title: Viski

text: Tunnetuin tapa nauttia viski lienee juoda se jäiden kera, "on the rocks". Monien mielestä tämä kuitenkin pilaa erityisesti laadukkaiden viskien aromit ja tekee niistä katkeran makuisia. Kylmä myös turruttaa makuhermoja. Toisaalta jo ennestään katkeran makuisia, usein halpoja viskejä, kylmyys ja jäästä sulava vesi saattavat hieman parantaa. Jos viskiä halutaan laimentaa siihen voidaan sekoittaa hieman puhdasta lämmintä vettä. Parhaimmillaan se avaa viskin makua. Veden lisääminen voi olla erityisesti tarpeen tynnyrivahvuisille viskeille (ns. "barrel strength", "cask strength", "natural cask strength"), jotka usein ovat liian vahvoja (noin 60 prosenttia) sellaisenaan nautittavaksi jo pelkän alkoholipitoisuutensa vuoksi.


title: Viski

text: Single malt -viskejä ei kannata maistella suorasta juomalasista (engl. "tumbler"), vaan ylöspäin kapenevasta aromilasista ("snifter"), joka tuo aromit paremmin esille. Myös sherry copita -tyyppinen lasi sopii hyvin. Uudempi niin sanottu Glencairn-lasi on tulppaanin muotoisena ja tukevapohjaisena hyvä maisteluun.


title: Viski

text: Viskejä voidaan käyttää myös drinkkien pohjana. Tunnetuin ja helpoin lienee viskikola, jota on saatavana myös valmiina tölkeissä. Viskejä voidaan käyttää myös liköörien pohjana. Tunnetuimpia lienevät irlantilaisiin viskeihin pohjautuvat kermaliköörit Baileys Irish Cream ja Saint Brendan’s. Yleisin tapa maailmalla lienee juoda viski joko soodaveden tai kolajuoman kanssa. Jälkimmäinen on suosittu juoma mm. Yhdysvaltojen etelävaltioissa. Hyvin suosittu ja yleinen tapa on juoda viski oluen kanssa erikseen tai oluen seassa.


title: Viski

text: Viskiä tuotetaan lähes joka puolella maailmaa. Erilaiset alueet antavat kuitenkin kullekin viskille omat piirteensä. Jopa hyvin lähekkäin sijaitsevilla tislaamoilla voidaan valmistaa hyvin erilaisia viskejä.


title: Viski

text: Ainoastaan skotlantilaisista viskeistä voidaan käyttää termiä "Scotch Whisky". 90 prosenttia skotlantilaisista viskeistä myydään sekoitteina (blended), näistä tunnetuimpia merkkejä ovat "Johnnie Walker", "Cutty Sark", "Famous Grouse", ja "Chivas Regal".


title: Viski

text: Skotlannin viskin tuotantoalueet jaetaan karkeasti ylä- ja alamaahan sekä saariin. Saaret, Islayta (äännetään "ailaa") lukuun ottamatta, lasketaan kuuluvaksi Ylämaihin. Kullakin alueella on omat ominaispiirteensä. Esimerkiksi Islayn saarella tehdyt viskit ovat voimakkaan turpeisia ja savuisia, kun Spey-joen alueella tuotetut ovat makeita, puhtaita ja hienoaromisia. Tuotantoalueiden aluejako on kuitenkin viskin maun osalta ainoastaan viitteellinen, sillä esimerkiksi savuisia viskejä valmistetaan myös muualla kuin Islayn alueella. Samoin osa Islayn viskeistä on makuprofiililtaan miltei savuttomia, esimerkiksi useimmat Bunnahabhainit ja monet Bruichladdichit.


title: Viski

text: Single malt -viskien suosio on kasvanut voimakkaasti 1990-luvulta lähtien. Aiemmin suurin osa esimerkiksi Islayn viskeistä myytiin suurimpien bulkkimerkkien sekoitteiksi, mutta nykyään saaren omien single malt -viskien myynti on moninkertaistunut ja samalla eri vuosikertojen ja tyyppien kysyntä on laajentunut. Vaikka Skotlanti on maailman johtava viskintuottaja sen tuotto on nykyään käytännössä riippuvainen amerikasta tuoduista vanhoista puutynnyreistä joita ei Skotlannissa enää valmisteta.Irlantilaiset viskit ovat maultaan pehmeämpiä kuin skotlantilaiset. Tämä johtuu erilaisesta valmistustavasta. Irlantilaista viskiä tislataan yleensä kolmeen kertaan, kun Skotlannissa on tapana tislata vain kahdesti. Irlannissa ohran jyviä kuivatessa ei käytetä turvesavua, josta johtuu skottiviskeille tyypillinen savun maku, vaan kuumaa ilmaa, näin ollen savun makua ei synny. Nykyisin lähes kaikki irlantilaiset tislaamot ovat ulkomaalaisomistuksessa.


title: Viski

text: Tunnetuimpia irlantilaisia viskejä ovat:


title: Viski

text: Myös Pohjois-Amerikassa valmistetaan viskejä. Ne poikkeavat huomattavasti alkuperäisistä skotlantilaista viskeistä. Bourbon-viski on Yhdysvalloissa valmistettua viskiä, jonka valmistukseen käytetään yli puolet maissia, lisäksi käytetään tyypillisesti vehnää sekä ruista. Tennesseen osavaltion alueella valmistettuja viskejä kutsutaan Tennesseeviskeiksi. Näiden viskien valmistuksessa tisle suodatetaan sokerivaahterapuuhiilipedin läpi ja vanhennetaan vähintään neljä vuotta.


title: Viski

text: Yhdysvaltalaisia viskejä ovat esimerkiksi:


title: Viski

text: Kanadassa viskin valmistamiseen käytetään ohran ohella runsaasti ruismallasta. Tällaista juomaa, jonka raaka-aineesta vähintään 51 prosenttia on ruismallasta, kutsutaan nimellä ”rye” tai ”rye whisky”. Ruismallas antaa juomalle ”pippurimaisemman” maun. Québecin provinssissa valmistetaan ”maple whiskyä”, jossa yksi raaka-aineista on vaahterasiirappi. Kanadalaisviskeissä voi olla myös lisukkeita antamassa makua ja väriä, mikä ei ole sallittua irlantilais-, skotti- tai amerikkalaisviskeissä lainsäädännöllisistä syistä.


title: Viski

text: Kanadalaisia viskejä ovat esimerkiksiViski on myös Japanissa erittäin suosittu juoma. Japani onkin Skotlannin jälkeen maailman toiseksi suurin mallasviskin tuottaja. Japanilainen viski valmistetaan hyvin pitkälti perinteisiä skotlantilaisia menetelmiä noudattaen. Japanilaisen viskin erityispiirteenä voidaan mainita, että osa viskistä kypsytetään japanilaisesta tammesta (Quercus Mongolica) valmistetuissa tynnyreissä, jotka tuovat viskiin oman vivahteensa.


title: Viski

text: Tunnettuja japanilaisia tislaamoja ovat muun muassa:Edellä mainittujen alueiden lisäksi viskiä valmistetaan jonkin verran Bulgariassa, Intiassa, Itävallassa, Ranskassa, Ruotsissa, Saksassa, Sveitsissä, Tanskassa ja Uudessa-Seelannissa. Suomessa viskiä on tislattu Ilmajoen Koskenkorvan tehtailla 1981–2000, Lahdessa, Porissa, Isossakyrössä, Helsingissä ja Ahvenanmaalla.


title: Gaelilainen jalkapallo

text: Gaelilainen jalkapallo (, ) on irlantilainen pallopeli. Se perustuu samoihin jalkapallon esimuotoihin kuin jalkapallo, rugby, amerikkalainen jalkapallo ja australialainen jalkapallo. Viimeksi mainittu muistuttaa sitä eniten, ja irlantilaiset ja australialaiset joukkueet pelaavatkin ystävyys- ja maaotteluita keskenään kompromissisäännöillä.


title: Gaelilainen jalkapallo

text: Gaelilaista jalkapalloa pelataan 15-miehisin joukkueen suorakulmion muotoisella kentällä, jonka molemmissa päissä on H-kirjaimen muotoiset maalihaarukat. Tavoitteena on tehdä enemmän maaleja kuin vastustaja. Kuten hurlingissa, maalin yläriman ylitse mutta maalitolppien välistä menevästä pallosta saadaan yksi piste, mutta yläriman alitse maaliverkkoon tehdystä maalista kolme. Pistelaskussa kolmen pisteen maalit ilmoitetaan ensin, yhden pisteen maalit sitten, niin että ottelun aikana kummankin joukkueen nimen vieressä näkyy kaksi lukua. Esimerkiksi 2-9 tarkoittaa, että asianomainen joukkue on saanut yhdeksän yksittäispistettä ja tehnyt sen lisäksi kaksi kolmen pisteen maalia, jolloin joukkueen kokonaispistesaldo on viisitoista pistettä.


title: Gaelilainen jalkapallo

text: Gaelilaisen jalkapallon pallo ei muistuta rugbyn eikä amerikkalaisen jalkapallon pelivälineitä, vaan pelissä käytetään normaalia pyöreää jalkapalloa. Ainoa ero on, että gaelilaisen jalkapallon pallo on usein kuvioinniltaan lentopallon kaltainen. Palloa voi kantaa kädessä neljän askelen verran, sen jälkeen sitä täytyy pompauttaa maassa tai potkaista ja napata takaisin käteen. Palloa on siis lupa sekä potkia että lyödä kädellä tai nyrkillä.


title: Luettelo vaatteista

text: Tämä on luettelo vaatteista.


title: Charles Dickens

text: Charles John Huffam Dickens (7. helmikuuta 1812 Portsmouth – 9. kesäkuuta 1870 Higham, Kent) oli englantilainen kirjailija. Hän oli aikansa tuotteliaimpia viihdekirjailijoita, ja häntä pidetään yleisesti viktoriaanisen kauden suurimpana romaanikirjailijana.


title: Charles Dickens

text: Charles Dickens syntyi Portsmouthissa vuonna 1812 John ja Elizabeth Dickensin toiseksi lapseksi. Hänen isänsä oli laivaston virkamies, joka siirrettiin takaisin Lontooseen kun Charles oli kolmevuotias.


title: Charles Dickens

text: Lontoosta Dickensit muuttivat Chathamiin, jossa Charles Dickens kävi koulua ja menestyi siinä hyvin. 12-vuotiaana hänet laitettiin muutamaksi kuukaudeksi töihin kengänkiillotustehtaaseen, kun perheenpää oli velkavankeudessa. Lopulta velka maksettiin isoäidin perinnöllä. Dickens käytti kokemuksiaan tehdastyöstä romaanissaan "Pikku Dorrit".


title: Charles Dickens

text: Vuosina 1824-1827 Dickens saattoi jatkaa jälleen opintojaan. 1827 hän pääsi töihin lakitoimistoon, ja sen jälkeen pikakirjoittajaksi siviilioikeuteen (Doctor's Commons). Hän hankki lukuoikeiden British Museumiin, ja perehtyi siellä Shakespearen tuotantoon ja historiateoksiin. Pian hän alkoi kirjoittaa lehtiin.


title: Charles Dickens

text: Dickens meni vuonna 1836 naimisiin toimittajatoverinsa tyttären Catharine Hogartin kanssa. He saivat kymmenen lasta. Kaksi Catharinen sisarista asuivat perheen kanssa, ja on spekuloitu Dickensin olleen heihin rakastunut. Dickensit erosivat vuonna 1858.


title: Charles Dickens

text: Dickensin teokset julkaistiin yleensä aikakauslehdissä jatkosarjoina, joita seurattiin kuin nykyajan saippuaoopperaa. Julkaisumuodosta lienee johtunut, että ne laajenivat valtaviksi tiiliskiviksi. Ajan kehnon tekijänoikeuslainsäädännön vuoksi Dickens joutui elättämään itseään myös lukukiertueilla, joilla hän luki teoksiaan ääneen. Työn rasittamana hän lopulta menehtyi halvauskohtaukseen.


title: Charles Dickens

text: Dickensin romaaneille ovat ominaisia parodiset, miltei surrealistisen höpsöt ja juuri siksi mieleenpainuvat henkilöhahmot, esimerkiksi "Pickwick-kerhon" hömelöt herrasmiehet, sekä suuret tunteet, jollaisia ei yleensä yhdistetä englantilaiseen kulttuuriin. Viktoriaanisen maailman kuvaus on tarkkaa ja maanläheistä huolimatta satiirisesta liioittelusta. Juonten yksinkertaisuus hukkuu yksityiskohtien paljouteen ja mehevän nokkelaan, puhekielen kliseitä irvailevaan ja sanoilla leikittelevään kieleen. Realistisimmillaan Dickens on kuvatessaan lasten maailmaa ja sen julmuutta. Koska hän itse joutui rutiköyhän pikkuvirkamiehen poikana monien muiden viktoriaanisen kauden lasten tavoin menemään töihin elättääkseen perhettä, hänen kirjoissaan kuvataan mukaansatempaavasti myös aikakauden elämän synkkiä puolia.


title: Charles Dickens

text: Dickensin kuuluisimpia romaaneita ovat "Pickwick-kerhon jälkeenjääneet paperit" (1836–1837), "Oliver Twist" (1837–39), "Nicholas Nicklebyn elämä ja seikkailut" (1838–1839), "David Copperfield" (1849), "Kolea talo" (1852–1853), "Kaksi kaupunkia" (1859) ja "Loistava tulevaisuus" (Suuria odotuksia, 1861). Tunnettu on myös hänen joulukertomuksensa saituri Scroogesta, "Joululaulu" (1843). Selvimmin omaelämäkerrallinen on David Copperfieldin tarina, kun taas "Kahdessa kaupungissa" Dickens uskaltautuu kuvaamaan Ranskan vallankumouksen tapahtumia.


title: Charles Dickens

text: Dickensiä pidetään laajalti Englannin ja englantilaisuuden tunnuskuvana. Satiiri ja yhteiskuntakritiikki olivat hänen teoksissaan keskeisellä sijalla. Esimerkiksi romaani "Kolea talo" alkaa kuvauksella mielettömiin mittoihin venyneestä oikeusjutusta ”Jarndyce vastaan Jarndyce”, jonka nimikin on sanaleikki ("Jarndyce" äännetään kuten "jaundice", keltatauti). Hänen yhteiskuntakritiikkinsä oli ennen muuta moraalista, ei poliittista laatua, ja vallankumouksellisiin ja sosialistisiin pyrintöihin hän suhtautui epäluuloisesti, kuten näkyy teoksesta "Kaksi kaupunkia", jossa mässäillään kuvauksilla rahvaan väkivaltaisuudesta.


title: Charles Dickens

text: Lontoossa toimii Charles Dickens -museo talossa, jossa Dickens asui 1837–1839. Myös hänen synnyinpaikkansa Porthsmouthissa on museo.


title: Identiteetti

text: Identiteetti voi tarkoittaa seuraavia:


title: Vektoriavaruus

text: Vektoriavaruus eli lineaariavaruus on matemaattinen struktuuri, joka on lineaarialgebran peruskäsite. Niitä käytetään paljon erityisesti matriisilaskennassa ja funktionaalianalyysissa. Vektoriavaruutta ajatellaan joukkona, johon on määritelty kaksi laskutoimitusta: alkioiden summa ja ns. skalaarilla kertominen. Vektoriavaruuden alkioita kutsutaan vektoreiksi.


title: Vektoriavaruus

text: Esimerkiksi vektoriavaruuden formula_1 eli "x-y-tason" alkioita eli vektoreita ovat reaalilukukaksikot formula_2. Kahden tällaisen vektorin summa lasketaan koordinaateittain: formula_3.


title: Vektoriavaruus

text: Skalaarilla eli reaaliluvulla kerrottaessa jokainen tällaisen vektorin koordinaatti kerrotaan annetulla reaaliluvulla, esim. formula_4. Tämä siis tuottaa skalaarista ja vektorista vektorin.


title: Vektoriavaruus

text: Vastaavat säännöt pätevät kaikissa formula_5-avaruuksissa, mutta on myös paljon monimutkaisempia ja jopa ääretönulotteisia vektoriavaruuksia, ja joidenkin vektoriavaruuksien skalaarikunta on jokin muu kuin reaalilukujen kunta formula_6.


title: Vektoriavaruus

text: Olkoon formula_7 kunta (ns. "kerroinkunta"), "V" joukko ja kuvaukset formula_8 ja formula_9. Määrittelemme, että kolmikko formula_10 on vektoriavaruus (eli lineaariavaruus) jos ja vain jos kuvaukset "f" ja "g" toteuttavat ehdotVektoriavaruuden kuvausta "f" kutsutaan "vektoreiden yhteenlaskuksi" ja "g" "skalaarilla kertomiseksi". Ne ovat oletusten nojalla "binäärioperaatioita" joukossa "V". Yleisesti näille binäärioperaatioille käytetään lineaariavaruuksissa merkintöjä formula_34 kaikilla formula_35 ja formula_36 kaikilla formula_37 ja formula_18. Mikäli formula_39, kyseessä on reaalinen vektoriavaruus ja jos formula_40, niin kyseessä on kompleksinen vektoriavaruus.


title: Vektoriavaruus

text: Vektoriavaruus on erikoistapaus modulista. Toisin kuin moduleilla, jokaisella epätriviaalilla vektoriavaruudella on kanta, eli joukko lineaarisesti riippumattomia vektoreita, joiden lineaarikombinaationa jokainen avaruuden vektori voidaan ilmaista. Usein sovitaan, että tyhjä joukko on triviaalin vektoriavaruuden kanta. Vektoriavaruus on äärellisulotteinen, jos sillä on kanta, jossa on äärellinen määrä vektoreita. Muussa tapauksessa vektoriavaruus on ääretönulotteinen. Vektoriavaruuden kanta voidaan yleensä valita äärettömän monella eri tavalla, mutta valinnasta riippumatta äärellisulotteisen vektoriavaruuden kannassa on aina yhtä monta vektoria. Myös ääretönulotteisen vektoriavaruuden eri kannat ovat keskenään yhtä mahtavia. Kannan olemassaolo voidaan todistaa Zornin lemman avulla ja yhtämahtavuus ultrafiltterilemman avulla.


title: Vektoriavaruus

text: Kannattaa huomata, että vektoriavaruuden alkiot eivät välttämättä ole järjestettyjä lukujoukkoja, joiksi vektorit usein mielletään, kuten myöskään kerroinkunnan alkiot eivät välttämättä ole lukuja. Vektoriavaruuden alkioina voivat "tavallisten" vektorien sijaan olla yhtä hyvin matriisit tai jopa funktiot. Eräs vektoriavaruus, ns. triviaali vektoriavaruus, on vain nolla-alkiosta koostuva joukko {0}. Tärkeimpia vektoriavaruuksia matematiikassa ovatTosin riippuen tapauksesta on myös yleistä käyttää edellä olevissa esimerkeissä skalaarikuntana kompleksilukuja.


title: Vektoriavaruus

text:
Vektoriavaruuden "(V,f,g)" osajoukkoa "A" kutsutaan aliavaruudeksi jos ja vain jos se toteuttaa seuraavat ehdot:
Esimerkiksi vektoriavaruuden formula_54 aliavaruus on mikä tahansa origon kautta kulkeva suora. Lisäksi esimerkiksi jonoavaruuden formula_45 eräs aliavaruus on nollaan suppenevien jonojen joukko.


title: Vektoriavaruus

text: Vektoriavaruuksiin voidaan liittää lisärakenteena esimerkiksi normi tai sisätulo. Näiden avulla voimme määritellä mm. topologisen struktuurin vektoriavaruuksiin. Topologisista vektoriavaruuksista enemmän artikkeleissa normiavaruus ja sisätuloavaruus.


title: 8,8 cm FlaK 18

text: 8,8 cm FlaK 18 oli saksalainen ilmatorjuntakanuuna (), joka palveli enimmäkseen toisessa maailmansodassa. 8,8 cm FlaK ei ollut yksi tykkimalli, vaan sarja ilmatorjuntatykkejä, jotka oli nimetty mallinumeroilla 18, 36 ja 37. Tykin Flak 37 -malli palveli Suomen ilmatorjunta- ja rannikkotykistössä nimellä 88 ItK 37 RMB.


title: 8,8 cm FlaK 18

text: Tykin suunnittelutyön aloittivat saksalaisen Kruppin tehtaan insinöörit ruotsalaisen Boforsin tiloissa Ruotsissa 1920-luvun lopussa. Tällainen järjestely oli tarpeen Versailles’n rauhansopimuksen Saksan ilmatorjunta-aseistukselle asettamien rajoitusten takia. Samasta syystä tykin ensimmäisen mallinumero on hämäystarkoituksessa 18, vaikka se suunniteltiin 1920- ja 1930-lukujen taitteessa. Kaliiperi oli perinteinen saksalainen 88 millimetriä, jota oli käytetty jo ensimmäisen maailmansodan aikaisissa saksalaisissa ilmatorjuntatykeissä. Tykin ensimmäisen mallin, 8,8 cm FlaK 18:n prototyypit valmistettiin vuonna 1931. Vuonna 1932 katsottiin Saksalla jälleen olevan oikeus varustautua ja suunnittelutyö saatettiin loppuun ilmeisesti Saksan maaperällä vuoteen 1933 mennessä, jolloin sarjatuotanto alkoi.


title: 8,8 cm FlaK 18

text: Tulikasteensa 8,8 cm Flak 18 sai Espanjan sisällissodassa, jossa saksalaisten Legion Condorilla oli jonkin verran näitä tykkejä käytössään. 8,8 cm FlaK 18 osoittautui pian parhaaksi saksalaisten ilmatorjuntatykeistä, ja myös erinomaiseksi panssariajoneuvojen tuhoamiseen pitkän matkan päästä. Tykin suuri massa merkitsi kuitenkin sitä, että sen vetämiseen tarvittiin raskas ajoneuvo. Panssaroimattomasta Sd. Kfz. 7 -puolitelatraktorista tuli suosittu vetäjä. Kokemusten perusteella 8,8 cm FlaK 18:sta tehtiin parannettu malli, Flak 36, jossa useiden osien valmistusmenetelmät olivat aiempaa paremmin massatuotantoon sopivia. Tykissä oli myös uusi sisusputki, jossa putken kuluessa ei tarvinnut välttämättä vaihtaa koko putkea, vaan ainoastaan sisusputken kuluneet osat. Lisäksi lavettiin tehtiin pieniä muutoksia. Tästä versiosta kehitettiin 1940-luvun alussa saksalaisen raskaan Tiger-panssarivaunun 88 mm KwK 36 L/56 panssarivaunukanuuna. Flak 36:sta seuraava ja viimeinen malli oli Flak 37. Tässä mallissa tärkeimpänä erona oli Flak 36:een se että ampuma-arvojen välittämiseen käytetty välitinjärjestelmä oli vaihdettu uuteen, parempaan malliin nimeltä Übertragungsgerät 37. Tykin kaikki kolme eri versiota käyttivät samoja ampumatarvikkeita ja niiden osat, putkia myöten, olivat pääsääntöisesti keskenään vaihtokelpoisia. Koska asetta käytettiin sodan aikana hyvin usein myös pinta-ammuntaan, alettiin kaikkiin tykin eri versioihin asentaa suojakilpiä. Jo mainittujen mallien lisäksi Flak 37:n lavetille valmistettiin tilapäisratkaisuna vähäisiä määriä 8,8 cm Flak 41:n 74 kaliiperia pitkällä putkella varustettua versiota nimeltä 8,8 cm Flak 37/41. Tämä ase käytti kuitenkin erilaisia, pidempihylsyisiä ja tehokkaampia ampumatarvikkeita.


title: 8,8 cm FlaK 18

text: Vuonna 1943 malliversion 36 hinta oli 31 750 Reichsmarkia, vaatien 4 500 miestyötuntia. Vertailun vuoksi voidaan mainita, että 3,7 cm Flak 18 -sarjan kevyet IT-kanuunan maksoivat samaan aikaan 24 000 Reichsmarkia ja 10,5 cm Flak 38 -sarjan raskaat IT-kanuunat 75 000 Reichsmarkia.


title: 8,8 cm FlaK 18

text: Tykin putken pituus oli 4 930 millimetriä eli 56 kaliiperia. Hylsyn pituus oli 571 millimetriä. Tykin suurin torjuntakorkeus oli 10 500 metriä ja pintaan 14 800 metriä. Tykissä oli puoliautomaattinen kiilalukko, eli hylsy poistui automaattisesti laukauksen jälkeen lukon jäädessä auki. Työnnettäessä uusi laukaus putkeen, lukko sulkeutui automaattisesti ja jäi vireeseen. Ainakin vielä FlaK 36 -mallin tykeissä oli lukonkehyksen vasemmalle puolelle kiinnitetty jousitoiminen puoliautomaattinen lataussillalla varustettu latauslaite joka työnsi laukauksen putkeen. Latauslaite siltoineen kuitenkin poistettiin useimmista tykeistä kentällä, sillä se oli epäluotettava, ja käsin lataamalla päästiin suurempaan tulinopeuteen. Teoreettinen tulinopeus oli 15–20 laukausta minuutissa ja käytännön maksimitulinopeus 12 laukausta minuutissa. Aseessa käytettiin iskunallilla varustettua patruunalaukausta ja sille oli olemassa lukuisia erilaisia ampumatarvikkeita, esimerkiksi sirpale-, panssari- ja ontelokranaatteja sekä valoammuksia. Jokaisesta ampumatarviketyypistä oli tyypillisesti lisäksi eri versioita. Tulitettaessa ilmamaaleja, tavallisin ampumatarvike oli mekaanisella aikasytyttimellä varustettu sirpalekranaattilaukaus.


title: 8,8 cm FlaK 18

text: Lavetti oli tyypiltään nelihaarainen ristilavetti, jonka kaksi sivuille osoittavaa lavettihaaraa voitiin taittaa pystyyn marssin ajaksi. Tykkiä oli mahdollista kääntää kaksi täyttä kierrosta samaan suuntaan, eli sivusuuntausala oli 720 astetta ja maksimikoro 85 astetta. Ajolaitteisto koostui kahdesta erillisestä, erittäin nopeasti irrotettavissa olevasta yksiakselisesta osasta, jotka kiinnitettiin eteen- ja taaksepäin osoittaviin lavettihaaroihin. Ajolaitteistoa oli kahta hyvin samankaltaista mallia, joista ensimmäinen malli oli Sonderanhänger 201 ja uudempi, paranneltu versio Sonderanhänger 202. Marssipaino Sonderanhänger 201-ajolaitteistolla 7 000 kg ja Sonderanhänger 202:lla 8 200 kg, tuliasemapainon ollessa ajolaitteistosta riippumatta 5 000 kg.


title: 8,8 cm FlaK 18

text: Tykkien suuntaaminen ja ammunta perustui patterin keskuslaskimen antamiin, kullekin tykille erikseen laskettuihin ampuma-arvoihin, jotka välitettiin sähköisellä välitinlaitteistolla kaapeleita pitkin jokaiselle tykille. Tykit eivät kuitenkaan olleet moottorisuunnattuja, vaan ne suunnattiin käsin välitinlaitteen välittämien arvojen mukaisesti. Välitinlaitteella saatiin myös keskuslaskimen määrittämät tiedot tarvittavasta aikasytyttimen viiveestä, ja käsketty viive asetettiin jokaisen tykin omalla mekaanisella aikautuskoneella kranaatteihin. Tykillä oli myös oma melko alkeellinen ilmatorjuntatähtäimensä jota ei juurikaan käytetty, sillä ammunta tapahtui käytännössä aina yksinomaan laskimelta tulevien arvojen mukaisesti. Ilmatorjunnassa 8,8 cm FlaKin vedettäviä malleja käytettiin liikkuvissa pattereissa ja kiinteätä versiota kiinteissä tuliasemissa. Strategisia pommituksia vastaan tykit järjestettiin suuriin pattereihin, joita liikutettiin harvoin. Elokuussa 1944 Saksan vahvuudessa oli 10 704 kapplaletta Flak 18, 36 ja 37 -tykkiä, suurin osa ilmatorjuntakäytössä.


title: 8,8 cm FlaK 18

text: Ranskan valtauksen aikana keväällä 1940 8,8 cm FlaKia jouduttiin käyttämään toistuvasti panssarintorjuntaan ranskalaisten ja brittien raskaita panssarivaunuja vastaan, joihin muut aseet eivät tehonneet. Panssarintorjuntakäyttö yleistyi edelleen Pohjois-Afrikan ja Neuvostoliiton rintamilla. Yleisimmät panssarintorjuntaan käytetyt ammukset olivat 8,8 cm Panzergranate ja 8,8 cm Panzergranate 39 -panssarikranaatit, joista viimeksi mainittu oli uudempi ja sillä oli hieman parempi läpäisykyky. Panssarikranaatit pystyivät kumpikin lävistämään hyvinkin yli 100 millimetriä panssaria 1 000 metrin etäisyydeltä, mikä oli muille aseille saavuttamaton määrä sodan alkuvuosina ja riittävä kaikkia paitsi parhaiten panssaroituja vaunuja vastaan vielä vuonna 1945. Panssarikranaateilla voitiin tuhota myös vihollisen kantalinnoitettuja asemia. Panssarintorjunnassa 8,8 cm FlaKin suuresta painosta johtuva kömpelyys, korkea profiili ja huono miehistön suoja, tykkiin pinta-ammuntakäyttöä silmällä pitäen lisätystä kilvestä huolimatta, olivat kuitenkin ongelmallisia. Panssarintorjunnan lisäksi tykkiä käytettiin omien maajoukkojen taistelun tukemiseen suora-ammuntana sirpalekranaateilla.


title: 8,8 cm FlaK 18

text: 8,8 cm FlaK 37:ää ostettiin Suomeen 90 kappaletta vuosina 1943–1944. Ne palvelivat jatkosodassa Suomen tärkeimpien kaupunkien ilmapuolustuksessa. Suomessa oli Flak 37 kaksi eri mallia, jotka erosivat toisistaan ainoastaan alalavetin osalta. Ensimmäisessä, Saksassa yleisemmässä, mutta Suomessa harvinaisemmassa versiossa oli tavanomainen ristilavetti ja Sonderanhänger 202 -ajolaitteisto. Tämä malli tunnettiin Suomessa nimellä 88 ItK 37 RMB ("88 millimetrin ilmatorjuntakanuuna vuodelta 1937 mallia Rheinmetall-Borsig").


title: 8,8 cm FlaK 18

text: Varusmiehet antoivat sille tehtaanmerkistä RMB juontuvan lempinimen Rämäpää.


title: 8,8 cm FlaK 18

text: Toisessa, Suomessa yleisemmässä mallissa ei ollut lainkaan ajolaitteistoa tai lavettihaaroja, sillä se oli suunniteltu yksinomaan kiinteitä ilmatorjuntapattereita varten ja kiinnitettiin pulttaamalla aluskartiostaan suoraan alustaansa. Suomessa tämän mallin nimitys oli 88 ItK 37 RMBK (kiinteä). Suomen ilmatorjunnan aseistuksesta ne poistettiin 1977 ja ne muunnettiin rannikkotykistön käyttöön rannikkotykkinä. Ne poistettiin palveluskäytöstä 2000-vuosikymmenen alussa.


title: 8,8 cm FlaK 18

text: Useita RMB-tykkejä on muistomerkkeinä usealla paikkakunnalla.


title: 8,8 cm FlaK 18

text: Saksalaisten tavoitteena oli korvata 8,8 cm FlaK 18 -sarjan tykit uudella pitkäputkisemmalla ja tehokkaammalla Rheinmetall-Borsigin suunnittelua olevalla 8,8 cm Flak 41 -tykillä. Tavoitteeseen ei kuitenkaan koskaan päästy, muun muassa Flak 41 -kaluston kanssa ilmenneiden ongelmien vuoksi.


title: 8,8 cm FlaK 18

text: Loppuvuodesta 1944 Saksassa valmistui vielä 128mm panssaritorjuntakanuuna nimeltään PaK 80 ("12,8 cm Panzerabwehrkanone 80", L/55)


title: 8,8 cm FlaK 18

text: Siitä käytettiin myös nimeä PaK 44.


title: China Radio International

text: China Radio International (entinen Radio Beijing tai Radio Peking), Kiinan kansantasavallan valtionradion ulkomaanohjelmapalvelu, katsotaan perustetuksi 3. joulukuuta 1941, kun uutistoimisto Xinhua (Uusi Kiina) perusti "Uuden Kiinan radion" radioaseman kahteen luolaan. Radiolaitteisto sijaitsi kallioluolassa, kun taas toimitus maaluolassa. Ulkomaantoimituksen ohjelmat olivat japaninkielisiä, niitä radioi japanilaisnainen ja rauhanaktivisti Hara Kiyoshi, joka pyrki vaikuttamaan Japanin Kiinaa vastaan käymään sotaan. Lähetykset jatkuivat vuoteen 1943, milloin ne piti lopettaa teknisten vaikeuksien vuoksi. Jo tätä ennen oli Jenanista radioitu 1940 Neuvostoliiton teknisellä tuella. Uudelleen lähetykset alkoivat 1946.


title: China Radio International

text: Radion tunnus oli tuolloin XNCR tarkoittaen "Uuden Kiinan radiota".


title: China Radio International

text: Englanninkieliset lähetykset alkoivat 11. syyskuuta 1947 kahdenkymmenen minuutin pituisina Pohjois-Shaanxista. Kiinan kansantasavallan 1. joulukuuta 1949 tapahtuneen perustamisen jälkeen radion merkitys tunnustettiin laajasti ja radio alkoi lähettää yhä useammilla kielillä ohjelmia. Kiinan kansantasavallan tultua perustetuksi, siirtyi myös radio Beijingiin. Huhtikuussa 1950 "Uuden Kiinan radio" sai tunnusnimekseen "Radio Peking". Sen tunnussävelenä oli "Itä on punainen".


title: China Radio International

text: 1950 radioitiin jo burmaksi, indonesiaksi, koreaksi ja vietnamiksi. Lisäksi alettiin Kaakkois-Aasiaan lähettää siellä puhuttavilla neljällä Kiinan murteella.


title: China Radio International

text: Kiinan kansainvälinen radio osallistui myös Korean sotaan (1950-1953) tukien pohjoiskorealaisia ja heidän avukseen Kiinan lähettämiä vapaaehtoisia. Kuuntelijamäärän lisäämiseksi radiossa luettiin myös vastapuolelta, Yhdistyneiltä kansakunnilta, pääasiassa yhdysvaltalaisilta kadonneiden ja kaatuneiden tietoja. 24. joulukuuta 1954 aloitti Kiinan kansainvälinen radio venäjänkieliset lähetykset. Tuolloin Kiinan kansantasavalta ja Neuvostoliitto olivat vielä tiiviissä yhteistyössä.


title: China Radio International

text: 1950-luvun lopulla ja 1960-luvun alussa Kiinan kansainvälinen radio lähetti ohjelmaa jo 16 kielellä yhteensä 40 tuntia vuorokaudessa. 15. huhtikuuta 1960 aloitettiin saksankieliset lähetykset kahdella puolen tunnin pituisella ohjelmalla. Vuoteen 1963 mennessä kumpikin ohjelmista oli jo tunnin mittainen. 1970-luvulle tultaessa myös muu Aasia ja Afrikka saivat lisää huomiota. Kohdealueiden kielistä aloitettiin farsilla, minkä jälkeen tulivat šwahili ja arabia. 1970-luvun puoliväliin mennessä "Radio Peking" lähetti ohjelmia yhteensä 43 kielellä ja murteella.


title: China Radio International

text: Nykyään Kiinan kansainvälinen radio lähettää 290 ohjelmaa vuorokaudessa 43 kielellä. Sen tavoitteena ei ole enää ideologinen kamppailu (1978), vaan ajanmukaisten tietojen antaminen kehittyvästä Kiinan kansantasavallasta (2000). 1980-luvulla perustettiin ulkomaantoimistot, ensimmäinen Japanin Tokioon ja toinen Jugoslavian Belgradiin. 1993 "Radio Peking" muutti nimensä "China Radio Internationaliksi". 2006 sillä oli 27 mertentakaista toimistoa. Verkkosivusto CRI Online aloitti 1998.


title: China Radio International

text: Ohjelmatyötä tuetaan Internet-portaalilla, joka kertoo ajankohtaisia uutisia ja perustietoja Kiinasta sekä myös sen ulkomaankaupasta. China Radio Internationalilla on melko aktiivinen (2004) kuulijapalvelu. 2005 siihen otettiin yhteyttä 2 170 000 kertaa.


title: China Radio International

text: Vastaavanlainen toinen kiinalainen radion ulkomaanpalvelu on Taiwanin Radio Taiwan, mikä oli aikaisemmin Radio Taipei.


title: China Radio International

text: Yleensä valtiollisten radioyhtiöiden radiointiin käytetään keskipitkiä (MW) ja lyhyitä aaltoja (SW). Kuitenkin joskus ne hankkivat myös käyttöönsä ULA-kanavia, mitä kohdemaissa tai -alueilla käytetään yleensä kotimaan ohjelmien lähettämiseen ohjelmien teknisen tason parantamiseksi.


title: China Radio International

text: China Radio International käyttää myös ULA-aaltoja radioidessaan Australiassa (Sydney), Suomessa (Helsinki/Capital FM, Hämeenlinna, Jyväskylä/Yle Puhe, Kuopio/Radio Kantti, Lahti/Radio Masto, Pori, Porvoo, Tampere/Yle Puhe ja Turku/Radio Aurora) sekä Tanskassa (Dragor, Itä- ja Pohjois-Jyllanti Kööpenhamina sekä Roskilde. Suomessa kanavan tarjoaa Yleisradion Capital FM. Samalta kanavalta lähetetään myös englantilaisen BBCn, kanadalaisen CBCn, tanskalaisen Danmarks Radion, saksalaisen DWn, norjalaisen NRKn, yhdysvaltalaisen NPRn, ranskalaisen FRIn, espanjalaisen RNEn ja Vatikaanin radion lähetyksiä.


title: Ugrilaiset kielet

text: Ugrilaiset kielet ovat toinen uralilaisten kielten perinteisesti oletetun mutta nyttemmin historiallisena kieliryhmänä kyseenalaistetun suomalais-ugrilaisten kielten alaryhmän kahdesta kieliryhmästä - toinen kieliryhmä suomalais-ugrilaisten kielten sisällä ovat suomalais-permiläiset kielet.


title: Ugrilaiset kielet

text: Perinteisen käsityksen mukaan ugrilaisia kieliä on kolme: unkari, hanti ja mansi. Näistä kaksi viimeksi mainittua, joista kumpikin todellisuudessa koostuu useista keskenään hyvin erilaisista kielimuodoista, muodostavat obinugrilaisten kielten ryhmän.


title: Ugrilaiset kielet

text: Nykyisen tutkimuksen perusteella sekä kantaugri että kantaobinguri ovat kieliryhminä ja välikantakielinä kiistanalaisia. Tästä riippumatta voidaan kuitenkin käyttää näitä nimityksiä viittaamaan maantieteellisesti määriteltyihin eli areaalisiin kieliryhmiin, ilman että välttämättä oletetaan näille yhteistä kantakieltä.


title: Ugrilaiset kielet

text: Ugrilaisia kieliä puhuu noin 16 miljoonaa ihmistä Unkarissa ja sen naapurivaltioissa sekä Hanti-Mansian autonomisessa piirikunnassa Pohjois-Venäjällä. Uralilaisen kielikunnan haaroista ugrilaisilla kielillä on vanhin kirjoitettu historia, sillä unkarin kielenmuistomerkit ulottuvat yli tuhannen vuoden taakse.


title: Ugrilaiset kielet

text: Ugrilaisia kieliä on kolme ja ne luokitellaan, kuten alla on esitetty. Sulkeissa on annettu vanhentuneet kielten nimitykset.


title: Ugrilaiset kielet

text:
Unkarilaiset kielet
Obinugrilaiset kielet


title: Ugrilaiset kielet

text: Ugrilaiset kielet on uralilaisen kielikunnan alaryhmistä epäyhtenäisin. Ne eroavat toisistaan huomattavasti sekä äänteistön, että rakenteiden osalta. Muun muassa sijojen lukumäärä vaihtelee kolmesta (pohjoishanti) yli kahteenkymmeneen (unkari). Fennougristit ovat yleisesti sitä mieltä, että ugrilaisen kantakielen rekonstruointi on hyvin vaikeaa ellei mahdotonta. Tästä huolimatta ugrilaisia kieliä tulee pitää keskenään melko läheisinä sukukielinä, sillä ne jakavat joukon morfologisia innovaatioita ja niissä esiintyy myös toista sataa yhteistä sanavartaloa.


title: Suomalais-permiläiset kielet

text: Suomalais-permiläiset kielet on uralilaisten kielten perinteisessä sukupuuluokittelussa ugrilaisten kielten ohella toinen suomalais-ugrilaisten kielten kahdesta alaryhmästä.


title: Suomalais-permiläiset kielet

text: Vaikka nykyisen tutkimuksen perusteella suomalais-ugrilaiset kielet kieliryhmänä uralilaisten kielten sisällä ja näin ollen myös suomalais-ugrilainen välikantakieli kantakielenä on asetettu kyseenalaiseksi ja kantaugrinkin olemassaolo on kiistanalainen, niin suomalais-permiläiset kielet kieliryhmänä ja suomalais-permiläinen kantakieli välikantakielenä näyttäisivät saavan sekä sanastollista että äännetason tukea myös nykyisestä tutkimuksesta.


title: Suomalais-permiläiset kielet

text: Suomalais-permiläisiä kieliä puhutaan laajalla alueella Skandinaviasta aina Uralille saakka ja niillä on yhteensä noin 10 miljoonaa puhujaa.


title: Suomalais-permiläiset kielet

text: Suomalais-permiläiset kielet on perinteisessä luokittelussa jaettu suomalais-volgalaisiin ja permiläisiin kieliin. Näistä kuitenkaan suomalais-volgalaisia kieliä ei nykyisessä tutkimuksessa enää pidetä ryhmänä, jolla olisi yhteinen välikantakieli, vaikka nimitystä suomalais-volgalaiset kielet voidaankin tarvittaessa käyttää alueellisena käsitteenä.


title: Permiläiset kielet

text: Permiläiset kielet on yksi uralilaisten kielten nykyisen tutkimuksen määrittelemistä seitsemästä tai yhdeksästä päähaarasta.


title: Permiläiset kielet

text: Uralilaisten kielten vanhemmassa, nykyisen tutkimuksen jo osaksi kyseenalaistamassa binäärisessä sukupuuluokittelussa permiläiset kielet luettiin suomalais-volgalaisten kielten ohella toiseksi suomalais-permiläisten kielten kahdesta kieliryhmästä. Näistä kuitenkin suomalais-volgalaisia kieliä ei enää nykytutkimuksen valossa pidetä ryhmänä, jolla olisi oma välikantakieli, kun taas permiläiset kielet ovat myös nykyisen käsityksen mukaan oma kieliryhmänsä.


title: Permiläiset kielet

text: Permiläisiä kieliä puhutaan Pohjois-Venäjällä Uralin tienoilla ja niillä on yhteensä vajaat miljoona puhujaa.


title: Permiläiset kielet

text: Permiläisiä kieliä on kolme:


title: Suomalais-volgalaiset kielet

text: Suomalais-volgalaiset kielet on yksi uralilaisen kielikunnan sisäistä kielten polveutumista kuvaavaan perinteiseen, monilta osin nykyisin jo vanhentuneeksi katsottuun binääriseen sukupuumalliin kuuluvista kieliryhmistä. Tässä mallissa se on suomalais-ugrilaisiin kieliin kuuluvien permiläisten kielten ohella toinen suomalais-permiläisten kielten kahdesta kieliryhmästä.


title: Suomalais-volgalaiset kielet

text: Nykyisessä tutkimuksessa suomalais-volgalainen välikantakieli (joka olisi saamen, itämerensuomen, mordvan ja marin yhteinen kantakieli) on yleisesti hylätty ainakin suomalaisten tutkijoiden keskuudessa. Sen sijaan itämerensuomalaisten kielten, saamelaiskielten ja mordvalaisten kielten yhteistä kantakieltä on eräissä hiljattaisissa esityksissä kannatettu.


title: Suomalais-volgalaiset kielet

text: Edelleen voidaan kuitenkin käyttää vanhaa nimitystä viittaamaan maantieteellisesti määriteltyihin kieliryhmiin, ilman että oletetaan näille yhteistä kantakieltä. Niinpä voidaan puhua suomalais-volgalaisista kielistä silloin kun on tarpeen erottaa nämä kielikunnan kokonaisuudesta vain alueellisessa mielessä.


title: Suomalais-volgalaiset kielet

text: Suomalais-volgalaisia kieliä puhutaan laajalla alueella Skandinavista aina Keski-Venäjälle saakka ja niillä on yhteensä vajaat 10 miljoona puhujaa.


title: Suomalais-volgalaiset kielet

text: Suomalais-volgalaisten kielten volgalaiset kielet ovat


title: Suomalais-volgalaiset kielet

text: Suomalais-volgalaisten kielten oletetun suomalais-saamelaisen välikantakielitason muodostavat itämerensuomalaiset kielet (suomi, viro, karjala, vepsä, liivi, jne.) ja saamelaiskielet.


title: Mari

text: Mari tarkoittaa seuraavia:


title: Itämerensuomalaiset kielet

text: Itämerensuomalaiset kielet ovat saamelaiskielten ohella toinen kahdesta suomalais-saamelaisten kielten haarasta. Ne ovat kehittyneet myöhäiskantasuomesta. Itämerensuomalaisten kielten perinteiset puhuma-alueet sijaitsevat Itämeren pohjois- ja itäpuolella Norjassa (kveeni), Suomessa, Ruotsissa (meänkieli), Luoteis-Venäjällä (etenkin Itä-Karjalassa (karjalan kieli, lyydi), Vepsänmaalla (vepsä) ja Inkerissä (inkeroinen, vatja)), Virossa ja Latviassa (liivi). Ryhmän suurimmat kielet ovat suomi ja viro, jotka ovat valtioiden virallisia kieliä. Itämerensuomalaisilla kielillä on yhteensä noin 7 miljoonaa puhujaa.


title: Itämerensuomalaiset kielet

text: Lisäksi Arkangelin alueella noin 800 kilometriä nykysuomen puhealeesta itään on vielä keskiajan lopulla puhuttu tuntematonta itämerensuomalaista kieltä, jonka puhujat ovat viimeistään 1600- tai vasta 1700-luvulla sulautuneet venäläisiin. Aihetta on tutkinut professori Janne Saarikivi vuonna 2006 julkaistussa väitöskirjassaan.


title: Itämerensuomalaiset kielet

text: Itämerensuomalaisten kielten oletettua kantamuotoa, kantasuomea, puhuttiin luultavasti Suomenlahden molemmin puolin jo ajanlaskuamme edeltävinä vuosisatoina. Kantasuomalaisen vaiheen tarkka ajoittaminen on vaikeaa, koska sekä sen alku (varhaiskantasuomen hajoaminen kantasuomeksi ja kantasaameksi) että kantasuomen eriytyminen tytärkielikseen ovat olleet hitaita ja vähittäisiä prosesseja, joiden tutkimista vaikeuttavat sukulaiskielten kesken koko ajan jatkuneet tiiviit kontaktit. Nykyisin oletetaan, että myöhäiskantasuomi (itämerensuomalaisten kielien kantakieli) erosi varhaiskantasuomesta (saamelaisten ja itämerensuomalaisten kielien kantakieli) noin 1000–500 eaa. Myöhäiskantasuomen hajoaminen itämerensuomalaisten kielten kantamuotoihin on päätelty germaanisten lainasanojen perusteella tapahtuneen ajanlaskun alun jälkeen.


title: Itämerensuomalaiset kielet

text: Monet varhaiskantasuomessa tai kantasuomessa tapahtuneet uudennokset erottavat itämerensuomalaiset kielet selvästi muista uralilaisista kielistä. Tällaisia uudennoksia ovat esimerkiksi astevaihtelu, attribuutin kongruenssi (määritteenä toimiva adjektiivi saa samat taivutuspäätteet kuin pääsanansakin, esimerkiksi "vanho-i-lle mieh-i-lle" eikä "vanha miehille" kuten monissa muissa uralilaisissa kielissä), kopulan eli merkitykseltään "tyhjän" olla-verbin käyttö (esimerkiksi "mies on vanha" eikä "mies vanha") tai germaanisten kielten tyyppinen aikamuotojärjestelmä. Jotkin näistä kantasuomen piirteistä ovat saattaneet ainakin osittain syntyä naapurikielten, etenkin germaanisten ja balttilaisten kielten vaikutuksesta.


title: Itämerensuomalaiset kielet

text: Itämerensuomalaisten kielten yhteisessä sanastossa on runsaasti lainasanoja germaanisista ja balttilaisista kielistä. Kontaktit näiden kielten puhujien ja kantasuomalaisten kesken ovat olleet tiiviitä, sillä lainojen joukossa on muun muassa sukulaisten (erityisesti naispuolisten sukulaisten, esimerkiksi "sisar, tytär, morsian" < baltt., "äiti" < germ.) tai ruumiinosien nimityksiä (esimerkiksi "hammas, kaula, reisi" < baltt.). Nuorin yhteisitämerensuomalainen lainakerrostuma on peräisin slaavilaisista kielistä, lähinnä muinaisvenäjästä. Näiden sanojen lainautuessa, ts. itäslaavilaisen kielimuodon levitessä Pohjois-Venäjälle itämerensuomalaisten naapuruuteen ensimmäisen vuosituhannen lopulla, kantasuomi oli luultavasti jo hajoamassa.


title: Itämerensuomalaiset kielet

text: Itämerensuomalaisia kieliä ovat:


title: Suomalais-saamelaiset kielet

text: Suomalais-saamelaiset kielet on uralilaiseen kielikuntaan kuuluva kieliryhmä. Sitä vastaavan suomalais-saamelaisen välikantakielen asema välikantakielenä uralilaisten kielten polveutumisessa on nykyisessä tutkimuksessa kiistanalainen.


title: Suomalais-saamelaiset kielet

text: Yhdessä volgalaiskielten kanssa ryhmä on muodostanut uralilaisten kielten perinteisessä binäärisessä sukupuuluokittelussa suomalais-volgalaisten kielten ryhmän, mutta nykyinen tutkimus ei enää pidä sen paremmin volgalaisia kuin suomalais-volgalaisiakaan kieliä yhteisen kantakielen muodostaneena kieliryhminä vaikka käsitteitä voidaankin käyttää alueellisina nimityksinä. Itämerensuomalaisten kielten yhteyden volgalaiskieliin arvellaan katkenneen viimeistään vuoden 1000 paikkeilla, kun venäläisasutus levittäytyi pohjoiseen.


title: Suomalais-saamelaiset kielet

text: Suomalais-saamelaiset kielet jaetaan itämerensuomalaisiin ja saamelaisiin kieliin.


title: Suomalais-saamelaiset kielet

text: Itämerensuomalaiset kielet


title: Suomalais-saamelaiset kielet

text: Saamelaiskielet


title: Volgalaiset kielet

text: Volgalaiset kielet on yksi uralilaisen kielikunnan sisäistä kielten polveutumista kuvaavaan perinteiseen, monilta osin nykyisin jo vanhentuneeksi katsottuun binääriseen sukupuumalliin kuuluneista kieliryhmistä. Yhdessä suomalais-saamelaisten kielten kanssa niiden katsottiin tässä mallissa muodostavan suomalais-volgalaisten kielten ryhmän.


title: Volgalaiset kielet

text: Nykyisessä tutkimuksessa volgalainen välikantakieli (joka olisi mordvan ja marin yhteinen kantakieli) ja suomalais-volgalainen välikantakieli (joka olisi saamen, itämerensuomen, mordvan ja marin yhteinen kantakieli) ovat yleisesti hylättyjä ainakin suomalaisten tutkijoiden keskuudessa.


title: Volgalaiset kielet

text: Edelleen voidaan kuitenkin käyttää vanhoja nimityksiä viittaamaan maantieteellisesti määriteltyihin kieliryhmiin, ilman että oletetaan näille yhteistä kantakieltä. Niinpä voidaan puhua suomalais-ugrilaisista, suomalais-permiläisistä ja suomalais-volgalaisista kielistä silloin kun on tarpeen erottaa nämä kielikunnan kokonaisuudesta muuten kuin geneettisinä yksikköinä.


title: Volgalaiset kielet

text: Volgalaisia kieliä on kaksi, joista kumpikin jakautuu kahteen päämurteeseen, joita usein pidetään myös itsenäisinä kielinä. Volgalaiset kielet luokitellaan seuraavasti:Mari ja mordva eivät ole keskenään kovin läheistä sukua. Kielten luokittelu volgalaisiksi kieliksi onkin siten enemmän maantieteellinen kuin kielitieteellinen jako. Mordvassa on enemmän yhteisiä piirteitä suomalais-saamelaisiin kieliin kuin mariin verrattuna.


title: Volgalaiset kielet

text: Volgalaisten kielten puhujamäärät ja kielialueet ovat seuraavassa taulukossa:


title: Ähtärinjärven Uutisnuotta

text: Ähtärinjärven Uutisnuotta on Ähtärin, Alajärveen kuuluvan Lehtimäen sekä Soinin puolueeton paikallislehti, jonka pääkonttori on Ähtärissä. Mainitut kolme kuntaa ympäröivät Ähtärinjärveä, ja ne myös ovat lehden pääasiallinen levikkialue.


title: Ähtärinjärven Uutisnuotta

text: Lehti ilmestyy kerran viikossa keskiviikkoisin. Näkövammaisia varten Ähtärin seurakunta lukee Uutisnuottaa äänikirjoiksi.


title: Ähtärinjärven Uutisnuotta

text: Ähtärinjärven Uutisnuotta perustettiin syksyllä 1986 ja se alkoi ilmestyä marraskuussa 1986. Lehden ensimmäinen päätoimittaja oli Heikki Ahopelto. Kustantajana toimii Suomenselän Sanomat Oy.


title: Ähtärinjärven Uutisnuotta

text: Uutisnuotan ohella saman alueen paikallislehtiä ovat "Suomenselän Sanomat" ja "Viiskunta" sekä "Ykköset"-ilmaisjakelulehti.


title: Sampoo

text: Sampoo, myös shampoo tai šampoo, on hiusten pesuun tarkoitettu pesuaine. Sampoita valmistetaan muun muassa normaaleille, värjätyille ja hilseileville hiuksille. Myös lemmikkieläimille on omat erikoissampoonsa.


title: Sampoo

text: Alun perin sampoo oli intialainen hierontaöljy. Sana "sampoo" onkin peräisin hindin sanasta "champna" (चम्पु), joka merkitsee hieromista.


title: Sampoo

text: Sampoo toimii poistamalla hiuksista karvatupen tuottamaa talia. Rikkoutumaton hius on itsessään vettähylkivä, joten pelkällä vedellä suoritettava pesu ei ole kovin tehokasta. Sampoon anioniset tensidit pienentävät hiuksen pinnan ja pesuaineen välistä pintajännitystä, mikä mahdollistaa talin poistamisen.


title: Sampoo

text: Sampoon tiheän käytön seurauksena päänahan luonnolliset öljyt huuhtoutuvat pois ja hiuksista voi tulla heikot ja kiillottomat. Sampoon kemikaalit voivat ärsyttää silmiä ja ihoa sekä aiheuttaa hiustenlähtöä. Sampoon kemikaalit myös saastuttavat ympäristöä. Joidenkin iholääkärien mukaan tiheä sampoopesu saa talirauhaset tuottamaan liikaa öljyä, minkä seurauksena hiukset rasvoittuvat pesun jälkeen nopeasti, jolloin ne täytyy pestä pian uudelleen. Sampoon käytön vähentämisen seurauksena rauhaset alkavat tuottaa vähemmän öljyä, jolloin hiukset säilyvät rasvoittumattomina pidempään.


title: Pygmit

text: Pygmit on nimitys ihmisryhmille, joiden keskipituus on alle 150 senttimetriä. Tavallisesti termillä viitataan Afrikan trooppisilla alueilla eläviin väestöihin.


title: Pygmit

text: "Survival Internatonal" -järjestön mukaan Keski-Afrikan pygmit elävät metsässä ja tuntevat elinympäristönsä sekä sen kasvit ja eläimet hyvin. Pygmit elävät metsästämällä muun muassa antilooppeja, sikoja ja apinoita. Metsästysvälineinä käytetään verkkoja, keihäitä ja jousia. Pygmien ainoa kotieläin on metsästyksessä käytettävä koira. Lisäksi pygmit kalastavat sekä keräävät hunajaa, jamssia, marjoja sekä muita kasveja. Pygmit pitävät metsää jumalana, joka tarjoaa heidän tarvitsemansa hyödykkeet. Kaikilla pygmiryhmillä on läheiset suhteet lähialueilla eläviin maanviljelyä harjoittaviin kyläihmisiin, joiden kanssa he käyvät vaihtokauppaa muun muassa viljelystuotteilla.


title: Pygmit

text: Pygmit käyttävät osan metsien antimista itse ja vaihtavat osan maanviljelijöiden kanssa. Eri alueilla Keski-Afrikassa monilla pygmiryhmillä on pitkät perinteet yhteiselosta paikallisten maanviljelijäryhmien kanssa, joka on jatkunut sukupolvelta toiselle ja muodostanut ajan mittaan monimutkaisen taloudellisen ja sosiaalisen vaihdannan verkoston. Maanviljelijät tarvitsevat pygmien tarjoamaa lihaa, hunajaa ja metsästä saatavia lääkeaineita, kun taas pygmeille tärkeitä ovat vaihtokaupasta saamansa kehittyneet työvälineet. Nykyaikana osa pygmeistä on siirtynyt hyvin pitkälti ammattimaisiksi metsästäjiksi. Pygmien kanssakäyminen maanviljelijäväestöjen kanssa käsittää vaihtokaupan lisäksi laajemmin eri elämän osa-alueita, muun muassa poliittisen, uskonnollisen ja sosiaalisen elämän.


title: Pygmit

text: Pygmit vaeltavat 20–100 ihmisen ryhmissä pitkin omistamaansa aluetta. Kylät ovat kiinteitä, mutta metsästysretkillä pygmit elävät tyypillisesti noin 20–35 ihmisen leireissä.


title: Pygmit

text: Pygmien perinnöllisyyttä ja biologiaa on tutkittu hyvin paljon. Aikanaan oli vallalla käsitys pygmeistä omana ihmisrotunaan. Nykyisin ollaan melko yksimielisiä siitä, että lännessä elävät mbputi- eli bambuti-pygmit muodostavat perinnöllisessä sukupuussa Saharan eteläpuolisen väestön alkuhaaran.


title: Pygmit

text:
Ei kuitenkaan ole olemassa ominaisia geenipiirteitä, jotka esiintyisivät kaikilla pygmeillä, mutta puuttuisivat muilta afrikkalaisilta. Myöskään kielellisesti ja kulttuurillisesti pygmit eivät suoranaisesti poikkea alueen ei-pygmiväestöistä. Pygmeillä ei ole omaa kielisukua, ja pygmien kulttuuri on samankaltainen bantumaanviljelijöiden kanssa.
Kuitenkin jotkin sanat ovat yhteisiä useille erillään elävillä pygmiryhmille, mikä antaa aiheen olettaa, että pygmit ovat aiemmin puhuneet yhteistä kieltä. Eräs tällainen sana on metsän henkeä tarkoittava "jengi".


title: Pygmit

text: Perinnöllisyystutkimuksen perusteella pygmit voidaan jakaa kolmeen ryhmään, vaikka asiasta ei ole täyttä yksimielisyyttä. Ryhmät ovat:


title: Pygmit

text: "Survival International" -järjestön mukaan pygmit kokevat uhkana kotisademetsiinsä kohdistuvan metsätalouden. Uudisasukkaat ovat ajaneet pygmejä muualle. Joillakin alueilla pygmit on häädetty pois kansallispuistoiksi suunnitelluilta alueilta. Valtionhallinto ei usein pidä pygmejä tasavertaisina kansalaisina, Kamerunissa "bagyeli"-pygmikansan elämää häiritsee elinalueen läpi rakennettu öljyputki. Kongon demokraattisessa tasavallassa, Ruandassa, Burundissa ja Ugandassa melkein kaikki pygmien metsät on kaadettu ja pygmit ovat siirtyneet työelämään tai kerjäläisiksi.


title: Pygmit

text: Kongon sisällissodan sekasortoinen tilanne ryöstelevine sotilasjoukkoineen on ollut pygmeille suuri uhka, koska pygmiyhteisöillä ei juurikaan ole ollut kykyä puolustautua aseistautuneista miehistä koostuvia kurittomia joukkoja vastaan. Joidenkin ryhmien piirissä pygmit nähdään (tai nähtiin) eläiminä, joita voi mielensä mukaan tappaa ja joiden lihasta saa taikavoimia. Pygmejä jopa ajoittain syödään muun ruuan puutteessa. Syytösten mukaan hallituksen joukot ja eri ryhmien sotilaat ovat sisällissodan aikana myös raiskanneet pygmejä saavuttaakseen taikavoimia.


title: Knalli ja sateenvarjo

text: Knalli ja sateenvarjo on Yleisradion tuottama suomalainen versio Edward Taylorin ja John Grahamin kirjoittamasta englantilaisesta kuunnelmasarjasta "The Men from the Ministry". Alkuperäinen sarja pyöri BBC:llä vuosina 1962–1977, ja suomalaista versiota tehtiin 1979–2008 ja esitettiin vuoteen 2010 saakka. Valtion virkamiesten ja byrokratian kustannuksella pilaileva sarja kuuluu Yleisradion kuunnelmaklassikoihin. Jaksoja on tehty 170 kappaletta ja niiden pituus vaihtelee lyhimmän kuunnelman 25 minuutista pisimmän kuunnelman 48 minuuttiin saakka. Knallista ja sateenvarjosta on tehty versiot myös Etelä-Afrikassa ja Ruotsissa.


title: Knalli ja sateenvarjo

text: Sarja sijoittuu Lontoon hallintokaupunginosaan Whitehalliin – liituraitapukuihin, knalleihin ja sateenvarjoihin sonnustautuneiden valtion virkamiesten valtakuntaan. Siellä toimii ”Ministeriön erikoisosasto”, jonka tehtävänä on tehdä muiden osastojen töitä näiden ollessa ylikuormitettuja – ja joka myös saa kaikki hanttihommat, jotka eivät muille kelpaa. Osaston henkilökunnan muodostavat laiska ja työnsä alaisillaan teettävä vanhempi virkamies "Hannibal Hamilton-Jones" (myöhemmissä jaksoissa "Derrick Lennox-Brown"), ylienerginen ja neuroottinen nuorempi virkamies "Richard Lamm" sekä blondahtava sihteeri "Mildred Murfin". Osaston esimies on tyrannimainen, konekirjoittajattaria jahtaava alivaltiosihteeri "Sir Henry Pitkin" (myöhemmissä jaksoissa "Sir Clive Swift").


title: Knalli ja sateenvarjo

text: Sarjan keskeinen teema on byrokratian ja valtiokoneiston tehottomuuden kustannuksella pilailu ja väärinymmärrykset viestinnässä. Erikoisosaston väki on laiskaa ja epäpätevää joukkoa, joka tekee vain ne työt, joita ei onnistu millään konstilla välttelemään, ja tekee nekin säännönmukaisesti päin honkia. Ongelmia aiheuttavat sekä Hamilton-Jonesin ja Lammin hölmöys että heidän itsepintainen takertumisensa byrokraattisiin koukeroihin. Tavallinen "Knalli ja sateenvarjo" -jakso rakentuu yhden tai kahden Erikoisosaston saaman työtehtävän ympärille, ja kuuntelijat saavat seurata, miten nämä tehtävät menevät pieleen tai sekaantuvat toisiinsa. Tehtävät vaihtelevat viraston sisäisistä ongelmista aina suurvaltapoliittisiin selkkauksiin asti. Lopputuloksena kaikki on tavallisesti kaaoksen vallassa, ja sir Henry uhkaa lähettää koko Erikoisosaston ”arkistotehtäviin Ulko-Hebrideille”. Usein asiat kuitenkin kääntyvät jakson lopussa parhain päin, joko onnekkaan sattuman tai virkamiesten oveluuden avulla – Erikoisosaston väki kun on itse aiheutettujen ongelmien ratkomisessa huomattavasti kekseliäämpi kuin varsinaisessa työnteossa.


title: Knalli ja sateenvarjo

text: "The Men from the Ministry" -sarjan loi 1960-luvun alussa Edward Taylor. Taylor on myöhemmissä haastatteluissa kertonut, että sarja syntyi, kun brittinäyttelijä Richard Murdoch pyysi Tayloria kirjoittamaan radiokomedian, jossa hänellä olisi rooli. Taylor on myös kertonut kuunnelman pohjautuvan sekä hänen omiin kokemuksiinsa Britannian yleisradioyhtiö BBC:ssä että hänen valtion virkailijana työskennelleen äitinsä kertomuksiin. Jotta sarjan aiheet eivät olisi olleet liian riippuvaisia yhdestä valtionhallinnon haarasta, Taylor loi sen tapahtumapaikaksi kuvitteellisen Erikoisosaston ("General Assistance Department"), jonka tehtävänä on avustaa kaikkia ministeriöitä. Vasta vuosia myöhemmin Taylor sai kuulla, että Erikoisosasto on oikeasti olemassa.


title: Knalli ja sateenvarjo

text: Sarja pyöri BBC:llä vuosina 1962–1977, ja sitä kirjoitti Taylorin lisäksi John Graham. Nuoremman virkamiehen Richard Lambin roolia näytteli koko sarjan elinkaaren ajan Richard Murdoch, sihteeri Mildred Murfinia Norma Ronald. Vanhemman virkamiehen Roland Hamilton-Jonesin ja alivaltiosihteeri sir Gregory Pitkinin rooleissa olivat 1962–1965 Wilfrid Hyde-White ja Roy Dotrice. Vuodesta 1965 Hamilton-Jonesin korvasi Deryck Guylerin esittämä Deryck Lennox-Brown, ja sir Gregoryn roolia näytteli Ronald Baddiley.


title: Knalli ja sateenvarjo

text: Suomen Yleisradion ohjelmistoon kuunnelma päätyi 1979, kaksi vuotta sen jälkeen, kun se oli loppunut Britanniassa. Radioteatterin ohjaaja Rauni Ranta löysi Ylen arkistoista nipun ruotsiksi käännettyjä kuunnelman käsikirjoituksia, jotka oli merkitty saapuneiksi Ruotsin yleisradiosta vuonna 1974. Käsikirjoituksiin oli liitetty lappu, jossa luki ”Mainio humoorisarja [sic]... keskimäärin 8-9 roolia joka jaksossa, eikä yhtään täysjärkistä.” Lapussa oli nimikirjaimet A. H. eli viihdetoimituksen toimittaja Aune Haarla. Lappuun oli toinen toimittaja Antero Alpola vielä lisännyt ”Lunastamme vuoden 1975 puolella”. Ei ole tietoa, miten käsikirjoitukset olivat päätyneet Ylelle. Rauni Ranta suomensi nämä 14 jaksoa ja ohjasi ne yhdessä Lars Svedbergin kanssa. Kun jaksot saavuttivat suosiota, lisää alettiin kääntää suoraan englannista.


title: Knalli ja sateenvarjo

text: Sarjan ruotsinkielinen nimi oli "I plommonstop och paraply", joka käännettiin melko sanatarkasti muotoon "Knalli ja sateenvarjo". Samalla muuttui osa roolihahmojen nimistä: sir Gregory Pitkin muuttui sir Henry Pitkiniksi, Roland Hamilton-Jones Hannibal Hamilton-Jonesiksi, Richard Lamb Richard Lammiksi, sekä myöhemmin Deryck Lennox-Brown Roland Lennox-Browniksi.


title: Knalli ja sateenvarjo

text: Suomalaisiksi näyttelijöiksi otettiin Kauko Helovirta (Hamilton-Jones), Pekka Autiovuori (Lamm), Aila Svedberg (Mildred) ja Yrjö Järvinen (sir Henry). Puolet päänelikosta löytyi suoraan ohjaajien perhepiiristä: Kauko Helovirta oli Rauni Rannan aviomies, Aila Svedberg taas Lars Svedbergin vaimo. Helovirran kuoltua 1997 hänet korvasi Heikki Nousiainen, joka alkuperäisen sarjan mallin mukaan nimettiin Lennox-Browniksi. Vaihto vain tapahtui useita jaksoja myöhemmin kuin alkuperäisessä sarjassa, joten suurin osa alkuperäisistä Lennox-Brown-jaksoista on Suomessa kuultu Hamilton-Jones-jaksoina.


title: Knalli ja sateenvarjo

text: 2000-luvun alussa alkuperäiset BBC:n esittämät jaksot loppuivat, ja Edward Taylor alkoi kirjoittaa uusia suoraan Ylen Radioteatterille. Näissä jaksoissa Yrjö Järvisen esittämä sir Henry kirjoitettiin sarjasta eläkkeelle ja tilalle tuli Antti Pääkkösen esittämä sir Clive Swift.


title: Knalli ja sateenvarjo

text: Sarjan käsikirjoittaja Edward Taylor on myös sittemmin käsikirjoittanut suomalaiseen käyttöön useita jaksoja joita ei Britanniassa ole esitetty; viimeisimmät neljä näistä Yleisradio esitti ensimmäistä kertaa 2008. Suomessa "Knalli ja sateenvarjo" lopetettiin vuoden 2010 lopussa. Se oli radion pitkäaikaisin kuunnelmasarja. Viimeisenä jaksona Knallista ja sateenvarjosta esitettiin kaikkein toivotuin jakso, ”Kyyditys New Yorkissa”.


title: Knalli ja sateenvarjo

text: Kuunnelman aluksi soivat Lontoon Big Benin kellot. Knallin ja sateenvarjon teemamusiikki BBC:n lähetyksiin on peräisin Ivor Slaneyn säveltämästä kappaleesta ”Top Dog” vuonna 1960. Hilversumin radio-orkesterin soittama äänitys taltioitiin De Wolfelle.


title: Knalli ja sateenvarjo

text: Suomalaiseen versioon musiikin on säveltänyt Jani Uhlenius.


title: Knalli ja sateenvarjo

text: Kuunnelmasarjan osia on julkaistu Yle Tallennemyynnin julkaisemina kirjastotallenteina. Jaksoja on julkaistu myös yksityiseen kotikäyttöön CD-levyinä, jotka sisältävät tavallisesti kaksi sekalaisesti valittua jaksoa. Kaikki tähän mennessä julkaistut 35 CD-levyä ovat saatavilla Yleisradion verkkokaupasta.


title: Sanit

text: Sanit eli bušmannit tai busmannit ovat eteläisessä Afrikassa, Kalaharin autiomaassa, Botswanassa, Namibiassa ja Etelä-Afrikan tasavallassa elävä kansa. Sanien lähin sukulaiskansa ovat khoit eli hottentotit, joiden kanssa he muodostavat niin sanotun khoisan-ryhmän. Saneja arvioidaan nykyisin olevan noin 100 000 henkeä.


title: Sanit

text: Saneilla ei ole mitään omaa nimeä puhumissaan kielissä. Nimitys bušmanni tulee hollannin kielen sanasta "bosjemans", joka tarkoittaa pensaikkoihmisiä. Nykyisin sen käytöstä on kuitenkin luovuttu ja esimerkiksi useat antropologit pitävät sitä loukkaavana. 1970-luvulta eteenpäin ryhmää on ryhdytty kutsumaan khoiden eli hottentottien puhuman naman kielen sanalla "san". Nimi tarkoittaa "ulkopuolisia" ja oli alun perin halventava. Vuonna 1996 Namibiassa järjestetyssä kokouksessa san-kansan edustajat päättivät sallia sen käytön kansasta puhuttaessa. Suomessa saneista on myös käytetty nimeä "pensastolaiset". Eri heimot käyttävät itsestään muun muassa nimiä Ju/’hoansi ja !Kung.


title: Sanit

text: Sanit ovat perinteisesti metsästäjä-keräilijöitä, joilla ei ole ollut pysyviä asuntoja, vaan he ovat kierrelleet pienissä ryhmissä ravintoa keräillen ja metsästäneet käyttäen aseinaan jousia ja myrkytettyjä nuolia. Perinteisesti sanit eivät ole juuri pitäneet vaatteita, ja joidenkin kohdalla niin on edelleen. Perinteistä vaatetusta käyttää kuitenkin enää vain vähemmistö saneista useimpien siirryttyä ”länsimaiseen” pukeutumiseen.


title: Sanit

text: Sanit ovat eteläisen Afrikan alkuperäiskansaa. Sanit ovat asuttaneet Kalaharin autiomaata niin kauan kuin alueella on ollut ihmisiä, mutta ennen bantuekspansiota ja eurooppalaisten tuloa heidän asuinalueensa käsitti vielä laajemman osan Etelä-Afrikkaa.


title: Sanit

text: Geenitutkimuksissa on havaittu, että sanien ja muiden nykyihmisten sukupuut erkaantuivat lopullisesti jo paljon aiemmin kuin 100 000 vuotta sitten, ja ei-sanien sukuhaarat erkaantuivat toisistaan vasta sitä myöhemmin. Viimeisten sadantuhannen vuoden aikana saneilla ja ei-saneilla on ollut vain vähän yhteisiä esivanhempia.


title: Sanit

text: Sanit kuuluvat ihmiskunnan vanhimpiin A ja B.


title: Sanit

text: Sanien mytologia kuvaa muun muassa ensimmäisen san-ihmisen luomista ja saneille tärkeiden tapahtumien kuten metsästyksen syntyä. Sanien myyteissä esiintyvät usein keskeisinä hahmoina mehiläinen, rukoilijasirkka ja hirviantilooppi. Sanien luomismyytin mukaan ensimmäinen san-heimon ihminen syntyi, kun mehiläinen hedelmöitti valkoisen kukan päälle kantamansa rukoilijasirkan. Kuun loi rukoilijasirkka, jonka synnyttämän hirviantiloopin olivat metsästäjät tappaneet. Rukoilijasirkka raivostui tästä ja puhkaisi antiloopin sappirakon. Aluksi sappineste peitti maailman pimeyteen, mutta myöhemmin sappirakosta syntyi kuu, joka valaisee metsästäjien öisiä metsästysretkiä.


title: Sanit

text: Sanien kielessä esiintyy peräti 141 äännettä ja lukusanoja on tiettävästi vain yhdestä kolmeen. Sanien ja khoiden puhumat kielet muodostavat yhdessä khoisan-kielikunnan, jolle ovat ominaisia kirjoituksessa muun muassa huutomerkein ja matemaattisin merkein merkittävät naksausäänteet eli avulsiivit.


title: Sanit

text: Miesten keskipituus on vain noin 140–150 senttimetriä. Sanien iho on kellertävän ruskea ja ryppyinen, nenä leveähkö ja huulet ohuet. Hiukset ovat mustat ja kasvavat mättäittäin. Naisilla esiintyy myös yleisesti rasvapakaraisuutta eli steatopygiaa.


title: Sanit

text: Länsimaissa sanit tunnetaan erityisesti Jamie Uysin 1980-luvulla ohjaamista "Hassut jumalat" -elokuvista. Elokuvien pääosan esittäjä, nyttemmin jo edesmennyt N!xau jatkoi näyttelijän uraansa vielä Hongkongissa.


title: Sanit

text: 13. joulukuuta 2006 Botswanan korkein oikeus päätti useita vuosia kestäneen oikeusjupakan, jossa maan hallitusta syytettiin sanien laittomasta pakkosiirrosta New Xaden asutuskeskukseen. Oikeus päätti, että sanit saavat palata takaisin vuosituhansia vanhoille kotiseuduilleen Kalaharin autiomaahan. Aikaisempina vuosina Botswanan hallinto oli pakkosiirrättänyt saneja perinteisiltä asuinalueiltaan Kalaharin autiomaasta New Xaden asutuskeskukseen, jossa heille tarjottiin mm. ilmainen koulutus ja terveydenhuolto. Sanit vastustivat pakkosiirtoja, eikä suurin osa varhaiskantaisesta, perinteisestä pyyntikulttuurista länsimaiseen elämänrytmiin vaihtaneista saneista sopeutunut hyvin uuteen ympäristöön. Elämäntavan muuttuminen synnytti sanien keskuudessa masentuneisuutta, alkoholismia, huumeidenkäyttöä ja rikollisuutta. New Xaden asutuskeskukseen siirretyiltä saneilta kiellettiin entisaikainen metsästys ja keräily täysin, ja niitä, jotka yrittivät tällä tavoin hankkia ruokaa perheelleen, rankaistiin kiduttamalla. Sanien siirtoon esitettiin erinäisiä virallisia syitä: muun muassa lasten koulutus, vedenkuljetuksen ongelmat monen sadan kilometrin päähän autiomaahan, halu tarjota kaikille kansalaiset yhtäläiset oikeudet ja terveydenhuollon läheisyys. "Survival International" -järjestö on esittänyt väitteitä, että todellinen syy sanien siirrolle olisi ollut autiomaasta löytyvät timantit. Kaivosyhtiöt ovat kuitenkin koekaivauksissa todenneet, ettei alueelle ole järkevää perustaa timanttikaivosta.


title: Australian alkuperäiskansat

text: Australian alkuperäiskansat ovat Australian alkuperäistä väestöä. Vuoden 2006 väestönlaskennassa Australian alkuperäisasukkaiden eli aboriginaalien määrä oli yhdessä Torresinsalmen saarten alkuperäisasukkaiden kanssa 455 031, joka on 2,3 prosenttia Australian väkiluvusta.


title: Australian alkuperäiskansat

text: Australia on ainoa manner, jossa koko alkuperäisväestö harjoitti metsästys- ja keräilykulttuuria aina nykyaikaan saakka. Vaikka heillä on kulttuurissaan useita samankaltaisuuksia muiden metsästäjä-keräilijäväestöjen kanssa, muodostavat he uskonnollisen elämänsä, sosiaalisen järjestyksensä ja käyttämänsä teknologian yksinkertaisuuden puolesta hyvin ominaislaatuisen ryhmän.


title: Australian alkuperäiskansat

text: Ensimmäiset asukkaat saapuivat Australiaan Aasiasta Kaakkois-Aasian saarten kautta noin 60 000 vuotta sitten. Sen mahdollisti nykyistä matalammalla ollut merenpinta, jolloin maasiltoja pitkin liikkuminen onnistui. Joissakin paikoissa oli kuitenkin täytynyt käyttää veneitä, mikä oli maailmanhistorian vanhinta tunnettua merenkäyntiä. Noin 35 000 vuotta sitten asutus oli levittäytynyt koko mantereelle, myös koillis- ja kaakkoiskolkkiin. Tasmaniasta tuli saari noin 13 500–8 000 vuotta sitten merenpinnan noustessa, jolloin sinne levittäytynyt väestö jäi muista eristyksiin.


title: Australian alkuperäiskansat

text: Alkuperäiskansoilta on löytynyt todisteita tuhkauksesta jo 40 000 vuoden takaa, ruumiin koristelusta 30 000 vuoden takaa ja pitkistä tavaroiden kauppamatkoista 10 000 vuoden takaa. On epäselvää tapahtuiko muuttoliike Australiaan yhdessä vai useammassa aallossa. Alueella ei kuitenkaan ole nykytiedon mukaan elänyt ruumiinrakenteeltaan nykyihmistä ("Homo sapiens sapiens") alkukantaisempia ihmisiä. Australian koillisosista löytyneet pääkallot antavat merkkejä kahdesta ruumiinrakenteeltaan erilaisesta ihmistyypistä, ja nykykäsitys on melko yksimielinen siitä, että populaatiossa oli suurta vaihtelua. Joidenkin väitteiden mukaan eräs Murray-joella elänyt ihmisryhmä olisi harjoittanut itsensä koristelua kalloa muokkaamalla, mikä olisi johtanut erilaiseen ulkonäköön.


title: Australian alkuperäiskansat

text: Osa Australian alkuperäiskansoista on muista nykyisistä alkuasukkaista fyysisesti selvästi poikkeavia negriittejä. Heitä on kutsuttu myös pygmeiksi, sillä miesten keskipituus on 140–150 cm ja naisten 15–30 cm vähemmän. Heitä asuu edelleen Pohjois-Queenslandissa, mutta viime vuosikymmeninä heidän yhteisönsä ovat sekoittuneet muihin alkuasukaskansoihin. Joidenkin tutkijoiden mukaan nämä negriittikansat ovat Australian ensimmäisten asukkaiden jälkeläisiä ja vanhempaa perua kuin muut, vasta kolmannessa muuttoaallossa saapuneet alkuasukkaat, jotka tultuaan syrjäyttivät negriitit. Joidenkin mukaan kysymys siitä, tapahtuiko Australian asuttaminen yhdessä vai kolmessa vaiheessa, ja se, ketkä olivat maanosan ensimmäisiä asukkaita, politisoitui 1960-luvulla yhtenäisyyttä korostavan aboriginaalien poliittisen liikkeen synnyn myötä.


title: Australian alkuperäiskansat

text: Eurooppalaisten saapuessa vuonna 1788 aboriginaalit asuttivat koko mannerta ja olivat sopeutuneet kirjaviin ilmasto- ja luonnonoloihin aina kuumankosteista sademetsistä kuiviin autiomaihin. Arviot alkuperäisväestön lukumäärästä vaihtelevat 300 000 ja yli miljoonan välillä.


title: Australian alkuperäiskansat

text: Alkuperäiskansat puhuivat yli kahtasataa kieltä. Useimmat ihmiset olivat kaksi- tai useampikielisiä. Sekä kielet että ihmisheimot olivat jakautuneet alueittain. Alueellisesti jakautuneita heimoryhmiä saattoi olla jopa viisisataa. Heimojen jäsenet muodostivat keskenään omalaatuisen tapakulttuurin, mutta ne eivät olleet taloudellisesti tai poliittisesti järjestäytyneitä. Useat heimot on nimetty ja jaoteltu niiden puhuman kielen mukaan, mutta tämä on harhaanjohtavaa, koska heimot muodostui pikemminkin asuinpaikan ja yhteisön mukaan. Minkäänlaista tietoisuutta etnisestä tai kansallisesta identiteetistä ei ollut. Myöskään heimojen väliset kulttuurierot eivät noudatelleet ekologisia alueita. Eri ryhmät olivat voimakkaassa kanssakäymisessä toistensa kanssa, kulttuurivaihtoa tapahtui laajalti ja erilaisia verkostoja muodostui sukulaisuuksien, avioliittojen, vaihtokaupan ja uskonnollisen kanssakäymisen myötä. Heimojen väliset raja-aidat ja konfliktitilanteet samoin kuin ”etnosentrismi” olivat yleisempiä tiheämmin asutuilla, luonnonvaroiltaan rikkaammilla alueilla.


title: Australian alkuperäiskansat

text: Varsinkin aikaisemmissa ihmisrotujen luokitteluissa heistä käytettiin myös nimitystä australidit.


title: Australian alkuperäiskansat

text: Ennen eurooppalaisasutuksen tuloa ainoastaan pohjoisrannikolla eläneet aboriginaalit kohtasivat ulkopuolisia ihmisiä. Jo ennen 1700-lukua Indonesian saaristosta peräisin olleet makassarikauppiaat alkoivat tehdä merimatkoja Arnheminmaahan, mistä he keräsivät merimakkaraa viedäkseen sitä Kiinaan. Heillä oli merkittävä vaikutus paikalliseen taiteeseen, musiikkiin, rituaaleihin ja työvälineisiin. Koillisessa Cape Yorkin niemimaalla on nähtävissä Uudesta-Guineasta peräisin olevien papualaisten vaikutus etenkin jousissa ja nuolissa, kanooteissa sekä naamioituna harjoitettavissa rituaalitansseissa ja rummun käytössä. Nämä vaikutukset eivät kuitenkaan levinneet syvemmälle maahan.


title: Australian alkuperäiskansat

text: Vuonna 1788 alkoi brittiläinen asutus alueella. Uudisasukkaiden voimakas kulttuuri rajoitti alkuperäisväestön itsehallintoa ja perinteistä elämäntapaa. Aboriginaalit joutuivat tekemään kompromisseja ja muuttamaan elintapojaan sopeutuakseen uudisasukasväestöön. Ensimmäiset kontaktit olivat usein epäileviä, mutta kuitenkin ystävällismielisiä. Vaikka Lontoosta tuli määräys taata alkuperäisväestön oikeudet ja kohdella heitä Britannian alamaisina, kehittyi uudisasukkaitten ja paikallisten välille pian kitkaa, pitkää konfliktien sarjaa aboriginaalien ja siirtolaisten kanssa kutsutaan Australian rajaseutusodiksi. Keskinäinen kommunikaatio oli hyvin vähäistä ja kulttuurilliset erot suuret. Sittemmin eurooppalaisasutus laajeni sisämaahan aboriginaalien maille ja oli ristiriidassa heidän pyhänä pitämiensä maanomistustensa kanssa.


title: Australian alkuperäiskansat

text: Uudisasukkaiden mukana tulleisiin kulkutauteihin ja väkivaltaisissa konflikteissa kuoli runsaasti alkuperäisväestöä. Australian kaakkoisosassa alkuperäisväestön määrä väheni niin radikaalisti, että heidän kaikkien uskottiin pian kuolevan. Sittemmin huolestuneisuus humanitäärisistä asioista sai siirtokunnan laatimaan lakeja alkuperäisväestöstä huolehtimiseksi, ensimmäisenä vuonna 1856 Victoriassa. Alkuperäisväestö siirrettiin reservaatteihin ja heille annettiin ruokaa ja vaatteita. Lait eivät kuitenkaan suoneet alkuperäisväestölle minkäänlaista asemaa yhteiskunnan jäsenenä ja heidän tilanteensa vain heikkeni, kun heidät oltiin häädetty perinteisiltä asuma-alueiltaan, missä he olisivat selviytyneet metsästämällä ja keräilemällä.


title: Australian alkuperäiskansat

text: Aseellista toimintaa seurasi pyrkimys sopeuttaa aboriginaalit yhteiskuntaan. Aboriginaalien ja eurooppalaisten lapsia otettiin huostaan aina 1940-luvulle saakka. Köyhyys oli ja on edelleen merkittävä ongelma alkuperäisväestön keskuudessa.


title: Australian alkuperäiskansat

text: 1920- ja 1930-lukujen taitteessa perustettiin alkuperäisväestölle suoja-alueita, mutta useat aboriginaalit joko halusivat tai pakotettiin itse asumaan kaupunkien reuna-alueille, missä he muodostivat kielellisesti ja heimollisesti monimuotoisia yhteisöjä. Pian syntyi uudenlainen elämänmuoto aboriginaalien keskuuteen, joka kuului rakenteellisesti laajemmin australialaiseen yhteiskuntaan. 1960-luvun lopulla viimeisetkin perinteistä elämänmuotoaan harjoittaneet alkuperäisasukkaat muuttivat Isolta Hiekka-aavikolta kaupunkeihin. Perinteisten elämänmuotojen ja tapojen perinne kuitenkin säilyi jossakin määrin muotoaan muuttaneena uusissa kaupunkiyhteisöissä Australian kaakkois-, lounais- ja keskisissä itäosissa. 2000-luvulle tultaessa on ollut havaittavissa kulttuurillista elpymistä. Australian keski- ja pohjoisosissa perinteinen elämäntapa säilyi hieman muotoaan muuttaneena. Syrjäseuduilla alkuperäisasukkaitten on yhä mahdollista elää pitkälti samalla tavoin kuin ennen eurooppalaisen uudisasutuksen tuloa, kuitenkin lain puitteissa.


title: Australian alkuperäiskansat

text: 1900-luvun loppua kohti tultaessa alkoi esiintyä vaatimuksia Australian valtionhallintoa kohtaan anteeksipyynnöstä alkuperäisasukkaita kohtaan. Vuosikymmeniä hallitus kieltäytyi pyytämästä anteeksi alkuperäisasukkaiden kohtelua, mutta helmikuussa 2008 pääministeri Kevin Rudd antoi julkisen, virallisen anteeksipyyntönsä aboriginaaleille.


title: Australian alkuperäiskansat

text: Aboriginaalien maailmankatsomuksessa keskeisessä osassa oli uniaika, monimutkainen ja seikkaperäinen järjestelmä, jossa ilmeni mennyt aika, nykyaika ja tulevaisuus sekä kaikki muut elämän puolet. Aboriginaaliyhteiskunta muodostui monimutkaisesta taloudellisten, ekologisten, sosiaalisten ja uskonnollisten tekijöiden summasta. Tärkeässä osassa olivat tietyn maa-alan jakaneet, pääasiassa isän puolen sukulaisuuden perusteella muodostetut joukot, joilla oli velvollisuus muun muassa uskonnollisista asioista. Tällaisissa ryhmissä valtaa pitivät aikuiset miehet, jotka toimivat pyhän maan ja pyhien esineiden vartijoina. Naisen asumisoikeus oli sillä maa-alueella, jonka miehen kanssa hän oli naimisissa, joten heidän roolinsa päätöksenteossa oli varsin pieni, ja avioliiton jälkeen heidän täytyi muuttaa pois. Kuitenkaan siteet sukulaisiin eivät tämän myötä katkenneet.


title: Australian alkuperäiskansat

text: Alkuperäisasukkaat olivat metsästäjä-keräilijöitä, jotka eivät viljelleet maata tai kesyttäneet eläimiä, lukuun ottamatta dingokoiraa, joka saapui Australiaan noin 3 000–5 000 vuotta sitten. He olivat tämän johdosta hyvin riippuvaisia luontaisesta elinympäristöstään. Maaomistuksen katsottiin olevan uniajassa ennalta määrättyä, eikä sitä täten pystytty muuttamaan. Kotiseututunne omaa maa-aluetta kohtaan oli hyvin voimakas. Useimman osan ajasta väki oli kuitenkin jaettu pienempiin tavallisesti kahdesta tai useammasta perheestä koostuviin ryhmiin, jotka etsivät ruokaa ja vettä sekä omalta maa-alueeltaan että sen lähettyviltä. Ryhmien koko ja muoto saattoi vaihdella hyvinkin helposti aina tilanteen mukaisesti. Sen sijaan ydinperhe oli kulttuurissa tietyntyyppinen sosiaalinen ja taloudellinen perusyksikkö, joka muun muassa aina valmisti ruoan ja söi muista ruoankeruuryhmän perheistä erillään. Tiettyinä aikoina vuodesta, ruokavarojen niin salliessa, muodostettiin järjestelmällisiä suuria keräilijäryhmiä. Tälle lyhyelle aikajaksolle ajoittui myös suurin osa sosiaalisesta ja uskonnollisesta kanssakäymisestä.


title: Australian alkuperäiskansat

text: Suurimmassa osassa Australiaa vallitsi myös tietyntyyppinen luokkajärjestelmä, jonka perusteella muun muassa määräytyi naimisiinmenokuviot, ja joka toimi perustana useille rituaaleille. Se oli myös kätevä väline ihmisten ja sukujen luokitteluun. Myös klaanijärjestelmä oli aboriginaalien kulttuureissa merkittävässä osassa. Klaanin jäsenyys määräytyi yhteisen esi-isän tai -äidin perusteella. Tietyillä alueilla, muun muassa koillisessa Arnhem Landissa, varsinkin isälinjan polveutumisen mukainen läänijärjestelmä oli aboriginaaliyhteisöissä merkittävässä osassa.


title: Australian alkuperäiskansat

text: Ihmisten väliseen kanssakäymiseen vaikutti uskonnon lisäksi hyvin paljon perhesuhteet. Aboriginaaleilla oli hyvin pieni määrä sukulaisuutta ilmaisevia sanoja, mutta niiden merkitys oli laaja. Esimerkiksi tietty sukulaisuutta merkitsevä termi, kuten "isä", saattoi tarkoittaa varsinaisen isän lisäksi myös tämän veljiä eli setiä, samaten äidin siskot olivat yhtä lailla äitejä. Nuoremman sukupolven edustajien täytyi osoittaa kunnioitusta ja tottelevaisuutta kaikkia ”isejään” ja ”äitejään” kohtaan, ja vaati niitä seuraavalta, nuoremmalta sukupolvelta. Tällaiset käytännöt eivät kuitenkaan vaikuttaneet emotionaalisiin suhteisiin, vaan suhde lähisukulaisiin oli läheisempi kuin muihin samalla hierarkiatasolla oleviin. Sukulaisuuskäytännöt kuitenkin muodostivat selkeän käyttäytymisen ohjenuoran. Lapsilta käytäntöjen noudattamista ruvettiin vaatimaan vasta aikuisuuden kynnyksellä. Avioliiton kanssa sukuun tulleiden asema oli usein samanlainen kuin verisukulaisiin. Ohjenuorat myös osoittivat kenen kanssa olisi mahdollista mennä naimisiin.


title: Australian alkuperäiskansat

text: Vastavuoroisuuden periaate oli keskeisessä osassa aboriginaalien sukulaisuussuhteissa ja avioliitossa. Avioliitto ei ollut ainoastaan kahden ihmisen välinen suhde, vaan se yhdisti kaksi perhettä tai sukua, joilla, usein jo ennen liiton vahvistamista, oli samanlaiset oikeudet ja velvollisuudet. Yleinen käytäntö koko Australian alueella oli, että he jotka saivat vaimon maksoivat tästä vastapalveluksen muodossa saman tien tai myöhemmässä vaiheessa. Yksinkertaisimmassa muodossaan vastavuoroisuus tarkoitti sitä, että miehet vaihtoivat sisaria ja naiset veljiä. Lapsien kihlaus oli yleistä ja saatettiin tehdä jo ennen kummankaan osapuolen syntymää. Avioliiton tunnustamiseen riitti usein että pariskunta eli julkisesti yhdessä ja täytti toisiaan sekä toistensa perheitä kohtaan tiettyjä velvollisuuksia. Sitova velvoitus näihin kuitenkin muodostui vasta lapsen syntymän jälkeen. Kaikkien ihmisten odotettiin avioituvan. Tyttö piti tavallisesti naittaa jo ennen murrosikää ja ihanteellinen sulhanen oli iältään vanhempi. Kuitenkin joissakin tapauksissa mies saattoi ottaa vaimokseen vanhemman lesken. Avioliittojen solmimiseen oli myös muita keinoja, kuten karkaaminen ja kaappaaminen sukuriitojen tai tappelujen keskeltä. Myös leskeksi jäänyt nainen saattoi joutua menemään naimisiin kuolleen miehensä veljen kanssa.


title: Australian alkuperäiskansat

text: Useimmilla miehillä oli kerrallaan vain yksi vaimo, mutta moniavioisuus oli myös sallittua ja hyväksi katsottua. Tavallisesti moniavioisissa liitoissa vaimoja oli kaksi tai kolme. Ison hiekka-aavikon alueella enimmäismäärä oli viisi tai kuusi, "tiwi"-heimolla 29 ja "yolngu"-heimolla 20–25 – useimmilla miehillä vaimoja oli 10–12. Useamman kuin yhden vaimon omistaminen oli usein merkki taitavuudesta, mutta myös taloudellisilla seikoilla oli merkitystä. Jotkut vaimot jopa painostivat miehiään ottamaan lisää vaimoja, jotta perheeseen tulisi lisää ruokaa ja lastenhoito helpottuisi. Purkaakseen avioliiton nainen saattoi yrittää karata. Mies sen sijaan pystyi antamaan pettymykseksi osoittautuneen vaimon jollekin toiselle tai eroamaan tästä.


title: Australian alkuperäiskansat

text: Lapsen sielun uskottiin tulevan sikiöön uniajasta. Varhaislapsuudessa lapselle läheisin henkilö oli äiti, mutta myös muut henkilöt osallistuivat läheisesti lapsen kasvattamiseen. Imettäminen lopetettiin lapsen ollessa 2–3-vuotias, mutta se saattoi jatkua jopa viiden tai kuuden vuoden ikään saakka. Ympäröivän elämän mukana lapsi oppi ja tälle opetettiin yksityiskohtaisesti oikeaoppiset käytöstavat liittyen sukulaisuussuhteiden mukaisiin käyttäytymisnormeihin. Pienet lapset kulkivat äitinsä ja muiden naisten mukana ruoankeruussa. Tytöt jatkoivat tätä myös vanhempina, mutta pojat jätettiin vanhemmiten enemmän oman onnensa nojaan.


title: Australian alkuperäiskansat

text: Tytöille kasvu aikuisuuteen ja avioliittoon kävi ennalta määrätyn kaavan mukaisesti. Tavallisesti jo ennen murrosikää tytöt olivat oppineet keräämään ruokaa ja siirtyivät elämään aviomiehensä kanssa. Sen sijaan poikalasten elämä muuttui merkittävästi aikuistumisen myötä valmistauduttaessa rituaaliin. Poikien tulevaisuus oli pitkälti vanhempien miesten päätettävissä. Aikuistumisriitin ajankohta vaihteli alueittain: Isolla Hiekka-aavikolla se oli 16, Kimberleyssä 12, "aranda"-heimon keskuudessa vähintään 10–12 ja koillisessa Arnhem Landissa 6–8 vuotta. Yleisesti ottaen poika oli valmis aikuistumisriittiin, kun hän oli saavuttanut murrosiän ja merkit parran kasvusta alkoivat näkyä.


title: Australian alkuperäiskansat

text: Aboriginaalien keskuudessa aikuistumisriitti oli symbolinen kuoleman herättäminen, minkä johdosta alkoi uusi elämä aikuisena. Kun riitin kohde lähti leiristään, naiset voivottelivat ja ääntelivät muulla tavoin symboloidakseen myyttisen olennon ääntä, jonka sanottiin nielaisevan nuorukaisen ja oksentavan tämän takaisin uuteen elämään. Aikuistumisriiteissä laulettiin lauluja ja harjoitettiin rituaaleja, joilla oli myös opetuksellinen tarkoitus. Suurimmassa osassa Australiaa myös ympärileikkaus oli tärkeä rituaali. Muita laajalti suoritettuja rituaaleja olivat syväviilto eli loven tekeminen virtsaputkeen, joka oli merkittävässä osassa pyhässä salaisessa rituaalissa, nenän väliseinän lävistäminen, hampaiden vetäminen (keskeinen osa aikuistumisriittiä Uudessa Etelä-Walesissa), veren vuodattaminen kädestä tai siittimen lovesta, hiusten poistaminen, arpien tekeminen ja tulella leikkiminen. Naiselle murrosikä merkitsi täydellistä tai ainakin osittaista eristäytymistä, minkä jälkeen heidät koristeltiin ja puhdistettiin rituaalisesti. Joillakin alueilla rituaaliin kuului neitsyyden vieminen tai immenkalvon puhkaiseminen, mutta yleisesti ottaen naisten aikuistumista ei juhlittu rituaalimuodossa.


title: Australian alkuperäiskansat

text: Ympärileikkauksen jälkeen pojat osallistuivat entistä enemmän aikuisten puuhiin. He eivät kuitenkaan saaneet saman tien mennä naimisiin, vaan heidän täytyi käydä läpi muita rituaaleja, kuten esimerkiksi juuri syväviilto. Miehen naimisiinmenoikää viivytettiin lähemmäs kolmeakymmentä, kun vaimon ikä saattoi olla 12–13 vuotta. Miehen aikuistumisrituaali oli esimakua uskonnolliselle toiminnalle, johon kaikki miehet osallistuivat. Se merkitsi myös useiden käytännön elämään liittyvien asioiden oppimista. Aikuisuus lisäsi vaikutusvaltaa, mutta toi myös velvollisuuksia. Suuri määrä tietoa piti saada kulkemaan eteenpäin nuoremmille sukupolville. Prosessi jatkui koko eliniän.


title: Australian alkuperäiskansat

text: Aboriginaaleilla ei ollut päälliköitä tai muita instituutioita, joille poliittinen valta olisi keskitetty. Jossakin määrin aboriginaaliyhteisöissä oli sekä hierarkkisia että egalitaristisia piirteitä. Tasa-arvo oli vallalla lukuun ottamatta kuitenkaan naisten asemaa. Kuitenkin tietyillä alueilla, kuten koillisessa Arnhem Landissa, Bathurstilla ja Melvillellä, läntisellä Cape Yorkin niemimaalla sekä "aranda"-kansan keskuudessa Australian keskiosassa on löytynyt todisteita vahvoista hengellisistä johtajista, joiden valta ylsi myös maallisiin asioihin. Ikä ja sukupuoli määräsivät ihmisen aseman yhteiskunnassa. Suurimmillaan eriarvoisuus tuli esille uskonnollisissa asioissa. Naisia ei päästetty miesten salaisiin ja pyhiin rituaalitoimituksiin, ja miehillä etuoikeuksien määrä kasvoi iän myötä heidän oppiessaan asioita oppimisriiteissä. Aboriginaalikulttuurit olivat kuitenkin melko vapaita sikäli, että miehelle ei ollut mitään sosiaalista estettä edetä uskonnolliseksi johtajaksi mikäli vain hänen omat kykynsä siihen riittivät.


title: Australian alkuperäiskansat

text: Perinteisesti suurimmat erimielisyyksien aiheet liittyivät naisiin, uskonnollisiin asioihin ja kuolemiin. Jotkut naiset riitelivät aviomiestensä kanssa, karkasivat ja lähtivät kaikkien sääntöjen vastaisesti toisen miehen matkaan. Tällainen käytös aiheutti vakavia riitoja sukujen kesken. Pyhien lakien rikkomista pidettiin kaikkein vakavimpana rikoksena. Kuolemantapauksien sattuessa, olivat ne sitten luonnollisia tai tapaturmaisia, etsittiin usein ”murhaaja” ylemmiltä voimilta kysymällä, ja mahdollisesti tätä kohtaan suoritettiin rangaistustoimenpiteitä.


title: Australian alkuperäiskansat

text: Aboriginaalikulttuureissa lain ja järjestyksen ylläpito järjestettiin hyvin paikallisesti. Suku piti keskenään jäsenensä kurissa ja kaikki noudattivat käytäntöä ylläpitää rauhaa. Myöskään tuomioistuimia ei pahemmin ollut lukuun ottamatta Murray-joen alaseutua, missä klaanien päämiesten neuvosto neuvotteli ongelmista ja valituksista.


title: Australian alkuperäiskansat

text: Vaikka aboriginaalien yhteiskuntaa ei suoranaisesti hallittukaan gerontokraattisesti, olivat merkittävät henkilöt helposti erotettavissa. Tavallisesti he olivat vanhempia miehiä, joiden vahva asema juonsi juurensa uskonnollisesta ja henkilökohtaisesta asemasta.


title: Australian alkuperäiskansat

text: Australian alkuperäisasukkaiden pyhiin rituaaleihin kuului olennaisesti dramaattiset esitykset, joissa käytettiin monimutkaisia tanssiliikkeitä. Myös muissa seremonioissa mukana oli tanssia, pantomiimiä ja laulua viihde- ja rentoutumistarkoituksessa. Laulujen tyyli vaihteli Keski-Australian ja Ison hiekka-aavikon kolmesta tai useammasta toistetusta sanasta koostuneista kupleteista huolitelluimpiin Arnhem Landin lauluihin, joissa aiheet olivat mielikuvituksellisia ja sanoilla muodostettiin kuvia ja maisemia. Varsinaista runoutta aboriginaaleilla ei ollut. Pyhissä seremonioissa lauletuissa mystisissä lauluissa oli satoja säkeistöjä. Myös jokapäiväisessä elämässä laulettiin paljon erilaisia lauluja. Pohjoisessa soitettiin instrumentaalimusiikkia didgeridoolla ja rytmikapuloilla. Eteläisillä alueilla ja keskiosissa myös bumerangia käytettiin soittimena.


title: Australian alkuperäiskansat

text: Aboriginaaleilla on myös hyvin rikas suullisten kertomusten perinne. Pyhien mytologisten kertomusten ohella myös jokapäiväisestä elämästä kertovia satuja ja tarinoita on paljon, joko historiallisesti tosia tai keksittyjä. Monista tarinoista liikkuu useanlaisia versioita riippuen kerrontatilanteesta ja kertojasta.


title: Australian alkuperäiskansat

text: Eri aboriginaalikulttuureissa on omanlaisensa kuvataiteen tyyli. Pyhistä esineistä ja asioista kertova taide "tjurunga" on keskittynyt pääasiassa Arandan alueelle, mutta sitä on nähtävillä suurella alueella Australiaa. Keski-Australiassa erityisen merkittävää oli vartalon koristelu rituaaleja varten muun muassa verellä ja okralla. Kaikkialla Australiassa pyhiin rituaaleihin tarvittiin tietynlaisia esineitä, joista kuitenkin suurin osa kertakäyttötavaraa. Ajatuksena olikin ollut valmistaa esine tiettyä rituaalia varten.


title: Australian alkuperäiskansat

text: Erityisesti Arnhem Landissa, mutta myös muualla, on piirretty okralla tuoheen. Tällaisia kuvia on pääasiassa käytetty aikuistumisriiteissä noviisin neuvomiseen. Läntisessä Arnhem Landissa hahmot piirrettiin avoimeksi jätetylle taustalle ja yleistä oli piirtää myös eläinten ja ihmisten sisäelimet näkyviin. Kallio- ja luolamaalauksissa on esitetty muun muassa erilaisia autiomaan rituaaleja.


title: Australian alkuperäiskansat

text: Australian alkuperäisasukkaat yhdessä Torresinsalmen saarten alkuperäisväestön kanssa muodostavat 2,4 prosentin osuuden Australian väestöstä. Alkuperäisväestö on varsin nuorta mediaani-iän ollessa 20,5 vuotta, kun se koko Australian väestöllä on 36,1 vuotta. 69 prosenttia alkuperäisväestöstä elää suurten taajamien ulkopuolella. Vuonna 2002 noin 282 200 alkuperäisasukasta oli 15-vuotiaita ja yli 27 prosenttia eli syrjäisillä alueilla.


title: Australian alkuperäiskansat

text: Nykyisin Australian valtio maksaa aboriginaaleille ja puoliverisille aboriginaaleille kuukausittaista elatusmaksua. Australiassa on myös ainakin Melbournen ja Alice Springsin läheisyydessä suuria aboriginaalihostelleja joita valtio ylläpitää, ja joissa geeniperimältään aboriginaaliksi itsensä todistava saa ilmaisen vuodepaikan ja muonituksen. Tämä kuukausittain maksettava sosiaalietuisuus herättää paljon keskustelua maan mediassa ja siitä kuulee vastaväittelyä puolin ja toisin. Pääasiassa eurooppalaisten siirtolaisten jälkeiset vastustavat kuukausittaista maksua ja perustelevat monesti vaatimustaan aboriginaalien alkoholismin kasvulla, ja sillä etteivät he ole avustuksista huolimatta halukkaita elämään sisällä heidän tämän päivän yhteiskunnassaan.


title: Australian alkuperäiskansat

text: Kuitenkin 1800-luvun lopulta aina 1970-luvulle oli enemmän sääntö kuin poikkeus, että aboriginaaleilta riistettiin oikeus heidän palkkoihinsa. Monissa tapauksissa tämä tarkoitti palkan varastavia korruptioituneita virkamiehiä ja työnantajia, tämä osittain esti aboriginaaliväestön adaptoitumista ympäröivään eurooppalaisten siirtolaisten yhteiskuntaan. Australian liittovaltiot ja kirkot ovat myös vaikeuttaneet asiasta puhumista ja tietojen julkistamista, pääasiassa Australiassa vallitsee yleinen vastahakoisuus rahojen takaisin maksussa.


title: Australian alkuperäiskansat

text: Yleinen käytäntö myös oli, että jos työnantajat eivät maksaneet rahapalkkaa, he maksoivat työn aboriginaaleille kääretupakalla ja viinalla, mikä selittää suuren prosentuaalisen alkoholismin heidän joukossaan. Tunnetaan myös tapaus, jossa aboriginaalimies on työskennellyt karjapaimenena 60 vuotta kuolemaansa asti aloittaen kymmenvuotiaana. Hän sai taskurahaa ainoastaan kerran vuodessa rodeon aikaan, ja hänen kuollessaan hänen työnantajansa hänelle luomalla säästötilillä, johon hänellä ei ollut oikeutta, oli jäljellä 99 dollaria.


title: Australian alkuperäiskansat

text: Jälkeenpäin on tunnustettu, että Australian vahva talous on pääasiassa saavutettu aboriginaaleja hyväksikäyttäen. Historioitsijat arvioivat, että yksistään Queenslandin osavaltio on Aboriginaaleille velkaa 500 miljoonaa dollaria.


title: Australian alkuperäiskansat

text: Osittain tämän vuoksi nykyisin Australian alkuperäiskansoja koskevat monet ongelma, kuten köyhyys, alhainen koulutustaso, sairaudet, alkoholismi ja rikollisuus. Vuonna 2002 74 prosenttia yli 15-vuotiaista alkuperäisasukkaista kertoi asuinalueella olevan ongelmia. Yleisimmät ongelmat olivat varkaudet (43 %), alkoholi (34 %) ja vandalismi, grafitti sekä omaisuuden tuhoaminen (33 %). 82 prosenttia koki kokeneensa stressiä viimeisen vuoden aikana. Yleisimmät syyt olivat perheenjäsenen tai läheisen ystävän kuolema (46 %), vakava sairaus tai vammaisuus (31 %) ja työttömyys (27 %). Syrjäalueilla läheisen kuoleman (55 %) jälkeen suurimmat syyt olivat tungos kotona (42 %) sekä alkoholiin tai huumeisiin liittyvät ongelmat (37 %). Vähintään 18-vuotiaat alkuperäisasukkaat kokivat stressiä 1,5 kertaa todennäköisemmin kuin muut.


title: Australian alkuperäiskansat

text: Vuonna 2002 tehdyn kyselytutkimuksen mukaan alkuperäiskansojen kulttuuri ei ole erityisemmin elpynyt vuodesta 1994. Hieman yli puolet alkuperäisväestöstä kokee kuuluvansa johonkin klaaniin, heimoon tai kieliryhmään. Perinteisillä asuinalueillaan asuvien määrä on vähentynyt. Myöskään perinteisten kielten puhuminen kotona ei ole lisääntynyt (noin 1/8). Syrjäisillä alueilla kulttuurillinen elpyminen oli ollut voimakkaampaa.


title: Australian alkuperäiskansat

text: Alkuperäisväestöllä on myös muita enemmän terveysongelmia. Erityisesti esiintyy paljon sokeritautia, sydänvikoja ja hengitysongelmia. Vuonna 2002 ilmoitti 44 % alkuperäisasukkaista terveydentilakseen erinomaisen tai erittäin hyvän, 32 % hyvän ja 23 % heikoksi. Vähintään 18-vuotiaat alkuperäisasukkaat ilmoittivat terveydentilakseen heikon kaksi kertaa yhtä todennäköisesti kuin muut. Myös vammaisuuden tai pitkäaikaissairauden todennäköisyys oli 1,5-kertainen. Vuonna 2007 julkaistun tutkimuksen mukaan Australian alkuperäisväestöllä on muihin verrattuna 26-kertainen todennäköisyys sairastua dementiaan. Nuorimmat dementiasta kärsivät olivat 45-vuotiaita.


title: Australian alkuperäiskansat

text: Myös työttömyys on todennäköisempää alkuperäisasukkaiden keskuudessa kuin muilla. Työllisyystilanne on kuitenkin parantunut vuodesta 1994 vuoteen 2002 tultaessa. Vuonna 2002 alkuperäisasukkaiden palkkataso oli vain 59 % muun väestön palkkatasosta. Myös koulun kesken jättäminen sekä muutoin alhainen koulutustaso on alkuperäisasukkaiden keskuudessa suurempaa kuin muilla.


title: Australian alkuperäiskansat

text: Vuonna 2002 24 prosenttia vähintään 15-vuotiaista alkuperäisasukkaista ilmoitti joutuneensa fyysisen väkivallan tai uhkailun kohteeksi viimeisen vuoden aikana. Luku oli lähes kaksinkertaistunut vuodesta 1994. Vuonna 2002 16 prosenttia alkuperäisasukkaista oli pidätetty. Luku oli pienentynyt vuodesta 1994. Seitsemän prosenttia vähintään 15-vuotiaita kertoi joutuneensa vankilaan viimeisen viiden vuoden aikana. Vuonna 2003 Australian vankiloiden vangeista 20 prosenttia oli alkuperäisasukkaita. Samana vuonna vankiloissa tapahtui 39 kuolemantapausta, joista kymmenen alkuperäisasukkaille. Vuonna 2004 alkuperäisasukkaiden osuus vangeista oli 21 prosenttia. Alkuperäisasukkaiden todennäköisyys joutua vankilaan on 11-kertainen muihin verrattuna.


title: Australian alkuperäiskansat

text: Australian alkuperäisväestö on vaatinut holhoamisen lakkauttamista, tasa-arvoa ja maaoikeuksien palauttamista. Ongelmat eivät ole lakanneet, vaikka taistelu maaoikeuksista on kestänyt jo vuosikymmeniä. Tästä kertoo vuoden 2007 tapahtumat Pohjoisterritoriossa. Viranomaisten alkuperäisväestöön kohdistuneet holhoustoimet käynnisti selvitys, jonka mukaan lasten hyväksikäyttö ja perheväkivalta ovat erittäin yleisiä aboriginaaliyhteisöissä. Asia hoidettiin pakkotoimin lähettämällä alueelle poliiseja ja sotilaita, sekä määräämällä alkoholin ja pornografian myyntikielto. Alkuperäisväestön edustajien mukaan ongelmat olisi pitänyt ratkaista neuvottelemalla yhteistyössä alueen asukkaiden kanssa.


title: Australian alkuperäiskansat

text: Australian alkuperäisväestön edustajat luovuttivat 22.7.2008 maan hallitukselle vetoomuksen, jossa vaativat oikeuksiensa parantamista ja asemansa sekä maanomistusoikeuksiensa tunnustamista perustuslaissa. Aboriginaalien metrin mittaiselle kaarnanpalalle kirjoitetussa vetoomuksessa todetaan: "Emme halua ottaa pois muiden australialaisten oikeuksia, vaan haluamme vain saman suojan ja aseman, jotka muutkin saavat".


title: Australian alkuperäiskansat

text: Australian uusi pääministeri Kevin Rudd pyysi helmikuussa 2008 maan alkuperäisväestöltä anteeksi Britannian 200 vuotta kestäneitä vääryyksiä. Australian suurin trooppinen sademetsäalue luovutettiin elokuussa 2008 takaisin maan alkuperäisille asukkaille. Maatilanomistajat, ympäristönsuojelijat ja alkuperäisasukkaat ovat taistelleet sademetsäalueesta jo 1970-luvulta lähtien. Queenslandin osavaltio on vastustanut alueen luovuttamista alkuperäisväestön haltuun. Cape Yorkin niemimaalla sijaitsevasta 1 800 neliökilometrin metsästä tulee alkuperäisasukkaiden hoitama kansallispuisto..


title: Flunssa

text: Flunssa eli nuhakuume ja vilustuminen on viruksen aiheuttama äkillinen ylempien hengitysteiden limakalvontulehdus. Se on ylähengitystien infektiotaudista yleisesti käytetty nimitys.


title: Flunssa

text: Flunssaa ei pidä sekoittaa influenssaan, joka on vakavampi sairaus ja eri viruksen aiheuttama. Nimien samankaltaisuus aiheuttaa sekaannusta, etenkin englantiin kääntäessä, jossa "flu" viittaa influenssaan. Toisaalta myös flunssan aiheuttava rhinovirus aiheuttaa vakavia sairaustiloja ja vie lapset influenssaa useammin sairaalahoitoon. Se on vaarallinen keuhkoahtaumatautia tai astmaa sairastaville ja raivaa tietä bakteerien aiheuttamille jälkitaudeille.


title: Flunssa

text: Flunssa on Suomessa yleisin lääkärin päivystysvastaanotolle hakeutumisen syy. Aikuiset sairastuvat flunssaan 1-5 ja lapset 5-10 kertaa vuodessa.


title: Flunssa

text: Flunssan aiheuttaja on virus; yleisin aiheuttaja on rhinovirus, joka aiheuttaa 30–50 prosenttia kaikista tautitapauksista. Muita yleisiä aiheuttajia ovat korona-, adeno-, parainfluenssa- ja RS-virukset. Kaikkiaan erilaisia flunssan aiheuttavia viruksia tunnetaan yli 200.


title: Flunssa

text: Oulun yliopistossa vuonna 2008 tehdyssä tutkimuksessa flunssatapausten on todettu lisääntyvän ilman kylmetessä ja ilman absoluuttisen kosteuden pienentyessä. Yhdysvalloissa Yalen yliopistossa on selvitetty mekanismia, jolla kylmettyminen aiheuttaa flunssan. Kylmällä ilmalla nenän immuunisolujen kyky kontrolloida viruksien lisääntymistä limakalvolla heikkenee. Tutkittaessa asiaa soluviljelmässä 37 ja 33 asteessa ilmeni, että kylmässä immuunijärjestelmän kyky estää viruksen kopioitumista oli selvästi heikentynyt. Näin virukset pääsivät valloilleen.


title: Flunssa

text: Virus ei siten aina välttämättä aiheuta tautia, vaan ihminen voi olla oireeton taudinkantaja, kunnes virus sopivissa oloissa, esimerkiksi kylmettymisen seurauksena, aiheuttaa taudin. Nielun takaseinästä kivun tai kutinan oirein alkavan taudin aiheuttaa yleensä rhinovirus, kun taas kovan kurkkukivun takana ovat muut virukset, kuten adenovirus.


title: Flunssa

text: Flunssa voi tarttua usealla eri tavalla, ja tartuntatapa vaihtelee viruksen ja tilanteen mukaan. Joskus tarttuminen tapahtuu aerosoli- eli pisaratartuntana. Myös kosketustartunta on mahdollinen. Silloin viruksen tarttuminen tapahtuu esimerkiksi kättelyn kautta. Virus voi tarttua myös epäsuorasti potilaan juuri koskettaman esineen kautta.


title: Flunssa

text: Flunssan itämisaika on yhdestä kahteen vuorokautta.


title: Flunssa

text: Koska flunssa leviää tarttumalla, sitä voi yrittää välttää hyvällä käsihygienialla ja pysymällä flunssaepidemioiden aikana pois väkijoukoista. Tilat, joissa oleilee pitkiä aikoja paljon ihmisiä, kuten koulut, päiväkodit ja varuskunnat, ovat tehokkaita flunssan levittäjiä.


title: Flunssa

text: Rokotetta flunssaan ei ole olemassa. "Flunssarokotteesta" puhuttaessa kyse on huolimattoman kielenkäytön aiheuttamasta sekaannuksesta rokotteeseen, joka antaa suojan influenssaa vastaan. Syy siihen, ettei flunssarokotetta ole, on se, että tautia aiheuttavia viruksia on niin paljon (noin 200), että yhtä yksittäistä rokotetta on mahdoton kehittää.


title: Flunssa

text: Tavallisimmat flunssan oireet ovat räkä, aivastelu, yskä, kuume, äänen käheys, lihassäryt, kurkkukipu, päänsärky ja paineen tunne poskionteloissa. Oireet riippuvat taudinaiheuttajasta sekä potilaan iästä ja kunnosta. Aikuisilla esiintyy useimmiten yskää ja limannousua, ja lapsilla yleisin oire on nuha. Flunssa alkaa usein, viruksesta riippuen, kurkkukivulla, joka saattaa säteillä korviin. Seuraavina oireina esiintyy räkäisyyttä sekä mahdollisesti paineentunnetta poskiontelon tai otsalohkon alueella. Yleensä flunssassa tunnetila vaihtelee esimerkiksi voi olla hyvin kylmä ja yhtäkkiä tuleekin todella kuuma. Yleensä flunssassa ei ruoka maistu. Flunssaan voi tulla myös ilman kuumetta.


title: Flunssa

text: Flunssaa pidetään ihmisten yleisimpänä sairautena. Se paranee itsestään levolla ja oireiden lievityksellä.


title: Flunssa

text: Flunssan oireita voidaan lievittää särkylääkkeillä, kuten ibuprofeenilla ja parasetamolilla. Nenän tukkoisuutta ja nuhaa voidaan lyhytaikaisesti helpottaa nenän limakalvon turvotusta poistavalla lääkkeellä. Pääasiallisin hoitomuoto on lepo, koska elimistö poistaa levossa tehokkaammin taudinaiheuttajia. Nenähuuhtelukannun käytöstä sekä kuumien juomien nauttimisesta voi olla apua. Höyryhengitystä ei enää suositeta nieluoireiden lievittämiseen, koska se on tehoton ja siihen liittyy palovammariski. Yleisin Suomessa käytössä oleva luontaislääke, jonka ainesosa on "Echinacea"-suvun kasvi, tavallisesti kaunopunahattu ("E. purpurea"), on suosittu juuri flunssan ehkäisemisessä, kun sitä ottaa heti ensioireisiin. Sen on tutkimuksissa osoitettu stimuloivan immuunipuolustusta ja helpottavan flunssan oireita sekä lyhentävän oireiden kestoa.


title: Flunssa

text: Terveyskirjaston mukaan kuntoliikunnan voi aloittaa voimien rajoissa, kun yleisoireet, erityisesti kuume ja yleiset säryt ovat ohitse. Toisaalta asiantuntijoiden mukaan "kaulan alapuoliset oireet" ovat este, kuten lihaskivut, yleinen sairaudentunne ja kiihtynyt leposyke mutta myös peitteinen nielu. Muutenkin virusinfektion 3 ensimmäistä päivää ovat vaarallisempia. Riskinä ovat jälkitaudit, kuten sydänlihastulehdus ja siitä urheiltaessa koituva sydänlihasvaurio, tai keuhkoputkentulehdus, keuhkokuume ja sydänpussintulehdus. Kaulan alapuolisilla taudeilla jälkitaudin riski on moninkertainen. Tohtori Edward R. Laskowski esittää esteiksi myös hengenahdistuksen ja hakkaavan yskän.


title: Flunssa

text: Kun urheilun sitten aloittaa, se tulee tehdä asteittain ja voimien rajoissa. Liikuntalääketieteen erikoislääkäri Hanna Junttilan mukaan kevyen harjoittelun tulisi kestää yhtä kauan kuin sairaus kesti. Toisaalta jo flunssan aikana puuhailu ja kevyt liikkeellä olo eivät ole haitaksi. Ellei ole kuumeessa tai vuodepotilaana, voi ehkäistä lihaskatoa, -jumeja ja -kipuja jaloittelulla, venyttelyllä ja kevyillä lihaskuntoliikkeillä, kuten 10-15 kyykkyä muttei leuanveto eikä punnerrus.


title: Herpesvirukset

text: Herpesvirukset eli Herpesviridae on virusheimo, johon kuuluvat useat DNA:ta sisältävät herpesvirukset.


title: Herpesvirukset

text: Herpesvirukset jäävät ensi-infektion jälkeen pysyvästi isäntäänsä. Yleensä ne ovat piileviä, mutta aktivoituvat aika ajoin aiheuttaen oireiltaan vaihtelevia tauteja. Herpesvirukset voivat tarttua.


title: Kaposin sarkooma

text: Kaposin sarkooman leesiot ovat iholla olevia verisuonikasvaimia. Yleensä potilaat kuvaavat niitä selittämättömästi tulleiksi sitkeiksi mustelmiksi. Kaposin sarkoomat aiheuttaa herpesviruksiin kuuluva syöpävirus HHV-8, joka ei kuitenkaan aiheuta tautia immuunipuolustukseltaan normaalille ihmiselle. Sairautta tavataankin erityisesti AIDSia sairastavilla.


title: Kaposin sarkooma

text: Kaposin sarkooman kuvasi vuonna 1872 Moritz Kaposi, jolta sairaus myös sai nimensä.


title: Salmonelloosi

text: Salmonelloosi tarkoittaa "Salmonella"-bakteerin aiheuttamaa tautia. Salmonelloosi on tavallisimmin ruuansulatuskanavan tartunta, ja sen oireena on ripuli. Salmonellan aiheuttamia tartuntoja ei yleensä suositella hoidettavaksi antibiooteilla. Oireisen salmonellatartunnan antibioottihoidosta päätetään potilaan taudinkuvan ja perusterveydentilan mukaan.


title: Salmonelloosi

text: "Salmonella typhi" aiheuttaa lavantautia (hiirilavantautia) levitessään ruuansulatuskanavasta muualle elimistöön. "Salmonella paratyphi" aiheuttaa samankaltaisen mutta lievemmän taudin pikkulavantaudin. Salmonella leviää etupäässä lintujen ja matelijoiden ulosteiden kautta tai niitä kosketettaessa. Salmonellan oireita ovat ripuli, kova kuume ja oksentelu. Salmonellatesti tehdään ulostenäytteellä.


title: Salmonelloosi

text: Suomessa salmonellaa esiintyy ihmisillä 2 200–2 700 tapausta vuosittain. Määrä on merkittävästi suurempi kuin muissa EU-maissa keskimäärin. Suomesta on ilmoitettu noin 52 tapausta 100 000 asukasta kohden, kun EU-maiden keskiarvo on noin 31 tapausta. Suomessa useimmat tapaukset saadaan tartuntoina ulkomailta, yleensä Thaimaasta. Muissa Euroopan maissa tartuntalähteitä ei aina tilastoida. Myös raa'asta lihasta voi saada salmonellan.