title: Delta II

text: Delta II -kantoraketin ensimmäisen vaiheen ydin on Boeingin Rocketdyne RS-27A-moottori, jonka perusversio tuli käyttöön vuonna 1974. Se käyttää ajoaineenaan kerosiinia (RP-1) ja nestehappea. Sen työntövoima meren pinnan tasolla on 230 000 paunaa eli 1 miljoona newtonia. Moottorin ominaisimpulssi on 296 sekuntia ja paloaika on 223 sekuntia. Ohjaukseen käytetään kahta LR-101-NA-11 Vernier-moottoria, joiden ajoaine sama kuin päämoottorin. Delta oli pitkään kuuluisa matalataajuisesta aksiaalisesta pogo-värähtelystä (pogo=hyppykeppi), jossa polttoaineen virtauksen ja palamisen häiriöt kytkeytyivät. Tästä ongelmasta ei ole puhuttu ainakaan vuosikymmeneen, mutta raketin aksiaalinen kiihtyvyys RS-27:n sammutuksen (MECO, "main engine cut-off") aikana on suurempi kuin monessa muussa kantoraketissa. Raketin pituus on 38 metriä, halkaisija noin 3 metriä, massa 232 000 kg.


title: Delta II

text: Aerojet-yhtiön kehittämä AJ10-118K-nestemoottori on raketin toinen vaihe. Moottori voidaan sammuttaa ja sytyttää useita kertoja lennon aikana. Se polttaa typpitetraoksidia ja Aerozine-50-ajoainetta. Sen työntövoima on 9 750 paunaa eli 43 000 newtonia. Sen käynnistyessä raketin nopeus on Mach 21. Ensimmäinen vaihe irtoaa siitä 8 sekuntia sammumisensa jälkeen. Toinen vaihe sytytetään 5,5 sekuntia myöhemmin ja se nostaa 7 minuutissa aluksen 167 kilometrin korkeudelle "parking orbit" -radalle, jonka jälkeen moottori on sammuksissa 37 minuutin ajan. Esimerkiksi EOS-Auran laukaisussa moottori käynnistettiin Afrikan eteläosan päällä moottori 15 sekunniksi ja satelliitti irrotettiin raketista Kenian päällä. EOS-Auran laukaisussa toisen vaiheen moottoria käytettiin kaksi kertaa satelliitin separaation jälkeen, ensin 5 sekuntia ja sitten 42 sekuntia, tuomaan raketin ylin vaihe hallitusti Tyyneenmereen.


title: Delta II

text: Kuuluisa aerodynaamikko, professori Theodore von Karman perusti Aerojet-yhtiön vuonna 1936 Caltech-yliopiston tutkijoiden kampusyrityksenä. Muita osakkaita olivat Frank Malina, taiteilija, tutkija ja myöhemmin NASAn JPL:n johtaja, Martin Summerfield, rakettiajoaineiden palamisen tutkija, John W. Parsons, runoilija ja tee-se-itse-kemisti, ja Ed Forman, taitava mekaanikko. Vuonna 2004 yhtiö oli osa Alliant Techsystems -yhtiötä.


title: Delta II

text: Kolmannen vaiheen (joissakin Delta II:ssa on vain kaksi vaihetta) muodostaa Thiokolin Star-48B -kiinteäajoainemoottori, jonka työntövoima on 14 920 paunaa eli 66 000 newtonia (tyhjiössä). Samaa moottoria käytettiin avaruussukkulan hyötykuormien PAM-moottorina, jolla esimerkiksi tietoliikennesatelliitti nostettiin avaruussukkulan lentoradalta GEO-radalle. Kolmatta vaihetta ei EOS-Aura-kaukokartoitussatelliitin laukaisuun tarvittu. Kolmatta vaihetta käytetään muun muassa planeettaluotainten laukaisussa.


title: Delta II

text: Delta II:n nokkakartioita on kahta kokoa: modernimpi komposiittirakenteinen on 3 metriä halkaisijaltaan, perinteinen alumiininen 2,9-metrinen. Jälkimmäinen on vanhempi ja suunniteltu GPS-satelliittien laukaisua varten.


title: Jean-Baptiste Lamarck

text: Jean-Baptiste Pierre Antoine de Monet, Chevalier de Lamarck (1. elokuuta 1744 Bazentin-le-Petit, Somme – 28. joulukuuta 1829 Pariisi) oli merkittävä 1800-luvun luonnontieteilijä. Yhtenä ensimmäisistä hän käytti termiä "biologia" sen nykyaikaisessa merkityksessä. Hänen mukaansa on nimetty lamarckismi.


title: Jean-Baptiste Lamarck

text:
Nykyään Lamarck useimmiten muistetaan jo hylätystä perinnöllisyysteoriastaan hankittujen ominaisuuksien periytymisestä, jota nykyään kutsutaan lamarckismiksi. Kuitenkin muun muassa Charles Darwin piti häntä ensimmäisenä evoluutioteorian ajatusten esittäjänä. Esimerkiksi vuonna 1861 Darwin kirjoitti:
Lamarckin oma teoria evoluutiosta perustui ajatukseen, että yksilöt sopeutuvat ympäristöönsä elämänsä aikana ja siirtävät hankitut ominaisuudet jälkeläisiinsä. Jälkeläiset lisäävät vanhemmilta perittyjen sopeutumien päälle itse oppimansa ominaisuudet ja saavuttavat näin evolutionääristä etua. Ympäristöön sopeutumisen mekanismiksi Lamarck esitti, että yksilöt pystyvät parantamaan tiettyä ominaisuuttaan harjoittamalla niitä. Samalla ominaisuudet, joita eliö ei harjoita, häviäisivät. Vaikkakaan tämä käsitys evoluutiosta ei kokonaan olekaan lähtöisin Lamarckilta, häneen on henkilöitynyt esi-Darwinistinen idea biologisesta evoluutiosta.


title: Jean-Baptiste Lamarck

text: Köyhän aatelissäädyn jäsenenä Lamarck palveli armeijassa ennen kuin hän kiinnostui luonnontieteistä ja kirjoitti moniosaisen kirjasarjan Ranskan kasvillisuudesta. Kirjasarja herätti Buffonin kreivin mielenkiinnon, ja tämä järjesti Lamarckille viran Pariisin kuninkaallisen kasvitieteellisen puutarhan johtajana; Ranskan vallankumouksen aikaan Lamarck muutti puutarhan nimen nykyiseksi Jardin des Plantesiksi.


title: Jean-Baptiste Lamarck

text: Lamarckin työskenneltyä vuosia kasvien parissa hänet nimitettiin selkärangattomien osaston hoitajaksi ja professoriksi vasta perustettuun Muséum National d'Histoire Naturelleen. Ennen vuotta 1800 hän oli essentialisti, joka uskoi, että lajit ovat muuttumattomia. Työskenteltyään Pariisin alueen nilviäisfossiilien parissa hän vakuuttui, että lajeissa tapahtuu aikojen kuluessa transmutaatioita eli muutoksia. Selityksen tälle ilmiölle hän hahmotteli 1809 ilmestyneessä teoksessaan "Philosophie Zoologique".


title: Jean-Baptiste Lamarck

text: Lamarck kehitti kaksi lakia:


title: Jean-Baptiste Lamarck

text: Lamarck näki alkusynnyn olevan käynnissä jatkuvasti ja siitä syntyneet yksinkertaiset eliöt muuntumassa ajan myötä (Lamarckin mekanismin kautta) monimutkaisemmiksi ja lähemmäs ihanteellista muotoa. Hän siis uskoi teleologiseen (tavoitteelliseen) prosessiin, jossa organismit tulevat täydellisemmiksi kehittyessään. Lamarckista tuli kiistelty henkilö jo elinaikanaan lähinnä siksi, että hän kritisoi paleontologi Georges Cuvierin kehitystä vastustavaa näkökulmaa.


title: Jean-Baptiste Lamarck

text: Lamarckin puolustajien mielestä hänen maineensa on nykyään väärin perustein mustattu. He huomauttavat, että hän uskoi elimelliseen evoluutioon aikana, jolloin ei ollut mitään teoreettista perustaa selittää evoluutiota. Hän väitti myös, että tarkoitus tulee ennen ulkomuotoa, joka oli hänen aikojensa evolutionäärien keskuudessa kiistanalainen asia. Toisaalta hankittujen ominaisuuksien periytyminen on nykyään laajalti kumottu. August Weismann osoitti teorian vääräksi katkaisemalla hiiriltä häntiä ja osoittamalla, ettei tämä vamma periydy jälkeläisille. Muslimit, juutalaiset ja muut uskonnolliset ryhmät ovat ympärileikanneet miehiä satojen sukupolvien ajan ilman, että esinahassa olisi tavattu mitään havaittavia muutoksia. Lamarck itse ei kuitenkaan huomioinut vammoja tai silpomista todellisiksi hankituiksi ominaisuuksiksi. Ainoastaan sellaiset ominaisuudet, jotka ovat lähteneet eläimen omista tarpeista, periytyisivät tuleville sukupolville.


title: Jean-Baptiste Lamarck

text: Nykyään hankittujen ominaisuuksien periytymisen teoriaa kutsutaan lamarckismiksi. Viime aikoihin asti tätä näkökulmaa on pidetty modernin genetiikan vastaisena mutta viimeaikaiset löydökset epigenetiikasta osoittavat, että asia ei välttämättä olekaan aivan näin - hankitut ominaisuudet voivat vaikuttaa perimään epigeneettisesti. Lamarckismille voi siis olla vielä tilaa evoluution piirissä. Toinen aikalaistemme näkökulma on, että meemiset ideat kulttuurievoluutiosta voitaisiin ajatella olevan jonkinlainen lamarckistinen, ei darwinistinen (geneettinen), ominaisuuksien perimistapa.


title: Jean-Baptiste Lamarck

text: Darwin ei ainoastaan ylistänyt Lamarckin ajatusta kirjassaan "The Origin of Species" ("Lajien synty") siitä, että hän tuki evoluution käsitettä ja teki siitä yleisesti tunnetun, vaan hyväksyi myös elimen käytön ja käyttämättömyyden ajatuksen ja kehitti pangenesismin osittain osoittaakseen, miksi Lamarckin teoria näytti toimivan. Yhdessä useiden aikalaistensa kanssa Darwin uskoi hankittujen ominaisuuksien periytymisen ideaan, joka oli paljon uskottavampi ennen kuin löydettiin solumekanismit geneettiselle transmissiolle. Muuten Darwin ymmärsi, että hänen teoriansa tulisi olemaan jotenkin puutteellinen, jos periytymiseen liittyvää mekanismia ei saataisi selvitettyä.


title: Aikajärjestelmä

text: Aikajärjestelmä on mikä tahansa ajan mittaamiseksi sovittu järjestelmä. Aikajärjestelmiä käytetään tapahtumien sijoittamiseksi aika-avaruuden ajallisella ulottuvuudella. Tätä sijoittamista kutsutaan ajanlaskuksi eli kronologiaksi. Kaikki aikajärjestelmät muodostuvat sovitusta kiintopisteestä, jonka suhteen aikaa lasketaan, ja erilaisista sovituista aikaväleistä. Tavallisimmat aikavälit kaikissa järjestelmissä ovat olleet ja ovat edelleen Maan vuorokausi ja vuosi. Ajanlaskun aloituksen ja muiden aikavälien määrittelyt vaihtelevat järjestelmittäin.


title: Aikajärjestelmä

text: Koska maapallo ei pyöri tasaisesti, tähtitieteellisen vuorokauden pituus ei ole välttämättä tasasekunteja. Tätä varten on kehitetty erilaisia aikajärjestelmiä, jotka käsittelevät tämän ongelman eri tavalla.


title: Aikajärjestelmä

text: Yleisaika, "Universal Time". Määritellään observatorioissa tähtien näennäisen liikkeen tai galaksin ulkopuolisten radioaaltolähteiden perusteella sekä maata kiertävistä satelliiteista. Näin syntyy paikallinen virhe maapallon maantieteellisten ja todellisten napojen välisestä erosta, joten UT0-aika ei ole tarkasti ottaen ”universaali”.


title: Aikajärjestelmä

text: UT1-aikajärjestelmässä korjataan UT0:n virhe. UT1 on sama joka puolella maapalloa. Se kertoo maapallon kiertokulman tiettyyn vakiovertauspisteeseen


title: Aikajärjestelmä

text: Kansainvälinen atomiaika, "Temps Atomique International". Aikajärjestelmä, joka mitataan atomikelloilla. Perustana on nykyinen, cesiumatomin spektriin perustuva sekunnin määritelmä. Aikaa koordinoi BIPM-organisaatio (Bureau International des Poids et Mesures) Ranskassa.


title: Aikajärjestelmä

text: Koordinoitu yleisaika, "Coordinated Universal Time". Normaalisti käytettävä aika, joka seuraa kansainvälistä atomiaikaa, mutta kun ero UT1-aikaan nousee yli 0,9:ksi sekunniksi, UTC-aikaa siirretään tasan yksi sekunti eteen- tai taaksepäin karkaussekunnilla. Tämä tehdään 0–2 kertaa vuodessa, vuodenvaihteessa tai keskikesällä.


title: Aikajärjestelmä

text: UTC:tä käyttivät eräät tutkimuslaitokset jo 1960-luvulla. Viralliseen käyttöön se tuli vuonna 1972, jolloin se syrjäytti aikaisemmin käytetyn GMT:n.


title: Aikajärjestelmä

text: Jos UTC-lyhenne otettaisiin suoraan englanninkielisistä sanoista "Coordinated Universal Time", siitä tulisi CUT, ja jos se otettaisiin ranskankielisestä vastineesta "temps universel coordonné", siitä tulisi TUC. Kansainvälinen televiestintäliitto kuitenkin halusi, että lyhenne ei olisi otettu vain ja ainoastaan jommastakummasta kielestä, joten kompromissiksi valittiin UTC (Universal Time, Coordinated, tai universel, temps coordonné).


title: Aikajärjestelmä

text: Greenwichin aika, "Greenwich Mean Time". Aiemmin käytetty aikajärjestelmä, joka on Greenwichin observatorion kautta kulkevan pituuspiirin keskiaurinkoaika ja käytännössä sama kuin UTC. (Keskimäärin aurinko ohittaa observatorion pituuspiirin kello 12.00 GMT). Aurinkoajan (todellinen aurinko) ja keskiaurinkoajan ero voi olla jopa 16 minuuttia. Ero johtuu maapallon vuotuisesta liikkeestä auringon ympäri.


title: Aikajärjestelmä

text: Nykyisin aikavyöhykkeet pitäisi esittää suhteessa UTC-aikaan. Esimerkiksi Suomessa normaaliaika on kaksi tuntia ja kesäaika kolme tuntia UTC:n edellä.


title: Aikajärjestelmä

text: Aikavyöhykkeiden väli on keskimäärin 15 pituusastetta. Tarkkoja pituuspiirejä käytetään aikavyöhykkeiden rajoina lähinnä valtamerillä; maalla niistä pääsääntöisesti poiketaan valtioiden rajojen tai muiden vastaavien käytännön elämää helpottavien syiden vuoksi. Jotkut poikkeukset ideaaleista aikavyöhykerajoista ovat huomattavia: esimerkiksi noin 45 pituusastetta kattavan Kiinan pitäisi periaatteessa käyttää ainakin kolmea aikavyöhykettä, mutta se käyttää vain yhtä.


title: Aikajärjestelmä

text: Lentoliikenteessä ja merillä käytetään pitkien etäisyyksien takia ja mahdollisten väärinkäsitysten välttämiseksi UTC-aikaa.


title: Luettelo mangasarjoista

text: Tämä on luettelo manga-sarjakuvista aakkosjärjestyksessä:


title: Kiefer Sutherland

text: Kiefer William Frederick Dempsey George Rufus Sutherland (s. 21. joulukuuta 1966) on kanadalainen elokuva- ja televisionäyttelijä. Hän on esiintynyt monissa Hollywood-elokuvissa, kuten "Stand by Me – viimeinen kesä", "The Lost Boys", "Kunnian miehiä", "Phone Booth" ja "The Sentinel – salaliitto", mutta hänen tunnetuin roolihahmonsa lienee CTU-agentti Jack Bauer yhdysvaltalaisen FOX-televisiokanavan televisiosarjassa "24". Hän on myös ääninäytellyt "Metal Gear Solid" -pelisarjan peleissä.


title: Kiefer Sutherland

text: Kiefer Sutherland syntyi Lontoossa kuuluisien kanadalaisnäyttelijöiden Donald Sutherlandin ja Shirley Douglasin lapsena. Hän syntyi seitsemän minuuttia aikaisemmin kuin kaksossisarensa Rachel. Kiefer Sutherland on äitinsä puolelta vaikutusvaltaisen kanadalaisen poliitikon Tommy Douglasin lapsenlapsi.


title: Kiefer Sutherland

text: Vaikka Sutherland syntyi Yhdistyneessä kuningaskunnassa, hän vietti ensimmäiset elinvuotensa Los Angelesissa Yhdysvalloissa. Kun Donald Sutherland ja Shirley Douglas erosivat vuonna 1970, neljävuotias Sutherland muutti äitinsä kanssa vanhempiensa kotimaahan Kanadaan. Hän varttui ja opiskeli Torontossa, ja 15-vuotiaana hän kiinnostui ensimmäistä kertaa näyttelijäntyöstä.


title: Kiefer Sutherland

text: Kiefer Sutherlandin näyttelijädebyytti tapahtui vuoden 1983 draamakomediassa "Pimeää rahaa", jossa hänellä oli sivuosarooli Bill-nimisenä hahmona. Hänen isänsä Donald esiintyi samassa elokuvassa, ja myöhemmin Kiefer Sutherland esiintyi isänsä kanssa myös vuoden 1996 jännityselokuvassa "On aika tappaa". Sutherlandin läpimurto elokuva-alalla oli kuitenkin Ace Merrillin rooli vuoden 1986 menestyselokuvassa "Stand by Me – viimeinen kesä".


title: Kiefer Sutherland

text: Sutherlandin kuuluisin roolihahmo on jännityssarja "24:n" agentti Jack Bauer, jonka esittäjänä hän voitti Golden Globen vuonna 2002 ja myöhemmin Emmy-palkinnon vuonna 2006. Hän on myös toiminut Bauerin ääninäyttelijänä sarjaan pohjautuvassa videopelissä "" sekä animaatiosarja "Simpsonien" 400:nnessä juhlajaksossa "24 minuuttia", jonka juoni on pitkälti parodia "24:stä". Koska monissa "24:n" jaksoissa Bauer kiduttaa terroristeiksi epäiltyjä hahmoja, Sutherland matkusti vuonna 2007 West Pointin sotilasakatemiaan ja piti akatemian kadeteille puheen, jossa hän kehotti heitä välttämään ihmisten kiduttamista. Vaikka Bauerin roolilla onkin ollut suuri merkitys Sutherlandin näyttelijänuralle, Sutherland itse on ehdottanut sarjan käsikirjoittajille Bauerin tappamista. Keväällä 2006 Sutherland solmi kolmen lisävuoden jatkosopimuksen Bauerin roolin jatkamisesta "24:ssä". Medialähteiden mukaan sopimuksen arvo oli 40 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria eli 34 miljoonaa euroa, mikä teki Sutherlandistä tuolloin yhden parhaiten palkatun televisionäyttelijän.


title: Kiefer Sutherland

text: Sutherland on ollut kahdesti naimisissa. Ensimmäisen kerran vuonna 1988 hän avioitui 21-vuotiaana itseään 12 vuotta vanhemman Camelia Kaithin kanssa, mutta liitto päättyi Sutherlandin alkoholiongelman takia avioeroon vain kaksi vuotta myöhemmin 1990. Vuonna 1991 Sutherland seurusteli ja kihlautui Julia Robertsin kanssa, mutta heidän suhteensa päättyi ennen suunniteltua naimisiinmenoa. Vuonna 1996 Sutherland solmi avioliiton Kelly Winnin kanssa, mutta aviopari jätti eropaperit ensimmäisen kerran 2000 ja uudelleen 2004. Ero astui virallisesti voimaan toukokuussa 2008. Sutherlandillä on avioliitosta Kaithin kanssa Sarah-niminen tytär, joka syntyi vuonna 1988 ja jonka huoltajuuden Sutherland menetti avioerossa.


title: Kiefer Sutherland

text: Sutherland on rockmusiikin suuri ystävä, ja hänellä on mittava kokoelma kitaroita, erityisesti Gibsonin valmistamia sähkökitaroita. Hän on myös perustanut muusikkoystävänsä Jude Colen kanssa Ironworks-nimisen levy-yhtiön.


title: Kiefer Sutherland

text: Sutherland sai joulukuussa 2008 oman tähden Hollywoodin Walk of Famelle.


title: Kiefer Sutherland

text: Sutherland on 174 senttiä pitkä eli huomattavasti lyhyempi kuin 193-senttinen isänsä Donald Sutherland.


title: Pekka Puupää

text: Pekka Puupää on sarjakuvapiirtäjä Ola Fogelbergin luoma hahmo, joka esiintyi 1925–1975 samannimisessä suositussa sarjakuvassa. Ola Fogelbergin eli Fogelin kuoltua vuonna 1952 sarjan piirtämistä jatkoi hänen tyttärensä Toto Fogelberg-Kaila. Sarjasta koottiin vuosina 1943–1976 yhteensä 34 albumia. Pekka Puupää on hyväntahtoinen mutta jokseenkin tyhmä miekkonen, jota muiden on helppo jymäyttää ja käyttää hyväkseen. Sarjan tärkeimmät sivuhenkilöt ovat Pekan pirttihirmuvaimo Justiina ja hänen ovela kaverinsa Pätkä. Tämä kolmikko esiintyi myös vuosina 1953–1960 kolmessatoista Suomen Filmiteollisuuden tuottamassa "Pekka ja Pätkä" -elokuvassa, joissa heitä näyttelivät Esa Pakarinen, Siiri Angerkoski ja Masa Niemi. Lisäksi 1980-luvulla ohjaaja Visa Mäkinen teki Pekka Puupäästä televisiosarjan ja kaksi elokuvaa. Suomen sarjakuvaseuran vuosittain jakama Puupäähattu-palkinto perustuu Pekka Puupään tunnusomaiseen hattuun.


title: Pekka Puupää

text: Pekka Puupää ilmestyi edistysmielisen osuusliikkeen lehdissä, Kulutusosuuskuntien Keskusliiton (KK) julkaisemassa "Kuluttajain Lehdessä" vuosina 1925–1952 sekä Osuusliike Elannon "Elanto"-lehdessä 1927–1970. Viikoittain ilmestynyt "Kuluttajain lehti" oli noihin aikoihin Suomen suurilevikkisimpiä lehtiä. Ruotsinkielisessä osuuskauppalehdessä "Konsumentbladetissa" sarja ilmestyi nimellä "Kalle Träskalle". Vuonna 1926 se ilmestyi myös lyhyen aikaa hollantilaisessa "De Verbruiker" -osuustoimintalehdessä nimellä "Piet Bolhoofd". Koska Ola ”Fogeli” Fogelbergin äidinkieli oli ruotsi, Pekka Puupään suomenkielisen kieliasun tarkisti "Kuluttajain Lehdessä" Martti Larni ja sarjan myöhempinä vuosina Fogelbergin vaimo Laura sekä tytär Toto. Muuten Fogelberg ideoi ja piirsi kaiken itse. Hänellä oli tosin tapana kierrättää samoja vitsejä uudelleen vuosien varrella. Viikoittain ilmestyneitä Pekka Puupää -strippejä ehti Fogelin elinaikana kertyä noin 1 200.


title: Pekka Puupää

text: Ola Fogelberg oli työskennellyt jo vuosikymmenen Elannolle ja "Kuluttajain Lehdelle" sen perustamisesta vuonna 1916 alkaen, kun häntä keväällä 1925 pyydettiin kehittämään lehteen uusi sarjakuva. Ensimmäinen Pekka Puupää -strippi ilmestyi vappuaattona 30. huhtikuuta 1925, ja siinä kerrottiin, kuinka samanniminen hölmö maalaispoika saapuu Helsinkiin kyseisen lehden toimitukseen. Lehti lupasi vastaisuudessa kertoa hänen ”elämyksistään täällä murheenlaaksossa”. Justiina nähtiin ensi kerran elokuussa 1925: Pekka kulki puistossa kaulassaan ”Haluan naimisiin” -lappu ja kolmesta paikalle ilmaantuneesta naisesta Justiina rotevimpana päihitti kaksi muuta. Pätkä tuli mukaan hieman myöhemmin ja hänellä oli vuosina 1929–1943 myös oma sarjakuva ("Herra Pätkä") kuudesti vuodessa ilmestyneessä Elannon henkilöstölehdessä "Työtoverissa". Pekka ja Pätkä vierailivat usein toistensa nimikkosarjoissa. Kummassakin sarjassa nähtiin useasti myös kolmas Fogelin luomus, Pölhö-Kustaa, jolla taas oli oma sarja "Elanto"-lehdessä vuosina 1927–1929. Pätkä korvasi Puupää-tarinoissa vähitellen Pölhö-Kustaan, joka nähtiin viimeisen kerran vuonna 1935.


title: Pekka Puupää

text: Reino Hirvisepän mukaan esikuva Pekka Puupään olemukselle oli silloin tunnetun humoristin, Fogelbergin ikätoverin Ahti H. Einolan roolihahmo Gabriel Tossu, joka oli puujalkavitsejä laukonut laiha, kalpea ja pitkäkaulainen mies yllään liian lyhyt takki ja päässään kukalla koristettu korkea silinterihattu. Puupään hahmo lienee saanut innoitusta myös perinteisistä hölmöläistarinoista. Pekka Puupää -nimen on sanottu olleen peräisin jostain Jalmari Finnen tokaisusta Fogelbergille.


title: Pekka Puupää

text: Ensimmäisinä vuosinaan Pekka Puupää oli pääasiassa huumorin varjolla esitettyä osuusliikkeen propagandaa: esimerkiksi Justiina pieksi Pekan, koska tämä ei ollut viitsinyt kävellä sateessa osuuskauppaan vaan käynyt yksityiskaupassa. Sarjassa esiteltiin edistysmielisen osuusliikkeen toimintaa, mainostettiin avoimesti osuuskauppojen tuotteita ja hyökkäiltiin liikkeen vihollisia, etenkin yksityisiä kaupanharjoittajia vastaan. Siinä yhdistyivät kansanvalistus, mainonta ja propaganda, joilla ei tuolloin nähty varsinaista eroa osuuskauppa-aatteen levittämisessä. Pekka Puupäätä käytettiin myös runsaasti osuusliikkeen muussa mainonnassa ja 1920-luvulta alkaen hahmoa esittäneet näyttelijät esiintyivät tuhansissa valistustilaisuuksissa ja iltamissa eri puolilla Suomea. Vuonna 1932 teetetyn tutkimuksen mukaan Pekka Puupää oli "Elanto"-lehden luetuin palsta. KK julkaisi Pekasta vuonna 1926 myös nelivärisen lastenkirjan "Pekka Puupää: Kuvakirja Suomen lapsille", jossa oli Fogelbergin kuvitus ja Lyyli Takin runoilemat sanat.


title: Pekka Puupää

text: Pekka Puupäässä sivuttiin jonkin verran myös politiikkaa: 1920- ja 1930-luvuilla siihen sisältyi Lapuan liikkeen ja äärioikeistolaisen toiminnan kritiikkiä, toisaalta varsinkin 1930-luvun lopulla monissa stripeissä kommentoitiin (usein vertauskuvien keinoin) suurvaltapolitiikan tapahtumia ja maailmansodan uhkaa. Sodan aikana nämä teemat katosivat ja tilalle tuli kotirintaman arjen humoristinen kuvaus. Varsinkin pulaan, hamstraukseen ja mustaan pörssiin liittyneet vitsit olivat sarjan keskeisiä aiheita vielä vuosia sodan jälkeenkin. Kommunistien mukaan Pekka Puupää oli ainut "Kuluttajain Lehden" osio, joka ei ollut sortunut jatkosodan vuosina kansalliskiihkoiseen propagandaan tai sodanlietsontaan. Kun vanhoja Puupää-strippejä julkaistiin kokoelmissa sodan jälkeen, osasta teksteistä vanhentuneet poliittiset viittaukset poistettiin vitseistä.


title: Pekka Puupää

text: 1940-luvulla Fogeli jätti vähitellen pois osuuskauppapropagandan ja politiikan, jolloin Pekka Puupää muuttui puhtaaksi vitsisarjaksi. Hän siirsi samalla sarjan tapahtumapaikan Helsingistä Savikylä-nimiselle kuvitteelliselle maalaispaikkakunnalle. Tämä mahdollisti Pekka Puupäälle aiempaa laajemman kansansuosion ja sodanjälkeiset vuodet olivat sarjan kulta-aikaa sekä taiteellisesti että myyntilukujen valossa. Ensimmäinen, 101 valikoitua strippiä sisältänyt Pekka Puupää -albumi ilmestyi syksyllä 1943 KK:n kustantamana ja jo samana vuonna Fogeli julkaisi toisen omalla kustannuksellaan. Vuonna 1945 hän irtisanoutui leipätyöstään Elannossa ja omistautui kokonaan Puupään piirtämiselle. Tuosta vuodesta alkaen uusi 77 strippiä sisältänyt albumi ilmestyi aina kerran vuodessa joulumarkkinoille. Ensimmäiset albumit sisälsivät pääosin lehdissä menneinä vuosina ilmestyneitä sarjoja, myös "Herra Pätkä" -sarjasta koottuja, mutta myöhemmin ne painottuvat uuteen sisältöön. Parhaimmillaan 1940-luvun lopussa ja 1950-luvun alussa vuosittain ilmestyneitä Pekka Puupää -kirjoja myytiin jokaista jopa 60 000–70 000 kappaletta vuoden aikana. Ennen Väinö Linnan "Tuntematonta sotilasta" ei mitään muuta suomenkielistä kirjaa myyty vuodessa yhtä paljon.


title: Pekka Puupää

text: Ola Fogelberg kuoli haimasyöpään elokuussa 1952. Hän piirsi Pekka Puupäätä viimeisiin elinviikkoihinsa asti, minkä jälkeen sitä siirtyi jatkamaan hänen tyttärensä Toto Fogelberg-Kaila. "Kuluttajain Lehti" lopetti tällöin sarjan julkaisun, joskin joutui lukijoiden vaatimuksesta julkaisemaan vielä vanhoja sarjoja uusintoina. "Elanto"-lehdessä sarja ilmestyi vuoteen 1970, jolloin lehti muutettiin uudeksi "Me"-lehdeksi. Toto Fogelberg-Kaila kertoi myöhemmin, ettei pitänyt itseään sarjakuvapiirtäjänä, mutta jatkoi Pekka Puupäätä elättääkseen perheensä ja leskiäitinsä, sillä vapaaksi taiteilijaksi ennen kuolemaansa ryhtyneeltä isältä ei ollut jäänyt edes eläkettä. Ola Fogelberg ehti eläessään julkaista vuosina 1943–1952 kymmenen Pekka Puupää -kirjaa. Toto Fogelberg-Kaila julkaisi niitä 24 lisää, viimeisen vuonna 1976. Niistä ensimmäiset sisälsivät myös paljon Fogelin vanhoja strippejä, mutta Toton osuus lisääntyi vähitellen, kunnes vuodesta 1957 alkaen albumien sisältö oli kokonaan hänen käsialaansa. Fogelin piirtämiä kansikuvia käytettiin tämän jälkeenkin. Albumien takakansi oli yleensä varattu Pekka ja Justiina -aiheiselle OTK:n kahvimainokselle.


title: Pekka Puupää

text: Albumien kustantajana oli Fogelin kuoltua virallisesti Laura Fogelberg, paitsi viidessä viimeisessä Toto Fogelberg-Kaila itse. Fogelberg-Kaila käsikirjoitti ja hahmotteli stripit, mutta puhtaaksipiirtämisestä vastasi mainosgraafikko Lasse Hietala, joka ei halunnut julkisuutta eikä nimeään albumeihin. Aluksi Toto jäljitteli isänsä tyyliä mutta kehitti pikku hiljaa sarjaa yhä kauemmas siitä. Vaikka itse sarjakuva ei sisältänyt enää osuuskauppapropagandaa, Laura Fogelberg antoi KK:lle vuonna 1956 luvan käyttää Pekka Puupään hahmoa vapaasti tuotteidensa mainonnassa. KK:n mainoskeskus alkoi tämän jälkeen valmistaa Pekan kuvalla varustettuja mainospohjia, jotka voitiin liittää mihin tahansa mainostekstiin.


title: Pekka Puupää

text: Toto Fogelberg-Kaila lopetti sarjan piirtämisen vuonna 1976 taloudellisista syistä. Siihen asti Pekka Puupää -kirjoja oli myyty Elannon ja E-liikkeen omissa osuuskaupoissa, mutta tuona vuonna Elanto myi myyntioikeudet Rautakirjalle. Tämän kaupan yhteydessä kirjojen hinnasta otettavat myyntipalkkiot kasvoivat kuudesta 46:een prosenttiin, minkä jälkeen niiden julkaisu ei ollut enää piirtäjälle voitollista. Toisaalta Fogelberg-Kaila kertoi myöhemmin olleensa muutenkin helpottunut Puupään lopettamisesta, sillä ideoiden keksiminen oli käynyt hänelle liian stressaavaksi. Hän katsoi myös ajan ajaneen ohi Pekka Puupään tyylistä. Samoihin aikoihin kun tämä kaikkien aikojen pitkäikäisin suomalainen sarjakuva loppui, Suomen sarjakuvaseura alkoi palkita ansioituneita sarjakuvataiteilijoita Puupää-hatulla, joka on kopio Pekka Puupään tötteröhatusta. Ensimmäisen hatun sai 1972 Toto Fogelberg-Kaila.


title: Pekka Puupää

text: Karkkilalainen kustannusliike Kustannus-Mäkelä Oy julkaisi vuosina 1981–1988 kahdeksan osaa "Puupään parhaat" -albumeita, joiden sisältö on valikoitu Fogelin piirtämistä, vuosina 1943–1953 ilmestyneistä kirjoista. Kaikista osista otettiin toinen painos 1994. Lisäksi sama kustantamo julkaisi vuonna 1985 vuosien 1925–1926 strippejä sisältäneen Pekka Puupään 60-vuotisjuhlakirjan, vuosina 1994–1996 kaksitoista pienille lapsille tarkoitettua tavutettua Pekka Puupää -kokoelmaa sekä vuonna 2000 uusintapainoksen vuonna 1943 ilmestyneestä ensimmäisestä kirjasta "Pekka Puupää – 101 sarjaa".


title: Pekka Puupää

text: Pekka Puupää ei ollut ensimmäinen suomalainen sarjakuva, mutta se oli ensimmäinen merkittävän suosion saanut sarjakuva ja samalla alansa tienraivaaja. Lisäksi osuusliikkeen mainostamisesta irtautuminen antoi sarjalle tilaisuuden kehittyä monipuolisemmaksi.


title: Pekka Puupää

text: Sarjakuvan tapahtumat sijoittuivat lähes aina arkisiin tilanteisiin. Tavallisia juoniaiheita olivat Pekan epäonnistumiset eri ammateissa ja kotiaskareissa, omalaatuiset ratkaisut vastaan tuleviin ongelmiin sekä muut kommellukset, joihin hän tyhmyyttään ja hyväuskoisuuttaan joutui. Toinen kestoaihe olivat Pekan ja Pätkän yritykset livistää vaimoiltaan (Pätkä oli sarjakuvassa perheellinen mies) pelaamaan korttia ja rilluttelemaan. Yleensä tarinoissa Pätkä houkutteli Pekan pahoille teille. Yksi sarjan kestovitseistä oli myös Pekan housujen katoaminen tai rikkoontuminen kiusallisissa tilanteissa.


title: Pekka Puupää

text: Viikoittain ilmestynyt Pekka Puupää koostui lähes poikkeuksetta kuuden ruudun mittaisista sarjoista, jotka oli ladottu kahdelle riville. Sarjakuvassa ei ollut puhekuplia, vaan tekstit olivat ruutujen alla. Puhekuplien käyttö alkoi levitä suomalaisiin sarjakuviin amerikkalaisten esikuvien vaikutuksesta 1930-luvulla, mutta Fogelberg ei muuttanut tyyliään – joskin muutaman yksittäisen kerran hän piirsi strippeihin puhekuplia.


title: Pekka Puupää

text: Pekka Puupään hahmo oli Fogelbergin oman luonnehdinnan mukaan yksinkertainen, mutta hyväsydäminen ja avulias mies. Hän joutui usein kommelluksiin inhimillisten heikkouksiensa seurauksena ja hänellä oli erilaisia paheita, mutta hän ei tehnyt koskaan mitään moraalitonta. Pekka Puupään tunnuksena oli aina kukalla varustettu hattu. Vuosien varrella hahmo muuttui hieman pitemmäksi ja laihemmaksi, mutta ulkonäkö säilyi muuten samana. Fogelin piirtäjäkaudella Pekka esiintyi sarjan jok’ikisessä stripissä. Kaksi muuta keskeistä hahmoa olivat Justiina ja Pätkä, jotka esiintyivät suuressa osassa stripeistä.


title: Pekka Puupää

text: Jo vuonna 1925 Pekalle ja Justiinalle syntyi Puppu-niminen tyttölapsi, joka kuitenkin katosi sarjasta saman tien. Elokuussa 1947 Fogelberg loi heille KK:n edustajakokouksen pyynnöstä uuden lapsen, Pulu-nimisen pojan. Piirtäjä ei kuitenkaan ollut innostunut hahmosta ja käytti Pulua vain 17 stripissä. Puupäillä oli 1930-luvun lopussa noin vuoden ajan myös Otto-niminen ottopoika, jonka he löysivät lastenkodista. Toto Fogelberg-Kaila alkoi sittemmin käyttää Pulua uudelleen Pekan ja Justiinan poikana sekä teki hänestä merkittävän ja itsenäisen hahmon.


title: Pekka Puupää

text: Vakituisia sivuhenkilöitä olivat muun muassa rikas Perintötäti, jota Pekka ja Justiina yrittivät mielistellä erilaisin, tavallisesti katastrofiin päättynein tempuin, sekä paikallinen kartanonomistaja kreivi Pomppalinna. Perintötäti kuoli myöhemmin, ja Pekka ja Justiina odottivat tältä perintöä, mutta hän olikin lahjoittanut maallisen omaisuutensa pakanoille, ja jättänyt Pekalle ja Justiinalle koiransa. Perintötäti esiintyi kuoleman jälkeenkin, ja nimeksi tuli myöhemmin Manta. Toisaalta, Manta ei selvästi ollut aina sukua Puupäille, koska toisinaan esiintyi Mantan sukulaisia joita Puupäät eivät edes tunteneet.Ola Fogelbergin tiedetään tehneen itse keväällä 1927 tarkastetun lyhyen animaation "Vaimo on viisaampi kuin mies", jossa esiintyivät Pekka Puupää ja Justiina. Tarinan lopussa Justiina osoittaa viisautensa tallettamalla Pekan perintörahat osuuskaupan säästökassaan. Filmin pituus oli 240 metriä, joten se lienee kestänyt noin 13 minuuttia. Pahvihahmoihin perustuneessa animaatiossa käytettiin varhaista trikkikuvausta. Se oli Suomen ensimmäisiä piirrosfilmejä, muttei kuitenkaan ensimmäinen, kuten joskus on väitetty. Fogelberg vei filmin samana vuonna esiteltäväksi Yhdysvaltoihin. Animaatiosta on säilynyt käsikirjoitus ja arvosteluita, mutta yhtään filmikopiota ei ole löydetty. Toto Fogelberg-Kaila on muistellut ainoan kopion tuhoutuneen Elannon varaston tulipalossa.


title: Pekka Puupää

text: Suomen Filmiteollisuuden (SF) johtaja Toivo Särkkä osti Pekka Puupää -hahmon elokuvausoikeudet pian Fogelbergin kuoleman jälkeen tämän leskeltä Laura Fogelbergiltä. Maksettuaan oikeuksista 50 000 markan kertakorvauksen Särkkä tuotti vuosina 1953–1960 yhteensä kolmetoista "Pekka ja Pätkä" -elokuvaa, joissa sarjan päähahmot esiintyivät. Särkkä mitä ilmeisimmin huijasi leskeä kaupanteossa: suullisesti puhuttiin vain yhdestä elokuvasta, mutta tammikuussa 1953 allekirjoitettu sopimuspaperi antoi SF:lle pysyvät oikeudet Pekka Puupäähän ja muihin Fogelin luomiin hahmoihin. Ensimmäinen, Reino Helismaan käsikirjoittama ja Ville Salmisen ohjaama elokuva "Pekka Puupää" saattiin teattereihin jo vapuksi 1953. Kun aikanaan yhä uusia Pekka ja Pätkä -elokuvia ilmestyi teattereihin, Laura Fogelberg otti yhteyttä ohjaaja Armand Lohikoskeen ja kertoi tulleensa petetyksi. Lohikoski ei kuitenkaan voinut tehdä asialle mitään, ja lisäksi sopimus elokuvaoikeuksista oli laadittu rajattomaksi ajaksi, minkä myöhemmin tulkittiin kattavan myös erilaiset tallenteet kuten videojulkaisut. Fogelbergin perikunnan palkkaama lakimies totesi vielä 1980-luvulla, ettei sopimusta voitu kumota.


title: Pekka Puupää

text: SF:n elokuvissa Pekka Puupäätä näytteli Esa Pakarinen, Pätkää Masa Niemi ja Justiinaa Siiri Angerkoski. Fogelbergin sarjakuvasta oli elokuviin otettu lähinnä hahmojen ulkoinen olemus, muilta osin ne muokattiin uusiksi vastaamaan pääosanesittäjien aiemmista rooleista tuttuja maneereja. Esimerkiksi Pakarinen laittoi Pekan puhumaan Savon murretta. Justiina on kuvattu elokuvissa hurjempana. Pätkän hahmo muuttui eniten, ja hänestä ja Pekasta tehtiin tasaveroinen parivaljakko, kun taas sarjakuvassa Pekka oli ollut selkeästi päähenkilö. Neljänneksi vakiohahmoksi luotiin Armas Jokion näyttelemä talonmies Pikkarainen, joka ei perustunut lainkaan sarjakuvaan. Elokuvissa Pekka ja Justiina asuivat Helsingissä kuvitteellisessa osoitteessa Voikukankatu 5 B 13. Suurimman osan Pekka ja Pätkä -elokuvista ohjasi Armand Lohikoski. Pekka ja Pätkä -elokuvat olivat alkuun suosittuja, mutta kriitikot eivät arvostaneet niitä. Ne yhdistettiin tyyliltään aiemmin tehtyihin rillumarei-elokuviin, joilla oli ollut pitkälti samat tekijätkin. Arvostelun myötä Särkkäkin sai lopulta tarpeekseen elokuvasarjasta ja halusi lopettaa sen. Sarjaa olisi saatettu tekijöiden toiveesta jatkaa vielä sittenkin, mutta tämän esti Masa Niemen itsemurha keväällä 1960. Lohikoski suunnitteli vielä 1973 uutta elokuvaa "Pekka ja Pätkä palokuntalaisina", mutta hanke kariutui, kun Elokuvasäätiö päättikin sen sijaan tukea toista Esa Pakaris -elokuvaa "Meiltähän tämä käy".


title: Pekka Puupää

text: Porilainen independent-elokuvatuottaja Visa Mäkinen yritti 1980-luvun puolivälissä elvyttää Pekka Puupään ja osti hahmojen oikeudet Särkän vävyltä. Mäkinen teki sen jälkeen elokuvat "Pekka & Pätkä ja tuplajättipotti" (1985) ja "Pekka Puupää poliisina" (1986) sekä televisiosarjan "Pekka ja Pätkä" (1986). Rahoituksen kerääminen tuotantoihin osoittautui vaikeaksi ja jälkimmäisessä elokuvassa jouduttiin siksi käyttämään sponsoreita ja tuotesijoittelua. Televisiosarja menestyi kohtalaisen hyvin, mutta elokuvat kuitenkin menestyivät huonosti ja moni piti niitä ”alkuperäisten” Puupäiden halventamisena.


title: Pekka Puupää

text: Ohjaaja Pekka Lehto sai vuonna 2005 Suomen elokuvasäätiöltä 10 000 euron kehittämistuen elokuvaan, jonka työnimenä oli "Pekka ja Pätkä levottomina". Sen oli tarkoitus kertoa kansankomediamaisesti homoseksuaalisuuteen kohdistuvista peloista. Elokuvaa ei koskaan tehty.


title: Pekka Puupää

text: Reino Helismaa sanoitti ja Toivo Kärki sävelsi Pekka Puupäästä kertovan kappaleen ”Pekka Puupää”, jonka Esa Pakarinen levytti vuonna 1952. Sitä käytettiin seuraavana vuonna valmistuneen ensimmäisen elokuvan tunnussävelmänä. M. A. Numminen ja Jani Uhlenius ovat tehneet Pekka Puupäästä kertovan kappaleen ”Pekka Puupää on Suomen sankari”. Huumoriyhtye Lapinlahden linnut on puolestaan tehnyt kappaleen ”Pekka ja Justiina”.


title: Pekka Puupää

text: Pekka Puupäästä on tehty useita näytelmiä. Turun ylioppilasteatteri esitti 1973 Olli Pellikan ja M. A. Nummisen laulunäytelmää ”Pekka Puupää eli elämää Savikylässä 1952”, josta tehtiin myöhemmin useita eri sovituksia. Jouko Turkka ohjasi sen Kotkassa. Kristian Smeds teki 2003 Kajaanin teatterille modernin Pekka Puupää -näytelmän, jossa näyttelijä Juha Hurme esitti kaikki roolit.


title: Pekka Puupää

text: Pekka Puupäästä julkaistiin vuonna 1996 postimerkki.


title: Aegukga (Pohjois-Korea)

text: Aegukga (, hanja 愛國歌, McCune–Reischauer "Aegukka") on Korean demokraattisen kansantasavallan kansallislaulu. Se tunnetaan ensimmäisten säkeidensä mukaan myös nimellä "Achimeun pinnara". Laulun nimi merkitsee ’isänmaallista laulua’.


title: Aegukga (Pohjois-Korea)

text: Virallisen kertomuksen mukaan laulun sävelsi Kim Il-sungin käskystä Kim Won-gyun vuonna 1946. Sanoituksen kirjoitti Pak Se-yong. Laulu hyväksyttiin kansallislauluksi seuraavana vuonna.


title: Aegukga (Pohjois-Korea)

text: Myös Korean tasavallan kansallislaulu "Aegukga" on samanniminen, ja muistuttaa melodialtaan pohjoiskorealaista laulua. Sanoitus on kuitenkin erilainen.


title: Jouni Hynynen

text: Jouni Kalervo Hynynen (s. 15. helmikuuta 1970 Joutseno) on lappeenrantalainen muusikko. Hän on lappeenrantalaislähtöisen Kotiteollisuus-yhtyeen laulaja, kitaristi ja sanoittaja. Hynynen on toiminut myös kolumnistina ja juontajana ja julkaissut kirjoja.


title: Jouni Hynynen

text: Vuosina 1995–2000 Hynynen vaikutti Pronssinen Pokaali -yhtyeen kitaristina. Kotiteollisuus-yhtyeessä hän toimii säveltäjänä ja sovittajana yhdessä muun yhtyeen ja joskus myös tuottaja Mikko Karmilan kanssa.


title: Jouni Hynynen

text: Hynynen on toiminut pakinoitsijana muun muassa Etelä-Saimaa-, Kouvolan Sanomat- ja Kymen Sanomat -lehtien Seepra-viikkoliitteessä, Keskisuomalaisessa ja Ilosaarirockin Internet-sivuilla.


title: Jouni Hynynen

text: Jouni Hynynen ja Jone Nikula juonsivat Subin "Äijät"-ohjelmaa. Ohjelmaa tehtiin kaksi tuotantokautta.


title: Jouni Hynynen

text: Hynysestä tuli kirjailija, kun Like Kustannus julkaisi elokuussa 2007 teoksen "Rakkaudella, Hynynen", joka koostuu Hynysen kirjoittamista kolumneista. Kirjasta on otettu yhdeksän painosta.


title: Jouni Hynynen

text: Syksyllä 2009 Jouni Hynynen julkaisi kaksi kirjaa. "Ukonhauta" kertoo levyn syntyprosessista. Se sisältää niin päiväkirjoja kuin muitakin merkintöjä sekä Mikko Karmilan valokuvia. Elokuussa 2009 ilmestyi runokokoelma "Mies katoaa", joka on Hynysen toinen kaunokirjallinen teos. Osasta Hynysen kirjoista on tehty myös äänikirja (muun muassa "Rakkaudella Hynynen", "Mies Katoaa"), jossa kirjailija itse lukee teoksensa.


title: Jouni Hynynen

text: Hynysen puoliso on vuodesta 2012 saakka ollut näyttelijä Mari Perankoski. He kihlautuivat toukokuussa 2016 ja avioituivat syyskuussa 2016.


title: Surya Bonaly

text: Surya Bonaly (s. 15. joulukuuta 1973 Nizza, Ranska) on ranskalainen taitoluistelija. Bonaly tunnetaan parhaiten taaksepäin voltista luistimet jalassa. Bonalysta tuli Yhdysvaltojen kansalainen marraskuussa 2003.


title: Surya Bonaly

text: Bonaly on osallistunut kolme kertaa talviolympialaisiin: Vuoden 1992 talviolympialaisissa hän tuli viidenneksi, 1994 talviolympialaisissa neljänneksi ja 1998 talviolympialaisissa epäonnistuttuaan kymmenneksi. Bonalylla on kolme maailmanmestaruushopeaa vuosilta 1993, 1994 ja 1995 ja Euroopanmestaruuden hän on voittanut viisi kertaa (1991, 1992, 1993, 1994, 1995). Bonalylla on myös yksi euroopanmestaruushopea vuodelta 1996. Nuorempana hän on myös voittanut maailmanmestaruuden telinevoimistelusta.


title: Surya Bonaly

text: Bonaly aloitti luistelemisen 18 kuukautta vanhana, ja hänen äitinsä Suzanne Bonaly valmensi häntä. Kun Bonaly vuoden 1998 talviolympialaisissa Naganossa epäonnistui kolmoissalchowissa ja menetti mahdollisuuden mitalisijoille, hän päätti lopettaa amatööriuransa näyttävästi. Hän esitti vapaaohjelmassaan tuomariston edessä bravuurinsa, taaksepäin voltin, mikä on kiellettyä kilpailuissa. Tuomaristo rankaisi häntä, ja hän päätyi vapaaohjelmassa sijalle 11 ja kokonaispisteissä kymmenenneksi.


title: Kaija Koo

text: Kaija Koo (oikealta nimeltään Kaija Irmeli Kokkola, s. 10. syyskuuta 1962 Helsinki) on suomalainen laulaja, joka on esittänyt soolourallaan enimmäkseen iskelmä- ja popkappaleita. Vuonna 1993 julkaistu "Tuulten viemää" on Suomen kaikkien aikojen seitsemänneksi myydyin albumi yli 175 000 kappaleella, ja kaikkiaan hänen albumejaan on myyty yli puoli miljoonaa.


title: Kaija Koo

text: Kaija Koo on voittanut vuoden naissolistin Emma-palkinnon useammin kuin kukaan muu, yhteensä kolme kertaa vuosina 1993, 1997 ja 2014.


title: Kaija Koo

text: Kaija Koo nousi yleisön tietoisuuteen disco- ja pop-rock-yhtye Steel Cityssä 1980-luvun alussa. Hän toimi myös taustalaulajana muun muassa Maukka Perusjätkän albumeilla ja Frederikin taustakuorossa vuoden 1981 Eurovision laulukilpailun karsinnassa. Kappale oli ”Titanic”, josta tuli sittemmin Frederikin ehkä tunnetuin hitti. Kaija Koo on ollut myös Kirkan taustalaulajana vuoden 1984 Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”Hengaillaan” ja niin ikään vuonna 1985 Sonja Lumpeen taustalla ”Eläköön elämä” -kappaleessa.


title: Kaija Koo

text: Ensimmäisen sooloalbuminsa "Kun savukkeet on loppuneet" Kaija Koo julkaisi vuonna 1986. Albumin tuotti Risto Asikainen, ja siltä julkaistu single ”Kaikki vanhat filmit” nousi radiohitiksi. Levyn julkaisun aikoihin Kaijan isä kuoli, mikä vaikutti siihen, että hän oli pitkään sivussa laulajan uraltaan.


title: Kaija Koo

text: Kaija Koon palattua musiikin tekemiseen ilmestyi hänen läpimurtoalbuminsa "Tuulten viemää," jonka hän teki aviomiehensä Markku Impiön kanssa vuonna 1993. Levy pysyi Suomen virallisella albumilistalla 66 viikkoa ja myi triplaplatinaa. "Tuulten viemää" on Suomen kaikkien aikojen seitsemänneksi myydyin albumi 175 000 kappaleen myynnillään. Emma-gaalassa Kaija Koo palkittiin vuoden 1993 naisartistina, "Tuulten viemää" vuoden albumina ja levyn suurin hitti ”Kuka keksi rakkauden” vuoden sävellyksenä. Samalla Markku Impiö valittiin vuoden tuottajaksi.


title: Kaija Koo

text: Myös Kaija Koon seuraavat albumit ovat menestyneet hyvin: "Tuulikello" (1995) myi tuplaplatinaa ja "Unihiekkamyrsky" (1997) platinaa. Vuoden 1998 Emma-gaalassa Kaija Koo palkittiin jälleen vuoden naisartistina. Muista Kaija Koon levyistä kultaa ovat myyneet "Operaatio jalokivimeri" (1998), "Tinakenkätyttö" (1999) ja "Mikään ei riitä" (2002). Vuonna 2000 julkaistu kokoelmalevy "Tuuleen piirretyt vuodet 1980–2000" on myynyt platinaa. Yhteensä Kaija Koon levyjä on myyty yli 500 000 kopiota.


title: Kaija Koo

text: Markku Impiö oli tuottamassa vuonna 2007 julkaistua Kaija Koon studioalbumia "H-Hetki". Kaija Koo oli ehdolla vuoden 2009 Iskelmä-Finlandian saajaksi.


title: Kaija Koo

text: Keväällä 2010 Kaija erosi silloisesta levy-yhtiöstään Bonnier Amigo Music Groupista ja solmi uuden levytyssopimuksen Apulanta-yhtyeen ja Katja Ståhlin perustaman Päijät-Hämeen Sorto ja Riisto -yhtiön kanssa. Uusi albumi "Irti" ja single ”Vapaa” julkaistiin syksyllä 2010. ”Vapaa” nousi radio- ja myyntimenestykseen, ja sitä on myyty jo singlen platinalevyrajan yli. Myös itse albumi on myynyt platinaa.


title: Kaija Koo

text: Kaija Koon sekä Päijät-Hämeen Sorto ja Riisto -yhtiön sopimus raukesi toukokuussa 2011 vain yhden albumin jälkeen. Syksyllä Kaija Koo julkaisi uuden platinaa myyneen kokoelman "Kaunis rietas onnellinen – Parhaat 1980–2011", joka sisälsi kaksi uutta kappaletta. Samana syksynä Kaija kilpaili kymmenen vuoden tauolta palanneessa Syksyn sävel -kilpailussa kappaleellaan ”Kaunis rietas onnellinen”.


title: Kaija Koo

text: Syksyllä 2012 Kaija Koo oli mukana Nelosella esitetyssä "Vain elämää" -sarjassa, jossa seitsemän kotimaista artistia esitti toistensa kappaleita. Huhtikuussa 2014 julkaistiin Kaija Koon uusi studioalbumi "Kuka sen opettaa". Vuoden 2015 Emma-gaalassa hänet palkittiin kolmatta kertaa parhaan naissolistin Emmalla.


title: Kaija Koo

text: Toukokuussa 2016 Kaija julkaisi uuden singlen ”Siniset tikkaat”, joka on ensimmäinen single syksyllä ilmestyneeltä "Sinun naisesi" -albumilta.


title: Kaija Koo

text: Syksyllä 2017 Kaija Koo oli yksi artisteista "Vain elämää" -televisiosarjan seitsemännellä kaudella. Kausi oli all stars -teemainen, eli jo aiemmin ohjelmassa olleet artistit palasivat Satulinnaan uusien laulujen ja tarinoiden kera.


title: Kaija Koo

text: Kesäkuussa 2018 julkaistiin single ”Paa mut cooleriin”, jolla esiintyy myös Reino Nordin. Elokuun lopussa julkaistiin ”Mun sydän” -single. Joulukuun alussa julkaistiin kappaleesta ”Tule lähemmäs beibi” uusi versio, jolla esiintyvät myös Jenni Vartiainen, Vesala ja Sanni.


title: Kaija Koo

text: Kaija Koo on kärsinyt nuorempana sosiaalisten tilanteiden pelosta. Hän menetti isänsä nuorena ja on sittemmin menettänyt myös äitinsä.


title: Kaija Koo

text: Kaija Koo erosi Markku Impiöstä vuonna 2006. Erostaan huolimatta he jatkoivat yhteistyötä musiikin parissa. Heillä on poika.


title: Kaija Koo

text: Syyskuussa 2016 Kaija Koo kertoi jäävänsä sairauslomalle kevääseen 2017 saakka, sillä hänelle oli tehty suuri lonkkaleikkaus marraskuussa 2016.


title: Tuotantoyksikkö Kantti

text: Kantti on Yleisradion sekä pohjoissavolaisten tieteen- ja koulutuksen organisaatioiden ylläpitämä sisältötuotantoyksikkö, joka tuottaa journalistisin periaattein toimitettuja radio-, internet- ja tv-sisältöjä.


title: Tuotantoyksikkö Kantti

text: Kantissa ovat esillä tieteen, opetuksen ja kulttuurin tekijät, tutkijat ja kokijat. Tieteen arkipäivä ja opiskelumahdollisuudet sekä eri alojen opiskelijoiden kokemukset ovat Kantin keskeiset teemat. Kantin opetusohjelmien ja verkkoluentojen valikoimasta jokainen löytää omansa: osa tuotannosta on yleissivistävää, ja osa liittyy tutkinnon suorittamiseen.


title: Tuotantoyksikkö Kantti

text: Kantti on myös osa Yle Multifoorumia, joka on verkottunut monimediakanava.


title: Tuotantoyksikkö Kantti

text:
Kantin tuottamaa ohjelmaa jaellaan säännöllisesti seuraavilla jakeluteillä:
Yle Puhe:Lisäksi Kantin tuottamaa ohjelmamateriaalia versioidaan muille Ylen radio- ja tv-kanaville.


title: Longyearbyen

text: Longyearbyen on Huippuvuorten suurin asutus- ja hallinnollinen keskus. Siellä on 2 075 asukasta (2009), joista suurin osa on norjalaisia, pienempi osa venäläisiä. Kylässä on hiilikaivostoimintaa, kuvernöörin toimisto, Huippuvuorten yliopistoyksikkö ja lentokenttä.


title: Longyearbyen

text: Huippuvuorilla ei ole kuntia, mutta Longyearbyenissa on kuitenkin paikallishallinto, joka on perustettu 2002. Paikallishallisto vastaa, manner-Norjan kuntien tapaan, infrastruktuurista, maankäytön suunnittelusta sekä sosiaali-, päivähoito-, koulu- ja lastensuojelupalveluista. Toisin kuin manner-Norjan kunnissa, Longyearbyenin paikallishallinto vastaa myös energia-alan hallinnosta. Longyearbyenin paikallishallinnolla ei ole oikeutta kerätä kunnallisveroja eikä se vastaa perusterveydenhuollon palveluista.


title: Longyearbyen

text: Asutuksen perusti vuonna 1906 "Arctic Coal Company of Bostonin" omistaja John Munroe Longyear. Saksalaiset tuhosivat sen 1943 toisen maailmansodan aikana, mutta se rakennettiin myöhemmin uudelleen.


title: Longyearbyen

text: Longyearbyenin ilmasto on arktinen. Kesällä lämpötila on 4-6 °C ja talvella -12 - -16 °C. Yötön yö on 20. huhtikuuta - 23. elokuuta ja kaamos 26. lokakuuta - 15. helmikuuta.


title: Jean-François Champollion

text: Jean-François Champollion (23. joulukuuta 1790 Figeac, Lot – 4. maaliskuuta 1832 Pariisi) oli ranskalainen orientalisti ja egyptologi. Hän loi pohjan modernille egyptologialle ratkaisemalla hieroglyfien arvoituksen Rosettan kiven avulla.


title: Jean-François Champollion

text: Champollion syntyi pienessä Figeacin kaupungissa Ranskassa 23. joulukuuta 1790. Hänen vanhin veljensä opetti häntä kymmenvuotiaaksi asti, jolloin Champollion lähti opiskelemaan Grenobleen. Veljensä vaikutuksesta Champollion kiinnostui kielistä ja erityisesti muinaisesta Egyptistä. Opiskellessaan Grenoblessa, Champollion kirjoitti tutkielman, jossa hän väitti koptin kielen olevan suoraan sukua muinaiselle egyptin kielelle.


title: Jean-François Champollion

text: Champollionilla oli ilmiömäinen kyky oppia vieraita kieliä, joita hän oli kuudenteentoista ikävuoteensa mennessä omaksunut jo kymmenkunta. Hän hallitsi tavanomaisten latinan ja kreikan lisäksi hepreaa, arabiaa, syyriaa, arameaa, kiinaa, koptia, amharaa, sanskriittia sekä avestaa ja persiaa varsin sujuvasti. Näiden lisäksi hän osasi hiukan useita muita kieliä.


title: Jean-François Champollion

text: Päätettyään opiskelunsa Champollion kutsuttiin Grenoblen ruhtinaalliseen korkeakouluun opettamaan historiaa ja politiikkaa. 19-vuotiaana hänestä tuli kirjallisuuden tohtori. Champollion jatkoi opettamista Grenoblessa aina vuoteen 1816. Vuonna 1818 hänet nimitettiin historian ja maantieteen apulaisprofessorin virkaan, jossa hän jatkoi vuoteen 1821 saakka.


title: Jean-François Champollion

text: Opetuksensa ohessa Champollion jatkoi muinaisen Egyptin tutkimustaan. Hänen uudet teoriansa ja vankka asiantuntemuksensa alkoi herättää huomiota egyptologien keskuudessa ja hänet valittiinkin Louvren museon egyptiläisen kokoelman konservaattoriksi vuonna 1826.


title: Jean-François Champollion

text: Vuonna 1828 Champollion matkusti erään oppilaansa, Ippolito Rosselinin, kanssa Egyptiin vuodeksi. Italialainen Rosselini tuli myöhemmin myös kohtuullisen kuuluisaksi egyptologiksi. Matkallaan Champollion kirjoitti tarkat muistiinpanot havainnoistaan ja Rosselini laati useita piirroksia. Heidän yhteistyössä laatimaansa hieroglyfitekstien kartoitusta pidetään yhä yhtenä parhaimmista. Heidän työnsä ansiosta monia jo hävinneitä tekstejä voidaan yhä tutkia.


title: Jean-François Champollion

text: Vuonna 1831 Champollion siirtyi takaisin Ranskaan häntä varta vasten perustettuun egyptologian professorinvirkaan. Hänestä tuli myös Ranskan akatemian jäsen. Champollion kuitenkin kuoli vain vuotta myöhemmin, 1832, sydänkohtaukseen.


title: Jean-François Champollion

text: Champollion käytti tutkimuksensa pohjana vuonna 1799 löydettyä Rosettan kiveä. Kiveen oli kaiverrettu teksti kolmella eri kirjoituksella, hieroglyfeillä, demoottisella kirjoituksella sekä kreikkalaisella kirjoituksella ja kahdella kielellä, muinaisegyptiksi ja kreikaksi. Champollion tutki tekstien rakennetta yhdistääkseen eri kielten sanat ja rakenteet toisiinsa. Champollionin sujuva koptin kielen taito auttoi häntä suuresti tulkitsemaan tekstejä. Oleellinen hieroglyfien arvoituksen ratkaisemiseen johtanut oivallus oli se, että Champollion totesi ensimmäisenä hieroglyfien olevan foneettisia merkkejä eikä symbolista kuvakirjoitusta, kuten perimätieto ja harvat hieroglyfejä käsittelevät vanhat kirjalliset lähteet virheellisesti kertoivat. Laajasta tutkimuksestaan huolimatta, Champollion ei kyennyt yksin selvittämään kaikkia muinaisen egyptin kielen sanoja ja kielioppisääntöjä. Hän loi silti perustan kielen tutkimukselle, jota käytetään yhä tänäkin päivänä. Champollion tunsi 864 eri hieroglyfimerkkiä, mutta nykyään niitä tiedetään olleen hiukan enemmän.


title: Jean-François Champollion

text: Champollion onnistui pitkällisen tutkimuksen jälkeen translitteroimaan egyptin kielisiä tekstejä. Hän muunsi hieroglyfit ensin koptin kielen aakkosille ja siitä edelleen nykyaikaisille aakkosille.


title: Jean-François Champollion

text: Champollionin tutkimusten jälkeen egyptologia lähti todelliseen nousuun. Aikaisemmin käsittämättömiä tekstejä pystyttiin nyt tulkitsemaan. Tämä mahdollisti entistä paremman muinaisten egyptiläisten yhteiskunnan ja kulttuurin tutkimisen. Champollionia pidetäänkin nykyään modernin egyptologian isänä.


title: William Flinders Petrie

text: Sir William Matthew Flinders Petrie (3. kesäkuuta 1853 – 28. heinäkuuta 1942) oli englantilainen arkeologi ja egyptologi.


title: William Flinders Petrie

text: Hän tuli kuuluisaksi kehitettyään modernin arkeologian mallin. Hän myös kirjoitti yli sata kirjaa.


title: William Flinders Petrie

text: Flinders Petrie oli naimisissa arkeologi Hilda Petrien (1871–1957) kanssa. Pariskunta työskenteli yhdessä erilaisissa arkeologisissa hankkeissa Flindersin kuolemaan saakka.


title: William Flinders Petrie

text: Petrie syntyi 3. kesäkuuta 1853 Charltonissa, Englannissa. Hänen isänsä William oli ammatiltaan maanmittausinsinööri. Petrien isä opetti hänellä maanmittaustaitoja, joita hän tulisi käyttämään myöhemmin urallaan. Hänen äitinsä, Anne, oli varsin kiinnostunut fossiileista ja mineraaleista. Petrien ura alkoi muotoutua jo varhaisessa vaiheessa. Hän kiinnostui arkeologiasta ja erityisesti muinaisista mittayksiköistä.


title: William Flinders Petrie

text: Petrie oli kiinnostunut myös matematiikasta ja hän opiskelikin trigonometriaa ja geometriaa jo varsin varhaisella iällä. Hän mittasi ja kartoitti useita kirkkoja ja muinaisia muistomerkkejä, mm. Stonehengen, ympäri Isoa-Britanniaa. 13-vuotiaana hän sai käsiinsä Piazzi Smythin kirjan, "Our Inheritance in the Great Pyramids", ja päätti että hänen oli matkustettava Egyptiin nähdäkseen pyramidit itse.


title: William Flinders Petrie

text: Petrie aloitti työnsä Etelä-Englannissa maanmittausvirastossa. Hän alkoi kiinnostua Stonehengestä ja onnistui selvittämään mittayksikön, jota oli käytetty sen rakentamisessa. Vuonna 1880, ollessaan 24-vuotias, Petrie julkaisi ensimmäisen kirjansa ("Stonehenge: Plans, Descriptions and Theories") ja siitä tuli Stonehengen tutkimuksissa käytetty pohjateos. Samana vuonna hän aloitti yli neljäkymmentä vuotta kestäneen Egyptin ja Lähi-idän tutkimuksensa.


title: William Flinders Petrie

text: Vuosien 1880 ja 1883 välisenä aikana Petrie tutki Gizan suurta pyramidia. Hän oli erittäin perinpohjainen mittauksissaan ja kaivauksissaan. Hänen sanotaan tutkineen jokaisen lapiollisen hiekkaa. Petrie katsotaan yhdeksi ensimmäisistä tieteellisesti muinaisen Egyptin muistomerkkejä tutkineeksi arkeologiksi. Kaivausten päätyttyä hän julkaisi raportinomaisen kirjan nimeltä "Pyramids and Temples of Gizeh". Vuonna 1884 hän löysi Ramses II:n patsaan jäännöksiä Taniksen temppelin lähistöltä.


title: William Flinders Petrie

text: Taniksen kaivausten jälkeen hän työskenteli Niilin suistossa Naukratiksessa ja Daphnaessa. Löytämistään saviastioista ja ruukunsirpaleista hän pystyi päättelemään paikkojen olleen muinaisten kreikkalaisten kauppapaikkoja.


title: William Flinders Petrie

text: Seuraavan neljänkymmenen vuoden aikana Petrie työskenteli kaivauksilla yli kolmessakymmenessä paikassa Lähi-idässä. Yksi hänen kuuluisimmista löydöistään oli Merenptahin steela, ensimmäinen egyptiläinen lähde, joka mainitsee israelilaiset.


title: William Flinders Petrie

text: Vaikka Petriellä ei ollut varsinaista muodollista koulutusta, vaan hän oli täysin itseoppinut, hän sai useita kunniatohtorin arvoja. Vuonna 1892 hänestä tuli Lontoon University Collegen egyptologian professori, virka jota hän piti aina vuoteen 1933 asti. Hän perusti myös Egyptin tutkimuksen rahaston, josta tuli vuonna 1905 "British School of Archeology".


title: William Flinders Petrie

text: Uransa aikana Petrie kirjoitti yli sata kirjaa ja lähes 900 lehtiartikkelia. Hänen merkittävimpiin teoksiinsa kuuluu vuonna 1904 julkaistu "Methods and Aims of Archeology".


title: William Flinders Petrie

text: Vuonna 1927 Petrie palasi Tel-Hasiin, Palestiinaan. Seuraavat kymmenen vuotta hän tutki kymmenen muinaisen kaupungin raunioita. Hän kuoli Jerusalemissa, 28. heinäkuuta 1942, ollessaan 89-vuotias.


title: William Flinders Petrie

text: Kokemuksiensa ja teorioidensa pohjalta Petrie onnistui kehittämään metodin, jolla hän pystyi sijoittamaan löytämänsä saviastiat kronologisesti Egyptin tai naapurivaltioiden historiaan. Petrie testasi metodiaan Tel-Hasissa, Jerusalemin eteläpuolella, Palestiinassa. Hän tutki aluetta kerros kerrokselta, eikä kaivamalla sattumanvaraisesti sieltä täältä kuten aikaisemmin oli tehty. Tarkan luokittelun ja näennäisesti merkityksettömien esineiden tutkiminen auttoi Petrietä muodostamaan kokonaisvaltaisen kuvan kaivausalueensa historiasta.


title: William Flinders Petrie

text: Petrien uudet menetelmät valoivat pohjan modernille arkeologiselle metodille. Menneisyyden huolettomat ja tietoa tuhoavat tavat hylättiin ja siirryttiin käyttämään modernia, tieteellistä arkeologiaa. Erityisesti hänen viimeisten elinvuosiensa aikana käyttämää tekniikkaa käytetään yhä arkeologisilla kaivauksilla.


title: Mustikka

text: Mustikka ("Vaccinium myrtillus") on puolukoiden ("Vaccinium") sukuun kuuluva kanervakasvi ("Ericaceae"), joka tuottaa syötäviä marjoja. Mustikka kasvaa tuoreissa kangasmetsissä ja muissa kosteissa metsissä Euroopan, Aasian ja Pohjois-Amerikan pohjoisosissa.


title: Mustikka

text: Mustikka kukkii toukokuusta heinäkuuhun, ja marjat kypsyvät heinäkuusta alkaen. Suomessa mustikka on toiseksi tärkein kaupallinen luonnonmarja.


title: Mustikka

text: Mustikka on normaalisti 10–50 cm korkea, tunturinummilla vain parisenttinenkin, kesävihanta varpu, joka pudottaa soikeat lehtensä talveksi. Se kukkii toukokuusta heinäkuuhun. Kukat ovat ruukkumaisia, terälehdet ovat kasvaneet melkein kärkeen asti yhteen kelloksi, jonka aukosta pistää ulos yksivartaloinen emiö. Heteitä on neljä tai kahdeksan. Kukan väri on vaaleanvihertävä tai punertava.


title: Mustikka

text: Mustikka marjoo heinäkuusta jopa lokakuulle kasvupaikasta riippuen. Marjominen riippuu suuresti sääolosuhteista: pölyttäjistä sekä alkukesän pakkasista. Pölytyksen suorittavat pääasiassa hyönteiset, mutta mustikka voi myös itsepölyttyä. Pölyttäjien määrä vaikuttaa suuresti satoon: kontukimalaisten pölyttämillä marjamailla sato on jopa 12-kertainen verrattuna alueisiin, joista kimalaiset puuttuvat.


title: Mustikka

text: Mustikan sininen väri johtuu vahakerroksesta. Marjat ovat tavallisesti harmaansinisen vahan peittämiä, mutta toisinaan näkee myös tummia vahattomia marjoja, joita mustan värinsä vuoksi kutsutaan terva- tai voimustikoiksi. Vahapeite voidaan myös pyyhkiä pois, jolloin tuloksena on tervamustikkaa vastaava musta marja. Marjoissa voi olla jopa 40 siementä, mutta keskimäärin vain puolet näistä ovat elinkelpoisia. Suuren osan marjoista syövät linnut ja nisäkkäät, joiden ruoansulatuselimistöstä ei selviä elinkelpoisia siemeniä. Mustikka lisääntyykin pääasiassa suvuttomasti maarönsyjen avulla.


title: Mustikka

text: Juolukkaa ("Vaccinium uliginosum") voidaan pitää mustikan matkijana, sillä kasvit muistuttavat huomattavasti toisiaan.


title: Mustikka

text: Mustikka kasvaa tuoreissa kangasmetsissä, lehtomaisissa metsissä, korvissa ja kasvualue kattaa koko Suomen. Se viihtyy kosteassa maaperässä ja sietää hyvin varjoa. Pohjoisessa lajia tavataan myös kuivissa kangasmetsissä ja tunturikankailla. Yleisesti Suomessa kasvavana lajina se on monen metsätyyppiopin mukaisen metsien kasvupaikkatyypin tunnuslaji.


title: Mustikka

text: Mustikkaan liittyviä kasvupaikkatyyppejä ovat:


title: Mustikka

text: Mustikkaa on viljalti Pohjois-Euroopan ja Aasian boreaalisella ja etenkin subarktisella vyöhykkeellä. Mustikkaa tavataan myös Pohjois-Amerikassa, mutta se ei ole siellä alkuperäinen laji. Monet metsämustikkana myytävät tuotteet sisältävät pensasmustikkaa. Englanniksi eroa on koetettu selventää lanseeraamalla nimitys "bilberry" perinteisen "blueberry"-nimen rinnalle, ja suomeksi puhutaan "metsämustikasta" erona pensasmustikkaan.


title: Mustikka

text: Mustikan marjoissa on hyvin vähän hedelmähappoja. Sen sijaan niissä on runsaasti A- ja B-vitamiinia, mangaania, kuituja sekä flavonoideja. Mustikka sisältää myös fenoliyhdisteitä, kuten ellagitanniineja, kversetiinia ja klorogeenihappoa. Mustikat ovat myös hyviä C-vitamiinin, magnesiumin ja kalsiumin lähteitä.. Mustikan marjoista valmistettavia perinteisiä ruokia Suomessa ovat muun muassa mustikkapiirakka sekä mustikkakeitto, ja perinteisesti mustikoista on valmistettu myös hilloa. Mustikoista valmistettavia Suomen maakuntien perinneruokia ovat muun muassa mustikkapöperö Hämeessä, mustikkakukko Savossa ja mustikkamöllö Karjalassa.


title: Mustikka

text: Suomessa mustikka on toiseksi tärkein kaupallinen luonnonmarja, jota poimitaan vuosittain 150−250 miljoonaa kiloa. Tästä määrästä päätyy kauppaan noin 1−3 miljoonaa kiloa, vuonna 2015 jopa 7,2 miljoonaa kiloa.


title: Mustikka

text: Mustikanlehti on oivallinen teeaines. Myös kanalintujen pienet poikaset syövät mustikan nuoria lehtiä.


title: Mustikka

text: Tummansinisenä marjana mustikat sisältävät merkittäviä määriä antosyaani-väriaineita, joiden käytön on kokeissa havaittu pienentävän useiden sairauksien, kuten sydän- ja verisuonisairauksien, silmäsairauksien ja syövän riskejä.


title: Mustikka

text: Laboratoriokokeet ovat osoittaneet että mustikan syöminen saattaa estää tai parantaa silmäsairauksia, kuten silmänpohjan rappeumaa, mutta tätä terapeuttista käyttöä ei ole tutkittu kliinisesti, vaan suositukset perustuvat laboratorio- ja elinkokeisiin.


title: Mustikka

text: Eläintutkimuksista on saatu runsaasti lupaavaa näyttöä mustikan antosyaanien mahdollisuuksista ehkäistä muistihäiriöitä ja muita ikääntymiseen liittyviä toimintahäiriöitä. Mustikan yhteyttä muistiin ja muihin kognitiivisiin toimintoihin on tutkittu 16 000 yli 70-vuotiasta naista kattaneessa tutkimuksessa: pensasmustikoita vähintään kerran viikossa syöneillä naisilla kognitiivinen ikääntyminen oli viivästynyt 2−2,5 vuodella verrattuna niihin, jotka söivät niitä harvemmin kuin kerran kuukaudessa. Pienessä kliinisessä tutkimuksessa oli mukana yhdeksän keskimäärin 76-vuotiasta henkilöä, joilla oli ikääntymiseen liittyvää lievää muistin heikentymistä ja siten suurentunut Alzheimerin taudin riski. Osallistujat joivat 12 viikon ajan mustikkatäysmehua (villi kanadalainen pensasmustikka) 4,4−6,2 dl päivässä. Seitsemän henkilön vertailuryhmä sai juomaa, jossa ei ollut mustikkaa eikä muitakaan polyfenolien lähteitä. Mustikkamehu paransi tuloksia muistitesteissä ja alensi glukoosi- ja insuliinipitoisuuksia. Lisäksi tutkimuksessa saatiin viitteitä masennusoireiden vähenemisestä.


title: Mustikka

text: Antosyaanien lisäksi mustikoissa on protoantosyanideja, flavonoleja ja tanniineja, jotka toimivat antioksidantteina, ja niiden on havaittu laboratoriokokeissa vähentävän tulehduksia (inflammaatio).


title: Mustikka

text: Mustikkaa on perinteisesti pidetty hämäränäköä parantavana, tarinan mukaan toisessa maailmansodassa RAF:n brittilentäjät söivät mustikkahilloa parantaakseen yönäköään pimeälentoja varten. Vuonna 2000 Yhdysvaltain laivaston tekemässä tutkimuksessa ei kuitenkaan löytynyt tällaista vaikutusta. Brittilentäjien tarinan alkuperää ei ole pystytty selvittämään.


title: Mustikka

text: Mustikanlehtiä on käytetty perinteisessä kansanlääkinnässä ruoansulatusvaivojen hoitoon, joko ulkoisesti tai lehdistä uutettuna teenä. Näitä vaikutuksia ei ole todistettu tieteellisesti.


title: Mustikka

text: Kuivatut mustikat sisältävät runsaasti parkkihappoa, jota on hyödynnetty lääketieteessä. Parkkihaposta johtuen mustikalla on ripulia hillitsevä vaikutus. Toisaalta suuri määrä tuoreita mustikoita kerralla nautittuna voi aiheuttaa ripulia.


title: Mustikka

text: Mustikoiden syömisen jälkeen ulosteen väri voi muuttua tummaksi tai lähes mustaksi. Tästä ei tarvitse huolestua, jos tietää äskettäin nauttineensa mustikoita. Muussa tapauksessa kyseessä voi olla vaarallinen veriuloste.


title: Mustikka

text: Mustikan väriaineet ovat kemiallinen happamuuden osoitin eli pH-indikaattori. Mustikkaa käytetään myös kasvivärjäyksessä, esimerkiksi lihan leimauksessa. Mustikasta tehdään myös marjaviiniä.


title: Mustikka

text: Mustikka on jo makunsa, värinsä ja muiden ominaisuuksiensa vuoksi Suomen tärkeimpiä luonnonvientituotteita. Mustikkaa voi Suomessa poimia verottomasti myyntiin. Mustikanpoimintaan on kehitetty erilaisia keruuvälineitä kuten poimureita ja haravia. Puutarhoissa kasvatettava pensasmustikka on eri laji, useimmiten Pohjois-Amerikasta kotoisin oleva "Vaccinium corymbosum".


title: HomePNA

text: HomePNA on Ethernet-tekniikkaan pohjautuva mukaelma, joka toimii tyypillistä ethernet-kaapelointia sähköisesti heikommalla kaapeloinnilla. HomePNA on suunniteltu käyttämään taloihin jo aiemmin asennettuja puhelimien parikaapeleita. HomePNA 1.0:n enimmäisnopeus on 1 Mbps, 2.0-version 10 Mbps. Uusimman, HomePNA 3.1 -standardin nopeus on 320 Mbps, mikä riittää jo teräväpiirtokuvan suoratoistoon. HomePNA käyttää taajuusalueenaan 5,5–9,5 MHz, joten sitä voi käyttää samaan aikaan tavallisen puhelimen, faksin tai DSL-tekniikoiden kanssa.


title: John G. Avildsen

text: John Guilbert Avildsen (21. joulukuuta 1935 Oak Park, Illinois – 16. kesäkuuta 2017 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Vuonna 1978 hän sai parhaan ohjauksen Oscar-palkinnon nyrkkeilyelokuvastaan "Rocky". Menestyselokuvan käsikirjoitti ja siinä pääosaa näytteli Sylvester Stallone. "Rocky" sai sittemmin useita jatko-osia, joista Avildsen itse ohjasi "Rocky V:n" vuonna 1990. "Rocky"-kaavaa Avildsen kokeili myös ohjaamissaan "Karate Kid" -elokuvissa 1980-luvulla, mutta ne eivät saavuttaneet vastaavaa menestystä.


title: John G. Avildsen

text: "Rocky" ja "Karate Kid" -elokuvien lisäksi Avildsen ohjasi muun muassa elokuvat "Luota minuun" (1989), "Yksin kaikkia vastaan" (1992) ja "Inferno" (1999).


title: John G. Avildsen

text: Avildsen kuoli haimasyöpään 81-vuotiaana Cedars-Sinai Medical Centerissä, Los Angelesissa. Kuolinsyyn vahvisti hänen vanhin poikansa, Anthony Avildsen.


title: Meripeninkulma

text: Meripeninkulma eli merimaili (), nykyinen tunnus M, lyhenteenä suomessa käytössä myös mpk, muualla maailmassa NM, Nm ja nmi) on pituusyksikkö, jota käytetään meri- ja ilmaliikenteessä. Yksi meripeninkulma on tasan 1 852 metriä Kyseessä ei ole SI-järjestelmän mukainen mittayksikkö, mutta sitä saa käyttää SI-järjestelmän yksiköiden rinnalla merenkulussa ja ilmailussa.. Meripeninkulman kymmenesosaa (185,2 m) kutsutaan kaapelinmitaksi.


title: Meripeninkulma

text: Meripeninkulma määriteltiin alun perin leveysasteen kuudeskymmenesosaa eli kaariminuuttia vastaavaksi matkaksi maapallon pinnalla pituuspiiriä pitkin. Maapallo ei kuitenkaan ole täydellinen pallo, joten kaariminuutin pituus vaihtelee riippuen siitä, millä leveyspiirillä ollaan.


title: Meripeninkulma

text: Koska maantieteellinen leveyspiiri (latitudi) määritellään pinnan normaalin ja päiväntasaajan tason väliseksi kulmaksi, kaariminuutin pituus riippuu pinnan kaarevuudesta eikä etäisyydestä keskipisteestä. Maapallon navoilla kaarevuussäde on suurimmillaan, jolloin kaariminuutin määrittelevä kulma on kauimpana ja vastaava matka maapallon pinnalla on suurimmillaan. Päiväntasaajan tasolla kaarevuus on jyrkin ja siten vastaavan kaariminuutin pituus pinnalla lyhin. Yhteenlaskettu etäisyys päiväntasaajalta navalle (pituuspiiriä pitkin) olisi kuitenkin tasan 90 × 60 = 5 400 näin määriteltyä meripeninkulmaa.


title: Meripeninkulma

text: WGS84-mallin määrittelemän maapallon muodon mukaisesti laskettu maantieteellisen latitudin kaariminuutin pituus päiväntasaajalla on noin 1 842,90 metriä ja navoilla noin 1 861,57 metriä. Jakamalla napojen kautta meridiaaneja pitkin kulkevan ellipsin pituus (40 007,863 km) 360 asteeseen ja edelleen 60 minuuttiin, päädytään keskiarvoon 1 852,22 metriä.


title: Meripeninkulma

text: Monacossa 1929 tehdyllä kansainvälisellä sopimuksella meripeninkulman pituudeksi on sovittu tasan 1 852 metriä. Ero sovitun meripeninkulman ja latitudin kaariminuutin pituuden välillä on suurimmillaan, navoilla ja päiväntasaajalla, hieman yli 9 metriä (0,5 %).


title: Meripeninkulma

text: Merikartalta etäisyydet voidaan mitata riittävällä tarkkuudella käyttämällä meripeninkulman pituutena matkaa, joka vastaa yhtä leveysasteen minuuttia. Leveyskaariminuutit näkyvät merikartan pystysivuilla. Karttaprojektion muuttuvan mittakaavan takia minuutit on kuitenkin mitattava samalta leveydeltä mitattavan etäisyyden kanssa.


title: Meripeninkulma

text: Aluksen ja lentokoneen nopeus ilmoitetaan tavallisesti solmuina (knot, kn) eli meripeninkulmaa tunnissa (1 kn = 1,852 km/h). Käytännön likiarvo on 1 kn = 0,51 m/s tai 1 kn = 1,9 km/h.


title: Meripeninkulma

text: MPH- eli mailia tunnissa -nopeudet puolestaan liittyvät maamaileihin, joka on eri yksikkö ja jolla ei ole luonnontieteellistä perustaa.


title: Michael Winner

text: Robert Michael Winner (30. lokakuuta 1935 – 21. tammikuuta 2013) oli brittiläinen toimintaelokuvien ohjaaja ja tuottaja. Myöhemmin hän siirtyi ohjaajantehtävistä tiettävästi kulinaristikriitikoksi. Hän kuoli 77-vuotiaana 21. tammikuuta 2013 pitkällisen sairauden tuomien maksaongelmien seurauksena.


title: Michael Winner

text: Winner teki lukuisia elokuvia Charles Bronsonin kanssa, muun muassa tunnetun toimintaelokuvan Väkivallan vihollinen vuonna 1974. Hän myös ohjasi vuonna 1978 uudestaan klassisen Raymond Chandlerin teokseen pohjautuvan Syvä uni -elokuvan, jossa Philip Marlowena nähtiin Robert Mitchum. Muita Winnerin ohjaamia elokuvia ovat muun muassa "Skorpioni" vuodelta 1973, pääosissa Burt Lancaster ja Alain Delon, ja "Mestaritappaja" vuodelta 1972, jossa pääosissa ovat Charles Bronson, Jan-Michael Vincent, Keenan Wynn ja Jill Ireland. Winner oli mukana Fifth Gearissa eräässä jaksossa, jossa he koeajoivat uuden Bentley Azzuren.


title: Samus Aran

text: Samus Aran (), on Nintendon luoma kuvitteellinen videopelihahmo, joka on kaikkien "Metroid"-pelien sankari. Hän on palkkionmetsästäjä, joka on pukeutunut erityiseen, Chozo-rodun kehittämään, koko ruumiin peittävään pukuun (Power Suit), ja käyttää hyödykseen siihen rakennettua teknologiaa, kuten mahdollisuutta muuntautua palloksi. Aranin päätehtävä on auttaa Galaktista Federaatiota Avaruuspiraattien tuhoamisessa. Hän myös taistelee Metroid-nimisiä loisia vastaan läpi pelisarjan.


title: Samus Aran

text: Samus Aran on myös pelattavana hahmona Nintendon tappelupeleissä "Super Smash Bros., Super Smash Bros. Melee, "Super Smash Bros. Brawl ja Super Smash Bros. for Nintendo 3DS & Wii U.


title: Samus Aran

text: Samus Aran eli varhaisen lapsuutensa K-2L -nimisellä Galaktisen Federaation siirtokunnalla, johon Avaruuspiraatit komentajansa Ridleyn johdolla hyökkäsivät Samuksen ollessa vasta kolmen vuoden ikäinen. Samuksen vanhemmat, Rodney Aran ja Virginia Aran, sekä koko K-2L:n väestö sai surmansa, mutta Samus oli ainoa eloonjäänyt. Hyökkäyksen jälkiä tutkineet Chozot löysivät hänet ja veivät kotiplaneetalleen Zebesiin, jossa he kasvattivat hänet tarkoituksena tehdä hänestä galaksin suojelijan ja Avaruuspiraattien suurimman vastustajan.


title: Samus Aran

text: "Metroid"-pelin alussa Samuksesta ei tiedetty paljoakaan. Avaruuspiraatit olivat vallanneet Chozon kansoittaman Zebesin, jossa he alkoivat jalostaa Metroid-loisia biologisiksi aseiksi. Galaktinen Federaatio päätti hyökätä vahvasti linnoitettuun Zebesiin, mutta Avaruuspiraatit onnistuivat torjumaan hyökkäyksen. Viimeisenä toivonkipinänä Galaktinen Federaatio päätti antaa Metroidien palauttamisen Samus Aranin käsiin.


title: Samus Aran

text: Tuohon aikaan Samuksesta liikkui useita huhuja: Kaikki olettivat hänen epätavallisten voimien ja aseiden edustavan viimeisintä salaista teknologiaa, ja Samuksen itsensä oletettiin olevan kyborgi. Ainoa varma asia oli se, että hän oli itse kotoisin alun pitäen toiselta puolelta Zebestä.


title: Samus Aran

text: Myöhemmin sarjan osassa "Metroid Prime", Samus matkustaa Zebesin naapuriplaneetalle, Tallon IV:lle suorittamaan loppuun piraattien tuhoamisen ja huomaa, että planeetalle iskeytyneen meteoriitin mukana tullut Phazon-niminen radioaktiivinen aine aiheuttaa mutaatioita sen eläimissä ja kasvillisuudessa. Hieman myöhemmin käy ilmi, että Chozo-rotu tuhoutui meteoriitin törmäyksen seurauksena. Pitkien taistelujen jälkeen Samus voitti vihollisensa Ridleyn metaformin ja myöhemmin myös Phazonin muokkaaman Metroid Prime -nimisen pedon. Peli päättyy siihen, kun Samuksen poistuttua Tallon IV:ltä, jo tuhoutuneessa Impact Craterissa Metroid Primen jäännöksistä nousee musta käsi.


title: Samus Aran

text: Tämän jälkeen pelissä "" Samus lähetetään Tetra-galaksiin etsimään salaperäisiä Octolitheja ja selvittämään niiden salaisuus. Octolithit ovat vain voimanlähde joka tarvitaan Oubiliette-nimisen avaruusaseman saamiseksi tähän ulottuvuuteen. Tämä oli virhe, sillä Oubiliette on Gorea -nimisen pedon vankila. Loppukamppailussa juoni jakautuu onnettomaan ja onnelliseen vaihtoehtoon. Kun Samus ampuu seinäpaneeleita oikeassa järjestyksessä ja voittaa Gorean, nämä paneelit herättävät sen ja tekevät siitä vahvemman. Viimeinen taistelu käydään tasanteelta, jonka huipulta Samus löytää Omega Cannon-aseen. Se on ainoa ase jolla vahvemman Gorean voittaa. Samus tappaa Gorean ja ehtii paeta ennen Oubilietten räjähdystä. Peli päättyy onnellisesti.


title: Samus Aran

text: Sen jälkeen pelissä "" Galaktinen Federaatio lähettää Samusin tarkistamaan Aether-planeetalle pakkolaskun tehneen tutkimusryhmän kohtaloa. Myöhemmin selviää, että kaikki Metroid-loiset eivät kuolleetkaan Tallon IV:llä, vaan Avaruuspiraatit onnistuivat salakuljettamaan niitä Aetherille. Selviää myös, että meteoriitin törmäyksessä Aether jakaantui valon ja pimeyden maailmoihin, jotka ovat täysin identtiset lukuun ottamatta sitä seikkaa, että valon maailmaa asuttavat luminothit, ja pimeyden puolta Ing- niminen rotu. Lisäksi käy ilmi, että varjomaailmassa on kaikki hyvä pahaa. Se koskee jopa ilmaa ja sankariamme Samusiakin. Aetherin seikkailun päätökseksi Samus päihittää oman Phazonia levittävän pahan kaksoisolentonsa nimeltään Dark Samus, sekä Ing-rodun keisarin, ja vie Galaktiselle Federaatiolle tiedon tutkimusryhmän kuolemasta. Kuitenkin Dark Samus huijasi jo toisen kerran kuolemaa, yhdistäen hajonneen itsensä taas yhdeksi Aetherin yllä.


title: Samus Aran

text: Pelissä "" avaruuspiraatit hyökkäävät planeetta Norionin yllä sijaitsevaan Galaktisen Federaation taistelulaivastoon, jossa Samus ja kolme muuta palkkiometsästäjää on. Samus lähtee Norionin hoitelemaan sen tukikohtaan iskeneita avaruuspiraatteja ja siellä kohtaa jälleen Meta Ridleyn, joka ei tuhoutunutkaan Tallon IV:llä. Samalla hän ja muut palkkionmetsästäjät kohtaavat vieläkin hengissä olevan Dark Samuksen, joka käy kimppuun, jonka seurauksena Samus vajoaa kuukauden mittaiseen tiedottomuuteen. Kun hän herää Galaktisen Federaation tähtialuksessa, Samus saa tietää korruptoituneen Dark Samuksen iskusta, kun sitä myötä Phazonia on päässyt Samuksen keskushermostoon. Federaatio on kumminkin valmistanut hänelle PED:in (Phazon Enhancement Device), jonka avulla Samus kykenee käyttää Phazonia aseenaan. Hän saa tehtäväksi selvittää mystisesti kadonneiden palkkionmetsästäjien kohtalon, jotka joutuivat myös Dark Samuksen hyökkäyksen kohteiksi, ja tuhota Bryyosta, Elysiasta ja piraattien kotiplaneetalta radioaktiivista Phazonia pursuavat Leviathan-siemenet, jotka ovat peräisin planeetta Phaazesta. Lopulta Samuksen saavuttua Phaazehen hän matkaa sen ytimeen, jossa hän kohtaa Dark Samuksen viimeisen kerran, tuhoten tämän lopullisesti. Kun Phaaze tuhoutuu, kohtaa viimeinkin Phazon-mutaatio loppunsa.


title: Samus Aran

text: Tämän jälkeen pelissä "", Samus suuntasi Metroidien kotiplaneetalle SR388:lle, jossa hän tuhosi kaikki Metroidit kuningatar Metroidia myöten, mutta ei raaskinut tappaa vastasyntynyttä vauvametroidia vaan vei sen Ceresin tutkimuskeskukseen, Zebesin kiertoradalle.


title: Samus Aran

text: Myöhemmin "Super Metroidissa" henkiinherätetty Ridley kaappaa Metroidin Ceresistä, joka tuhoutuu jälkimainingeissa. Samus seuraa Ridleytä udelleen rakennettuun Zebesiin, jossa Samus taistelee Norfairin laavamaassa Ridleyn kanssa kuolemaan saakka. Hoideltuaan Ridleyn Samus jäljittää Metroidin Tourianin tutkimuskeskukseen, jossa Metroidin uhrauksen turvin Samus lopulta tuhoaa Mother Brainin, ja jonka jälkeen Zebes räjähtää.


title: Samus Aran

text:
Hieman myöhemmin Samus lähtee takaisin SR388:lle tiedemiesryhmän suojelijana pelissä "Metroid Fusion". SR388:aa vaivaavat räjähdysmäisesti lisääntyneet X-parasiitit, joita Metroidit käyttivät ravintonaan ennen tuhoutumistaan, ja jotka valtaavat uhrin keskushermoston ja vain Metroid-rokotteen ansiosta immuuni Samus voi pelastaa tilanteen. Samus lähetetään X-parasiittien valtaamalle avaruusasemalle puhdistamaan koko paikka. Siellä ollessaan hän kuitenkin saa selville, että hänen X-paratiisista saastuneet puvun osat, jotka tuotiin asemalle tutkittavasti, ovat muotuneet Samuksen näköiseksi olennoksi, SA-X:ksi, joka alkaa saalistamaan Samusta. Hän saa myös selville, että Galaktinen Federaatio on kloonannut useita Metroideja käyttöönsä, ja suunnittelee vangitsevansa myös X-parasiitit tutkittavaksi. Samus ja hänen aluksensa tietokone - Adam - päättelevät X-parasiittien olevan liian voimakkaita hallittaviksi. Samus tuhoaa kaikki X-parasiitit ja Metroidit asemalta ja planeetta SR388:lta.
Fusionin lopussa Samus epäilee Federaation pitävän häntä rikollisena tekonsa takia. Adam kuitenkin lohduttaa Samusta sanomalla: "Joku heistä ymmärtää. Jonkun on pakko."


title: Samus Aran

text:
Pelit, joissa Samus on pääroolissa. Pelit eivät ole aikajanassa.
Samus esiintyi myös säännöllisin väliajoin Suomessa Nintendo-lehdessä ilmestyneessä "Kapteeni N" -sarjakuvassa, jossa N-ryhmälle selvisi heidän yllätyksekseen Samuksen olevan nainen. Sarjakuvat ovat alun perin Valiant Comicsin julkaisemia ja ne ovat osa Nintendo Comics System -sarjaa. Samus ei esiinny lainkaan "Kapteeni N" -animaatiosarjassa, vaikka "Metroid"-sarjasta tuttu Äitiaivo (Mother Brain) onkin animaatiossa varsinainen arkkivihollinen. Samus lisättiin sarjakuvaan paikkaamaan "Kapteeni N" -animaatiosta tuttujen Simon Belmontin ja Mega Manin jättämää aukkoa, sillä sarjakuvassa ei voitu käyttää muita kuin Nintendon hahmoja. Sarjakuvatarinoissa Samuksella oli romanttisia tunteita Kevin Keeneä kohtaan, huolimatta tämän tunteista prinsessa Lanaan.


title: Kaapelinmitta

text: Kaapelinmitta on merenkulussa käytetty mittayksikkö, jonka pituus on ollut eri maissa erisuuruinen. 1900-luvulla käytettiin monessa maassa yhden kaapelinmitan pituutena yhtä kymmenesosaa meripeninkulmasta eli 185,2 metriä. Mittayksikön nimi johtunee purjelaivojen aikakaudella käytetystä ankkuriköyden pituudesta.


title: Kaapelinmitta

text: Kaapeli tarkoittaa paksua, kolmesta tai neljästä köydestä myötäpäivään kierrettyä hamppukuitu- tai metalliköyttä. Tällaista kaapelia, jota myös touviksi kutsutaan, käytetään ankkuriköytenä ja laivoja laituriin kiinnitettäessä. Säilytyspaikkaa, jossa laivan kaapeleita ja köysiä varastoidaan, kutsutaan kaapelikatiksi.


title: Kaapelinmitta

text: Ranskan kielen kaapelia merkitsevä sana "câble" esiintyy kirjoitettuna ensi kerran noin vuonna 1170 muodossa "chables". Sanan oletetaan juontuvan latinan kielen lassoa merkitsevästä sanasta "capulum", mutta mahdollisesti sanaan on vaikuttanut myös arabian sana "habl", köysi. Vanhin kirjoitus, jossa englannin kielen "cable"-sana esiintyy, on vuodelta 1205. Sana on kirjoituksessa muodossa "kablen".


title: Kaapelinmitta

text: Englanninkielinen kaapelinmitta, "cable's length", tunnetaan kirjoitettuna vuodelta 1555. Merenkulun sanakirja vuodelta 1769 tuntee englantilaisten merimiesten käyttämän kaapelinmitan mittana, jonka pituus on 120 "fathoms". Suomenkielinen vastine "fathom"-sanalle on syli. Tätä anglosaksista pituusmittaa käytettiin meren syvyyden mittaamisessa. Koska 1 "fathom" (syli) = 2 "yards" (jaardia) = 6 "feet" (jalkaa) = 1,8288 metriä, on 120 "fathoms" = 240 "yards" = 720 "feet" = 219,46 metriä; ja tällaisena mittana Yhdysvaltain laivasto sitä käytti.


title: Kaapelinmitta

text: Ranskassa kaapelinmitta, josta käytettiin nimitystä "encâblure", oli 120 vanhaa Pariisin syltä ("brasses") tai 600 vanhaa Pariisin jalkaa, joka on 194,904 metriä. Metrijärjestelmän myötä otettiin käyttöön uusi kaapelinmitta, "encâblure nouvelle", jonka pituus on 200 metriä. Espanjassa "cable español" on 120 "brazas españolas", joka on 200,628 metriä.


title: Kaapelinmitta

text: Englannissa käytettiin epävirallisena kaapelinmittana meripeninkulman yhtä kahdeksasosaa, joka on 231,87 metriä. Englanti siirtyi Saksan ja Itävalta-Unkarin tavoin käyttämään kaapelinmitan pituutena 1/10 meripeninkulmaa = 607,56 "feet" (jalkaa) = 185,2 metriä. Englannissa käytettiin myös käytännön mittauksissa mittaa 1 "cable's lengt" = 100 "fathoms" = 200 "yards" = 600 "feet", joka on metreinä 182,88 eli lähellä 1/10 meripeninkulmaa. Myös Tanska otti 185,2-metrisen mitan käyttöön vuonna 1907. Aiemmin Tanskan "kabellængde" oli = 100 "favne" (syltä) = 188,312 metriä. Ruotsissa käytettiin ennen tätä uutta kaapelinmittaa pituutena 1 "kabellängd" = 100 "famnar" (syltä) = 600 "fot" (jalkaa) = 178,2 metriä. Uusikin kaapelinmitta tosin käytännön mittauksissa usein pyöristettiin 185 metriksi.


title: Kaapelinmitta

text: Alankomaissa vanha "kabellengte" oli 235,5 metriä ja uusi 225 metriä. Norjassa "kabellengde" on 185,2 metriä, vaikka sen pituutena usein oli myös 100 "favner" (syltä); yksi "norske favn" = 1,882 metriä. Portugalissa oli mittana "estadio" = 258 metriä. Venäjällä kaapelinmitan pituus oli 183 metriä.


title: Kaapelinmitta

text: Vanha kreikkalainen pituusmitta "stadion" on myös ollut noin 185 metriä.


title: Taipei 101

text: Taipei 101 on pilvenpiirtäjä ja maamerkki Taipeissa, Taiwanissa. Rakennuksen korkeus on 508 metriä ja se oli maailman korkein pilvenpiirtäjä vuodesta 2004 alkaen, kunnes vuonna 2010 Burj Khalifa valmistui Dubaissa. Rakennuksessa on 106 kerrosta, joista 101 on maan päällä – tästä tulee myös rakennuksen nimi. Rakennus otettiin käyttöön 31. joulukuuta 2004.


title: Taipei 101

text: Rakennuksen suunnitteli taiwanilainen arkkitehti C.Y. Lee. Rakennus on vaaleanvihreä ja muistuttaa bambukasvia. Tornin rakentaminen kesti kuusi vuotta ja maksoi 1,8 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Tornissa on myös maailman toiseksi nopeimmat hissit (nopeimmat Burj Khalifassa), jotka kulkevat pääkerroksesta 89. kerroksen sisällä sijaitsevalle näköalatasanteelle 37 sekunnissa. Hissi kulkee noin 17 metriä sekunnissa, eli noin 63 kilometriä tunnissa. Hissit rakennukseen toimitti Toshiba ja niiden koneisto on suomalaisen Koneen.


title: Taipei 101

text: Vaikka rakennus on huomattavan korkea, se on suunniteltu kestämään niin maanjäristyksiä kuin hirmumyrskyjä. 31. maaliskuuta 2002 Taiwania ravisteli maanjäristys, jonka voimakkuus oli 6,8 Richterin asteikolla. Se hajotti rakennuksen kyljessä kulkeneen huoltohissin ja pudotti katolta muutamia nostokurkia, mutta itse rakennus säilyi vahingoitta.


title: Taipei 101

text: Rakennuksessa on kaiken kaikkiaan 450 000 m² lattiapinta-alaa, josta 214 000 m² on varattu toimistokäyttöön, 77 500 m² kaupoille ja 73 000 m² on pysäköintitilaa.


title: Alsace

text: Alsace (ransk., [alzas] ) tai Elsass (saks.) on yksi Ranskan hallinnollisista alueista. Se sijaitsee Saksan ja Sveitsin rajalla. Alsacen pääkaupunki on Strasbourg. Alsacessa asuu 1 734 145 ihmistä (1999).


title: Alsace

text: Alsacen pinta-ala on 8 280 km², eli se on Ranskan Euroopassa sijaitsevista alueista pienin. Alsace on pohjois-eteläsuunnassa pitkänmallinen alue Reinin ja Vogeesien välissä. Se rajoittuu Saksaan idässä ja pohjoisessa, Sveitsiin ja Franche-Comtéhen etelässä sekä Lorraineen lännessä. Alue on jaettu kahteen departementtiin: Haut-Rhin ja Bas-Rhin (Ylä-Rein ja Ala-Rein).


title: Alsace

text: Metsiä Alsacessa on erityisesti Vogeeseilla ja Bas-Rhinin alueella (Haguenaun metsät). Korkein kohta on Grand Ballon -vuori, joka on 1 424 metriä korkea. Alsacessa tärkein joki – aluetta rajaavan Reinin ohella – on Ill.


title: Alsace

text: Alsacen ilmasto on puolimannermainen kylmine ja kuivine talvineen ja kuumine kesineen. Vogeesien takia alueella sataa vähän.


title: Alsace

text: Vuoden 1500 eaa. tienoilla keltit alkoivat asuttaa Elsassia ja aloittivat maanviljelyn. Vuoteen 58 eaa. mennessä roomalaiset olivat vallanneet alueen ja tehneet siitä merkittävän viininviljelyalueen. Suojellakseen tärkeitä viljelyksiä roomalaiset rakensivat linnoituksia ja sotilasleirejä, joista monet ovat olleet perustana nykyisille asutuskeskuksille.


title: Alsace

text: Rooman valtakunnan luhistuessa Elsassista tuli alemannien aluetta. Germaaniset alemannit olivat maanviljelijöitä, ja heidän kielestään on kehittynyt nykyinen elsassin murre. Toinen germaanikansa, frankit, valloitti Elsassin 400-luvulla, ja siitä tuli myöhemmin osa Austrasian kuningaskuntaa.


title: Alsace

text: Myöhemmin Elsassista tuli osa Pyhää saksalais-roomalaista keisarikuntaa, ja sen eteläosa oli Habsburgien suvun hallussa 30-vuotisen sodan loppuun vuoteen 1648, jolloin tuo omistus siirrettiin Westfalenin rauhassa Ranskalle. 1100- ja 1200-luvuilla Elsass oli vaurasta seutua, mutta kovat talvet, huonot sadot ja musta surma lopettivat onnen 1300-luvulla. Vaikeuksista syytettiin juutalaisia, mikä johti julmiin vainoihin vuosina 1336 ja 1339. Renessanssin aikana Elsass vaurastui uudestaan Habsburgien alaisuudessa.


title: Alsace

text:
Elsass ja Lothringen ovat pitkään olleet kiisteltyjä alueita Ranskan ja Saksan välillä. Ne liitettiin tiukasti Ranskan yhteyteen Ludvig XIV:n aikana. 500-luvulta lähtien alueella oli asunut saksalaisia, jotka vastustivat ranskalaistamispyrkimyksiä. Vuosien 1870–1871 Saksan–Ranskan sodan jälkeen alueet liitettiin uuteen Saksan keisarikuntaan, mikä johti noin 50 000 pakolaisen lähtemiseen Ranskaan. Elsass-Lothringenin provinssi säilyi Saksan osana ensimmäisen maailmansodan loppuun asti, jolloin se taas siirtyi Ranskalle.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen saksalaistaminen vaihtui taas ranskalaistamiseksi. Saksan kielen käyttö kiellettiin, ja ranskan kielestä tuli pakollinen.


title: Alsace

text: Saksa liitti alueen jälleen itseensä vuonna 1940 toisen maailmansodan aikana. Elsass (Alsace) yhdistettiin Badeniin ja Lothringen liitettiin hallinnollisesti Saarlandiin. Valloitus päätti saksalaisten syrjimisen mutta toi tilalle kansan vihaaman natsihallinnon. Sodan runtelema alue palautui Ranskalle vuoden 1944 lopulla. Vuosina 1945–1984 saksan kielen käyttö sanomalehdissä oli rajoitettu 25 prosenttiin. Viime vuosina kulttuurisia vapauksia on hiljalleen palautettu.


title: Alsace

text: Alsacen väkiluku oli vuonna 1999 1 734 145 asukasta. Väestötiheys alueella on 209 as/km², mikä tekee siitä Ranskan eurooppalaisista alueista kolmanneksi tiheimmin asutun. Alsace on Ranskan kasvualueita, ja sen väkiluvun arvellaan nousevan noin kahteen miljoonaan vuoteen 2030 mennessä.


title: Alsace

text: Alsacen puhutuin kieli on ranska. Siellä puhutaan myös elsassin murretta, joka kuuluu yläsaksalaiseen kieliryhmään ja muistuttaa lähimmin Sveitsin saksaa. Alsacen pohjoisimmissa osissa puhutaan myös frankkilaisia murteita.


title: Alsace

text: Alsace on nopeasti kehittymässä täysin ranskankieliseksi alueeksi. Vanhemmat ihmiset puhuvat elsassia kotonaan, mutta nuoremmat sukupolvet käyttävät ranskaa. Suurin osa alle 30-vuotiaista ei enää ymmärrä elsassia.


title: Alsace

text: Suurin osa Alsacen asukkaista on katolilaisia, mutta alueella on myös merkittävä protestanttinen vähemmistö.


title: Tsiolkovskin laki

text: Tsiolkovskin laki on venäläisen opettajan Konstantin Tsiolkovskin 1900-luvun alussa kehittämä rakettien liikeyhtälö.


title: Tsiolkovskin laki

text:
Sen mukaan raketin saavuttama nopeus riippuu raketin tyhjämassan ja täyden massan välisestä suhteesta ja raketin palokaasujen nopeudesta.
Tällöin on edullista, että raketin polttoaine virtaa mahdollisimman nopeasti suuttimesta ulos, ja että raketin polttoainesäiliöt ovat kevyitä, mutta sisältävät paljon polttoainetta.


title: Tsiolkovskin laki

text: Tsiolkovskin laki kirjoitetaan tavallisesti muotoon


title: Tsiolkovskin laki

text: jossa


title: Tsiolkovskin laki

text:
Suhde mo/m1 on raketin massasuhde.
Yhtälöä voidaan soveltaa yksivaiheiseen ohjukseen tai monivaiheiseen kantorakettiin. Se osaltaan selittää, miksi loppuunpalaneet rakettivaiheet irrotetaan kantoraketista.


title: Tsiolkovskin laki

text: Ominaisimpulssi riippuu muun muassa rakettimoottorin suuttimesta, ajoaineen palamislämpötilasta ja -paineesta, palamiskaasujen moolimassasta ja ominaislämpöjen suhteesta. Korkea ominaisimpulssi on perusteena esimerkiksi nestevedyn ja -hapen käytölle kantorakettien ajoaineena.


title: Tsiolkovskin laki

text: Avaruudessa tehtävät nopeusmuutokset merkitään Δv:llä:


title: Tsiolkovskin laki

text: Yhtälöstä voidaan myös ratkaista aluksen tyhjämassa ja lähtömassa


title: Tsiolkovskin laki

text: Massasuhde m0/m1 riippuu muun muassa käytetystä polttoaineesta. Ruutiraketeissa se on tyypillisesti noin 2–3, jolloin raketin saavuttama nopeus on samaa luokkaa kuin palokaasujen poistumisnopeus. Kehittyneemmissä raketeissa se voi olla luokkaa 4–5.


title: Tsiolkovskin laki

text: Kun polttoaineena käytetään vedyn ja hapen seosta, purkautumisnopeus voi olla noin 4 km/s. Pakonopeus maan pinnalta on kuitenkin noin 11 km/s. Tämän vuoksi avaruusaluksissa käytetään monivaiheraketteja. Ne koostuvat useista erillisistä raketeista, joista kukin irrotetaan sitten, kun siitä on polttoaine lopussa. Tällöin koko monivaiheraketin massasuhde on eri rakettivaiheiden massasuhteiden tulo. Esimerkiksi jos kolmen peräkkäisen rakettivaiheen massasuhde on 2:1, 4:1 ja 5:1, koko raketin massasuhde on 40:1.


title: Robert Goddard

text: Robert Hutchins Goddard (5. lokakuuta 1882 – 10. elokuuta 1945) oli yhdysvaltalainen fyysikko ja raketti-insinööri. Hän oli ensimmäinen, jonka kehittämä nestemäistä polttoainetta käyttävä raketti nousi muutaman kymmenen metrin korkeuteen vuonna 1926. Tämä raketti oli ulkonäöltään putkista ja säiliöistä kyhätty häkkyrä. Tämän jälkeen Robert Gorddard teki kymmeniä rakettikokeita, joista monet epäonnistuivat, toiset taas auttoivat kehittämään raketin prototyyppiä eteenpäin. Goddard ideoi muun muassa raketin vakauttamisen siivekkeiden ja gyroskoopin avulla. Vuoteen 1940 mennessä Goddard oli kehittänyt nesteraketin nykyisiä muistuttaviksi. Vaikka Goddard ei tiennyt saksalaisten V2-raketin kehittämiseen liittyvistä tutkimuksista, hän päätyi moniin samanlaisiin ratkaisuihin kuin saksalaiset. Goddard haaveili jo varhain kuulennoista, ja sai sen takia naureskelua osakseen.


title: Robert Goddard

text: Goddard kehitti rakettitekniikkaa toisena venäläisen Konstantin Tsiolkovskin jälkeen. Kielimuurin johdosta Tsiolkovskin tutkimuksia ei tunnettu lännessä ennen 1920-lukua.


title: Robert Goddard

text: Goddard kirjoitti vuonna 1919 Clarkin fysiikan yliopiston professorina tutkielman "A method of reaching extreme altitudes". Tutkielma käsitteli kiinteän ajoaineen käyttöä raketeissa.


title: Robert Goddard

text: Ensimmäiset rakettikokeensa hän teki Auburnissa Massachusettsissa. Raketti (ajoaineena nestehappi + bensiini) lensi 2,5 sekunnissa muutamien kymmenien metrien korkeuteen 16. maaliskuuta 1926. Häntä pilkattiin sanomalehdistössä, joka johti hänen vetäytymiseen julkisuudesta. Hän siirtyi New Mexicon osavaltioon, Roswellin pikkukaupunkiin, jossa on teki ensimmäiset nestemäistä ajoainetta käyttävän raketin onnistuneet lentokokeet.


title: Robert Goddard

text:
Robert Goddardin intohimona oli rakentaa raketti, joka pystyisi lentämään avaruuden hapettomassa tyhjiössä. Hänen merkittäviin suorituksiinsa kuului muun muassa nykyaikaisen raketin polttoainepumpun ensimmäisen toimivan version rakentaminen ja raketin hyrrävoimiin perustuvan ohjausjärjestelmän suunnittelu. Hänen rahoittajinaan toimivat muun muassa Guggenheimin säätiö ja Charles Lindbergh. Goddard tarjosi osaamistaan Yhdysvaltain armeijalle, joka ei kuitenkaan pitänyt rakettia merkittävänä sodankäynnin välineenä. On oletettu, että saksalaiset rakettiteknologian kehittäjät hyödynsivät Goddardin tuloksia V2-raketin kehitystyössä. Samankaltaisuus voi kuitenkin olla sattumaa, sillä Goddardin tuloksia julkaistiin laajemmin vasta toisen maailmansodan jälkeen. Lisäksi Goddardin raketit oli suunniteltu keveyteen ja saavuttamaan suuria korkeuksia kun taas V2 oli suunniteltu pitkälle kantomatkalle räjähdekuorman kanssa.
Kuten muidenkin edelläkävijöiden osalta on käynyt, hänen ajatuksensa olivat siinä määrin aikaansa edellä, ettei hänelle osattu antaa arvostusta kuin vasta kuulentojen yhteydessä 1960-luvun lopulla. Goddard ei itse nähnyt avaruuden valloituksen alkua ja keksintöjensä käytännön sovelluksia, sillä hän kuoli kurkkusyöpään kesällä 1945 – päivä Nagasakin atomipommin pudotuksen jälkeen. Nykyisellään Robert Goddardin maine nykyaikaisen raketin kehittäjänä on tunnustettu ja kiistaton. Yhdysvaltain avaruushallinto on nimennyt vuonna 1959 perustetun Marylandissa olevan tiedekeskuksensa hänen mukaansa Goddard Space Flight Centeriksi.


title: Sergei Koroljov

text:
Sergei Pavlovitš Koroljov (; , "Serhi Pavlovytš Korolov", 12. tammikuuta 1907 Žytomyr, nyk. Ukraina – 14. tammikuuta 1966 Moskova) oli Neuvostoliiton johtava raketti-insinööri ja avaruusalusten suunnittelija avaruuskilpajuoksun aikoina 1950- ja 1960-luvuilla. Elinaikanaan hänet tunnettiin yksinkertaisesti "pääinsinöörinä". Hän alkoi kehittää raketteja 1930-luvun alussa ja täten kuuluu alan pioneereihin.
Koroljov opiskeli ensin Kiovassa ja sitten Moskovassa lentokoneinsinööriksi. Hän suunnitteli ja rakensi ensimmäisen K-5-liitokoneensa jo 17-vuotiaana, vuonna 1924. Hän valmistui Moskovan teknillisestä korkeakoulusta (MVTU) vuonna 1929. Siellä hän suunnitteli SK-4-liitokoneen. Kuten moni muukin Neuvostoliiton raketti-insinööreistä, hän hylkäsi lentokoneiden suunnittelutyön Konstantin Tsiolkovskin avaruustekniikan kirjojen innostamana. Lokakuussa 1929 hän matkusti tapaamaan Tsiolkovskia ja keskusteli tämän kanssa stratosfääriin noususta (moottoroidulla) purjelentokoneella. Keskustelu Tsiolkovskin kanssa suuntasi Koroljovin tavoitteet uudelleen.


title: Sergei Koroljov

text: Vuonna 1931 hän tapasi toisen rakettialan pioneerin, Friedrich Zanderin. He perustivat syyskuussa 1931 MosGIRD-ryhmän ("GIRD" = Reaktiomoottoreiden tutkimusryhmä). Koroljov toimi "GIRD"-tutkimusryhmässä, joka rakensi vuonna 1933 kaksi metriä pitkän Neuvostoliiton ensimmäisen nesteajoaineraketin, GIRD-09. Valtio kiinnostui ryhmän toiminnasta ja siltä tilattiin rakettimoottoreille varustettuja liitokoneita ilmavoimille. Koroljovin suunnittelema RP-318 oli Neuvostoliiton ensimmäinen rakettimoottorilla varustettu lentokone. Koroljov ei kuitenkaan noussut suosioon raketti-instituutissa, koska hänen mielenkiintonsa, suuret raketit, oli armeijan lyhyen aikataulun tavoitteiden vastainen.


title: Sergei Koroljov

text: Koroljovin rakettitutkimusryhmä joutui 1938 alkaen Stalinin vainojen kohteeksi kuten muutkin rakettiryhmät, koska niiden rahoitus tuli puna-armeijan varustelupäälliköltä marsalkka M. Tuhatševskiltä, joka kuului puhdistusten alkuaikojen murhattuihin johtajiin. Koroljov vangittiin aeimmin pidätetyn raketti-insinööri Valentin Gluškon esittämien syytösten perusteella heinäkuussa 1938 ja joutui Kolyman vankileirille Venäjän kaukoitään. Kolyma oli kultakaivosleiri ja tuotannossa käytettyjen kemikaalien, muun muassa elohopean, vuoksi vankeus siellä oli likimain kuolemantuomio. Syyskuussa 1940 hänet siirrettiin Andrei Tupolevin (joka oli itse vangittuna lokakuusta 1937 alkaen) johtamaan lentokoneiden suunnitteluryhmään, joka toimi šaraška-tyyppisellä vankileirillä. Vuonna 1944 Koroljov asetettiin Kazanin šaraškan testausinsinöörien johtoon, hän joutui Valentin Gluškon alaiseksi. Ollessaan vielä vanki Koroljov sai kunniamerkin työstään Suuren isänmaallisen sodan aikana (engl. Medal for Valiant Labor during the Great Patriotic War).


title: Sergei Koroljov

text: Vuonna 1945 hän matkusti Saksaan ja alkoi tutkia V-2-ohjusta ja muita saksalaisten ohjussuunnitelmia. Englantilaisten sodan lopulla tekemät Peenemündeen pommitukset vaikeuttivat venäläisten työtä, koska keskus oli raunioina. Saksassa hän luonnosteli ohjuksen, jonka kantama oli kaksinkertainen V-2:een verrattuna.


title: Sergei Koroljov

text: 13. toukokuuta 1946 Josif Stalin allekirjoitti Neuvostoliiton ministerineuvoston päätöksen, jolla aloitettiin Neuvostoliiton ballististen ohjusten rakentamisen. Ohjelman johtoon tuli varusteluministeri Dmitri Ustinov. Ohjusteollisuutta johtava keskus NII-88 perustettiin. Huhtikuussa 1946 Korolev nimettiin sotilaallisen rakettiohjelman pääsuunnittelijaksi. Työ alkoi syksyllä 1947 V-2-ohjusten koelaukaisuilla Kapustin Jarista Volgogradin läheltä. Ohjuksien laukaisussa oltiin yhteistyössä Tiedeakatemian kanssa ja siksi ohjuksiin tuli alun alkaen tieteellisiä koelaitteita.


title: Sergei Koroljov

text: Neuvostoliitossa rakennettiin oma V-2-ohjuksen kaltainen raketti, joka sai tunnuksen R-1 (R=raketti). Tästä kehitettiin tehokkaampi R2-ohjus.


title: Sergei Koroljov

text: Koroljov nousi myös oman ohjussuunnittelutoimiston, OKB-1:n (sittemmin Energija), johtoon. Sillä oli toimipaikkoja muun muassa Samarassa (toimiala: R-7-ohjuksen valmistus ja vakoilusatelliitit) ja Krasnojarskissa (Železnogorsk) (toimiala: tietoliikenne ja navigaatio; myöhemmin tämä yksikkö itsenäistyi OKB-10:ksi pääsuunnittelija Mihail Rešetnjovin johdolla).


title: Sergei Koroljov

text: Ensimmäinen täysin neuvostoliittolainen raketti oli Koroljovin suunnittelema "R-5", joka valmistui vuonna 1953. Sillä tehtiin myös biologisia kokeita laukaisemalla koe-eläimiä korkealle ilmakehään.


title: Sergei Koroljov

text: 1950-luvun alussa Koroljov alkoi neuvotella Neuvostoliiton tiedeakatemian kanssa satelliitin rakentamisesta. Tähän saatiin valtuutus vuonna 1955. 4. lokakuuta 1957 Neuvostoliitto laukaisi Sputnik 1 -satelliitin R-7-kantoraketilla. Sekä satelliitti että raketti olivat Koroljovin suunnittelemia.


title: Sergei Koroljov

text: R-7 oli suuri ohjus, joka ei ollut yksinomaan Koroljovin suunnittelema. Se käytti rinnakkain 20:tä Valentin Gluškon suunnittelemaa rakettimoottoria. R-7-ohjuksen ensimmäinen pitkän kantaman onnistunut koelento tehtiin 21. elokuuta 1957. Rakettiohjelman puitteissa rakennettiin Tiuratamin alueelle Baikonurin kosmodromi, jonka suunnitteluun Koroljov osallistui. Koelaukaisujen jälkeen ensimmäiset neljä ydinaseella varustettua R-7-ohjusta sijoitettiin Plesetskin tukikohtaan vuonna 1959.


title: Sergei Koroljov

text: 1950-luvun alussa alkoivat niiden rakettien koelennot, joissa oli koiria matkustajina. Nämä testit liittyivät Koroljovin ynnä muiden raketti-insinöörien tavoitteisiin lähettää jatkossa myös miehitettyjä raketteja. Vuonna 1950 koirat Tsygan ja Dezik lensivät 100 kilometrin korkeuteen palaten terveinä takaisin. Kymmenen vuoden aikana koelennoilla oli 48 koiraa, joista 20 kuoli onnettomuuksissa tai kiertoradalla.


title: Sergei Koroljov

text: 4. lokakuuta 1957 Maan kiertoradalta radiosignaalia lähettäneestä Sputnik 1:sta nousi kohu sekä Neuvostoliitossa että Yhdysvalloissa vasta sen jälkeen, kun brittiläinen lehdistö oli nostanut lennon etusivuille. Hruštšov otti tämän teknologisen menestyksen omaksi saavutuksekseen ja vaati Koroljovia toteuttamaan uuden lennon välittömästi. 3. marraskuuta 1957 laukaistu Sputnik 2 vei mukanaan avaruuteen Laika-koiran. Toukokuussa 1958 laukaistu Sputnik 3 painoi 1500 kg. Sen Koroljov oli suunnitellut miehitetyn avaruuslennon ja valokuvaussatelliitin kehittämisen tarpeisiin.


title: Sergei Koroljov

text: Yhdysvalloissa 1990-luvun alussa tuotetun televisiodokumentin mukaan Koroljeville ehdotettiin Sputnik-lennosta fysiikan Nobel-palkintoa, jonka Hruštšov esti vaatimalla palkintoa koko neuvostokansalle.


title: Sergei Koroljov

text: Avaruuskilvan aikana Koroljov oli Neuvostoliiton yhden miehen avaruusohjelma ja avaruusjärjestö (joka organisaationa syntyi vasta Venäjälle Neuvostoliiton hajottua). Hän suunnitteli Neuvostoliiton miehitetyt alukset, avaruusasemat, vakoilu- ja tietoliikennesatelliitit.


title: Sergei Koroljov

text: 4000 kg painavasta "Zenit"-vakoilusatelliitista kehitettiin miehitetty Vostok-avaruusalus. Vuonna 1960 sillä tehtiin koelentoja, joilla mm. koirilla testattiin miehitetyn lennon turvallisuutta. 12. huhtikuuta 1961 Koroljovin valitsema kosmonautti Juri Gagarin kiersi Maan 108 minuutin avaruuslennolla. Vuonna 1962 Koroljov oli suunnitellut miehitetyn Sojuz-avaruusaluksen. Vuonna 1964 Koroljov laajensi Vostokin kolmipaikkaiseksi Voshod-alukseksi, jossa kolmen hengen miehityksellä miehistöllä ei ollut tilaa käyttää avaruuspukuja. Voshod 2 -aluksen miehistöön kuulunut Aleksei Leonov teki ensimmäisen avaruuskävelyn, joka kesti 10 minuuttia.


title: Sergei Koroljov

text: Planeettaluotainten onnistuminen riippui avaruuskilvan alkuvaiheessa siitä, miten tarkkaan kantoraketti ne sinkosi kohdettaan kohti. Täten Koroljovin vaikutus oli merkittävä niissäkin. Koroljov oli myös suunnitellut Mars- ja Venus-luotaimia. Vuonna 1959 Luna 2 -luotain törmäsi suunnitelman mukaisesti Kuuhun. Sen jälkeen Luna 3 kuvasi Kuun "pimeän puolen". Tammikuussa 1966 Luna 9 pystyi tekemään pehmeän laskun Kuun pinnalle. Maaliskuussa 1966 Venera 3 oli ensimmäinen alus, joka kiersi toista planeettaa, Venusta.