title: Nisäkkäiden anatomia

text: Nisäkkäiden anatomia on samankaltaista muiden selkärankaisten kanssa ja muistuttaa suurelta osin matelijoiden anatomiaa, sillä niiden sukupuut erkanivat triaskaudella noin 220 miljoonaa vuotta sitten. Kuten matelijat myös nisäkkäät hengittävät ilmaa ja niillä on verenkierto, mutta niistä poiketen nisäkkäät ovat tasalämpöisiä. Yksinomaan nisäkkäille tyypillisiä anatomisia piirteitä ovat maitorauhaset ja niihin liittyvät nisät, vaihtelevan laajuinen karvapeite sekä naarailla kohtu, jossa jälkeläistä kannetaan kunnes se kehittyy tarpeeksi selvitäkseen hengissä emänsä maidolla ruokittuna.


title: Nisäkkäiden anatomia

text: Nykyään nisäkkäitä on sopeutunut elämään niin maalla, merellä kuin ilmassakin ja niiden anatomia vaihtelee luonnollisen elinympäristön mukaisesti. Kuitenkin edellä mainitut ominaispiirteet ilmenevät miltei kaikissa nisäkkäissä. Jopa merinisäkkäät joutuvat nousemaan pintaan hengittämään ilmaa ja niillä on karvoja ainakin jossain elämänsä vaiheessa, joskin usein sangen vähän. Vesinokkaeläin on anatomialtaan varsin poikkeava nisäkäs sillä se munii, eikä sillä ole nisiä, mutta se erittää ihon läpi maitoa poikasilleen. Varhaisten nisäkkäiden, jotka muistuttivat nykyistä enemmän matelijaesivanhempiaan, arvellaan olleen tältä osin vesinokkaeläimen kaltaisia. Pussieläinten poikaset taasen syntyvät sen verran kehittymättöminä, että emo kantaa nisään kiinnittyneitä poikasiaan pussissa vielä syntymän jälkeen.


title: Nisäkkäiden anatomia

text: Nisäkkäillä, kuten kaikilla selkärankaisilla, on koko vartaloa tukeva luista ja rustokudoksesta rakentuva tukiranka, joka antaa yhdessä lihasten ja hermojen kanssa kyvyn liikkua. Nisäkkäiden luunmuodostus ("ossifikaatio") kuitenkin poikkeaa muista selkärankaisista. Yhteistä on, että (välillisessä) luutumisessa mesenkyymisolut erilaistuvat ensin rustokudoksen soluiksi, jotka valmistavat tulevan luun mallin mukaisen rustomuotin. Muotin valmistumisen jälkeen rusto kalkkeutuu ja siihen syntyy luutumistumakkeita, joista luutuminen etenee rustomallin syöpyessä luun tieltä. Nisäkkäillä tämä prosessi tapahtuu niin luun päiden keskuksista (epifyysit) kuin luun keskellä olevasta keskuksesta (diafyysi). Nisäkkäillä tavattavan luutumisen etuna on, että nivelpinnat ovat kestävämmät kuin muilla selkärankaisilla.


title: Nisäkkäiden anatomia

text: Nisäkkäiden luuranko jaetaan tyypillisesti raajojen ja aksiaaliseen luurankoon. Jälkimmäiseen näistä kuuluvat selkärangan ohella myös kylkiluut ja pääkallo. Raajat (kädellisillä kädet ja jalat) muodostavat kiinnityskohtiensa kanssa raajojen luurangon. Aksiaaliseen luurankoon kuuluvat nisäkkäillä myös välikorvan luut (vasara, alasin ja jalustin) ja kieliluu. Välikorvan luut ovat kehittyneet evoluution tuloksena matelijoiden alaleuasta ja mahdollistavat muita selkärankaisia paremman kuuloaistin. Nisäkkäiden alaleuka on yhtenäinen, mutta matelijoilla se koostuu monesta osasta. Alaleuka on kiinnittynyt nivelen kautta muuhun kalloon, jonka tarkoituksena on suojata aivoja.


title: Nisäkkäiden anatomia

text: Nisäkkäiden selkää tukee selkärangaksi kutsuttu luu, joka suojaa myös yhtä keskushermoston tärkeintä osaa eli selkäydintä. Selkäranka koostuu nikamista, joiden lukumäärä vaihtelee hieman nisäkkäiden kesken, vaikkakin suuria yhtäläisyyksiä esiintyy, mikä viittaa siihen ettei nisäkkäiden aksiaalinen luuranko pääkalloa lukuun ottamatta ole muuttunut paljoakaan. Kaikilla nisäkkäillä on esimerkiksi seitsemän niskanikamaa (sireenieläimillä kuusi ja laiskiaisilla kuusi tai yhdeksän). Rintanikamien lukumäärä vaihtelee suuresti. Sisäelimiä suojaavat kylkiluut ovat kiinnittyneet juuri rintanikamiin ja kehon toisella puolella ne ovat kiinnittyneet rintalastaan. Loppuja nikamia kutsutaan lanne-, risti- ja häntäluun nikamiksi. Lannenikamien lukumäärä on yleensä noin 4–7, mutta lukumäärä vaihtelee lajikohtaisesti erittäin paljon (2–21). Nisäkkäillä ole näihin nikamiin kiinnittyneitä ”kylkiluita”, kuten liskoilla. Alimpaan lannenikamaan on kiinnittynyt ristinikamien muodostama ristiluu. Häntäluiden lukumäärä taas riippuu onko nisäkkäällä häntää ja kuinka pitkä se on (5–50). Vaikka esimerkiksi ihmisellä ei olekaan häntää, on sillä surkastunut häntäluu muistuttamassa sen hännällisistä esi-isistä.


title: Nisäkkäiden anatomia

text: Nisäkkäiden raajat jakavat paljon samoja piirteitä. Useimmilla lajeilla on viisi varvasta (tai sormea) jokaisessa raajassa. Varpaiden luiden lukumäärässä havaitaan selviä yhtäläisyyksiä esimerkiksi kädellisten, eväjalkaisten, norsujen, sorkkaeläinten, kavioeläinten ja lepakoiden välillä. Viisivarpaisilla kädellisillä varvasluiden lukumäärä noudattaa kaavaa (peukalosta pikkuvarpaaseen) 2–3–3–3–3, joka löytyy myös lepakolta ja eväjalkaisilta. Elefantin kaikissa viidessä varpaassa on kolme luuta, samoin kavioeläimillä, joilla on parillinen määrä varpaita (hevosella yksi varvas). Kolmivarpaisilla sorkkaeläimillä kaava on 3–4–4. Ranteen tai nilkan luista löytyy myös paljon vastaavuutta, esimerkiksi ranneluiden lukumäärä poikkeaa nisäkkäiden sisällä hyvin vähän. Alkukantaisilla nisäkkäillä varvasluut noudatti kaavaa 2–3–3–3–3 ja vastaavasti alkukantaisilla liskoilla varvasluut olivat järjestäytyneet kaavan 2–3–4–5–3 mukaisesti.


title: Nisäkkäiden anatomia

text: Nisäkkäillä on täydellinen kaksinkertainen verenkierto. Tämä tarkoittaa sitä, että nisäkkäiden sydän on nelilokeroinen (oikea kammio ja eteinen; vasen kammio ja eteinen) ja sydämessä on väliseinä, joka estää hapettoman ja hapekkaan veren sekoittumisen. Kaksinkertaisuus tarkoittaa sitä, että nisäkkäiden verenkierrossa on kaksi lenkkiä, joista toinen eli keuhkoverenkierto alkaa sydämen oikeasta kammiosta, josta sydän pumppaa sen keuhkorakkuloihin. Keuhkorakkuloissa happi siirtyy vereen ja hiilidioksidi keuhkoihin diffuusion avulla. Keuhkoista veri siirtyy aorttaan ja muihin valtimoverisuoniin. Nisäkkäillä aortta kaareutuu aina vasemmalle. Linnuilla aortta kaareutuu oikealle, kun taas sammakkoeläimillä ja matelijoilla aortta kaareutuu molempiin suuntiin. Valtimot kuljettavat hapekkaan veren kudoksiin ja laskimot siirtävät hiilidioksidin uudelleen sydämeen ja pieneen verenkiertoon.


title: Nisäkkäiden anatomia

text: Nisäkkäiden ohella vain linnuilla ja krokotiilieläimillä on nelilokeroinen sydän. Matelijoilla krokotiilieläimiä lukuun ottamatta on kolmilokeroinen sydän, minkä vuoksi niillä on vaillinainen kaksinkertainen verenkierto (hapekas ja hapeton veri sekoittuvat). Lisäksi nisäkkäiden happea kuljettavilla punasoluilla ei ole tumaa, kun taas muilla selkärankaisilla on. Tuman puuttumisen ja solun koveran muodon ansiosta nisäkkäiden punasoluissa on enemmän hemoglobiinia, minkä ansiosta punasolut pystyvät siirtämään happea tehokkaammin.


title: Nisäkkäiden anatomia

text: Nisäkkäiden lihaksikas pallea erottaa sisäelimet vatsa- ja rintaonteloon. Pallea on sisäänhengitykseen osallistuva lihas. Muilla selkärankaisilla pallea on kalvomainen tai sitä ei ole lainkaan.


title: Nisäkkäiden anatomia

text: Koska nisäkkäät ovat lintujen ohella ainoita tasalämpöisiä eläimiä, vaativat ne muita selkärankaisia enemmän ravintoa samalle kudosmassalle. Tämän vuoksi nisäkkäiden ruoansulatusjärjestelmä on kehittynyt muita selkärankaisia tehokkaammaksi ja pidemmälle. Kaikkiruokaisilla eläimillä ruoansulatusjärjestelmä on verrattain yksinkertainen verrattuna kasvinsyöjiin.


title: Nisäkkäiden anatomia

text: Ruoka kulkee hampaiden mekaanisen hienontamisen jälkeen ruokatorvea pitkin mahaan, jossa tapahtuu kemiallinen tai biokemiallinen hajoaminen. Kasvinsyöjillä on mahassaan symbioottisia bakteereita, jotka muuttavat kasvien hiilihydraatit, kuten selluloosan, haihtuviksi rasvahapoiksi (VFA), joita eläimen on helpompi hyödyntää energianlähteenä. Mahan kehitys on edennyt pisimmälle sorkkaeläimillä ja etenkin märehtijöillä, joilla on neliosainen mahalaukku, jonka osat ovat pötsi eli "rapamaha", verkkomaha eli "kuninkaankypäri", satakerta ja juoksutusmaha. Bakteereja ruoansulatuksessa käyttävillä eläimillä mahan pH on hieman hapan (hieman alle seitsemän), koska bakteerit eivät selviytyisi kovin happamissa olosuhteissa. Pötsistä ruoka liukuu verkkomahaan, jonka sisäseinässä on verkkomaisesti asettuneita poimuja. Täältä ruoka työntyy uudelleen suuhun pureksittavaksi, märehdittäväksi, ja valuu pötsiin johtavan raon ohi satakertaan, jonka limakalvossa on lehtimäisiä poimuja. Täällä siitä puristuu vettä pois, minkä jälkeen se joutuu juoksutusmahaan, missä siihen sekoittuu mahanestettä. Muilla nisäkkäillä mahan rakenne on huomattavasti yksinkertaisempi.


title: Nisäkkäiden anatomia

text: Mahasta ruoka siirtyy suolistoon, joka koostuu pääosin kahdesta osasta: ohut- ja paksusuolesta. Ohutsuolen nukkalisäkkeiden välissä olevat rauhaset tuottavat entsyymejä, jotka erottavat ravinnosta hiilihydraatit ja proteiinit. Nukkalisäkkeiden kautta ravintoaineet siirtyvät verenkiertoon. Ohutsuolen pituuden on havaittu olevan verrannollinen eläimen ruokavalioon siten, että kasvinsyöjillä on pisin ja hedelmiä syövillä lyhin ohutsuoli. Ohutsuolesta ravintoaines siirtyy paksusuoleen, jossa siitä varastoidaan suoloja ja nesteitä. Paksusuolesta jäljelle jäänyt jäte siirtyy peräsuoleen ja sieltä lopulta peräaukon kautta pois kehosta.


title: Nisäkkäiden anatomia

text: Nisäkkäiden aivot ovat muiden selkärankaisten aivoihin verrattuna suuret. Aivojen rakenteesta voidaan erottaa selviä eroja. Nisäkkäiltä löytyy niin sanottu isokorteksi, joka on rakenne isojen aivojen pinnassa ja vastaa sellaisista toiminnoista kuin tietoinen ajattelu, päättely ja etäisyyksien arviointi. Isokorteksi löytyy kaikilta nisäkkäiltä, mutta ei muilta selkärankaisilta. Tälle homologisena rakenteena tutkijat pitävät kuitenkin matelijoiden dorsaalista korteksia, josta osa tutkijoista arvelee isokorteksi muodostuneen. Kädellisten kohdalla isokorteksin toiminta alue on erityisen laaja. Neokorteksin pinta-alaa lisää aivojen voimakas poimuttuminen, vaikkakin pienimmillä nisäkkäillä poimuttuminen on vähäistä tai sitä ei ole lainkaan. Osa tutkijoista väittää poimuttumisen aiheutuvan tarpeesta saada isokorteksille lisää pinta-alaa, mutta toisten tutkijoiden mukaan poimurakenteen ideana on lisätä pinta-alaa, jolloin aivojen tuottaman runsaan lämpöenergian haihtuminen olisi tehokkaampaa.


title: Nisäkkäiden anatomia

text: Nisäkkäiden haju- ja kuuloaistit ovat tehokkaita, ja monien hedelmiä ja kasviksia syövien nisäkkäiden värinäkö on erityisen tarkka.


title: Höyrylaiva

text: Höyrylaiva on höyrykoneen voimalla liikkuva laiva. Höyrylaivan nimeä edeltävät usein kirjaimet S/S, steamship (suom. höyrylaiva). Höyrylaivoiksi nimitettiin yleisesti myös höyryturbiinia käyttäviä laivoja.


title: Höyrylaiva

text: Höyrylaivojen aikakausi alkoi 1800-luvun alussa, kun tekninen kehitys saavutti höyrykoneissa tason, jossa niiden soveltaminen laivan voimanlähteenä tuli mielekkääksi. Aluksi höyrykonetta hyödynnettiin joissa, kanavissa ja vastaavilla suojaisilla vesillä kulkevissa aluksissa, joissa tuulet olivat heikkoja. Valtamerilaivoissa höyrykone oli purjeiden apuna, antamassa lisävauhtia tai takaamassa liikkumiskyvyn tyynellä säällä ja vastatuuleen. Yksinään höyrykone ei ollut usein riittävän luotettava teknisesti tai sen mahdollistama toimintasäde oli liian pieni.


title: Höyrylaiva

text: Höyrykoneen käyttöönotto merenkulussa sattui samaan aikaan puurunkojen asteittaisen vaihtumisen metallirunkoihin kanssa. Höyrylaivojen kehitys mahdollisti nykyaikaisen merenkulun, jossa meriliikenne on huomattavasti entistä riippumattomammaksi luonnonvoimista. Höyrykoneen vaihtuminen dieselmoottoriin on teknisesti pienempi askel, kun laivat olivat jo rakenteellisesti kehittyneet konekäyttöisiksi.


title: Höyrylaiva

text: Höyrylaivoja käytettiin paljon aina toiseen maailmansotaan asti ja jonkin verran sen jälkeenkin. Höyryturbiini syrjäytti lopulta mäntähöyrykoneen, vaikka se onkin selvästi kalliimpi hankintahinnaltaan: höyryturbiinin hyötysuhde on moninkertainen mäntähöyrykoneeseen verrattuna, ja sillä saavutetaan myös suurempi nopeus kuin mäntähöyrykoneilla. Pian kuitenkin dieselpolttoainetta käyttävät polttomoottorit syrjäyttivät lopullisesti mäntähöyrykoneet käytettävyytensä, pienemmän kokonsa ja suuremman hyötysuhteensa takia. Höyryturbiinilaivoissa käytettiin polttoaineena myös oljyä, sen koksiin verrattuna käytännöllisyyden ja pienemmän tilantarpeen vuoksi.


title: Höyrylaiva

text: Nykyään lähes kaikki höyrylaivat ovat turbiinikäyttöisiä lukuun ottamatta perinnealuksia. Höyryturbiinia käytetään myös ydinvoimalla kulkevissa laivoissa sekä joissakin kaasutankkereissa. Höyryturbiini on erityisen suosittu aluksissa, joissa nopeus on tärkeällä sijalla, kuten sota-aluksissa.


title: Höyrylaiva

text: Jokilaivoissa purjeiden käyttö oli vaikeaa ja niitä jouduttiin usein vetämään rannalta käsin. Höyrykoneen käyttöönotto jokilaivoissa oli vastaus selkeään tarpeeseen. Ensimmäisenä sen teki ranskalainen markiisi Claude François Jouffroy d'Abbans 1783 "Pyroscaphe"-höyryveneellä, sitten 1789 Yhdysvalloissa John Fitch ja seuraavana vuonna skotlantilaiset Patrick Miller ja William Symington. Ensimmäisten höyrykoneiden teho ei kuitenkaan riittänyt varsinaiseen liikennöintiin. Symington rakensi 1803 höyrykoneella toimivan kanavahinaajan, joka oli ensimmäinen kaupallisessa käytössä ollut höyryalus. Vuoden käytön jälkeen rantojen omistajat saivat aluksen käytön kiellettyä väittämällä sen aaltojen vahingoittavan rantoja. Läpimurto höyryn käytössä alusten voimanlähteenä oli amerikkalaisen Robert Fultonin rakentama alus. Fulton oli koeajannut Charlotte Dundasilla ja perehtynyt John Fitchin keksintöihin. Tähän 1807 Hudsonjoella rakennettuun North River Steamboat (Clermont) höyryalukseen sijoitettiin 18 hevosvoiman Wattin ja Boultonin tehtaan valmistama höyrykone. Ensimmäisellä 12 tunnin matkallaan alus saavutti 4,7 solmun keskinopeuden. Samaan matkaan jokipurret käyttivät neljä vuorokautta. Yhdysvaltain rannikko- ja jokiliikenteessä oli viiden vuoden kuluttua jo yli puolensataa höyryalusta. Englannissa kaupallisen höyrylaivaliikennöinnin aloitti Henry Bellin rakentama PS Comet alus. Vuonna 1815 Englannissa oli jo parikymmentä höyrykäytöistä alusta. Suomessa ensimmäinen höyryalus oli "Ilmarinen" 1833. Vuonna 1819 ensimmäinen höyryavusteinen laiva, SS Savannah, jossa oli siis myös purjeet, ylitti Atlantin. Pelkällä höyryllä matka tehtiin 1830-luvulla, vaikka tuokin alus, SS Sirius (1837), oli varustettu purjeilla. Pelkkään höyryyn ei luotettu ennen kuin 1800-luvun loppupuolella. Ensimmäinen rautainen höyrylaiva oli PS Aaron Manby, joka 1822 purjehti Englannista Pariisiin.


title: Höyrylaiva

text: Ongelmina alkuaikojen höyryaluksissa olivat siipirattaan huono kesto merenkäynnissä ja hiilen runsas kulutus. Ensimmäinen parannus höyrykoneissa oli korkeapainekattiloiden käyttö, mikä pudotti hiilen kulutuksen kolmasosaan. Toinen parannus oli kaksivaiheinen paisunta, jolla kulutus laski vielä lähes puoleen. Ruuvimainen potkuri on ideana vanha. Amerikkalainen keksijä David Bushnell suunnitteli 1775 puisen sukellusveneen "Turtle", jossa oli käsikäyttöiset ruuvimaiset potkurit. Vanhimpia patentteja on Joseph Bramahin vuodelta 1785. Potkurin käyttöön höyrykoneiden teho ei vielä ollut riittävä. Ensimmäisen toimivan potkurin rakensi Josef Ressel Triestessä, Itävalta-Unkariissa ja sai sille patentin 1827 Itävalta-Unkarissa. 1836 sai kaksikin potkuria patentin: ruotsalaisen John Ericssonin (1803–1889) rataspotkuri ja englantilaisen Francis Pettit Smithin ruuvipotkuri. Isambard Kingdom Brunel rakensi 1843 ensimmäisen potkurikäyttöisen aluksen, SS Great Britainin, joka ylitti Atlantin. Alus oli 98,2 metriä pitkä. Laivasto oli kuitenkin yhä epäileväinen potkurien suhteen. Vuonna 1845 Britannian amiraliteetin järjestämässä kilpailussa samantehoiset sluupit, potkurilla varustettu HMS "Rattler" ja siipirattailla varustettu HMS "Alecto", vetivät toisiaan. "Rattler" pystyi vetämään "Alectoa" 2,5 solmun nopeudella. Tämän jälkeen epäluulo potkureita kohtaan poistui. Potkurit ja höyrykoneet olivat nyt niin voimakkaita, että alusten puurunko ei enää kestänyt. Tähän lujuusongelmaan otettiin avuksi rauta. Rautalevyjä oli alettu valssata 1780-luvulla ja ensimmäinen rautainen alus rakennettiinkin jo 1787. Rauta oli kuitenkin haurasta, ja 1870-luvulle saakka laivat tehtiin puusta rautavahvisteisina. Esimerkiksi klipperit tehtiin rautakaarilla, mutta puulaudoituksella. Laudoitus voitiin myös peittää rautalevyillä kuten Nansenin "Fram". 1800-luvun puolenvälin jälkeen höyrylaivoista tuli kilpailukykyisiä purjelaivoihin nähden. Britannian kauppalaivastosta vuonna 1885 yli puolet kulki höyryllä. Purjelaivatkin vielä kehittyivät ja kokivat pienen nousukauden 1850-luvulla, kun amerikkalaiset kehittivät kapearunkoisen ja nopean laivatyypin, klipperin. Suezin kanavan avaaminen 1869 antoi höyrylaivoille niin suuren edun klippereihin nähden, jotka joutuivat kiertämään Afrikan, että purjelaivoille jäivät enää pisimmät Australian ja Etelä-Amerikan reitit. Viimeinen purjelaivojen kehitysaskel oli teräsrunkoinen rakenne ja vahvistetut mastot, mikä piti purjelaivoja vielä jonkin aikaa kilpailukykyisenä höyryaluksiin nähden.


title: Höyrylaiva

text:
Toisen maailmansodan aikana Saksan sukellusveneet pystyivät tuhoamaan liittoutuneiden kauppalaivoja suuressa määrin. Vastauksena tähän hävikkiin Yhdysvalloissa Henry J. Kaiser ehdotti standardilaivoja, minkä johti liberty-aluksien rakentamiseen. Nämä olivat rakenteiltaan yksinkertaistettuja höyrylaivoja, joiden runko tehtiin lohkoista ja laivat koottiin hitsaamalla. Tämä tehosti rakennusta suuresti ja nopeimmillaan laiva koottiin kymmenessä päivässä. Näitä kantavuudeltaan 14000 tonnin aluksia rakensi vuosina 1941-45 18 telakkaa kaikkiaan 2710 kappaletta. Sodan lopulla alettiin valmistaa Victory-aluksia, jotka olivat hieman suurempia, tukevampia ja osassa oli myös dieselmoottori. Näitä rakennettiin 531 kpl. Sodan jälkeen hitsaus vakiintui laivarunkojen kokoonpanomenetelmäksi.
Charles A. Parsons oli irlantilainen insinööri, joka kehitti laivakäyttöön sopivan höyryturbiinin. Ensimmäinen turbiinikäyttöinen jahti Turbinia oli koekäytössä 1893, mutta ongelmaksi osoittautui potkurien kavitointi hieman ennen täyttä nopeutta 19,5 solmua. Amiraliteetti ei kiinnostunut uudesta koneesta, minkä vuoksi Parsons järjesti mielenosoituksen vuoden 1897 laivastoparaatissa. Turbinia-aluksen potkurijärjestelyä oli parannettu ja nyt se kulki 34 solmua, mikä oli ennennäkemätön nopeus. Parson ajoi aluksellaan ankkurissa olleiden sotalaivojen välistä, jolloin yksi alus lähti seuraamaan, mutta joutui naurunalaiseksi jäätyään huomattavasti jälkeen. Tämän seurauksena rakennettiin ensimmäinen turbiinikäyttöinen hävittäjä HMS Viper. Höyrykonetta värinättömämpi höyryturbiini tuli käyttöön sota- ja matkustajalaivoissa. Dreadnought-alus vuodelta 1906 oli ensimmäinen höyryturbiinilla varustettu taistelulaiva ja se kulki 23000 hevosvoimalla 21 solmua. Aseistus oli pääasiassa raskasta tykistöä. Torpedovaara teki pitkän matkan tykistötaisteluista välttämättömyyden. Esimerkiksi Tsushiman meritaistelussa venäläiset olivat avanneet torpedovaaran vuoksi tulen 16 km päässä kohteesta. 1908 englantilaiset loivat vielä suuremman aluksen, jota sanottiin taisteluristeilijäksi. Näillä sitten käytiin niin ensimmäinen kuin toinen maailmansotakin.


title: Höyrylaiva

text: Ydinkäyttöisissä laivoissa höyryturbiini on yhä käytössä. Maailman ensimmäinen ydinkäyttöinen alus oli Yhdysvaltalainen ydinsukellusvene USS Nautilus (SSN-571) 1955 ja ensimmäinen rahtilaiva oli vuonna 1962 vesille laskettu NS Savannah. Neuvostoliitto rakensi vuonna 1959 ensimmäisen ydinkäyttöisen jäänmurtajan nimellä Lenin. Se oli samalla ensimmäinen ydinkäyttöinen alus siviilikäytössä. Neuvostoliitto rakensi useita ydinjäämurtajia, kuten Arktika-luokka ja Taimyr-luokka. Ydinvoiman käyttö siivilialuksissa ei alun jälkeen kuitenkaan ole edennyt.


title: Höyrylaiva

text: Tanskalaisella telakalla valmistui 1912 rahtilaiva M/S Selandia, joka oli ensimmäinen valtameren ylittänyt dieselkäyttöinen alus. Moottorilaivat eivät kuitenkaan yleistyneet nopeasti. Yksi yleistymistä hidastanut syy oli polttoaineen saatavuus satamissa ja toinen dieselmoottorin suurempi kustannus. Mäntähöyrykoneita käytettiin laivoissa toiseen maailmaansotaan saakka, jonka jälkeen dieselmoottorit ovat korvanneet ne. Höyryturbiinin dieselmoottorit korvasivat matkustajalaivoissa 1970-lukuun mennessä, kun öljyn polttaminen höyrykattilassa tuli liian kalliiksi.


title: Haarniskaiset

text: Haarniskaiset ("Loricifera") on eläinkunnan pääjakso. Haarniskaiset löydettiin vasta 1983 Ranskasta, jossa Reinhard Kristensen ne sattumoisin löysi. Haarniskaiset ovat monisoluisia meressä eläviä, jotka ovat vain parin mikrometrin pituisia. Niiden tärkeä tunnuspiirre on mutkikas leukarakenne. Nykyisin pääjakson lajeja on löydetty jo sata, vaikka tarkka kuvaus on saatu tehtyä vasta tusinasta. Lajituntomerkkien kirjaaminen on hidasta eläinten vaiheikkaan ja mutkikkaan elämänkulun vuoksi.


title: Airbus A300

text: Airbus A300 on eurooppalaisen Airbusin kehittämä ja valmistama laajarunkoinen ja kaksimoottorinen keskipitkän kantaman suihkukone. Suoritettuaan ensilentonsa vuonna 1972, Airbus A300 -koneesta tuli maailman ensimmäinen kaksimoottorinen laajarunkokone ja ensimmäinen Airbus Industrien tuote. Airbus A300:n tavanomainen matkustajamäärä on 266 matkustajaa kahdessa luokassa (bisnes- ja turistiluokka), jolloin saavutetaan 7 540 kilometriä suurimmalla mahdollisella kuormalla.


title: Airbus A300

text: Koneen ensiasiakas oli ranskalainen Air France, joka otti konetyypin käyttöön 30. toukokuuta 1974. Airbus A300 -koneperheen valmistus päättyi heinäkuussa 2007, jolloin oli valmistettu yhteensä 561 konetta. Sittemmin konetyyppi on poistunut monien matkustajalentoyhtiöiden laivastosta. Matkustajakäytöstä poistettuja koneita on uudelleenkonfiguroitu rahtilentoyhtiöiden, kuten FedEx Expressin ja UPS Airlinesin, käyttöön.


title: Airbus A300

text: Markkinarako Airbus A300 -koneelle syntyi 1960-luvulla, kun American Airlinesin silloinen johtaja Frank Kolk ryhtyi etsimään vuonna 1966 Boeing 727 -koneelle korvaajaa tiheästi liikennöidyillä lyhyillä ja keskipitkillä reiteillä Yhdysvaltain sisällä. Hänen alkuperäisenä ajatuksenaan oli laajarunkomatkustajakone, joka kykenisi kuljettamaan 250–300 matkustajaa täydellä kuormalla ilman korkealla sijaitsevien lentoasemien aiheuttamia suorituskykyrajoituksia. Yhdysvaltalaiset valmistajat, kuten McDonnell Douglas ja Lockheed vastasivat haasteeseen kehittämällä kolmimoottorisia koneita, sillä Yhdysvaltain ilmailuviranomainen FAA kielsi kaksimoottoriset koneet monilla reiteillä. Kolk oli kuitenkin alun perin toivonut kaksimoottorista ratkaisua.


title: Airbus A300

text: Syyskyyssa 1967 Ison-Britannian, Ranskan ja Saksan hallitukset allekirjoittivat aiesopimuksen 300-paikkaisen Airbus A300 -koneen kehittämisestä. Myöhemmin loppuvuonna sekä Ranskan että Ison-Britannian hallitukset epäilivät hankkeen totetumista, sillä pulmia oli ilmennyt muun muassa moottoreiden kanssa. Moottoritoimittaja Rolls-Roycen olisi pitänyt suunnitella ja toteuttaa kokonaan uusi RB207-moottori hanketta varten. Joulukuussa 1968 300-paikkaisesta konehankkeesta luovuttiin: ratkaisuksi oli valittu 250-paikkainen Airbus A250, joka ei vaatisi uusia moottoreita. Malli uudelleennimettiin A300B:ksi, ja potentiaalisten yhdysvaltalaisten asiakkaiden houkuttelemiseksi moottoritoimittajaksi valittiin yhdysvaltalainen General Electric brittiläisen Rolls-Roycen sijaan. Tämä johti välirikkoon ja brittihallitus vetäytyi hankkeesta, joskin Hawker-Siddeley jatkoi yhä alihankkijana kehittäen muun muassa koneen siipiratkaisuja.


title: Airbus A300

text: Airbus Indrustrie perustettiin virallisesti vuonna 1970, jolloin syntyi sopimus ranskalaisen Aérospatialen ja saksalaisen Deutsche Aerospacen välillä. Espanjalainen CASA liittyi hankkeeseen 1971. Kukin kolmesta yhtiöstä huolehti omasta osuudestaan hankkeessa. Vuosia myöhemmin Iso-Britannia palasi hankkeeseen British Aerospace -yhtiön välityksellä. Uuden Airbus Indrustrien suurin ponnistus oli saada valmiiksi ensimmäinen A300. Tämä tapahtui syksyllä 1972, ja kone paljastettiin 28. syyskuuta 1972. Ensilentonsa kone teki 28. lokakuuta samana vuonna Toulouse-Blagnacin lentoasemalta. Ensimmäinen tuotantomalli oli A300B2, ja se otettiin matkustajaliikennekäyttöön vuonna 1974. Vuotta myöhemmin seurasi A300B4.


title: Airbus A300

text: Alkuun konetyypin menestys oli heikko, mutta jo vuoteen 1979 mennessä 81 konetta oli valmistunut ja käytössä. Konetyypin suosio kasvoi ajan myötä, ja Airbus teki läpimurtonsa vuonna 1987, jolloin se julkisti uuden konetyyppinsä Airbus A320:n. Ennen tuotannon alkamista A320-koneita tilattiin yli 400 – toisin kuin A300-konetta, jota oli tilattu ennen tuotannon aloittamista vain 15.


title: Airbus A300

text: Airbus A300 oli ensimmäinen lentokone, jonka valmistuksessa käytettiin tehostettua Just-In-Time-menetelmää. Rungon osia valmistutettiin yhteistyökumppaneilla ja alihankkijoilla eri puolilla Eurooppa. Nämä osat kuljetettiin loppukokoamista varten Toulouseen Ranskaan, jossa A300-koneen varsinainen tuotantolinja sijaitsi. Alun perin ajatuksena oli jakaa vastuuta ja työtä Airbus Indrustrie -hankkeessa mukana olleiden yhtiöiden kesken, mutta myöhemmin kävi ilmi, että tällainen toimintatapa oli ajankäytöllisesti ja taloudellisesti tehokkaampaa ja joustavampaa kuin koneen rakentaminen alusta asti yhdessä paikassa.


title: Airbus A300

text: Airbus A300 -koneen suunnittelussa käytettiin viimeisintä teknologiaa, josta osa oli peräisin menestyksekkäästä Concorde-projektista. A300-koneen siirtyessä aktiiviseen käyttöön se oli erittäin kehittynyt ja moderni kone, joka on ollut pohjana tulevillekin hankkeille.


title: Airbus A300

text: A300B2:sta tehtiin useita jatkokehitysversioita. A300B2-200:ssa oli aerodynaamisia parannuksia sekä uudenlaiset pyörät ja jarrut. A300B2-300:ssa oli suurempi kantavuus, A300B4-100:ssa oli pidempi kantama ja A300B4-200:ssa oli suurempi enimmäislentoonlähtöpaino, vahvistettu siipi ja runko, parempi laskeutumisteline ja mahdollisuus lisätankkiin. Myöhempiin A300B4-200 -malleihin sai myös ohjaamon, johon riitti kahden hengen miehistö (kapteeni ja perämies, lentomekaanikkoa ei tarvittu). Tämän Kar-Airin sekä Finnairinkin käytössä olleen version mallinimi oli A300B4-FF (Forward-Facing Flight Deck, edusrakenteinen ohjaamo).


title: Airbus A300

text: A300B4:n tuotanto lopetettiin 1984, jolloin alettiin valmistaa kehittyneempää A300-600 -mallia. Tässä mallissa oli kahden hengen miehistöllä toimiva ohjaamo ja elektroniset kuvaputkinäytöt. Koneen kantama oli myös parantunut. Tästä mallista tuli liikenteeseen vuonna 1988 versio A300-600R, jolla oli suurempi enimmäislentoonlähtöpaino ja pitempi kantama.


title: Airbus A300

text: Kaikista A300:n varianteista on ollut myös rahtiversioita.


title: Tikopia

text: Tikopia on saari Salomonsaarilla, Tyynellä valtamerellä. Se sijaitsee Santa Cruz -saarten ryhmässä, jonka eteläisin saari se on. Saari on osa Temotun provinssia.


title: Tikopia

text: Saaren pinta-ala on 5 neliökilometriä ja asukasluku noin 1 200. Useimmat asukkaista ovat polynesialaisia ja puhuvat tikopian kieltä, joka kuuluu austronesialaisten kielten polynesialaiseen kieliryhmään.


title: Samoalaiset kielet

text: Samoalaiset kielet muodostavat yhden austronesialaisen kielikunnan kieliryhmistä. Ryhmä on saanut nimensä samoan kielestä. Muita samoalaisia kieliä samoan lisäksi ovat muun muassa tuvalu, kapingamarangi, nukuoro, niuafo'ou, pukapuka, tokelau, nukumanu, tikopia sekä hävinnyt niuatoputapu.


title: Tikopian kieli

text: Tikopia on Tikopiassa, Salomonsaarilla puhuttava austronesialainen kieli. Se kuuluu samoalaisiin kieliin ja on läheisintä sukua anutan kielelle. Tikopiaa puhuu äidinkielenään noin 3 320 ihmistä (1999).


title: Tikopian kieli

text: Tikopian kielessä on viisi lyhyttä vokaalia /u, i, o, e, a/ ja viisi pitkää vokaalia /u: i: o: e: a:/ sekä 11 konsonanttia /p t k m n ŋ s f l r v /. ŋ tarkoittaa äng-äännettä. Useimmissa muissa Tyynenmeren kielissä on vain r (ei l) tai vain l (ei r), mutta tikopiassa on molemmat.


title: Temotu

text: Temotu on Salomonsaarten itäisin provinssi. Provinssin pinta-ala on 865 km. Vuoden 2009 väestönlaskennassa provinssissa oli 21 362 asukasta.


title: Temotu

text: Se muodostuu seuraavista saarista tai saariryhmistä:Saarten asukkaat ovat pääosin melanesialaisia, mutta muun muassa Tikopian saarella valtaosa väestöstä on polynesialaisia. Provinssin pääkaupunki on Lata, joka sijaitsee Nendolla, Santa Cruz-saarten suurimmalla saarella.


title: Anuta

text: Anuta on saari Temotun provinssissa, Salomonsaarilla. Se sijaitsee noin viidensadan kilometrin päässä Nendon saarelta. Saaren pinta-ala on vain 37 hehtaaria. Anutan korkein kohta on 65 metriä merenpinnan yläpuolella. Saarella on alle 250 asukasta, joista valtaosa on polynesialaisia. Asukkaat puhuvat polynesialaisiin kieliin kuuluvaa anutaa.


title: Anuta

text: Saaren asukkaat käännytettiin kristinuskoon 1916, kun anglikaaniset lähetyssaarnaajat saapuivat saarelle rahtilaivan mukana. Saaren asukasyhteisö on esimerkki siitä, miten ihminen voi onnistua elämään tasapainoisessa suhteessa luonnon kanssa. Päinvastainen esimerkki on Pääsiäissaari, jossa ihminen kulutti luonnonvarat ja yhteisö tuhoutui.


title: Anuta

text: Tärkein elinkeino on kalastus, jota täydentää omatarvemaanviljely. Tuliperäisen saaren maaperässä kasvaa maniokkia, taaroa ja banaaneita, sokeriruokoa, papaijoita, kookoksia, maustekurkumaa ja leipäpuun hedelmiä. Syrjäisen saaren ekosysteemi on hyvin herkkä luonnonmullistuksille ja ulkopuolisille vaikutteille. Syrjäisyys on kuitenkin auttanut saaren luontoa ja kulttuuria säilyttämään ominaispiirteensä.


title: Uusiutumattomat luonnonvarat

text: Uusiutumattomat luonnonvarat ovat luonnonvaroja, joita on käytettävissä vain jokin rajallinen, uusiutumaton varasto päinvastoin kuin uusiutuvia luonnonvaroja, joita luonnon prosessit synnyttävät jatkuvasti lisää. Merkittävimpiä uusiutumattomia luonnonvaroja ovat esimerkiksi fossiiliset polttoaineet.


title: Uusiutumattomat luonnonvarat

text: Luonnonvarojen uusiutumattomuudella on erityisen suurta merkitystä silloin jos luonnonvara käytön seurauksena muuttuu käyttökelvottomaksi. Näin käy esimerkiksi kun hiilivetyjä (mm. bensiini) poltetaan. Tällöin kulutetaan rajallista varantoa, joka lopulta ehtyy. Lisäksi käytöllä voi esimerkiksi saastepäästöjen kautta olla haitallisia vaikutuksia ympäristölle, joskaan tämä ei suoranaisesti liity luonnonvaran uusiutumattomuuteen, sillä myös uusiutuvien luonnonvarojen käytöllä voi olla haittavaikutuksia.


title: Uusiutumattomat luonnonvarat

text: Eräät luonnonvarat ovat sinänsä uusiutumattomia, mutta niitä on saatavilla niin suunnattomia määriä, ettei ihmisen kulutuksella ole näköpiirissä olevalla aikajänteellä suurtakaan merkitystä kokonaisvarannon suhteen. Tällaisia luonnonvaroja ovat muun muassa sora, joka on määrällisesti maailman ylivoimaisesti merkittävin kaivosteollisuuden tuote, sekä monet metallit ja esimerkiksi pii, jota käytetään puolijohdeteollisuuden raaka-aineena. Maapallon energiavaroista tämäntapaisia ovat ydinpolttoaineet uraani ja torium sekä fuusiopolttoaineet.


title: Uusiutumattomat luonnonvarat

text: Harold Hotellingin teorian rajallisten luonnonvarojen hintakehityksestä mukaan rajallisen luonnonvaran hinta kehittyy täydellisillä markkinoilla yksinomaan markkinakoroista riippuvaisesti. Teorian mukaan jos hinta (P) kasvaisi yleistä korkotasoa (r) nopeammin, markkinoille tulisi uusia tuottajia kunnes tuotannon lisääminen ei kannata, ja jos hinta kasvaisi hitaammin, investoijat siirtäisivät pääomaa tuotannosta paremmin tuottaviin kohteisiin kunnes hinta saavuttaisi markkinakorkojen mukaisen tason. Täten, kun P on hinta nykyhetkellä ja t vuodet nykyhetkestä, myyjän saamaa voittoa C kuvaa kaava


title: Uusiutumattomat luonnonvarat

text: jonka mukaan voitto pysyy vakiona vuodesta riippumatta. Kaavasta käytetään myös nimeä Hotellingin sääntö.


title: Uusiutumattomat luonnonvarat

text: Uusiutumattomien luonnonvarojen kulutuksen kasvusta seuraa nykyisten kehitystrendien mukaan tulevaisuudesta lisääntyvää niukkuutta. Niukkuus kiristää kilpailua resursseista, mikä tarkoittaa, ettei kaikille riitä uusiutumattomia resursseja niiden haluamaa tai tarvitsemaa määrää. Uusiutumattomien luonnonvarojen niukkuuden tiedetään näytelleen osaa monissa konflikteissa kautta historian, kuten tutkija Thomas Homer-Dixon toteaa kirjassaan "Enviroment, scarcity, and violence". Tulevina vuosikymmeninä tullaan Homer-Dixonin mukaan näkemään todennäköisesti osin uusiutumattomien luonnonvarojen niukkuudesta johtuvia väkivaltaisia konflikteja .


title: Uusiutumattomat luonnonvarat

text: Yhteiskuntateoreetikot ovat ainakin 1600-luvulta (Hobbes Leviathan ) tienneet kilpailun olevan eräs sotien perussyistä. Luonnonvarojen niukentuminen voi johtaa myös ahneuden kasvuun niiden sovussa jakamisen sijaan, mikä on tiedetty puolestaan jo antiikin ajoista Platon keskeiseksi sotien syistä .


title: Uusiutumattomat luonnonvarat

text: Rooman klubin Kasvun rajat raportin päivitysversion tehneet tutkijat toteavat, että monet ihmiset kieltävät niukkuusongelman olemassaolon, mukaan lukien monet johtavat tiedemiehet ja poliitikot . Tämä voi johtua esimerkiksi haluttomuudesta muuttaa omia kulutustottumuksia tai jakaa tasa-arvoisemmin niukentuvia luonnonvaroja tai siitä, minkä nimi psykologiassa on puolustusmekanismi tai defenssi.


title: Uusiutumattomat luonnonvarat

text: Resurssiniukkuudesta seuraa keskeinen moraalinen ongelma, joka koskee luonnonvarojen distribuutiota ja allokaatiota. Kilpailu tarkoittaa sitä, että etevimmät saavat eniten resursseja, mikä tarkoittaa usein kehittynyttä länttä. Ongelmallista tässä on, että lännen kehitys on tapahtunut osaltaan kolonialistisen orjatyövoiman ja väkivallan sekä toisaalta protektionistisen politiikan avulla, mitkä yhdessä ovat saattaneet monet valtiot alikehittyneisyyden tilaan Moraalinen ongelma on, voiko tällaisen historian valossa, joka on tehnyt eri valtioista eri tavalla kehittyneitä ja kilpailukykyisiä, katsoa, että kilpailu jakaisi resurssit reilulla ja tasapuolisella tavalla?


title: Uusiutumattomat luonnonvarat

text: Tulevaisuudessa kansainvälinen yhteistyö niukkojen resurssien jakamisessa tulee yhä tärkeämmäksi. Silloin, kun niukkuus kohdistuu sellaisiin uusiutumattomiin resursseihin, jotka ovat tarpeentyydytyksen kannalta keskeisimmässä osassa, on myös ihmisoikeuksien toteutumisen kannalta olennaisinta niukkuuden riittävän tasa-arvoinen allokaatio. Eriarvoisuus aiheuttaa äärimmilleen vietynä voimakasta tyytymättömyyttä, josta voi seurata yhteiskunnallista levottomuutta ja myös aseellisia konflikteja. Monet asiantuntijat uskovat, että tasa-arvoisen kehityksen takaaminen on ainoa varma tie rauhaisaan niukkuuden jakamiseen.


title: Fatutaka

text: Fatutaka eli Fatu Taka on saari Temotun provinssissa, Salomonsaarilla. Se on Salomonsaarten itäisin kohta. Saaren pinta-ala on noin 0,18 neliökilometriä ja se sijaitsee 60 kilometrin päässä Anutan saarelta.


title: Sudoku

text: Sudoku on logiikkapeli, jossa tehtävänä on täyttää neliönmuotoinen ruudukko merkeillä niin että jokaisella vaakarivillä ja pystyrivillä sekä jokaisessa osaneliössä käytetään samaa merkkiä tasan yhden kerran. Ruudukossa on aluksi valmiina jo muutama merkki. Yleisin sudoku on 9 × 9 -ruudukko, joka on jaettu yhdeksään 3 × 3 ruudun osaneliöön, ja merkkeinä käytetään numeroita 1–9.


title: Sudoku

text: Täytetty sudoku on latinalainen neliö, johon on lisätty osaneliöiden muodostama rajoitus.


title: Sudoku

text: Ensimmäinen sudoku julkaistiin yhdysvaltalaisessa pulmalehdessä vuonna 1979. Peli levisi seuraavina vuosina Japaniin, jossa se sai nimen "sudoku". Länsimaissa sudokut tulivat hyvin suosituiksi vuonna 2005, ja nykyisin niitä julkaistaan useissa sanomalehdissä ja tehtävälehdissä ympäri maailmaa.


title: Sudoku

text: Ensimmäinen sudoku julkaistiin yhdysvaltalaisessa pulmalehdessä vuonna 1979 nimellä "Number Place". Tehtävän oli laatinut indianalainen eläkkeellä ollut arkkitehti ja älytehtävien harrastaja Howard Garns. Tehtävässä oli 9 × 9 -ruudukko, esitäytettyjä ruutuja ja samat säännöt kuin nykyisinkin. Japanilainen älytehtävien laatija Maki Kaji näki tehtävän ja alkoi laatia samanlaisia omaan lehteensä Japanissa. Hän muutti tehtävää niin, että valmiit numerot olivat ruudukossa symmetrisesti. Kaji antoi pelille nimeksi "sudoku" (). Nimi on lyhenne sen pitemmästä alkuperäisestä nimestä ""Sūji wa dokushin ni kagiru" (数字は独身に限る)" (suom. 'numero saa esiintyä vain kerran').


title: Sudoku

text: Kajin sudokut eivät herättäneet vielä Japanissa suurtakaan mielenkiintoa. Niistä tuli kuitenkin hyvin suosittuja länsimaissa 2000-luvulla uusiseelantilainen Wayne Gouldin ansiosta. Gould kiinnostui sudokuista ja sai syyskuussa 2004 newhampshirelaisen "Conway Daily Sun" -lehden julkaisemaan yhden tehtävän. Kun lehden lukijat innostuivat tehtävistä, Gould esitteli lokakuussa 2004 sudokun lontoolaiselle "The Times" -lehdelle, joka kiinnostui siitä heti ja alkoi julkaista sudokuja kahden viikon kuluttua. Siitä kolmen päivän kuluttua myös "Daily Mail" julkaisi oman versionsa, ja tammikuussa 2005 myös "The Daily Telegraph" alkoi julkaista sudokuja. Kohta kaikki englantilaislehdet julkaisivat sudokuja, niistä julkaistiin kirjoja, ja Britannian lyijykynämyynti oli kasvanut 700 prosentilla.


title: Sudoku

text: Sudokut levisivät vuoden 2005 aikana 30 maahan, ja "Time" nimesi Wayne Gouldin yhdeksi sadasta tuona vuonna eniten maailmaa muuttaneesta henkilöstä. Vuoden 2006 lopussa sudokuja julkaistiin jo 60 maassa ja vuoden 2007 lopussa jo 90 maassa.


title: Sudoku

text: Myös Suomessa useat lehdet julkaisevat sudokuja. "Helsingin Sanomat" alkoi julkaista arkipäivisin sudoku-tehtäviä 17. syyskuuta 2005. Sudokuja on julkaistu myös ristikkolehdissä, iltapäivälehtien viikkoliitteissä sekä "Hufvudstadsbladetissa".


title: Sudoku

text: Sudoku on luonteeltaan matemaattista, vaikka siihen ei sisällykään aritmetiikkaa. Sudoku kuuluu yhdistelmiä laskevaan matematiikan haaraan kombinatoriikkaan. Sudoku vaatii matematiikan tavoin abstraktia ajattelua, hahmontunnistusta, loogista päättelyä ja algoritmien laatimista.


title: Sudoku

text: Sudokun suosioon on nähty useita syitä. Sudoku on osa ihmiskunnan ikivanhaa ja kulttuureja yhdistävää kiinnostusta numeroneliöihin. Sudokun ratkaiseminen antaa onnistumisen iloa. Sudokun perustana olevassa täydellisessä neliössä voi nähdä sisäistä kauneutta ja tasapainoa. Sudokun matemaattinen kauneus tulee siitä, että sillä on yksikäsitteinen ratkaisu.


title: Sudoku

text: Yleisin ja tunnetuin sudokun versio on klassikkosudoku, joka koostuu 9x9-ruudukosta joka on jaettu yhdeksään 3x3-ruudukkoon. Tämäntyyppisessä tehtävässä jokaisessa rivissä, sarakkeessa ja 3x3-ruudukossa tulee olla numerot 1–9. Klassikkosudokun perusohje voisi kuulua näin: ”Täytä tyhjät ruudut siten, että jokainen vaaka- ja pystysuora rivi sekä 3x3-ruudun laatikko sisältää numerot yhdestä yhdeksään”.


title: Sudoku

text:
Muita variaatioita:
Lisäksi on olemassa ns. kaksikko-, kolmikko- ja viisikkosudokuja. Niissä on nimensä mukainen määrä klassikkosudokuja, jotka ovat kiinni toisissaan eli joilla on yhteisiä pienempiä 3x3-ruudukoita.


title: Sudoku

text: Sudokube (monesti myös Rubikin numerokuutio tai Sudocube) puolestaan on Rubikin kuution kaltainen peli, jossa jokaisen sivulle on järjestettävä numerot niin, että jokaisella sivulla ovat numerot 1–9, tai suuremmassa versiossa 1–16. Pulmapelin mekanismin takia 3x3x3-Sudokuben 3x3-kokoisen sivun keskimmäistä numeroa ei voi vaihtaa (mutta se voi osoittaa neljään eri suuntaan), vaan se on kiinteä, useimmiten jokaisella puolella on numero 5.


title: Sudoku

text: Sudokut on usein lajiteltu vaikeusasteikoltaan asteikolla 1–4 tai 1–5.


title: Sudoku

text: Sudokutehtävän vaikeustason kannalta ei ole paljonkaan merkitystä annettujen numeroiden määrällä vaan annettujen numeroiden sijoittuminen ratkaisee. Tehtävän vaikeustaso määräytyy sen ratkaisemiseen tarvittavien tekniikoiden ja päättelyketjujen pituuden perusteella. Maailman vaikeimpia tehtäviä on pisteytetty muun muassa seuraavilla ohjelmilla: Sudoku Explainer, gsfr ja suexrat9.


title: Sudoku

text: Täytettyjä klassisia 9 × 9 ruudun sudokuja on 5,5 miljardia erilaista, kun kierrättämällä ja peilaamalla saadut muunnelmat on karsittu. Kun mukaan otetaan eri tavoin esitäytetyt ruudukot, lukumäärä kasvaa vielä huomattavasti.


title: Sudoku

text: Pienin määrä lukuja, jonka voi jättää 9 × 9 -ruudukkoon siten, että sillä on vain yksi oikea ratkaisu, on todistetusti 17.


title: Hemlokit

text: Hemlokit ("Tsuga") on suku mäntykasvien ("Pinaceae") heimossa. Ne ovat saaneet nimensä myrkkykatkon mukaan (englanniksi hemlock), jonka tuoksu muistuttaa hemlokin tuoksua.


title: Hemlokit

text: Hemlokkeja käytetään sahatavaran ja paperin tuotantoon. Niitä kasvatetaan myös koristekasveina.


title: Hemlokit

text: Sukuun kuuluu 9 lajia joista 4 kasvaa Pohjois-Amerikassa ja 5 Aasiassa:


title: Salanimi

text: Salanimi, taiteilijanimi, sotanimi, pseudonyymi (kreikkaa, ψευδώνυμος ’väärä nimi’) ja alias ovat nimiä, joita käytetään virallisen nimen asemasta. Joissain tapauksissa salanimestä on tullut käyttäjänsä virallinen nimi. Taiteilijanimiä ja pseudonyymejä käyttävät usein esimerkiksi taiteilijat ja vallankumouspoliitikot. Kirjailijat ja pakinoitsijat käyttävät muun muassa salanimiä ja nimimerkkejä. Oikeusviranomaiset ovat harkinneet salanimiä todistajille, joita on uhkailtu. Erityisesti sotilaallisessa käytössä puhutaan salanimen sijaan peitenimestä.


title: Airbus A310

text: Airbus A310 on laajarunkoinen, kaksimoottorinen, keskipitkän kantaman suihkukone, jonka on valmistanut Airbus. A310 on A300:sta kehitetty, rungoltaan hieman lyhyempi konetyyppi.


title: Airbus A310

text: A310 oli alun perin A300B10, mutta sisälsi niin suuria muutoksia A300:n nähden, että sille annettiin oma tyyppinimi. A310:n runkoa lyhennettiin A300:aan nähden, siihen laitettiin tehokkaampi siipi ja ohjaimia muutettiin. Ohjaamoon tuli myös elektroniset kuvaputkinäytöt analogisten mittareiden tilalle.


title: Airbus A310

text: A310:n suunnittelu aloitettiin 1978 ja ensilento oli 1982. Liikennöinnin se alkoi 1983 Lufthansan väreissä. A310-200:aan tulivat wingletit. A310-300:ssa on pidempi kantama kuin A310-200:ssa. A310-300:aa on valmistettu vuodesta 1985 lähtien.


title: Airbus A310

text: A310:stä on olemassa myös rahtiversioita.


title: Airbus A310

text: A310-koneita käytetään tyypillisesti keskipitkillä runkoreiteillä. Konetyyppi on taloudellinen myös melko lyhyillä reiteillä ja uudemmilla koneilla voidaan lentää melko pitkiäkin matkoja, vaikkei se olekaan optimoitu pitkille lennoille.


title: Airbus A310

text: Useiden maiden ilmavoimat käyttävät Airbus A310:n sotilasversioita, muun muassa A310 MRTT:tä, joka kykenee ilmatankkauksiin. Kanadan ilmavoimien tunnus omille A310-koneilleen on CC-150 Polaris.


title: Airbus A310

text: A310-tyypin koneita on ollut viidessä onnettomuudessa, joissa on tullut kuolonuhreja. Kahdessa onnettomuudessa koneessa oli vikaa, mutta inhimillinen virhe lopulta aiheutti onnettomuuden. Kolme muuta onnettomuutta johtui inhimillisistä virheistä.


title: Airbus A310

text: Yleisesti ottaen konetyyppi on varsin luotettava.


title: Airbus A310

text: Joissain tiedoissa voi olla eroja riippuen tietolähteestä.


title: (What’s the Story) Morning Glory?

text: (What’s the Story) Morning Glory? on brittiläisen rockyhtye Oasiksen toinen studioalbumi, joka julkaistiin lokakuussa 1995. Albumin tuottivat Owen Morris ja yhtyeen kitaristi Noel Gallagher.


title: (What’s the Story) Morning Glory?

text: Albumilla yhtyeen musiikki otti mittavan edistysaskeleen, sillä yhtyeen esikoisalbumiin "Definitely Maybe" verrattuna albumin musiikki on huomattavasti hiotumpaa ja rauhallisempaa. "(What’s the Story) Morning Glory?" nousi listaykköseksi kahdeksassa maassa, ja se on myynyt kotimaassaan Britanniassa 14-kertaista platinaa. Albumia on myyty kansainvälisesti yli 22 miljoonaa kappaletta, ja se palkittiin vuoden 2010 Brit Awards -palkintogaalassa parhaana brittiläisenä albumina viimeisen 30 vuoden ajalta.


title: (What’s the Story) Morning Glory?

text: Albumilta julkaistiin yhteensä kuusi singleä: ”Some Might Say”, ”Roll with It”, ”Morning Glory”, ”Don’t Look Back in Anger”, ”Champagne Supernova” ja ”Wonderwall”, joista kaikista tuli kansainvälisiä hittejä ja menestyksiä eri maiden singlelistoilla. ”Some Might Say” ja ”Don’t Look Back in Anger” nousivat Britannian singlelistalla ykkösiksi ja ”Champagne Supernova” ja ”Wonderwall” Yhdysvalloissa Hot Mainstream Rock Tracks -listan kärkipaikalle.


title: (What’s the Story) Morning Glory?

text: Yhtyeen kitaristi Noel Gallagher kirjoitti kaiken albumin kappalemateriaalin yksin lukuun ottamatta albumin avauskappaletta ”Hello”, jonka säveltämiseen osallistuivat myös Gary Glitter ja Mike Leander. Albumin kappaleet poikkeavat yhtyeen debyyttialbumista "Definitely Maybe" suuresti, sillä sen kappaleet ovat huomattavasti hiotumpia ja rauhallisempia kuin edeltäjänsä.


title: (What’s the Story) Morning Glory?

text: "(What’s the Story) Morning Glory?" äänitettiin Rockfield -studiolla Monmouthissa, Walesissa. Albumin työstäminen aloitettiin vuoden 1995 maaliskuussa, ja sen tuottivat Owen Morris ja Noel Gallagher. Kun Oasis viimeisteli albumin äänittämisen kesäkuussa, yhtyeestä oli tullut yksi Britannian suositummista yhtyeistä. Albumi valmistui hyvin nopeasti, sillä yhtye äänitti yhden kappaleen lopulliseen muotoonsa keskimäärin neljässä tunnissa.


title: (What’s the Story) Morning Glory?

text: Albumia äänitettäessä Noel Gallagherin ja yhtyeen laulajan, hänen veljensä Liam Gallagherin välit kiristyivät heidän ajautuessaan erimielisyyksiin kappaleiden ”Don’t Look Back in Anger” ja ”Wonderwall” laulajavalinnoista, sillä Noel halusi laulaa kappaleista toisen. Kiista kuitenkin ratkesi, kun Liam Gallagherin laulusoritus kappaleessa ”Wonderwall” osoittautui Noelia miellyttäväksi. Gallagherin veljekset kuitenkin riitautuivat pian tämän jälkeen uudelleen ja ajautuivat tappeluun, minkä vuoksi albumin äänittäminen päädyttiin keskeyttämään kolmeksi viikoksi. Gallagherin veljesten kiristyneistä väleistä huolimatta tuottaja Owen Morris kertoi vuonna 2010, että ”albumin äänitykset olivat helpoimmat ja luovalla tavalla parhaat, joissa hän on koskaan työskennellyt.” Hänen mukaansa albumin äänittäminen studiossa vei vain 15 päivää, ja sen valmistuttua hän tiesi sen olevan menestys.


title: (What’s the Story) Morning Glory?

text: Yhtye palasi työstämään albumia keskeytyksen jälkeen vielä kahdeksi viikoksi. Brittiläinen muusikko Paul Weller vieraili albumilla soolokitaristina ja taustalaulajana kappaleessa ”Champagne Supernova”, ja hän soitti myös huuliharppua albumin kahdella nimettömällä raidalla, jotka tunnetaan myös nimellä ”The Swamp Song”. Albumin äänittämisen jälkeen sitä jälkityöstettiin Lontoossa. Albumin äänityksissä käytetty masterointitekniikka on saanut sittemmin osakseen kritiikkiä, ja sen vuoksi albumin on katsottu kärsivän volyymisodasta.


title: (What’s the Story) Morning Glory?

text:
Albumin kansikuva on kuvattu Lontoon Sohossa Berwick Street -kadulla, joka oli albumin äänittämisen ja julkaisun aikana tunnettu monista levykaupoistaan. Albumin kansikuvan keskellä esiintyvät henkilöt ovat lontoolainen DJ Sean Rowley (kansikuvassa vasemmalla) ja kansikuvan suunnitellut Brian Cannon. Albumin tuottaja Owen Morris seisoo kansikuvassa kadun oikeanpuoleisella jalkakäytävällä, ja pitää kasvojensa edessä albumin alkuperäistä masternauhaa. Kannen valokuvasi Michael Spencer Jones, joka oli kuvannut myös yhtyeen esikoisalbumin kansikuvan ja teki yhtyeen kanssa yhteistyötä valokuvaten myös
"(What’s the Story) Morning Gloryn?" singlejulkaisujen kansikuvat.


title: (What’s the Story) Morning Glory?

text: "(What’s the Story) Morning Glory?" julkaistiin 2. lokakuuta 1995, ja siitä tuli välittömästi kaupallinen menestys. Brittiläinen "Daily Mirror" uutisoi 3. lokakuuta, että keskisen Lontoon HMV -levykaupoissa albumia myytiin kaksi kappaletta per minuutti. Albumi myi viikossa yli 347 000 kappaletta, ja siitä tuli poplaulaja Michael Jacksonin albumin "Bad" (1987) jälkeen toiseksi nopeiten myynyt albumi Britannian historiassa. Albumi nousi Britannian albumilistan ykköseksi yhteensä kymmenen viikon ajaksi, ja se pysyi albumilistan kolmen parhaan joukossa yhteensä seitsemän kuukauden ajan.


title: (What’s the Story) Morning Glory?

text: Albumin kansainvälinen läpimurto tapahtui singlen ”Wonderwall” noustua kymmenen parhaan joukkoon monen eri maan singlelistalla. "(What’s the Story) Morning Glory?" oli viiden viikon ajan Australian ja kahdeksan viikon ajan Uuden-Seelannin albumilistan ykkönen, jonka jälkeen se nousi listakärkeen myös Kanadan, Irlannin, Sveitsin ja Ruotsin albumilistoilla. Albumi nousi listaykköseksi myös Espanjassa ja Euroopan European Top 100 Albums -listalla. Kärkikymmenikköön albumi nousi myös Itävallassa (3.), Tanskassa (3.), Saksassa (3.), Alankomaissa (4.), Norjassa (5.), Italiassa (5.), Portugalissa (6.), Belgiassa (7.), Ranskassa (8.), Japanissa (8.) ja Suomessa (8.). Yhdysvalloissa albumin sijoitus Billboard 200 -albumilistalla oli neljäs, ja Unkarin albumilistalla se ylsi sijalle 32.


title: (What’s the Story) Morning Glory?

text: Albumi oli Oasiksen kansainvälinen läpimurto, ja nosti yhtyeen sen crossover-asemasta maailmanlaajuisesti suosituksi rock-yhtyeeksi. Albumista tuli yhtyeen uran kaupallisesti menestynein julkaisu, sillä albumi myi Britanniassa yli 347 000 kappaletta julkaisuviikollaan ja oli kymmenen viikon ajan Britannian albumilistan ykkönen. Suomessa albumi nousi listan kahdeksanneksi ja Yhdysvalloissa neljänneksi, joka oli korkein sijoitus brittiläiseltä yhtyeeltä Yhdysvalloissa vuosiin. Albumin nostattaman suosion johdosta Oasista verrattiin useaan otteeseen muun muassa The Beatlesiin. Vaikka albumi oli julkaisustaan lähtien valtava kaupallinen menestys, se sai aluksi kriitikoiden keskuudessa laimean vastaanoton, ja monissa arvosteluissa sitä pidettiin yhtyeen esikoisalbumia heikompana julkaisuna. Albumin maine arvosteluiden suhteen on kuitenkin vuosien mittaan kääntynyt positiivisemmaksi, ja nykyään sitä pidetään yhtenä brittipop-genren merkittävimmistä julkaisuista.


title: (What’s the Story) Morning Glory?

text: Kaikki kappaleet sanoittanut Noel Gallagher, ellei toisin mainita.


title: Luonnonvarat

text: Luonnonvarat tarkoittaa kaikkea luonnossa olevaa, mitä ihminen kykenee hyödyntämään omaksi edukseen. Luonnonvarat ovat kaikkien ihmisen valmistamien esineiden ja kaiken hänen kuluttamansa energian alkulähde.


title: Luonnonvarat

text: Luonnonvarat jaotellaan pääasiassa uusiutuviin ja uusiutumattomiin luonnonvaroihin sen mukaan, onko niitä ihmisen kannalta käytettävissä rajallinen varanto, joka voi ehtyä, vai synnyttävätkö luonnolliset prosessit merkityksellisiä määriä lisää kyseistä luonnonvaraa. Toisinaan rajanveto on hankalaa, jos luonnonvara uusiutuu hitaasti kuten turpeen tapauksessa. Luonnonvarat jaetaan aineettomiin ja aineellisiin luonnonvaroihin.


title: Elisabet (Yhdistyneen kuningaskunnan kuningatar)

text: Kuningatar Elisabet (Elizabeth Angela Marguerite Bowes-Lyon, 4. elokuuta 1900 – 30. maaliskuuta 2002) oli Yhdistyneen kuningaskunnan kuningatar kuningas Yrjö VI:n puolisona vuodesta 1936 miehensä kuolemaan asti 1952. Yrjö VI:n kuoleman jälkeen hänet tunnettiin nimellä kuningataräiti Elisabet, jotta olisi vältetty sekaannus hänen tyttärensä kuningatar Elisabet II:n kanssa. Hän oli viimeinen Irlannin kuningatar ja Intian keisarinna.


text: Skotlannin aatelistoon syntyneenä hänet tunnettiin elämänsä varhaisina vaiheina ensin nimellä Kunnianarvoisa Elizabeth Bowes-Lyon ja Lady Elizabeth Bowes-Lyon isänsä perittyä Strathmoren ja Kinghornen jaarlikunnan 1904. Hän tuli julkisuuteen 1923 naidessaan Yorkin herttua prinssi Albertin, joka oli kuningas Yrjö V:n ja kuningatar Maryn toinen poika. Yorkin herttuattarena hän – yhdessä miehensä ja tytärtensä Elisabetin ja Margaretin kanssa – ilmensi perinteisiä arvoja perheessä ja julkisissa tehtävissä. Herttuatar Elisabet alettiin tuntea "hymyilevänä herttuattarena" julkikuvansa johdosta.


text: Vuonna 1936 hänen miehensä prinssi Albert yllättäen nousi kuninkaaksi veljensä Edvard VIII:n luovuttua kruunusta naidakseen eronneen amerikkalaisen Wallis Simpsonin. Kuningatar Elisabet oli miehensä rinnalla diplomaattisilla kiertueilla Ranskaan ja Pohjois-Amerikkaan ennen toisen maailmansodan alkua. Sodan aikana hän näytti lannistumatonta henkeä hankkien moraalista tukea julkisuudessa. Tunnustaessaan Elisabetin roolin Britannian moraalin voimavarana Adolf Hitler kuvasi häntä ”Euroopan vaarallisimmaksi naiseksi”. Sodan jälkeen kuninkaan terveys heikkeni, ja lopulta Elisabet jäi leskeksi vain 51 vuoden iässä.


text: Elisabetin anoppi kuningatar Mary kuoli 1953, ja Elisabetista tuli kuninkaallisen perheen vanhin jäsen 52-vuotiaana lankonsa (kruunusta luopuneen Edvard VIII:n) asuessa ulkomailla, jolloin hän omaksui perheen matriarkan arvon. Myöhempinä vuosinaan hän oli kuninkaallisen perheen suosituin jäsen, kun moni muu kuninkaallisen perheen jäsen haki vielä julkista hyväksyntää. Hän jatkoi aktiivista elämää julkisuudessa viimeisiin kuukausiinsa asti ennen kuolemaansa 101-vuotiaana, jolloin hänen nuoremman tyttärensä Margaretin kuolemasta oli kulunut vain seitsemän viikkoa.


text: Elizabeth Angela Marguerite Bowes-Lyon syntyi aristokraattiseen perheeseen Glamisin lordi Claude George Bowes-Lyonin (myöhemmin Strathmoren ja Kinghornen 14. jaarli) ja Cecilia Nina Cavendish-Bentinckin nuorimpana tyttärenä ja kymmenestä lapsesta yhdeksäntenä. Hän polveutui äitinsä kautta pääministeri William Cavendish-Bentinckista ja Intian kenraalikuvernööri Richard Wellesleystä, joka oli toisen brittipääministeri Arthur Wellesleyn nuorempi veli.


text: Hänen synnyinpaikkansa on epävarma, mutta kertoman mukaan hän syntyi joko vanhempiensa Westminsterin-kodissa tai hevosvetoisessa ambulanssissa matkalla sairaalaan. Eräs mahdollinen synnyinpaikka on myös Forbes House Hamin kaupunginosassa Lontoossa, jossa hänen äidinpuoleinen isoäitinsä Louisa Cavendish-Bentinck asui. Hänen syntymänsä rekisteröitiin Hitchinissä, Hertfordshiressä, lähellä Strathmorejen maaseutuasunto St Paul’s Walden Burya, mikä myös merkittiin hänen syntymäpaikakseen seuraavan vuoden väestönlaskennassa. Hänet kastettiin tuolla 23. syyskuuta 1900 paikallisen seurakunnan kirkossa, ja hänen kummejaan olivat äidinpuoleinen täti Lady Maud Bowes-Lyon ja serkku rouva Arthur James. Vuoden 1911 väestönlaskennan aikaan hän asui Hitchinissä, mutta hänen ei rekisteröity syntyneen siellä.


text: Elisabet vietti suuren osan lapsuudestaan St Paul’s Waldenin kylässä ja Glamisin linnassa, joka oli jaarlin sukukartano Glamisissa, Angusin alueella Skotlannissa. Hän opiskeli kotiopettajan alaisuudessa kunnes täytti kahdeksan. Hän piti kenttäurheilusta, poneista ja koirista. Kun hän aloitti koulunkäynnin Lontoossa, hämmästytti hän opettajansa varhaiskypsällä esseen aloituksella, jossa oli kaksi kreikankielistä sanaa Ksenofonin "Anabasiksesta". Hänen parhaita oppiaineitaan olivat kirjallisuus ja uskonto. Palattuaan yksityiseen opetukseen saksanjuutalaisen kotiopettajatar Käthe Küblerin alaisuudessa, hän läpäisi Oxfordin paikallistutkinnon kunniamaininnan kera 13-vuotiaana.


text: Elisabetin neljäntenätoista syntymäpäivänä Britannia julisti sodan Saksaa vastaan liittyen ensimmäiseen maailmansotaan. Neljä hänen veljistään palveli armeijassa. Hänen vanhempi veljensä Fergus Bowes-Lyon, joka oli "Black Watch" -rykmentin upseeri, kuoli Loosin taistelussa vuonna 1915. Toisen veljen Michaelin ilmoitettiin kadonneen 28. huhtikuuta 1917. Kolme viikkoa myöhemmin perhe sai selville, että Michael oli kaapattu haavoittumisen jälkeen. Hän oli lopun sodasta sotavankileirillä. Glamisin linna oli muutettuna haavoittuneiden sotilaiden toipilaskodiksi, jonka pyörittämistä Elisabet auttoi. Erityisen avuliaasti hän auttoi linnan sisätilojen pelastamisen järjestämisessä vakavan tulipalon aikana 16. syyskuuta 1916.


text: Prinssi Albert, Yorkin herttua – lähipiirin kesken ”Bertie” – oli kuningas Yrjö V:n toinen poika. Albert kosi Elisabetia alun perin jo 1921, mutta tämä kieltäytyi sanoen ”En voi koskaan pelätä, en ole koskaan vapaa ajattelemaan, puhumaan ja toimimaan kuten tunnen että minun todella pitäisi” viitaten elämään kuninkaallisena. Kun Albert vannoi, ettei voisi naida ketään toista, hänen äitinsä kuningatar Mary vieraili Glamisissa nähdäkseen itse, kuka oli varastanut hänen poikansa sydämen. Hän tuli vakuuttuneeksi, että Elisabet oli ”se tyttö, joka voisi tehdä Bertien onnelliseksi”, mutta hän silti kieltäytyi puuttumasta asiaan. Samaan aikaan Albertin tallimestari James Stuart liehitteli Elisabetia, kunnes hän lähti prinssin palveluksesta parempipalkkaiseen työhön Amerikan öljyalalle.


text: Helmikuussa 1922 Elisabet oli morsiusneitona Albertin sisaren, prinsessa Maryn, ja Henry Lascellesin, Harewoodin 6. jaarlin, häissä. Seuraavassa kuussa Albert kosi uudestaan, mutta Elisabet kieltäytyi jälleen. Lopulta tammikuussa 1923 Elisabet suostui Albertin pyyntöön, huolimatta epäilyistään kuninkaallista elämää kohtaan. Albertin vapaus valita Elisabet, brittiaatelisen tytär, katsottiin poliittisen modernisaation eleeksi; aiemmin prinssien odotettiin naivan prinsessa toisesta kuninkaallisesta perheestä. He menivät naimisiin 26. huhtikuuta 1923 Westminster Abbeyssa. Epäodotetusti Elisabet laski kukkakimppunsa tuntemattoman sotilaan haudalle matkallaan Abbeyyn; Jokainen kuninkaallinen morsian on tehnyt saman tämän jälkeen, vaikkakin vasta häätoimituksen jälkeen. Elisabetista tuli "Hänen kuninkaallinen korkeutensa Yorkin herttuatar"


text: Onnistuneen Pohjois-Irlannin-vierailun jälkeen heinäkuussa 1924 Labour-hallitus oli yksimielinen siitä, että Albert ja Elisabet voisivat kiertää Itä-Afrikkaa joulukuusta 1924 huhtikuuhun 1925. Labour-hallitus hävisi konservatiivipuolueelle marraskuun vaaleissa (minkä Elisabet sanoi olevan "loistavaa" äidilleen) ja Angloegyptiläisen Sudanin kenraalikuvernööri, Sir Lee Stack, salamurhattiin kolme viikkoa myöhemmin. Kaikesta huolimatta kiertue jatkoi matkaansa, ja he vierailivat Adenissa, Keniassa, Ugandassa ja Sudanissa, mutta Egypti vältettiin poliittisten jännitteiden takia.


text: Albert puhui änkyttäen, mikä vaikutti hänen kykyynsä pitää puheita, ja lokakuun 1925 jälkeen Elisabet auttoi häntä Lionel Loguen suunnittelemassa terapiassa, jota kuvataan vuoden 2010 elokuvassa "Kuninkaan puhe". Vuonna 1926 pari sai ensimmäisen lapsensa, prinsessa Elisabetin – perheen kesken ”Lilibet” – josta aikanaan tuli kuningatar Elisabet II. Toinen tytär prinsessa Margaret syntyi neljä vuotta myöhemmin. Albert ja Elisabet matkustivat vuonna 1927 ilman lapsia Australiaan, jossa he avasivat Australian parlamentin talon Canberrassa. Elisabet oli omien sanojensa mukaan "hyvin onneton jättäessään vauvan". Heidän merimatkansa kulki Jamaikan ja Panaman kanavan kautta Tyynellemerelle. Elisabet tuskaili alinomaa vauvansa perään Britanniassa, mutta matka oli PR-menestys. Elisabet ihastutti kansaa Fidžissä, kun hänen kätellessään pitkää riviä virallisia vieraita seremonian keskelle käveli kulkukoira, jonka tassua Elisabet myös ravisti. Uudessa-Seelannissa hän sairastui kuumeeseen ja joutui jättämään joitakin julkisia esiintymisiä väliin, mutta nautti paikallisesta kalastamisesta. Matkalla takaisin Mauritiuksen, Suezin kanavan, Maltan ja Gibraltarin kautta heidän aluksellaan, "HMS Renownilla", syttyi tulipalo, ja he olivat valmiita jättämään aluksen ennen kuin tuli saatiin hallintaan.


text: Tammikuun 20. päivänä 1936 kuningas Yrjö V kuoli, ja vallan peri Albertin veli Walesin prinssi Edward, josta tuli nyt kuningas Edvard VIII. Yrjö oli ilmaissut epäilyksiä vanhinta poikaansa kohtaan, sanoen ”Rukoilen Jumalaa, ettei vanhin poikani koskaan mene naimisiin ja että mikään ei tule Albertin ja Lilibetin väliin valtaistuimelle.”


text: Ikään kuin suostuen isänsä toiveeseen, Edvard pakotti perustuslailliseen kriisiin vaatimalla saada naida amerikkalaisen eronneen Wallis Simpsonin. Vaikka juridisesti hän olisikin voinut naida Simpsonin, Englannin kirkon päänä hänen ei hyväksytty naida eronnutta, koska Englannin kirkko ei tuolloin vielä sallinut avioeronneiden uudelleennaimista. Edvardin ministerit uskoivat, ettei kansa hyväksyisi Simpsonia kuningattarekseen, ja vastustivat liittoa. Perustuslaillisena monarkkina hän oli velvollinen kuulemaan ministeriensä neuvoja. Edvard päätti luopua kruunusta naidakseen Simpsonin, joten hänen kruununperimyksessään ensimmäisenä ollut veljensä Albert nousi valtaistuimelle 11. joulukuuta 1936. Albert otti hallitsijanimekseen Yrjö VI. Hän ja Elisabet kruunattiin Ison-Britannian, Irlannin ja brittiläisten dominioiden kuninkaaksi ja kuningattareksi sekä Intian keisariksi ja keisarinnaksi 12. toukokuuta 1937 – päivämääränä, joka alun perin oli varattu Edvardin kruunajaisille. Kuningatar Elisabetin kruunu (joka tehtiin muistuttamaan hallitsijan "Imperial State Crownia") tehtiin platinasta ja se sisälsi Koh-i-Noor-timantin. Edvard ja Wallis Simpson menivät naimisiin ja tulivat Windsorin herttuaksi ja herttuattareksi, mutta vaikka Edvard piti "Hänen kuninkaallinen korkeutensa" -arvonimeä, Yrjö epäsi vastaavan arvon herttuattarelta, mitä Elisabet tuki. Elisabet myöhemmin kutsui herttuatarta "tuoksi naiseksi".


text: Kesällä 1938 kuninkaan ja kuningattaren valtiovierailua Ranskaan lykättiin kolmella viikolla kuningattaren äidin, Lady Strathmoren, kuoleman takia. Norman Hartnell loi kahdessa viikossa kaikki vaatteet kuningattarelle, joka ei suruaikana olisi voinut pukeutua väreihin. Vierailun oli suunniteltu vahvistavan englantilais-ranskalaista solidaarisuutta natsi-Saksan aggressiivisuuden kasvaessa. Ranskan lehdistö ylisti parin käytöstä ja charmia hieman myöhästyneellä mutta silti onnistuneella vierailulla.


text: Natsien aggressio kuitenkin jatkui, ja hallitus valmistautui sotaan. Vuoden 1938 Münchenin sopimuksen, jonka tarkoitus oli estää aseellinen koflikti, jälkeen Britannian pääministeri Neville Chamberlain kutsuttiin Buckinghamin palatsin parvekkeelle vastaanottamaan suosionosoituksia kansalta. Vaikka pääministeri laajasti suosittu suurelle yleisölle, Chamberlainen lähentymispolitiikka Hitlerin suuntaan herätti jonkin verran vastustusta parlamentin alahuoneessa, jonka jälkeen historioitsija John Grigg kuvasi kuninkaan käytöstä tämän liitettyä itsensä näkyvästi politiikkaan ”epäperustuslaillisimmaksi toiminnaksi brittihallitsijalta kuluvalla vuosisadalla”. Kuitenkin historioitsijat väittävät myös, että kuningas vain seurasi ministerien neuvoja ja teki mihin perustuslaillisesti oli sidottu.


text: Kesäkuussa 1939 Elisabet ja kuningas vierailivat Pohjois-Amerikassa. Kiertue oli suunniteltu parantamaan Atlantin välistä tukea sodan kynnyksellä ja vahvistamaan Kanadan asemaa itsenäisenä monarkiana, joka jakaa saman hallitsijan Britannian kanssa. Kiertue vei heidät halki Kanadan, rannikolta rannikolle ja takaisin, ja Yhdysvaltoihin, jossa he tapasivat Rooseveltit Valkoisessa talossa ja Hudson Valleyn maatilalla. Elisabet sanoi pääministeri Mackenzie Kingille, että "kiertue teki meidät", ja hän palasikin Kanadaan usein sekä virallisilla vierailuilla että yksityisesti.


text: Toisen maailmansodan aikana kuningas ja kuningatar tulivat kansakunnan päättäväisyyden symboleiksi taistelussa fasismia vastaan. Pian sodanjulistuksen jälkeen "Kuningattaren kirja Punaiselle Ristille" laadittiin. Viisikymmentä kirjailijaa ja taiteilijaa antoivat avustuksensa kirjaan, jonka kannessa oli Cecil Beatonin muotokuva kuningattaresta ja jonka myyntitulot menivät Punaisen Ristin hyväksi. Elisabet julkisesti kieltäytyi pakenemasta Lontoosta tai lähettämästä lapsiaan Kanadaan, jopa Lontoon pommitusten aikaan, jolloin hallitus oli neuvonut tekemään niin. Hän sanoi: ”Lapset eivät lähde ilman minua. Minä en lähde ilman kuningasta. Ja kuningas ei koskaan lähde.”


text:
Kuningatar Elisabet vieraili komppanioissa, sairaaloissa, tehtaissa ja Luftwaffen pommittamilla alueilla, varsinkin Lontoon East Endissä. Hänen vierailunsa herättivät aluksi vihamielisyyttä. Hänen ja hänen seurueensa päälle heitettiin roskaa, osittain koska hän pukeutui kalliisiin vaatteisiin puutosaikana. Kun Buckinghamin palatsi vahingoittui suurimpien pommitusten aikaan, Elisabet saattoi todeta: ”Olen iloinen että meitä on pommitettu. Nyt voin katsoa East Endiä kasvoihin”.
Vaikka kuningas ja kuningatar viettivät työpäivän Buckinghamin palatsissa, pääasiassa turvallisuus- ja perhesyistä he yöpyivät Windsorin linnassa noin 32 kilometrin päässä Lontoon keskustasta, missä prinsessat Elisabet ja Margaret olivat koko sodan ajan. Suuri osa palatsin henkilökunnasta oli sodassa ja useat huoneet suljettu. Ikkunat olivat särkyneet pommituksista ja laudoitettu kiinni. Valesodan aikana kuningatar sai revolverinkäyttöharjoitusta välittömän valtauksen pelon vuoksi.


text: Johtuen kuningattaren vaikutuksesta Britannian kansan moraaliin Adolf Hitler sanoi hänen olevan ”Euroopan vaarallisin nainen”. Joka tapauksessa sotaa edeltävänä aikana sekä Elisabet että miehensä, kuten myös lähes koko parlamentti, olivat olleet myönnytyspolitiikan ja pääministeri Neville Chamberlainen tukijoita uskoen, että pääministerin ensimmäisen maailmansodan kokemusten avulla olisi sota voitu kaikin keinoin välttää. Chamberlainen eron jälkeen kuningas kutsui Winston Churchillin muodostamaan hallituksen. Vaikka kuningas oli aluksi haluton tukemaan Churchilliä, aikanaan sekä kuningas että kuningatar kunnioittivat ja ihailivat häntä hänen rohkeutensa ja solidaarisuutensan vuoksi. Sodan loputtua 1945 Churchill kutsuttiin palatsin parvekkeelle väkijoukon hurrattavaksi samoin kuin Chamberlain vuosia aiemmin.


text: Vuoden 1945 parlamenttivaaleissa Churchillin konservatiivipuolue hävisi Clement Attleen työväenpuolue Labourille. Elisabetin poliittisia näkemyksiä harvoin paljastettiin, mutta kirjeessä vuonna 1947 hän kuvaa Attleen ”korkeita toiveita sosialistitaivaasta maapallolla” häilyviksi ja mahdollisesti kuvaa häntä äänestäneitä ”köyhiksi ihmisiksi, niin monesti kouluttamattomiksi ja hämmentyneiksi. Rakastan heitä.”


text: Vuoden 1947 Etelä-Afrikan kuninkaallisen kiertueen aikana Elisabetin seesteinen julkisuus rikkoutui poikkeuksellisesti, kun hän kuninkaallisesta autosta noustessaan löi päivänvarjollaan ihailijaa, koska luuli tätä vihamieliseksi. Vuoden 1948 kiertuetta Australiaan ja Uuteen-Seelantiin lykättiin, koska kuningas oli sairastunut vakavasti. Maaliskuussa 1949 kuningas oli onnistuneessa leikkauksessa, joka paransi hänen oikean jalkansa verenkiertoa. Kesällä 1951 kuningatar Elisabet ja hänen tyttärensä suorittivat kuninkaan julkisia tehtäviä. Syyskuussa kuninkaalla todettiin keuhkosyöpä Leikkauksen jälkeen kuningas näytti toipuvan, mutta myöhästynyt matka Australiaan ja Uuteen-Seelantiin oli muuttunut, joten prinsessa Elisabet ja tämän puoliso Edinburghin herttua menivät kuninkaan ja kuningattaren asemasta. Kuitenkin heidän ollessa Keniassa matkallaan eteläiselle pallonpuoliskolle, prinsessa Elisabet sai tiedon, että hänen isänsä oli kuollut ja että hän oli nyt kuningatar, ja hän palasi välittömästi Lontooseen. He lopulta matkustivat Australiaan ja Uuteen-Seelantiin vuonna 1954.


text: 6. helmikuuta 1952 Yrjö VI kuoli rauhallisesti nukkuessaan. Pian tämän jälkeen Elisabetin arvonimeksi muotoiltiin "Hänen majesteettinsa kuningataräiti Elisabet" (). Tämä arvonimi valittiin, koska tavanomaisen mukainen leskikuningattaren arvonimi, "Kuningatar Elisabet", olisi ollut liian samankaltainen kuin hänen vanhemman tyttärensä prinsessa Elisabetin – siis nyt kuningatar Elisabet II:n. Julkisuudessa hänet tunnettiin yksinkertaisesti ”Kuningataräitinä”, englanninkielisesti nimillä ”Queen Mother” ja ”Queen Mom”.


text: Kuningataräiti Elisabet oli järkyttynyt kuninkaan kuolemasta ja vetäytyi eläkkeelle Skotlantiin. Kuitenkin tavattuaan pian pääministeri Winston Churchillin hän päätti eläkkeensä ja palasi julkisten tehtäviensä pariin. Lopulta hänestä tuli yhtä kiireinen kuningataräitinä kuin hän oli ollut kuningattarena. Heinäkuussa 1953 hän teki ensimmäisenä ulkomaanmatkansa hautajaisten jälkeen, jolloin hän laski Zimbabwen yliopiston peruskiven Mount Pleasantissa. Hän palasi sinne 1957, jolloin hänet vihittiin opiston puheenjohtajan virkaan ja osallistui muihin tapahtumiin alueella paikoissa, joiden oli tarkoituksella suunniteltu olevan monirotuisia. Tyttärensä laajan Kansainyhteisön-kiertueen aikana 1953–54 Elisabet toimi valtioneuvonantaja ja katsoi lastenlasten, prinssi Charlesin ja prinsessa Annen, perään.


text: Leskeksi jäänyt kuningatar valvoi Meyn linnan entisöintiä Caithnessin rannikolla Skotlannissa, jonne hän tulevaisuudessa saapui "päästäkseen pois kaikelta" kolmeksi viikoksi elokuussa ja kymmeneksi päiväksi lokakuussa joka vuosi. Amatöörijockey lordi Mildmayn innoittamana hän kiinnostui hevosratsastuksesta, etenkin esteratsastuksesta, johon innostus kesti hänen elämänsä loppuun asti. Hän omisti voittajahevosen noin 500 kilpailussa. Hänen leimalliset sinisen värinsä rikkonaisine raitoineen olivat monen hevosen mukana, kuten Special Cargon, vuoden 1984 Witbread Gold Cupin voittajan, ja Devon Loch, joka pysähtyi näyttävästi juuri ennen maalipylvästä vuonna 1956 Grand Nationalissa ja jonka kuljettaja Dick Francis teki myöhemmin menestyksekkään uran salapoliisikirjailijana. Siitä huolimatta (vastoin huhuja) hän ei koskaan lyönyt vetoa. Lisäksi hän sai kilpailuselostukset merkkiääninä suoraan Lontoon-residenssiinsä, Clarence Houseen, jotta hän pystyi jatkuvasti seuraamaan kilpailuja. Taiteenkeräilijänä hän hankki muiden muassa Claude Monetin, Augustus Johnin ja Peter Carl Fabergén töitä.


text: Vuonna 1964 hänelle tehtiin hätätilassa umpilisäkkeen poisto, joka johti hänen suunniteltujen Australian, Uuden-Seelannin ja Fidžin kiertueidensa lykkäämiseen vuoteen 1966. Hän toipui Karibian-risteilyllä kuninkaallisella "Britannia"-jahdilla. Joulukuussa 1966 häneltä poistettiin kasvain sen jälkeen, kun hänellä oli diagnosoitu paksusuolen syöpä. Huhuista huolimatta hänellä ei ollut avannetta. Vuonna 1982 hänet kiidätettiin sairaalaan, kun hänen kurkkuunsa oli juuttunut kalanruoto, joka poistettiin leikkauksessa. Innokkaana onkijana hän vitsaili rauhallisesti myöhemmin: "Lohi sai omansa takaisin." Vuonna 1984 hänelle tehtiin toinen syöpäleikkaus, jolloin hänen rinnastaan poistettiin kyhmy. Toinen mahalaukun tukkeuman poisto tehtiin 1986 ilman leikkausta, mutta hän pysyi sairaalassa yön yli.


text: Vuonna 1975 hän vieraili Iranissa šaahi Mohammed Reza Pahlavin kutsusta. Brittisuurlähettiläs Anthony Parsons ja tämän vaimo Sheila huomioivat, että iranilaiset olivat hämmentyneitä kuningataräidin tavasta puhua kaikille huolimatta asemasta, ja kuningataräiti toivoi että šaahin seurue voisi oppia vierailusta antamaan enemmän huomiota tavallisille ihmisille. Neljä vuotta myöhemmin šaahi syöstiin vallasta. Vuosien 1976 ja 1984 välillä kuningataräiti teki vuotuisia vierailuja Ranskaan, jotka luettiin hänen vuosien 1964 ja 1992 välillä tekemiin 22 yksityiseen matkaan Manner-Eurooppaan.


text: Ennen prinssi Charlesin avioliittoa prinsessa Dianan kanssa ja Dianan kuoleman jälkeen kuningatar Elisabet – joka tunnettiin henkilökohtaisesta ja julkisesta viehätysvoimastaan – oli ylivoimaisesti suosituin jäsen kuninkaallisessa perheessä. Hänen asunsa, joissa oli usein leviteltyjä kangaskaitaleita, ja isot ylöspäin käännetyt hatut verkkoineen tulivat hänen persoonallisen tyylinsä tunnusmerkeiksi.


text: Myöhempinä vuosinaan kuningataräiti Elisabet tuli tunnetuksi pitkäikäisyydestään. Vuonna 1995 hän osallistui toisen maailmansodan 50-vuotismuistotilaisuuksiin ja kuningataräidille tehtiin kaksi leikkausta: ensimmäisessä hänen vasemmasta silmästään poistettiin kaihi ja toisessa hänelle tehtiin lonkan tekonivelleikkaus oikealle puolelle. Vuonna 1998 hänelle tehtiin lonkan tekonivelleikkaus vasemmalle puolelle hänen liukastuttuaan Sandringhamin talleilla.


text: Kuningataräidin satavuotisjuhlia juhlittiin vuonna 2000 monin tavoin pitkin kesää, muun muassa hänen elämänsä huippukohtia juhlistanein paraatein. Hän halusi välttämättä seisoa koko yli tunnin kestäneen paraatin ajan, ajaen tuolia tuoneet adjutanttinsa pois. Vuonna 2001 kuningataräiti juhli viimeistä syntymäpäiväänsä vähemmän juhlallisesti Lontoossa, jonka jälkeen hän matkusti lapsuudenkotiinsa Skotlantiin, Glamisin linnaan. Hän oli vastikään ennen tätä päässyt sairaalasta, ja hänen uutisoitiin sairastaneen anemiaa.


text: Joulukuussa 2001, 101 vuoden iässä, kuningataräiti kaatui ja mursi lantionsa. Tästä huolimatta hän vaati saada seistä kansallishymnin aikana miehensä Yrjö VI:n kuoleman 50-vuotisjuhlallisuuksissa 6. helmikuuta seuraavana vuonna. Hänen nuorempi tyttärensä prinsessa Margaret kuoli 9. helmikuuta 2002. Kuningataräiti päätti jyrkästi osallistua tyttärensä hautajaisiin Pyhän Yrjön kappelissa Windsorissa siitäkin huolimatta, että oli loukannut kätensä Sandringham Housessa vain kaksi päivää aiemmin ja että kärsi jo kuukausia kestäneestä yskästä. Kuningatar ja koko muu kuninkaallinen perhe oli suuresti huolissaan kuningataräidin matkanteosta Norfolkista Windsoriin. Joka tapauksessa hän saapui paikalle, mutta suojautui lehdistöltä autoon, joka oli varustettu tummennetuilla laseilla, jotta kuvia hänestä pyörätuolissa ei voitu ottaa. Prinsessa Margaretin hautajaiset olivat viimeinen tilaisuus, jossa kuningataräiti esiintyi. Hän vietti hautajaisten jälkeisen aikansa Windsorissa.


text: Kuningataräiti Elisabet menehtyi rauhallisesti nukkuessaan 30. maaliskuuta 2002 kello 15.15 101 vuoden iässä, tyttärensä kuningattaren ollessa sängyn vierellä. Palatsin portin eteen tuotiin jälleen kukkia, kun kansa sai tietää keuhkokuumeeseen menehtyneen kuningataräidin kuolemasta.


text:
Elisabet kasvatti kamelioita jokaisessa puutarhassaan, ja kun hänen lipun verhoama arkkunsa tuotiin Westminster Halliin julkisesti esille, tuotiin arkun ympärille kamelioita jokaisesta näistä puutarhoista.
Valtiolliset hautajaiset pidettiin kymmenen päivää myöhemmin Westminster Abbeyssä juhlavin menoin. Suomea hautajaisissa edusti presidentti Mauno Koivisto. Kuningataräiti haudattiin pian sen jälkeen Windsorin linnan yksityiseen kappeliin puolisonsa Yrjö VI:n vierelle.


text: Vaikka kuningataräiti oli yksi kuninkaallisen perheen suosituimmista jäsenistä, joka eri aikoina auttoi kuninkaallista perhettä pitämään yllä suosiotaan, Elisabet oli erinäisen kritiikin kohteina eri aikoina.


text: Syytökset, että kuningatar Elisabet ei toisen maailmansodan aikana noudattanut säännöstelyä, jonka kohteena suurin osa väestöstä oli, ovat ristiriidassa virallisten kertomusten kanssa; Eleanor Roosevelt kertoi olostaan Buckinghamin palatsissa sodan aikana, että siellä tarjottiin nimenomaan säännösteltyä ruokaa ja rajoitetusti kylpyvettä.


text: Toiset syytökset, joiden mukaan kuningataräiti käytti rasistisia herjauksia mustista, ovat majuri Colin Burgessin voimakkaasti kiistämiä. Burgess oli Elizabeth Burgessin, kaksirotuisen sihteerin, aviomies, joka oli syyttänyt Walesin prinssin henkilökuntaa rasistisesta syrjinnästä. Hän oli läpi elämänsä varsin pidättyväinen julkisista kannanotoista eikä antanut elämässään kuin yhden haastattelun.


title: Sirkka (lehti)

text: Sirkka oli suomalainen lastenlehti, jossa julkaistiin kuvitettuja satuja, jatkokertomuksia, sarjakuvia ja erilaisia tehtäviä. "Sirkka" on ilmestynyt kolmena eri ajanjaksona.


title: Sirkka (lehti)

text: Lehden ensimmäisen ilmestymisajan kustantajana oli G. W. Edlund (Hufvudstadsbladetin kirjapaino). Sirkan sisältönä oli runoja, satuja ja kertomuksia sekä leikkejä. Näytenumerossa (0/1886) ilmoitetaan, että lehden "sisällys, perustuen oikeudentuntoon sekä raittiiseen lapsen uskoon, on osaksi oleva sama kuin Nya Trollsländan nimisen lastenlehden".


title: Sirkka (lehti)

text: Toimituksessa olivat aluksi Toini Topelius ja Alexandra Gripenberg ja myöhemmin Alta Dahlgren ja Vera Hjelt.


title: Sirkka (lehti)

text: Kirjoittajia olivat valtioneuvos Zacharias Topelius, prof. Julius Krohn, rouva Minna Krohn sekä nimimerkit P. C. ja Maria. Vuosikerran hinta oli neljä markkaa. Z. Topelius kirjoitti moniin eri lastenlehtiin, kuten "Trollsländan", "Nya Trollsländan", "Sländan" ja "Lasten Kuvalehti".


title: Sirkka (lehti)

text: "Sirkka" lopetti ilmestymisensä muutamaksi vuodeksi. Vuodesta 1895 lehteä kustansi Tilgmannin kirja- ja kivipaino. Vuosikerran hinta oli nyt kolme markkaa. Lehteä toimittivat Alta Dahlgren ja Vera Hjelt. Aputoimittajina olivat muun muassa Rafaël Hertzberg, Toini Topelius, B. M. Nyberg, Hilda Käkikoski, Constance Ullner, M. Joutsen, F. Tavaststjerna, Eva Ljungberg, Immy Hellén ja Theodolinda Hahnsson.


title: Sirkka (lehti)

text: "Sirkan" rinnakkaislehti ruotsinkielinen "Sländan" jatkoi ilmestymistään suomenkielistä versiotaan pidempään, vuoteen 1900 saakka.


title: Sirkka (lehti)

text: Anni Swan (1875–1958) ryhtyi vuonna 1919 yhdessä Alpo Noposen (1862–1927) kanssa julkaisemaan lehteä "Nuorten toveri" (Valistus 1919, WSOY 1920–1924), jossa edistettiin hyviä harrastuksia ja isänmaanrakkautta. Vuonna 1925 lehti ilmestyi Nuori Voima -lehden itsenäisenä liitteenä. Anni Swan oli aikaisemmin toimittanut lastenlehteä "Pääskynen".


title: Sirkka (lehti)

text: Vuonna 1926 "Nuorten toverin" nimeksi tuli "Sirkka". Lehden nimen alapuolella luki edelleen ”Nuorten toveri”. Lehteä kustansi WSOY. Lehden tehtävänä oli isänmaallisuuskasvatus ja nuorison yhdistäminen. Sisällissodasta ei ollut kulunut vielä monta vuotta, ja sanaa "toveri" lehden nimessä pidettiin ongelmallisena.


title: Sirkka (lehti)

text: "Sirkan" toimituksen jäseniä olivat myös Jorma Pohjanpalo ja Antero Manninen.


title: Sirkka (lehti)

text: Lehdessä julkaistiin satujen ja tarinoiden lisäksi jatkoromaaneita, jotka yleensä kestivät vuosikerran verran. Vuonna 1928 seikkailtiin koko vuoden ajan villissä lännessä G. A. Hentyn ”Intiaanien ja kullankaivajien parissa”.


title: Sirkka (lehti)

text: Hjalmar Löfvingin hienosti piirretty sarjakuva ”Olli Pirteän uudet seikkailut” oli koko sivun kokoinen. Ollin seikkailut tapahtuivat usein ilmalaivalla ja niissä seurattiin melkeinpä unen logiikkaa. Olli Pirteä oli selvästi suomalainen vastine yhdysvaltalaisen sarjakuvataiteilijan Winsor McCayn "Pikku Nemolle".


title: Sirkka (lehti)

text: Askartelua ja ajanviete -sivulla ratkaistiin piilokuvia, kuva-arvoituksia ja muita pulmatehtäviä sekä sanaleikkejä. Oma soppi -sivulla julkaistiin lukijoiden kirjeitä, runoja ja piirroksia. Takakannessa oli eläinaiheinen Luonnonsanomain uutiset, jossa oli piirroksia ja valokuvia eläimistä hauskojen tekstien kera.


title: Sirkka (lehti)

text: Anni Swan toimitti lehteä koko ajan vuoteen 1945 saakka. Toimituksessa olivat myös Jouko Paavola ja Sulo Karpio.


title: Sirkka (lehti)

text: Annin Swanin oma jatkoromaani "Ritvan suojatit" julkaistiin "Sirkan" numeroissa 2–22/1933. Vuoden 1934 ensimmäisessä numerossa kerrottiin: ”Tässä alkaa Sirkan tämänvuotinen jatkoromaani, kirjailija Rosa Fitinghoff’in kirjoittama ’Mustalaisten käsissä’. Saamme siinä tutustua meille outoon elämään ja moniin henkeä salpaaviin tapauksiin – niin on kertomus jännittävä ja viehättävä. Kertomus jatkuu Sirkan jokaisessa tämän vuoden numerossa.” WSOY julkaisi jatkotarinat myöhemmin yleensä myös romaanina, kuten tämänkin Fitinghoffin kertomuksen (Nuorten 10 mk:n sarja 2, 1936).


title: Sirkka (lehti)

text: Joka numerossa oli myös jatkuvajuoninen sarjakuva ”Olli Pirteän ja Jussi Metkasen uudet seikkailut”. Vakituisena sarjakuvana ilmestyi myös Olavi Vikaisen ”Nalle Nöpönenä”, joka sai nimensä lukijakilpailun avulla. Nalle sai seikkailuihinsa tuon tuosta innoituksen kirjaa lukemalla.


title: Sirkka (lehti)

text: Vuonna 1940 lehdessä julkaistiin Kari Suomalaisen sarjakuvaa ”Herra Aasi”.


title: Sirkka (lehti)

text: Lehdessä pakinoi nimimerkki Pikku-Majava.


title: Sirkka (lehti)

text: Sirkka mainosti itseään muun muassa tällä tavalla (20/1933):


title: Sirkka (lehti)

text: Sirkassa julkaistiin paljon myös valokuvia, sekä toimituksen ottamia että lukijoiden lähettämiä.


title: Sirkka (lehti)

text: Sirkka-lehden lopetettua ilmestymisensä sen paikan peri "Kimmo"-lehti.


title: Megafauna

text: Megafauna on yhteisnimi suurikokoisille maaeläimille. Suurikokoisen rajana on pidetty joko sataa kiloa tai sataa paunaa (100 lb, noin 45 kiloa). Sanaa käytetään etenkin jääkaudella eläneistä, sittemmin sukupuuttoon kuolleista lajeista. Myös nykyään eläviä suurikokoisia kesyttämättömiä eläimiä, kuten norsuja ja leijonia voidaan pitää megafaunana.


title: Megafauna

text: Viimeisen jääkauden (Euroopassa Veiksel-jääkauden) megafauna oli jääkauden oloihin sopeutunut suureläimistö. Siihen kuuluivat mammutti, villasarvikuono, saiga-antilooppi, myskihärkä, peura, biisoni, arovisentti, hevonen, kameli, luolahyeena, luolaleijona ja luolakarhu, sekä harmaakarhu, jääkarhu, susi, villikoira ja niin edelleen. Merkittävä osa pleistoseenin magafaunasta hävisi pleistoseenin lopussa ja holoseenin alussa. Tämän pleistoseenin megafaunan tuhon syyksi on epäilty ihmisen harjoittamaa metsästystä, ilmastonmuutosta, kosmista katastrofia jne. Jääkauden megafaunaan kuului tundran, metsän ja aron lajeja.


title: Megafauna

text: Noin 30 000 vuotta sitten laajimmalle levinneet jääkautiset suureläimet olivat mammutti ja villasarvikuono. Näiden elinalue supistui, kun ilmasto kylmeni. "Mammuttifauna" tarkoittaa sitä plestoseenin magafaunan osaa, joka asui suunnilleen villamammutin asuinalueella, mutta siihen voidaan lukea megafaunaa kevyempiäkin eläimiä. Mammuttifaunan asuinaluetta kutsutaan monesti arotundraksi ja/tai mammuttiaroksi, vaikka mammutti näyttää asuneen kasvillisuudeltaan monenlaisilla alueilla. Siperian mammuttifaunaksi lasketaan yleensä villamammutti, biisoni, tsherskinhevonen, villasarvikuono, peura, baikalinjakki, myskihärkä, pohjoinen saiga, susi, jääkarhu, ahma, luolaleijona ja luolakarhu.


title: Megafauna

text: Euraasiassa mammuttifauna jaetaan arktiseen ja boreaaliseen. Ukrainassa arktisen faunan eteläraja oli noin 50. leveysasteella, mutta lännempänä se kattoi käytännössä koko Ranskan. Boreaalisen faunan eteläraja kulki vähän ikiroudan rajan pohjoispuolella noin 40. leveydellä ja oli Itä-Siperiassa 60. leveydellä. Metsämaan lajit elivät yleensä vuoristoissa, mutta myös jokien varsilla.


title: Hybridi

text: Hybridi merkitsee yhdistelmää. Se voi tarkoittaa useita asioita, esimerkiksi:


title: Mnemosyne (lehti)

text: Mnemosyne oli Turussa vuosina 1819–1823 ilmestynyt ruotsinkielinen aikakauslehti. Aura-seuran julkaisema lehti oli yksi ensimmäisistä suomalaisista aikakauslehdistä. Sillä oli suuri merkitys Suomen kansallisen heräämisen ja kirjallisuuden synnyssä.


title: Mnemosyne (lehti)

text: Lehden synty liittyy kansallisen romantiikan leviämiseen Turun akatemian nuoren polven keskuuteen 1810- ja 1820-lukujen vaihteessa. Sitä ennen Adolf Ivar Arwidssonin johtamat auraseuralaiset olivat vuosina 1817–1818 julkaisseet "Aura"-nimistä kalenteria. Kreikkalaiselta muistin jumalattarelta nimensä saanut "Mnemosyne" oli kirjallinen ja oppinut aikakauslehti, jota leimasi suomalaiskansallinen henki. Yliopistoväen lehtenä se jatkoi vuonna 1803 ilmestyneen "Allmän Litteratur-Tidningin" tehtävää. Esikuvina toimivat Ruotsin romantikkojen "Phosphoros" ja "Svensk Literatur Tidning".


title: Mnemosyne (lehti)

text: "Mnemosynen" toimittajina työskentelivät vuorotellen Johan Gabriel Linsén ja Fredrik Bergbom. Tärkeänä taustavaikuttajana ja avustajana toimi A. I. Arwidsson. Lehti ilmestyi aluksi kahdesti viikossa ja vuodesta 1821 lähtien kuukausittain. Alusta lähtien julkaistiin myös kuukausiliitettä yliopistouutisia, kirjauutuuksia ja ilmoituksia varten. Painajana ja julkaisijana toimi Christian Ludvig Hjeltin omistama Suomen Pipliaseuran kirjapaino.


title: Mnemosyne (lehti)

text: Ensimmäisen numeron esipuheessa lehden sisällöksi ilmoitettiin suomen kieltä, runoutta, historiaa, maantiedettä, kirjallisuutta ja luonnontiedettä käsittelevät isänmaalliset aiheet. Lisäksi luvattiin seurata uusinta ulkomaalaista kirjallisuutta, tieteitä ja taiteita. J. G. Linsén yhtyi artikkelissaan ”Om Finsk Nationalitet” Johan Jakob Tengströmin "Aura"-kalenterissa esittämään näkemykseen, jonka mukaan suomalainen kansallisuus perustui kieleen, kirjallisuuteen, uskontoon ja lakeihin.


title: Mnemosyne (lehti)

text: Varsinkin kahtena ensimmäisenä vuonna "Mnemosynella" oli suuri merkitys julkisen keskustelun herättäjänä. Reinhold von Becker julkaisi laajan arvostelun Johan Stråhlmanin suomen kieliopista, joka synnytti Suomen ensimmäisen laajan lehdistöpolemiikin. Suomen kielen kirjoitustapaa koskevia ajatuksiaan von Becker havainnollisti perustamassaan "Turun Wiikko-Sanomat" -lehdessä. Keskustelua herättivät myös Gustav Avellanin arvio Engelbrekt Ranckenin ruotsintamasta Goethen runoelmasta, Arwidssonin julkaisemat suomalaisten kansanrunojen käännökset sekä Eric Gustaf Ehrströmin näkemykset venäjän kielen tarpeellisuudesta Suomessa.


title: Mnemosyne (lehti)

text: Arwidssonin ja Abraham Poppiuksen julkaisemien kansanrunojen lisäksi "Mnemosynessa" ilmestyi Linsénin, Anders Johan Sjögrenin ja Gustaf Idman-Idestamin alkuperäisiä runoja, saksalaisten Goethen, Friedrich Schillerin ja Jean Paulin käännöksiä sekä Arwidssonin katsaus uuteen ruotsalaiseen kirjallisuuteen. Lehti seurasi koti- ja ulkomaista yliopistoelämää sekä julkaisi runsaasti käännettyjä historiallisia artikkeleita ja kertomuksia. Suomen historiasta kirjoitti auraseuralainen Gabriel Rein.


title: Mnemosyne (lehti)

text: A. I. Arwidsson perusti vuoden 1821 alussa "Mnemosynen" keskustelukumppaniksi Suomen ensimmäisen valtiollis-poliittisen lehden "Åbo Morgonbladin". Viranomaisia ärsyttävänä kansalaismielipiteiden vaatijana se kuitenkin lakkautettiin kesken ensimmäistä ilmestymisvuottaan. Arwidssonin "Mnemosynessa" helmikuussa 1823 julkaisema artikkeli ”Betraktelser” johti kirjoittajan erottamiseen yliopistosta ja samalla lehti menetti mahdollisuutensa saada valtion rahatukea.


title: Mnemosyne (lehti)

text: Vuoden 1823 lopussa toimitus ilmoitti "Mnemosynen" lakkaavan toimittajien ajanpuutteen ja ”esiin tulleiden olosuhteiden” vuoksi. Arwidssonin jupakan lisäksi osansa lakkaamiseen lienee ollut henkilösuhteilla ja lehden suosion laskulla. Sen postilevikki oli ensimmäisenä ilmestymisvuotena 240, seuraavana vuonna 72 ja vuonna 1821 enää 42 kappaletta. Myöhempien vuosien levikistä ei ole tietoa, mutta ilmeisesti lukijat asuivat lähinnä Turussa ja sen lähiympäristössä. J. G. Linsén ryhtyi seuraavana vuonna toimittamaan uutta "Åbo Underrättelseriä", joka ohjelmaltaan muistutti "Mnemosynea", mutta oli sanomalehtenä sisällöltään monipuolisempi. Seuraavat aikakauslehdet ilmestyivät 1830-luvulla uudessa pääkaupungissa Helsingissä.


title: Elinkeinoelämän keskusliitto

text: Elinkeinoelämän keskusliitto ry (EK, ) on suomalainen työnantajajärjestö, joka aloitti toimintansa vuoden 2005 alussa, kun Palvelutyönantajat (lyhenne PT) ja Teollisuuden ja Työnantajain Keskusliitto (TT) yhdistyivät. Järjestöön kuuluu 24 yksityisen sektorin toimialaliittoa, joihin kuuluu noin 15 300 jäsenyritystä. Ne työllistävät noin 900 000 työntekijää. EK:n jäsenyrityksistä 96 % on PK-yrityksiä. EK:n puheenjohtaja on Veli-Matti Mattila.


title: Elinkeinoelämän keskusliitto

text: EK:n tarkoituksena on edustaa jäseniään elinkeino- ja työmarkkinapoliittisissa asioissa sekä yhteiskunnallisessa päätöksenteossa. Järjestön tavoitteita ovat myös mm. yritys- ja elinkeinotoiminnan kilpailukyvyn varmistaminen sekä yrittäjyyden, markkinatalouden, terveiden liiketoiminnan muotojen ja kansainvälistymisen tukeminen.


title: Elinkeinoelämän keskusliitto

text: EK:n toimitusjohtaja on Jyri Häkämies vuodesta 2012.


title: Elinkeinoelämän keskusliitto

text: Noin 70 % elinkeinoelämää koskevasta lainsäädännöstä on lähtöisin EU:sta ja valtaosa EU lainsäädännöstä vaikuttaa yritystoimintaan.


title: Elinkeinoelämän keskusliitto

text: EK seuraa ja vaikuttaa EU-hankkeisiin, jotka koskettavat yritystoimintaa. EK:lla on toimisto Brysselissä. Sen lisäksi EK:n asiantuntijat Suomessa vastaavat oman alansa EU-vaikuttamisesta.


title: Elinkeinoelämän keskusliitto

text: Brysselin toimisto tuottaa ja välittää lainsäädännön valmistelijoille ja päätöksentekijöille tietoa suomalaisten yritysten näkemyksistä ja tiedottaa EU-hankkeista Suomen elinkeinoelämälle.


title: Elinkeinoelämän keskusliitto

text: Ek pitää yhteyttä elinkeinoelämän eurooppalaisiin sisarjärjärjestöihin ja on jäsen Euroopan elinkeinoelämää ja työnantajia edustavassa järjestössä BusinessEuropessa.


title: Elinkeinoelämän keskusliitto

text: Vuoden 2012 presidentinvaaleissa EK tuki TT-säätiön kautta Kokoomuksen Sauli Niinistön kampanjaa 30 000 eurolla sekä Keskustan ehdokkaan Paavo Väyrysen kampanjaa 30 000 eurolla


title: Elinkeinoelämän keskusliitto

text: Teollisuuden ja Työnantajain Keskusliiton puheenjohtajat


title: Elinkeinoelämän keskusliitto

text: EK:n puheenjohtajat


title: Elinkeinoelämän keskusliitto

text: Teollisuuden ja Työnantajain Keskusliiton toimitusjohtajat


title: Elinkeinoelämän keskusliitto

text: EK:n toimitusjohtajat


title: Elinkeinoelämän keskusliitto

text: ¹ Erityispalvelujen Työnantajaliitto ry, Liikenne- ja Erityisalojen Työnantajaliitto ry, Palvelualojen toimialaliitto ry ja Tieto- ja tekniikka-alojen työnantajaliitto TIKLI ry yhdistyivät 1.1.2011. Uusi liitto on nimeltään Palvelualojen työnantajat PALTA ry.


title: Lännenhemlokki

text: Lännenhemlokki ("Tsuga heterophylla") on mäntykasvien ("Pinaceae") heimoon kuuluva havupuu. Se kasvaa luonnonvaraisena Pohjois-Amerikan länsirannikolla. Lännenhemlokki on suurimmaksi kasvava laji hemlokkien suvussa ja voi saavuttaa 50–70 metrin pituuden ja 2,7 metrin rungonpaksuuden. Laji on Länsi-Kanadassa tärkeä metsätalouspuu.


title: Lännenhemlokki

text: Lännenhemlokkia on Suomessa koeviljelty arboretumeissa ja kasvitieteellisissä puutarhoissa. Mustilan arboretumissa Elimäellä on yli 60-vuotias ja 25 metriä korkea lännenhemlokkimetsä.


title: Kaija Kärkinen & Ile Kallio

text: Kaija Kärkinen & Ile Kallio on vuonna 1991 perustettu suomalainen duo-yhtye. Laulaja Kaija Kärkisen ja kitaristi Ile Kallion lisäksi vakioyhtyeessä soittaa kolme muuta muusikkoa. Pariskunnan työnjako on "Lupaus"-albumista lähtien ollut se, että Kaija sanoittaa ja laulaa ja Ile säveltää, soittaa kitaraa ja laulaa taustoja. Ile on joskus merkitty myös toiseksi sanoittajaksi. "Sade"-levyllä oli vielä useita ulkopuolisten tekemiä sanoituksia ja pari coveria.


title: Wolfmen

text: Wolfmen on vuonna 1984 perustettu porilainen rock-yhtye.


title: Wolfmen

text:
Wolfmenin musiikkia kuvastaa ehkä parhaiten ilmaisu "punkin saastuttamaa kitararockia", jossa kohtaavat 70-luvun alun ihanteet - kuten Slade sekä saman vuosikymmenen lopun tajunnanräjäyttäjät Sex Pistols, Ramones ja The Clash. Tästä huolimatta Wolfmen kuulostaa kuitenkin täysin omanlaiseltaan rock-musiikilta, jota on vaikea
rajata mihinkään määrättyyn genreen. Wolfmen on perustettu alun perin jo vuonna 1984 ja sai nimensä The Vibrators- yhtyeen "Wolfman Howl" biisistä. Yhtye julkaisi ensimmäiset biisinsä "Vamp/Machine Gun Jesus" 7" split EP:llä 1988, jota seurasi omakustannesingle "Zombie Hop/A Hectic Mission" 1990. Singlen A-puoli päätyi arvostetun yhdysvaltalaisen kitararock-fanzine Noise for Heroesin kokoelma-CD:lle ja keräsi kosolti radiosoittoa.


title: Wolfmen

text: Vuonna -91 tuli ulos ensimmäinen Hiljaiset Levyt-julkaisu, 7" single "I'm Insane/ Lost". Wolfmen on julkaissut aikaisemmin neljä Hiljaisten Levyjen kustantamaa albumia. "The Shadow War" (-92), keräsi upeat neljä K:ta Kerrang!:lta ja täydet viisi tähteä tanskalaisesta Moshablesta. Kakkosalbumi "Brutal" julkaistiin vuonna 1994, jonka jälkeen yhtye vieraili soittamassa muun muassa Saksassa. "Urban Voodoo" (-98) sai loistavia arvosteluja Keski-Euroopan, Yhdysvaltojen ja Kanadan rock-lehdistöltä. Wolfmen piti jonkin aikaa levytystaukoa mutta palasi bisnekseen 2010 julkaisten neljännen albuminsa 'Boothill Express'. Tuotannosta ja äänityksestä vastasi Jani Viitanen ja masterointi oli puolestaan alan kotimaisen huipun Svante Forsbäckin (Chartmakers) käsialaa. Samalla koplalla viritetty A.N.G.R.Y-albumi ilmestyi helmikuussa 2014.


title: 2018

text: 2018 (MMXVIII) oli gregoriaanisen kalenterin normaalivuosi (ei karkausvuosi), joka alkoi maanantaista.


title: McDonnell Douglas DC-10

text: McDonnell-Douglas DC-10 on kolmimoottorinen, laajarunkoinen (matkustamossa kaksi käytävää), pitkän lentosäteen lentokone, jota valmistettiin Long Beachin tehtailla Kaliforniassa. Konetyyppi kilpaili samoilla markkinoilla samankokoisen Lockheed L-1011 TriStarin, hieman pienemmän Airbus A300:n sekä suuremman Boeing 747:n (jumbojetin) kanssa. Konetyyppiä valmistettiin vuosina 1970-1988, ja sen korvasi vuonna 1990 DC-10:stä kehitetty uusi lentokone, MD-11. DC-10:n on voinut viime vuosina päivittää MD-10:ksi, jolloin sitä ja MD-11:tä on voinut lentää samoilla miehistöillä.


title: McDonnell Douglas DC-10

text: DC-10 oli McDonnell Douglasin ensimmäinen kaupallinen laajarunkoinen lentokone. Se suunniteltiin American Airlinesin toivomuksesta, sen piti olla pienempi kuin Boeing 747, mutta sillä piti pystyä lentämään pitkiä reittejä. Alun perin DC-10:stä aiottiin tehdä kaksimoottorinen, mutta American Airlinesin vaatimuksesta sen piti pystyä toimimaan olemassa olevilta kiitoteillä, jolloin sen perään lisättiin kolmas moottori.


title: McDonnell Douglas DC-10

text: Konetyypille sattui alkuaikoina useita onnettomuuksia, mm. rahtiluukku aukesi lennolla tuhoten koko koneen matkustajineen. Sen heikkoudet saatiin korjattua. DC-10 on osoittautunut sittemmin luotettavaksi konetyypiksi. Onnettomuudet kuitenkin heikensivät sen kysyntää.


title: McDonnell Douglas DC-10

text: DC-10-10:n ensilento oli 1970 ja liikennöinnin se aloitti 1971 hieman ennen Lockheed Tristaria, jolla oli tuotannon käynnistysongelmia muun muassa suihkumoottorien toimituksen hitauden vuoksi. Lockheed vetäytyi pian kokonaan siviilikoneiden tuotannosta.


title: McDonnell Douglas DC-10

text: DC-10-15 oli suunniteltu käytettäväksi kuumissa olosuhteissa ja korkealla sijaitsevilla kentillä, lähinnä Meksikossa. Tätä tyyppiä valmistettiin vain seitsemän kappaletta vuodesta 1979 lähtien.


title: McDonnell Douglas DC-10

text: DC-10-30:sta tuli suosituin malli, muun muassa Finnair lensi tällä konetyypillä. Siinä oli suuremmat polttoainesäiliöt ja pitempi toimintamatka kuin DC-10-10:ssä. Mallia valmistettiin vuodesta 1972. Tätä mallia sai matkustajaversion lisäksi rahtiversiona ja konversioversiona, jota pystyttiin muuttamaan tarpeen mukaan matkustaja- ja rahtiversion välillä.


title: McDonnell Douglas DC-10

text: DC-10-40 oli ensimmäinen pitkän toimintasäteen versio, jonka nimi oli alun perin DC-10-20, mutta Northwest Airlines halusi markkinointisyistä muuttaa nimen, jotta matkustajat pitäisivät tätä selvästi edistyneempänä kuin DC-10-10:tä. Mallia valmistettiin vuodesta 1972 lähtien.


title: McDonnell Douglas DC-10

text: KC-10 Extender on Yhdysvaltain ilmavoimille rakennettu ilmatankkauskone. KDC-10 on vastaava lentokone siviiliversiosta muunnettuna.


title: McDonnell Douglas DC-10

text: Vuonna 1988 DC-10:n valmistus lopetettiin ja vuodesta 1990 alkaen sen on korvannut MD-11, joka on kookkaampi, uudenaikaisempi ja tehokkaampi versio DC-10:stä. Selkein ulkoinen ero koneiden välillä ovat MD-11:n siivissä olevat wingletit.


title: McDonnell Douglas DC-10

text: Boeing osti McDonnell-Douglasin vuonna 1997, minkä jälkeen Boeing alkoi tarjota DC-10:een päivitysversiota, joka tekisi siitä MD-10:n. MD-10:llä ja MD-11:llä on yhteinen tyyppihyväksyntä lentäjille, joten samalla koulutuksella lentäjä voi lentää kumpaakin konetyyppiä. Päivityksen myötä DC-10:ssä tarvittavaa lentomekaanikkoa ei tarvita, vaan kahden henkilön ohjaamomiehistö riittää (lentäjä ja perämies). Ensimmäinen MD-10 lensi vuonna 1999.


title: McDonnell Douglas DC-10

text: DC-10:n siviiliversioita valmistettiin 386 kappaletta ja KC-10:tä 60 kappaletta. Vuonna 2003 180 DC-10:tä oli edelleen liikenteessä.


title: McDonnell Douglas DC-10

text: DC-10:n pituus on 55,50 metriä, siipien kärkiväli 50,40 metriä (DC-10-10 ja DC-10-15 47,35 metriä) ja korkeus 17,70 metriä. Siipien ala on 367,7m² (DC-10-10 ja DC-10-15 329,8 m²). Koneessa tarvitaan kolme miehistön jäsentä (kapteeni, perämies ja lentomekaanikko) paitsi MD-10:ssä kahden hengen miehistö.


title: McDonnell Douglas DC-10

text: Kahden luokan konfiguraatiossa matkustajia mahtuu n. 250 ja yhdessä luokassa jopa 380.


title: McDonnell Douglas DC-10

text:
Moottorit 3 kpl General Electric CF6-6D (178 kN) tai CF6-6D1 (182,4 kN).
Paino tyhjänä 111086 kg, Suurin lentoonlähtöpaino 195 045 kg. Polttoainekapasiteetti 82 243 litraa.


title: McDonnell Douglas DC-10

text: Moottorit 3 kpl CF6-50A (218 kN), CF6-50C (226,9 kN), tai CF6-50C1/CF6-50C2 (233,5 kN) tai CF6-50C2B (240,2 kN).


title: McDonnell Douglas DC-10

text: Suurin nopeus 982 km/h, suurin matkanopeus 908 km/h. Enimmäistoimintamatka 12 055 km, toimintamatka enimmäiskuormalla 7 415 km. Paino tyhjänä 121 198 kg, Suurin lentoonlähtöpaino 263 085 kg. Polttoainekapasiteetti 138 904 litraa.


title: McDonnell Douglas DC-10

text: Moottorit 3 kpl Pratt & Whitney JT9D-20 (219,6 kN) tai JT9D-59A (235,8 kN).


title: McDonnell Douglas DC-10

text: Suurin nopeus 982 km/h, suurin matkanopeus 908 km/h. Enimmäistoimintamatka 11 685 km, enimmäiskuormalla 7 505 km. Paino tyhjänä 122 951 kg, Suurin lentoonlähtöpaino 259 450 kg. Polttoainekapasiteetti 138 904 litraa.


title: McDonnell Douglas DC-10

text: DC-10 on ollut osallisena 14 onnettomuudessa, joissa on tullut kuolonuhreja, näistä kymmenessä yli kymmenen kuolonuhria. DC-10 on nykyään luotettava konetyyppi, vaikka sille alkuaikoinaan sattuikin useita onnettomuuksia.


title: McDonnell Douglas DC-10

text: Rahtitilan luukku aukesi nousun yhteydessä 12. kesäkuuta 1972 American Airlines:n lento 96:ssa. Onnettomuus johtui rahtitilan luukun huonosti suunnitellusta lukituksesta, joka johti luukun aukeamiseen. Luukun aukeaminen johti rajuun ilmanpaineen laskuun koneen sisällä. Ilmapaineen yhtäkkinen alentuminen romahdutti matkustamon lattian. Lattian romahdus vaurioitti koneen hydraulijärjestelmää, joka vaikeutti koneen ohjausta. Kuitenkin Lennon 96:n kapteeni Bryce McCormick sai koneen hallintaan ja laskeuduttua takaisin lähtökentälle Detroitiin. NTSB suositteli onnettomuusraportissaan McDonnell Douglas-yhtiötä korjaamaan DC-10:n rahtiluukun lukituksen.