista joka ei kärsinyt marttyyrikuolemaa. Näin hän olisi voinut olla elossa myös ensimmäisen vuosisadan loppupuolella. Hänen väitetään eläneen tuolloin Efesoksessa.


title: Evankeliumi Johanneksen mukaan

text: 1800-luvulta lähtien osa tutkijoista on kyseenalaistanut käsityksen apostoli Johanneksesta tekstin kirjoittajana, ja tekstintutkimuksella on pyritty todistamaan, että evankeliumi olisi kirjoitettu useita vuosikymmeniä siinä kerrottuja tapahtumia myöhemmin. Tekstistä käy selvästi ilmi, että se on kirjoitettu Jerusalemin temppelin tuhoamisen vuonna 70 jälkeen, ja myös juutalaiskristittyjen ja paavalilaisten kristittyjen oppiriitojen alkamisen jälkeen. F. C. Bauer on esittänyt jopa niin myöhäistä kirjoitusajankohtaa kuin 160. Nykyään useimmat tutkijat ovat sitä mieltä, että evankeliumi on kirjoitettu kahdessa tai kolmessa osassa, alkaen vuosina 50–70 ja päättyen viimeiseen, tänään tuntemaamme versioon joskus vuosien 95–100 välillä. Ajoituksen päättyminen näihin vuosiin johtuu siitä, että evankeliumin luku 21, evankeliumin eräänlainen "liite", puhuu "rakastetun opetuslapsen" kuolemasta. Jos tämä "Johannes" oli ollut Jeesuksen opetuslapsi tai jonkun opetuslapsen seuraaja, hän olisi todennäköisesti kuollut joskus vuosien 90–100 välillä. Konservatiiviset tutkijat hylkäävät tällaiset väitteet.


title: Evankeliumi Johanneksen mukaan

text: Johanneksen evankeliumissa ei ole selviä merkkejä siitä, että kirjoittaja olisi tuntenut Markuksen evankeliumia, jonka eri versioita Matteuksen ja Luukkaan evankeliumit käyttivät hyväkseen. Myöskään niin sanottu "Q-lähde" ei ole kuulunut hänen aineistonsa piiriin. Vastaavasti näissä evankeliumeissa ei ole merkkejä siitä, että kirjoittajat olisivat tunteneet Johanneksen evankeliumia. Yhteistä näille kaikille evankeliumeille on Jeesuksen kuolemaa kuvaavien tapahtumien yleinen kulku. Kirjoitus lieneekin syntynyt joko samaan aikaan muiden evankeliumien kanssa, mikä painottaisi kaikkien evankeliumien kirjoittamisen suhteellista yhtäaikaisuutta, tai muista seurakunnista tietoisen aatteellisesti tai maantieteellisesti eristäytyneessä tai erotetussa yhteisössä.


title: Evankeliumi Johanneksen mukaan

text: Kriittisten tutkijoiden mukaan Johanneksen evankeliumi on muiden evankeliumin tavoin perustunut mitä todennäköisimmin aiempiin teksteihin, jotka ovat sittemmin hävinneet. Johanneksen yhteisöä tutkinut Raymond E. Brown sanoo tunnistavansa tekstistä kolme eri kerrostumaa: ensimmäinen versio perustuisi kirjoittajan henkilökohtaiseen kokemukseen Jeesuksesta, toinen versio olisi "evankelistan" kirjallinen luomus, joka on hyödyntänyt myös muita lähteitä, ja kolmas versio olisi nykyisin tunnettu edelleen muokattu versio.


title: Evankeliumi Johanneksen mukaan

text: Egyptistä 1920-luvulla löytynyt papyruksenpala, niin kutsuttu Rylandin papyrus (P52), sisältää kaksi kreikankielistä katkelmaa Johanneksen evankeliumista, toisella puolella jakeet 18:31-33 ja toisella puolella jakeet 18:37-38. C. H. Roberts on ajoittanut papyruksen toisen vuosisadan ensimmäiselle puoliskolle. Ajoitusta on kuitenkin epäilty kahdella perusteella. Ensinnäkään mitään toista kreikankielistä tekstikatkelmaa ei ole ajoitettu niin kapealle aikavälille pelkästään käsin kirjoitetun tekstin perusteella, ottamatta huomioon tekstuaalista todistusaineistoa. Toisekseen katkelma ei ole papyruskääröstä vaan koodeksista eli kirjasta, joka myöhemmin syrjäytti muotona papyruskääröt. Jos katkelma on peräisin toisen vuosisadan ensimmäiseltä puoliskolta, se olisi samalla myös huomattavan varhainen esimerkki koodeksista. Koska katkelma on kooltaan pieni — noin yhdeksän kertaa viisi senttimetriä — ei ole selvää, onko se peräisin meidän tuntemamme evankeliumin kokonaisesta versiosta.


title: Evankeliumi Johanneksen mukaan

text: Tutkijat kuitenkin myöntävät yleisesti, että katkelma on varhaisin tunnettu Uuden testamentin tekstilöytö millään kielellä. Sen lähin kilpailija iässä on Egertonin evankeliumi, toisen vuosisadan puolesta välistä peräisin oleva katkelma tuntemattomasta evankeliumista, joka ei ole yksikään neljästä kanonisesta evankeliumista, mutta muistuttaa kuitenkin enemmän Johanneksen evankeliumia kuin synoptisia evankeliumeja. Näin Egertonin evankeliumi saattaa edustaa tekstiltään saman perinteen varhaisempaa, vähemmän kehittynyttä muotoa, vaikka itse katkelma onkin myöhäisempi.


title: Evankeliumi Johanneksen mukaan

text: On myös esitetty muita teorioita kirjoittajasta. Eräs näistä on Ramon K. Jusinon väite, että evankeliumi olisi perustunut Magdalan Marian välittämään perimätietoon. Nimettomän kirjoittajan ja Marian yhdistäminen perustuu siihen, että evankeliumin kirjoittajan mainitaan useaan kertaan olevan "opetuslapsi, jota Jeesus rakasti", kun taas myöhemmin löydetyt gnostilaiset evankeliumit toiselta vuosisadalta, kuten "Filippuksen evankeliumi", esittävät Marian Jeesuksen eniten rakastamana opetuslapsena. Ne evankeliumin kohdat, joissa "rakastettu opetuslapsi" mainitaan mieheksi, ovat ristiriidassa kolmen muun evankeliumin kanssa, joissa vastaavissa tilanteissa esiintyy nimenomaan Magdalan Maria. Lisäksi näissä kohdissa evankeliumin oma johdonmukaisuus on puutteellinen. Mahdollisesti evankeliumin kuvaama naispuolinen opetuslapsi muutettiin myöhemmässä vaiheessa mieheksi, millä saavutettiin evankeliumille miesvaltaiseksi muuttuneen myöhäisroomalaisen kirkon virallinen hyväksyntä. Tämä olisi myös pätevä syy sille, miksi "rakastetun opetuslapsen" henkilöllisyys salattiin evankeliumissa niin tarkkaan, mille muutoin on vaikea keksiä mitään järkevää perustetta.


title: Evankeliumi Johanneksen mukaan

text: Väitteen kannattajat ovat ehdottaneet, että kirjoittaja olisi mahdollisesti kätkenyt evankeliumiin avaimen "rakastetun opetuslapsen" henkilöllisyydestä. Evankeliumin viimeisessä luvussa, joka vaikuttaa jälkikäteen lisätyltä, mahdollisesti samaan aikaan "rakastettua opetuslasta" koskeneiden muutosten kanssa, kuvataan ensin Pietarin irrallinen kalamatka ja sitten keskustelu "rakastetun opetuslapsen" kohtalosta. Pietarin saamien kalojen lukumäärä "153" on "Magdalan" alkuperäisen kreikankielisen kirjoitusasun ἡ Μαγδαληνή ("(h)ē Magdalēnē") kirjaimien gematrinen summa (8 + 40 + 1 + 3 + 4 + 1 + 30 + 8 + 50 + 8 = 153).


title: Evankeliumi Johanneksen mukaan

text: Evankeliumi alkaa tunnetulla ""logos"-hymnillä" (Joh. 1:1-5 ), jonka ensimmäiset sanat ovat:


title: Evankeliumi Johanneksen mukaan

text: Tämä eräänlainen esipuhe linkittää evankeliumin selvästi kahteen Vanhan testamentin kohtaan: toisaalta luomiskertomukseen, jossa Jumala luo valkeuden sanallaan (Moos. 1:1 ), ja toisaalta Sananlaskujen kirjaan, jossa mainitaan kuinka Viisaus ensimmäisenä Jumalan teoista on ollut seuraamassa hänen luomistyötään (Sananl. 8). Evankeliumi opettaa, että tämä sana, valkeus ja viisaus on Jeesus.


title: Evankeliumi Johanneksen mukaan

text:
Tämän esipuheen jälkeen kerronta alkaa jakeesta 6, ja koostuu kahdesta osasta. Ensimmäinen osa (Joh. 1:6-12:50) sisältää Jeesuksen julkisen toiminnan ajan alkaen Johannes Kastajan antamasta kasteesta. Toinen osa (Joh 13:1-21:25) esittää Jeesuksen yksityiselämässä lähimpien opetuslastensa keskuudessa (luvut 13-17), ja hänen kärsimyksensä ja ristiinnaulitsemisensa sekä ilmestymisensä kuoleman jälkeen (luvut 18-20).
Luvun 20 viimeiset kaksi jaetta vaikuttavat olleen alkuperäinen lopetus evankeliumille. Se sekä luku 21, "liite", kertovat enemmän Jeesuksen ylösnousemusta seuranneista kohtaamisista opetuslasten kanssa kuin muut evankeliumit, sekä "rakastetusta opetuslapsesta" ja siitä että juuri hän on kirjoittanut evankeliumin. Luvun 21 viimeisessä jakeessa alkuperäinen lopetus toistetaan.


title: Evankeliumi Johanneksen mukaan

text: Johanneksen evankeliumin jae 3:16 eli niin sanottu "pienoisevankeliumi" on Uuden testamentin tunnetuin lause:


title: Evankeliumi Johanneksen mukaan

text: Evankeliumin levittämiseen erikoistuneen Gideons International -säätiön mukaan tämä lause on käännetty yli 1 100 kielelle.


title: Evankeliumi Johanneksen mukaan

text: Evankeliumin lopussa, jakeessa Joh. 20:31, kirjoittaja kertoo syyn evankeliumin kirjoittamiseen: ”Tämä on kirjoitettu siksi, että te uskoisitte Jeesuksen olevan Kristus, Jumalan Poika, ja että teillä, kun uskotte, olisi elämä hänen nimensä tähden”.


title: Evankeliumi Johanneksen mukaan

text:
Johanneksen evankeliumi eroaa selvästi synoptisista evankeliumeista, jotka jakavat paljon yhteistä materiaalia ja kuvaavat enemmän Jeesuksen elämää ja opetuksia. Johanneksen evankeliumissa ei esimerkiksi kerrota yhtään Jumalan valtakuntaa koskevaa vertausta, jotka synoptisissa evankeliumeissa muodostavat Jeesuksen opetuksen keskeisen sisällön. Ruokkimisihmettä ("viisi leipää ja kaksi kalaa") lukuun ottamatta Johannes ei myöskään kerro yhtään samaa ihmetekoa kuin synoptiset evankeliumit. Sen sijaan Johannes esittää omia suuria tunnustekoja, joista synoptiset evankeliumit eivät kerro, muun muassa veden muuttaminen viiniksi, syntymästään sokean parantaminen ja Lasaruksen herättäminen kuolleista. Lisäksi Johanneksen evankeliumi on ainoa evankeliumi, joka kertoo roomalaisten sotilaiden pidättäneen Jeesuksen. Johanneksen evankeliumissa myös selitetään motiivi Jeesuksen teloittamiselle: ”Ettekö te käsitä, että jos yksi mies kuolee kansan puolesta, se on teille parempi kuin että koko kansa joutuu tuhoon?”
Myös opillisissa painotuksissa Johanneksen evankeliumi poikkeaa muista. Johanneksen evankeliumissa annetaan erityisen paljon painoa Isän ja Pojan suhteelle. Evankeliumin kirjoittaja painottaa Isän ja Pojan ykseyttä, kun taas synoptiset evankeliumit keskittyvät lähinnä Jeesukseen Jumalan poikana. Juuri Johanneksen kirjoituksilla on ollut huomattava merkitys kristinuskon myöhemmissä kirkolliskokouksissa vahvistettuihin tulkintoihin muun muassa Pyhästä Kolminaisuudesta. Johannes esittää paljon selvemmin väitteitä siitä, että Jeesus on Jumalan ainoa poika, sen sijaan että hän olisi vain Ihmisen Poika. Evankeliumi keskittyy myös Lunastajan ja uskovaisten väliseen suhteeseen, esittää Pyhän Hengen Lohduttajana (kreik. "paraklete"), sekä asettaa rakkauden etualalle kristillisenä luonteenpiirteenä. Johanneksen evankeliumi painottaa uskon merkitystä ihmisen pelastuksessa, siinä mistä synoptisista evankeliumeista on löydetty enemmän teoille painoarvoa antavaa julistusta.


title: Evankeliumi Johanneksen mukaan

text: Rudolf Bultmann esitti teoksessaan "Das Evangelium des Johannes" (1941), että Johanneksen evankeliumin kirjoittaja hyödynsi aiempaa suullista tai käsin kirjoitettua Jeesuksen ihmeistä kertovaa perimätietoa, joka oli itsenäinen synoptisista evankeliumeista. Tätä kutsutaan nimellä "Merkkien evankeliumi". Sen on arveltu olleen kierrossa jo ennen vuotta 70. Todisteet sen olemassaolosta ovat kuitenkin kadonneet. Sellaisetkin tutkijat, jotka eivät katso, että tällaisen tekstin koostumusta voitaisiin enää selvittää, ovat kiinnittäneet huomiota Johanneksen kuvaamien ihmeiden luonteeseen. Tekstikriitikot ovat huomattaneet, että kaikki ihmeet tai "merkit" ("semeia", ainoastaan Johanneksen käyttämä nimitys), jotka ainoastaan Johannes mainitsee, ovat tapahtuneet ennen Johannesta (Joh. 12:37), että ne ovat luonteeltaan hyvin dramaattisia, ja että ne suoritettiin "uskon esillekutsumiseksi". Ne eroavat muista Johanneksen kuvaamista ihmeistä sekä synoptisten evankeliumien kuvaamista ihmeistä siinä, että nämä tapahtuivat "uskon seurauksena". Johtopäätöksen mukaan Johannes toisti aiempaa hellenististä perinnettä Jeesuksesta ihmeidentekijänä. Monet tutkijat kumosivat nämä johtopäätökset täysin.


title: Taikaministeriö

text:
Taikaministeriö () on Harry Potter -maailman velhomaailman fiktiivinen poliittinen elin, joka päättää velhomaailman asioista. Taikaministeriö sijaitsee Lontoossa maan alla, ja siellä työskentelee muun muassa taikaministeri Kingsley Kahlesalpa (engl. Kingsley Shacklebolt). Ensimmäinen Harry Potterissa esiintynyt taikamisteri on Cornelius Toffee (engl. Cornelius Fudge) oli Britannian taikaministerinä vuosina 1990- 1996. Seuraavaksi taikaministeriksi valitaan Rufus Rymistyir (engl. Rufus Scrimgeour). Rymistyir kuitenkin kuolee ja seuraavaksi viralliseksi taikaministeriksi valitaan Kingsley Kahlesalpa. Kahlesalvan jäätyä eläkkeelle seuraavaksi taikaministeriksi valittiin Hermione Granger.
Ministeriö osoittautuu usein korruptoituneeksi, jopa diktaattorimaiseksi hallitukseksi, joka pyrkii pikemminkin peittelemään ja kiistämään yhteisönsä epäkohtia kuin korjaamaan niitä. Kirjassa "Harry Potter ja kuoleman varjelukset" ministeriö joutuu Voldemortin käsiin Rufus Rymistyirin murhan jälkeen. Pius Sakian alaisena ministeriö alkaa vangita jästisyntyisiä velhoja ja lukita heitä Azkabaniin. Virallisena syynä näihin toimenpiteisiin on salaperäisyyksien osaston tekemä tutkinta, jonka tuloksien mukaan taikavoimat voivat siirtyä sukupolvelta sukupolvelle vain, jos velhot lisääntyvät, ja jästisyntyisten on täytynyt "varastaa" taikuutta ja "ryöstetyistä" velhoista on tullut surkkeja. Tämä ei kuitenkaan pidä paikkaansa.


title: Taikaministeriö

text:
Taikaministerinä "Harry Potter ja viisasten kivi" -kirjasta lähtien toiminut Cornelius Toffee joutuu eromaan teosten "Harry Potter ja Feeniksin kilta" ja "Harry Potter ja puoliverinen prinssi" välisenä aikana, koska on vähätellyt lordi Voldemortin takaisinpaluun mahdollisuutta. "Harry Potter ja puoliverinen prinssi" -kirjasta eteenpäin taikaministerinä toimii Rufus Rymistyir. Rymistyir kuitenkin murhataan teoksessa "Harry Potter ja kuoleman varjelukset", jolloin hänen tilalleen nousee Pius Sakia, joka on komennuskirouksen alaisena. Rowling on kertonut, että viimeisen kirjan tapahtumien jälkeen taikaministeriksi valitaan Kingsley Kahlesalpa.
Kirjassa "Harry Potter ja Feeniksin kilta" Harry Lähtee Albuksen kaartin kanssa Taikaministeriön salaperäisyyksien osastolle nähtyään näyn Voldemortin kiduttamassa Siriusta ja pyytämässä tältä ennustusta. Myöhemmin samassa kirjassa selviää, että näky oli ansa ja että Voldemort halusi Harryn salaperäisyyksien osastolle vain koska Harry on ainoa, joka voi hakea ennustuksen. Kirjassa "Harry Potter ja kuoleman varjelukset" Harry, Ron ja Hermione soluttautuvat ministeriöön, joka on Voldemortin vallassa.Ludovic ”Ludo” Bagman on taikaurheiluosaston huoleton päällikkö ja entinen Impoon Ampiaisten huispaaja. Hän pelasi lyöjänä. Jossain vaiheessa ennen peliuran loppua ilmeisesti harhautunut ryhmy oli murskannut hänen nenänsä, mutta hän vähät välittää moisesta kauneusvirheestä.


title: Taikaministeriö

text: Ludoa on syytetty aikanaan taikaministeriön tietojen luovuttamisesta pimeyden velhoille. Syytökset kumottiin Ludon kertoessa, ettei tiennyt tietoja antaneen Augustus Rookwoodin olleen vakooja ja Voldemortin alainen. Kaikki tuomioistuimen noita- ja velhojäsenet halusivat vain onnitella häntä loistavista pelisaavutuksista, eivätkä Ludon tuomitsemisesta.


title: Taikaministeriö

text: Ludo on Weasleyn isän Arthurin ystävä ja hankki heille paikat huippuaitioon huispauksen MM-kisoissa neljännessä kirjassa. Ludoa syytetään siitä, ettei hän lähtenyt ajoissa etsimään osastoltaan kadonnutta noitaa Bertha Jorkinsia. Tämän vuoksi Percy Weasley ei pidä hänestä.


title: Taikaministeriö

text: Huispauksen MM-kisoissa Ludo lyö Fredin ja George Weasleyn kanssa vetoa, että Irlanti voittaa, mutta Bulgarian etsijä Viktor Krum nappaa siepin. Ludo häviää kaikki vetonsa, jolloin maahiset vievät kaiken hänen kultansa. Tämän vuoksi Ludo maksaa pojille katoavalla metsinkäiskullalla ja pakoilee näitä koko loppuvuoden.


title: Taikaministeriö

text: Pelastaakseen rahatilanteensa Ludo lyö vetoa, että Harry voittaisi Kolmivelhoturnajaiset ja yritti auttaa Harrya voittoon tarjoamalla apua mistä Harry kieltäytyi, mutta maahiset, joilta Ludo lainasi suuret määrät kultaa, eivät hyväksy Harrya voittajaksi, koska Harry jakaa tahallaan voittonsa Cedric Diggoryn kanssa. Tästä seuraa väistämättä se, että Ludo joutuu pakenemaan maasta ja hän elää pelivelkaisena maanpaossa. Viidennessä kirjassa Harryn oikeudenkäynnin aikana Cornelius Toffee tekee lyhyen viittauksen Bagmaniin toteamalla, ettei edes Bagman olisi voinut lyödä vetoa asiasta Harryn kerrottua käyttäneensä loitsimaansa Suojelius-loitsua Ankeuttajia vastaan.


title: Taikaministeriö

text: Harry Potter ja kirottu lapsi näytelmässä Bagman selosti kun Albus ja Scorpius yrittivät sabotoida Cedric Diggoryn koetuksia. Jälkimmäisessä poikien luomassa aikajanassa Bagman oli voittanut vetonsa Harryn voittaessa turnajaiset, mutta mitä Bagmanille oli tapahtunut Voldemortin noustua valtaan oli tuntematonsa.


title: Taikaministeriö

text: Basil oli töissä ministeriössä taikalainvalvontaosastolla mahdollisesti porttiavaintoimistossa. Basil oli läsnä Huispauksen maailmanmestaruuskisoissa ja keskusteli Arthur Weasleyn kanssa. Hän oli pukeutunut ponchoon ja kilttiin näyttääkseen jästiltä, jotta hän ei herättäisi epäilyksiä.


title: Taikaministeriö

text: Bletchley oli töissä taikaministeriössä mahdollisesti vahinkotaikojen peruutusosastolla. Arthur Weasley mainitsi Bletchleyn Ronille, joka oli naamioitunut Kissimyyriksi hänen oltua kyvytön lopettamaan Yaxleyn työhuoneen sadetta ja sanoi Bletchleyn saaneen sateen loppumaan omasta työhuoneestaan Meneomanaus peruuto-loitsulla.


title: Taikaministeriö

text: Ennus Bode (tai Broderick) oli töissä Salaperäisyyksien osastolla ja hän oli Sanomaton. Bode oli mukana Huispauksen maailmanmestaruusottelussa katsojana ja hän oli myös läsnä Harry Potterin oikeudenkäynnissä. Myöhemmin Lucius Malfoy langetti Bodeen komennuskirouksen jotta hän yrittäisi varastaa Harrya koskevan ennustuksen mutta koska ennustukseen voi koskea ainoastaan se, jota ennustus koskee, Bode sekosi ja uskoi olevansa teepannu. Bode joutui hoidettavaksi Pyhän Mungon ja taikavammojen sairaalaan. Jouluaattona Macnair toi Boden huoneeseen ruukkukasviksi naamioidun Pirunnuoran, joka kuristi Boden hengiltä.


title: Taikaministeriö

text: Amelia Bones toimi ministeriössä Taikalainvalvontaosaston päällikkönä. Amelia oli Susan Bonesin täti. Amelia oli läsnä Harry Potterin oikeudenkäynnissä ylimpänä tuomarina ja hän ilmaisi ihailunsa Harrya kohtaan että alaikäinen pystyi loitsimaan Suojeliuksen. Amelia äänesti Harryn vapauttamisen puolesta ja näin tapahtui. Amelia murhattiin vuoden 1996 tienoilla kuolonsyöjien toimesta.


title: Taikaministeriö

text: Dirk Cresswell oli töissä Maahisyhteyksien viraston päällikkönä. Cresswell oli syntyperältään jästisyntyinen. Kun kuolonsyöjät valtasivat taikaministeriön Cresswell yritti salata jästisyntyisyytensä väärennetyn sukupuun avulla, mutta Albert Pyryjyvä antoi hänet ilmi ja Cresswell joutui pakenemaan perheensä kanssa. Myöhemmin Harmaaselän johtama ryhmä sai Cresswellin kiinni ja tehdessään vastarintaa Creswell sai surmansa.


title: Taikaministeriö

text: John Dawlish on taikaministeriön henkilökuntaa ja työskenteli aurorivirastossa. Kouluaikoina Dawlish sai viisi Upeaa arvosanaksi S.U.P.E.R.-kursseiltaan. Hän on taikaministeri Cornelius Toffeen, Kingsley Kahlesalvan ja Percy Weasleyn kanssa Tylypahkassa pidättämässä Albus Dumbledorea Toffeen käskystä, mutta huonoin tuloksin. Dumbledore tainnuttaa kaikki ja katoaa. Dawlish yritti myöhemmin pidättää Rubeus Hagridin ja yritti tainnuttaa hänet ja pyysi häntä olemaan järkevä, mutta Hagrid tainnutti Dawlishin.


title: Taikaministeriö

text: Kun Rufus Rymistyr valittiin taikaministeriksi hän määräsi Dawlishin pitämään silmällä Dumbledorea, mutta Dumbledore tainnutti Dawlishin estääkseen sen. Myöhemmin Dawlishiin langetettiin sekavuusloitsu, jotta hän kertoisi kuolonsyöjille väärää tietoa Harry Potterin siirtämisestä Likusteritieltä mutta Kalkaros kertoi heille oikean siirtämisajan. Taikaministeriön valtauksen jälkeen Dawlish päätyy avustamaan kuolonsyöjiä jästisyntyisten pidättämisessä ja kuljettamisessa Azkabaniin. Dirk Cresswell oli tainnuttanut Dawlishin heidän lentäessä kohti Azkabania ja oli vienyt tämän luudan paetessaan. Myöhemmin Dawlish oli joutunut Pyhän Mungon taikatautien ja -vammojen sairaalaan, kun hän oli saanut selkäänsä Augusta Longbottomilta, kun hän oli yrittänyt vangita tämän, jotta kuolonsyöjät pystyisivät saamaan Nevillen aisoihin. Dawlish vangitaan lopputaistelun jälkeen ja on todennäköistä että hän joutui Azkabaniin kuolonsyöjien avustamisesta.


title: Taikaministeriö

text: Amos Diggory työskenteli taikaministeriössä taikaolentojen sääntö- ja valvontaosastolla. Amos oli mukana huispauksen maailmanmestaruuskisoissa jossa Arthur esitteli hänet Harrylle. Amos kerskaili sillä että Cedric oli voittanut Harryn huispauksessa kun ankeuttajat aiheuttivat Harryn putoamisen luudanvarrelta ottelun aikana. Myöhemmin Amos oli läsnä kun kuolonsyöjät hyökkäsivät ottelualueelle ja Amos aluksi syytti Harrya pimeyden piirron loitsimisesta mutta joutui perumaan puheensa. Amos myöhemmin langetti Harryn sauvaan Varhennum Loitsus -loitsun mikä paljasti että pimeyden piirto oli loitsittu Harryn sauvasta. Syyt langetettiin myöhemmin Winky nimisen kotitontun harteille. Kun Amosin poika Cedric valittiin edustamaan Tylypahkaa Kolmivelhoturnajaisiin hän oli ylpeä pojalleen ja myöhemmin ennen kolmatta koetusta hän solvasi Harrya Mollyn kuullen, mikä melkein aiheutti yhteenoton kaksikon välillä. Kun Amos sai kuulla Cedricin kuolemasta hän järkyttyi suuresti ja myöhemmin vaimonsa kanssa kieltäytyi Harryn tarjoamasta turnauksen voittorahoista, jotka Harryn mukaan olisivat kuuluneet Cedricille.


title: Taikaministeriö

text: Vuonna 2020 Amos oli jäänyt leskeksi ja asui Pyhän Oswaldin velhovanhainkodissa. Amosin kuultua Harry Potterin löytäneen erikoisajankääntäjän Amos meni tapaamaan Harrya ja pyysi häntä peruuttamaan Cedricin kuoleman, mutta Harry kieltäytyi sanomalla ettei hän voi muuttaa aikaa jolloin Amos loukkaantui sanoen Harrya kylmäksi. Harryn pojan Albusin kuultua heidän keskustelunsa hän yhdessä Scorpiuksen kanssa menivät tapaamaan Amosia joka aluksi torjui heidän tarjouksensa pelastaa Cedric, mutta Amosin hoitaja ja veljentyttö Delphi ylipuhui Amosin toisiin ajatuksiin. Myöhemmin Albusin ja Scorpiuksen kadottua Harry ja Draco menivät tapaamaan Amosia, joka tunnusti heille olleensa pöllöillä yhteydessä poikiin, mutta hän sanoi heille ettei Delphi ole hänen veljentyttönsä. Myöhemmin paljastui että Delphi oli komennuttanut Amosin luulemaan että Delphi oli hänen veljentyttärensä.


title: Taikaministeriö

text: Rouva Edgecombe oli töissä ministeriössä Hormiverkoston säätelijänä. Hän oli Dolores Pimennon kannattaja ja hän määräsi tyttärensä Mariettan olevan tekemättä mitään mikä olisi vahingollista Pimennolle. Juuri tästä syystä Marietta kavalsi Albuksen kaartin Pimennolle. Kun Pimennosta tuli Tylypahkan rehtori hän määräsi rouva Edgecomben tarkkailemaan kaikkia Tylypahkan tulisijoja omaansa lukuun ottamatta.


title: Taikaministeriö

text: Mafalda Hopkirk on töissä taikaministeriön taikuuden sopimattoman käytön virastossa. Hän lähettää Harry Potterille tämän toisena kouluvuonna kirjeen, jossa hän saa viimeisen varoituksen käyttämästä taikuutta koulun ulkopuolella, ennen kuin hän täyttää 17. Tosiasiassa Harry ei käyttänyt taikuutta vaan Dobby. Harry saa samasta asiasta viidentenä kouluvuonna kirjeen, jossa kerrotaan, että Harry on erotettu Tylypahkasta. Myöhemmin Hopkirk lähetti Harrylle uuden kirjeen, jossa ilmoitettiin tulevasta kuulustelusta asian tiimoilta.


title: Taikaministeriö

text: "Harry Potter ja Feeniksin kilta" -elokuvassa Harryn tuomiosta äänestettäessä Mafalda äänestää vapautuksen puolesta.


title: Taikaministeriö

text: Kirjassa "Harry Potter ja kuoleman varjelukset" Hermione tainnuttaa Mafalda Hopkirkin, kun tämä on työmatkalla, ja ottaa monijuomaliemen avulla Mafaldan ulkomuodon, kun hän, Harry ja Ron Weasley soluttautuvat Taikaministeriöön hakemaan Dolores Pimennon Mundugusilta anastamaa hirnyrkkiä. Ei ole tiedossa joutuiko Hopkirk Voldemortin kuoleman jälkeen syytteeseen siitä, että oli avustanut kuolonsyöjiä.


title: Taikaministeriö

text: Bertha Jorkins (1961–1994) työskenteli taikaministeriössä taikaurheiluosastolla. Hän sai Bartemius Kyyryn luona käydessään selville tämän perhesalaisuuden ja Kyyry langetti häneen liian voimakkaan muistiloitsun, joka teki Berthasta pysyvästi hajamielisen.


title: Taikaministeriö

text: Bertha lähti kesälomalle Albaniaan, missä lordi Voldemort piileskeli. Lordi Voldemort mursi häneen langetetun muistiloitsun ja nyhti häneltä tietoja ja lopuksi tappoi Jorkinsin.


title: Taikaministeriö

text: Kingsley Kahlesalpa ()) on taikaministeriössä työskentelevä aurori. Hän välittää tietoa taikaministeriöstä Feeniksin kiltalaisille ja osallistuu killan toimintaan. Hän johtaa Sirius Mustan etsintöjä ja latelee vääriä tietoja, muun muassa, että Sirius oleskelisi Tiibetissä.


title: Taikaministeriö

text: Teoksessa "Harry Potter ja puoliverinen prinssi" selviää, että Kahlesalpa toimii varjostustehtävänsä takia Britannian jästipääministerin sihteerinä. Kahlesalpaa kuvaillaan teoksessa "Harry Potter ja Feeniksin kilta" matala- ja syvä-ääniseksi tummaihoiseksi velhoksi, jonka puhetapa on rauhallinen ja jonka korvassa killuu iso kultarengas.


title: Taikaministeriö

text: "Harry Potter ja kuoleman varjelukset" -kirjassa Kingsley varoittaa Billin ja Fleurin häävieraita lähettämällä Suojeliuksellaan viestin. Saman kirjan lopussa Kingsley osallistuu Tylypahkan taisteluun ja taistelee itseään Voldemortia vastaan professoreiden McGarmiwa ja Kuhnusarvio kanssa. Voldemortin kuoltua Kingsleystä tulee uusi taikaministeri. Kingsleyn jäätyä eläkkeelle vuonna 2019 Hermione Grangerista tuli uusi taikaministeri.


title: Taikaministeriö

text: Reginald ”Reg” Kissimyyr () on töissä taikahuolto-osastolla taikaministeriössä. Mafalda Hopikirkiksi muuntautunut Hermione tarjoaa Kissimyyrille ryynirakeita niin, että tämä saa oksennuskohtauksen ja joutuu jäämään pois töistä. Ron juo monijuomalientä ja esittää ministeriössä Kissimyyriä. Kissimyyrin vaimo Mary on jästisyntyinen ja he joutuvat pakenemaan ministeriöstä ja luultavasti kokonaan maasta. Heillä on kolme lasta.


title: Taikaministeriö

text: Kunnianhimoinen velho Bartemius ”Barty” Kyyry () (k. kesäkuu 1995) on kansainvälisten taikayhteyksien osaston päällikkö. Sarjan neljännessä osassa hän isännöi huispauksen MM-kisoja ja on yhtenä kolmivelhoturnajaisten järjestäjistä ja tuomareista. Bartemiuksella on poika, Bartemius Kyyry nuorempi ja vaimo, jonka nimeä ei kirjoissa mainita.


title: Taikaministeriö

text: Bartemius oli suosionsa huipulla ja hänestä kaavailtiin uutta taikaministeriä, kunnes Bartemius Kyyry nuorempi paljastui kuolonsyöjäksi. Kylmästi kovia otteita työssään pimeyden velhoja vastaan käyttänyt Barty sysäsi pojan Azkabaniin. Bartemius oli myös lähettänyt Sirius Mustan suoraan Azkabaniin ilman oikeudenkäyntiä.


title: Taikaministeriö

text: Kun Bartemius nuorempi teki kuolemaa, Barty sai ministeriön korkean arvonsa takia vierailla vaimonsa kanssa katsomassa poikaansa, jolloin pojan äiti muuttui monijuomaliemen avulla pojaksi ja kuoli tämän puolesta. Bartemius vanhempi loitsi poikaansa komennuskirouksen estääkseen tätä karkaamasta kotoaan ja liittymästä uudelleen kuolonsyöjiin. Barty vanhempi joutui langettamaan muistiloitsun Bertha Jorkinsiin tämän saatua vahingossa selville Kyyryn salaisuuden. Barty nuorempi eli isänsä luona piiloelämää ja pääsi ensimmäisen kerran ihmisten ilmoille huispauksen MM-kisoissa kotitonttu Winkyn avustamana, jolloin hän kykeni vastustamaan isänsä langettamaa komennuskirousta ja myös loihti pimeän piirron Harry Potterin taikasauvalla. Barty vanhempi erotti Winkyn tämän seurauksena ja langetti uuden komennuskirouksen poikaansa.


title: Taikaministeriö

text: Kun Voldemort oli saanut tietää Bertha Jorkinsilta Kyyryn pojan olevan elossa hän matkusti Kyyryn taloon ja langetti komennuskirouksen Bartemius vanhempaan, jotta tämä vapauttaisi poikansa komennuskirouksesta. Tylypahkassa Bartyn poika muuttui monijuomaliemen avulla pimeyden voimilta suojautumisen opettajaksi Villisilmä Vauhkomieleksi. Myöhemmin Bartemius vanhempi oli alkanut poikansa tavoin vastustamaan komennuskirousta ja karkasi kotoaan varoittamaan Dumbledorea. Harry löysi yhdessä Viktor Krumin kanssa Bartemiuksen Kielletyn Metsän laidalta puhumassa sekavia. Harryn lähdettyä paikalta Bartemius nuorempi saapui paikalle ja tainnutettuaan Krumin hän tappoi isänsä muuttaen hänet luuksi, jonka hän hautasi Hagridin puutarhaan.


title: Taikaministeriö

text: Griselda Maahisvalli (eng. Griselda Marchbanks) työskenteli taikaministeriössä Velhoneuvoston vanhimpana. Maahisvalli oli myös opettamassa V.I.P- ja S.U.P.E.R-kokeita Dumbledoren ollessa koulussa oppilaana ja yllättyneensä Dumbledoren taikomiskyvyistä. Maahisvalli oli läsnä Harry Potterin oikeudenkäynnissä vilkuttaen Dumbledoren saavuttua paikalle ja äänesti Harry Potterin vapauttamisen puolesta. Myöhemmin Cornelius Toffeen säädettyä uuden lain opetusasetus 23:sen, joka ylensi Dolores Pimennon Yli-Inviksiittoriksi, Maahisvalli yhdessä Tiberius Ogdenin kanssa erosi virastaan vastalauseena todeten Päivän Profeetassa Tylypahkan olevan koulu eikä Cornelius Toffeen toimiston jatke ja asian olevan häpeällinen yritys saada Albus Dumbledore huonoon valoon. Maahisvalli myöhemmin nähtiin Tylypahkassa V.I.P-kokeiden opettajana viitosluokkalaisille. Myöhemmin kerrottiin Maahisvallin olevan Lucius Malfoyn ystävä ja illastaneen tämän kotona vuoden 1996 tienoilla.


title: Taikaministeriö

text: Wilkie Miksrossi on taikaministeriön ilmiintymisohjaaja. Hän opetti Harryn kuudentena kouluvuonna ilmiintymistä kuutosluokkalaisille. Hän on oudon väritön ja hänen silmäripsensä ovat läpinäkyvät. Lisäksi hänen hiuksensa ovat harvat ja olemus hauras. Tylypahkan oppilaat eivät juuri pitäneet Miksrossista ja hänen kolmesta M:stään (Määränpää, Määrätietoisuus ja Miettiminen), minkä vuoksi hän sai lukuisia lempinimiä, kuten Mätähenki ja Moskapää. Ronin mukaan Wilkie vei hänet ja Hermionen Kolmeen Luudanvarteen heidän suoriuduttua parhaiten ilmiintymisopetuksista ja Wilkien osoittaneen suurta kiinnostusta Hermioneen.


title: Taikaministeriö

text: Bernie Pillsworth oli töissä taikaministeriössä mahdollisesti vahinkotaikojen peruutusosastolla. Kun Ron oli naamioitunut Kissimyyriksi ja soluttautunut ministeriöön, häntä pyydettiin hakemaan Bernie paikalle hänen oltua kyvytön lopettamaan Yaxleyn työhuoneen sadetta. Ron myös kohtasi Kissimyyrinä Arthurin mainiten hänelle asiasta.


title: Taikaministeriö

text: Albert Pyryjyvä (eng. Albert Runcorn) oli töissä ministeriössä jästisyntyisten tutkijana ja hän on isokokoinen ja hieman pelätty. Juuri Pyryjyvä paljasti kuolonsyöjille Cresswellin olevan jästisyntyinen. Kun Harry, Ron ja Hermione tunkeutuivat ministeriöön monijuomaliemen avulla Harry naamioitui Pyryjyväksi. Myöhemmin Voldemortin kukistumisen jälkeen Pyryjyvä saattoi yhdessä Dolores Pimennon kanssa joutua Azkabaniin jästisyntyisiä vastaan tekemistään rikoksista.


title: Taikaministeriö

text: Rufus Rymistyir () (k. 1. elokuuta 1997) on taikaministeriön Taikalainvartijaosaston, auroriviraston päällikkö. Hänet valitaan uudeksi taikaministeriksi Cornelius Toffeen tilalle teoksessa "Harry Potter ja puoliverinen prinssi". Häntä kuvaillaan harmaantuvaksi, vanhaa leijonaa muistuttavaksi kellanruskeaksi pehkopääksi, jolla on leijonamaiset keltaiset silmät ja metallisankaiset silmälasit. Jästipääministeri toteaa hänessä ja hänen liikkumisessaan olevan ontumisesta huolimatta jotain niin sulavaa, että on ymmärrettävää, miksi velhomaailma valitsee johtajakseen mieluummin Rymistyirin kuin Toffeen.


title: Taikaministeriö

text: Harry löytää kuitenkin Rymistyiristäkin vikoja. Siinä missä Toffee yrittää peitellä totuuksia ja väittää kaiken olevan hyvin, Rymistyir puolestaan pyrkii todistamaan, että ministeriö teki edes jotain, vaikkakin oikeuden kustannuksella. Hän jopa yrittää tehdä Harry Potterista ministeriön maskotin, jotta saisi ihmisten taistelutahtoa kohennetuksi. Rymistyrin virkakaudella taikaministeriö pysyy koskemattomana, vaikka tosiasiassa kuolonsyöjät ovat soluttautuneet ministeriöön. Rufus Rymistyir murhataan kirjassa "Harry Potter ja kuoleman varjelukset", kun kuolonsyöjät ottavat ministeriön valtaansa.


title: Taikaministeriö

text: Harry kuulee Lupinilta, että Voldemort on kiduttanut Rymistyiriä saadakseen selville hänen olinpaikkansa, mutta Rymistyir osoitti viimein uskollisuutta oikeudelle ja hyvän voitolle ja kieltäytyi ilmiantamasta Harrya, mistä tämä tuntee kiitollisuutta ja kunnioitusta miehen viimeistä tekoa kohtaan. Luna Lovekivan ja hänen isänsä mukaan Rymistyir on vampyyri.


title: Taikaministeriö

text: Pius Sakia () on taikaministeriön lainvartijaosaston päällikkö Amelia Bonesin kuoleman jälkeen ja Rymistyirin kuoltua Sakiasta tehtiin Voldemortin nukketaikaministeri. Kun Voldermort on ottamassa otteen koko velhomaailmasta, Sakia huolehtii pimeän puolen peittämästä virkajohtoportaan asemasta, kun Voldemortilla on muuta mielessään. Yaxley-niminen kuolonsyöjä on loitsinut komennuskirouksen Sakiaan. Sakia oli komennettuna kieltänyt liittämästä Harry Potterin taloa hormiverkkoon. Sakia perusti Voldemortin käskystä jästisyntyisiä vainoavan osaston, johon Pimento ja Pyryjyvä liittyivät. Sakia osallistuu Tylypahkan taisteluun kuolonsyöjien puolella ja taisteli Percy Weasleyta vastaan. Percy langetti Sakiaan kirouksen, mikä aiheutti Sakian muuttumisen meriolennoksi. Myöhemmin Percy ja Arthur kukistivat Sakian.


title: Taikaministeriö

text: Kuinka Sakian käy Voldemortin kuoltua ja komennuskirouksen rauettua, ei ole tiedossa. Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 2-elokuvassa Voldemort tappoi Sakian tämän häirittyä häntä.


title: Taikaministeriö

text: Cornelius Oswald Toffee () on taikaministeri. Harryn toisena kouluvuonna Toffee saapui Tylypahkaan pidättämään Hagridin, koska epäili tätä syylliseksi jästisyntyisten kangistumisiin. Myöhemmin Toffee vastusti Lucius Malfoyn päätöstä hyllyttää Dumbledore. Harry kohtasi Toffeen kolmantena kouluvuonnaan karattua Dursleyilta ja Toffee selitti hänelle tilanteen. Toffee kuitenkin kieltäytyi allekirjoittamasta harryn lupalappua Tylyahoon toteamalla ettei hän ole Harryn huolehtija. Toffee oli myös määrännyt Ankeuttajia koulun maille Sirius Mustan takia suojelemaan oppilaita. Toffee oli Kolmessa Luudanvarressa yhdessä Lipetitin, Hagridin ja McGarmiwan kanssa ja Harry kuuli heidän keskustelunsa Sirius Mustasta. Myöhemmin Toffee keskusteli Kalkaroksen kanssa ja tarjosi Kalkarokselle Merlinin Ritarikunnan kunniamerkkiä palkinnoksi Mustan nappaamisesta, mutta Harryn ja Hermionen autettua Mustan pakoon, Kalkaros menetti palkinnon, mistä hän raivostui Harrylle. Toffee oli myös läsnä Huispauksen maailmanmestaruuskisoissa ja esitteli Harryn Bulgarian taikaministerille. Harry piti Toffeeta isällisen mukavana ja huolehtivaisena ihmisenä, kunnes kirjassa "Harry Potter ja liekehtivä pikari", Harryn ja Tylypahkan rehtori Albus Dumbledoren yrittäessä vakuuttaa, että Voldemort on voimistunut ja lopulta saanut ruumiinsa ja voimansa takaisin, ei Toffee usko heitä. Toffeen ja Albus Dumbledoren tiet erkanevat silloin. Myöhemmin Toffee joutuu eroamaan, kun paljastuu, että Voldemort onkin palannut. Toffeen tilalle uudeksi taikaministeriksi valitaan Rufus Rymistyir, mutta Toffee jää ministeriöön neuvonantajaksi. Toffee oli myöhemmin läsnä Dumbledoren hautajaisissa.


title: Taikaministeriö

text: Kuinka Toffeen käy kuolonsyöjien vallatessa ministeriön, ei ole tiedossa. Kun Hermione Granger valittiin taikaministeriksi hän erään pieleenmenneen hätäkokouksen jälkeen toteaa että hän ei aio olla samanlainen kuin Toffee oli eli pyöritellä peukaloitaan tekemättä mitään.


title: Taikaministeriö

text: Alastor "Villisilmä" Vauhkomieli () (k. 27. heinäkuuta 1997) oli taikaministeriön parhaimpia auroreita, kunnes hän jäi eläkkeelle. Hän on napannut melkein kaikki kuolonsyöjät, jotka istuvat Azkabanin vankilassa. Häntä sanotaan kahjoksi. Hänen olisi kuulunut olla Harry Potterin neljännen kouluvuoden pimeyden voimilta suojautumisen opettaja.


title: Taikaministeriö

text: Neljännen kirjan lopussa selviää, että Barty Kyyryn poika (kuolonsyöjä) on vanginnut Vauhkomielen tämän omaan seitsemänosaiseen taikamatka-arkkuun ja juomalla monijuomalientä muuttunut Vauhkomielen näköiseksi.


title: Taikaministeriö

text: Vauhkomieleltä puuttuu nenästä palanen, jonka hän menetti taistelussa Evan Rosieria vastaan, hänen kasvonsa ovat arpiset ja hänellä on muriseva ääni. Käpälänmuotoisen puujalan lisäksi hänellä on myös taikasilmä, joka näkee kaiken läpi – esimerkiksi näkymättömyysviitan ja oman takaraivonsa. Alastor on myös Feeniksin killan jäsen. Aurorin ammatissaan Vauhkomielestä on tullut ajan myötä hyvin heikkohermoinen, hieman vainoharhainen ja ylitsevuotavan valpas pimeyden voimien ja onnettomuuksien havainnoimisessa. Hän omistaakin paljon pimeyden paljastusesineitä, kuten viholaiskuvastimia ja ilmiskooppeja.


title: Taikaministeriö

text: Sirius Musta sanoo Vauhkomielen olevan rehellinen aurori ja tappavan vain ääritilanteessa. Mustan mukaan Vauhkomieli olisi ehdottomasti kovanaama, mutta siitä huolimatta hänelle tärkein toimintamuoto oli pimeän palvelijoiden vangitseminen, ei tappaminen.


title: Taikaministeriö

text: Lordi Voldemort tappaa Vauhkomielen teoksen "Harry Potter ja kuoleman varjelukset" alussa Harryn ja muiden paetessa Likusteritieltä. Bill Weasley ja Remus Lupin yrittävät pelastaa ystävänsä ruumiin, mutta sitä ei löydy: kuolonsyöjät ovat vieneet sen.


title: Taikaministeriö

text: Dolores Pimento varastaa Vauhkomielen taikasilmän tämän kuolleesta ruumiista ja asentaa sen toimistonsa oveen ministeriössä pitääkseen alaisiaan silmällä. Myöhemmin Harry ottaa taikasilmän haltuunsa ja sen takia paljastaa heidät ministeriölle. Harry lopulta hautaa silmän puun alle kaukaiseen metsään, sillä hän uskoo Villisilmän pitävän paikasta enemmän kuin Pimennon huoneen ovesta.


title: Taikaministeriö

text: Wakanda oli töissä taikaministeriössä taikalainvalvontaosastolla. Wakandalla oli vaaleat hiukset ja hän näytti iäkkäältä. Harryn, Ronin ja Hermionen soluttautuessa taikaministeriöön he näkivät Wakandan keskustelemassa Arthur Weasleyn kanssa Yaxleyn toimistoon lumotusta sateesta. Wakanda oli myös ehdottanut Arthurille liittymistä johonkin, mistä Arthur kieltäytyi.


title: Taikaministeriö

text: Williamson oli töissä aurorivirastossa. Williamsonilla oli punainen kaapu ja poninhäntä Harryn nähdessä hänet ensimmäisen kerran. Kun Toffee saapui taikaministeriöön Salaperäisyyksien osaston taistelun aikana, Williamson kertoi Toffeelle nähneensä Voldemortin, joka kaikkoontui Bellatrix Lestrangen kanssa. Toffee lähetti Williamsonin yhdessä Dawlishin kanssa hoitelemaan vangitut kuolonsyöjät.


title: Apostolien teot

text: Apostolien teot (; ) on Uuden testamentin kirja, joka tekee historiallista selvitystä evankeliumien jälkeisistä tapahtumista. Se kertoo, kuinka alkuseurakunta syntyi ja alkoi levitä Rooman valtakunnan alueella apostolien toiminnan tuloksena. Apostolien tekoja voidaan siis pitää ensimmäisenä kirkkohistoriana. Kirjan kirjoittajana pidetään evankelista Luukasta, joka kirjoitti myös Evankeliumin Luukkaan mukaan.


title: Apostolien teot

text: Historiallisesti Apostolien teot on hyvin arvokas, koska sen puolin Uudessa testamentissa kuin sen ulkopuolellakaan ei ole toista vastaavaa teosta. Ilman sitä, alkukristillisestä niin kutsutusta apostolisesta ajasta ei voisi saada jälkeenpäin kokonaiskuvaa. Apostolien tekojen ansiosta myös Paavalin kirjeet ovat historiallisesti arvokkaita ja ymmärrettäviä; ilman sitä, ne olisivat ainoastaan sirpaleisia ja epätäydellisiä, jopa harhaan johtavia.


title: Apostolien teot

text: Apostolien tekojen kirjoittajana pidetään evankelista Luukasta, joka kirjoitti myös Evankeliumin Luukkaan mukaan. Apostolien tekojen alussa viitataan aiemmin kirjoitettuun evankeliumiin, ja osoitetaan, että Apostolien teot on kirjoitettu ikään kuin jatko-osaksi. Kirjat ovat saattaneet olla alun perin yksi teos, mutta niiden erottaminen on tapahtunut ennen yhtään säilynyttä käsikirjoitusta.


title: Apostolien teot

text: Luukas ei kuitenkaan käyttänyt teoksesta nimeä "Apostolien teot", nimi on annettu sille myöhemmin. Teoksessa ei kuitenkaan kerrota kaikkien apostolien teoista, vaan siinä keskitytään alussa Pietariin, ja myöhemmin Paavaliin. Apostoli Johannes mainitaan ainoastaan kolme kertaa, ja hänen veljensä Jaakob kerran. Opetuslapsiin viitataan kuitenkin usein yhtenä joukkona.


title: Apostolien teot

text: Kaikki tutkijat ovat yhtä mieltä siitä, että Apostolien teot on kyvykkään kirjoittajan kirjoittama, ja että hän on pysynyt tarkasti suunnitelmassaan kirjan sisällöstä. Apostolien teot on luonnollinen jatko Luukkaan evankeliumille. Evankeliumi kuvasi järjestyksessä Jeesuksen elämän tapahtumat, ennustellen Taivaiden valtakunnan tuloa Pyhässä Hengessä. Apostolien teot alkaa Pyhän Hengen saapumisella seurakunnan keskuuteen, ja pyrkii osoittamaan, että apostolit toimivat Pyhän Hengen ohjauksessa. Kerronta haluaa painottaa jumalallisen osuutta tapahtumissa ihmisten osuuden lisäksi. Pyhä Henki esiintyy teoksessa ohjaavana ja energiaa antavana voimana, kun apostolit taistelevat pahan voimia vastaan. Se osoittaa kuitenkin, että myös ihmisten tulee toimia voittaakseen pahan. Pyhä Henki, "Jeesuksen henki", on elävä linkki mestarin ja hänen oppilaidensa välillä.


title: Apostolien teot

text: Toiminnan kohteena kirjassa on koko ihmiskunta, erityisesti Rooman valtakunnan alueella. Jeesus oli antanut käskyn, että evankeliumi tulisi saarnata kaikkeen maailmaan. Apostolien tekojen tarkoituksena on osoittaa, kuinka tässä edettiin kirkon varhaisten vuosien aikana. Kirjan tarkoituksena on osoittaa, että voitto saavutetaan kärsimällä. (Vertaa Luuk. 24:46–48  ja Ap.t. 14:22 ).


title: Apostolien teot

text:
On olemassa paljon todistusaineistoa sen puolesta, että Luukkaan evankeliumin kirjoittaja kirjoitti myös Apostolien teot. Selvin merkki on kummankin kirjan alussa. Kummankin esipuheet omistavat kirjoituksen "Theofilukselle", kirjoittajan suojelijalle, ja Apostolien tekojen esipuheessa kirjoittaja viittaa suoraan "edelliseen kirjaan" Jeesuksen elämästä. Luukkaan evankeliumissa ja Apostolien teoissa on myös kielellisiä ja teologisia yhtäläisyyksiä sekä ristiinviittauksia, jotka viittaavat samaan kirjoittajaan.
Paavalin kirjeissä on mainittu Luukas niminen lääkäri. Sen sijaan Evankeliumin ja Apostolien tekojen kirjoittaja Luukkaasta tiedetään varmasti vain, että hän oli yleissivistynyt historioitsija ja kirjailija. Kirjoittajaa on pidetty Paavalin matkakumppanina, koska hän kirjoittaa ajoittain me-muodossa. Toisaalta kirjoittaja katoaa ajoittain näyttämöltä ja jatkaa minä-muodossa. Kirjoittaja ei kerro mitään itsestään tai toimistaan matkakumppanina. Apostolien teoissa ei ole suoria merkkejä, että kirjoittaja olisi henkilökohtaisesti tuntenut Paavalin.


title: Apostolien teot

text: Vanhin löydetty evankeliumin käsikirjoitus, Papyrus Bodmer XIV noin vuodelta 200, sisältää otsikon "euangelion kata Loukan", evankeliumi Luukkaan mukaan. Irenaeus ("Haer." 3.1.1, 3.14.1), Tertullianus ("Marc." 4.2.2), Klemens Aleksandrialainen ("Paed." 2.1.15 ja "Strom." 5.12.82), Origenes ja Muratorin kaanon laittavat kolmannen evankeliumin myös Luukkaan nimiin. Eusebius Kesarealainen tai kukaan muukaan antiikin ajan kirjoittaja ei mainitse mitään toista perinnettä kirjoittajan henkilöllisyydestä.


title: Apostolien teot

text:
Jotkut tutkijat katsovat, että myös tekstinsisäinen todistusaineisto puhuu sen puolesta, että kirjoittaja olisi ollut Luukas. Aiemmin monet katsoivat, että kirjan sanasto olisi tyypillistä lääkärille. H. J. Cadbury kuitenkin kumosi tämän väitöskirjassaan "The Style and Literary Method of Luke", sanoen, että sanastoa tavataan myös muissa kuin lääketieteellisissä teoksissa. Leikkimielisen sanonnan mukaan Cadburystä tuli tohtori riistämällä arvo Luukkaalta. Jotkut katsovat, että kirjassa Antiokian seurakunnalle annettu keskeinen rooli on yhteneväinen sen kanssa, että perimätiedon mukaan Luukas syntyi Antiokiassa. On myös katsottu, että Paavalin lähetysmatkoista ja erityisesti merimatkoista annetut yksityiskohtaiset kuvaukset johtuvat siitä, että kirjoittaja on ollut tapahtumien silminnäkijä. Kirjassa esiintyy myös joitakin kohtia, joissa kirjoittaja puhuu "me"-muodossa, kuten 16:10–17 , 20:5–15 , 21:1–18  ja 27:1–28:16 .
"Me"-muoto päättyy välillä Filippissä ja palaa jälleen, kun purjehdusta jatkettiin sieltä. Tästä on päätelty, että kirjoittaja oli niiden joukossa, jotka jäivät välillä Filippiin ja liittyivät Paavalin matkaan jälleen myöhemmin.


title: Apostolien teot

text: Tutkijoiden muita selitysyrityksiä "me"-muotoisille kohdille ovat se, että tekstiin olisi jossain vaiheessa liitetty erillinen "me"-muodossa kirjoitettu matkakertomus, että ensimmäisessä persoonassa kertominen olisi ollut tyypillistä juuri merimatkoista tehdyille matkakertomuksille (V. K. Robbins), tai että kirjoittaja olisi halunnut antaa valheellisen kuvan siitä, että olisi ollut Paavalin mukana.


title: Apostolien teot

text: Jotkut tutkijat ovat katsoneet, että tekstinsisäinen todistusaineisto puhuisi Luukkaan roolia vastaan. Heidän mukaansa kirjan teologia poikkeaa Paavalin kirjeistä. Jos Luukas oli Paavalin matkakumppani, tämä olisi erikoista. Nämä tutkijat katsovat myös, että Apostolien teot poikkeaa kerronnassa joissakin kohdassa Paavalin kirjeistä, kuten Galatalaiskirjeestä, kuvatessaan aikaa Paavalin kääntymyksestä siihen, kun hän kävi Jerusalemissa tapaamassa muita apostoleita. Jotkut katsovat, että Luukas ei voi olla kirjoittaja, koska hän ei mainitse kirjassa Paavalin kirjeitä. Toiset taas katsovat, että kirjeet on julkaistu yhdessä vasta Apostolien teon kirjoittamisen jälkeen.


title: Apostolien teot

text:
Apostolien teot on kirjana tunnettu viimeistään toisen vuosisadan alussa. Vastaavasti Luukkaan evankeliumi on ollut olemassa viimeistään Markionin aikana, vuosina 120–140. Kirjasta on merkkejä Polykarpoksen (luku 6) ja Ignatioksen (luku 7) kirjeissä. On myös katsottu, että Apostolien tekojen jakeen 13:22 yhtäläisyydet Ensimmäisen Klemensin kirjeen jakeeseen 18:1, niiltä osin missä ne eivät vain lainaa Psalmien kirjan jaetta 89:20, ei voi olla pelkkä yhteensattuma. Näin olleen Apostolien teot tunnettiin Roomassa ehkä jo vuonna 96, ja Antiokiassa ja Smyrnassa viimeistään vuonna 115. Mikään antiikin lähde ei kuitenkaan mainitse Apostolien tekoja nimeltä ennen Muratorin kaanonia.
Kirjan sisäinen todistusaineisto vahvistaa ajoitukset. Konservatiivisen näkemyksen mukaan Apostolien teot on kirjoitettu ennen Jerusalemin hävitystä vuonna 70 ja ennen Paavalin teloitusta noin vuonna 65, sillä se lopettaa historiallisen kerronnan ennen näitä tapahtumia. Kriittisen näkemyksen mukaan kirja on kirjoitettu vuosien 75–80 välillä, tai aikaisintaan vuonna 70. Luukkaan evankeliumin johdanto ilmaisee, että silminnäkijöiden sukupolvi oli enimmäkseen kuollut. Tübingenin koulukunta esitti aiemmin, että kirja olisi kirjoitettu vasta toisen vuosisadan puolella. Todisteena pidettiin merkkejä toisen vuosisadan gnostilaisuudesta ja kirkon hierarkkisesta organisaatiosta, sekä erityisesti kirkon suhteesta Rooman valtakuntaan.


title: Apostolien teot

text: Ramsay kuitenkin käänsi jälkimmäisen todisteen toisin päin, ja sanoi merkkien kirkon ja Rooman valtakunnan suhteesta viittaavan pikemminkin siihen, että kirja on kirjoitettu ennen kuin Plinius nuorempi kävi asiasta kirjeenvaihtoa Trajanuksen kanssa. Toisena todisteena toista vuosisataa vastaan on pidetty sitä, että kirjoittaja, joka on halunnut vaalia apostoli Paavalin muistoa, ei mainitse eikä hyödynnä hänen kirjeitään lainkaan. Sen sijaan hän kertoo samoista asioista eri tavalla.


title: Apostolien teot

text: Jotkut tutkijat ovat esittäneet, että Apostolien teot olisi hyödyntänyt joitakin Josephuksen myöhäisempiä teoksia. Tällöin kirja olisi voitu kirjoittaa vasta noin vuonna 100. Tutkijat ovat kiinnittäneet huomiota kolmeen kohtaan, joissa Apostolien tekojen kertomusta voidaan ainakin verrata Josephuksen kirjoituksiin, eivätkä ne puhu yhteyksien puolesta. (1) Agrippa I:n kuolemaan vuonna 44 liittyvissä seikoissa kertomus (Ap.t. 12:21–23 ) on yhteneväinen Josephuksen teoksen "Antiquitates Judaicae" ("Juutalaisten muinaisajat") 19.8.2 kanssa. Josephus lisää kuitenkin ennustuksen tulevasta tuomiosta, kun taas Apostolien teot antaa ainoana kuvauksen Agrippan julkisesta esiintymisestä. Näin kertomus ei ole riippuvainen Josephuksesta. (2) Egyptiläisen väärän profeetan tapauksessa Ap.t. 21:37  ja Josephuksen "Juutalaissodan historia" 2.13.5 ja "Antiquitates Judaicae" 20.8.6 mainitsevat kaikki eri määrän seuraajia profeetalle. Ainoastaan Apostolien teot käyttää heistä nimitystä "sikarios", "murhamies". (3) Teudas ja Juudas Galilealainen on mainittu väärässä historiallisessa järjestyksessä sekä Apostolien teoissa (Ap. t. 5:36–37 ) että "Antiquitates Judaicaessa" 20.5.1. Ottaen huomioon aiemmat erot, kyseessä voi hyvinkin olla sattuma.


title: Apostolien teot

text: Kirjan kirjoituspaikka on edelleen avoin. Aiemmin tutkijat ovat esittäneet muun muassa Roomaa ja Antiokiaa. Friedrich Blass ehdotti kumpaakin esittäessään, että kirjasta olisi ollut kaksi versiota. Tekstinsisäinen todistusaineisto viittaa kuitenkin enemmän roomalaiseen Aasian provinssiin, erityisesti Efesoksen lähettyville. Tämä perustuu paikallisiin viittauksiin, muun muassa "Tyrannoksen kouluun" (Ap.t. 19:9 ) ja "Aleksandrokseen" (Ap.t. 19:33 ), sekä täsmälliseen maantieteelliseen kuvaukseen (esim. Ap.t. 20:13–15 ).


title: Apostolien teot

text: Tuolla alueella tapahtuneet asiat, kuten Efesoksen kirkon tulevaisuus (Ap.t. 20:28–30 ), vaikuttavat sellaisilta, että erityisesti ne kiinnostaisivat "Theofilosta" ja hänen lähipiiriään. Varhaisen perimätiedon mukaan Luukas myös kuoli lähellä sijainneessa Bithyniassa.


title: Apostolien teot

text:
Kuten muut Uuden testamentin kirjat, myös Apostolien tekoja tavataan useissa eri tekstimuodoissa. Päinvastoin kuin muissa kirjoissa, erot aleksandrialaisen tekstityypin ja läntisen tekstityypin välillä on hyvin suuri. Läntisen tekstin, jota edustaa muun muassa Codex Bezae, koko on noin 10 prosenttia suurempi kuin aleksandrialaisen, jota edustaa muun muassa Codex Sinaiticus.
Vaikka tämä seikka havaittiin jo 1600-luvulla, selitykset ovat olleet näihin päiviin saakka lähinnä arvauksia. Eroja ei voida selittää pelkästään sillä, että läntistä tekstiä kopioineet kirjurit olisivat olleet huolimattomia eivätkä olisi piitanneet tarkkuudesta tekstiä kopioidessaan. Tämä selitys jättää huomioimatta sen, että läntiseen tekstiin tehdyt muutokset ovat luonteeltaan samanlaisia kuin aleksandrialaiseen tekstiin tehdyt muutokset, ja että tekstin lukutavat ovat peräisin varhaisilta latinankielisiltä kirjoittajilta, kuten Tertullianukselta, Cyprianukselta ja Augustinukselta.


title: Apostolien teot

text: Varhaisin teoria, jonka esitti Leclerc vuonna 1684, myöhemmin Blass vuonna 1895 ja heidän jälkeensä monet muut, kuten Boismard ja Lamouille, selittää läntisen tekstin olevan alkuperäisen kirjoittajan ensimmäinen Roomassa kirjoitettu luonnos kirjasta, ja aleksandrialaisen tekstin olevan viimeistellympi versio, jonka hän lopulta julkaisi.


title: Apostolien teot

text: Vuonna 1914 A. C. Clark käytti periaatetta "lectio longior potior" (joka on vastakohta tekstikritiikissä normaalisti käytetylle periaatteelle, jonka mukaan lyhin tekstiversio on todennäköisimmin lähinnä alkuperäistä) ja esitti vastaavasti, että lyhyempi aleksandrialainen teksti on alkuperäisestä tehty muokkaus. G. Salmon esitti vuonna 1897 vastakkaisen teorian, vastakkaisen teorian, jonka mukaan läntinen teksti on alkuperäisestä tehty laajennos. E. Delebecque käytti samaa teoriaa ja sanoi, että laajennoksen teki Luukas Efesoksessa Paavalin kuoleman jälkeen.


title: Apostolien teot

text: Edelleen jatkuvasta keskustelusta suurin osa tutkijoista uskoo nykyään, että aleksandrialainen teksti on lähimpänä alkuperäistä, vaikkakin he hyväksyvät usein yksittäisiä läntisestä tekstityypistä poimittuja lukutapoja joillekin kohdille. Tätä noudatetaan muun muassa Nestle-Alandin uusimmassa "Novum Testamentum graece" -versiossa (1993).


title: Apostolien teot

text: Kirja kertoo apostolien tekemistä matkoista ja lähetystyöstä. Apostoleilla tarkoitettiin alun perin niitä, jotka olivat henkilökohtaisesti tunteneet Jeesuksen ja eläneet hänen kanssaan, ja jotka Jeesus lähetti kaikkialle maailmaan lähetystyöhön. Apostolien tekojen kuvaamiin aikoihin apostoleihin alettiin lukea myös muita henkilöitä. Apostolien teot kuvaa apostolien tekemiä ihmeitä, jotka olivat Jumalan antamia merkkejä, joiden oli tarkoitus toimia apostolien opetusten vahvistajana. Ne tapahtuivat Pyhän Hengen toimesta sen toimiessa apostolien kautta. Näihin lukeutui ihmeparantamisia, pahojen henkien poisajamista ja kuolleiden herättämistä. Apostolien teot kuvaa myös historiallisesti jokapäiväistä elämää Rooman valtakunnassa ja Jerusalemissa.


title: Apostolien teot

text: Apostolien teot voidaan jakaa kahteen osaan. Ensimmäinen osa (luvut 1–12) käsittelee kirkon kasvua Jerusalemissa ja Juudeassa. Kirja kuvaa, kuinka juutalais-kristillinen alkuseurakunta syntyi helluntaipäivänä, ja kuinka kirkko alkoi kasvaa ja levitä vainoista huolimatta, ja ehkä myös niiden seurauksena. Tämän osan keskeisin henkilö, erityisesti ensimmäisessä viidessä luvussa, on Simon Pietari, galilealainen, joka oli Jeesuksen opetuslapsena oletettavasti noin kolme vuotta. Seuraavassa seitsemässä luvussa, luvuissa 6–12, käsitellään lähetystyön siirtymistä Palestiinasta pakanoiden keskuuteen. Kirja selvittää, kuinka juutalaisten lisäksi myös monet kreikkalaiset, roomalaiset ja Lähi-idän eri kansoihin kuuluneet liittyivät alkukristillisiin seurakuntiin.


title: Apostolien teot

text: Toinen osa, luvut 13–28, käsittelee evankeliumin leviämistä Vähän-Aasian ja Kreikan läpi Roomaan saakka. Tällöin keskeisin henkilö on Paavali, joka oli alun perin Saul Tarsolainen -niminen fariseus ja kristittyjen vainoaja, mutta josta tuli kristitty käännynnäinen.Luukkaan evankeliumin rakenne on yhteyksissä Apostolien tekojen rakenteeseen. Luukkaan evankeliumi alkaa globaalista näkökulmasta, ja ajoittaa Jeesuksen syntymän Rooman keisarien kautta (luvut 2–3). Jeesuksen toiminta siirtyy Galileaan (luvut 4–9), sitten Samariaan ja Juudeaan (luvut 10–19), ja lopulta Jerusalemiin, jossa hänet ristiinnaulitaan ja hän nousee taivaisiin (luvut 19–24). Apostolien teot etenee päinvastaisessa järjestyksessä. Se aloittaa Jerusalemista (luvut 1–5), etenee Juudeaan ja Samariaan (luvut 6–9), etenee Syyriaan, Vähään-Aasiaan ja Eurooppaan, ensin Kreikkaan ja edelleen kohti Roomaa (luvut 9–28). Tämä khiastinen rakenne korostaa ylösnousemuksen ja taivaaseen astumisen merkitystä sijoittamalla ne tapahtumien keskipisteeseen, ja korostaa niiden universaalia luonnetta.


title: Apostolien teot

text: Tämä rakenne ilmenee myös Jeesuksen sanoissa, jotka on kirjattu Apostolien tekojen alkuun (Ap.t. 1:8 ): "Te olette minun todistajani Jerusalemissa, koko Juudeassa ja Samariassa ja maan ääriin saakka". Alkuosa, luvut 1–9, tapahtuu apostolien todistaessa juutalaisten parissa, ja loppuosa, luvut 10–28, apostolien todistaessa pakanoiden parissa.


title: Apostolien teot

text: Kirja voidaan jakaa kahteen osaan myös päähenkilöidensä osalta. Vaikka kirjan nimenä on Apostolien teot, se keskittyy todellisuudessa lähinnä kahteen apostoliin: Pietariin (luvut 1–12) ja Paavaliin (13–28).


title: Apostolien teot

text: Tämän rakenteen sisälle kirjaan on kirjattu eräänlaisia virstanpylväitä, jotka tekevät yhteenvedon evankeliumin levittämisen tuloksellisuudesta. Aina ennen kuin kertomus etenee uudelle seudulle, Luukas tekee yhteenvedon siitä, kuinka evankeliumi otettiin vastaan paikkakunnalla:Koska Paavali on keskeisin henkilö suuressa osaa Apostolien tekoja, kirjan tapahtumia voidaan verrata Paavalin kirjeisiin. Apostolien teot ja Paavalin kirjeet ovat yleisesti harmoniassa, eikä Apostolien teot näytä perustuvan kirjeiden antamaan selontekoon, vaan on tekstiltään itsenäinen. Tutkijat ovat kuitenkin kiinnittäneet huomiota kahteen poikkeukseen: Paavalin Galatalaiskirjeessä antamaan selontekoon käynnistään Jerusalemissa verrattuna Apostolien tekojen kuvaukseen, sekä Paavalin lähetysmatkojen luonteesta toisaalta kirjeissä ja toisaalta Apostolien teoissa syntyvään kuvaan.


title: Apostolien teot

text: Apostolien teoissa esiintyvät puheet ansaitsevat erityishuomion, sillä ne muodostavat noin 20 prosenttia kirjasta. Koska tuohon aikaan ei ollut nauhoitusvälineitä, vaan kirjoittajat joutuivat luottamaan omaan muistiinsa, ja koska kirjoitusmateriaali oli kallista, historioitsijat eivät yleensä toistaneet esitettyjä puheita sanasta sanaan. Näin ei voitu välttää tiivistämistä ja kirjoittajan oman tyylin esilletuloa kirjoitetussa versiossa. Tuon ajan historioitsijoilla oli kuitenkin erilaisia käytäntöjä sen suhteen, missä määrin he olivat uskollisia alkuperäisille puheille.


title: Apostolien teot

text: Toisessa päässä olivat ne kirjoittajat, jotka selvästikin keksivät puheita, kuten sisilialainen historioitsija Timaios (356–260 eaa.). Toiset, kuten Dionysios Halikarnassolainen ja Tacitus, puolestaan kirjoittivat oikeista puheista mutta huomattavalla vapaudella. Historioitsijoiden ihanteena oli kuitenkin selvästi jo tuolloin oikeiden tapahtumien ja sanottujen asioiden mahdollisimman tarkka kuvaaminen, eikä omien sanojen laittaminen henkilöiden suihin.


title: Apostolien teot

text: Esimerkkinä tästä oli Polybios, joka pilkkasi Timaiosta siitä, että hän keksi puheita itse. Polybioksen mukaan historioitsijan tuli pysyä totuudessa ja faktoissa. Toinen historioitsija, Thukydides, myönsi ottaneensa joitakin vapauksia puheiden esittämisessä, mutta ainoastaan silloin, kun hänelle ei ollut käytettävissään kirjallisia lähteitä. Jos hänellä oli lähteitä, hän käytti niitä. C.W. Fornara on kirjoittanut: "[..] oli käytössä periaate, että puheet tuli tallettaa täsmällisesti, tosin historioitsijan omilla sanoilla, ja aina sillä varauksin, että historioitsija saattoi 'selventää' asioita" ("The Nature of History in Ancient Greece and Rome", s. 145).


title: Apostolien teot

text: Mihin joukkoon Apostolien tekojen kirjoittaja sitten tulisi laskea? Apostolien tekojen puheet ovat epäilemättä jossain määrin yhteenvedonomaisia tai tiivistettyjä, sekä esitetty kirjoittajan omalla tyylillä ja sanastolla. On kuitenkin merkkejä siitä, että kirjoittajalla oli käytettävissään lähteitä tai omia muistiinpanoja puheille, eikä hän käyttänyt puheita ainoastaan omien teologisten ajatustensa esittämiseen. Kirjoittaja käytti Luukkaan evankeliumin kerronnassa lähteinä Markuksen evankeliumia ja Q-lähdettä tai Matteuksen evankeliumia, ja niissä hän oli suhteellisen uskollinen käyttämilleen lähteille.


title: Apostolien teot

text: Monet tutkijat ovat myös katsoneet, että Apostolien tekojen kuvaukset Stefanuksen puheesta, Pietarin puheista ja kaikkein selvimmin Paavalin Miletoksessa pitämästä puheesta ovat käyttäneet lähteitä ja esittävät ajatuksia, jotka eivät olleet tyypillisiä kirjan kirjoittajalle. Mikään ei myöskään osoita, että mikään kirjan puheista olisi kirjoittajan vapaa tuotos, joka ei perustuisi mihinkään kirjallisiin tai suullisiin lähteisiin. Kirjoittaja näyttää siis toimineen historioitsijoiden ihanteen mukaisesti jopa siinä määrin, miten se nykyisin ymmärretään.


title: Johanneksen ilmestys

text: Johanneksen ilmestys eli Ilmestyskirja () on Uuden testamentin viimeinen kirja ja ainoa apokalypsi eli ilmestyskirja (sanasta ἀποκάλυψις, "apokalypsis", ”ilmestys”, ”peitteen poistaminen”). Se kertoo lopun ajan tapahtumista, tulevista vitsauksista ja sodista, Jeesuksen paluusta maan päälle, maailman tuomitsemisesta, ihmisten jakamisesta Taivaaseen ja Helvettiin, sekä Uudesta Jerusalemista.


title: Johanneksen ilmestys

text: Ilmestyskirja on laadittu useiden ilmestysten sarjoista. Ilmestyskirjallisuudelle tyypilliseen tapaan sanoma on verhottu peitekielisiin näkyihin. Johannes-niminen kirjoittaja esiintyy teoksessa omalla nimellään. Perinteisesti kirjoittajana on pidetty apostoli Johannesta. Ilmestyskirjan ja Johanneksen evankeliumin kielelliset erot ovat kuitenkin niin suuret, että jo useat varhaiskristilliset kirkkoisät katsoivat ne eri kirjoittajien kädestä kirjoitetuiksi. Toiset kuitenkin hyväksyivät teoksen Johanneksen kirjoittamaksi (mm. Irenaeus ja Polykarpos). Myös historiallinen tosiasia on, että apostoli Johannes oli juuri tähän aikaan karkoitettuna uskonsa tähden Patmoksen saarelle. Teos on todennäköisesti syntynyt 90-luvulla jaa. Vähässä-Aasiassa.


title: Johanneksen ilmestys

text: Jotkut protestantit, kuten David Pawson ja Charles Spurgeon kutsuvat kirjaa nimellä "Jeesuksen Kristuksen ilmestys" (kuten kirjan ensimmäinen jae ilmaisee) sekä hyväksyvät, että Johannes on kirjoittanut ilmestyksen muistiin, mutta ei ole sen alkulähde.


title: Johanneksen ilmestys

text: Ilmestyskirja on Raamatun vaikeimmin ymmärrettävissä oleva kirja. Sen sisällöstä, kuten henkilöiden ja paikkojen nimistä ja tapahtumista, on olemassa lukuisia erilaisia tulkintoja. Kristinuskon perinteisen näkemyksen mukaan kirja kertoo juuri maailmanlopusta. Joidenkin näkemysten mukaan kirja kertoo myös oman aikansa kristittyjen vainoista, ja on tarkoitettu rohkaisemaan vainottuja seurakuntia.


title: Johanneksen ilmestys

text:
Kirja sisältää selonteon kirjoittajan, joka on nimetty Johannekseksi, saamasta ilmestyksestä. Ilmestys kertoo tulevista tapahtumista maailman lopussa Saatanan aloittaessa lopullisen kapinansa Jumalaa vastaan Harmageddonin taistelussa, Jumalan lopullisesta voitosta ja rauhan palauttamisesta. Johannes kertoo kirjoittavansa Patmoksen saarella, ja olevansa siellä karkotettuna uskonsa vuoksi. Patmoksella Johannekseen ja kirjan syntypaikkaan yhdistetään niin kutsuttu Ilmestyskirjaluola.
Kirjoittajan, Johanneksen, henkilöllisyys ei ole täysin selvä. Perinteisen näkemyksen mukaan kirjoittaja oli apostoli ja evankelista Johannes, joka kirjoitti myös Johanneksen evankeliumin sekä Ensimmäisen, Toisen ja Kolmannen Johanneksen kirjeen. Nykyisin useat eksegeetit kiistävät tämän esittäen, että apostoli, evankelista ja Patmoksen Johannes ovat todennäköisesti kaikki eri henkilöitä. Osa nykyeksegeeteistä kuitenkin kannattaa perinteistä näkemystä, jonka mukaan kyseessä on sama henkilö.


title: Johanneksen ilmestys

text: Näkemyksessä, jonka mukaan kyseessä olisi vain yksi Johannes, on ongelmia, koska evankeliumin ja ilmestyksen teologiat ovat erilaisia. Ilmestyskirjassa eskatologinen kuvaus sijoittuu tulevaisuuteen, kun taas muissa Johanneksen nimiin laitetuissa teoksissa, erityisesti evankeliumissa, eskatologia on jo toteutunut Jeesuksessa. Sekä evankeliumi että ilmestys viittaavat Jeesukseen karitsana ja paimenena, mutta käyttävät eri sanoja — evankeliumi sanaa 'amnos', ilmestys sanaa 'arnion'. Toinen ongelma on se, että Ilmestyskirjan kirjoittaja myös viittaa itseensä Johanneksena, kun taas evankeliumin kirjoittaja pysyy visusti anonyyminä. Olennaista on huomioida myös se, että nimi Johannes oli hyvin yleinen, jolloin evankelista Johannes sekä Ilmestyskirjan kirjoittaja voisivat hyvinkin olla eri henkilöitä.


title: Johanneksen ilmestys

text: Kirjan kreikan kieltä ja tyyliä on pidetty myös liian erilaisena verrattuna varsinkin Johanneksen evankeliumin tyyliin. Tätä on selitetty sillä, että Johannes on aiemmin evankeliumia kirjoittaessaan voinut käyttää kirjuria, joka on kirjoittanut parempaa kreikkaa. Patmoksen saarella yksin kirjoittaessaan hän on puolestaan joutunut käyttämään omaa, yksinkertaisempaa kreikkaansa.


title: Johanneksen ilmestys

text: Perinteisesti kirjan kirjoitusajankohtana on pidetty vuotta 96, keisari Domitianuksen hallitusaikana. Jotkut sijoittavat teoksen varhaisempaan aikaan, vuosiin 68–69, keisari Neron hallitusaikaan tai pian sen jälkeen. Ne, jotka puhuvat myöhäisemmän kirjoitusajankohdan puolesta, vetoavat kirkkoisä Irenaeuksen (kuoli vuonna 185) todistukseen, joka kertoo saaneensa tietoja henkilöiltä, jotka ovat tavanneet Johanneksen kasvoista kasvoihin. Hän sanoo, että Ilmestyskirja "nähtiin ei niin kauan sitten, melkein omana aikanamme, lähellä Domitianuksen hallituskauden loppua".


title: Johanneksen ilmestys

text: Toinen todiste myöhemmän ajoituksen puolesta on kirjan sisäinen: se viittaa suuriin vainoihin, jotka kohdistuvat vähäaasialaisiin kristittyihin. Tämä sopii paremmin keisari Domitianuksen kuin Neron aikaan (Neron toimeenpanemat vainot sijoittuivat Rooman lähistölle, kun taas Domitianuksen vainot toimeenpantiin Vähässä-Aasiassa). Myös Eusebiuksen mukaan Domitianus aloitti kirjassa kuvatut vainot. Jotkut tutkijat kuitenkin kiistävät, että kirja sijoittuisi käynnissä olevien vainojen aikaan, ja ovat myös epäilleet suurimittaisia vainoja Domitianuksen aikana, sillä niistä ei ole mitään tietoja ennen Eusebiusta.


title: Johanneksen ilmestys

text: Ilmestyskirja oli mukana jo Muratorin kaanonissa noin vuonna 170. 300-luvun lopulla kirkkoisä Johannes Krysostomos ja eräät muut piispat olivat kuitenkin sitä mieltä, että Ilmestyskirjaa ei tulisi liittää Uuden testamentin kirjojen kaanoniin, koska sen tulkitseminen oli vaikeaa ja vaarana oli sen väärinkäyttö. Syyrialaiset kristityt hylkäsivät myös kirjan, lähinnä sen vuoksi, että montanolaiset olivat niin riippuvaisia siitä. 800-luvulla "Pietarin ilmestyksen" ohella Konstantinopolin patriarkka Pyhä Nikeforos tulkitsi Ilmestyskirjan osaksi kiistanalaisia kirjoja. Lopulta se luettiin mukaan hyväksyttyyn kaanoniin, mutta se on edelleen ainoa Uuden testamentin kirja, jota ei lueta ortodoksisen kirkon liturgioissa. Myös Martti Luther totesi aikanaan, ettei kirjaa olisi ehkä pitänyt valita mukaan Uuteen testamenttiin. Hän suhtautui kirjan apostolisuuteen ja profeetallisuuteen varauksellisesti.


title: Johanneksen ilmestys

text: Ilmestyskirjassa kuvatut tapahtumat ovat täynnä symboliikkaa ja vertauskuvia. Luku seitsemän, täydellisyyden luku, toistuu kirjassa usein.Ilmestyskirjan johdanto esittelee lukijalle Johanneksen, kirjan kirjoittajan, ja selittää, että hän näki enkelin, joka kutsui hänet todistamaan "Jeesuksen Kristuksen todistuksen" eli kirjoittamaan sarjasta näkyjä, jotka hän tulisi näkemään.


title: Johanneksen ilmestys

text: Tämän jälkeen Johannes kirjoittaa seitsemän kirjettä, jotka on osoitettu seitsemälle Vähässä-Aasiassa ja Kreikassa sijainneelle seurakunnalle, jotka ovat Efesos, Smyrna, Pergamon, Thyateira (Tyatira), Sardes, Filadelfeia (Filadelfia) ja Laodikeia (Laodikea). Ne olivat tuon ajan merkittävimmät seurakunnat. Kirjeet seitsemälle seurakunnalle eivät ole varsinaisesti osa ilmestysnäkyä, vaan ennemminkin varoituksia ja rohkaisuja uskollisille siitä, että Kristus on palaava maailmaan tuomitsemaan syntiset ja lunastamaan uskolliset. Kirjeet ovat ilmestysten tavoin täynnä erilaisia vertauskuvia uskosta ja tottelemattomuudesta Jumalaa kohtaan.


title: Johanneksen ilmestys

text: Ensimmäisessä Johanneksen näkemässä näyssä hän astuu Taivaaseen ja näkee Jumalan valtaistuimen ja taivaallisen jumalanpalveluksen. Jumalan valtaistuin ja sillä istuja kuvataan loistavaksi kuin jaspis ja karneoli. Valtaistuinta ympäröi sateenkaaren kaltainen smaragdinvärinen hohde, ja siitä lähtee salamoita ja ukkosen jylinää. Valtaistuimen edessä on seitsemän soihtua ja lasinen, kristallin kaltainen meri. Jumalan valtaistuimen ympärillä on 24 muuta valtaistuinta, jolla istuvat 24 vanhinta valkoisissa vaatteissa.


title: Johanneksen ilmestys

text: Kirjoittaja näkee myös neljä olentoa, joilla on kuusi siipeä ja jotka ovat yltä päältä täynnä silmiä. Olennot ylistävät ja kiittävät Jumalaa lakkaamatta yötä päivää, ja aina olentojen ylistäessä 24 vanhinta kumartuivat Jumalan eteen.


title: Johanneksen ilmestys

text: Kirjoittaja näkee teurastetun karitsan, jolla on seitsemän sarvea ja seitsemän silmää. Se saa valtaistuimella istuvalta kirjakäärön, jossa on seitsemän sinettiä. Karitsa avaa sinetit yksi kerrallaan. Sinettien seuraukset ovat:Kun karitsa avaa seitsemännen sinetin, kirjoittaja näkee seitsemän enkeliä, joilla on seitsemän pasuunaa. Enkelit puhaltavat pasuunoihin vuorotellen. Pasuunoiden seuraukset ovat:Osa seitsemän pasuunan aikaansaamista vitsauksista muistuttaa Toisessa Mooseksen kirjassa kuvattuja vitsauksia, jotka kohtasivat egyptiläisiä, koska he eivät päästäneet juutalaisia lähtemään.


title: Johanneksen ilmestys

text: Seitsenpäinen meripeto, joka saa voimansa lohikäärmeeltä, on selvä viittaus Leviataniin tai Lotaniin, Vanhan testamentin ja myyttien seitsenpäisiin merikäärmeisiin.


title: Johanneksen ilmestys

text: Pedon seitsemän päätä on usein tulkittu kuvaavan seitsemää Rooman keisaria. Heistä viiden on ajateltu olevan kukistuneita: Augustus, Tiberius, Caligula, Claudius ja Nero. Nero kuoli vuonna 68. Kirja sanoo kuudennen "olevan", mikä voisi tarkoittaa Vespasianusta (70–79). Seitsemäs ei ollut vielä tullut, mutta hänen aikansa olisi oleva lyhyt. Se voisi tarkoittaa Titusta, joka hallitsi kaksi vuotta (79–81). Kahdeksas keisari oli Domitianus (81–96). Hänen voi katsoa olevan peto itse.


title: Johanneksen ilmestys

text: Toinen tulkinta katsoo päiden viittaavan maailmanvaltoihin, joista viisi on ollut (näiksi on ehdotettu muun muassa seuraavia: Egypti, Assyria, Babylonia, Persia ja Kreikka/Makedonia), yksi on (kirja kirjoitettiin Rooman valtakunnan aikakaudella) ja yksi olisi tuleva myöhemmin.


title: Johanneksen ilmestys

text: Kirjoittaja näkee seitsemän enkeliä, joilla on seitsemän vihan maljaa. Enkelit vuodattavat maljat maan päälle. Maljojen seuraukset ovat:Viimeisellä tuomiolla kaikki kuolleet ovat seisomassa Jumalan valtaistuimen edessä, ja avataan kaksi kirjaa: tekojen kirja ja elämän kirja. Kuolleet tuomitaan tekojensa mukaan, ja ne, joiden nimeä ei löydy elämän kirjasta, heitetään tuliseen järveen, joka on toinen kuolema. Monet kristityt ymmärtävät 'toisen kuoleman' merkitsevän 'ikuista kuolemaa' eli piinaa helvetissä tai 'ikuista eroa Jumalasta', mutta kreikankielisen alkutekstin sanat 'deuteros thanatos' merkitsevät kyllä sananmukaisesti 'toinen kuolema'.


title: Johanneksen ilmestys

text: Ilmestyskirjan toiseksi viimeisessä luvussa, luvussa 21, ensimmäinen taivas, maa ja meri ovat hävinneet, ja kirjoittaja näkee uuden taivaan sekä uuden maan. Taivaasta laskeutuu Uusi Jerusalem, jossa Jumalan on tarkoitus asua ihmisten keskellä. Kuolemaa ja murhetta ei enää tule olemaan, koskapa ensimmäiset hävisivät.


title: Johanneksen ilmestys

text: Kaupungissa oli korkea muuri, kaksitoista porttia symboloimassa Israelin kahtatoista sukukuntaa, ja porteilla kaksitoista enkeliä. Kaupungin muurilla oli kaksitoista perustusta symboloimassa kahtatoista apostolia. Kaupungin korkeus, pituus ja leveys olivat kaikki 12 000 vakomittaa eli 2 304 kilometriä. Kaupunki oli rakennettu kullasta, jalokivistä ja helmistä. Kaupungissa ei ollut yötä, ja sen valaisi Jumalan kirkkaus.


title: Johanneksen ilmestys

text: Jumalan ja karitsan valtaistuimesta virtaa elävän veden virta, ja sen varrella elämän puu. Ihmiskunnan syntiinlankeemuksesta alkanut kirous oli poistettu.


title: Johanneksen ilmestys

text: Ilmestyskirjan sisällön ja sen käyttämän symbolisen kuvaston tulkinnasta on olemassa useita koulukuntia. Raamattua kirjaimellisesti tulkitsevat oppineet katsovat Ilmestyskirjan kuvaavan eräänlaista "muistilistaa", jonka tapahtumat voidaan viivata yli yksi kerrallaan kun lopun ajat lähestyvät. Jotkut taas katsovat ilmestyksen kuvaston kuvaavan maailman tapahtumia kirjan kirjoitusaikana.Nämä tulkintavaihtoehdot eivät ole toisensa poissulkevia, ja useat kristityt yhdistävät näkemyksiä sen mukaan, mikä vaikuttaa ymmärrettävimmältä. Raamatullisen profetian koulukunnan näkemys on kuitenkin suosituin fundamentalistisessa ja evankelioivassa protestanttisuudessa, sekä muun muassa rastafariliikkeessä. Liberaalimmat tahot suosivat historiallis-kriittistä tulkintaa. Katolinen ja ortodoksinen kirkko ovat lisäksi kehittäneet omat näkemyksensä.


title: Johanneksen ilmestys

text: Preteristisen näkemyksen mukaan Ilmestyskirja sisältää ennustuksia tapahtumista, jotka tapahtuivat ensimmäisen vuosisadan aikana. Näkemys on riippuvainen Ilmestyskirjan varhaisesta ajoituksesta, eli ajoituksesta jo noin vuodelle 68, koska myöhempi ajoitus siirtäisi "ennustukset" kuvattujen tapahtumien jälkeen. Tässäkin tapauksessa ennustusten ja tapahtumien välinen aika on vain vuosi tai pari. Preteristiset tulkinnat tulkitsevat Babylonin merkitsevän yleensä Jerusalemia. Harmageddonin nähdään olevan Rooman armeijan, "pedon", suorittama Jumalan rangaistus juutalaisille. Ennustusten katsotaan täyttyneen vuonna 70. Jotkut preteristit näkevät ilmestyksen loppuosan siirtyvän käsittelemään Roomaa, sen suorittamia kristittyjen vainoja ja Rooman valtakunnan kukistumista.


title: Johanneksen ilmestys

text: Futuristisen näkemyksen mukaan Ilmestyskirjan kuvaamat tapahtumat tulevat tapahtumaan joskus tulevaisuudessa, hieman ennen Jeesuksen toista tulemista. Tällöin koittaa suuren ahdistuksen aika, joka on melko lyhyt aika, jolloin uskovat tulevat kokemaan voimakkaita vainoja, ja toisaalta puhdistumaan ja vahvistumaan niiden seurauksena. Se päättyy ylöstempaukseen, jossa Jumala tempaa kaikki tosikristityt maan päältä Taivaaseen.


title: Johanneksen ilmestys

text: Pretribulationistit uskovat, että kaikki tuolloin elävät kristityt otetaan kokonaisuudessaan Taivaaseen ennen ahdistuksen ajan alkua. Jotkut tämän tulkinnan kannattajat katsovat Israelin juutalaisten toimivan yhteistyössä antikristuksen kanssa. Tunnettu saarnaaja ja TV-evankelista Pat Robertson on saanut kritiikkiä siitä, että hän sanoi, että antikristus on todennäköisesti juutalainen, joka elää jo tällä hetkellä Israelissa. Midtribulationistit uskovat, että ylöstempaus tapahtuu ahdistuksen ajan puolivälissä, sen jo alettua mutta ennen sen pahinta vaihetta. Posttribulationistit uskovat, että ylöstempaus tapahtuu vasta kun Kristus palaa maan päälle ahdistuksen ajan lopussa.


title: Johanneksen ilmestys

text: Futuristista näkemystä ehdottivat ensimmäistä kertaa katoliset kirjoittajat Manuel Lacunza ja Francisco Ribera. Lacunza kirjoitti nimellä "Ben Ezra", ja katolinen kirkko julisti hänen kirjoituksensa pannaan. Näkemys on kasvattanut suosiotaan 1800- ja 1900-luvuilla fundamentalistisessa ja evankelioivassa kristillisyydessä.


title: Johanneksen ilmestys

text: Historisistisen näkemyksen mukaan ennustuksen tapahtumat sijoittuvat ensimmäisen vuosisadan ja Kristuksen toisen tulemisen väliseen aikaan. Poliittisesti historisistinen tulkinta soveltaa Ilmestyskirjan symboliikkaa Rooman valtakunnan kukistumiseen, jakaantuneen Euroopan nousuun lännessä (varsinkin Kaarle Suuren aikoihin), islamilaisen maailman nousuun idässä, ja itäisen valtakunnan kukistumiseen samalla kun Eurooppa pyrkii yhdistymään ja luomaan Rooman valtakunnan uudelleen.


title: Johanneksen ilmestys

text: Kirkkohistoriallisesti historisistinen näkemys katsoo Ilmestyskirjan opettavan, että kirkko tulee vainoista huolimatta laajenemaan, kunnes se valloittaa koko maailman — mutta saman prosessin aikana se muuttuu vähittäisesti luopiokirkoksi, jossa tosikristityt ovat vain vainottu vähemmistö. Ilmestyskirjan symboliikassa "Porttojen äidin" ja "Babylonin" katsotaan kuvaavan luopiokirkkoa, "porttokirkkoa". Tämän nähdään olevan antikristus järjestelmänä, sen sijaan että antikristus olisi joku tietty henkilö, kuten futuristiset näkemykset katsovat.


title: Johanneksen ilmestys

text: Historisistisen näkemyksen mukaan Kristuksen toinen tuleminen tapahtuu niihin aikoihin, kun osittain yhdistynyt Eurooppa alkaa päätyä sotaan Israelia vastaan. Tämä näkemys on suosittua fundamentalististen kristittyjen parissa. Israelin vastaisen liittokunnan kokoonpanosta on erilaisia näkökantoja: joidenkin mukaan se koostuu pääasiassa itäisen Euroopan maista, merkittävimpänä Venäjä; toisten mukaan Länsi-Euroopasta. Kristus voittaa liittokunnan, pelastaa Israelin varmalta tuholta, tuomitsee luopiokristityt ja puolustaa tosikristittyjä sekä perustaa valtakunnan maan päälle.


title: Johanneksen ilmestys

text: Varhaisimmat kristityt kirjoittajat tulkitsivat Ilmestyskirjaa historisistisesti, tosin sellaisena aikana, jolloin historisistinen ja futuristinen näkökanta eivät olleet vielä erkaantuneet toisistaan. Historisistiset näkökannat ovat yleensä millennialistisia ja painottavat Kristuksen kirjaimellista tuhatvuotista valtakuntaa maan päällä. Tämä näkökanta on menettänyt merkitystään, ja samalla koko historisistinen tulkinta. Nykyään lähinnä kaikkein millenaristisimmat lahkot suosivat historisismia.


title: Johanneksen ilmestys

text: Nykyisin monet protestantit käyttävät historisistista näkökulmaa perustana katolisuuden vastaisille opetuksille, nähden juuri katolisen kirkon "porttokirkkona". Historisistinen tulkinta ei kuitenkaan välttämättä vaadi tätä. Monet neljännen ja viidennen vuosisadan katoliset kirjoittajat sovelsivat ennustusta tulevasta luopumuksesta omaan kirkkoonsa monilla eri tavoilla. Jotkut katsoivat, että luopumus tapahtuu kirkon sisällä. Jotkut katsoivat, että tämä oli jo tapahtunut, ja vetosivat johonkin teologiseen kiistakohtaan. Näkemysten erona oli lähinnä se, millainen luopumus oli kyseessä.


title: Johanneksen ilmestys

text: Ortodoksisen kirkon näkemys ei sovi suoraan yhteenkään edellä esitettyyn näkökulmaan. Sen mukaan Ilmestyskirja kuvaa samanaikaisesti oman aikansa tapahtumia ja tulossa olevia tapahtumia, joille kirjoittamisen aikana tapahtuneet asiat olivat eräänlaisia valjuja esikuvia. Näkemys ei suosi pyrkimyksiä yhdistellä ennustuksia havaittuihin nykyajan tapahtumiin ennen aikojaan, ottaen vakavasti Raamatussa olevat varoitukset lopun aikojen ennustelun vaaroista. Sen sijaan Ilmestyskirjan katsotaan olevan varoitus ja kehotus olla valmiina lopun aikoja varten, milloin ne sitten tulevatkaan ("kuten varas yöllä"). Ajankohta on Jumalan valitsema, ei sellainen, jota kuolevaiset voivat ennustella.


title: Johanneksen ilmestys

text: Hengellisen näkemyksen, jota jotkut kutsuvat myös idealistiseksi näkemykseksi, mukaan Ilmestyskirja ei ennusta mitään tiettyjä tulevia tapahtumia. Sen sijaan se katsoo, että näyt ilmentävät ikuisia hengellisiä totuuksia, jotka esiintyvät kaikkina aikoina ja kaikissa paikoissa. Tulevia aikoja koskevia ennustuksia löytyy ainoastaan Ilmestyskirjan viimeisissä, Uutta Jerusalemia kuvaavissa luvuissa.


title: Johanneksen ilmestys

text: Historiallis-kriittinen näkemys katsoo, että Ilmestyskirjan teksti on kaikkien muiden käsin kirjoitettujen tekstien tavoin käynyt läpi monia kirjoitusvaiheita, ja mahdollisesti kokenut lisäyksiä ja poistoja sekä kopiointivirheitä. Tekstin muokkauksen syyt kattavat kaikki mahdolliset inhimilliset syyt, ja koko tekstiä tulee katsoa suhteessa sen historialliseen kontekstiin. Tämän näkökannan mukaan kirja yleensä katsotaan kirjoitetuksi oman aikansa yleisöä ajatellen.


title: Johanneksen ilmestys

text: Ilmestyskirjan itsensä hyväksyminen Raamatun kirjojen kaanoniin on samoin historiallinen prosessi, joka ei poikkea muiden tekstien hyväksymisestä. Samaan aikaan kirjoitettujen muiden ilmestysten hylkääminen saattaa kertoa jotain siitä, millä perusteella kirjojen katsottiin olevan joko ortodoksisia (oikeaoppisia), heterodoksisia tai jopa vääräoppisia.


title: Johanneksen ilmestys

text: Historiallis-kriittinen näkökanta ei voi suoraan ottaa kantaa Ilmestyskirjan jumalalliseen inspiraatioon ja ennustusten totuuteen, eikä kirjan merkitykseen nykymaailmalle. Tulkinta rajoittuu siihen, mitä kirjoittajan voidaan ajatella tarkoittaneen ja mitä sen yleisön voidaan ajatella ymmärtäneen. Näin kirjan symbolismi voidaan ymmärtää ainoastaan historiallisessa kirjallisessa ja yhteiskunnallisessa kontekstissa. Näkökanta usein korostaa, että apokalyptisissä kirjoissa kuvataan usein jo tapahtuneita tapahtumia "ennustusten" ja vertauskuvien muodossa. Tätä kautta aukeaa yksi usein esitetty tulkinta ilmestyskirjalle. Tähän tulkintaan sopii esimerkiksi kuvaus Keisari Nerosta tai jostain muusta sen ajan valtiaasta ilmestyskirjan petona. Kriittiset tutkijat tutkivat muuta apokalyptistä kirjallisuutta ja ensimmäisen vuosisadan tapahtumia selvittääkseen, mitä kirjoittaja on mahdollisesti tarkoittanut.


title: Johanneksen ilmestys

text: Historiallis-kriittiseen näkemykseen Johanneksen ilmestyksestä yhtyy myös Urantia-kirja, jonka mukaan Ilmestyskirja on "säilynyt vain katkelmallisessa ja turmeltuneessa muodossa."


title: Kirje roomalaisille

text: Kirje roomalaisille eli Roomalaiskirje () on yksi Uuden testamentin kirjeistä. Sen on kirjoittanut apostoli Paavali Roomassa sijainneelle seurakunnalle. Teologisesti kirje on yksi Uuden testamentin merkittävimmistä, ja se on vaikuttanut hyvin paljon kristinuskon suuriin opettajiin kuten Augustinukseen ja Martti Lutheriin. Luther piti Roomalaiskirjettä yhtenä Uuden testamentin tärkeimmistä kirjoista, joka jokaisen kristityn tulisi tuntea sydämellään, sanasta sanaan.


title: Kirje roomalaisille

text: Roomalaiskirje on yksi seitsemästä Paavalin kirjeestä, joiden aitoutta ei kyseenalaisteta. Kirje on todennäköisesti kirjoitettu Korintissa tai lähellä sijainneessa Kenkhreaissa (myös "Kenkrea"), Korintin Egeanmeren puoleisessa satamakaupungissa. Paavali mainitsee kirjeessä kenkrealaisen Foibean (Room. 16:1). Muita Paavalin tuntemia korinttilaisia olivat muun muassa Gaius (Room. 16:23; 1 Kor. 1:14) ja Erastus (2 Tim. 4:20).


title: Kirje roomalaisille

text: Kirjeessä ei mainita kirjoitusajankohtaa, mutta perinteisen näkemyksen mukaan se on kirjoitettu n. 57–58, mahdollisesti jo 54. Paavali oli kertomansa mukaan lähdössä toimittamaan rahalahjaa Jerusalemiin. Tämän matkan Paavali teki noin vuonna 55–58, joten kirje on kirjoitettu hieman aiemmin. On mahdollista, että Paavali halusi Roomasta uuden tukikohdan lähetystyölleen Espanjaan, minne hän oli aikeissa lähteä (Room.15:23-28).


title: Kirje roomalaisille

text: Roomassa sijaitsi alkukristillinen seurakunta jo hyvin varhain kristinuskon synnyn jälkeen. Uusille uskonnoille oli tyypillistä levitä ensimmäisenä valtakunnan pääkaupunkiin. Kristinusko oli todennäköisesti levinnyt Roomaan Jerusalemista joidenkin niiden juutalaisten mukana, jotka olivat kokeneet ensimmäisen kristillisen helluntain. Siihen aikaan juutalaisia oli hyvin paljon myös Roomassa, ja todennäköisesti myös uskonnolliset roomalaiset käyttivät heidän synagogiaan. Näin kristinusko levisi paitsi juutalaisten myös roomalaisten keskuuteen nopeasti. Seurakunta koostui siis lähinnä juutalaisuudesta kääntyneistä kristityistä, mutta myös pakanoista. Kristittyjä oli kaupungissa todennäköisesti jo paljon, ja heillä oli useita kokoontumispaikkoja (Room. 16:14-15).


title: Kirje roomalaisille

text:
Roomalaiskirjettä on sanottu Paavalin teologian pääkirjeeksi. Siksi se on myös sijoitettu Uuden testamentin kirjeistä ensimmäiseksi.
Kirje on myös Paavalin kirjeistä pisin. Paavali oli esittänyt monet Roomalaiskirjeen argumenteista jo aiemmissa kirjeissään, erityisesti Galatalaiskirjeessä sekä Korintin seurakunnalle osoitetuissa kirjeissä.


title: Kirje roomalaisille

text: Kirje on hyvä Paavalin opin yleiskatsaus, koska hän on kirjoittanut sen seurakunnalle, jossa hän ei ollut aiemmin käynyt. Niin hän joutui selittämään oppinsa alusta alkaen ja loogisesti edeten. Muut kirjeet Paavali kirjoitti sellaisille seurakunnille, jossa hän oli jo aiemmin käynyt kertomassa oppinsa suullisesti. Paavalin aikomus oli matkustaa Roomaan myöhemmin, joten kirje on tarkoitettu ikään kuin käymään häntä edellä, jotta Rooman kristityt avustaisivat sitten Paavalia lähetysmatkalle Espanjaan (15:23-24).


title: Kirje roomalaisille

text: Tervehdysosuuden (luku 1:1-15) jälkeen kirje sisältää opetuksellisen ja dogmaattisen pääosan (luku 1:16 - luku 11). Tämän jälkeen seuraa neuvova ja varoittava osa (luvut 12 - 15:13), jonka jälkeen kirje päättyy matkasuunnitelmien kuvaamiseen sekä lopputervehdyksiin muutamille nimeltä mainituille henkilöille (luvut 15:14 - 16). Kirjeen luku 16 on ollut väittelyiden aiheena. Jotkut kyseenalaistavat sen, että se olisi alun perin kuulunut kirjeeseen.


title: Kirje roomalaisille

text: Kirjeen läpi kulkevana teemana on se, kuinka sidottuja ihmiset ovat syntien ja Mooseksen lain alla. Kristuksessa ihmiskunta oli tullut vapautetuksi juutalaisen lain kahleista, synnistä ja kuolemasta. Kirje sisältää myös tulkinnan siitä, mikä on ollut Jumalan tarkoitus Israelin kansalle.


title: Kirje roomalaisille

text: Kirjeen pääajatus on seuraava: Sekä juutalaiset että pakanat, jotka kummatkin ovat yhtä syntisiä eivätkä voi kehuskella pelastuvansa itsessään, pelastuvat ainoastaan uskosta. Luterilainen vanhurskauttamisoppi perustuu ennen kaikkea Roomalaiskirjeeseen. Tämän opin avainjae on Room 5:1: ”Kun nyt Jumala on tehnyt meidät, jotka uskomme, vanhurskaiksi, meillä on Herramme Jeesuksen Kristuksen ansiosta rauha Jumalan kanssa.” Näin Jumalan ja ihmisen välissä ei ole enää mitään estettä, ei mitään syntiä, joka estäisi suoran yhteyden. Rauha Jumalan kanssa on mahdollista ainoastaan siksi, että Jeesus maksoi synneistä ristinkuolemallaan.


title: Kirje roomalaisille

text: Evankelistat ovat poimineet Roomalaiskirjeestä joukon jakeita, joita kutsutaan ”Roomalaiskirjeen tieksi”. Se esittää selkeän ja yksinkertaisen tien henkilökohtaiseen pelastukseen:


title: Frankium

text: Frankium on alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Fr () ja järjestysluku on 87 sekä CAS-numero 7440-73-5. Frankium on hyvin radioaktiivinen alkalimetalli, jota löytyy uraani- ja toriummalmeista. Sulamispiste on 300 K (27 °C) ja kiehumispiste 950 K. Frankium on maankuoren toiseksi harvinaisin alkuaine, astatiinin jälkeen. Se on viimeisin alkuaine, jota on löytynyt ensin luonnosta. Sen jälkeen uudet alkuaineet on ensin valmistettu laboratorioissa.


title: Frankium

text: Alkuaineen, joka on saanut nimensä Ranskan ("France") mukaan, löysi v. 1939 Marguerite Perey Curie Instituutissa Pariisissa. Frankium on raskain alkalimetalleista. Sitä esiintyy uraanimalmeissa, joissa sitä syntyy aktiniumin alfahajoamisen tuloksena. On arvioitu että sitä on noin 550 grammaa koko maankuoressa.


title: Frankium

text: Keinotekoisesti frankiumia voidaan valmistaa pommittamalla syklotronissa toriumia protoneilla tai ydinreaktorissa radiumia neutroneilla. Sitä on kuitenkin valmistettu vain aivan pieniä määriä tutkimustarkoituksiin.


title: Frankium

text: Frankiumista tunnetaan 33 isotooppia, joista ainoa luonnosta löytyvä Fr on pitkäikäisin 22 minuutin puoliintumisajalla. Useimpien muiden isotooppien puoliintumisaika on alle minuutin.


title: Frankium

text: Frankiumin kemiallisia ominaisuuksia tunnetaan kohtalaisen vähän, koska se on erittäin harvinainen alkuaine. Frankiumia on tutkittu radiokemiallisilla menetelmillä ja on selvinnyt, että sen stabiilein tila on ionimuodossa Fr+ . Frankium on kaikista tunnetuista alkuaineista vähiten elektronegatiivinen , minkä takia sen pitäisi olla kaikista alkalimetalleista kemiallisesti aktiivisin. Kemiallisilta ominaisuuksiltaan frankium muistuttaa muita alkalimetalleja, eniten cesiumia.


title: Frankium

text: Frankiumia löydetään luonnosta ainoastaan uraani- ja toriummalmeista, joihin sitä muodostuu aktiniumin alfahajoamisessa:


title: Frankium

text:
Ac→Fr+He
Syntyvä Fr on pitkäikäisin isotooppi, sen puoliintumisaika on 22 minuuttia. Joidenkin lähteiden mukaan Frankiumia on arvioitu olevan maankuoressa ainoastaan 20–30g.


title: Frankium

text:
Tunnettuja frankiumin syntetisointimenetelmiä ovat radiumin pommitus neutroneilla sekä toriumin pommitus protoneilla. Frankiumia on mahdollista valmistaa myös kullan ja hapen fuusiolla. Frankiumia muodostuu fuusioreaktiossa kun O isotooppi törmäytetään lineaarisen hiukkaskiihdyttimen avulla kultaan:
Au+O→Fr
Fuusioreaktiosta vapautuva energia purkautuu neutroneina, minkä seurauksena muodostuu Fr, Fr, Fr sekä Fr isotooppeja. Säätämällä törmäävien happi-ionien energiaa voidaan vaikuttaa siihen, mitä frankiumin isotooppeja reaktiossa syntyy.


title: Frankium

text:
Syntyneet frankiumin isotoopit ionisoituvat kullan pinnalla, josta ne ohjataan sähkökentän avulla vakuumissa olevaan magneto-optiseen loukkuun neutraloimalla ne ensin kuumennetun yttriumin avulla. Tällä menetelmällä on pystytty keräämään enimmillään noin 300 000 frankiumatomia. Loukkuun jääneiden frankiumatomien fluoresenssin avulla on ensimmäistä kertaa päästy kokeellisesti tutkimaan frankiumin energiatasojen välisiä siirtymiä. Atomit viipyvät loukussa noin puoli minuuttia, minkä jälkeen ne hajoavat radioaktiivisesti.
Frankiumia on käytetty rajoitetusti biologisissa kokeissa. Tutkimuksessa, jossa alkalimetallien (Fr, Rb ja Cs) jakautumista rottien eri elimiin tutkittiin, kävi ilmi alkalimetallien kertyminen pääasiassa munuaisiin, maksaan ja sylkirauhaisiin.
Frankiumin huomattiin kerääntyvän myös keinotekoisesti aiheutettuun sarkoomaan, Fr konsentroituu syöpäkudokseen vasta kun syövän kasvu alkaa. Tällainen menetelmä syöpäsairauksien diagnosoinnissa voisi olla lupaava, koska Fr tai Fr:lla on lyhyt puoliintumisaika eikä se siten aiheuta juuri ollenkaan kudosvaurioita.