title: Etelä-Mantšurian rautatieyhtiö

text: Kyseessä oli alun perin Kiinan itäisen rautatien sivurata, jonka Venäjä rakennutti Kiinan kanssa tekemänsä sopimuksen pohjalta vuosina 1898–1903. Venäjän–Japanin sodan jälkeen Venäjä joutui vuonna 1905 luovuttamaan Japanille sivuradan Changchuniin asti. Sivuradan pohjoisin osa, joka yhtyi Harbinissa Kiinan itäiseen rautatiehen, jäi Venäjälle. Japanilaiset perustivat Etelä-Mantšurian rautatieyhtiön vuonna 1906 hallinnoimaan rataa. He rakensivat myös yhteydet Mukdeniin (nykyään Shenyang) ja Dandongiin. Muita rautatieyhteyden varrella olevia kaupunkeja olivat muun muassa Dalian, Anshan ja Fushun.


title: Etelä-Mantšurian rautatieyhtiö

text: Etelä-Mantšurian rautatieyhtiö oli Mantšurian suurin yritys, ja se yhdisti sisämaan raaka-ainevarat satamiin. Varsinaisen toimintansa lisäksi yhtiö harjoitti kaupungeissa julkista rakentamista, satamien kehittämistä sekä hiili- ja rautakaivostoimintaa, muuta infrastruktuurin kehittämistä sekä maatalouteen liittyviä kokeiluja. Toisen maailmansodan päätteeksi Kiinan tasavalta kansallisti yhtiön.


title: Etelä-Mantšurian rautatieyhtiö

text: Yhtiön rautatiellä 1931 tapahtunut pommiräjähdys oli alkusyynä japanilaisten vuosien 1931–1932 Mantšurian valtaamiselle ja Mantšukuon valtion julistamiselle. Mantšukuon aikana rautatieyhtiön toiminta laajeni entuudestaan ja se sai myös julkiselle hallinnolle kuuluneita tehtäviä. Toisen maailmansodan lopussa vuonna 1945 Neuvostoliitto valtasi Mantšurian ja japanilainen rautatieyhtiö ajettiin alas. Neuvostoliitto luovutti myöhemmin itse radan Kiinalle.


title: Huuhaa

text: Huuhaa on sana, jota käytetään perättömistä, epätieteellisistä väitteistä ja uskomuksista. Skepsis ry myöntää vuosittain Huuhaa-palkinnon taholle, joka on vakiinnuttanut näennäistieteiden asemaa.


title: Huuhaa

text: Sanan taustalla on englannin slangisana "hoo-ha" ’meteli, hässäkkä, kohu’, jonka alkuperästä sanakirjat eivät ole yksimielisiä. Suomessa huuhaasta on puhuttu ainakin 1970-luvulta alkaen.


title: Humanoidi

text: Humanoidi tarkoittaa mitä tahansa olentoa, joka muistuttaa ruumiinrakenteeltaan ihmistä. Humanoidi voi olla esimerkiksi ihmisapina, robotti tai mytologinen olento. Yleensä termillä kuitenkin viitataan ihmisen muotoiseen avaruusolentoon. Väitetyissä humanoidihavainnoissa esiintyy monia eri rotuja, joista Harmaat ovat yleisimmin nähty laji.


title: Humanoidi

text: Humanoidihavaintoon liittyy monesti tämäntyyppisiä piirteitä.


title: Humanoidi

text: Seurauksia havaitsijassa:


title: Humanoidi

text: Humanoidihavaintoa kutsutaan Hynekin ufoluokittelussa lyhenteellä CE III, kolmannen asteen lähituntuma. Abduktio on CE IV. Ted Bloecherin humanoidiluokitus kuvaa humanoidihavainnon yleistä tyyppiä, ei nähtyjen olioiden lajia.


title: Zhang Xueliang

text: Zhang Xueliang (Wade-Giles: Tšang Hsueh-liang; 3. kesäkuuta 1901 Haicheng, Liaoning – 14. lokakuuta 2001 Honolulu, Havaiji, Yhdysvallat) oli kiinalainen sotaherra, joka hallitsi Mantšuriaa ja muitakin osia Koillis-Kiinasta sen jälkeen kun Japanin armeijan upseerit olivat murhanneet pommi-iskulla hänen isänsä Zhang Zuolinin kesäkuussa 1928. Zhang Xueliang tunnettiin lempinimellä "shaoshuai", ”nuori marsalkka”.


title: Zhang Xueliang

text: Zhang Xueliang oli Mantšuriaa ja suurta osaa Pohjois-Kiinasta hallinneen Zhang Zuolinin vanhin poika. Hän liittyi isänsä armeijaan 20-vuotiaana ja yleni nopeasti; jo vuonna 1922 hän komensi yhtä isänsä alaisista armeijoista. Isänsä murhan jälkeen vuonna 1928 hän otti tämän paikan. Japanilaiset uskoivat Zhang Xueliangin olevan oopiumista riippuvainen ja kykenemätön isänsä veroisiin johtamissuorituksiin, mutta hän yllätti nämä ryhtymällä päättäväisiin toimiin. Tammikuussa 1929 hän teloitutti kaksi japanilaisille myönteistä virkamiestä päivällisvieraiden edessä. Hän myös yritti poistaa Neuvostoliiton vaikutuksen Mantšuriassa.


title: Zhang Xueliang

text: Kristittynä sotaherrana tunnettu Feng Yuxiang ja Shaanxin maakunnan sotaherra Yan Xishan ryhtyivät 1930 aseelliseen kapinaan Kuomintang-hallituksen ja sen johtajan Tšiang Kai-šekin kukistamiseksi. Zhang Xueliang alkoi tällöin tukea Tšiang Kai-šekiä saadakseen vastineeksi Hebein maakunnan rautatien hallintaansa sekä satamakaupunki Tianjinin tullitulot hallinnolleen. Japanilaisten valloittaessa 1931–1932 Mantšurian Tšiang Kai-šek määräsi Zhangin vain vetäytymään Kiinan muurin eteläpuolelle.


title: Zhang Xueliang

text: Vuosina 1935–1936 Zhangin Shaanxiin asettuneet joukot sotivat Tšiang Kai-šekin pyynnöstä kommunisteja vastaan Yananin alueella. Zhang kuitenkin vakuuttui siitä, että hänen joukkojaan (ja samoin Kuomintangin joukkoja) tulisi käyttää mieluummin taisteluun Kiinaan tunkeutuneita japanilaisia vastaan. Joulukuussa 1936 hän järjesti Xi'anin välikohtauksena tunnetun uhkarohkean operaation lopettaakseen sisällissodan: Kun Tšiang Kai-šek saapui Zhangin päämajaan Shaanxin Xi’anissa ryhtyäkseen henkilökohtaisesti johtamaan sotatoimia kommunisteja vastaan, Zhang ja Yang Hucheng vangitsivat hänet ja suostuivat vapauttamaan hänet vasta kun hän oli luvannut muodostaa kommunistien kanssa yhteisrintaman japanilaisia vastaan. Tämän jälkeen Zhang palasi Tšiang Kai-šekin kanssa Nanjingiin, missä hänet kuitenkin määrättiin rangaistuksena kotiarestiin.


title: Zhang Xueliang

text: Zhang pysyi arestissa vuosikausien ajan. Kuin Kuomintang-hallitus toisen sisällissodan aikana vuonna 1948 joutui perääntymään Taiwanin saarelle, hänet siirrettiin sen mukana. Virallisesti liikkumisrajoitukset kumottiin 1960-luvun alussa. Zhang asui Taiwanissa lähellä Taipeita vuoteen 1991, jolloin hän muutti Yhdysvaltoihin. Vuodesta 1994 hän asui Havaijilla, jossa kuoli 100-vuotiaana vuonna 2001.


title: Ersän kieli

text: Ersä on kieli, joka kuuluu uralilaisten kielten suomalais-ugrilaisen haaran volgalaiseen haaraan. Sitä puhuu noin puoli miljoonaa ihmistä. Ersän lähin sukukieli on mokša. Aikaisemmin näitä kieliä pidettiin mordvan murteina, mutta ne ovat keskenään niin erilaisia, että ne on luontevaa luokitella omiksi kielikseen.


title: Ersän kieli

text: Venäjällä ersän ilmoitti vuoden 2010 väestönlaskennassa äidinkielekseen 36 726 ihmistä.


title: Ersän kieli

text: Ersää kirjoitetaan kyrillisin kirjaimin.


title: Ersän kieli

text: Ersän kirjakielessä on viisi vokaalia: "a", "e", "i", "o" ja "u". Vokaalit e ja i ääntyvät hieman takaisina liudentumattomien konsonanttien (d, n, s, t, z, ʦ, l ja r) jälkeen. Tämä takainen ääntämys saattaa esiintyä onomatopoeettisissa sanoissa silloinkin, kun edellinen konsonantti ei ole dentaali. Vokaalilla "a" saattaa olla keskivokaalinen allofoni, kun se esiintyy liudentuneen konsonantin jälkeen. esimerkiksi s'kamonzo ~ s'kämonzo.


title: Ersän kieli

text: Ersässä on 28 konsonanttifoneemia ja ne luokitellaan alla olevan taulukon mukaisesti.


title: Ersän kieli

text:
Huom! Ortograafinen "v" on useimmiten puolivokaali. Se reaalistuu v:nä vain silloin, kun sitä seuraa lavea vokaali.
Huom! Oikeinkirjoituksessa ei esiinny velaarista nasaalia. On kuitenkin olemassa minimipareja, kuten "panks" ja "pangs". Edellisessä on alveolaari ja jälkimmäisessä velaari nasaali.
Lyhenteiden selitykset:
Bil. = bilabiaalinen
Lab. = labiodentaalinen
Den. = dentaalinen
Alv. = alveolaarinen
Pal. = palataalinen
Vel. = velaarinen


title: Ersän kieli

text: Nominit taipuvat sijoissa ja luvussa (yksikössä ja monikossa). Nomini voi olla joko epämääräinen tai määräinen. Epämääräinen taivutus on monikossa vain nominatiivissa. Lisäksi nomineihin voidaan liittää verbinpäätteitä (esimerkiksi "mazijan", ”olen kaunis”). Substantiiveilla on myös possessiivitaivutus.


title: Ersän kieli

text: Verbeillä on sekä subjekti- että objektikonjugaatio. Objektikonjugaatio on suomalais-ugrilaisissa kielissä mordvalaiskielten lisäksi ainoastaan ugrilaisissa kielissä (unkarissa, hantissa ja mansissa). Ersän objektikonjugaatiolla ilmaistaan sekä subjektin että objektin luku ja persoona. Joitain poikkeuksia lukuun ottamatta objektikonjugaatio voidaan muodostaa vain transitiivisista verbeistä.


title: Ersän kieli

text: Suffiksien avulla muodostettavia aikamuotoja on kolme: futuuri-preesens, 1. preteriti ja 2. preteriti. Lisäksi voidaan ilmaista futuuria käyttämällä taipuvaa apuverbiä "karmams" ja siihen liitettyä pääverbin infiniittistä muotoa.


title: Ersän kieli

text: Suomalais-ugrilaisista kielistä eniten moduksia on mordvalaiskielissä. Ersän moduksista indikatiivi on tunnusmerkitön. Imperatiivi ilmaisee suoraa kehotusta tai käskyä, ja siitä voidaan muodostaa ainoastaan yksikön ja monikon toisen persoonan muodot. Epäsuorempaa kehotusta tai toivetta ilmaistaan optatiivilla, joka taipuu myös muissa persoonissa. Konjunktiivi ilmaisee ehtoa ja vastaa käytöltään suomen konditionaalia. Ersän konditionaali ilmaisee mahdollista toimintaa, jonka toteutumisesta riippuu toisen toiminnan toteutuminen. Konditionaalilla voidaan siis korvata "jos"-alkuiset sivulauseet. Konditionaali-konjunktiivi ilmaisee tapahtumaa, joka ei toteutunut, koska toteutumisen mahdollistavat ehdot eivät täyttyneet. Desideratiivi ilmaisee halua tehdä jotakin.


title: SNMP

text: SNMP () on TCP/IP-verkkojen hallinnassa käytettävä tietoliikenneprotokolla. Protokollan avulla voidaan kysellä verkossa olevan laitteen tilaa tai laite voi itsenäisesti antaa hälytyksiä. SNMP määriteltiin ensimmäisen kerran vuonna 1988.


title: SNMP

text: Laitteen tiedot kuvataan MIB:ssä "(Management Information Base)".


title: SNMP

text: Protokollan laajennuksia ovat AgentX ja SMUX.


title: SNMP

text: Protokollassa on neljänlaisia viestejä:


title: SNMP

text: SNMP (versio 1) määritellään RFC-dokumenteissa:


title: SNMP

text: SNMP käyttää UDP-portteja 161 ja 162. Porttia 161 käytetään kyselyihin ja porttia 162 hälytyksiin.


title: SNMP

text: SNMP-protokollasta määriteltiin myös versio 2, mutta se ei saanut suosiota. Nyt on määritelty myös kolmas versio SNMPv3, jossa on mm. salaukseen perustuva tietoturva sisäänrakennettuna. Tällä hetkellä (2004) SNMPv3 on yleistymässä, mutta alkuperäinen SNMP on yleisempi.


title: SNMP

text: SNMPv3 määritellään RFC-dokumenteissa:


title: SNMP

text: Seuraavassa komennolla "snmpwalk" listataan MIB:n osa "system" järjestelmästä "punch":


title: Pjotr Tšaikovski

text: Pjotr Iljitš Tšaikovski ( () 7. toukokuuta 1840 Votkinsk, Venäjän keisarikunta – 6. marraskuuta 1893 Pietari, Venäjän keisarikunta) oli venäläinen romantiikan ajan säveltäjä. Hän on Venäjän tunnetuimpia ja 1800-luvun merkittävimpiä säveltäjiä, jonka kunniaksi Moskovassa järjestetään joka neljäs vuosi Tšaikovskin mukaan nimetty Kansainvälinen Tšaikovski-kilpailu.


title: Pjotr Tšaikovski

text: Tšaikovskin kuuluisimpia teoksia ovat muun muassa kuusi sinfoniaa, baletit "Joutsenlampi", "Prinsessa Ruusunen" ja "Pähkinänsärkijä", kymmenen oopperaa, joista tunnetuimpia "Jevgeni Onegin" ja "Patarouva", kolme pianokonserttoa, viulukonsertto ja juhla-alkusoitto "Vuosi 1812".


title: Pjotr Tšaikovski

text:
Tšaikovski aloitti pianotunnit nelivuotiaana, ja hänen musiikillinen lahjakkuutensa havaittiin jo varhain. Hän opiskeli aluksi lakia ja valmistui vuonna 1859 Pietarin lainopillisesta koulusta. Valmistumisen jälkeen Tšaikovski sai viran oikeusministeriöstä, jossa hän työskenteli kaksi vuotta ja matkusteli kuukausia muun muassa Saksassa, Ranskassa ja Englannissa. Myöhemmin hän siirtyi kuitenkin Pietarin konservatorioon, jossa hän opiskeli musiikkia vuosina 1861–65 opettajanaan muun muassa Anton Rubinstein.
Vuonna 1866 Tšaikovskista tuli harmonian professori vastaperustettuun Moskovan konservatorioon, jossa hän oli noin vuoteen 1878 saakka. Siellä hän tapasi kansallismielisten säveltäjien viisikon, johon kuuluivat muun muassa Nikolai Rimski-Korsakov ja Modest Musorgski. Viisikko oli saanut innoitusta Tšaikovskin toisesta sinfoniasta ("Vähävenäläinen"), mutta muutoin he pitivät tätä liian konservatiivisena ja eurooppalaistyylisenä säveltäjänä, vaikka hänen musiikkinsa pohjimmiltaan olikin hyvin venäläistä. Hän ihaili Wolfgang Amadeus Mozartia, ja myös muu länsimainen taidemusiikki vaikutti merkittävästi hänen tuotantoonsa.


title: Pjotr Tšaikovski

text: Tšaikovskin elämää varjostivat mielenterveysongelmat. Huolimatta erakkomaisesta ja ujosta luonteestaan sekä salatusta homoseksuaalisuudestaan hän meni naimisiin naispuolisen oppilaansa Antonina Miljukovan kanssa vuonna 1877. Liitto kesti yhdeksän viikkoa ja päättyi, kun Tšaikovski yritti hukuttautua jokeen. Yritys epäonnistui: hänen veljensä Modest Tšaikovski pelasti hänet ja vei Pietariin, jossa hän sai hermoromahduksen. Näihin aikoihin Tšaikovski solmi paremman tuttavuuden – rikkaan lesken Nadežda von Meckin, joka ihastui hänen musiikkiinsa ja tuki häntä merkittävillä rahasummilla, vaikka ei koskaan halunnutkaan tavata säveltäjää henkilökohtaisesti. Tšaikovski saattoi jättää opetustyönsä ja aloittaa mukavan maalaiselämän, mikä ei kuitenkaan vienyt hänen ongelmiaan: hän kärsi päänsäryistä, neurooseista ja alkoholismista.


title: Pjotr Tšaikovski

text: Vuonna 1890 lesken rahallinen tuki loppui äkillisesti. Tšaikovski matkusti vuonna 1891 Amerikkaan, jossa ei kuitenkaan viihtynyt. Palattuaan takaisin Venäjälle hän sävelsi baletin "Pähkinänsärkijä" sekä kuudennen sinfoniansa ("Pateettinen"), jonka tekemiseen hän omien sanojensa mukaan "antoi sielunsa". Tšaikovski menehtyi vain kymmenen päivää sinfonian ensiesityksen jälkeen. Virallinen kuolinsyy on juomavedestä tarttunut kolera, mutta kuolemaa on jälkeenpäin spekuloitu myös itsemurhaksi.


title: Pjotr Tšaikovski

text: Tšaikovskin monet teokset kuuluvat taidemusiikin suosituimpiin. Tšaikovski tunnetaan mieleenpainuvien melodioiden säveltäjänä. Hänen musiikissaan on sanottu yhdistyvän syvä tunteellisuus, dramaattisuus ja mestarillisuus sekä pienissä muodoissa että sinfonisissa kokonaisuuksissa. Traagisista elämänvaiheista huolimatta hänen musiikkinsa on usein täynnä iloa ja patarumpujen voimaa.


title: Pjotr Tšaikovski

text: Tšaikovskia voidaan pitää merkittävimpänä balettimusiikin säveltäjänä; "Pähkinänsärkijä", "Prinsessa Ruusunen" ja "Joutsenlampi" kuuluvat arvostetuimpiin baletin mestariteoksiin. Lisäksi hän sävelsi muun muassa kymmenen oopperaa, kuusi sinfoniaa, kolme pianokonserttoa, viulukonserton, alkusoittoja, jousikvartettoja, serenadeja ja lauluja.


title: Maailmanradio

text: Maailmanradio () on radiovastaanotin, jossa ULA-alueen (ultralyhyet aallot, joilla Suomessa kaikki tavanomaiset paikallisradiot lähettävät) ja keskipitkien aaltojen (MW) lisäksi voidaan kuunnella lyhytaaltoalueita. Useimmissa maailmanradioissa nämä ovat taajuusalueita, joilla kansainväliset yleisradioasemat lähettävät ohjelmiaan.


title: Maailmanradio

text: Maailmanradioita käytetään mm. matkaradioina yleisradiolähetysten seuraamiseksi ulkomaanmatkoilla tai tavanomaista kotiradiovastaanotinta parempana vastaanottimena ulkomaisia yleisradiolähetyksiä kuunneltaessa. Tällöin on jo kyse DX-kuuntelusta, mikäli tavoitteena on tunnistaa ja saada radioaseman vahvistus tunnistetusta radiolähetyksestä.


title: Maailmanradio

text: Maailmanradion kehittyneempää versiota, jolla voidaan kuunnella koko lyhytaaltoaluetta ja jossa on enemmän vastaanotto-ominaisuuksia (kuten mahdollisuus kuunnella SSB- ja CW-lähetelajeja) kutsutaan liikennevastaanottimeksi.


title: Maailmanradio

text: Nykyään maailman radiokanavia on helpompi kuunnella radioaaltojen sijaan Internet-radion kautta. Asemia on mahdollista kuunnella tietokoneella, mutta nettiradion kuunteluun on valmistettu myös erityisiä radiolaitteita, jotka tarvitsevat toimiakseen Internet-yhteyden.


title: Tunkeilijan havaitsemisjärjestelmä

text: Tunkeilijan havaitsemisjärjestelmä () on tietoverkkoon asennettava järjestelmä, joka on ohjelmoitu tunnistamaan verkkoon suuntautuvat hyökkäysyritykset.


title: Tunkeilijan havaitsemisjärjestelmä

text: Tunkeilijan havaitsemisjärjestelmä voi olla konekohtainen () tai verkkopohjainen (). Esimerkkejä konekohtaisista IDS-ohjelmista ovat lokeja tarkkailevat tai tiedostojärjestelmän muutoksia tutkivat ohjelmat (esimerkiksi tripwire). Verkkopohjaisissa ratkaisuissa verkkoon sijoitetaan usein erilaisia sensoreita, jotka keräävät liikennettä, ylläpitäjän käyttäessä jonkinlaista hallintaliittymää murtojen tutkimiseen, esimerkiksi SNORT.


title: Tunkeilijan havaitsemisjärjestelmä

text: Runsaasta datavirrasta pyritään tunnistamaan tiettyjä kuvioita joiden perusteella voidaan olettaa tunkeutumisyrityksen olevan päällä. Jotkin verkkopohjaiset järjestelmät osaavat reagoida tällaisissa tilanteissa katkaisemalla oletetun hyökkääjän yhteydet; tällaisista aktiivista järjestelmistä käytetään myös termiä murron estämisjärjestelmä (, IPS).


title: Tunkeilijan havaitsemisjärjestelmä

text: Järjestelmä voi havaita hyökkäyksen merkkejä joko valmiiden sääntöjen pohjalta (kuten virustentorjuntajärjestelmät) tai poikkeuksia etsien (heuristiikka). Sääntöpohjaisessa havaitsemisessa ennalta määriteltyjen sääntöjen perusteella tunnistetaan mahdolliset tunkeutumiset. Tilastollisessa havaitsemisessa verkkoliikennettä verrataan tietokantaan johon on tallennettu otos normaalista liikenteestä.


title: Skanneriradio

text: Skanneriradio () on radiovastaanotin, jonka ominaisuuksiin kuuluu radiokanavien nopea "skannaus" eli eri taajuuksien nopea automaattinen selaus ja kuuntelu. Skanneriradion vastaanottoalue kattaa usein yleisradiolähetysalueiden lisäksi myös monia muita radiokanavia, esimerkiksi lentoliikenteen, satelliittien, raideliikenteen, television, puolustusvoimien tai radioamatöörien sekä meriliikenteen käyttämiä radiotaajuuksia.


title: Skanneriradio

text: Tavallisesti skanneriradioon liitettävällä skanneriharrastuksella tarkoitetaan nimenomaan ns. hyötyliikenneasemien kuuntelemista.


title: Skanneriradio

text: Malleiltaan skanneriradioita on olemassa kädessä pidettäviä () ja pöytämalleja (). Tavallisten skanneriradioiden vastaanottamat lähetetyypit (AM,FM, WFM) ovat usein rajallisempia kuin liikennevastaanottimien (AM, SSB, FM, CW). Näin ollen suuresta asemienhakunopeudestaan huolimatta ne ovat DX-kuunteluun, radioamatööriaseman apuvastaanottimeksi ja yleiseen lyhytaaltokuunteluun rajoittuneempia laitteita kuin liikennevastaanottimet. Joissain uusimmissa skannereissa, jopa käsiskannereissa voi olla liikennevastaanottimienkin tyypillisesti vastaanottamia radiolähetetyyppejä.


title: Skanneriradio

text: Joissain tietokoneisiin kytkettävissä skanneriradioissa (esimerkiksi ICOM PCR-1000) voivat olla liikennevastaanottimen monipuoliset lähetteiden vastaanottomahdollisuudet yhdistettynä skannerin nopeaan taajuusselaukseen. Näitä tietokoneohjattuja vastaanottimia () voidaan kotitietokoneen lisäksi ohjata esimerkiksi autossa kannettavan tietokoneen avulla. Nykyään on olemassa myös täysin tietokonepohjaisia SDR-vastaanottimia, joissa signaalin käsittely tapahtuu tietokoneella. Tämä mahdollistaa perinteisissä vastaanottimissa kalliit lisätoiminnot, kuten suodattimet, kaistanleveyden säädöt ja vastaavat tietokoneen käsiteltäväksi, joten halvimmallakin SDR-vastaanottimella voi käyttää näitä toimintoja. SDR-vastaanottimet saavuttivat suuren suosion skanneriharrastajien keskuudessa, kun harrastajat huomasivat, että edullinen RTL-piiriin perustuva digi-tv-tikku toimikin SDR-vastaanottimena, kun tietokoneelle asensi sopivat ajurit ja SDR-ohjelman. Nykyään kyseistä RTL-piiriin pohjautuvaa digi-tv-tikkua kutsutaankin nimellä RTL-SDR ja sen käytöstä on tehty useita internet-sivustoja ja kirjoitettu kirja.


title: Skanneriradio

text: Skannereissa käytetään useimmiten ympärisäteileviä vertikaali- tai maatasoantenneja (puhekielessä "piiska-antenni"), jotka vastaanottavat radiosignaaleja yhtä hyvin kaikista suunnista.


title: Uhraaminen

text: Uhraaminen on moniin uskontoihin liittyvä toimitus, jossa ihminen antaa lahjan jumalalle, jumalille tai henkiolennolle esimerkiksi paremman sadon tai muun hyvänsuopuuden toivossa, väärien tekojensa sovitukseksi, hartauden osoituksena tai jumalien kiittämiseksi.


title: Uhraaminen

text: Uhrausta harjoitetaan, koska jumalan uskotaan tuomitsevan ihmisen väärät teot taikka kiitokseksi jumalalta saaduista hyvistä asioista. Yleensä uhraamiseen liittyy uhrilahjan jättäminen, hajottaminen, tappaminen, upottaminen, pudottaminen tai polttaminen. Uhratun asian täytyy tavallaan kadota ihmisten maailmasta ja lakata olemasta hyödyksi ihmisille, että se voisi tulla jumalan maailmaan ja olla jumalan hyödyksi. Uhrilahja voi olla luonnonesine kuten kukka, hyötyesine, eläin tai ihminen. Jumalan katsotaan usein pystyvän ottamaan uhrin parhaiten vastaan tietyillä uhripaikoilla. Erityisesti "veriuhrit", joissa eläin tai toisinaan ihminenkin surmataan uskonnollisen rituaalin yhteydessä, ovat kuuluneet oleellisena osana useimpiin muinaisajan uskontoihin.


title: Uhraaminen

text: Tointa, joka toimittaa uhreja, kutsutaan pappeudeksi. Yleensä kristillisessä kontekstissa on erotettu puhe uhripappeudesta ja kristillisestä pappeudesta, jolla on ymmärretty kirkollisia toimituksia toimittavaa virkaa.


title: Uhraaminen

text: Uhrin on katsottu ensisijaisesti olleen hyödyksi itse uhraajalle. Jos uhraustoimitus on siirretty papin toimitettavaksi, silloin uhrista on katsottu hyötyvän varsinaisesti se, joka on tuonut uhrattavan asian papille.


title: Uhraaminen

text: "Perheuhri" on vanhoihin uskonnollisiin kulttimenoihin liittyvä koko perheen puolesta yliluonnolliselle jumalolennolle tai vainajalle annettu uhri. Alkuaan uhrien luonnollinen toimittaja oli perheenisä tai perheen päämies, mutta tehtävä siirtyi vähitellen ammattiuhraajille eli papeille. Tällöin perheenisä osallistui toimitukseen vain läsnäolollaan ja kustannusten suorittajana. Perheuhrit ovat olleet viimeiseksi käytössä vainajainpalveluksen yhteydessä.


title: Uhraaminen

text: Juutalaisuudessa oli tapana uhrata vuosittain uhri koko kansan puolesta.


title: Uhraaminen

text: Kristillisessä uhriteologiassa Kristuksen ristinuhrin on katsottu koskevan kaikkia ihmisiä.


title: Uhraaminen

text: Yleensä uhrattava on jotain elämään tai hyvinvointiin liittyvää. Uhraamalla se jumaluudelle odotetaan, että jumaluus vastaavasti antaisi hyvinvoinnin uhraajalle.


title: Uhraaminen

text: Veriuhrissa uhrattavana on veri tai uhrattavan elämä, jota veren voidaan katsoa symboloivan.


title: Uhraaminen

text: Ihmisuhri oli kalleinta, mitä jumalille voitiin antaa. Ihmisuhrausta on harjoitettu niin Euroopassa kuin muuallakin, ja satunnaisista tapauksista kerrotaan edelleen. Antiikin Kreikassa ihmisuhrien on väitetty olleen käytössä vielä historiallisen ajan alussa, joskaan arkeologisia todisteita siitä ei tunneta. Julmista ja verisistä uhrimenoistaan kuuluisat asteekit saattoivat uhrata kerrallaan tuhansiakin ihmisiä. Myös kelttien ja viikinkien uskotaan uhranneen ihmisiä.


title: Uhraaminen

text: Eläinuhrissa eläin, yleensä mahdollisimman täydellinen lajinsa yksilö, uhrataan jumaluudelle tappamalla se. Yleensä tähän liittyy myös eläimen ruhon eri osien käyttäminen rituaalisesti, kuten esimerkiksi veren pirskottaminen tai yhteisen juhla-aterian valmistaminen uhrieläimen lihasta.


title: Uhraaminen

text: Joissakin kulttuureissa eläinuhri on liittynyt hautajaismenoihin. Tämä tapa tunnetaan myös Pohjoismaista. Miehelle on voitu antaa mukaan ratsu tai metsästyskoira, naiselle arvokas lehmä, lapselle seuraksi koiranpentu.


title: Uhraaminen

text: Ruoka- ja juomauhrissa uhrataan elämälle tarpeellisia asioita. Usein näissä uhreissa ruoka tai juoma uhrataan tavalla, jonka jälkeen sitä ei voi enää käyttää. Kiinalaisessa manismissa ruoka uhrataan esi-isille kuitenkin niin, että se syödään sen jälkeen. Kristillistä ruoan siunausta voidaan pitää myös vastaavana uhrina, jossa ruoka on sen jälkeen vielä käytettävissä.


title: Uhraaminen

text: Rahauhrissa annetaan rahaa. Kristillisessä kontekstissa tällainen uhri on kolehti. Rahauhri tunnetaan myös juutalaisuudessa.


title: Uhraaminen

text: Veriuhreissa uhraamisen tapa on usein rituaalinen tappaminen, johon voi liittyä myös polttouhri tai veren käyttäminen jollain tapaa.


title: Uhraaminen

text: "Vesiuhri" on veteen annettu uhri. Vesistöt, kosteikot, lähteet ja kaivot ovat usein olleet tärkeitä uhripaikkoja. Lähteeseen tai kaivoon uhraamisesta on säilynyt tietoja jo antiikin ajoilta, vaikka perinne lienee paljon vanhempi. Suihkulähteiden ilmaantumisen myötä alettiin myös niihin uhrata.


title: Uhraaminen

text: "Polttouhrissa" (lat. "holocaustum") uhrattava uhrataan polttamalla.


title: Uhraaminen

text: Suitsutus liittyy monissa uskonnoissa uhraamiseen. Historiallisesti se on liittynyt veriuhrin hajun peittämiseen, ja saanut sitä kautta oman merkityksensä uhrina. Kristinuskossa suitsutuksella merkitään tai osoitetaan uhrin toimittamista: katolisuudessa suitsutetaan ylistysuhrin merkiksi kiitosvirren ja evankeliumin lukemisen aikana, sekä jumalanpalveluksen ehtoollisosan ns. offertorio-osassa suitsutetaan alttari, pappi ja koko kansa.


title: Uhraaminen

text: Uhripaikkoina on käytetty muun muassa uhripuuta, uhrikiveä tai uhrilähdettä - tapa heittää kolikoita suihkulähteeseen on jäänne tästä. Erityisesti hellenistissä ja seemiläisissä uskonnoissa on käytetty alttaria, erityistä rakennelmaa, jonka päällä uhri toimitetaan tai asetetaan uhraamisen jälkeen.


title: Uhraaminen

text: Eräs ihmisuhriin verrattava rinnakkaismuoto on institutionaalinen pidättäytyminen elämän iloista, kuten seksistä jumaluuden vuoksi. Inkoilla oli temppelialueelle lukittuja auringon neitsyitä, joiden puhtaus miellytti jumalia. Numan uskonnossa tunnettiin Vestan neitsyet. Kristityillä vastaava tapa on askeesi ja luostarilaitos.


title: Uhraaminen

text: Myös jumaluudelle uhrattuja sanoja - toisin sanoen rukousta, niin pyyntö- kuin kiitosrukousta - voidaan pitää uhrina. Tämä korostuu erityisesti kristinuskossa ortodoksisessa ehtoollisessa, jossa siitä käytetään ilmaisua "sanallinen" (tai: "järjellinen") "uhri". Tällöin uhrina on varsinaisesti itse jumalanpalvelus, joka uhrataan Jumalalle.


title: Uhraaminen

text: Haudoille tuodut kynttilät ja kukat ovat jäänteitä uhritoimituksista ja hautalahjoista. Ne on annettu uskotulle yliluonnolliselle taholle, vainajan sielulle. Ortodoksit saattavat tuoda haudoille ruokaa. On epäselvää, missä määrin kyse on kristillisestä pyhimyskultista ja missä määrin pakanallisista jäänteistä. Länsimaissa monilla on edelleen tapana heittää kolikkoja suihkulähteisiin hyvän onnen toivossa, mitä voidaan verrata rahauhriin.


title: Uhraaminen

text: Eläinuhrit kuuluivat oleellisena osana myös Raamatun ajan juutalaisuuteen. Kolmannessa Mooseksen kirjassa on yksityiskohtaisia ohjeita siitä, miten uhrit oli toimitettava.. Muuan erityisen tärkeä uhri oli suurena sovituspäivänä (Jom kippur) suoritettu kauriin uhraaminen kansan syntien sovittamiseksi. Tähän viittaa nykyisinkin käytössä oleva sanonta "syntipukki". Ihmisuhreihinkin on Vanhassa testamentissa muutamia viittauksia. Jumala tuomitsi ihmisten uhraamisen "iljetyksenä, jota hän vihaa". Ensimmäisen Mooseksen kirjan mukaan Jumala käski Abrahamin uhrata poikansa Iisakin, mutta peruutti tämän käskynsä viime hetkellä ennen kuin Abraham olisi toteuttanut sen. Jumala halusi testata Abrahamin kuuliaisuutta. Testauksen jälkeen Jumala antoi Abrahamille oinaan uhrattavaksi. Monet profeetat korostivat, ettei uhrien pitänyt olla uskonnossa pääasia, vaan tärkeämpää oli ihmisen oikea mielenlaatu.


title: Uhraaminen

text:
Vanhassa testamentissa edellytettiin lisäksi, että eläinuhreja voitiin suorittaa vain yhdessä paikassa, Joosian ajasta lähtien Jerusalemin temppelissä., alkujaan ilmestysmajassa. Sen jälkeen, kun Jerusalemin toinen temppeli tuhoutui ensimmäisessä juutalaissodassa vuonna 70, eläinuhrit jäivätkin pois juutalaisten jumalanpalveluksesta.
Kristinuskon käsitys, joka perustuu erityisesti Heprealaiskirjeeseen, on että Kristuksen kuolema oli lopullinen ja täydellinen uhri syntien sovittamiseksi, minkä vuoksi sen jälkeen mitään muita syntiuhreja ei enää sen jälkeen tarvita.. Muita uhreja on kristinuskossa on edelleen, esimerkiksi rukous on uhri. Teologiassa myös sakramentteja on voitu nimittää uhreiksi. Erityisesti Katolisessa kirkossa ehtoollinen on käsitetty eräänlaiseksi Jeesuksen sovittavan ristinuhrin representaatioksi, läsnä olevaksi tekemiseksi, minkä vuoksi sitä nimitetään "messu-uhriksi". Protestanttiset kirkkokunnat ovat perinteisesti suhtautuneet negatiivisesti ajatukseen Kristuksen uudelleen uhraamisesta. Tästä ei kuitenkaan katolisessa käsityksessä ole kyse.


title: Uhraaminen

text: Pakanallisten muinaissuomalaisten tiedetään uhranneen ruokaa, rahaa, koruja, työkaluja, aseita ja kukkia.


title: Ihmisuhri

text: Ihmisuhri on ihmisen hengen uhraamista jumalalle. Ihmisuhri oli näkyvässä asemassa etenkin Amerikan muinaisissa kulttuureissa kuten asteekeilla, mutta nykyisin tapa on maailmalla harvinainen. Ihmisen uhraamisella on voitu hakea esimerkiksi yhteyttä jumalaan tai menestystä, ja ihmisen elämää on pidetty kaikista uhrauksista suurimpana. Ihmisuhriin on yleensä liittynyt verenvuodatus, sillä veri on yhdistetty elämänvoimaan.


title: Ihmisuhri

text: Ihmisten rituaalisella surmaamisella on haettu yhteyttä jumalaan ja taivaalliseen elämään sekä apua ja menestystä jumalilta. Joissain tapauksissa sillä on haettu myös sovitusta, sillä ihmiselämää on pidetty uhrauksista kaikkein suurimpana. Ihmisiä on myös surmattu kuolleen isäntänsä tai puolisonsa saattajiksi tuonpuoleiseen.


title: Ihmisuhri

text: Useimmissa ihmisuhreissa ihmisverellä on suuri merkitys, sillä sitä on pidetty pyhänä elämänvoimana. Verettömiä uhraustapojakin, kuten kuristamista ja hukuttamista, on käytetty joissain kulttuureissa.


title: Ihmisuhri

text: Ihmisten uhraamista jumalille tunnetaan vain muutamalta kulttuurilta. Meksikossa uskottiin, että aurinko tarvitsi ihmisiä ravinnokseen, minkä seurauksena asteekit ja nahuat surmasivat vuosittaisissa maissijuhlissaan tuhansia uhreja kerrallaan. Asteekkien uhrausseremoniat suoritettiin pyramidien huipulla, missä papit leikkasivat uhrien yhä sykkivät sydämet irti rinnasta. Mayoilla ihmisuhrit liittyivät usein luomisen ja uudelleensyntymisen käsitteisiin, ja niitä suoritettiin usein pallopelin yhteydessä. Mayat uhrasivat useimmin mestaamalla, suolistamalla tai pudottamalla uhrit temppelin portaita alas tai cenote-kuoppiin. He uhrasivat myös vuodattamalla omaa vertaan. Etelä-Amerikan inkat uhrasivat ihmisiä, etenkin lapsia, hallitsijoidensa kruunausjuhlissa sekä aurinkojumalalleen. Pohjois-Amerikan tunnetuin ihmisuhraus oli pawnee-intiaanien aamutähden rituaali, jota harjoitettiin 1800-luvulle asti. Se järjestettiin 3–5 vuoden välein, ja uhri oli viholliskansasta kaapattu nuori nainen. Uhri edusti rituaalissa Iltatähteä ja nuolen hänen sydämeensä ampunut mies Aamutähteä.


title: Ihmisuhri

text: Afrikan ašantit uhrasivat rikollisia ja orjia satojuhlissaan. Assyrialaiset, kanaanilaiset ja heprealaiset ovat luultavasti joskus polttaneet lapsia elävältä uskonnollisista syistä. Vanhassa testamentissa on mainintoja lapsiuhreista kanaanilaisille jumalille, Moolokille ja Baalille, mutta Jahven palvonnan yleistyttyä ihmisuhrit väistyivät.


title: Ihmisuhri

text: Ihmisuhri oli yleistä myös Polynesiassa, ja tutkimusmatkailija James Cook näki siitä 1700-luvulla merkkejä ainakin Havaijilla, Tahitilla ja Seurasaarilla.


title: Ihmisuhri

text: Kelttien papit eli druidit mahdollisesti uhrasivat ihmisiä, aluksi vankeja ja rikollisia ja näiden loppuessa myös viattomia uhreja. Historioitsija Plinius vanhemman mukaan he harjoittivat myös rituaalista kannibalismia. Väitteitä kelttien ihmisuhreista on pitkään pidetty muinaisten roomalaisten propagandana, mutta jotkin uudet arkeologiset löydöt ovat tukeneet väitteitä. Kelttien legendoista tunnetaan vitsoista rakennettu ihmishahmo, jonka sisällä ihmisuhrit poltettiin elävältä.


title: Ihmisuhri

text: Viikingeillä oli vuodessa neljä uhraamistapahtumaa (blót), joissa puihin hirtettiin kerralla jopa kymmeniä uhrattuja ihmisiä ja eläimiä. Joskus tosin pidettiin ylimääräisiä blótteja, esimerkiksi kriisien kohdatessa yhteisöä. Trollkyrkan runon ja Adam Bremeniläisen mukaan viikingit uhrasivat yhdeksän jokaista lajia, sillä yhdeksän oli mytologisesti merkittävä luku skandinaaveille ja uhraaminen suoritettiin jumalankuvien edessä pirskottaen patsaisiin ja uhraajiin verta.


title: Ihmisuhri

text: Muinaisten kreikkalaisten vanhoissa myyteissä kerrotaan ihmisuhreista, mutta arkeologinen tutkimus ei ole löytänyt todisteita kreikkalaisten tai roomalaisten suorittamista ihmisuhreista.


title: Ihmisuhri

text: Alkukristittyjä syytettiin todenvastaisesti rituaalimurhista ja kannibalismista, ja uudella ajalla juutalaisia on joskus syytetty valheellisesti kristittyjen lasten uhraamisesta pääsiäisenä.


title: Ihmisuhri

text: Palvelijoita ja orjia vainajan seuraksi tuonpuoleiseen on uhrattu esimerkiksi Afrikan Dahomeyssa, muinaisessa Egyptissä, muualla Lähi-idässä ja Kiinassa, missä sitä tehtiin vielä 1600-luvulla. Intialainen sati oli uhriseremonia, jossa naispuolinen leski poltettiin yhdessä kuolleen puolisonsa kanssa.


title: Ihmisuhri

text: Ihmisuhreja suoritetaan luultavasti yhä joissain syrjäisissä maailmankolkissa. Vaikka lähes kaikki nykyajan uskonnot kieltävätkin ihmisuhrin, voivat jotkut hyvin harvat vanhojen uskontojen kuten hindulaisuuden tai afrikkalaisten heimouskontojen äärilahkot yhä harjoittaa tapaa. Intiassa ihmisuhreja suoritetaan etenkin maan pohjoisosissa, ja ne liittyvät usein Kali-jumalattaren palvontaan ja tantrismiin.


title: Nasaali

text: Nasaali eli nenä-äänne on äänne, jota lausuttaessa suussa on sulkeuma ja ilmavirta kulkee nenän kautta.


title: Nasaali

text: Suomen kielessä on kolme nasaalia: bilabiaalinen [m], alveolaarinen [n] ja (palato)velaarinen [ŋ]. Äänteessä [m] sulkeuma on huulissa, äänteessä [n] hammasvallissa ja äänteessä [ŋ] suulaen takaosassa. Lainasanoissa esiintyy myös f:n edellä dentilabiaalinen [ɱ] (esimerkiksi "kamferi") ja koartikulatorinen [n] (esimerkiksi "konferenssi").


title: Isänpäivä

text:
Isänpäivä on juhlapäivä, jota vietetään isien kunniaksi ja muistoksi. Suomessa, muissa Pohjoismaissa Tanskaa lukuun ottamatta sekä Virossa päivää vietetään marraskuun toisena sunnuntaina, puoli vuotta äitienpäivän jälkeen. Muualla maailmassa ajankohta vaihtelee. Isänpäivä on ollut Suomessa vakiintunut liputuspäivä vuodesta 1987. Myös isoisiä usein juhlistetaan isänpäivänä.
Vuonna  isänpäivää vietetään Suomessa sunnuntaina . marraskuuta.


title: Isänpäivä

text: Isänpäivän idea kehittyi Yhdysvalloissa pian äitienpäivän vanavedessä. 1940-luvun lopulla pohjoismaiset kauppiaat ehdottivat päivän viettämistä marraskuun toisena sunnuntaina, jolloin kaupoissa on vielä hiljaista ennen joulusesonkia.


title: Isänpäivä

text: Suomessa isänpäivä oli merkitty Yliopiston almanakkaan ilman Helsingin yliopiston päätöstä jo vuosina 1970–1972. Se poistettiin, kun asia huomattiin, mutta vuonna 1987 yliopisto viimein katsoi päivän niin vakiintuneeksi, että se hyväksyttiin pysyvästi kalenteriin ja merkittiin myös liputuspäiväksi.


title: Isänpäivä

text: Isänpäivänä käydään usein muistamassa suvun vanhimpia isiä kyläilemällä. Isälle on tapana antaa pieniä lahjoja. Lapset usein piirtelevät ja askartelevat lahjoja ja kortteja isälleen päiväkodissa tai koulussa sekä monesti antavat myös kaupasta ostamiaan lahjoja.


title: NSU

text: NSU Motorenwerke AG ("NSU") oli saksalainen ajoneuvojen valmistaja.


title: NSU

text: Yhtiön historia alkoi Riedlingenistä Tonavan varrella, jossa kaksi svaabilaista mekaanikkoa, Christian Schmidt ja Heinrich Stoll, perustivat vuonna 1873 kutomakonetehtaan nimeltään "Mechanische Werkstätte zur Herstellung von Strickmaschinen". Vuonna 1880 tehdas siirtyi Neckarsulmiin.


title: NSU

text: Christian Schmidt kuoli jo vuonna 1884 vain 39 vuoden ikäisenä. Yritys muutettiin osakeyhtiöksi ja sen nimeksi tuli "Neckarsulmer Strickmaschinen-Fabrik AG".


title: NSU

text: Polkupyörätuotannon aloittamisen (1886) jälkeen tehdas sai mainetta laadustaan. Vuoteen 1892 mennessä polkupyörätuotanto korvasi täydellisesti kutomakoneet. Näihin aikoihin alettiin myös käyttää tuotemerkkiä NSU, joka on johdettu yhtiön sijaintipaikkakunnan nimestä.


title: NSU

text: Vuonna 1901 NSU laajensi tuotantoaan kehittämällä menestyksekkään moottoripyörämallin. Vuonna 1905 esiteltiin ensimmäinen automalli. Vuosisadan alussa myyntiluvut kasvoivat vähitellen ja moottoriurheilusaavutukset lisääntyivät.


title: NSU

text: Jo ensimmäisessä maailmansodassa NSU valmisti moottoripyöriä asevoimien käyttöön. Toisen maailmansodan aikana NSU valmisti muun muassa Kettenkrad-nimellä tunnettua puolitelavaunua.


title: NSU

text: Toisen maailmansodan ja jälleenrakentamisen jälkeen NSU pääsi nopeasti aloittamaan tuotannon uudelleen. Tuotantoluvut alkoivat kasvaa ja NSU osaltaan auttoi Saksan talousihmeen syntymistä sodan jälkeen. 1963 NSU esitteli Frankfurtin kansainvälisessä autonäyttelyssä NSU Wankel Spiderin, maailman ensimmäisen wankelmoottorilla varustetun sarjavalmisteisen auton. Vuonna 1967 myös japanilainen Mazda osti wankelmoottorin oikeudet.


title: NSU

text: NSU:n tunnetuin malli lienee vuonna 1967 esitelty Ro80, joka valittiin Euroopassa vuoden autoksi 1968. Ro80 saavutti mainetta erikoisella moottori-voimansiirtorakenteellaan, erinomaisilla ajo-ominaisuuksilla ja hyvällä korisuunnittelulla. Ro80 ei näytä vieläkään vanhentuneelta, moni 1980-luvun auto on vanhemman näköinen. Ro80:ssa oli wankelmoottorin kestävyyden kanssa ongelmia, joita ei pystytty ratkaisemaan mallin eliniän aikana. Ro80:n valmistus lopetettiin vuonna 1977, jolloin sitä oli tehty vain noin 40 000 kappaletta. Auton piirteitä on nähtävissä myöhemmissä isoissa Audeissa.


title: NSU

text: NSU siirtyi vuonna 1969 Volkswagenin omistukseen, joka yhdisti sen aikaisemmin hankkimansa Auto Union GmbH:n kanssa "Audi NSU Auto-Union AG":ksi. Tämän yhtiön nimeksi tuli vuonna 1985 Audi AG.


title: NSU

text: Helkama-konserniin kuulunut Suomen Koneliike Oy toi ensimmäiset, kääpiöautoiksi luokiteltavissa olleet NSU:t Suomeen 1950-luvulla. Henkilöautojen tuonnin vapauduttua vuonna 1962 NSU:n eri malleja rekisteröitiin 197 ja seuraavana vuonna 643 kappaletta. Merkin parhaat myyntivuodet sijoittuivat ajanjaksolle 1964–1966. Volkswagenin ostettua NSU:n merkin maahantuonti siirtyi Oy Veho Ab:lle. Takamoottorisia NSU:ja ei tuotu Suomeen enää 1970-luvulla, vaikka niiden valmistus jatkuikin vuoteen 1973 saakka. Hyvin harvinaiseksi jääneen Ro80-mallin viimeiset yksilöt rekisteröitiin Suomessa vuonna 1974. NSU:n eri malleja oli Suomen ajoneuvorekisteissä vuoden 1969 lopussa 2 318 autoa, mutta vuoden 1979 lopussa enää 178. Vuoden 1999 lopussa Suomessa oli rekisterissä vain 27 NSU-autoa.


title: Liikennevastaanotin

text: Liikennevastaanotin () on radiolähetysten vastaanottoon tarkoitettu radiovastaanotin, jonka ominaisuudet ovat paremmat kuin maailmanradion. Useimmissa halvoissa maailmanradioissa ei ole yksinauhalähetyksen, SSB:n, kuuntelua, joten lyhyillä aalloilla ne eivät voi vastaanottaa amatööriradiolähetyksiä, vaikkakin vastaanottavat yleisradiolähetykset.


title: Liikennevastaanotin

text: Tavallisesti liikennevastaanottimella voidaan kuunnella koko lyhytaaltoaluetta ja sen lisäksi pitkiä ja keskipitkiä aaltoalueita (<30 MHz). Useimmilla liikennevastaanottimilla voidaan vastaanottaa ainakin AM, FM, CW ja SSB-lähetyksiä.


title: Liikennevastaanotin

text: Liikennevastaanottimia käyttävät mm. viranomaiset, kuten puolustusvoimat, radiotaajuuksien käyttöä valvovat virastot, radioasemat, erilaiset lyhytaaltoja käyttävät ammattilaiset ja yleisradiolähetysten kaukokuuntelijat.


title: Liikennevastaanotin

text: Liikennevastaanotin on ollut myös radioamatööriasemien varuste, koska sillä on haettu yhtä kanavaa kuunneltaessa amatööriradiolla toista seuraavaa kanavaa kuunneltavaksi valvonta- eli monitorointimielessä.


title: Liikennevastaanotin

text: Liikennevastaanotinta käytetään ja on käytetty valvontavastaanottimena mm. siviiliradiotoimintaa suorittavissa virastoissa ja myös signaalitiedustelussa.


title: Meteorisironta

text: Meteorisironta () on etenemismuoto, jossa radioaalto heijastuu ylemmässä ilmakehässä palaneiden meteorien jättämistä ajallisesti yleensä lyhytkestoisista ionisoituneista vanoista. Meteorisirontaa voidaan käyttää mm. radioamatööriyhteyksiin erityisesti VHF-alueella.


title: Meteorisironta

text: Meteorisirontayhteydet ovat yleisimpiä meteoriparvien aikaan.


title: Graffiti

text: Graffiti on maalaus, joita on tehty kautta aikojen erilaisilla sopivilla piirtimillä, nykyisin yleensä tussilla tai spraymaalilla. Graffiti voi olla usean neliömetrin kokoinen maalaus tai esimerkiksi vessan seinään tehty pieni kirjoitus, joita slangissa yleisimmin kutsutaan ”tägeiksi”.


title: Graffiti

text: Sana "graffiti" on johdos italian verbistä "graffiare" ’raaputtaa’, joka edelleen on laina kreikan verbistä γραφειν ("graphein") ’kirjoittaa’.


title: Graffiti

text: Usein graffiti tehdään ilman lupaa, mutta joissakin kaupungeissa on myös laillisia graffitin maalauspaikkoja. Esimerkiksi joissakin paikoissa voi ”tilata” graffitin oman talonsa seinälle. Maalaaja on sitten ammattilainen.


title: Graffiti

text: Asenteet graffiteja kohtaan vaihtelevat: Jotkut kannattavat ankaraa nollatoleranssia, toisten mielestä graffitit ovat osa urbaania kulttuuria. Graffitien ja tägien tekeminen ilman lupaa on laitonta useimmissa maissa, myös Suomessa.


title: Graffiti

text: New York -tyylinen graffiti jaotellaan viiteen osa-alueeseen :


title: Graffiti

text: Graffitikulttuuriin kuuluvat myös sapluunat, stickerit ja kaakelit. Sapluunat eli stencilit ovat esimerkiksi pahvisia muotteja, jotka painetaan seinää vasten ja joiden läpi kuva maalataan spraymaalilla. Stickerit ovat tarroja, joihin on kirjoitettu omia tägejä tusseilla, tai jokin hahmo/iskulause. Kaakeleihin voi myös tehdä kuvia tai piirroksia, jotka liimataan seinään kiinni.


title: Graffiti

text: Bruggen kaupunki Belgiassa on tullut kuuluisaksi siitä, että se on luvallistanut graffitien toteuttamisen joillekin paikoille. Luvallisesta graffitista on tullut ulkotilataiteen laji, jonka tuloksia esitellään myös verkkoympäristöissä.


title: Graffiti

text: Keskustelu töhrimisestä sekä siitä langetetut vahingonkorvaukset ja tuomiot ovat herättäneet kysymyksen ilmaisuvapaudesta sekä siitä, onko osa graffiteista katsottava ilkivallaksi kiinteistöjä vastaan vai ilmaisuvapauden ilmentymäksi ja nuorisotaiteeksi. Joillain paikoilla on pyritty muodostamaan välittävä näkökulma ja sallimaan graffiteja paikoille, jossa se ei heikennä maiseman laatua tai loukkaa kiinteistönomistajien oikeuksia. Joissakin paikoissa – esimerkiksi alikulkutunneleiden betonisiin seiniin – on saanut maalata graffiteja luvallisesti ja ohjatusti. Hollolassa pyritään lailliseen graffitiin nuorisotoimen tarjotessa mahdollisuuden laillisen graffitin tekemiselle.


title: Graffiti

text: Vantaalla, Myyrmäen raitilla Vaskivuorentien alittavassa alikulkutunnelissa on ollut luvallista graffitia jo 1990-luvulla. Seinäjoen Spr-parkkihallilla graffiti oli sallittua vuoteen 2002, minkä jälkeen se kiellettiin. Sittemmin parkkihalliin on tullut luvatonta, heikkolaatuista graffitia. Parkkihallin graffitin uudelleen sallimiselle on tehty verkkoadressi.


title: Graffiti

text: Vuodesta 2017 lähtien Espoon länsimetron työmaa-aidoissa on ollut luvallisia graffiteja. Graffitiaita on kaikille avoin.


title: Graffiti

text: Graffititaiteella on nykyään myös jonkin verran kaupallista kysyntää. Salon seudun Kristillisdemokraatit tilasivat Teemu Kyynäräiseltä ("Kynsä") graffiti-tyyppiset vaalimainokset jokaiselle vuoden 2008 kunnallisvaalien ehdokkaalle. Vuonna 2011 Tampereen sähkölaitos puolestaan tilasi Tero Karvisen johtamalta ryhmältä graffititaidetta Tammerkosken yli johtavan Frenckellin patosillan työmaa-aitaan. Tuloksena oli kalevalahenkinen "Tulinen virta" -teos.


title: Graffiti

text: Graffitista on Suomessa tehty joitain tutkimuksia. Eräs näistä on Anna Jalavan tutkielma "Pro graffiti - turkulaisten nuorten käsityksiä nykygraffitien merkityksistä". (Kuvataidekasvatus, Lapin yliopisto, 2007). Petri Syrjänen on kirjoittanut Tampereen yliopiston pro gradu-tutkielman "Graffiti ei ole taidetta, se on rikos" (1999). Se kertoo graffitikonfliktin yhteiskunnallisista määrittelyistä. Anne Isomursu ja Tuomas Jääskeläinen käsittelevät kirjassaan "Helsinki graffiti" (1998) helsinkiläistä graffitikulttuuria juuri ennen Helsingin kaupungin nollatoleranssikampanjan alkua. Jonna Tolosen (2016) julkaistu väitöskirjatutkimus keskittyy tarkastelmaan graffitia erityisesti aktivismin ja viestinnän näkökulmasta.


title: Karjala-turnaus

text: Karjala-turnaus on Helsingissä vuosittain syksyllä järjestettävä jääkiekkoturnaus, joka kuuluu jääkiekon Euro Hockey Tour -turnaussarjaan. Vuonna 2012 Karjala-turnaus järjestettiin Turun HK-areenalla. Sen pääsponsori on Karjala-olut.


title: Karjala-turnaus

text: Turnaus järjestettiin ensimmäisen kerran joulukuussa vuonna 1995 (niin kutsuttu "Jouluturnaus"), jolloin mukana olivat Suomen, Ruotsin, Tšekin ja Ranskan maajoukkueet. Turnaus järjestettiin samaan aikaan Izvestija-turnauksen kanssa. Se on kantanut nykyistä nimeään vuodesta 1996, jolloin turnaus siirtyi marraskuun alkuun.


title: Karjala-turnaus

text: Karjala-turnauksessa pelaavat nykyisin Suomen, Ruotsin, Tšekin ja Venäjän maajoukkueet. Suomi on voittanut turnauksen kaikkiaan kaksitoista kertaa, joista kahdeksan peräkkäisinä vuosina 1998–2005. Venäjä on voittanut turnauksen kuusi kertaa, Ruotsi neljä kertaa ja Tšekki kerran.


title: Karjala-turnaus

text: Turnauksen televisioi Yle TV2.


title: Alakulttuuri

text: Alakulttuuri on jonkin ryhmän oma, pääkulttuurista poikkeava kulttuuri. Alakulttuuri muodostuu joukosta ihmisiä, joilla on tunnusomaisia piirteitä, tapoja ja aatteita, jotka erottavat heidät muista laajemman yhteisön tai makrokulttuurin jäsenistä. Makrokulttuuri voi olla esimerkiksi valtio tai kaupunki. Heitä yhdistää usein jokin yksittäinen tietty asia, kuten musiikki, vaatetus tai muu kiinnostuksen kohde. Alakulttuuri on kulttuurin sisällä oleva kulttuuri. Koska alakulttuuri-sanassa on alisteinen vivahde, se pyritään nykyään korvaamaan sanalla osakulttuuri.


title: SA-1 (Apollo)

text: SA-1 oli Apollo-avaruusohjelman ensimmäinen Saturn I -kantoraketin lento.


title: SA-1 (Apollo)

text: Laukaisu tapahtui 27. lokakuuta 1961 kello 15:06:04 UTC Kennedy Space Centeristä ja lento kesti 15 minuuttia. Raketti saavutti 136,2 kilometrin korkeuden.


title: SA-1

text: SA-1 on:


title: Gregory Bateson

text: Gregory Bateson (9. toukokuuta 1904 Grantchester, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta – 4. heinäkuuta 1980 San Francisco, Yhdysvallat) oli brittiläinen monialainen tutkija. Hän oli muun muassa kulttuuriantropologi, psykologi, sosiologi, tietoteoreetikko, kyberneetikko, kielentutkija ja oppimistutkija. Hänen kuuluisimmat teoksensa olivat "Steps to an Ecology of Mind" (1972) ja "Mind and Nature" (1980). Vuonna 1956 Batesonista tuli Yhdysvaltain kansalainen. Bateson on erityisen kuuluisa kehittämästään ”double bind”- eli kaksoissidonnaisuusteoriasta (skitsofrenia). Hänen muita keskeisiä tutkimusteemojaan olivat muun muassa sosiaalinen vuorovaikutus, oppiminen ja kommunikaatio sekä ryhmien väliset suhteet ja -kulttuurierot. Bateson edusti tutkimuksessaan relationistista lähestymistapaa. Gregory Bateson oli tunnetun geneetikon William Batesonin (1861–1926) poika ja kulttuuriantropologi Margaret Meadin puoliso.


title: Gregory Bateson

text: Gregory Bateson valmistui antropologiksi, mutta hänen tuotantonsa sisältää myös biologisia ja etologisia kirjoituksia. Bateson työskenteli useissa eri yliopistoissa uransa aikana, mutta kaihtoi sitoutumista koulukuntiin ja vakiintuneisiin tutkimusohjelmiin. Hänen otteensa työhön oli monitieteinen ja hän pyrki monitasoiseen ja -näkökulmaiseen kuvaamiseen.


title: Gregory Bateson

text: Batesonin nimi tulee usein esiin holismin, systeemin ja kybernetiikan käsitteiden yhteydessä. Akateemisissa piireissä Bateson oli muotihahmo, jonka viehätyksen sanotaan perustuneen paljolti tuntemattomuuteen ja epätavanomaisuuteen. Bateson ei kirjoittanut kovin tieteellisesti. Hänen kirjoituksensa ovat useimmiten enemmänkin esseitä kuin tieteellisiä artikkeleita. Hän käytti paljon vertauksia ja kirjoitti hyvin käsitteellisesti. Joidenkin mielestä hänen työnsä sisältävät paljon omaperäistä ajattelua ja palkitsevat huolellisen lukemisen. Bateson on ollut tärkeä innoituksen lähde perheterapialle.


title: Gregory Bateson

text: Batesonin tuotantoa kytkee yhteen hänen mielenkiintonsa niin sanottuun systeemiteoriaan ja kybernetiikkaan. Bateson keskittyi näiden alojen tietoteoriaan.Gregory Bateson jakoi oppimisen neljään tasoon:


title: Gregory Bateson

text: Nolla-oppiminen on kaikkea sitä, mikä ei johdu yrityksen ja erehdyksen korjaavasta vaikutuksesta, esimerkkinä refleksi. Tietty ulkoinen ärsyke aiheuttaa aina saman vasteen: jalka heilahtaa, kun polven alle lyödään kevyesti. Vaste on yksi ja muuttumaton. Perimään liittyvä käyttäytyminen, vaistot ovat nollatason oppimista.


title: Gregory Bateson

text: Ensimmäisen tason oppiminen tarkoittaa vasteen erityisyyden muutosta korjaamalla valintavirhe joukosta valintoja. Yhden vasteen sijasta on useampia, joista lisätiedolla valitaan tilanteeseen parhaiten sopiva. Vaste valitaan joukosta mahdollisuuksia. Oppiminen.


title: Gregory Bateson

text: Toisen tason oppiminen tarkoittaa muutosta ykköstason oppimisen prosessissa: korjaavaa muutosta niiden vaihtoehtojen joukossa, joista valinta tehdään. Vasteiden valintaprosessi muuttuu, muodostuu siis vasteiden joukkojen joukko. Toisen tason oppiminen perustuu lapsuuteen ja on alitajuista ja säilyy todennäköisesti koko aikuisiän. Alitajuisuuden takia 2. tason oppimista on vaikea muuttaa. Oppimisen oppiminen.


title: Gregory Bateson

text: Kolmannen tason oppiminen tarkoitaa muutosta 2. tason oppimisprosessissa: korjaavaa muutosta niiden vaihtoehtojen joukkojen joukossa, joista valinta tehdään. Muutetaan siis vastejoukkojen valinnan prosessia, luodaan joukkojen joukkoja. Kolmostason oppiminen on harvinaista, ja se muuttaa ihmisen toimintaa perustavanlaatuisesti. Se on havaittavissa joskus psykoterapiassa, uskonnollisessa herätyksessä ja tapauksissa, joissa olemus järjestyy merkittävältä osin uudelleen, esimerkiksi valaistumisessa. Zen-buddhismi, itämainen mystiikka ja jotkut psykiatrit arvioivat, että nämä tapaukset ovat täysin kielen tavoittamattomissa. Oppimisen oppimisen oppiminen.


title: Gregory Bateson

text: Neljännen tason oppiminen tarkoittaa muutosta kolmostason oppimisen prosesissa. Se on ihmiselle ilmeisen mahdotonta. Oppimisen oppimisen oppimisen oppiminen.


title: Gregory Bateson

text: Mungon ja käärmeen kaksintaistelu päättyy lähes aina mungon voittoon, ja tämä johtuu nisäkkään kehittyneempien aivojen ylivoimasta suhteessa matelijan varhaisempaa kehitysvaihetta edustaviin aivoihin eli oppimiseen. Käärme reagoi refleksimäisesti, mutta mungo oppii valehyökkäyksien kautta käärmeen iskun kokonaismallin. Kokonaismallin perusteella mungo osaa lopulta iskeä valehyökkäyksensä oikealla tavalla, kun se näkee ennakoivista merkeistä, milloin käärmeen isku valehyökkäykseen lähtee liikkeelle.


title: Gregory Bateson

text: Vastaava periaate toimii miekkailussa, nyrkkeilyssä ja niin edelleen. Ennakointiin, mallintamiseen, oppimiseen ja mallien tunnistamiseen perustuvalla toiminnalla voitetaan ratkaisevia sekunnin osia. Kun käärme vasta reagoi valehyökkäykseen, mungolla on vastaus sen reaktioon valmiina. Käärme ei millään ehdi reagoida mungon varsinaiseen hyökkäykseen, koska se on vasta reagoimassa varsinaista hyökkäystä edeltävään valehyökkäykseen.


title: Gregory Bateson

text: Mungo hallitsee aikaa (tulevaisuutta), kun käärme toimii vain nykyhetkessä. Mungolla on kaksi vaihtoehtoa, valinnan mahdollisuus: ensin valehyökkäys, jota se on käyttänyt käärmeen iskun mallintamiseen, ja toiseksi varsinainen hyökkäys, joka perustuu käärmeen iskun ymmärtämiseen, oppimiseen. Ensimmäisen tason oppiminen eli useampi vaihtoehto on siis potentiaalisesti ylivoimaista nollaoppimiseen eli refleksiin, yhteen ainoaan vaihtoehtoon, nähden.


title: Gregory Bateson

text: Batesonin relationismi keskittyy eritoten vuorovaikutusprosessien kehämäisen etenemisen kuvaamiseen sekä vuorovaikutuksen tarkasteluun kommunikaatiokäsitteiden avulla. Olennaista on, että prosessia kuvatessa päästään myös kuvaamaan suhdetta. Vuorovaikutusprosessien olennaisuuden Bateson huomasi tutkiessaan Iatmul-yhteisöjä. Reaktiot erilaisissa tilanteissa synnyttävät aina uusia reaktioita ja muodostavat reaktioiden ketjuja. Tärkeää on Batesonin mukaan havaita myös reagointi reaktioihin. Erityinen kiinnostus hänellä oli metaviesteissä, jotka Batesonin mukaan määrittivät viestivien osapuolten suhdetta. Hän katsoi eritoten non-verbaalin viestinnän, kuten eleiden ja ilmeiden ilmentävän suhteita. Kommunikatiivinen kehys on yksi Batesonin vuorovaikutusta kuvaavista käsitteistä. Sen keskeinen ajatus on se, että kaikki viestit tulkitaan jonkun kehyksen avulla. Esimerkiksi kiusoittelu voidaan kehyksestä riippuen tulkita positiivisena tai negatiivisena asiana.


title: S-25 Berkut

text: S-25 "Berkut ( ”maakotka”) on Neuvostoliitossa kehitetty ilmatorjuntaohjusjärjestelmä. Järjestelmän NATO-raportointinimi on SA-1 "Guild. S-25-ohjuspuolustusjärjestelmä oli ensimmäinen Neuvostoliitossa käyttöön otettu ilmatorjuntaohjus, ja sitä käytettiin vain Moskovan ilmapuolustuksessa. Liikuteltavaa S-75-ohjusta käytettiin Neuvostoliiton muuhun ilmapuolustukseen. S-25 oli käytössä 1980-luvulle asti, jolloin se korvattiin uudemmilla S-300P-ohjuksilla.


title: S-25 Berkut

text: Neuvostoliitto panosti toisen maailmansodan jälkeen runsaasti voimavaroja ilmapuolustuksen kehittämiseen. Erityisenä vaarana pidettiin strategisten pommikoneiden hyökkäyksiä, olihan Yhdysvalloilla atomipommi ja sen kuljettamiseen soveltuvia koneita. Neuvostoliitossa kehitettiinkin uusia suihkuhävittäjiä (MiG-15, MiG-17, Jak-23), mutta korkeatorjunta aiheutti huolta uusimpienkin hävittäjäkoneiden lakikorkeuden jäädessä 14–15 kilometriin ja tehokkaan toimintakorkeuden 12 kilometriin. Josif Stalin antoi 9. elokuuta 1950 käskyn ryhtyä kehittämään Moskovan suojaamiseksi korkeatorjuntaan soveltuvaa ilmatorjuntaohjusjärjestelmää kaikin voimavaroin. Kehittämistyön johtaminen annettiin kenraalieversti V. M. Ryabikovin harteille ja projektin valvonta NKVD:n päällikön Lavrenti Berijan käsiin. Berijan pojan Sergo Berijan johtama SB-1-suunnittelutoimisto (myöhemmin KB-1) sai vastuun teknillisestä suunnittelusta. Kenraalimajuri P. N. Kuksenko nimettiin suunnitteluvastaavaksi.


title: S-25 Berkut

text: Berkut-järjestelmän vaatimukseksi asetettiin 1 000 pommikoneen hyökkäyksen torjunta Saksan toisen maailmansodan suurpommitusten mukaisesti, vaikka suurpommitukset eivät enää ydinaseiden aikakaudella kuuluneet Yhdysvaltojen doktriiniin Neuvostoliittoa vastaan. Teknillisiksi vaatimuksiksi määritettiin 35 kilometrin torjuntaetäisyys 3–25 kilometrin korkeudella lievästi yliääninopeudella (1 250 km/h) lentävää maalia vastaan. Yhden ohjusyksikön piti pystyä tulittamaan 20 maalia yhtä aikaa. Järjestelmän kehittämisessä otettiin mallia Saksalaisten Wasserfall-ohjuksen perusteella tehdyistä R-101 ja R-102 ohjusprojekteista sekä Rheintochter-ohjuksesta tehdystä R-103:sta. Saksalaiset asiantuntijat olivatkin mukana kehitystyössä aina vuoteen 1953 asti.


title: S-25 Berkut

text: R-113 ohjus, lopullisesti V-300, oli nestemäistä polttoainetta käyttävällä rakettimoottorilla varustettu komento-ohjattu ilmatorjuntaohjus. Ohjuksessa oli herätesytytin ja se laukaistiin pystysuoraan. Tulenjohtojärjestelmään kuului B-200-tutka ja se perustui Wasserfallin "Strassburg–Kehl"-järjestelmän huomattavasti parannettuun versioon. Kaukovalvontatutkana oli A-100 ja järjestelmän ”aivoina” oli analoginen BESM-laskin. Jotta 20 yhtäaikaisen maalin tulittaminen onnistuisi yhdellä yksiköllä, B-200-tutka kehitettiin sektorikeilauksella toimivaksi monitoimitutkaksi. Näitä tutkia oli yhteensä 56. V-300-ohjuksen koeammuntoja tehtiin 1951–1952 ja koko järjestelmän testauksia 1952–1953. Sarjatuotantoversio testattiin 1954 ja lopullisesti järjestelmä hyväksyttiin sotavarustukseen 7. toukokuuta 1955 nimekkeellä S-25. Suunnitteluvaiheen aikana tapahtui huomattavia organisaatiomuutoksia vuonna 1953 Stalinin kuoleman jälkeen, jolloin Lavrenti Berija pidätettiin ja Sergo Berija menetti asemansa.


title: S-25 Berkut

text: S-25 Berkut -järjestelmä oli pääosin kiinteä, ja se ryhmitettiin Moskovan ympärille kahteen torjuntakehään. Puolustus oli tasavahva joka ilmansuuntaan ilman painopistettä. Ulompi kehä rakennettiin 60–100 kilometrin etäisyydelle Kremlistä ja sisempi 35–50 kilometrin etäisyydelle. Kaupungin ympärille rakennettiin järjestelmää varten uudet kehätiet, joita ei löytynyt kartoista, osin saksalaisten sotavankien avulla. Teiden varrelle rakennettiin kantalinnoitetut ohjusasemat, tutka-asemat, varastot, johtokeskukset ja kasarmit. Sisemmällä kehällä oli 22 ilmatorjuntarykmenttiä torjuntasektorin leveyden ollessa 15 kilometriä, ulommalla kehällä oli 34 rykmenttiä sektorin leveyden ollessa 13 kilometriä. Torjuntasektorit olivat 60°, mikä johtui kiinteästä B-200-tulenjohtotutkan keilan leveydestä. Sektorista ulos lentävää maalia ei pystytty seuraamaan. Rykmenteissä oli kaksi ohjuspatteria, joissa kummassakin 10 laukaisualustaa. Jokaisella laukaisualustalla oli kolme ohjusta, ja koko järjestelmän teoreettinen maksimikyllästysraja oli 1 120 yhtäaikaisen maalin tulittaminen. Laveteilla saattoi olla laukaisuvalmiita ohjuksia yhteensä 3 360 kappaletta. Ohjukset oli sijoitettu 1–4 kilometrin etäisyydelle tutkan etusektoriin.


title: S-25 Berkut

text: Moskovan ilmapuolustuksesta ja S-25-järjestelmän käytöstä vastasi 1. erikoisilmapuolustusarmeija, johon kuului neljä armeijakuntaa, joista kukin vastasi 90° sektorista. Ilmapuolustusarmeijaan kuului noin 30 000 sotilasta kenraalieversti K. Kazakovin johdossa. Rykmenttien miesvahvuus oli noin 500 miestä. Armeijalla oli varastoissaan 5 000 ohjusta, 1 000 kullakin armeijakunnalla sekä armeijan oma varasto. Ohjuksista vähintään 100 oli aina käyttövalmiina. Tarvittavan henkilöstömäärän kouluttaminen oli vaativa tehtävä, pelkästään kadettien koulutus S-25-järjestelmälle kesti kolme vuotta. Taistelupäivystys aloitettiin 1956 ensimmäisten ohjuksien saapuessa tuliasemiin ja operatiivinen valmius saavutettiin vuonna 1957.


title: S-25 Berkut

text: Moskovan ohjuspuolustusjärjestelmä oli mittava kokonaisuus, mutta myös hyvin kallis. Nikita Hruštšov nimitti sitä ”Moskovan paaluaitaukseksi”. Järjestelmän käyttöä kuitenkin jatkettiin ja sitä paranneltiin. Ohjuksia oli käytössä eri malleja, alkuperäiset 205 ja 207, vuonna 1957 käyttöön otettu ydinkärjellä varustettu 207T (”Tatjana”), tavallisella taistelukärjellä varustettu 217 ja ydinkärkinen 218. B-200-tutka varustettiin liikkuvan maalin ilmaisulla. Uudistettu S-25M-järjestelmä nosti torjuntaetäisyyden 40 kilometriin ja torjuntakorkeuden 30 kilometriin; se otettiin käyttöön vuonna 1961. Myöhempi S-25MR nosti torjuntaetäisyyden 59 kilometriin ja maalin nopeuden aina 4 300 km/h. Lisäksi oli mahdollista ampua kolme ohjusta samaa maalia kohti. Kiinteää S-25-järjestelmää yritettiin muuttaa liikkuvaksi asentamalla ohjus tela-alustalle ”Lisa”, mutta hanke ei toteutunut. Järjestelmä oli käytössä aina 1980-luvulle asti, jolloin se korvattiin uudemmalla S-300P-ohjusjärjestelmällä.


title: ICC-profiili

text: ICC-profiili on kuvatuotannossa käytettävän laitteen mitattu värintoistokyky, laiteprofiili. Kaikkien kuvatuotannossa käytettävien laitteiden laiteprofiilit ovat yksilöllisiä. Jokainen laite toistaa värit omalla tavallaan. ICC-profiilia käytettäessä värit toistuvat kunkin laitteen suurimmalla värintoistokyvyllä, mahdollisimman samanlaisena tuotantoketjun jokaisessa laitteessa.


title: ICC-profiili

text: Laiteprofiilin ansiosta voidaan – kuvankäsittelyn aikana ja julkaisua taitettaessa – nähdä varsin luotettavasti, miltä lehteen painettu kuva lopulta näyttää. Painotuotanto voidaan toteuttaa laitteistoriippumattomasti. Kuvatun kohteen tai skannatun kuvan värit säilyvät muuttumattomina kaikissa työvaiheissa. ICC-profiili helpottaa painotuotteiden värinhallintaa.


title: Tex Willer

text: Tex Willer on Giovanni Luigi Bonellin ja Aurelio Galleppinin luoma villin lännen sarjakuvahahmo, joka seikkailee "Tex Willer" -lehdessä ja -juhlakirjoissa.


title: Tex Willer

text: Tex Willerin kehittivät tunnetut italialaiset sarjakuvantekijät Giovanni Luigi Bonelli ja kuvittaja Aurelio Galleppini yhteisen illanvieton jälkeen Milanossa vuonna 1948. Heidän lisäkseen "Tex" -lehteä oli ideoimassa Bonellin entinen vaimo Tea Bonelli, joka omisti lehteä julkaisseen kustannusyhtiö Edizioni Audancen.


title: Tex Willer

text: Kustannusyhtiö julkaisi aluksi muitakin sarjoja, mutta "Texin" suosion kasvun myötä keskittyi lopulta vain siihen. Aluksi lehti ilmestyi kerran viikossa ohuena lehtenä. Kun G. L. Bonelli siirtyi kirjoittamaan yksinomaan "Texiä", hänelle palkattiin lisää kuvittajia avuksi, ja lehti muuttui 1960-luvun lopulla liuskamuotoisesta paksuksi pokkariksi. Sen myötä tarinoista tuli laveita ja elokuvamaisia, ja dialogin määrä kasvoi.


title: Tex Willer

text: Italiassa "Texin" kulta-aikana pidetään lehden numeroita 100–200, jotka tehtiin vuosina 1969–1977. Tuolloin kirjoittamisesta vastasi yhä G. L. Bonelli, ja kuvitusta tekivät Galleppinin rinnalla esimerkiksi Guglielmo Letteri, Giovanni Ticci, Erio Nicolò ja Ferdinando Fusco.


title: Tex Willer

text: Bonellin rinnalle käsikirjoittajaksi tuli jo 1970-luvulla hänen poikansa Sergio. Seuraavalla vuosikymmenellä mukaan tuli Claudio Nizzi, josta tuli lehden pääkirjoittaja. Bonelli lopetti 1990-luvun alussa, ja alkuperäinen kuvittaja Galleppini lopetti vuonna 1994.


title: Tex Willer

text:
Nizzi riitaantui lehden päätoimittaja Sergio Bonellin kanssa 2000-luvulla ja irtisanoutui. Hänen paikkansa pääkirjoittajina peri Mauro Boselli, joka sai vuonna 2006 aisaparikseen Tito Faracin sekä muutaman muun niin sanotun apukirjoittajan.
Willerin ensimmäinen ja tunnetuin piirtäjä oli italialainen Aurelio Galleppini (1948–1994), "Galep". Muita piirtäjiä ovat:
Tex Willer taistelee 1800-luvun puolivälin jälkeisessä Villissä lännessä roistoja vastaan. Tarinat ovat sekä juoniltaan että tapahtumapaikoiltaan yllättävänkin erilaisia. Tex Willerille tulee tutuksi koko Pohjois-Amerikka, ja käypä hän Etelä-Amerikassakin (ks. "Hurja kopla"), vaikka asuukin navajojen reservaatissa Arizonan osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Osassa tarinoista on myös fantasia- ja scifi-vaikutteita. Tex on kohdannut muun muassa noitia (mm. "Käärmeen merkki", "Paholaisaave"), ihmissuden ("Paholaisaave"), dinosauruksia ("Käärmeen merkki"), kadonneita kansoja (mm. "Käärmeen merkki, "El Morisco"), Sasquatchin ja avaruusolentoja.


title: Tex Willer

text: Tex Willer on Texas Ranger eli sheriffin kaltainen kiertävä poliisi, jolla on esimerkiksi valtuudet ottaa lain valvonta haltuunsa alueilla, missä sheriffi ei siihen kykene. Hän on myös navajokansan päällikkö ja intiaaniasiamies, intiaaninimeltään "Yön kotka". Tex on hyvin jämerä ja rohkea ja hakkaa usein kuulusteltavat rikolliset henkihieveriin.


title: Tex Willer

text: Hänellä on lähes poikkeuksetta apunaan paras ystävänsä Kit Carson (intiaaninimeltä "Hopeatukka"), joka on niin ikään hyvin rohkea mutta myös pessimistinen, mistä Tex ja Kit Carson usein sanailevatkin. Lisäksi Carson on välillä aikamoinen naistennaurattaja. Sekä Texiltä että Carsonilta löytyy runsaasti huumoria. Tex ja Kit ovat molemmat rangereita.


title: Tex Willer

text: Usein mukana on myös Texin poika puoli-intiaani Kit Willer (intiaaninimeltään "Pikku Haukka") ja navajo-intiaani Tiger Jack. Kit Willer on rohkea ja reipas nuorimies, kun taas Tiger Jack on rauhallinen, harkitsevaisempi ja huomattavasti kokeneempi. Hän tutustui Texiin jo ennen Kitin syntymää. Kitin äiti, Tex Willerin vaimo Lilyth, kuoli isorokkoon.


title: Tex Willer

text: Sarjoissa näkyy välillä myös muita ystävähahmoja, kuten Meksikossa Pilaresin kylässä asusteleva egyptiläistaustainen tiedemies El Morisco (Ahmed Jamal), apassi-intiaanien ylipäällikkö Cochise, meksikolainen kuvernööri Montales, kenraali Phil Davis, kanadalaisen ratsupoliisin eversti Jim Brandon sekä kiertolaiset tukkijätkä Gros-Jean ja voimakas irlantilainen Pat MacRyan.


title: Tex Willer

text: Tex taistelee lähinnä valkoisia roistoja sekä sotaisia intiaaneja vastaan ja pysyttelee aina oikeuden puolella, joskus lain kustannuksella. Lisäksi joihinkin vastustajiin kuuluu myös mustia, kiinalaisia ja meksikolaisia. Myös osa vastustajista on esiintynyt monessa seikkailussa: näitä ovat muun muassa Mefisto (Steve Dickart, kuollut), Yama (Blacky Dickart), Musta tiikeri (kuollut), Proteus (Perry Drayton), Mestari (Andrew Liddell) ja Zhenda.


title: Tex Willer

text: Suomessa "Tex Willer" alkoi ilmestyä tammikuussa 1953 nimellä "Tex". Lehti ilmestyi Suomessa "piccolo"-muodossa vuoteen 1965 saakka keskimäärin 26 numeron vuosivauhdilla. Suomessa ei ehditty julkaista kaikkia Italiassa ilmestyneitä tarinoita, joten useita jouduttiin jättämään pois. Vuosien 1965–1971 välillä lehti ei Suomessa ilmestynyt lainkaan.


title: Tex Willer

text: Tauon jälkeen lehti jatkoi ilmestymistä aiempaa paksummassa formaatissa ja nimellä "Tex Willer". Lehti ilmestyi 12 kertaa vuodessa 1971–1978. Numero 5/6 1973 on ainoa julkaistu kaksoisnumero. Vuonna 1979 julkaistiin poikkeuksellisesti 13 lehteä. Vuodesta 1980 lähtien on ilmestynyt 16 numeroa vuodessa.


title: Tex Willer

text:
Aluksi lehti oli vuoteen 1965 kooltaan noin 10 cm x 20 cm ja käsitti vain muutamia kymmeniä sivuja. Tauon jälkeen 1971 lehden koko kasvoi noin 20 cm x 15 cm ja siinä oli 128 sivua. Nykyisin lehdessä on 114 sivua. Lehden koko kasvoi vuoden 2007 alussa "oikeaan" kokoon, eli lehteä ei ole enää venytetty pienemmäksi ja kuvissa ei ole venytyksen tuottamia virheitä.
Noin kaksi kertaa vuodessa julkaistaan Texin juhlakirjoja, jotka ovat A4–koossa, sekä Maxi-Texejä, jotka ovat yleensä suomessa ennen julkaisemattomia. Lisäksi nykyään julkaistaan Tex-kronikoita, jotka sisältävät uusintapainokset vuodesta 1971 alkaen. Yhdessä kronikassa on kahden pokkarin tarinat. Tex -juhlakirjojen yleinen kirjoittaja on Claudio Nizzi.


title: Tex Willer

text: Suomeksi on julkaistu kolme Tex Willer -tietokirjaa: "Minä Tex Willer" (2001), ""Hornan kekäleet" sanoi Tex Willer" (2003) sekä "Täällähän lentää lyijyä! – Kaikki Tex Willeristä" (2012).


title: Tex Willer

text: Kalervo Palsa on tehnyt lyhyen Tex Willer -sarjakuvan omakustannealbumiinsa "Minun Getsemane" (1974).


title: Tex Willer

text: Sarjakuvalehtien keräily koki vahvan nousukauden 1970-luvun alkupuolella. Tuolloin Tex Willer alkoi ilmestyä uudelleen, ja se on myös muodostunut varsin halutuksi keräilykohteeksi myöhemmin, 1990-luvulta lähtien. Keräilylehden arvoon vaikuttaa ratkaisevasti sekä kohteen harvinaisuus että sen kunto. Liuskamaisten 1950- ja 1960-luvuilla julkaistujen Tex Willerien kunto on säilynyt suhteellisen hyvänä verrattuna 1970-luvun Tex Willereihin mikä johtuu niiden kestävästä painotavasta; lehtinen on kiinni niiteillä selkämyksestään. Näiden lehtisten hintataso liikkuu muutamista euroista aina useampaan kymmeneen parhaiden keräily-yksilöiden kohdalla. 1970-luvun Tex Willerien ongelmana on niiden painotekninen ratkaisu: kirjanen on liimasidottu selkämyksestä, jolloin huonon liiman kuivuessa sivut irtoavat avattaessa. Niinpä priimakuntoisten Tex Willerien löytäminen 1970-luvun alkupuolelta on vaikeaa. Aivan vuoden 1971 alussa ilmestyneet ensimmäiset kuusi numeroa ovat muodostuneet kaikkein arvokkaimmiksi keräilykohteiksi. Hyväkuntoisina näistä Tex Willereistä voi joutua maksamaan jopa toista sataa euroa (2006).


title: Tex Willer

text: Hahmon alkuperäinen nimi oli "Tex Killer" (=tappaja). Nimi oli liian provosoiva ja jouduttiin siksi vaihtamaan. Tex Willeriä luetaan eniten Italiassa, seuraavaksi eniten Suomessa. Myös Norjassa lehti on suosittu.


title: Tex Willer

text: Texin kotimaassa Italiassa on myös julkaistu Tex Willer -elokuva ("Tex e il signore degli abissi", 1985), joka kuitenkaan ei saavuttanut mainittavaa suosiota.


title: Will Eisner

text: William Erwin "Will" Eisner (6. maaliskuuta 1917 – 3. tammikuuta 2005) oli yhdysvaltalainen sarjakuvataiteilija, jota pidetään yhtenä tärkeimmistä sarjakuvan kehittäjistä. Hänen tunnetuin sarjakuvansa on rikossarja "The Spirit", mutta sen lisäksi hän piirsi ja kirjoitti useita sarjakuvaromaaneja, jotka sijoittuivat hänen oman lapsuutensa tavoin New Yorkin juutalaissiirtolaisten vuokrakasarmeihin.


title: Will Eisner

text: Will Eisner syntyi Brooklynissa, New Yorkissa juutalaiseen siirtolaisperheeseen. Juutalaisuus ja elämä New Yorkin slummeissa on ollut hänen sarjakuviensa pitkäaikaisia teemoja. Hänen ensimmäiset sarjakuvansa julkaistiin lehdessä "WOW What a Magazine!" Lehden mentyä konkurssiin Eisner perusti Jerry Igerin kanssa Eisner-Iger Studion. Se tuotti eri aiheisia ja tyylisiä sarjakuvia. He palkkasivat nuoria sarjakuvapiirtäjiä (Bob Kane, Lou Fine, Jack Kirby), joista monet menestyivät sarjakuvapiirtäjinä. Eisner itse piirsi sarjakuvaa "Hawk of the Seas". Eisner osallistui sellaisten sarjakuvien kuten "Sheena, Queen of the Jungle", "Dollman" ja "Blackhawk" luomiseen.


title: Will Eisner

text: Vuonna 1939 Will Eisner jätti studion ja meni töihin yritykseen "Quality Comics Group". Siellä sai alkunsa "The Spirit" (1940), hänen tunnetuin sarjakuvansa. Sitä julkaistiin 16-sivuisessa sanomalehdissä ilmestyvässä sarjakuvaliitteessä. Sankari oli naamioitu, kuolleeksi luultu etsivä Denny Colt. Graafisesti upeasta ja sarjakuvan rajoja kokeilevasta Spiritistä tuli niin suosittu, että liite sai nimen "The Spirit Section". Parhaimmillaan tätä liitettä julkaisiin 20 sanomalehdessä.


title: Will Eisner

text: Vuonna 1942 Will Eisner kutsuttiin Yhdysvaltain armeijan palvelukseen. Siellä hän piirsi julisteita ja sotilaille tarkoitettuja opetussarjakuvia. Palattuaan armeijasta hän jatkoi Spiritin piirtämistä ja kirjoittamista yhteistyössä sellaisten nuorten kuvataiteilijoiden kuin Jules Feiffer ja Wally Wood kanssa. Spirit ilmestyi vuoteen 1952 asti.


title: Will Eisner

text: Will Eisner perusti yrityksen "American Visuals Corporation". Se tuotti sarjakuvia, pilapiirroksia ja kuvituksia sekä opetus- että kaupallisiin tarkoituksiin. Spiritin piirtämisen Eisner lopetti. Suomessa Spiritiä on julkaistu kokooma-albumeina ja sarjakuvalehdissä (Mustanaamio, Tapiiri, Black Special).


title: Will Eisner

text: Myöhemmin hän julkaisi sarjakuvaromaaneja (graphic novel). Niitä ovat mm. "A Contract With God" (1978, suom. Talo Bronxissa)," Life on Another Planet" (1983, alun perin A Signal from Space, sarjana lehdessä Will Eisner's Spirit Magazine 1978-1980), "The Dreamer" (1986, suom. Uneksija), "To the Heart of the Storm" (1991, suom. Myrskyn silmään), "Invisible people" (suom. Näkymättömät ihmiset), "The Building", "Life Force" (suom. Elinvoima) ja "A Family Matter". Eisnerin uran loppupuolen sarjakuvat ovat usein avoimen omaelämäkerrallisia. Teokset Myrskyn silmään (1991) ja Elinvoima (1985) kertovat Eisnerin lapsuudesta ja nuoruudesta maailmansotien välisessä USA:ssa. Albumeissa käsitellään runsaasti mm. amerikkalaista antisemitismiä.


title: Will Eisner

text: Eisner julkaisi myös sarjakuvan teoriaa käsittelevät teokset "Comics and Sequential Art" ja "Graphic Storytelling". Eisner opetti "School of Visual Arts"issa. Will Eisner menehtyi sydämen ohitusleikkauksen komplikaatioihin. Eisner oli kuollessaan 87-vuotias. Vuosittain jaetaan Will Eisner -sarjakuvapalkinnot hänen kunniakseen.


title: Korkeajännitys

text: Korkeajännitys (”Korkkari”) () on Egmontin kustantama ja julkaisema sarjakuvalehti, jossa aiheena on useimmiten sota. Korkeajännitys aloitti ilmestymisensä Suomessa vuonna 1953 nimellä Korkeajännityssarja. Lehti sisälsi aluksi salapoliisi-, tieteis-, agentti- ja seikkailusarjoja. 1960-luvun alussa Korkeajännityksessä alettiin julkaista vain sotasarjakuvia, jotka useimmiten käsittelivät toista maailmansotaa brittiläisestä ja fiktiivisestä näkökulmasta. Suomessa Korkeajännityksen ”kulta-aikaa” oli määrällisesti 1970-luku.


title: Korkeajännitys

text: Vaikka lehden nimi on säilynyt samana, kustantaja on usein vaihtunut. Vuonna 1954 lehden aloitti Pecos Bill Oy. Sitten seurasivat Sarjakustannus Oy 1968–1971, UK-lehdet 1971–1976 ja Williams/Semic vuodesta 1976 kunnes Egmont Kustannus Oy alkoi kustantaa Korkeajännitystä vuodesta 1998.


title: Korkeajännitys

text: Korkeajännityksen kirjoittajien ja piirtäjien nimiä ei alun perin ilmoitettu, mutta vuodesta 2010 lähtien näiden nimet esiintyvät kertomusten kansisivuilla. Käsikirjoitukset tehdään kuitenkin ilmeisesti Yhdistyneessä kuningaskunnassa, piirtäjät ovat useimmiten brittejä tai Argentiinasta ja Espanjasta. Tunnettu sarjakuvataiteilija Hugo Pratt on myös uransa alkuaikoina piirtänyt Korkeajännitykseen. Suuren osa Commando-lehdestä peräisin olevista kansista on piirtänyt Ian Kennedy.


title: Korkeajännitys

text: Varsinaisen Korkeajännityksen rinnalla julkaistiin 1970- ja 1980-luvulla useita muitakin sarjakuvalehtiä, joiden nimeen sisältyi sana ”korkeajännitys”.


title: Korkeajännitys

text: 1950-luvulla Korkeajännityksessa julkaistiin agentti-, lännen- ja avaruusseikkailuja. Aineisto saatiin brittiläisen Fleetway-kustantamon lehdistä "Super Detective Library" (SDL) ja "Cowboy Picture Library". Sankareita ja muita hahmoja olivat Sherlock Holmes, Bulldog Drummond, Fu Manchu, Oliver Passinghamin Lesley Shayne, mestarivaras Mustanaamio (ei Lee Falkin Mustanaamio "The Phantom" vaan "Blackshirt"), agentti John Steel ja avaruusetsivä Rick Random. Rick Random seikkaili viimeisen kerran numerossa 12/1960. Mustanaamio perustui Roderic Graemen (Roderic Jefferies) kirjoittamiin lyhyisiin kertomuksiin. Bill Lacey toimi ahkerasti sarjan piirtäjänä. Thriller Picture Libraryn sarjoista Robin Hoodia julkaistiin Suomessa omassa lehdessään.


title: Korkeajännitys

text: 1960-luvun alussa alettiin SDC:n sarjojen loppumisen jälkeen julkaista suomeksi sarjakuvia ”Thriller Picture Library” -lehdestä (TPL). Erityisesti voittamaton britti Battler Britton esiintyi usein. Battler Brittonin arkkivihollinen oli pitkään majuri Hisser. Sankari "Agentti 13" oli mestari naamioitumaan vakoilupuuhiensa yhteydessä.


title: Korkeajännitys

text: TPL:n aineiston ehdyttyä joskus ennen 1960-luvun puoltaväliä alettiin käyttää lehtien "War Picture Library" ja "Battle Picture Library" aineistoa, jolloin sankarit vaihtuivat sotilaiksi.


title: Korkeajännitys

text: "Air Ace Picture Library" -lehden sarjakuvia julkaistiin Suomessa myös Siivet-lehdessä. Todennäköisesti eri Korkeajännityslehdissä käytettiin myös brittilehtien "Combat Picture Library", "Lion Picture Library" ja "War At Sea Picture Library" sarjakuvia.


title: Korkeajännitys

text: 1970-luvulla Korkeajännitys siirtyi ensin Williamsin ja sitten Semicin omistukseen. Sarjakuvat ostettiin nyt D.C.Thomsonin "Commando"-lehdestä. Vuodesta 1973 alkaen varsinaisen Korkeajännityksen aihepiiri rajautui pitkäksi aikaa brittiläisten maavoimien toimintaan Euroopassa. Muut toisen maailmansodan brittiläiset aselajit ja sotanäyttämöt saivat omat Korkeajännitys-lehtensä, joiden julkaiseminen jatkui 1980-luvun lopulle ja 1990-luvun alkuun.


title: Korkeajännitys

text: Vuodesta 1996 alkaen Korkeajännitys on alkanut ilmestyä nykyisessä muodossaan, neljä erillistä tarinaa sisältävänä noin 260-sivuisena pokkarina. Korkeajännitys-suuralbumit ovat A4-kokoisia lehtiä.


title: Korkeajännitys

text: Korkeajännitystä aiemmin leimannut näkökulman brittiläisyys on nykyisin hieman väistynyt. Yleisimmin Korkeajännityksissä kuitenkin yhä kuvataan toista maailmansotaa länsiliittoutuneiden näkökulmasta; joskus harvoin tosin on sankareina ollut saksalaisia, italialaisia tai jopa suomalaisia. Suomalaisista kertovissa tarinoissa on usein virheellistä tietoa, sillä ne ovat brittiläistä alkuperää. Silloin tällöin aiheena on toisen maailmansodan sijasta ollut ensimmäinen maailmansota, Korean sota ja Vietnamin sota, joskus jopa Persianlahden sota. Myös tieteisfiktiosuuntaisia tulevaisuuteen sijoittuvia, sarjoja on julkaistu.


title: Korkeajännitys

text: Korkeajännityksen iskulause on ”"Iskee kuin miljoona volttia"”. Vaikka päältäpäin katsottuna Korkkari-tarinat ovat vakavia sankaritarinoita, on ne tehty omaperäinen pilke silmäkulmassa. Tyypillisiä tarinoiden elementtejä ovat kansallisuuksien stereotypiat ja kliseet. Italialaiset välittävät ennen kaikkea ruoasta ja japanilaiset puolestaan kunniasta. Yhdysvaltalaiset taasen ottavat rennosti, joskus rehentelevätkin, ja tappavat natseja purukumia jauhaen. Venäläiset ovat yleensä raivokkaita kommunisteja ja saksalaiset lähes poikkeuksetta fanaattisia natseja. Korkeajännityksen tarinoissa saksalaiset häviävät lähes aina ja tarinat noudattavat usein samoja kaavoja. Yleensä saksalaiset ja japanilaiset, joskus myös neuvostoliittolaiset, ovat pahoja kun taas yhdysvaltalaiset, britit, ranskalaiset ja muut liittoutuneet hyviä.


title: Korkeajännitys

text: Aiemmin suuri osa Korkeajännitys-sarjakuvien piirtäjistä oli italialaisia, ja monilla heistä oli omakohtaisia sotakokemuksia. Kurt Caesar (piirsi sarjoja Battler Britton, Agentti 13, Dogfight Dixon) oli Erwin Rommelin mukana Pohjois-Afrikassa taistelupiirtäjänä. Häneltä on julkaistu teos "Rommel’s Year of Victory: The Wartime Illustrations of the Afrika Korps" (1988).


title: Korkeajännitys

text: Vaikka tarinoiden juonet ovatkin usein perinteisiä kaavoja toistavia, lentokoneet, panssarivaunut, aseet ja muut taisteluvälineet on kuvattu hyvin realistisesti. Joissakin ruuduissa myös sodan raakuus saattaa hypätä hetkeksi katsojan eteen hyvinkin toden tuntuisena muuten epäuskottavan seikkailun joukosta. Joissakin tarinoissa esiintyy erittäin epätieteellisiä ja satumaisia tapahtumia, kuten esimerkiksi aikamatkustusta, taikuutta tai kummittelua.


title: Korkeajännitys

text: Monesta muusta sarjakuvasta poiketen juonta kuljetetaan paljolti ruutujen laitoihin sijoitettujen laatikoiden teksteissä.


title: Korkeajännitys

text: Korkeajännityksissä esiintyy paljon usein toistuvia, kliseisiä teemoja.


title: Korkeajännitys

text: Suomalaisissa korkeajännityksissä on usein tarkoituksella jätetty suomentamatta saksalaisia huudahduksia ja sanontoja. Yleisimpiä huudahduksia ovat erilaiset lievät kirosanat, kuten Donnerwetter, Donner und Blitzen, Mein Gott, Teufel ja Himmel (taivas). Tuskanhuudahdus ”aargh” esiintyy lähes joka sarjassa. Usein myös upseerinarvot kuten Kapitän tai Leutnant ovat saksaksi. Tämä voi olla vaikutusta englannin kielessä suhteellisen tavallisesta tavasta jättää vieraskieliset upseerinarvot kääntämättä. Mika Vesterinen kokosi vuonna 2002 Korkkarisaksaa.com -verkkosivuille sanaston, joka on vuonna 2007 julkaistu omana Korkeajännitys-erikoisnumerona nimellä "Achtung! – Korkkarisaksan sanakirja".


title: Korkeajännitys

text: Korkeajännityksissä naisten esiintymiset edes sivuosissa ovat harvinaisia. Ehkä yleisin Korkeäjännityksissä esiintyvä naishahmo on huolestunut äiti. Joissain sarjoissa naisia on kuitenkin nähty jopa pääosissa.


title: Korkeajännitys

text: Korkeajännityssarjan ensimmäinen pääosassa esiintynyt naissankari oli Lesley Shane numerossa 7/1956 (Härkätaistelijan salaisuus).


title: Korkeajännitys

text: Suomessa Korkeajännitys sai ensimmäiset naissotasankarinsa ”Rintamalottien korkeajännityksessä”. Lotta-sarjakuvan tekovaiheessa käsikirjoittajat Leena Lehtolainen ja kirjallisuuden tutkija Paula Arvas tutustuivat naisten kirjoittamiin kuvitteellisiin kertomuksiin lotista.


title: Korkeajännitys

text: Rintamalottien korkeajännitys eroaa perinteisestä naisten sotaviihteestä siten, että siihen on pyritty luomaan jännitystä ja taistelukohtauksia. ”Sarjakuva alkaa taistelukuvauksella. Armeijan etenemistä kuvataan Korkeajännitys-perinteen mukaisesti. Myös lottien seikkailuun piti saada jännitystä ja etsimme tilanteita, jotka olisivat voineet olla mahdollisia. Esimerkiksi yksi lotista törmää hiihtoreissulla venäläisiin ja selviää vaaratilanteesta oman neuvokkuutensa ansioista. Tällainen tapaus toistuu aika monessa lotista kertovassa tarinassa”, Paula Arvas kertoo.


title: Korkeajännitys

text: Vuosien varrella ovat ilmestyneet varsinaisen Korkeajännityksen lisäksi sotasarjakuvat:


title: Korkeajännitys

text: Näiden lisäksi Korkeajännitys-nimellä julkaistiin tieteissarjakuvaa Avaruuden Korkeajännitys (1974), vakoilusarjakuvaa Agenttikorkeajännitys (1973–1985) ja western-sarjakuvaa Lännen Korkeajännitys (1973–1984). Korkeajännitys-nimellä ratsasti 1980-luvulla myös Seksikorkkari-niminen pornosarjakuvalehti. Parin numeron verran tehtiin myös seksiä ja absurdia pilaa sekoittanutta Karkeajännitys-lehteä.


title: Korkeajännitys

text: Vuodesta 1998 on julkaistu Suomen historiaa käsitteleviä Korkeajännityksien erikoisnumeroita (ns. ”Suomi-Korkkarit”).


title: Korkeajännitys

text:
Samsonin piirtämissä seikkailuissa seikkailevat entinen punakaartilainen Pekka Haapanen ja suojeluskuntalainen Vilho Hannula (tähdellä merkityt). Lisäksi he ovat sivurooleissa myös useissa muiden piirtäjien tekemissä Suomi-Korkkareissa.Korkeajännityksen suuren suosion takia parhaina aikoina 1970-luvulla toisilla kustantajilla oli sarjan kanssa kilpailevia tuotteita, jotka joskus olivat lähes täydellisiä kopiota. Esimerkiksi vuonna 1977 aloittanut ”Teräs-sarja” tehtiin samaan kokoon kuin Korkeajännitys, tarinat olivat fiktiivisiä ja tapahtumat sekä hahmot hyvin samankaltaisia. ”Teräs-sarja” ei kuitenkaan ilmestynyt montaa vuotta.
Hiukan varhempi kilpailija oli ”Suuri sota”. Sen koko oli sama, mutta formaatti oli kuitenkin hiukan eri; tarinat kuvittivat ainakin periaatteessa dokumentaarisesti toisen maailmansodan todellisia tapahtumia. Esimerkiksi yksi lehti saattoi käsitellä Midwayn taistelua, toinen Varsovan kansannousua. ”Pilotti”-sarjakuvalehti vastasi hengeltään ja tarinoiltaan ”Ilmojen korkeajännitystä”. Julkaisua ”Super-RAF” tehtiin sekä A4- että Korkeajännitys-koossa, tarinat nimen mukaisesti fiktiivisiä ilmasota-tarinoita. Lännen-sarja lehti oli saman kokoinen ja tyylinen kuin Lännen korkeajännitys mutta kuvia oli vain yksi sivua kohti. Lisäksi jokaisen numeron lopussa yksi tietosivu tositapahtumasta. Lännen-sarja lehden motto oli "lännen-sarja lehti. Lehti josta pojat pitävät mutta jonka isät lukevat ensin."Yksikään samantyyppisistä kilpailijoista ei saavuttanut yhtä pitkää ikää kuin Korkeajännitys, vaan lopetettiin yleensä muutaman vuoden kuluessa.


title: M. A. Numminen

text: Mauri Antero Numminen (s. 12. maaliskuuta 1940 Somero) on suomalainen muusikko, taiteilija ja kulttuurin monitoimimies. Numminen asuu nykyään Helsingissä ja Lempäälässä. Hänet tunnetaan erityisesti omaperäisestä lauluäänestään sekä lastenlauluistaan. Numminen on toiminut uransa aikana muun muassa laulajana, säveltäjänä, sanoittajana, kirjailijana, runoilijana, näyttelijänä, tuottajana ja lyhytelokuvien ohjaajana. Hänen puolisonsa on Helena Vapaa. Hänellä ei ole biologisia lapsia edellisestä eroon päättyneestä eikä nykyisestä liitosta.


title: M. A. Numminen

text: M. A. Numminen varttui Somerolla, missä hänen isänsä Paavo Numminen oli edistysmielistä osuustoimintaa edustaneen Osuusliike Oraksen toimitusjohtajana, ja kävi koulunsa Someron yhteiskoulussa, jossa opettajina olivat muiden muassa esperantisti ja vapaan kasvatuksen kannattaja Joel Vilkki ja murreperinteen kerääjä Tapio Horila. Vuosina 1958–1960 Numminen toimi silloin tällöin somerolaisen Unto Monosen yhtyeessä rumpalina. Hänen ensimmäinen oma yhtyeensä oli Viisi vierasta miestä, jossa olivat mukana Nummisen koulutoverit Tommi Parko, Kullervo Aura, Heikki Kasari, Arto Koskinen ja Veli Verronen.


title: M. A. Numminen

text: Vuonna 1960 Numminen muutti Helsinkiin tavoitteenaan opiskella kansantaloustiedettä. Pian oppiaineeksi kuitenkin vaihtui valtio-oppi ja tämän jälkeen sosiologia, kielitiede ja filosofia. Erikoistumisalakseen Numminen valitsi kielisosiologian. Numminen tutki muun muassa stadin slangia, ja hänen vuonna 1965 tekemäänsä äänitettä kolmen vuosina 1899-1905 syntyneen vanhan stadin slangin puhujan keskustelusta pidetään merkittävimpänä vapaasta puheesta tehtynä vanhan stadin slangin äänitallenteena. Kotipaikkakunnallaan hän äänitti Someron murretta ja teki opinnäytteen Somerniemen murteesta. Lisäksi Numminen opiskeli muun muassa suomalais-ugrilaisia kieliä, kansanrunoutta, bantu- ja eskimokieliä sekä tähtitiedettä. Kahdeksan vuoden jälkeen, laulajan ja muusikon uran ollessa jo pitkällä opinnot kuitenkin jäivät.


title: M. A. Numminen

text: Pian Helsinkiin muutettuaan Numminen perusti yhdessä tovereidensa Pekka Gronowin ja Jyrki Parkkisen kanssa yhtyeen The Orgiastic Nalle Puh Big Band. Ryhmän ainoa ammattimuusikko oli Pekka Pöyry. Nummisen laulajanura alkoi juuri tässä yhtyeessä. Nalle Puh -orkesterissa tarvittiin laulusolistia, eikä kukaan muu sen jäsenistä suostunut laulajaksi kuin Numminen. Hänkään ei ollut innostunut laulamaan "omalla äänellään" ja niin hän keksi itselleen parodisen laulutavan. Tämä uusi laulutyyli miellytti Nummista itseäänkin ja hän otti sen käyttöönsä pysyvästi.


title: M. A. Numminen

text: 1960-luvulla Numminen tunnettiin eräänlaisena avantgarde/underground -taiteilijana, joka kohahdutti lauluillaan kuten "Nuoren aviomiehen on syytä muistaa" ja Unto Monosen säveltämä "Naiseni kanssa eduskuntatalon puistossa". Hän oli myös Suomen Talvisota 1939–1940 -ryhmän jäsen ja oli mukana myös niin ikään Somerolta kotoisin olleen Rauli Badding Somerjoen uran alkuvaiheissa. Alkuaikoinaan Numminen pyrki usein tietoisesti ärsyttämään ihmisiä. Tässä hän onnistui hyvin esimerkiksi tulkitsemalla Schubertin liedejä omalla lauluäänellään.


title: M. A. Numminen

text: Vuonna 1970 Numminen perusti pianisti Jani Uhleniuksen kanssa yhtyeen "Uusrahvaanomainen jatsiorkesteri", joka on toiminnassa edelleen. Eläkkeelle yhtyeestä ovat siirtyneet Aaro Kurkela sekä Kalevi Viitamäki. Nykyiseen kokoonpanoon kuuluvat Nummisen ja Uhleniuksen lisäksi hanuristi Pedro Hietanen, viulisti Jari Lappalainen sekä basisti Heikki "Häkä" Virtanen. 1970-luvun lopulla Numminen alkoi esiintyä Pedro Hietasen kanssa, ja kenties tunnetuimmaksi hän on tullutkin juuri Hietasen aisaparina.


title: M. A. Numminen

text: 1970-luvulla Numminen nousi kansansuosikiksi lastenlauluillaan elokuvassa "Herra Huu – Jestapa Jepulis, Penikat Sipuliks" (1973, Numminen näytteli pääroolia) ja TV-sarjassa "Jänikset maailmankartalle!" (1977, Numminen näytteli jänistä). Samaan aikaan hän saavutti suosiota myös Ruotsissa erityisesti laulullaan "Gummiboll" (suomeksi versio "Kumipallo", alkuperäiskappale Gene Pitneyn Bobby Veelle tekemä "Rubber Ball").


title: M. A. Numminen

text: Numminen on levyttänyt useista kappaleistaan ja levyistään myös ruotsinkielisen version. Kotimaisten kielten lisäksi hän on levyttänyt kappaleita myös esimerkiksi englanniksi, saksaksi, venäjäksi ja esperantoksi.


title: M. A. Numminen

text: Numminen on esiintynyt nykyisessä Radio Suomessa vuodesta 1984 yhdessä näytelmäkirjailija Juha Siltasen kanssa "Yömyöhä"-ohjelmassa.


title: M. A. Numminen

text: Vuonna 1986 M. A. Numminen julkaisi kirjan "Baarien mies", jota varten hän vieraili 350 keskiolutbaarissa ympäri Suomen. Kirjalla oli oma roolinsa 1980-luvun lopulta alkaneen keskiolutbuumin synnyttämisessä. Se julkaistiin saksaksi 2003 nimellä Der Kneipenmann. Numminen toimi vuosina 1997-2004 Suomen Olutseuran puheenjohtajana sekä Olut-lehden ja Juomanlaskijan toimitusneuvostoissa kirjoittaen useita olutartikkeleita.


title: M. A. Numminen

text: M. A. Nummista pidetään myös Suomi-undergroundin isähahmona, joka aloitti konemusiikkiharrastuksen jo vuonna 1964, ensimmäisenä Suomessa. Alkuaikoinaan hän keikkaili Erkki Kurenniemen suunnitteleman sähköisen "laulukoneen" kanssa. Myöhemmin hän esiintyi Sähkökvartetti-elektrokoneen kanssa. Numminen on keikkaillut syksystä 2004 asti DJ Sanen kanssa. Heidän duonsa on esittänyt underground-runoutta ja remiksattua tuotantoa monelta vuosikymmeneltä. Musiikillisesti he ovat esittäneet ambienttia, drum’n’bassia, elektroa, hiphoppia ja kaikkea niiden sekoitusta. 2005 he julkaisivat ensimmäisen yhteisen levynsä, nimeltään "Contro Corrente EP".


title: M. A. Numminen

text: 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen lopulla M. A. Numminen on esiintynyt muun muassa tv-lupamaksukampanjassa.


title: M. A. Numminen

text: Vuonna 2005 Aleksis Kiven Seura myönsi M.A. Nummiselle Eskon puumerkki -palkinnon.


title: M. A. Numminen

text: Tammikuussa 2011 Åbo Akademi ilmoitti, että Numminen promovoidaan 20. toukokuuta 2011 valtiotieteen kunniatohtoriksi. Perusteluiden mukaan Numminen on rakentanut siltaa taiteen ja tieteen välille. Samaa sillanrakennusta hän on harrastanut suomen- ja ruotsinkielisten välillä Suomessa. Toukokuussa 2014 Numminen vihittiin myös Helsingin yliopiston kunniatohtoriksi filosofisen tiedekunnan promootiossa.


title: M. A. Numminen

text: Numminen on julkaissut lukuisia singlejä, joiden kappaleita ei ole julkaistu varsinaisilla albumeilla. Kiusankappaleita -kokoelmat sisältävät kaikki vuosien 1966 - 2001 aikana julkaistut singlet, EP:t ja erillisäänitteet. Vuonna 2010 ilmestyi Toivo Kärjen sävellykseen ja Reino Helismaan sanoitukseen perustuva "Hiilen kiertokulku luonnossa" -niminen singlejulkaisu.


title: Carlos Castaneda

text: Carlos Castaneda (25. joulukuuta 1925 – 27. huhtikuuta 1998 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja antropologi. Hän julkaisi vuodesta 1968 alkaen useita kirjoja, joissa hän kuvaili mystisiä kokemuksiaan yaqui-intiaani don Juan Matusin ja hänen šamaaniseurueensa oppilaana.


title: Carlos Castaneda

text: Castanedan arvostelijat pitävät hänen teoksiaan sepitettyinä. Kannattajat puolestaan ovat löytäneet hänen teoksistaan uudenlaisen ja tuoreen näkemyksen maailmasta ja mielekkäämmän tavan elää.


title: Carlos Castaneda

text: Castanedan varhaisvaiheista on kahdenlaista tietoa. Castaneda itse väitti syntyneensä São Paulossa, Brasiliassa 25. joulukuuta 1935 ja käyneensä koulua Buenos Airesissa sekä high schoolia Yhdysvaltoihin-muuttonsa 1951 jälkeen Hollywood Highssa. "Time"-lehden vuonna 1973 julkaiseman artikkelin mukaan Carlos Cesar Arana Castanedan syntymäpaikaksi on Yhdysvaltojen maahanmuuttorekisterissä kuitenkin merkitty Cajamarcan kaupunki Perussa ja syntymäajaksi kymmenen vuotta hänen itse kertomaansa aikaisempi 25. joulukuuta 1925. Hänen isänsä oli kultaseppä ja kelloseppä. Perhe muutti pääkaupunki Limaan 1948, missä Castaneda valmistui collegesta ja opiskeli taidemaalausta ja kuvanveistoa.


title: Carlos Castaneda

text: Castaneda saapui Perusta San Franciscoon, Yhdysvaltoihin vuonna 1951. Hänen alkuperäinen sukunimensä oli isän sukunimi Arana. Äitinsä sukunimen Castaneda hän kertoi ottaneensa virallisesti käyttöönsä vuonna 1959. Vuosien 1955–1959 aikana hän opiskeli Los Angeles City Collegessa pääaineenaan psykologia ja sivuaineinaan muun muassa luova kirjoittaminen ja journalismi. Sen jälkeen hän aloitti antropologian opinnot Kalifornian yliopistossa, Los Angelesissa. Hän aloitti kirjailijanuransa siellä opiskellessaan. Castaneda sai tohtorinarvon Kalifornian yliopistosta kolmannen kirjansa ansiosta.


title: Carlos Castaneda

text: Castaneda oli vuonna 1960 kuuden kuukauden ajan naimisissa, joskin virallisesti liitto mitätöitiin vasta 1973.


title: Carlos Castaneda

text: Castaneda julkaisi yhteensä 15 kirjaa, joista on suomennettu 10. Hänen teoksiaan on myyty yli 8 miljoonaa kappaletta 17 kielellä. Castanedasta tuli henkisten opetustensa suosion myötä new age -liikkeen kulttihahmo ja kirjojensa hyvän myynnin ansiosta myös varakas. Hän eli syrjässä julkisuudelta. Vasta aivan viimeisinä vuosinaan hän esiintyi julkisuudessa luennoiden Cleargreenin järjestämissä seminaareissa ja antaen useita haastatteluita.


title: Carlos Castaneda

text: Castaneda kuoli 27. huhtikuuta 1998 maksasyöpään Los Angelesissa.


title: Carlos Castaneda

text: Castanedan ensimmäinen kirja "Don Juanin opetukset: Yaqui-tietäjän tie" on tekijänsä mukaan kuvaus hänen ajastaan meksikolaisen intiaani don Juan Matusin opissa vuosina 1960–1965. Antropologian opinnäytetyöksi kirjoitetun kirjan loppuosassa on Castanedan antropologinen analyysi tapahtumista. Kirjan ensimmäisen laitoksen julkaisi University of California Press vuonna 1968, ja seuraavana vuonna Ballantine-kustantamo julkaisi siitä massalevitykseen tarkoitetun version. Kirjasta tuli nopeasti suosittu, ja kaksi vuotta myöhemmin se oli myynyt jo yli 300 000 kappaletta. Kirja sai kiinnostuneen vastaanoton, ja esimerkiksi "New York Times Book Review" kehui sitä vuolaasti. Kirja sai paljon arvostusta myös yliopistomaailmassa, jossa Castanedaa kiiteltiin esimerkiksi hänen maanläheisestä antropologisesta metodistaan ja tärkeästä lisäyksestään nupulla olevaan psykedeeliseen kirjallisuuteen.


title: Carlos Castaneda

text: Kirjaa pidettiin aluksi antropologisena ja täytenä totena, ja sen käsittelemiä teemoja kuten muuntuneiden tajunnantilojen tuottamia maailmoja, maagista realismia ja romanttista, luonnonmukaista ja alkukantaista ei-länsimaalaisuutta käsittelevä kirjallisuus oli tuohon aikaan hyvin suosittua.


title: Carlos Castaneda

text: Ensimmäisen kirjan muistiinpanot päättyivät vuoteen 1965, jolloin Castaneda kertoi lopettaneensa don Juanin opissa. Kustantaja ehdotti kirjan myyntimenestyksen seurauksena Castanedalle tarinan jatkamista. Castanedalla ei silloin vielä ollut enempää muistiinpanoja, mutta hän kertoi nähneensä don Juanin uudelleen ja aikovansa jatkaa opintojaan tämän kanssa. Castaneda alkoi kirjoittaa näiden ”myöhempien keskustelujen” sekä vanhojen kenttämuistiinpanojensa uudelleentulkinnan pohjalta uusia kirjoja, joita julkaistiin vuodesta 1971 lähtien. Kirjat muuttuivat luonteeltaan vähemmän pahaenteisiksi, peyote ja muut huumeet siirtyivät taka-alalle, ja Castaneda alkoi korostaa huumeetonta tietä tiedon saavuttamiseen, lopulta jopa kiistäen huumeiden merkityksen don Juanin opetuksissa. Castanedan myöhemmän mielipiteen mukaan huumeita voidaan käyttää ainoastaan avaamaan aistit kokemaan muutakin kuin arkipäivän todellisuus, eikä niiden käyttö ole lainkaan välttämätöntä.


title: Carlos Castaneda

text: Kirjoissaan Carlos Castaneda kuvaa aikaansa don Juan Matusin opissa. Castanedan oppilasaika don Juanin oppilaana kesti kolmetoista vuotta, vuoteen 1973 saakka, jonka jälkeen häntä opetti don Juanin kumppani, espanjalaista alkuperää oleva naisshamaani Florinda Matus. Kirjassaan "The Wheel of Time" Castaneda kertoo lyhyesti ajastaan Florinda Matusin ohjauksessa.


title: Carlos Castaneda

text: Castanedan lisäksi don Juanilla oli kolme muutakin oppilasta: Taisha Abelar, Florinda Donner-Grau sekä naguaalinainen Carol Tiggs, johon Castaneda viittaa jo joissain varhaisemmissa kirjoissaan. Taisha Abelar kuvaa oppilasaikaansa kirjassaan "The Sorcerer's Crossing" (julkaistu 1992) ja Florinda Donner-Grau kirjassaan "Being-in-Dreaming" (julkaistu 1991). Nämä kirjat kuvaavat muinaisten Meksikon shamaanien tietoutta naisen näkökulmasta.


title: Carlos Castaneda

text: Don Juan kuului shamaanien linjaan, jonka alkuperä ulottui aina Meksikossa muinaisina aikoina (yli 7000 vuotta sitten) eläneisiin shamaaneihin saakka. Hänen tavoitteenaan oli opettaa Castanedalle "soturin tien" käsitteitä ja soturin elämäntapaa ja ohjata hänet shamaanien maailmaan, joka sisältää toisenlaisen havaitsemisjärjestelmän olemassaolon. Tämän havaitsemisjärjestelmän tärkein elementti on idea intentiosta. Shamaanien mukaan intentio on kaiken takana oleva abstrakti voima ja se on läheisesti kiinnittynyt ihmiseen. Ihminen voi vaikuttaa tähän voimaan moitteettomalla käyttäytymisellään.


title: Carlos Castaneda

text: Meksikon muinaisten shamaanien vakaumus oli, että maailma on ensisijaisesti energiaa, vasta toissijaisesti se on esineiden maailma. Niinpä don Juan opetti Castanedalle 'näkemisen' taitoa, maailmankaikkeudessa virtaavan energian suoraa näkemistä. Voidakseen 'nähdä' ihmisen tulee noudattaa soturin elämäntapaa, jonka avulla saadaan säästettyä riittävästi henkilökohtaista voimaa, henkilökohtaista energiaa, jota 'näkemiseen' tarvitaan. Soturin elämäntapaan kuuluu mm. menneisyyden kertaaminen (rekapitulaatio), sisäisen dialogin katkaiseminen ja itsetärkeyden kitkeminen. Muita shamaanien taitoja ovat mm. pyydystäminen ja unennäkö. Toiminnassaan shamaanit käyttävät apunaan luonnossa esiintyviä psykedeelisiä ja deliriantteja kasveja , esimerkiksi daturaa ja peyotea.


title: Carlos Castaneda

text: Castadedan "sisäinen dialogi" muistuttaa ns. "reflektiivistä tajuntaa" jolla tarkoitetaan tietoisuuden muotoa joka toimii tarkkaavaisuuden ja työmuistin piirissä. Tämä refleksiivinen tajunta koetaan lähinnä sisäisenä puheena itselle, joka vertailee, nimeää, käsitteellistää ja arvioi subjektiivisia kokemuksia, sekä ohjaa toimintaa.


title: Carlos Castaneda

text: Naguaali pohjaa asteekkien "nahualli" sanaan joka viittaa sekä shamaanin "suojeluseläimeen" että shamaaniin itseensä ottaessaan tuon voimaeläimen muodon. Tonaali on peräisin asteekkien sanassa "tonalli" joka tarkoitti ihmisen syntymäpäivän eläinmerkkiä, joka liittyi intiaanikulttuurien monimutkaiseen ja taidokkaaseen kalenterijärjestelmään. Tonaali voidaan ymmärtää ihmisen kohtalona, eräänlaisena ihmisen henkilökohtaisena horoskooppieläimenä tai tähtikarttana.


title: Carlos Castaneda

text: Kirjassaan "Maagiset liikkeet – muinaisen Meksikon shamaanien käytännön viisautta" Castaneda kuvaa don Juan Matusin ja muiden Meksikon shamaanien perimmäistä salaisuutta, liikejärjestelmää, jonka avulla on mahdollista järjestellä uudelleen ihmisen energia ja palauttaa se ihmisen käyttöön. Uuden aikakauden naguaalina Castaneda päätti julkistaa liikkeet, hän modernisoi ne ja antoi liikejärjestelmälle nimen tensegrity, joka muodostuu sanoista 'tension' ja 'integrity'. Termi kuvaa liikkeisiin sisältyvää kireyden ja rentouden vaihtelua. Tensegrity-liikkeiden ja muiden shamaanien taitojen (rekapitulaatio, pyydystäminen) avulla palautetun energian avulla on mahdollista saavuttaa 'näkemisen' kyky.


title: Carlos Castaneda

text: Yhdessä naispuolisten kumppaneidensa kanssa Castaneda on perustanut Cleargreen Inc.-nimisen yhtiön, jonka tarkoitus on opettaa tensegrityä ja muita shamaanien taitoja ympäri maailmaa järjestettävissä workshopeissa ja luentosarjoissa. Workshoppeja on järjestetty vuodesta 1995 alkaen ja niitä on pidetty Pohjois- ja Etelä-Amerikassa, Euroopassa ja Venäjällä. Workshopeissa ja luentosarjoissa opettajina toimivat Castanedan ja hänen naispuolisten kumppaneidensa kouluttamat ohjaajat. Ympäri maailmaa toimii myös lukuisia tensegrity-harjoitusryhmiä, jotka ovat avoimia kaikille kiinnostuneille.


title: Carlos Castaneda

text: Castanedan tutkimusten tieteellisyys on tyrmätty akateemisten antropologien taholta. Merkittäviin Castanedan kriitikoihin kuuluu esimerkiksi Richard De Mille. Kriitikoiden mukaan Castanedan ensimmäinen kirja perustuu ainakin osittain intiaanien todellisiin oppeihin myöhempien kirjojen perustuessa kirjastossa tehtyyn tutkimustyöhön ja liukuessa täysin fiktion puolelle. Castanedan ensimmäisestä kirjasta tuli Timothy Learyn kaltaisten hahmojen inspiroiman hippiliikkeen menestysteos, joten täysin fiktiivisten jatko-osien ajateltiin menestyvän markkinoilla erittäin hyvin.