title: FC Inter Turku

text: Seuran juniorimäärä kasvoi koko ajan ja Stefan Håkans päätti perustaa edustusjoukkueen FC Interille. FC Inter otti kaudelle 1992 Kolmosessa pelanneen NaKu:n paikan ja sijoittui sarjassa lopuksi viidenneksi. Inter pelasi kotiottelunsa Urheilupuiston yläkentällä. Kaudelle 1993 FC Inter otti talousvaikeuksissa painineen TuTo:n paikan Kakkosessa. Toiminta alkoi muuttua enemmän ammattimaiseksi vaikka harrastelijapohjalla toimittiin vielä. Seuraan saapui kolme brasilialaista: Nicca (keskikenttä), Marcelo (allround) ja Fabio (hyökkääjä). Suurin hankinta kaudelle oli kuitenkin SM-sarjassakin menestyksellä pelannut Tero Forss. TuTo:sta seuraan tuli nuori Petri Lehtonen. Tavoitteeksi laitettiin nousu Ykköseen. Pelaajahankinnat olivat onnistuneita ja nousu varmistui hyvissä ajoin ennen kauden päätöstä. Inter pelasi kotiottelunsa Kupittaalla.


title: FC Inter Turku

text: Nousu Veikkausliigaan onnistui toisella yrittämällä 1995. Liiganousija otti heti tavoitteekseen syrjäyttää TPS Turun ykkösjoukkueena. Tärkein hankinta oli maajoukkueen veteraanipuolustaja Erkka Petäjä. Jo nousua olivat juonimassa kokeneet liigamiehet Steven Polack ja maalivahti Jyrki Rovio. Hannu Paatelon valmentama joukkue aloitti ensimmäisen liigakautensa 1996 suorastaan loistavasti 10 peräkkäisellä ottelulla vailla tappioita. FC Inter johti liigaa, kunnes TPS ohitti sen voitettuaan Kupittaan ensimmäisen paikalliskamppailun yli 8000 katsojan edessä 2–1. Kun liigaa oli jäljellä kolme ottelua, oli FC Inter vain yhden pisteen kärkeä jäljessä. Kun nämä kuitenkin tuottivat vain yhden pisteen, sinimustat jäivät kuuden joukkueen mitalisarjan hännille.


title: FC Inter Turku

text: Erinomaista debyyttikautta seurasi yllättävän raju pudotus. Kun FC Inter elokuun alussa 1997 putosi liigan yhdeksänneksi, vaihdettiin Paatelon tilalle ruoriin Tomi Jalo. Syöksy kuitenkin vain jyrkkeni: viimeisessä 10 pelistään FC Inter hävisi seitsemän, kaikki tekemättä yhtään maalia. Viimeiselle kierrokselle lähdettäessä FC Inter piti perää pisteen perässä TP-Seinäjokea. Sinimustat löivät vieraissa FF Jaron, mutta pohjalaiset hakivat yliaikamaalilla voiton Rovaniemeltä tuomiten FC Interin Ykköseen. Putoamisesta huolimatta joukkue pysyi koossa, ja paluu liigaan onnistuikin välittömästi. Liigan laajentamisella oli tosin osuutta asiaan, sillä FC Inter sijoittui Ykkösen loppusarjassa kolmanneksi FC Lahden ja Kotkan TP:n jälkeen. Nousu varmistui Steven Polackin valmennuksessa, mutta uudeksi liigaluotsiksi valittiin helsinkiläinen Timo Askolin.


title: FC Inter Turku

text: FC Inter palasi heti mitalitaisteluun vuoden 1999 Veikkausliigassa. Tosin kilpailu koski vain pronssia Hakan ja HJK:n karattua muilta jo varhain. FC Inter sijoittuikin runkosarjan kolmanneksi, mutta kun mitalisarjan viisi viimeistä ottelua sujuivat vailla voittoa, putosi sijoitus kaksi pykälää. TPS jäi kuitenkin ensi kerran sarjataulukossa taakse. Kauden löytöjä olivat ruotsalaiset toppari Joakim Jensen ja keskushyökkääjä Richard Teberio. FC Interin maalin sulki tehokkaasti Magnus Bahne. Vuonna 2000 FC Inter omaksui linjan, josta tuli sen tavaramerkki tuleville vuosille. Raitapaitaa kantoi kauden aikana viisi argentiinalaista pelaajaa, joista keskikenttämiehet Gabriel Flores, Fernando Della Sala ja Arístides Pertot osoittautuivat tekijämiehiksi. Koko kauden keskikastissa pysytellyt FC Inter sijoittui lopulta seitsemänneksi. Kauden jälkeen Timo Askolin palasi Helsinkiin ja sai seuraajakseen porilaisen Pertti Lundellin, TPV:n entisen mestaruusvalmentajan.


title: FC Inter Turku

text: Lundellin FC Inter nousi varsin korkealle vuoden 2001 Veikkausliigan ennakkoveikkailuissa. HJK:hon lähteneen Jensenin korvasi topparina argentiinalainen Diego Corpache. TPS:n pudottua Ykköseen FC Inter oli nyt Turun ainoa liigajoukkue. Teberion hurja maalivire piti FC Interin mukana mitalivauhdissa alkukauden, mutta lopulta saaliiksi jäi tutunoloinen viides sija kaukana kärkikolmikon takana. FC Interin vuosi 2002 oli hämmästyttävän kaksijakoinen. Sinimustat aloittivat kauden jälleen kirkkaasti. Heinäkuinen 5–1-voitto VPS:stä nosti FC Interin jopa liigan kärkeen. Jäljellä olleista 15 liigapelistään FC Inter voitti kuitenkin vain yhden – viimeisen. Maalinteko onnistui raitapaidoilta näistä otteluista vain neljässä. Loppusijoitus ei kuitenkaan painunut kuudetta sijaa alemmas. Ilahduttavaa kaudessa oli toppari Ari Nymanin läpimurto.


title: FC Inter Turku

text: Pertti Lundellin erottua terveyssyistä kauden 2003 kynnyksellä FC Interin ohjat otti Kari Virtanen. Mitalitavoitteesta ei tingitty, vaikka joukkue oli nuorentunut. Kautta piristivät uusi kotiareena, Kupittaan paikalle noussut Veritas Stadion, ja paikalliskamppailut liigaan palannutta TPS:ää vastaan. Edelliskaudesta täysin poiketen FC Inter otti kauteen heikon lähdön ja vertyi vasta loppukesällä. Viimeisestä 10 ottelustaan sinimustat hävisivät vain kaksi. Arístides Pertot iski näissä otteluissa 9 maalia, joista viimeinen käytännössä riisti Hakalta Suomen mestaruuden. FC Interin omaksi sijoitukseksi jäi seitsemäs. Vuosi 2004 oli erinomainen turkulaiselle jalkapallolle. Sekä FC Inter että TPS taistelivat Veikkausliigan mitaleista loppumetreille saakka, ja kummankin katsojamäärät nousivat kohisten. FC Interin liigakausi oli pitkästä aikaa tasaisen vahva. Mitalitoiveet elivät vielä viimeisellä kierroksella. Sinimustat ylsivät Pietarsaaressa kuitenkin vain tasapeliin, kun edellä olleet AC Allianssi ja Tampere United voittivat omat ottelunsa. Neljäs sija oli kuitenkin FC Interin siihenastisen historian paras liigasaavutus.


title: FC Inter Turku

text: Liigakaudella 2005 FC Interillä oli entistä nuorempi ja kotimaisempi leima. Tulokkaat Tomi Petrescu ja Miikka Ilo viimeistelivät molemmat 7 liigamaalia, mutta tehokkain sinimustien pelaaja oli värikäs kamerunilainen Serge N’Gal. Tutuksi tulleeseen tapaansa FC Inter taisteli mitalista pitkään ja menetti sen viime kierroksilla. Kun viimeiset kolme ottelua toivat vain yhden pisteen, tuli loppusijoitukseksi viides. Kesällä toteutui kuitenkin puheenjohtaja Håkansin pitkäaikainen unelma euro-otteluista, kun FC Inter eteni Intertoto-cupissa toiselle kierrokselle. Kausi jäi Inter-ikonin, seurassa miltei sen alkuhämäristä lähtien pelanneen Samuli Lindelöfin viimeiseksi. Keskinkertaisten liigakausien pitkä sarja päättyi vuonna 2006. Joukkue menetti paljon tehostaan N’Galin lähdettyä Ranskaan ja Pertotin Tampereelle. Keskikesän viiden ottelun tappioputki pudotti FC Interin taisteluun liigapaikan puolesta. Kun tilanne ei loppukesällä parantunut, sai Virtanen lähteä. Sinimustat kiskoi kuiville hollantilainen, Sveitsissä valmentanut René van Eck. Kymmenes sija tiesi myös sitä, että ensi kerran sitten vuoden 1999 FC Inter sai päästää TPS:n sarjataulukossa edelleen.


title: FC Inter Turku

text: Van Eckin palattua Sveitsiin Håkans palkkasi FC Interin valmentajaksi tämän maanmiehen Job Dragtsman. Liigakaudelle 2007 joukkue muuttui paljon. Bahnen, Nymanin ja Petrescun tilalle saapuivat hollantilainen toppari Jos Hooiveld, nigerialainen keskikenttämies Dominic Chatto ja KuPS:in sierraleonelainen maalivahti Patrick Bantamoi. Kausi sujui uusien kuvioiden hiomisessa. FC Inter käväisi liigassa parhaimmillaan viidentenä ja päätyi lopulta yhdeksänneksi. Seurajohto säilytti kuitenkin kärsivällisyytensä. Stefan Håkansin pitkä odotus palkittiin vuonna 2008. Ennen liigakauden alkua kaikki katseet kohdistuivat TPS:ään, jonka oli määrä palauttaa Suomen mestaruus Turkuun ensi kerran sitten vuoden 1975. FC Inter tyrmäsi kuitenkin paikallisvastustajansa heti toisella pelikierroksella 4–0, otti liigan johtopaikan seuraavalla kierroksella eikä siitä enää luopunut. Ensimmäisen liigatappionsa sinimustat hävisivät vasta 18. ottelussaan, senkin viime hetken maalilla HJK:lle 3–2. Ongelmia tuli vasta loppusuoralla. FC Honka tavoitti FC Interin johdon kolme kierrosta ennen loppua, ja joukkueiden keskinäinen ottelu Turussa päättyi 0–0. FC Inter sai pisteen eron edukseen maalittomalla tasapelillä Myllykoskella, kun FC Honka hävisi oman ottelunsa. Päätöskierroksella riitti täten kotivoitto FF Jarosta, joka tuli Severi Paajasen ja kroaatti Domagoj Abramovićin maaleilla 2–0. Mestaruuskauden avainpelaajia olivat Bantamoi, Hooiveld ja Chatto, läpimurtomiehiä puolustaja Joni Aho sekä keskikenttämiehet Severi Paajanen, Mika Ojala ja Mika Mäkitalo. Valmentaja Dragtsma joutuikin uusiin rakennustöihin, kun Hooiveld ja Chatto lähtivät jatkamaan uraansa Ruotsissa.


title: FC Inter Turku

text: Mestaruuden puolustaminen oli odotetun vaikeaa. Veikkausliigan kaudella 2009 FC Interin alakertaa vahvistivat paluumuuttajat Ari Nyman ja Arístides Pertot. Uudet ulkomaalaishankinnat eivät sitä vastoin nousseet lähtijöiden tasolle. FC Inter avasi kauden mainiosti pysytellen kärjen tahdissa aina juhannukseen saakka. Toiveet mestaruuden uusimisesta karisivat kuitenkin keskikesällä viiden ottelun voitottoman jakson myötä. Syyskausi sujui jälleen vahvemmin, mutta viidettä sijaa korkeammalle ei sinimustilla lopulta ollut asiaa. Palstatilaakin sai enemmän TPS, joka kamppaili loppuun saakka mestaruudesta. FC Interin ilonaiheita oli Timo Furuholmin läpimurto maalipörssissä (11 osumaa). Kausi sai lopulta onnellisen päätöksen, kun FC Inter voitti Suomen cupin finaalissa Tampere Unitedin Kennedy Nwangangan ja Timo Furuholmin osumilla 2–1. Liigakauden 2010 tärkein vahvistus oli Hakasta palannut keskikenttämies Mika Mäkitalo. Ulkomailta ei tälläkään kertaa löytynyt merkittävää apua Kennedy Nwangangaa lukuun ottamatta. Edelliskauden profiilipelaajia vaivasivat loukkaantumiset: Patrick Bantamoi oli syrjässä puoli kautta, Timo Furuholm lähes koko vuoden. Interin parhaaksi maalintekijäksi kohosikin laitapakista laitalinkiksi nostettu kapteeni Henri Lehtonen, joka viimeisteli peräti 11 osumaa. Huteran kevään jälkeen FC Inter nousi liigan turvalliseen keskikastiin mutta ei missään vaiheessa kuudetta sijaa korkeammalle. Paikallisvertailussakin TPS veti pitemmän korren.


title: FC Inter Turku

text: FC Inter palasi vihdoin mitalikantaan vuonna 2011. Sinimustien hyvää kautta varjosti vain HJK:n ylivoima, joka jätti tavoiteltavaksi vain hopeamitalin. Se näytti FC Interille tulevan varmasti, kunnes lokakuun viime kierroksilla tahti alkoi hyytyä. Päätösottelussaan FC Inter kohtasi kotikentällään tasapisteisiin nousseen JJK:n FC Hongan vaaniessa kahden pisteen päässä. Timo Furuholmin ja Henri Lehtosen maalit toivat turkulaisille helpottavan 2–1-voiton. Hopeamitalien taustalla oli tasavallan kenttien pelottavin hyökkäyskolmikko. Timo Furuholm iski peräti 22 liigamaalia, enemmän kuin kukaan 10 vuoteen. Mika Ojala säesti 16 maalilla ja Henri Lehtonen 15:llä. Furuholm ja Ojala esiintyivät tutkaparina maajoukkueessakin, johon kutsuttiin myös puolustaja Joni Aho ja keskikenttämies Joni Kauko. Hopeajoukkueen maalia vartioi tiiviisti Ruotsista palannut Magnus Bahne. FC Interin pelaajat juhlivat Veikkausliigan palkintogaalassakin, kun Furuholm valittiin Vuoden liigapelaajaksi ja Ojala Vuoden keskikenttäpelaajaksi.


title: FC Inter Turku

text: FC Interin ykköspeliasuun kuuluvat sinimusta paita, mustat housut ja mustat sukat. Kakkospeliasu oli kaudella 2016 kokopunainen. Sinimustat värit lainattiin Milanon Interiltä.


title: FC Inter Turku

text: Seuran tunnus on saanut innoituksensa Kamerunin jalkapallomaajoukkueelta, joka oli iso puheenaihe vuoden 1990 MM-kilpailujen aikaan.


title: FC Inter Turku

text: FC Inter pelaa kotiottelunsa Veritas-stadionilla Kupittaalla, aivan Turun keskustan tuntumassa. Stadionilla pelaa myös toinen turkulainen seura TPS.


title: FC Inter Turku

text: Stadion käsittää kolme katsomoa: vuoden 1952 olympialaisiin valmistuneen Olympiakatsomon, vuonna 2003 valmistuneen pääkatsomon, sekä vuoden 2009 naisten EM-kisoihin valmistuneen päätykatsomon. Veritas Stadionin istumakapasiteetti on 8 072 paikkaa, jonka lisäksi stadionilla on optio 1 300 seisomapaikkalle.


title: FC Inter Turku

text: Veritas Stadionin yleisöennätys on vuodelta 2009, jolloin TPS:n ja Interin välistä ottelua seurasi 9 089 katsojaa. Veritas Stadionilla on lämmitettävä luonnonnurmi (107 x 67 m) joka on edellytyksenä siihen, että Turussa voidaan pelata myös kansainvälisiä otteluita.


title: FC Inter Turku

text: Pääsarja


title: House of Pain

text: House of Pain oli irlantilais-yhdysvaltalainen hip hop -musiikkia esittänyt yhtye. Laulaja Everlast perusti sen vuonna 1991. Yhtyeeseen kuuluivat hänen lisäkseen Danny Boy O'Connor ja DJ Lethal. House of Painin ensimmäinen single, "Jump Around", nousi heti suureen suosioon. Kolmen julkaistun levyn jälkeen vuonna 1996 Everlast lähti soolouralle ja DJ Lethal liittyi nu metal -yhtye Limp Bizkitiin. Nykyisin House of Pain -kokoonpano kulkee nimellä La Coka Nostra, johon kuuluu Everlastin ja Danny Boyn lisäksi kaksi muuta artistia, Slaine ja Ill Bill.


title: House of Pain

text: Huhuttiin että House of Pain äänittäisi uuden albumin DJ Muggsin kanssa vuonna 2011.


title: Osgiliath

text:
Osgiliath oli Gondorin pääkaupunki J. R. R. Tolkienin luomassa kuvitteellisessa
Keski-Maassa. Osgiliath on harmaahaltiakieltä ja merkitsee "Tähtilinnaa".


title: Osgiliath

text: Osgiliathin perustivat Isildur ja Anárion vuonna 3320 Toista Aikaa. He hallitsivat Gondorin kuningaskuntaa Osgiliathista käsin. Sauron hyökkäsi Gondoriin 3429 ja valtasi Minas Ithilin, mutta hyökkäys pysäytettiin Osgiliathiin.


title: Osgiliath

text: 1337 Kolmatta Aika Sukuriitana tunnetun sisällissodan aikana Castamirin johtamat kapinalliset polttivat Osgiliathin ja tappoivat paljon sen asukkaita. Tulipalon aikana Osgiliathin "palantír" upposi Anduinin pohjaan ja katosi. Vallananastaja Castamir suunnitteli pääkaupungin siirtämistä Pelargiriin, mutta 1437 laillinen kuningas Eldacar tappoi hänet.


title: Osgiliath

text: 1636 Suuri Rutto tuli Mordorista ja tappoi suurimman osan Osgiliathin asukkaista. Jopa kuningas Telemnar ja hänen lapsensa kuolivat ruttoon. Telemnarin kuninkaaksi kruunattu veljenpoika Tarondor siirsi pääkaupungin Minas Anoriin.


title: Osgiliath

text: Osgiliath alkoi rappioitua ja suurin osa sen jäljellä olevista asukkaista muutti pois Minas Anoriin.


title: Osgiliath

text: 2475 Ithilienistä tuli suuria örkkejä, joita kutsuttiin nimellä "uruk-hai". Sauron käytti silloin "urukeja" ensimmäisen kerran ja ne tuhosivat Osgiliathin lopullisesti. Käskynhaltija Denethor I:n poika Boromir ajoi "urukit" pois, mutta Osgiliathin suuri kivisilta tuhoutui ja kaupunki raunioitui.


title: Osgiliath

text: Osgiliath lepäsi raunioina noin 425 vuotta, kunnes Sauronin örkkejä meni sinne. Gondorin ihmiset ja örkit taistelivat monia kertoja kaupungin herruudesta. Denethor II:n noustua käskynhaltijaksi Gondor valtasi Osgiliathin ja rakensi kivisillan uudestaan, jotta voisi kuljettaa tarvikkeita itäpuolta vartioiville sotilaille.


title: Osgiliath

text:
Kesällä 3018 Sauron lähetti Nazgûlien herran johtaman hyökkäyksen Osgiliathiin. Örkit valtasivat Osgiliathin ja ajoivat gondorilaiset takaisin. Denethorin pojat Boromir ja Faramir johtivat Gondorin vastahyökkäystä ja Boromir tuhosi kivisillan. Gondor valtasi takaisin kaupungin
länsipuolen, mutta itäpuoli pysyi Sauronin hallussa.


title: Osgiliath

text: 3019 Sauron lähetti Minas Morgulista Angmarin Noitakuninkaan johtaman suuren armeijan. Örkit ja "haradrim" löivät gondorilaisten varuskunnan ja ajoivat Faramirin johtamat joukot pois. Örkit jälleenrakensivat kivisillan ja Mordorin armeijat marssivat kaupungin halki Minas Tirithin kimppuun. Noitakuningas ja armeija kuitenkin tuhottiin Pelennorin kenttien taistelussa. Osgiliathiin jääneet Sauronin joukot tuhottiin ja pakenivat.


title: Osgiliath

text: Aragorn johtamana Lännen Armeija marssi Osgiliathin raunioiden halki Mordorin Mustalle Portille. Sauron lyötiin ja armeija viipyi päivän Osgiliathissa palatessaan Minas Tirithiin.


title: Osgiliath

text: Kuningas Elessarin kruunajaisten jälkeen Osgiliath luultavasti jälleenrakennettiin, mutta siitä ei enää koskaan tullut Gondorin pääkaupunkia. Minas Tirith pysyi pääkaupunkina ja kuninkaan asuinpaikkana.


title: Osgiliath

text: Osgiliath oli Gondorin entinen pääkaupunki. Se rakennettiin Anduin-joen molemmille puolille. Puoliskoja yhdisti suuri kivisilta ja monia muita pienempiä siltoja. Anduinia pitkin Osgiliathiin saapui pohjalaisia kauppiaita. Kaupungissa säilytettiin suurinta "palantíria". Kuningas asui loisteliaassa palatsissa. Osgiliath oli aikoinaan suuri ja kaunis kaupunki.


title: Osgiliath

text: Sormuksen Sodan aikoihin Osgiliath oli raunioina ja siellä pidettiin varuskuntia. Kaupunki oli Sauronille strategisesti tärkeä paikka, sillä ainoastaan sen kohdalta hänen armeijansa kykenisivät ylittämään Anduinin. Vuoden 3018 hyökkäys oli vain harjoitus, sillä Sauron halusi kokeilla gondorilaisten puolustuksia. Jos Boromir ja Faramir eivät olisi vallanneet kaupunkia takaisin, Sauron olisi voinut vallata Minas Tirithin. Frodo ei olisi silloin ehkä voinut tuhota Sormusta.


title: Osgiliath

text: Peter Jacksonin "Taru sormusten herrasta" -elokuvatrilogiassa yksi "" tehdyistä muutoksista oli kohtaus, jossa Faramir vie Frodon, Samin ja Klonkun vankeina Osgiliathiin. Kohtausta ei esiinny kirjassa.


title: Araljärvi

text: Araljärvi eli Aral (; ; ) oli laskujoeton suolajärvi Keski-Aasiassa Kazakstanin ja Uzbekistanin alueella. Araljärven pinta-ala oli 67 499 neliökilometriä vuonna 1960, ja se oli maailman neljänneksi suurin järvi Kaspianmeren, Yläjärven ja Victoriajärven jälkeen. Araljärven tilalla on nykyään useita erillisiä järviä ja autiomaata. Järvien yhteenlaskettu pinta-ala on 17 382 neliökilometriä, mutta pinta-ala vaihtelee runsaasti vuosittain. Amudarja ja Syrdarja ovat suurimmat järveen laskevat joet, joista Amudarjan virtaama saavuttaa nykyisin Araljärven vain ajoittain.


title: Araljärvi

text: NASAn ottamien satelliittikuvien mukaan järven pääallas kuivui kokonaan ensimmäistä kertaa uudella ajalla elokuussa 2014. Pääaltaan paikalle muodostuneen aavikon nimeksi on annettu Aralkum. Araljärven alueelle on pyritty viime aikoina istuttamaan olosuhteissa hyvin toimeentulevaa saksaulipuuta ("Haloxylon ammodendron").


title: Araljärvi

text: Araljärven koko on ollut riippuvainen suurimmaksi osaksi Amudarjan siihen tuomasta vedestä. Amudarja on historiansa aikana virrannut ajoittain Kaspianmereen, jolloin Araljärven pinta-ala on kutistunut ja suurimmillaan se on ollut aikoina, jolloin Amudarja on virrannut siihen. 1960-luvulla Araljärvi alkoi kutistua, kun Neuvostoliitto uudelleenohjasi järveen laskeneet joet riisi- ja puuvillapeltojen kasteluun.


title: Araljärvi

text: Araljärvi jakautui kahdeksi järveksi eli eteläiseen ja pohjoiseen vuonna 1987. 2000-luvun alussa eteläisen Araljärven itäinen ja läntinen puolisko olivat enää heikosti yhteydessä toisiinsa molemmista päistä ja eteläinen yhteys katkesi vuoteen 2001 mennessä. Erityisen nopeasti itäinen osa kutistui vuosina 2005–2009, johtuen kuivuudesta ja Araljärven pohjoisosan pelastamiseksi rakennetusta padosta, joka rajoitti Syrdarjan vesien virtaamista eteläiseen osaan. Vuosina 2008–2009 Amudarjasta ei virrannut vettä ollenkaan Araljärveen ja 2009 itäinen osa oli lähes kuivunut, jäljellä oli lähinnä entisen järven pieni lahti luoteisosassa.


title: Araljärvi

text: Vuonna 2010 Amudarjan vesistön alueella ollut kuivuus hellitti ja lumipeite joen alkulähteillä Pamirvuoristossa oli normaali. Amudarjaan virtasi riittävästi vettä, jotta virtaama saavutti Araljärven ja järven itäinen osa kasvoi huomattavasti suuremmaksi kuin se oli ollut 2009.


title: Araljärvi

text: Araljärven pohjoisosan pelastamiseksi valmistui vuonna 2005 pato, jonka myötä vedenpinta on siellä alkanut nousta ja suolapitoisuus laskea. Pohjoisosan vedenpinta on noussut alhaisimmasta tasostaan lähes 10 metriä ja kalakanta elpynyt.


title: Araljärvi

text: Entisen Araljärven alueet ovat paikoin pahasti saastuneita alueella tapahtuneiden asetestausten, teollisuusprojektien ja ennen Neuvostoliiton hajoamista tapahtuneen lannoitevuodon takia. Alueella sijaitsee Ostrov Vozroždenijan entinen saari, sittemmin niemen kautta kannakseksi muuttunut, jossa aikoinaan sijaitsi yksi Neuvostoliiton huippusalaisen biologisten aseiden kehittelyohjelman tärkeimmistä tutkimuslaitoksista.


title: Araljärvi

text: Järven pääallas, itäinen osa, kuivui kokonaan elokuussa 2014. Tämä oli ensimmäinen kerta uudella ajalla, kun se on kuivunut kokonaan.


title: Araljärvi

text: Vuonna 2018 pinta-alaa on metsitetty noin 5000 neliökilometriä. Metsityksessä käytettävä saksaulipuu on pensasmainen ja kasvaa noin kuusimetriseksi. Puiden juuret sitovat maata niin että se ei pöllyä.


title: Araljärvi

text: Entisen Araljärven valuma-alue on pinta-alaltaan noin 2,7 miljoonaa neliökilometriä. Alueeseen kuuluvat Uzbekistan, Tadžikistan, osia Kazakstanista, Kirgisian länsiosa, Turkmenistanin itäosa, Afganistanin pohjoisosa ja Iranin koilliskulma.


title: Araljärvi

text: Valuma-alueen tärkeimmät joet ovat Araljärveen laskevat Syrdarja ja Amudarja. Monet alueen joista katoavat aavikolla. Tällaisia jokia ovat esimerkiksi Harirud ja Murgab. Valuma-alueeseen kuuluu lisäksi monia Kopet Dag sekä Tienšan-vuoristosta virtaavia matalia jokia ja Karakumin kanava.


title: Araljärvi

text: Araljärvi vaikutti aiemmin alueen ilmastoa leudontavana tekijänä. Ilmasto on muuttunut entisen Araljärven ympäristössä merellisestä mantereiseksi, minkä seurauksena kesälämpötilat ovat nousseet ja talvilämpötilat laskeneet. Ilman suhteellinen kosteus on myös pienentynyt ja sateettomien päivien määrä on kasvanut 300 prosentilla. Samalla vuodenajat ovat muuttuneet. Vielä 1950-luvulla helmi- ja maaliskuu olivat sateisimmat ja syyskuu kuivin kuukausi. Kaksi vuosikymmentä myöhemmin huhtikuusta oli tullut alueen sateisin kuukausi ja heinäkuusta kuivin.


title: Araljärvi

text: Alueen ilmastoon on vaikuttanut järvenpohja, jota on paljastunut järven kuivumisen myötä. Uusi maa on kuivaa ja helposti tuulen kuljetettavissa, minkä takia osilla Araljärveä ympäröivistä alueista hiekkamyrskyjen määrä on kasvanut. Hiekkamyrskyjä suuntautuu etenkin järveltä länteen Ustjurtin tasangolle ja etelään Amudarjan suistoalueelle. Araljärven hiekkaa on kuitenkin havaittu luoteessa peräti Valko-Venäjällä ja Liettuassa, lännessä Georgiassa ja kaakossa Afganistanissa asti. Myrskyissä kulkeutuva maa-aines on todella suolapitoista ja se sisältää kalsiumsulfaattia, natriumkloridia, natriumsulfaattia, magnesiumsulfaattia ja kalsiumvetykarbonaattia. Erityisesti natriumkloridi ja -sulfaatti ovat myrkyllisiä kasveille, joten ne vaikuttavat alueen satoon ja kasvillisuuteen.


title: Araljärvi

text: Araljärveä käytettiin aiemmin kuljetusreittinä ja järvestä saatu kalasaalis oli huomattava. Merkittävimmät kaupungit järven rannalla olivat pohjoisessa Kazakstanin alueella sijaitseva Aral ja etelässä Uzbekistanissa sijaitseva Mojnaq. Kaupunkien välillä oli vilkasta vesiliikennettä Araljärven poikki. Vesiliikenne loppui 1980-luvulla. Aral ja Mojnaq olivat jo kaukana järvenrannasta. Liikennettä pidettiin kuitenkin yllä pitkillä kanavilla, joiden ylläpito muodostui liian vaikeaksi ja kustannukset liian korkeiksi.


title: Araljärvi

text: Kalastus oli merkittävä elinkeino Araljärven ympäristössä. Järvestä saatiin 40 000 tonnin saalis vuonna 1962. Viisi vuotta myöhemmin kalaa saatiin enää vain noin puolet tuosta määrästä. Vuoteen 1975 mennessä kalaa pyydettiin enää 3 000 tonnia ja vuonna 1980 koko kalateollisuus oli kuollut. Kymmenettuhannet ihmiset menettivät kalateollisuuden loppumisen johdosta elantonsa. Uudesta pohjoisesta Araljärvestä pyydetään taas kalaa, erityisesti sinne istutettua kampelaa.


title: Alfred Edmund Brehm

text: Alfred Edmund Brehm (2. helmikuuta 1829, Unterrenthendorf (nykyisin Renthendorf)–11. marraskuuta 1884, Renthendorf) oli saksalainen luonnontutkija, Berliinin akvaarion perustaja ja tietokirjailija. Hänen tunnetuin teoksensa on "Tierleben".


title: Alfred Edmund Brehm

text: Hänen isänsä oli Christian Ludwig Brehm, pappi ja lintutieteilijä, ja äitinsä Christian Brehmin toinen puoliso Bertha. Kiinnostus luonnontieteisiin syntyi isän työskentelyä seuratessa, mutta ennen muuta Alfred halusi tulla arkkitehdiksi. Keväällä 1844 hän aloitti opinnot Altenburgissa rakentajan apulaisena, ja jatkoi niitä syyskuuhun 1846, jolloin hän lähti Dresdeniin tarkoituksenaan opiskella arkkitehtuuria. Hän opiskeli 2 lukukautta, kunnes tunnettu lintutieteilijä Johann Wilhelm von Müller pyysi hänet mukaansa tutkimusretkelle Afrikkaan. Alfred Brehm liittyi von Müllerin seurueeseen 31. toukokuuta 1847 sihteerin ja apulaisen ominaisuudessa. Retki vei hänet Egyptiin, Sudaniin ja Siinain niemimaalle. Tutkimustulokset olivat niin merkittäviä, että hänestä jo 20-vuotiaana tuli Saksan luonnontieteiden akatemian Leopoldinan jäsen.


title: Alfred Edmund Brehm

text: Palattuaan Saksaan 1853 hän aloitti luonnontieteen opinnot Jenan yliopistossa. Hän valmistui 1855 ja 1856 hän matkusti kahdeksi vuodeksi Espanjaan veljensä Reinholdin kanssa. Myöhemmin hän asettui Leipzigiin vapaaksi kirjailijaksi ja kirjoitti useita kansantajuisia tiedeartikkeleita "Die Gartenlaube"en ja muihin aikakauslehtiin. 1860 hän osallistui retkelle Norjaan ja Lappiin.


title: Alfred Edmund Brehm

text: Toukokuussa 1861 Alfred Brehm avioitui serkkunsa Mathilde Reizin kanssa. Heille syntyi 5 lasta. 1862 hän osallistui Saxe-Coburg-Gothan herttuan Ernst II:n matkalle Abyssiniaan (nykyisin Etiopia). Myöhemmin hän matkaili uudelleen Afrikassa, kuten myös Skandinaviassa ja Siperiassa. Hänen esseensä ja matkakertomuksensa olivat hyvin suosittuja kouluja käyneen porvariston keskuudessa. Tämän vuoksi "Bibliographisches Institut"in toimittaja Herrmann Julius Meyer tilasi häneltä moniosaisen teoksen eläinten maailmasta. Tästä kirjasta tuli edellä mainittu maailmankuulu Brehmin "Tierlebe" (englanniksi "Brehm's Life of Animals").


title: Alfred Edmund Brehm

text: Vaikka Brehmin elämä olikin täynnä kirjoittamista, matkailua ja luentoja, hyväksyi hän silti 1862 tarjouksen Hampurin eläintarhan ensimmäiseksi johtajaksi, ja pysyi tässä virassa vuoteen 1867. Myöhemmin hän muutti Berliiniin, minne hän avasi akvaarion, jota hän hoiti vuoteen 1874. Hän jäi leskeksi 1878. Talveksi 1883–1884 hän oli lupautunut luentokiertueelle Yhdysvaltoihin, mutta juuri ennen lähtöä hänen 4 lastaan sairastuivat kurkkumätään. Koska ei katsonut voivansa rikkoa sopimustaan, hän matkusti Amerikkaan. Tammikuun lopulla 1884 hän sai viestin nuorimman poikansa kuolemasta. Tämä oli niin kova isku, että hänen aikaisemmin Afrikassa sairastamansa malaria uusiutui. 11. toukokuuta 1884 hän palasi Berliiniin. Heinäkuussa hän muutti takaisin entiseen kotikaupunkiinsa Renthendorfiin saadakseen levätä rauhassa. Täällä hän kuoli 11. marraskuuta.


title: Alfred Edmund Brehm

text: Brehmin Museo sijaitsee Renthendorfissa.


title: Breitenfeldin ensimmäinen taistelu

text: Breitenfeldin taistelu käytiin Leipzigin pohjoispuolella 17. syyskuuta 1631 Ruotsin ja Saksin sekä Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin Ferdinand II:n armeijan välillä. Ruotsalaisia johti Kustaa II Aadolf, sakseja vaaliruhtinas Juhana Yrjö I ja katolisia kreivi Johann Tilly. Breitenfeldin taistelu oli ensimmäinen Kustaan käymä suuri kenttätaistelu kolmikymmenvuotisessa sodassa. Se oli protestanttien ensimmäinen suuri voitto katolisia vastaan kolmikymmenvuotisen sodan aikana Kustaan murskatessa Tillyn katolisen armeijan.


title: Breitenfeldin ensimmäinen taistelu

text: Kolmikymmenvuotinen sota oli alkanut vuonna 1618, ja vuoteen 1630 mennessä katoliset olivat voittaneet luterilaisia siihen saakka tukeneen Tanskan pakottaen sen solmimaan rauhan Lyypekissä 22. toukokuuta 1629. Kustaa II Aadolf oli noussut maihin Pommerissa kesällä 1630 tavoitteenaan lyödä katoliset. Edetessään etelään Kustaa kohtasi ensi kertaa Tillyn johtaman katolisten pääarmeijan Breitenfeldissä.


title: Breitenfeldin ensimmäinen taistelu

text: Breitenfeld on kylä nykyisen Leipzigin pohjoisreunalla. Maasto sopi hyvin ratsuväen käytölle. Varsinainen taistelu käytiin kylän pohjoispuolisilla aukeilla niityillä, jotka laskevat loivasti pohjoisessa virtaavaan Loderbach-puroon. Alueen eteläreunalla on loiva, matala harju, jonka itäpäässä on taistelukentän ainoa korkeampi kohta "Galgenberg", joka merkitsee suomeksi käännettynä hirsipuukukkulaa.


title: Breitenfeldin ensimmäinen taistelu

text: Tillyn johtama katolisten armeija ryhmittyi aukean eteläreunalle pohjoisesta saapuvaa vihollista kohti. Tuuli puhalsi ja aurinko paistoi joukkojen selän takaa ruotsalaisia häiritsevästi. Katolisten armeijassa oli noin 21 000 jalkamiestä, 11 000 ratsumiestä ja noin 30 tykkiä. Tilly komensi itse armeijansa jalkaväkikeskustaa, jossa oli 18 700 miestä sijoitettuna neljään rinnakkaiseen espanjalaiseen prikaatiin, oikeanpuolimaisimman asettuessa Galgenberg-kukkulalle. Ei ole varmuutta, oliko Tillyn prikaateissa kolme vai neljä espanjalaista neliötä (). Prikaatien komentajat olivat vasemmalta oikealle Matthias Gallas, Tilly, Johan Goëss ja Filip von Pappenheim. Tämän lisäksi Tilly määräsi yhden espanjalaisen neliön jalkaväkeä tukemaan kumpaakin ratsuväkisivustaansa.


title: Breitenfeldin ensimmäinen taistelu

text:
Todennäköisesti Tilly käytti perinteistä espanjalaista neliötä kevyempää ryhmitystä, joka oli vain 20–25 riviä syvä. Keskellä oli piikkimiesmuoto, jonka kummallakin sivulla oli muskettimiehiä alankomaalaisen mallin mukaan. Katolisten musketit olivat vanhanmallisia, lunttulukkoisia ja huomattavasti painavampia kuin ruotsalaisten: musketti oli laukaistava tukihaarukan varasta. Joukoista oli muskettimiehiä suhteessa vähemmän kuin ruotsalaisilla, joten katoliset olivat kokonaisuudessaan alakynnessä jalkaväen tulivoimassa.
Tillyn vasenta sivustaa komensi marsalkka Gottfried Heinrich Pappenheim, jolla oli komennossaan 3 800 miestä raskasta ratsuväkeä, muun muassa Ottavio Piccolominin johtamat haarniskoidut kyrassieerit ja Adolf von Holsteinin johtama 1 500-miehinen espanjalainen neliö.


title: Breitenfeldin ensimmäinen taistelu

text: Ernst Egon von Fürstenberg komensi oikeaa ratsuväkisivustaa, jossa oli Tillyn paras ratsuväki, 3 150 ratsumiestä. Näitä tuki 1 200-miehinen Johan Wanglerin komentama jalkaväkitercio ja Johann Ludwig Hektor von Isolanin johtamat 950 kevyttä kroaattiratsumiestä.


title: Breitenfeldin ensimmäinen taistelu

text: Reservissä Tilly piti eversti Didrik Ottomar von Erwitten, joka kaatui taistelussa, johtamat viisi ratsuväkirykmenttiä, vahvuudeltaan yhteensä 2 000 miestä. Tykistönsä Tilly oli sijoittanut kahdessa patterissa jalkaväkikeskustansa eteen. Kokonaisuudessaan Tillyn taisteluryhmitys oli kolmisen kilometriä leveä. Hänen täsmällisiä aikomuksiaan ei tiedetä, mutta koska hän oli sijoittanut parhaat voimansa oikealle sivustalle, on todennäköistä, että hän pyrki lyömään ensin saksit ja vasta sen jälkeen kääntymään ruotsalaisten vasenta sivustaa vastaan.


title: Breitenfeldin ensimmäinen taistelu

text: Ruotsalaisten ja Saksin vaaliruhtinaan armeijat ylittivät Loderbachin puolenpäivän aikaan keisarillisten häiritessä tykistötulella ja Isolanin kevyellä kroaattiratsuväellä. Ylitettyään puron ruotsalaiset ja saksit ryhmittyivät taistelukentälle ruotsalaiset oikealle, saksit vasemmalle. Kustaa yritti väistää aurinkoa ja tuulen tuomaa pölyä siirtämällä ryhmitystään oikealle, mutta soinen maa esti aikeen. Noin kello 14 ruotsalaiset saivat omat tykkinsä asemiin armeijansa eteen 600 metrin päähän keisarillisista ja avasivat tulen.


title: Breitenfeldin ensimmäinen taistelu

text: Kokonaisuudessaan Ruotsin armeijassa oli 16 300 jalkamiestä ja 7600 ratsumiestä. Joukoista 61 % oli saksalaisia ja 16 % skotlantilaisia palkkasotureita, 16 % ruotsalaisia, alle 5 % suomalaisia, ja 2 % balttilaista ratsuväkeä.


title: Breitenfeldin ensimmäinen taistelu

text: Kustaan oli tarkoitus johtaa itse ryhmityksen keskustaa. Kustaa järjesti jalkaväkikeskustansa kahteen treffeniin eli linjaan, joista ensimmäistä komensi saksalainen vapaaherra Maksimilian Teuffel, toista skotti John Hepburn. Seitsemästä jalkaväkiprikaatista – 11 930 miehestä – neljä (Sininen, Erik Handin, Oxenstiernan ja Keltainen prikaati) sijoitettiin ensimmäiseen linjaan ja kolme (Vitzthums, Vihreä ja Thurnin prikaati) - seuraavaan. Jokainen prikaati koostui kolmesta kuusi riviä syvästä puolirykmentistä, jotka oli sijoitettu "treffen"-taktiikan mukaisesti rinnakkain siten, että keskimmäinen oli hieman kahta muuta edempänä. Ensimmäisen ja toisen taistelulinjan välissä oli vielä yksi musketööri- ja yksi ratsuväkiosasto (1 010 miestä ja 500 ratsukkoa). Taaimmaisimpana koko ryhmityksen takana oli reservinä 700 miestä Schaffmannin ja Kochtitzkyn ratsuväkirykmenteistä. Keskustassa osana Oxenstiernan prikaatia oli myös eversti Klas Hastferin johtama Savon jalkaväkirykmentti, jonka vahvuus oli noin 400 miestä.


title: Breitenfeldin ensimmäinen taistelu

text: Ruotsin armeijan oikeaa sivustaa johti Johan Banér, mutta käytännössä komento oli suuren osan taistelusta kuninkaalla. Ensimmäisessä rivissä oli Torsten Stålhandsken ja Reinhold Wunschin johtamat 700 hakkapeliittaa ja Fredrik Gustafsson Stenbockin johtamat smoolantilaiset, yhteensä 2 450 ratsumiestä, joiden tukena oli 860 musketööriä sijoitettuna ratsuväkiosastojen väleihin. Toisessa rivissä oli tukena 950 ratsumiestä. Suunnitelmana oli taktiikka, jossa muskettitulta käytettäisiin yhdessä ratsuväen rynnäkön eli atakin kanssa vihollisen lyömiseen.


title: Breitenfeldin ensimmäinen taistelu

text: Ruotsin vasenta sivustaa komensi Kustaa Kaarlenpoika Horn, jolla oli ensimmäisessä rivissä 1 250 ratsumiestä ja 950 musketööriä ryhmitettynä samoin kuin oikealla sivustalla. Toisessa rivissä oli 1 050 ratsumiestä ja näiden takana vielä 460 rakuunaa erillisenä osastona. Vasempaan sivustaan oli sijoitettu myös Åke Tottin saksalainen ratsurykmentti.


title: Breitenfeldin ensimmäinen taistelu

text: Jokaisella puolirykmentillä oli muutama kolmenaulainen rykmentintykki. Lisäksi Kustaalla oli yli 50 raskasta kenttätykkiä, jotka hän sijoitti taistelulinjansa eteen.


title: Breitenfeldin ensimmäinen taistelu

text: Ruotsalaisjalkaväki oli ohuissa muodoissa: Piikkimiehiä oli suhteessa vähemmän kuin keisarillisilla, ja muskettimiehet oli aseistettu lunttulukkoisia kevyemmillä ja paremmilla piilukkomusketeilla, joiden tulinopeus oli kolminkertainen. Tulitustaktiikkana ruotsalaiset käyttivät kolmen rivin yhteislaukauksia keisarillisten käyttäessä kontramarssia. Kokonaisuutena ruotsalainen jalkaväki oli huomattavasti keisarillista tulivoimaisempi.


title: Breitenfeldin ensimmäinen taistelu

text: Ilmeisesti Kustaalla oli aikomuksena suorittaa oikealla sivustalla päähyökkäys, koska sinne oli sijoitettu parhaat joukot vahvaan muotoon.


title: Breitenfeldin ensimmäinen taistelu

text: Sotamarsalkka Hans Georg von Arnimin johtamat saksit ryhmittyivät ruotsalaisten vasemmalle puolelle. Arnim ryhmitti jalkaväkikeskustansa 12 100 miestä kymmeneen suhteellisen syvään neliöön, keisarillisten tapaan. Kummallakin sivustalla oli kuusi ratsuväkiosastoa, yhteensä 5 200 ratsumiestä. Jalkaväen eteen oli ryhmitetty 12 tykin patteri.


title: Breitenfeldin ensimmäinen taistelu

text: Saksit olivat juuri värvättyjä – osa pakkovärvätty – ja huonosti harjoitettuja. Tämän Tilly tiesi ja luotti siihen, että hänen veteraaninsa löisivät saksit helposti.


title: Breitenfeldin ensimmäinen taistelu

text: Kokonaisuudessaan yhdistyneen ruotsalais-saksalaisen armeijan taistelulinja oli hieman pitempi kuin keisarillisten, mutta siinä oli heikko kohta erillisten armeijoiden yhtymäkohdassa. Tähän heikkoon kohtaan Tilly sitten iskikin.


title: Breitenfeldin ensimmäinen taistelu

text: Tykistötaistelua käytiin kahden tunnin ajan. Ruotsalaisilla oli selvä etu, sillä heillä oli enemmän ja parempia tykkejä. Lennart Torstenssonin johtama tykkituli oli noin kolme kertaa tehokkaampaa kuin keisarillisten tulitus.


title: Breitenfeldin ensimmäinen taistelu

text: Tilly olisi halunnut ottaa ruotsalaisten hyökkäyksen vastaan hyvissä asemissaan, mutta ruotsalaisten tehokkaampi tykistö pakotti keisarilliset joukot liikkeelle. Kello neljäntoista jälkeen Tillyn molempien sivustojen komentajat Pappenheim ja Fürstenberg johtivat ratsuväkensä vihollista kohti. On mahdollista, että hyökkäys tapahtui ilman Tillyn käskyä, sillä Tillyn ja Pappenheimin välit olivat huonontuneet Magdeburgin ryöstön jälkeen.


title: Breitenfeldin ensimmäinen taistelu

text: Pappenheim hyökkäsi Ruotsin keskeneräisen ryhmityksen kimppuun oikealla sivustalla. Banérin komentama Ruotsin oikea siipi torjui ensimmäisen hyökkäyksen musketöörien ja ratsumiesten yhteistoiminnalla. Ruotsalaisten vastahyökkäys ei kuitenkaan murtanut Pappenheimin ratsuväkeä, vaan se turvautui perässä seuranneen Holsteinin johtaman jalkaväen tukeen ja torjui ruotsalaiset. Pappenheim koetti vielä kolme kertaa hyökätä suoraan Ruotsin oikean siiven kimppuun, mutta joka kerta keisarilliset lyötiin takaisin. Tämän jälkeen Pappenheim yritti koukata Ruotsin oikeaan sivustaan kauempaa vasemmalta, mutta Ruotsin toinen linja ryhmittyi vastaan ja torjui yrityksen musketöörien tulella ja ratsuväen rynnäköllä. Tämä toistui vielä kahdesti. Ruotsalaiset saivat kumpaankin linjaansa nopeasti vahvistuksia reservistä ja kuningas tuli johtamaan joukkoja. Myös Tilly lähetti lisää ratsuväkeä tukemaan taistelua.


title: Breitenfeldin ensimmäinen taistelu

text: Keisarilliset tekivät Ruotsin oikeaa sivustaa vastaan yhteensä seitsemän hyökkäystä kahden tunnin aikana. Pappenheimin ratsuväki kului loppuun taistelussa ja pakeni taistelukentältä kello 16 aikaan. Ratsuväkeä tukenut Holsteinin jalkaväki jäi Ruotsin sivustan ainoaksi vastustajaksi, jolloin ruotsalainen ratsuväki murskasi osaston musketöörien tukemana. Nuori Holstein haavoittui kuolettavasti.


title: Breitenfeldin ensimmäinen taistelu

text: Samaan aikaan Pappenheimin kanssa Tilly komensi oikean sivustansa hyökkäämään. Fürstenberg hyökkäsi saksien oikean sivustan kimppuun, josta 1 500 pakkovärvättyä pakeni ilman taistelua. Lyötyään saksien oikean sivustan ratsuväen Fürstenbergin kyrassieerit kääntyivät seuraavaksi saksijalkaväen avonaista sivustaa vastaan, jolloin osa saksien jalkaväestä pakeni. Seuraavaksi oli jäljellä enää saksien vasen ratsuväkisiipi, josta myös osa pakeni tuhannen ratsumiehen jäädessä taistelemaan von Arnimin johdolla. Vaaliruhtinas yritti ensin pysäyttää pakenijat, mutta lopulta pakeni itsekin. Paetessaan saksilaiset pysähtyivät ryöstämään ruotsalaisten kuormastoa.


title: Breitenfeldin ensimmäinen taistelu

text: Tillyn jalkaväkikeskusta lähti noin klo 14.30 etenemään oikealle tavoitteenaan lyödä saksit lopullisesti ja iskeä sitten ruotsalaisten paljastuneeseen sivustaan. Goëssin ja Pappenheimin prikaatit sekä Erwitten ratsuväkireservi koukkasivat hyökkäykseen oikealta idästä, kun taas Tillyn prikaati lähestyi vihollista suoraan etelästä. Taistelun piti olla käytännössä ohi kun espanjalaiset neliöt iskisivät pian Ruotsin ohuen taistelulinjan vasempaan päähän koko voimallaan.


title: Breitenfeldin ensimmäinen taistelu

text: Voitto kuitenkin kuivui kokoon, kun osa Fürstenbergin miehistä lähti ajamaan takaa pakenevia sakseja ja loput eksyivät taistelun nostattamassa pölypilvessä. Tämä antoi ratkaisevasti lisäaikaa Ruotsin vasemman sivustan komentaja Kustaa Hornille reagoida uhkaavaan tilanteeseen.


title: Breitenfeldin ensimmäinen taistelu

text: Havaitessaan saksien pakenevan Kustaa Horn reagoi nopeasti. Hän ryhmitti koko johtamansa vasemman siiven yhdeksi pitkäksi rintamaksi ja hyökkäsi vielä saksien lyömisestä sekasorrossa olevia Tillyn espanjalaisia neliöitä vastaan voittaakseen aikaa.


title: Breitenfeldin ensimmäinen taistelu

text: Ruotsin jalkaväkikeskustasta tuotiin kaksi prikaatia Hornin avuksi. Toista komensi Hepburn, toista saksalainen von Vitzthum. Lisäksi käytettiin reservissä ollutta Morits Callenbachin komentamaa ratsuväkeä. Apujoukkojen kanssa Hornin rintamassa oli 7 000 jalka- ja ratsumiestä, jotka hän tuki Leipzigin ja Düben väliseen maantiehen. Keisarilliset tekivät uutta linjaa vastaan useita eriaikaisia hyökkäyksiä, jotka kaikki lyötiin takaisin Tillyn jalkaväen kärsiessä raskaita tappioita.


title: Breitenfeldin ensimmäinen taistelu

text: Lopuksi Hornin rintama alkoi ahdistaa tercioita jalkaväen yhteislaukauksin ja ratsuväen rynnäköin. Lopulta Erwitten ja Fürstenbergin johtama keisarillinen ratsuväki pakeni. Jalkaväki joutui sekasortoon ja yritti vetäytyä taistelusta. Tilly oli vähällä jäädä haavoittuneena ruotsalaisten vangiksi, mutta onnistui perääntymään luoteeseen Pappenheimin suojatessa taistelukentälle palanneella ratsuväellään.


title: Breitenfeldin ensimmäinen taistelu

text: Taistelu ratkesi sivustoilla ja Ruotsin jalkaväkikeskusta jäi rauhaan lukuun ottamatta tykistön tuottamia tappioita ja Hornille lähetettyjä vahvistuksia. Sivustojen ollessa sidottuina taisteluihin keskusta lähti etenemään kello 16 rykmentintykkiensä kanssa ja valtasi Tillyn tykistöpatterit. Tulitus käännettiin kohti Tillyn espanjalaisia neliöitä.


title: Breitenfeldin ensimmäinen taistelu

text: Oikealla sivulla ruotsalainen ratsuväki kuritti pakenevaa vihollista. Pappenheim yritti koota joukkonsa ja onnistuikin palamaan taistelukentälle 1 400 ratsumiehen kanssa, mutta ei voinut enää mitään muuta kuin suojata Tillyn vetäytymistä. Taistelu hiljeni noin kello 19 ja ruotsalais-saksilainen ratsuväki pääsi lähtemään takaa-ajoon. Sotasaaliiksi ruotsalaiset saivat keisarillisten koko kuormaston ja sotakassan.


title: Breitenfeldin ensimmäinen taistelu

text:
Ruotsalaiset voittivat hyökkäävän Tillyn, joka oli koko taistelun ajan ollut aloitteellisempi osapuoli. Tillyn joukkojen väsyessä ruotsalaiset ryhtyivät vastahyökkäyksiin. Ruotsin armeijan parempi tulivoima niin jalkaväellä kuin tykistössäkin oli ratkaisevaa. Ruotsalaisten taktiikka osoittautui paremmaksi, mutta erot olivat niin pieniä, että myös onnella oli iso osa taistelun ratkaisussa.
Hornin muodostama uusi rintama vasemmalla osoitti, kuinka joustavasti puolirykmentteihin järjestettyä jalkaväkeä voi käyttää taistelussa. Lähes tyhjästä luotu rintama vei "varman" voiton Tillyltä ja käänsi taistelun Ruotsin eduksi. Kuningas kutsuikin Hornia oikeaksi kädekseen taistelun jälkeen.


title: Breitenfeldin ensimmäinen taistelu

text: Katolisten armeija käytännössä tuhoutui: Kentälle jäi 7 600 kuollutta sotilasta, 6 000 joutui vangiksi, 3 000 haavoittui ja 4 000 karkasi. Lisää katolisia kuoli vielä paetessaan niin ruotsalaisten takaa-ajajien kuin Saksin talonpoikienkin tappamina. Vangit värvättiin ajan tavan mukaan suurimmaksi osaksi Ruotsin armeijan palvelukseen. Tillyn armeijasta jäi jäljelle vain kolmasosa.


title: Breitenfeldin ensimmäinen taistelu

text: Ruotsi kärsi suhteellisen lievät tappiot, vain 3 500 miestä. Saksien tappiot olivat hieman korkeammat. Taisteluun osallistuneista 9 000 hevosesta noin 4 000 kuoli.


title: Breitenfeldin ensimmäinen taistelu

text: Kustaa II Aadolf menetti taistelussa yhden parhaista komentajistaan, jalkaväkikeskustan ensimmäisen rivin komentajan Maximilian Teuffelin, joka oli komentanut vuodesta 1627 lähtien kuuluisaa keltaista prikaatia, myöhempää Ruotsin armeijan esikuvaa.


title: Breitenfeldin ensimmäinen taistelu

text: Kustaan lyötyä katoliset täydellisesti oli hänen päätettävä, mihin suuntaan edetä seuraavaksi. Todennäköisesti Kustaa valitsi Reinin jokilaakson ja keisarin perintömaiden välillä ja lähti edelliseen suuntaan. Menestys muutti sodan taloudellisen pohjan: liittolaisruhtinaat ryhtyivät maksamaan suostuntaveroa Ruotsin armeijalle. Samaten kaupungit maksoivat erillistä paloveroa, ja maaseutu toimitti lisäveroja taaten Ruotsin armeijan huollon.


title: Breitenfeldin ensimmäinen taistelu

text: Breitenfeldin tappion myötä keisari Ferdinand II:n piti unohtaa unelma helposta voitosta sodassa. Kaikki aikaisemmat viholliset lyönyt armeija oli tuhoutunut. Tilly kuoli myöhemmin Baijerissa Rainin taistelussa saamiinsa vammoihin, minkä jälkeen keisari kutsui pakon edessä Albrecht von Wallensteinin takaisin ylipäälliköksi kokoamaan uuden armeijan. Ruotsalaisten sotaonni kääntyi seuraavana kesänä Kustaa II Aadolfin kaatuessa Lützenin taistelussa, ja kolmikymmenvuotinen sota jatkui vielä 16 vuotta.


title: Matilda MacAnkka

text: Matilda MacAnkka () on kuvitteellinen ankkahahmo, joka esiintyy Disneyn eläinmaailmassa. Hän on Roope Ankan vanhempi pikkusisko. Matildan nimi esiintyi Carl Barksin tekemässä Aku Ankan sukupuussa, mutta Aku Ankka-piirtäjä Don Rosa on käyttänyt Matildaa myös omissa tarinoissaan, kuten "Roope Ankan elämä ja teot" -sarjakuvakirjassaan.


title: Matilda MacAnkka

text: Matilda MacAnkka syntyi Glasgow'ssa vuonna 1871. Toisin kuin Roope ja hänen toinen siskonsa, Hortensia MacAnkka, Matilda on hyvin rauhallinen. Don Rosan mukaan Matilda meni naimisiin Taavi Ankan kanssa, sillä Taavi ei voisi olla muilla tavoilla Akun sukulainen. Don Rosan mukaan Matilda hylkäsi Roopen 1930 ja palasi MacAnkkojen vanhaan sukulinnaan. Matilda oli vielä elossa vuonna 1955 ja kuoli joskus tämän jälkeen. Don Rosan tarinassa "Kirje kotoa" Roope kohtaa Matildan ensimmäistä kertaa 25 vuoteen.


title: Matilda MacAnkka

text: Matildalla on yleensä hatussaan kukka, josta putoaa alas joka ruudussa yksi terälehti.


title: De Havilland Vampire

text: de Havilland Vampire oli brittiläinen yksimoottorinen suihkuhävittäjä, josta tuli toinen kuninkaallisten ilmavoimien (RAF) käyttöön ottama suihkulentokone. Vampiren koelennot alkoivat toisen maailmansodan aikana, mutta tyyppi ei ehtinyt taistelukäyttöön. RAF käytti koneita hävittäjinä, vuodesta 1946 vuoteen 1955 asti ja koulukoneena vuoteen 1966 asti. Koneita valmistettiin 3 268 kappaletta. Suuri osa koneista oli muiden maiden ilmavoimien käytössä, neljännes koneista valmistettiin lisenssillä muualla kuin Englannissa.


title: De Havilland Vampire

text: Vampiren suunnittelu alkoi kokeellisena hankkeena toisin kuin Gloster Meteor-lentokoneen suunnittelu, jonka tavoite oli alun perin hävittäjäkone (interceptor) toiseen maailmansotaan vastineeksi Messerschmitt Me 262 -suihkuhävittäjälle. Vampiren ensimmäinen spesifikaatio oli E6/41 vuonna 1941. Koneen suunnittelu alkoi DH-100-numerolla vuoden 1942 puolivälissä eli kaksi vuotta Gloster Meteorin suunnittelun alun jälkeen.


title: De Havilland Vampire

text: Alussa projektinimi oli "Spider Crab". De Havilland hyödynsi koneen rakenteissa Mosquito-hävittäjäkoneesta kertynyttä vaneriosaamistaan. Yksimoottorisesta Vampiresta tuli viimeinen hävittäjäkone, jossa rakenne oli puu-metalli-komposiittirakenne. Koneen runko oli valmistettu kahdesta koivuvanerikerroksesta, joiden välissä oli balsatäyte. Painon säästämiseksi runkorakenteeksi valittiin kaksoispuomirunko, rakenteellisen yksinkertaisuus oli syynä siihen, että koneen siipi oli suora.


title: De Havilland Vampire

text: Koelentäjä Geoffrey de Havilland lensi ensimmäisen prototyypin LZ548/G 30. syyskuuta 1943 Hatfieldissä eli vain kuusi kuukautta Meteorin koelentojen jälkeen. Tuotantoon versio Mark I ehti huhtikuussa 1945. Useimmat koneet rakennettiin English Electric Aircraft-tehtaalla, koska De Havillandin oma tehdas oli vielä sotatuotannon takia ylikuormitettu.


title: De Havilland Vampire

text: Vampire muistuttaa huomattavan paljon samaan aikaan suunnittelun alla ollutta Focke-Wulf Flitzer-konetta. Focke-Wulfin suunnittelutoimistossa hämmästyttiin koneiden samankaltaisuuksia, vaikka syynä tähän oli sattuma: kumpikin suunnittelutoimisto oli toisistaan tietämättä kohdannut samanlaisia ongelmia ja keksinyt samanlaisia ratkaisuja.


title: De Havilland Vampire

text: Vampire saavutti aikanaan monia ennätyksiä. Se oli muun muassa RAF:n ensimmäinen kone, joka ylitti 500 mph nopeuden. Se oli myös ensimmäinen lentotukialukselta noussut ja laskeutunut suihkukone. Modifioitu RAF:in Vampire teki 3. joulukuuta 1945 laskun "HMS Ocean" -tukialukselle. Vuonna 1948 John Cunningham saavutti koneella silloisen korkeusennätyksen, 59 446 jalkaa (18 119 m).


title: De Havilland Vampire

text:
Tyypin ensimmäinen moottori oli Halford H1, joka tuotti 2 100 lb (9.3 kN) työntövoiman.
Frank Halfordin suunnittelemaa, myöhemmin nimellä Goblin tunnettua moottoria, de Havilland valmisti itse. Myöhemmät MkI-versiot käyttivät Goblin 2- ja Mk3 Goblin III-moottoreita. Ensimmäiset tuotantokoneet lensivät lokakuussa 1948 ja viimeiset toimitettiin kesäkuussa 1949.


title: De Havilland Vampire

text: Englannin kuninkaallisen laivaston ensimmäiseksi suihkukonemalliksi tuli Vampiren tukialusversio F20. Sea Vampiren moottorin tehottomuus teki kuitenkin tukialusnousuista vaikeita, joten koneet palvelivat pääasiassa T22-koulutuskoneina 1950-luvulle. Laivaston käyttämä De Havilland Venom -pommikone oli kehitelmä Vampiresta.


title: De Havilland Vampire

text: Useita Vampireja muunnettiin F21-malliksi, joissa oli vahvistettu alaosa. Niillä tehtiin niin sanottuja "flexi-deck" laskeutumiskokeiluja HMS Warrior -tukialuksella. Koneista poistettiin laskutelineet ja ne laskeutuivat mahalleen kumiselle lentokannelle. Vaikka kokeet sinänsä onnistuivatkin, idea ei luonnollisestikaan kantanut pidemmälle.


title: De Havilland Vampire

text: Viimeinen Vampiren muunnos oli Mk11, kaksipaikkainen koulukone. Sen ensilento tapahtui vuonna 1950. Koulukoneet perustuivat yöhävittäjän koulukoneversioon. Trainereita rakennettiin noin 800 kappaletta.


title: De Havilland Vampire

text: Konetta myytiin ainakin seuraaviin maihin: Australia, Kanada, Suomi, Ranska, Intia, Uusi-Seelanti, Norja, Ruotsi, Sveitsi. Lisäksi käytettyjä yksilöitä myytiin edelleen maihin, jotka eivät olleet ostaneet niitä suoraan, esimerkiksi ruotsalaisia Vampire-koneita myytiin Etelä-Amerikkaan. Vampirea rakennettiin lähes 4 400 (?) kappaletta, joista neljäsosa lisenssillä ostajamaissa. Vampiren tullessa Suomeen 1953 niitä oli käytössä 17 maassa. Ruotsin ilmavoimilla oli vuosina 1946–1968 käytössä kaikkiaan 380 Vampire-hävittäjää ja 57 kaksipaikkaista Vampirea. Viimeisin käyttäjä oli Sveitsi, jossa tyyppi oli koulutuskäytössä vielä 1990-luvulla.


title: De Havilland Vampire

text: Suomen ilmavoimat siirtyi suihkukonekauteen 22. tammikuuta 1953, jolloin ensimmäiset kolme D.H.100 Vampire Mk.52 -suihkuhävittäjää laskeutuivat de Havilland -tehtaan koelentäjä George Thorntonin johtamina Porin lentokentälle. Kesällä 1953 saapui kolme "Vamppia", mikä oli koneen lempinimi ilmavoimissa. Koneiden tunnukset olivat VA-1...VA-6. Varaosina käytetty Koskuella näytteillä oleva yksipaikkainen Vampire on merkitty "VA-7":ksi, vaikka se ei ollutkaan lentokäytössä Suomessa. Koskuen kone on Suomen ainut de Havilland D.H.100 Vampire FB Mk.50. Se ostettiin Ruotsin ilmavoimilta Kauhavalle lentosotakoulun opetusvälineeksi, mistä Suomen ilmavoimat möi sen Jalasjärven kunnalle valtatie 3:lle kiinnittämään huomion Jalasjärven Koskuen kansakoulunn lähellä olevaan Jalasjärven leirintäalueeseen. Jalasjärven kunta myi koneen yksityiselle Vilho Riskulle.


title: De Havilland Vampire

text: Suihkulentokoulutus tehostui vuonna 1955, kun Ilmavoimat sai yhdeksän kaksipaikkaista D.H. 115 Vampire Trainer T.Mk.55 -konetta. Koneiden tunnukset olivat VT-1...VT-9. Vampire Trainer oli ensimmäinen Suomessa käytetty lentokone, jossa oli heittoistuin. Viimeisen lennon Suomen ilmavoimissa Vampire Trainerillä (VT-8) teki eversti Aimo Huhtala Luonetjärvellä 15. heinäkuuta 1965.


title: De Havilland Vampire

text: Ensiksi Vampireilla lensi 2. Lennosto (vuodesta 1957 Satakunnan Lennosto) Porissa. 1950-luvun lopulla koneet siirrettiin 1. eli Hämeen Lennostolle Tikkakoskelle. 3. Lennoston (vuodesta 1957 Karjalan Lennoston), päätukikohtana oli 1950-luvulla sorakiitoteinen Utti, jolloin suihkukoneet pystyivät operoimaan siellä vain talvella. Vampire-hävittäjät palvelivat Suomen ilmavoimissa vuoteen 1965.


title: De Havilland Vampire

text: Suomeen opetusvälineeksi Ruotsin ilmavoimilta hankittu de Havilland D.H.100 Vampire FB Mk.50 ei ole koskaan ollut lentokäytössä Suomessa. Se hankittiin 1960-luvulla Koskuen kansakoulun ja sen urheilukentän väliin valtatie-3n nykyään entisen linjauksen kohdalle kiinnittämään huomio maamerkkinä Jalasjärven leirintäalueeseen, mikä oli lähellä Koskuen kansakoulua. Vampire tuli Kauhavalta lentosotakoululta Suomen ilmavoimien luovuttua koneesta. Nyt de Havilland D.H.100 Vampire FB Mk.50 on alkuperäistä Koskuen sijoituspaikkaa pohjoisempana entisen Koskuen Esson lähellä. Ruotsissa de Havilland D.H.100 Vampire FB Mk.50 tunnettiin J28B:nä, joita oli hankittu 310 kappaletta ja jotka olivat palveluskäytössä 1949-1965 Ruotsin ilmavoimien laivueissa F 4, F 8, F 9, F 10, F 11, F 14, F 15, F 18 ja F 21. Suomeen hankittua de Havilland D.H.100 Vampire MK.52:a, mikä oli vientiversio, käyttivät Suomen ilmavoimien lisäksi myös Egyptin, Intian, Irakin ja Venezuelan ilmavoimat, minkä lisäksi 36 de Havilland D.H.100 Vampire MK.52:a ostettiin Norjan ilmavoimille. Hävittäjä


title: De Havilland Vampire

text: Koulukone


title: De Havilland Vampire

text: Koneen eturungossa on 4 kpl (koulukoneessa 2 tai 4) 20 mm Hispano-Suiza Mk.5 tykkejä. Siipien alle voidaan ripustaa 2 kpl 455 kg pommeja tai kasetissa 8 kpl 3 tuuman Hispano HSS-R 80 raketteja.


title: De Havilland Vampire

text:
Suomen ilmailumuseossa ovat esillä sekä Vampiren hävittäjä- että koulutusversio (VA-2 ja VT-9). Keski-Suomen ilmailumuseossa on esillä Vampire-koulukone (VT-8). Siellä on myös varastoituna on Vampire -hävittäjä (VA-6). Päijät-Hämeen ilmailumuseossa Vesivehmaalla on nähtävillä ulkona rikkinäisen Vampire-hävittäjän runko (VA-3) ja hallissa kaksipaikkaisen koulutuskoneen (VT-6) ohjaamo.
Jalasjärvellä on pylvään nokassa, aikanaan Koskuella kansakoulun urheilukentällä ollut, sittemmin entisen Esson huoltoaseman ja leirintäalueen lähellä oleva palveluksensa loppuaikoinaan Ilmavoimien käytössä varaosina käytetty Vampire-hävittäjä, de Havilland D.H.100 Vampire FB Mk.50, alkujaan ruotsalainen J28B, ("VA-7"), Suomen ainut. Se ei koskaan lentänyt Suomessa, vaan oli lentosotakoulu sotilasopetuksen havaintöväline.


title: De Havilland Vampire

text: Suomen Ilmavoimien kolmen ensimmäisen Vampire –suihkuhävittäjän laskeutuminen Porin lentokentälle 22. tammikuuta 1953 aloitti suihkulentokauden Suomessa. Satakunnan Lennoston kilta on pystyttänyt Porin lentoasemarakennuksen edessä olevalle viheralueelle taiteilija Marko Tienhaaran suunnitteleman muistomerkin. Porin kaupunginjohtaja Aino-Maija Luukkonen paljasti muistomerkin 22. tammikuuta 2013, jolloin suomalaisen suihkulentokauden alkamisesta tuli kuluneeksi 60 vuotta. Paljastuspuheen piti eversti Jukka Uhari, ja muistomerkin vihki kenttärovasti Sauli Keskinen. Juhlallisen tilaisuuden musiikista vastasi Ilmavoimien soittokunta. Kurun harmaasta graniitista veistetty lähes kolmemetrinen muistomerkki muistuttaa etäältä katsottuna suihkumoottorin ahtimen siipeä. Muistomerkissä on Vampiren siluetti ja päivämäärä Poriin 22. tammikuuta 1953. Paljastushetkellä Eskilstuna Flygmuseumin Vampire Trainer SE-DXT ja Suomen Ilmavoimien Hornet suorittivat suihkuhävittäjien kehityskaarta symboloivat ylilennot. Hornet näyttäytyi vielä esittelylennolla, ja sitten molemmat koneet olivat tilaisuutta seuranneen runsaan yleisön tarkasteltavina asematasolla.


title: Fredrika Bremer

text: Fredrika Bremer (17. elokuuta 1801 – 31. joulukuuta 1865) oli ruotsalainen kirjailija. Hänen arkielämää kuvaavat romaaninsa saavuttivat suurta suosiota. Sen sijaan hänen yhteiskunnallisia kannanottoja sisältävät teoksensa saivat ristiriitaisemman vastaanoton.


title: Fredrika Bremer

text: Fredrika Bremer syntyi Piikkiössä Tuorlan kartanossa lähellä Turkua. Hänen vanhempansa olivat Karl Fredrik Bremer ja Birgitta Charlotta Bremer (o.s. Hollström). Perhe muutti kuitenkin Ruotsiin, kun Fredrika Bremer oli kolmevuotias, ja asettui asumaan Årstan kartanoon Tukholman lähelle. Årstan kartano pysyi läheisenä paikkana Fredrika Bremerille koko hänen elämänsä ajan.


title: Fredrika Bremer

text: Bremerin perhe oli kohtuullisen varakas. Perheen pojille kustannettiin koulutus, mutta tyttärien osa oli pysyä kotona ja opetella seurapiiritapoja. Vanhempien ja lasten suhde oli jäykkä ja muodollinen ja kuri ankara. Tytöt eivät saaneet juuri ulkoilla eivätkä syödä tarpeeksi, jotta he vastaisivat aikansa kauneusihanteita. Epäkohdat herättivät Fredrika Bremerissä vastustushalua jo nuorena ja saivat hänet näkemään sukupuolten välisen epätasa-arvon.


title: Fredrika Bremer

text: Kirjoittamista Fredrika Bremer harrasti lapsesta asti. Hänen tiettävästi ensimmäinen runonsa syntyi kahdeksanvuotiaana; se oli ranskaksi kirjoitettu ylistysruno kuulle. Bremer piti aikansa kirjallisuutta pinnallisena ja todellisuuspakoisena ja valitsi itsellensä toisenlaisen kirjoitustyylin. Hänen esikoisteoksensa "Teckningar utur hvardagslifvet" ilmestyi vuonna 1828 ja sai jatkoa nimellä "Familjen H***" (1830–1831).


title: Fredrika Bremer

text: Teokset ilmestyivät nimettöminä mutta herättivät huomiota Ruotsissa, jossa ne otettiin hyvin vastaan. Bremerin perheen ystävä Frans Mikael Franzén paljasti kirjoittajan nimen Ruotsin akatemialle, joka myönsi kultamitalin Bremerille. Fredrika Bremerille sateli onnitteluja niin toisilta kirjailijoilta kuin lukijoilta. Yksi Bremerin innokkaimmista ihailijoista oli runoilija C. G. von Brinkman. Kirjojen suosio auttoi taloudellisesti ja antoi Bremerille itsenäisyyttä, joskin hän käytti paljon kirjojensa tuottoja myös hyväntekeväisyyteen.


title: Fredrika Bremer

text: Suosionsa myötä Bremer pääsi mukaan Ruotsin kirjallisiin piireihin, ja keskustelut antoivat Bremerille tietoja ja kirjallisuudentuntemusta, joita hänellä ei olemattoman koulutuksen vuoksi ollut. Bremer kävi myös ahkeraa kirjeenvaihtoa ystäviensä kanssa. Kirjeenvaihdossa hän pohti niin filosofisia kuin yhteiskunnallisiakin asioita. Erityisen lähenen ystävä ja kirjeenvaihtotoveri oli rehtori Per Johan Böklin, joka myöhemmin kosi Bremeriä mutta sai hylkäävän vastauksen. Heidän ystävyyssuhteensa säilyi silti Bremerin kuolemaan asti.


title: Fredrika Bremer

text: Bremer matkusteli paljon ja itsenäisesti, toisin kuin monet hänen aikansa naiset. Matkojen innoittamina syntyi matkakirjoja. Bremerin ehkä tunnetuin ulkomaanmatka suuntautui vuonna 1849 Yhdysvaltoihin, jossa hänet otettiin innostuneesti vastaan. Bremer piti Yhdysvaltoja monessa suhteessa ihanteellisena ja esimerkkinä Euroopalle, mutta hän näki myös siellä yhteiskunnallisia epäkohtia. Erityisesti orjuus herätti Bremerissä vastustusta.


title: Fredrika Bremer

text: Yhdysvalloista palattuaan Bremer kirjoitti kuuluisan romaaninsa "Hertha" (1856), joka nosti esiin naisten huonon aseman yhteiskunnassa. Teos herätti paljon kritiikkiä, ja muun muassa J. V. Snellman julkaisi siitä "Litteraturbladissa" kielteisen arvostelun – teoksen sanoma kun oli vastoin Snellmanin naisihannetta. Bremerillä oli silti puolustajiakin, ja hänen teoksensa oli osaltaan vaikuttamassa siihen, että Ruotsissa säädettiin laki naisten täysivaltaisuudesta 25-vuotiaina.


title: Fredrika Bremer

text: Fredrika Bremer kuoli vuonna 1865 uudenvuodenaattona vilustuttuaan joulukirkossa. Hänet on haudattu Österhaningen kirkon hautausmaalle. Hänen Suomeen ja Venäjälle suunnittelemansa matka jäi toteutumatta. Bremerin esimerkki innosti silti monia suomalaisia naiskirjailijoita ja naisasianaisia. Esimerkiksi ensimmäisen suomen kielellä kirjoittaneet naiskirjailijan Theodolinda Hahnssonin teoksissa on ilmeisiä vaikutteita Bremerin perhekuvauksista, ja hän myös suomensi Bremerin esikoisteoksen nimellä "Kuvauksia jokapäiväisestä elämästä". Ruotsissa Bremer on nostettu kirjallisuushistorioissa erääksi merkittävimmistä ruotsalaisista kirjailijoista.


title: Fredrika Bremer

text: Fredrika Bremer pääsi tapaamaan paavi Pius IX:ta 25. helmikuuta 1858. Bremerin läpimurtoromaani "Grannarne" oli ilmestynyt 1837, ja Bremer oli saavuttanut menestystä sekä Euroopassa että Yhdysvalloissa kirjoillaan, jotka poikkeuksestta ajoivat naisen oikeutta olla vapaa ja kunnioitettu kansalainen. Samanlaista mainetta olivat häntä ennen saavuttaneet vain kuningatar Kristiina ja Pyhä Birgitta. Ja näiden esikuviensa tavoin Fredrika oli kovasti toivonut pääsevänsä tapaamaan paavia. Fredrika halusi esittää paaville kysymyksiä naisten asemasta ja siitä, miksi Raamattu ei ota kantaa eläinten tarkoituksettomaan kärsimykseen. Näistä asioista Fredrika ei silti saanut tilaisuutta kysyä, sillä audienssi ei sujunut kuten hän oli toivonut: Paavi alkoi tentata Bremeriltä eikö tämä ole katolilainen ja selostaa pitkällisesti miksi Bremerin tulisi kääntyä ja liittyä ainoan oikean kirkon jäseneksi. Tapaaminen päättyi ja kardinaali Xavier de Mérode saatteli Bremeriä. Myöskin de Mérode sanoi, että Bremerin tulisi kääntyä katolilaiseksi, sillä hänen kaltaisensa ihmisen ei tulisi kuolla kerettiläisenä. Tuohtunut Bremer kertoi kardinaalille uskostaan ja totesi, että katolilaisen kirkon tulisi kelpuuttaa sekä Luther että Birgitta, eikä sen tulisi torjua Buddhaa, Sokratesta tai Spinozaa. Hän ilmoitti de Mérodelle: "Katsokaas, monsignore, minä olen enemmän katolilainen kuin te!"


title: Helloween

text: Helloween on saksalainen metallimusiikkia esittävä yhtye, jonka laulaja-kitaristi Kai Hansen, kitaristi Michael Weikath, basisti Markus Grosskopf ja rumpali Ingo Schwichtenberg perustivat Hampurissa vuonna 1984. Yhtyeen nykyiseen kokoonpanoon kuuluvat Weikathin ja Grosskopfin ohella laulaja Andi Deris, kitaristi Sascha Gerstner ja rumpali Daniel Löble. Helloween on julkaissut on julkaissut urallaan viisitoista studioalbumia, kolme livealbumia ja kuusi kokoelma-albumia.


title: Helloween

text: Musiikillisesti Helloween edustaa power metalia, ja yhtyettä pidetään lajityypin aloittajana ja pioneerina. Yhtyeen vuosina 1987 ja 1988 julkaistuja "Keeper of the Seven Keys Part I"- ja "Keeper of the Seven Keys Part II" -albumeita pidetään power metalin keskeisimpänä ja merkittävimpänä julkaisuna. Helloweenin viimeisin studioalbumi on vuoden 2015 toukokuussa julkaistu "My God-Given Right".


title: Helloween

text: Laulaja ja kitaristi Kai Hansen, kitaristi Michael Weikath, basisti Markus Grosskopf ja rumpali Ingo Schwichtenberg perustivat Helloweenin vuonna 1984 Hampurissa. Yhtyeen perustajajäsenet olivat kukin soittaneet muutamissa varsin tuntemattomiksi jääneissä yhtyeissä, joita olivat muun muassa Helloweenia edeltäneet Gentry, Second Hell, Kronus, Glory ja Iron Fist. Michael Weikath suunnitteli ensimmäisen version Helloweenin ”kurpitsalogosta”, jota yhtye käyttää yhä.


title: Helloween

text: Helloween teki vuonna 1984 levytyssopimuksen saksalaisen Noise Records -levy-yhtiön kanssa, ja levytti Noisen julkaisemalle albumille "Death Metal" kappaleensa ”Oernst of Life” ja ”Metal Invaders”. Kai Hansenin kirjoittama ”Metal Invaders” päätyi myöhemmin hieman erilaisena versiona yhtyeen esikoisalbumille.


title: Helloween

text: Vuonna 1985 Helloween levytti ensimmäisen oman julkaisunsa, viisi kappaletta sisältäneen speed metal -tyylisen EP-levyn "Helloween". Noise Records julkaisi EP:n vuoden 1985 maaliskuussa.


title: Helloween

text: Helloween julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa "Walls of Jericho" vuoden 1985 syksyllä, ja albumi julkaistiin jo lokakuussa 1985. Albumilta julkaistiin vuonna 1986 singlenä kappale ”Judas”. Yhtye alkoi herättää nopeasti huomiota omalaatuisen metallimusiikkinsa ansiosta. Kai Hansen suhtautui kuitenkin kykyihinsä laulajana kielteisesti, ja hänen mielestään yhtye tarvitsi vakituisen laulajan saavuttaakseen täyden potentiaalinsa. Hansenilla on myös kerrottu olleen vaikeuksia soittaa ja laulaa yhtyeen kappaleita samanaikaisesti keikoilla. Laulajan tehtävästä luopuessaan Hansen kuitenkin jäi yhtyeen toiseksi kitaristiksi.


title: Helloween

text: Vuonna 1986 Helloween oli uuden laulajan tarpeessa. Uudeksi laulajaksi harkittiin aiemmin Tyran Pace -yhtyeessä laulanutta Ralf Scheepersiä, kunnes yhtye löysi paikallisessa Ill Prophecy -yhtyeessä laulaneen 18-vuotiaan Michael Kisken. Kisken laulutyyli oli Hansenin vastaavaan verrattuna voimakkaampi, puhtaampi ja korkeampi. Helloween lähestyi levy-yhtiö Noisea ajatuksella tuplalevystä, joka esittelisi yhtyeen uuden kokoonpanon ja erityisesti laulaja Michael Kisken yleisölle. Noise ei tarttunut ehdotukseen, ja sen sijaan Helloween äänitti toiselle albumilleen kahdeksan kappaletta. Albumi sai nimen "Keeper of the Seven Keys Part I", ja se julkaistiin vuoden 1987 toukokuussa. Muun muassa sen single ”Future World” ja kolmetoistaminuuttinen ”Halloween” muodostuivat yhtyeen klassikoiksi, ja albumi teki Helloweenista nopeasti yhden suosituimmista eurooppalaisista metalliyhtyeistä. Albumi on lueteltu monissa yhteyksissä yhtyeen uran parhaimmistoon, ja sitä on pidetty power metal -lajityypin keskeisimpänä ja merkittävimpänä julkaisuna.


title: Helloween

text: Helloween levytti vuonna 1988 seuraavan albuminsa "Keeper of the Seven Keys Part II", joka oli nimensä mukaisesti jatkumoa edelliselle albumille. Albumi julkaistiin vuoden 1988 elokuussa, ja sen singleistä ”I Want Out” ja ”Dr. Stein” muodostui yhtyeen uran keskeisimpiä kappaleita. Albumi nousi Billboard 200 -listalle myös Yhdysvalloissa, jossa Music Television esitti ”I Want Out” -kappaleen musiikkivideoa ahkerasti "Headbangers Ball" -ohjelmassaan. Helloween teki albumin tiimoilta yhteisen kiertueen Anthraxin ja Exodusin kanssa, ja keikkaili myös brittiläisen Iron Maidenin lämmittelijänä. Myös "Keeper of the Seven Keys Part II" nousi edeltäjänsä tavoin power metal -lajityypin tärkeimpien albumien joukkoon.


title: Helloween

text: Vuoden 1988 marraskuussa Helloween äänitti Pumpkin Fly Free -kiertueen keikkansa Skotlannin Edinburghissa ja Englannin Manchesterissa. Näistä konserteista koostettiin lopulta vuoden 1989 huhtikuussa julkaistu livealbumi "Live in the U.K.". Albumin julkaisemisen taustalla olivat myös yhtyeen ja levy-yhtiö Noisen välisen levytyssopimuksen velvoitteet, joiden täyttämiseksi yhtye julkaisi albumin. Yhdysvalloissa, jossa albumi julkaistiin nimellä "I Want Out – Live", sen sijoitus oli Billboard 200 -albumilistalla 123.


title: Helloween

text: Kitaristi Kai Hansen ilmoitti kiertueen jälkeen yllättäen jättävänsä yhtyeen lopullisesti. Hansenin eron taustalla olivat kiertue-elämän aiheuttama uupumus ja siitä aiheutuneet terveydelliset syyt, mutta myös erimielisyydet muun yhtyeen sekä levy-yhtiö Noisen kanssa. Hansenin tilalle yhtyeen toiseksi kitaristiksi valittiin pian Roland Grapow, joka oli soittanut aiemmin Rampage-yhtyeessä.


title: Helloween

text: 1990-luvun alussa Helloweenin hajoamisesta liikkui paljon huhuja. Yhtye kuitenkin solmi levytyssopimuksen monikansallisen EMI-yhtiön kanssa, ja vuonna 1991 julkaistiin yhtyeen uran neljäs studioalbumi "Pink Bubbles Go Ape". Albumi oli ensimmäinen kitaristi Roland Grapowin kanssa ja siitä odotettiin "Keeper of the Seven Keys" -albumien kaltaista kaupallista menestystä. Tähän vaikutti myös se, että albumin tuotti Chris Tsangarides, joka oli aiemmin tuottanut muun muassa Judas Priestin "Painkillerin". "Pink Bubbles Go Ape" osoittautui kuitenkin kaupalliseksi epäonnistumiseksi, ja se sai ristiriitaisen vastaanoton myös kriitikoilta. Albumi oli tehty rennommalla ja humoristisemmalla otteella kuin edeltäjänsä, eikä se saavuttanut listamenestystä. Albumin singleistä ”Kids of the Century” ylsi Britannian singlelistan sijalle 65., kun taas ”Number One” ei noussut listoille lainkaan. Myös yhtyeen sisällä alkoi ilmetä ongelmia, ja erityisesti kitaristi Michael Weikath ja laulaja Michael Kiske ajautuivat erimielisyyksiin. Osoitus Weikathin ja Kisken välien kylmenemisestä on ilmeni esimerkiksi vuonna 1991, kun Weikath pyysi Andi Derisiä yhtyeen uudeksi laulajaksi. Deris kuitenkin kieltäytyi tehtävästä.


title: Helloween

text: Helloweenin seuraava studioalbumi "Chameleon" julkaistiin vuoden 1993 toukokuussa. Moni yhtyeen fani suhtautui albumiin vieroksuen, koska se sisälsi vaikutteita popmusiikista. Yhtye hylkäsi power metal -soundinsa lähes täysin, ja kappaleissa on mukana muun muassa syntetisaattoreita, viuluja, urkuja, puhallinsoittimia, akustisia kitaroita ja jopa lapsikuoron laulua yhdistettynä swingin, countryn, grungen ja progressiivisen rockin elementteihin. Uusi musiikillinen tyyli on myös tulkittu yritykseksi pyrkiä laajentamaan yhtyeen fanikuntaa lähemmäs valtavirtaa, mutta sen sijaan moni vanha fani hylkäsi yhtyeen uuden musiikillisen tyylin myötä. Albumi sai viileän vastaanoton myös kriitikoiden keskuudessa, ja sitä on usein pidetty yhtyeen uran heikoimpana albumina.


title: Helloween

text: Kahden epäonnistuneen albumin jälkeen Helloweenin jäsenten keskinäiset välit alkoivat jälleen rakoilla. Rumpali Ingo Schwichtenberg oli "Chameleonia" seuranneella kiertueella ajautunut yhä paheneviin päihdeongelmiin. "Chameleon"-albumiin tyytymätön Schwichtenberg masentui, ja hänellä diagnosoitiin myös skitsofrenia. Lopulta muu yhtye päätti erottaa Schwichtenbergin, jolle esiintyminen oli muodostunut hyvin vaikeaksi tehtäväksi monien ongelmien vuoksi. Hänen väliaikaiseksi korvaajakseen yhtye pestasi sessiomuusikko Ritchie Abdel-Nabin, joka soitti yhtyeen kanssa "Chameleon"-kiertueen lopun. Michael Weikathin ja Michael Kisken välinen vihanpito oli myös syventynyt, minkä seurauksena Weikath kieltäytyi työskentelemästä yhdessä Kisken kanssa. Lopulta myös Kiske erotettiin yhtyeestä vuonna 1993 kiertueen päätyttyä.


title: Helloween

text: Vuonna 1994 Helloween oli ajautunut urallaan epävarmaan tilanteeseen: yhtye oli juuri erottanut kaksi pitkäaikaista jäsentä riveistään, ja sen kaksi edellistä albumia oli otettu sekä kriitikoiden että yleisön keskuudessa vastaan ristiriitaisin tuntein. Yhtye oli myös vailla levytyssopimusta, sillä EMI oli irtisanonut yhtyeen listoiltaan "Pink Bubbles Go Ape"- ja "Chameleon"-albumien heikon kaupallisen menestymisen vuoksi. Yhtye pestasi uudeksi laulajakseen aiemmin muun muassa Pink Cream 69 -yhtyeessä vaikuttaneen Andi Derisin, ja rumpalikseen se sai muun muassa Kai Hansenin johtamassa Gamma Ray -yhtyeessä ansioituneen Uli Kuschin. Uusi kokoonpano solmi levytyssopimuksen brittiläisen Castle Communicationsin kanssa, ja yhtye aloitti Hampurissa Chateau du Pape -studiossa tulevan albuminsa "Master of the Rings" levyttämisen.


title: Helloween

text:
Heikosti menestynyttä "Chameleonia" seurannut "Master of the Rings" näki päivänvalon 8. heinäkuuta 1994. Musiikillisesti albumi merkitsi paluuta raskaan metallimusiikin pariin kahden kevyemmän tuotoksen jälkeen. Edeltäjiinsä nähden albumi menestyi hyvin eurooppalaisilla listoilla, ja myi Japanissa yli 120,000 kappaletta nousemalla albumilistan kuudenneksi. Andi Derisin valinta yhtyeen uudeksi laulajaksi oli osoittautunut onnistuneeksi ratkaisuksi, ja yhtye onnistui albumin ja ahkeran keikkailun myötä nousemaan ylös uransa suurimmasta aallonpohjasta.
Vuonna 1995 yhtyeen entinen rumpali, vakavasti sairas Ingo Schwichtenberg teki itsemurhan hyppäämällä metron alle Hampurissa. Hän oli kuollessaan 29-vuotias. Helloween omisti seuraavan albuminsa, vuoden 1996 maaliskuussa julkaistun "The Time of the Oathin" Schwichtenbergin muistolle. Albumia on pidetty yhtyeen uran varsinaisena comebackina huolimatta jo "Master of the Rings" -albumilla tapahtunutta paluuta raskaaseen metallimusiikkiin. "The Time of the Oath" sai positiivisen vastaanoton, Albumi nousi muun muassa Suomen virallisen albumilistan 14. sijalle, ja sitä seurasi mittava maailmankiertue. Tällöin Helloween äänitti ja taltioi toisen livealbuminsa "High Live", joka julkaistiin myös videotallenteena.


title: Helloween

text: Vuoden 1998 huhtikuussa Helloween julkaisi kahdeksannen studioalbuminsa "Better Than Raw", joka oli yhtyeen musiikillisesti raskain tuotos sitten vuoden 1985 "Walls of Jerichon". Albumia on myös pidetty yhtyeen 1990-luvun parhaana studioalbumina. Se nousi Suomessa albumilistan seitsemänneksi. Albumin myötä yhtye keikkaili ahkerasti, ja esiintyi jälleen muun muassa brittiläisen Iron Maidenin lämmittelijänä. Lisäksi Victor-yhtiö julkaisi Japanissa kaksi yhtyeen musiikkia sisältänyttä karaoke-albumia.


title: Helloween

text: Helloween juhlisti 15-vuotista uraansa vuonna 1999 julkaisemalla cover-kappaleista koostetun albumin "Metal Jukebox", jolla yhtye versioi muun muassa ABBA:n, The Beatlesin ja Jethro Tullin kappaleita. "Metal Jukebox" nousi Suomessa parhaimmillaan albumilistan sijalle 31.


title: Helloween

text: Vuoden 2000 lokakuussa Helloween julkaisi yhdeksännen studioalbuminsa "The Dark Ride", jota yhtye oli työstänyt kuluneen vuoden ajan tuottajinaan Roy Z ja Charlie Bauerfeind. Albumi oli tyyliltään yhtyeen edellistä tuotantoa synkempi, ja se sai positiivisen vastaanoton. Albumi jäi sekä kitaristi Roland Grapowin että rumpali Uli Kuschin viimeiseksi yhtyeessä, sillä heidät erotettiin albumia seuranneen kiertueen jälkeen.


title: Helloween

text: Yhtyeen uudeksi kitaristiksi valittiin aiemmin muun muassa Freedom Call -yhtyeessä soittanut Sascha Gerstner, jota tuottaja Charlie Bauerfeind oli suositellut yhtyeelle. Uudeksi rumpaliksi pestattiin muun muassa Metalium-yhtyeessä ansioitunut Mark Cross. Uuden kokoonpanon oli määrä levyttää uusi studioalbumi "Rabbit Don’t Come Easy", mutta Mark Cross sairastui kesken albumin teon. Cross soitti albumin kappaleista kaksi, ja lopun varsinaisen albumin materiaalista soitti Motörhead-yhtyeen Mikkey Dee. Uudeksi rumpalikseen yhtye valitsi albumin kahdella bonusraidalla soittaneen Stefan Schwarzmannin, joka soitti yhtyeessä kuitenkin vain "Rabbit Don’t Come Easya" seuranneen kiertueen ajan: Schwarzmann koki, ettei hän tulisi selviämään tulevan albumin haasteista, joten hän erosi yhtyeestä. Vajaan viiden vuoden sisällä Helloweenista oli poistunut useampi muusikko, kunnes yhtyeen kokoonpano vihdoin muovautui pysyväksi Dani Löblen korvatessa Schwarzmannin vuonna 2005.


title: Helloween

text: Vuoden 2005 lokakuussa Helloween julkaisi ensimmäisen uuden kokoonpanon voimin levyttämänsä albumin "". Albumi oli ensimmäinen, jonka yhtye julkaisi solmittuaan levytyssopimuksen saksalaisen SPV-yhtiön kanssa, ja se oli nimensä mukaisesti jatko-osa 1980-luvun kahdelle "Keeper of the Seven Keys" -albumille. Charlie Bauerfeind toimi jälleen albumin tuottajana kahden edellisen albumin tavoin. "Keeper of the Seven Keys: The Legacy" sai positiivisen vastaanoton, ja se menestyi hyvin myös kaupallisesti. Albumin julkaisua seuranneen kiertueen aikana yhtye taltioi konserttinsa São Paulossa, Sofiassa ja Tokiossa livealbumiksi ja konserttivideoksi "", jotka julkaistiin alkuvuodesta 2007. Vuonna 2006 yhtye julkaisi kokoelma-albumin "The Singles Box 1985–1992", joka sisälsi yhtyeen esikois-EP:n "Helloween" sekä uran alkupään singlejulkaisut yhdeksi kokonaisuudeksi koostettuna.


title: Helloween

text: Helloween ilmoitti vuoden 2007 kesäkuussa työstävänsä kappalemateriaalia uransa kahdennelletoista studioalbumille. Albumi sai nimekseen "Gambling with the Devil", ja se julkaistiin jo saman vuoden lokakuussa. Se sai osakseen paljon positiivisia arvioita, ja sitä on pidetty yhtenä Andi Derisin aikakauden parhaimmista studioalbumeista. "Gambling with the Devilin" tiimoilta Helloween aloitti yhteisen Hellish Rock -kiertueen entisen kitaristinsa Kai Hansenin johtaman Gamma Ray -yhtyeen kanssa. Vuosina 2007-2008 toteutettu Hellish Rock kattoi esiintymisiä totutusti Euroopassa, Aasiassa ja Etelä-Amerikassa, mutta vei yhtyeen esiintymään jälleen myös Yhdysvaltoihin. Kiertueen konserteissa Kai Hansen myös nousi lavalle Helloweenin kanssa ensimmäisen kerran sitten 1980-luvun esittämään yhtyeen kappaleita ”I Want Out” ja ”Future World”.


title: Helloween

text: Vuoden 2010 tammikuussa Helloween juhlisti 25-vuotista uraansa julkaisemalla kokoelma-albumin "Unarmed – Best of 25th Anniversary", joka koostui yhtyeen vanhoista kappaleista, joista oli albumille levytetty uudelleensovitettuja versioita.


title: Helloween

text: Loppuvuodesta yhtye julkaisi kolmannentoista studioalbuminsa "7 Sinners", joka oli musiikillisesti yhtyeen raskain julkaisu sitten "Better Than Rawin".


title: Helloween

text:
Uusi studioalbumi "Straight Out of Hell" julkaistiin 18. tammikuuta 2013.
Uuden levyn myötä Helloween lähti Espanjasta 28. helmikuuta aloitetulle "Hellish Rock Part II" -nimeä kantavalle kiertueelle yhdessä Gamma Ray -yhtyeen kanssa. Kiertueeseen kuului kolme Suomen-konserttia, Helsingissä, Tampereella ja Oulussa. Yhteinen kiertue Gamma Rayn kanssa päättyi Etelä-Koreaan 12. kesäkuuta. Helloweenin kiertue jatkui edelleen 16. marraskuuta asti.


title: Helloween

text: Helloween esiintyi pääesiintyjänä Kuopio Rock -festivaaleilla vuonna 2013.Helloween esiintyi 13.2.2016 Turun Logomolla ja 14.2.2016 Helsingin Circuksessa.


title: Helloween

text: Vuoden 2016 marraskuussa Helloween ilmoitti, että se tekisi vuosina 2017–2018 Pumpkins United -erikoiskiertueen, jolle yhtyeen nykyisen kokoonpanon mukaan liittyvät myös entinen laulaja Michael Kiske ja kitaristi Kai Hansen.


title: Huronjärvi

text: Huronjärvi () on yksi viidestä Pohjois-Amerikan Suuresta järvestä ja tilavuudeltaan maailman seitsemänneksi suurin järvi. Se erottaa Michiganin osavaltion Yhdysvalloissa Ontarion provinssista Kanadassa. Georgian Bay, järven itäisin osa, kuuluu kokonaan Kanadalle.


title: Huronjärvi

text: Huronjärven erottaa Michiganjärvestä kapea Mackinacsalmi, joten järvet ovat maantieteellisesti samaa vesialuetta. Molempien järvien pinta on 177 metriä merenpinnan yläpuolella. Joskus niitä pidetään samana järvenä, jolloin ne ovat maailman suurin makeavetinen järvi. Huronjärven pinta-ala on 59 600 km² ja se sisältää vettä 3 540 km³. Sen keskisyvyys on 59 metriä ja suurin syvyys 229 metriä.


title: Huronjärvi

text: Huronjärvessä sijaitsee Manitoulin Island, maailman suurin makeavetisessä järvessä sijaitseva saari.


title: Ukrainalaiset

text: Ukrainalaiset ovat etninen ryhmä, joka asuttaa pääasiassa Ukrainan valtiota. Kyseisen itäslaavilaisen kansan väestöä asuu myös erityisesti Venäjän federaatiossa. Ukrainalaiset ovat Euroopan kuudenneksi suurin kansakunta. Nykyään neljäosa ukrainalaisista asuu Ukrainan ulkopuolella, joista noin 5 miljoonaa asuu entisen Neuvostoliiton alueilla ja 2,5 miljoonaa Amerikoissa. Ukrainalaiset tunnetaan myös vanhahtavalla nimityksellä "vähävenäläiset".


title: Ukrainalaiset

text: Suomen ukrainalaiset ovat Suomessa asuvia ukrainalaisia tai heidän jälkeläisiään. Vuonna 2015 Suomessa asui ~ 3000 — 4000 ukrainalaisia.


title: Ukrainalaiset

text: "Suomen ukrainalaiset ry" on aktivinen Suomessa asuvia ukrainalaisia yhdistävä yhdistys. Lisäksi Helsingissä toimii "Ukrainalaisten yhdistys Suomessa ry" ja Tamperella "Ukrainan kansainvälinen kulttuurikeskus".


title: Ródos

text: Ródos (, []; ; ; ; suom. aiemmin "Rhodos") on Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään. Se on Dodekanesian saarista suurin ja sijaitsee Egeanmeren kaakkoisosassa Välimeressä. Saaren pinta-ala on 1 401 neliökilometriä ja asukasluku 115 490 (vuonna 2011). Hallinnollisesti saari kuuluu Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saaren pääkaupunki on Ródoksen kaupunki.


title: Ródos

text: Ródoksen ensimmäisistä asukkaista, Vähästä-Aasiasta tulleesta primitiivisestä kansasta, ei tiedetä paljoakaan. Kaarialaisia ja foinikialaisia saapui saarelle pronssikaudella vuosina 2500–1500 eaa. Doorilaiset saapuivat saarelle noin vuonna 1100 eaa. ja perustivat Ialysoksen, Kameiroksen ja Lindoksen kaupungit. Ródoksen kaupunki perustettiin 400-luvulla eaa. Ródos joutui liittoutumaan Rooman kanssa vuonna 164 eaa. ja osaksi Bysanttia saari tuli vuonna 395. Johanniittain ritarikunta asettui saarelle vuonna 1309. Osmanien valtakunta valloitti saaren johanniitoilta vuonna 1522. Italia valloitti Ródoksen vuonna 1912 ja vuonna 1943 Saksa otti puolestaan vallan saarella. Yhdistynyt kuningaskunta vapautti Ródoksen Saksan hallinnasta vuonna 1945 ja Kreikkaan saari liitettiin vuonna 1947.


title: Ródos

text: Antiikin aikana saari tunnettiin maailman seitsemän ihmeen joukkoon kuuluneesta Rodoksen kolossista, suuresta auringonjumala Heliosta esittäneestä patsaasta, joka valmistui noin vuonna 290 eaa. ja tuhoutui maanjäristyksessä alle 70 vuotta pystyttämisensä jälkeen.


title: Ródos

text: Noin 80 prosenttia saaren asukkaista saa elantonsa joko suorasti tai epäsuorasti matkailusta, ja matkailu on tuonut runsaasti vaurautta saarelle.


title: Ródos

text:
Ródos oli kreikkalaisessa mytologiassa auringonjumala Helioksen saari. Ylijumala Zeus jakoi jättiläiset voitettuaan maailman olympolaisten jumalien kesken. Auringon jumala Helios ei ollut läsnä jakotapahtumassa. Kukaan ei myöskään muistanut hänen olemassaoloaan, minkä vuoksi Helios jäi ilman omaa maataan. Saavuttuaan sitten Zeuksen luo Helios valitti sitä, ettei ollut saanut omaa maata. Zeus olisi jakanut maailman uudelleen, mutta Helios vastusti ajatusta. Helios halusi seuraavan merestä nousevan maan omakseen. Juuri sillä hetkellä merestä nousi kukkiva kaunis saari, Ródos.
Eräs tarina kertoo, että Ródos sai nimensä Helioksen vaimon, Rhode-nimisen nymfin mukaan. Kerrotaan, että Helios rakastui meren jumala Poseidonin tyttäreen Rhodeen ja meni tämän kanssa naimisiin. Helios ja Rhode saivat seitsemän poikaa ja yhden tyttären. Tytär, Alektrona tai Elektryone, kuoli nuorella iällä. Poikien nimet olivat historioitsija Diodoros Sisilialaisen mukaan Okhimos, Kerkafos, Makareus, Aktis, Tenages, Triopas ja Kandalos. Pindaroksen mukaan Helioksen ja Rhoden lapsia olivat puolestaan Lindos, Kameiros ja Ialysos. Diodoroksen mukaan nämä kolme olivat sen sijaan Kerkafoksen pojat.


title: Ródos

text: Toisen tarinan mukaan saari olisi saanut nimensä ruusuista ("rodon"), sillä saarella kasvoi paljon niitä. Ródoksen ensimmäiset asukkaat olivat kreikkalaisen mytologian mukaan telkhiinit, jotka olivat taitavia käsittelemään rautaa. Telkhiinit osasivat taikoa, ja monet pitivät heitä demoneina. Helioksen ja Rhoden lapset, heliadit, ajoivat telkhiinit Ródokselta.


title: Ródos

text: Kreikkalaisen mytologian lääkintätaidon jumala Asklepios syntyi tarun mukaan Ródoksen Asklepieionissa eli nykyisessä Asklipieíossa. Ródokselta lähti Homeroksen mukaan yhdeksän laivaa kreikkalaiseen mytologiaan kuuluvaan Troijan sotaan. Ródoslaisten alukset liittyivät Agamemnonin laivastoon.


title: Ródos

text: Ródosta on kutsuttu aikojen saatossa monilla eri nimillä. "Asteriaksi" saarta kutsuttiin sen tähtikirkkaan ja sinisen taivaan vuoksi, "Ataviriaksi" Attávyroksen eli saaren korkeimman vuoren mukaan, "Ofiusaksi" saarella elävien käärmeiden vuoksi, "Telhiniaksi" telkhiinien eli saaren ensimmäisten asukkaiden mukaan ja "Makariaksi" saaren suurenmoisen kauneuden vuoksi. Saarta on kutsuttu myös nimellä "Heliousa", joka tarkoittaa ”auringossa kylpevä”.


title: Ródos

text: Aikaisemmin saaren nimi oli suomeksi Rhodos, mutta nykyinen suositus on Ródos, joka vastaa kreikankielistä kirjoitustapaa. Rhodos-kirjoitusasu tuli suomen kieleen germaanisista kielistä.


title: Ródos

text: Ródos on yksi Dodekanesian saariryhmän kahdestatoista pääsaaresta. Se on saariryhmän saarista suurin ja Kreikan saarista neljänneksi suurin Kreetan, Euboian ja Lesboksen jälkeen. Ródos sijaitsee Välimereen kuuluvassa Egeanmeressä ja on sen itäisin saari. Sen lähimmät Kreikan saaret ovat Sými pohjoispuolella, Alimiá ja Chálki länsipuolella sekä Kárpathos lounaispuolella. Turkin rannikko sijaitsee saaren pohjoispuolella, ja etäisyys sinne on noin 18 kilometriä.


title: Ródos

text: Pinta-alaa Ródoksen saarella on 1 401 neliökilometriä. Saari on 38 kilometriä leveä leveimmältä kohdaltaan ja 78 kilometriä pitkä pisimmältä kohdaltaan. Saaren pääkaupunki Ródos sijaitsee saaren pohjoiskärjessä.


title: Ródos

text: Ródos on pinnanmuodoiltaan vuoristoinen. Viljelykseen kelpaavaa maata on lähinnä vain pienissä laaksoissa ja kapeilla rannikkokaistaleilla. Saaren korkein kohta, Attávyros-vuori, kohoaa 1 215 metrin korkeuteen merenpinnasta. Attávyrokseen kuuluvat myös pienemmät 825-metrinen Akramítis ja 798-metrinen Profítis Ilías -vuoret. Attávyrokselta voi nähdä muita Dodekanesian saaria, Vähän-Aasian rannikkoa sekä selkeinä päivinä jopa Kreetan saaren korkeimman vuoren, Idavuoren.


title: Ródos

text: Ródoksella on jonkin verran puroja, jotka kuivan kauden aikana kuivuvat monin paikoin ja talvella ne taas saattavat tulvia. Saaren itäpuolelle laskevat esimerkiksi purot Pelemonis, Makaris, Loutanis, Lárdos, Gadouras, Kontaris ja Chas. Luoteispuolelle puolestaan laskevat esimerkiksi Argiros, Platis, Paradisiotis ja Kremastinos. Saaren lounaisosassa sijaitsee Apolakkiá-tekojärvi, jonka vedet laskevat puroja pitkin Ródoksen lounaispuolelle. Saaren länsiosassa, Profítis Ilías -vuoren rinteellä sijaitsee pieni Nani-järvi. Archángeloksen alueella sijaitsee Eptá Pigés tekojärvineen ja kanavineen.


title: Ródos

text: Saari sijaitsee litosfäärilaattojen törmäyskohdassa, minkä takia siellä on usein ankaria maanjäristyksiä. Ródos onkin luultavasti noussut Egeanmerestä voimakkaiden maanjäristysten seurauksena. Teoriaa tukee se, että antiikin ajoista lähtien Ródoksen vuorenrinteiltä on löydetty simpukankuoria.


title: Ródos

text: Ródoksen saari on muodostanut vuoden 2011 alusta lukien samannimisen kunnan. Tätä ennen saari oli jaettu kymmeneen kuntaan, jotka nykyisin ovat Ródoksen kunnan kunnallisyksiköitä. Ródoksen kunta kuuluu Ródoksen alueyksikköön ja se Etelä-Egean saarten alueeseen.


title: Ródos

text: Kunnan kuntakeskus sekä alueyksikön hallinnollinen keskus on saaren suurin kaupunki Ródoksen kaupunki (49 541 asukasta). Kaupunki oli myös lakkautetun Dodekanesian prefektuurin hallinnollinen keskus. Muut saaren suurimmat asutukset ovat Ialysós (11 331), Afántou (6 072), Archángelos (5 384), Kremastí (5 363), Pastída (3 641), Koskinoú (3 175), Kalythiés (2 836) ja Paradeísi (2 632).


title: Ródos

text: Ródoksen kunnan kunnallisyksiköt (entiset kunnat) ja niiden merkittävimmät kaupungit ja kylät ovat: (Katso myös: Luettelo Ródoksen kunnan kaupungeista ja kylistä.)


title: Ródos

text: Ródoksella on paljon erikokoisia uimarantoja, joista osa on sorarantoja, osa hiekkarantoja ja loput niiden yhdistelmiä. Ródoksen kaupungissa on kaksi rantaa: Tuulinen ranta länsipuolella ja Ellin ranta itäpuolella. Tuulinen ranta () on soraranta ja nimensä mukaisesti tuulinen ja aallokko on siellä kovempi. Ellin ranta puolestaan on hiekkaranta. Sorarantoja löytyy myös muun muassa Ródoksen kaupungista etelään sijaitsevan Ixián seudulta. Hiekkarantoja on puolestaan esimerkiksi Lindoksessa, Stegnássa, Falirákissa ja Kálathoksessa. Thérmes Kallithéaksessa on homoseksuaaleille miehille tarkoitettu uimaranta.


title: Ródos

text: Kevät alkaa Ródoksella varhain, vaikkakin maaliskuussa saattaa vielä sataa. Kesäisin lämpötilat Ródoksella kohoavat säännöllisesti yli 30 celsiusasteeseen, joskus jopa 38 celsiusasteeseen. Kesäisin myös yöt ovat kuumia. Illat ovat viileämpiä matkailukauden alussa ja lopussa. Ródokselle puhaltaa luoteen suunnasta viilentävä meltemi-tuuli, jonka ansiosta saaren länsi- ja pohjoisrannikon lämpötilat ovat vähän viileämmät läpi vuoden. Itärannikolla on tuulettomampaa. Syyskuun lopulta lokakuun alkuun sijoittuvalla ajanjaksolla saattaa saarella olla kovia myrskyjä, jotka tosin menevät useasti nopeasti ohi. Yhtäkkisten rankkasateiden seurauksena on saanut ihmisiä surmansa. Talviaikaan saarella sataa jonkin verran ja ilma on kostea. Joulukuu ja tammikuu ovat sateisimmat kuukaudet. Todella kylmät lämpötilat ovat Ródoksella harvinaisia, samoin kuin pakkaset ja lumi. Aurinkoisia päiviä Ródoksella on vuodessa 300.


title: Ródos

text:
Ródoksen kasvistoa on tutkittu melko kattavasti, ja siihen kuuluu noin 1 130 lajia, joista saaren koko ja mantereen läheisyys huomioon ottaen suhteellisen monet ovat kotoperäisiä. Saaren kasvistoon vaikuttaa moni asia, kuten ilmasto, joka on välimerellisen kuiva. Saaren monimutkaisen topografian vuoksi ilmastollisissa oloissa on tosin eroja. Myös geologia vaikuttaa kasvistoon; saaren vuoret ovat pääasiassa mesotsooiselta maailmankaudelta peräisin olevaa kalkkikiveä. Ródos on kuulunut miljoonia vuosia sitten Kreetaan ja Kárpathokseen. Pleistoseenikaudelle saakka Ródos oli myös yhteydessä Anatoliaan.
Pelkästään Ródoksella tavattavia eli kotoperäisiä lajeja on kymmenen. Saaren lajeista 186 on kotoperäisiä, uhattuja, harvinaisia tai suojeltuja. Saarella kasvaa 79 eri orkidealajia, kuten melko harvinainen "Himantoglossum robertianum". Ródoksen lajeja ovat myös orhoihin kuuluvat "Ophrys gottfriediana", joka on Kreikassa kotoperäinen, sekä Ródoksella kotoperäiset "Ophrys halia", "Ophrys eptapigiensis", "Ophrys persephonae", "Ophrys cornutula" ja "Ophrys parvula".


title: Ródos

text: "Asyneuma giganteum" on haavoittuvainen kellokasvilaji, jota kasvaa ainoastaan pieninä populaatioina Ródoksella ja Kárpathoksella. Ródoksen populaatiot ovat Profítis Ilías ja Attávyros -vuorten rinteillä. Tertiäärikauden jäänne, ruiskaunokin sukulainen "Centaurea lactucifolia" esiintyy yleisenä Monólithoksessa ja Siánassa sekä melko laajalla alueella Attávyros-vuorella. Lisäksi kasvia kasvaa Lárdoksessa, Apóllonassa, Vagiéksessa, Lindoksessa sekä Profítis Ilías -vuorella. Monólithoksen ja Siánan asukkaat käyttävät kasvia ravintona ja koristeena. Kamomillan sukuinen "Anthemis rhodensis" ja kohokkeihin kuuluva "Silene salamandra" ovat harvinaisia ja Ródoksen kotoperäisiä kasveja.


title: Ródos

text:
Saaren keski- ja pohjoisosissa kasvaa merenpinnan tasolta aina 600 metriin saakka mäntyjä. Puiden seassa kasvaa lukuisia erilaisia pensaita, kuten mastiksipistaasia ja mansikkapuuta. Ródoksella on Egeanmeren saarilla harvinainen turkinmäntymetsä sekä välimerensypressimetsä, jollainen on Ródoksen lisäksi vain Kreetalla. Aikoinaan Egeanmeren alueella oli suuria kesävihantia ja kovalehtisiä tammimetsiä, mutta nykyisin niitä tavataan saarella enää vain joillain purojen varsilla, kallioisilla rinteillä sekä satunnaisesti viljelysten keskellä. Metsäpalot ovat supistaneet saaren metsäalaa. Esimerkiksi Psínthoksen kylän ja Profítis Ilías -vuoren välissä on paljon palanutta metsää. Phrygana-kasvillisuutta kasvaa kaikkialla saarella, eniten kuitenkin laidunmailla sekä metsäpalojen tuhoamilla alueilla. Purojen tai muiden märkien tasaisten alueiden varsilla, kuten Petaloúdeksen perhoslaaksossa, kasvaa Ródoksella ja Lounais-Turkissa kotoperäistä idänambrapuuta.
Ródoksen hiekkadyynien kasveja ovat esimerkiksi egyptinpukinpensas, Kreikassa harvinainen elämänlankalaji "Ipomoea imperati", Länsi-Turkin ja Itä-Egean alueen kotoperäinen, rentoliuskion alalaji "Hypecoum procumbens ssp. atropunctatum" sekä Ródoksen eteläosan hiekkadyynien kotoperäinen kukonkannuslaji "Consolida arenaria". Hiekkadyynien kasvillisuutta uhkaa matkailu.


title: Ródos

text: Saarelle istutettiin aikoinaan Delfoin oraakkelin antaman neuvon mukaisesti peuroja karkottamaan käärmeitä. Käärmeiden kerrottiin karttavan peurojen hajua. Ródoksen peurakanta kuoli sukupuuttoon uudella ajalla, mutta italialaiset istuttivat 1920- ja 1930-luvuilla saarelle uuden kuusipeurakannan. Yrityksestä huolimatta Ródoksen syrjäisissä osissa on vielä 2000-luvun alullakin käärmeitä.


title: Ródos

text: Ródoksen puroissa elää pieni kotoperäinen "Ladigesocypris ghigii" -kala, jota kutsutaan myös nimellä "ghizáni". Kala on nimetty löytäjänsä, italialaisen professori Alessandro Ghigin mukaan, joka löysi lajin 1900-luvun alussa. Lajin elinolosuhteet ovat vaihtelevat, sillä kuivan kauden aikana Ródoksen purot kuivuvat monin paikoin ja talvella ne taas saattavat tulvia. Nani-järven populaatio kuoli hiljattain sukupuuttoon. "Ladigesocypris ghigii" on yksi Euroopan vaarantuneimmista makean veden kalalajeista.


title: Ródos

text: Äärimmäisen uhanalaista munkkihyljettä on tavattu Ródoksella Apolakkián rannalla ja Armenistiksen niemellä, jotka kumpikin sijaitsevat saaren länsirannikolla. Euroopan unionin alueella munkkihyljettä tavataan noin sadassa paikassa.


title: Ródos

text: Saaren luolissa elää harvinaisia blasinhevosenkenkäyökköjä ja isohevosenkenkäyökköjä. Saari on ainoa paikka Kreikassa, jossa tavataan matoliskoja. Ródos yhdessä Ikarían saaren kanssa on "Lacerta oertzeni" -liskon ainoa elinalue koko Euroopassa. Petaloúdeksen perhoslaaksoon saapuu touko-syyskuussa satoja tuhansia vasamasiilikäsperhosia lisääntymään.


title: Ródos

text: Kaikkiaan Ródoksella on tavattu lähteestä riippuen 228–250 lintulajia. Pesiviä lajeja on noin 80. Ródoksen ja Turkin välisestä lyhyestä välimatkasta johtuen saarella tavataan samoja lajeja kuin Turkin luoteisosassakin. Keski-Ródoksen ja Líndoksen, Mesanagróksen ja Kattavía–Prasonísin alueiden kansainvälisesti tärkeä lintualue muodostaa 50 000 hehtaarin suojelualueen, jossa pesii muun muassa keltapäähaukkoja, arohiirihaukkoja, kyläpöllösiä, minervanpöllöjä ja ruostekurkkusirkkuja. IBA-alueesta kuuluu myös 6 706 hehtaaria villieläinten suojelualueeseen.


title: Ródos

text: Ródoksen ensimmäiset asukkaat tulivat Vähästä-Aasiasta, eikä heistä tiedetä paljoakaan. Tämä primitiivinen kansa hallitsi kuitenkin savenvalannan, tulenteon ja yksinkertaisten työkalujen valmistamisen. Niin ikään Vähästä-Aasiasta saapuivat kaarialaiset asuttamaan saarta pronssikaudella vuosina 2500–1500 eaa. Samaan aikaan saarelle saapui nykyisen Libanonin seudulta foinikialaisia. Kreetan saarella vaikutti minolainen kulttuuri, ja minolaisia kauppiaita kävi Ródoksellakin. He kävivät menestyksekästä kauppaa Levantin ja Egyptin kanssa ja perustivat tätä varten Ródoksen satamiin yrityksiä. Myös mykeneläisiä kävi saarella.


title: Ródos

text: Akhaijit hyökkäsivät Ródokselle ja miehittivät sen vuoteen 1500 eaa. mennessä. Doorilaiset saapuivat Ródokselle noin vuonna 1100 eaa. ja perustivat Ialysoksen, Kameiroksen ja Lindoksen kaupungit, joista kustakin muodostui kukoistava kaupunkivaltio. Ialysos, Kameiros ja Lindos perustivat yhdessä Kosin, Knidoksen ja Halikarnassoksen (nyk. Bodrum) kanssa kauppaliiton, doorilaisen heksapoliin, vuoteen 700 eaa. mennessä. Ródoksen valta kasvoi, ja pian saari hallitsi koko Dodekanesian aluetta. Lindos perusti monia siirtokuntia Välimeren länsiosiin, ja kaikki kuusi kaupunkia löivät lisäksi omaa metallirahaansa.


title: Ródos

text: Ródos liittoutui 400-luvulla eaa. Persian valtakunnan kanssa. Yhdessä ne ottivat osaa vuonna 490 eaa. Ateenaa vastaan käytyyn Marathonin taisteluun, joka päättyi Ateenan voittoon. Salamiin taistelussa vuonna 480 eaa. Persia kärsi jälleen tappion, kun kreikkalaiset upottivat kuningas Kserkses I:n laivaston. Mukana upposi suunnilleen 40 Ródoksen alusta. Taistelun jälkeen, vuonna 477 eaa., perustettiin antiikin kreikkalaisten kaupunkien kesken Deloksen meriliitto, jonka jäseneksi Ródoskin liittyi.


title: Ródos

text: Ródos sijaitsi lähellä Lähi-itää ja Vähää-Aasiaa merkittävien kauppareittien varrella itäisellä Välimerellä, minkä ansiosta saaresta kehittyi tärkeä kaupallinen keskus ja merivalta. Saaren pohjoiskärkeen perustettiin Lindoksen, Ialysoksen ja Kameiroksen yhteisestä sopimuksesta vuonna 408 eaa. Rhodoksen kaupunki saaren uudeksi keskukseksi. Sen perustamiseen päädyttiin, koska vanhojen kaupunkien satamat eivät enää kyenneet hoitamaan kasvanutta merenkulkua ja kaupankäyntiä. Rodoksen kaupungissa oli kolme suurikokoista luonnonsatamaa, jotka ratkaisivat ongelmat. Rodoksen kaupunki alkoi kukoistaa, kun taas Kameiros ja Ialysos näivettyivät ja jäivät vähitellen pelkiksi uskonnollisiksi keskuksiksi. Rodoksen kaupungissa otettiin käyttöön miletoslaisen arkkitehdin Hippodamoksen suunnittelema ruutukaava. Yhä nykyäänkin useat sekä vanhan- että uudenkaupungin pääkaduista noudattelevat tätä ruutukaavaa. Ateenasta kotoisin ollut valtiomies ja reetori Aiskhines perusti Ródokselle vuonna 342 eaa. tai toisen lähteen mukaan 324 eaa. tunnetun retoriikkakoulun, jossa opiskelivat muun muassa roomalaiset Cicero ja Marcus Porcius Cato vanhempi.


title: Ródos

text: Aleksanteri Suuri nousi vuonna 336 eaa. Makedonian kuninkaaksi. Ródos alkoi tehdä yhteistyötä Aleksanterin kanssa. Saari hyötyi tästä muun muassa tekemällä kauppasopimuksia Aleksanterin valloittaman Egyptin kanssa. Aleksanterin kuoltua vuonna 323 eaa. Antigonos, yksi hänen seuraajistaan, käski Ródosta liittymään sotaretkelle toista Aleksanterin seuraajaa, Egyptin faarao Ptolemaios I:tä vastaan. Ródos kuitenkin kieltäytyi liittymästä, mistä seurasi se, että Antigonoksen poika Demetrios I hyökkäsi Ródoksen kaupunkiin vuonna 305 eaa. ja aloitti piirityksen. Demetrios I:n joukot käsittivät 40 000 sotilasta sekä "helepoliiksi" kutsutun pronssisen piiritystornin. Helepoliilla oli korkeutta yhdeksänkerroksisen talon verran ja siinä oli tammiset pyörät. Demetrioksen 3 400 sotilasta veti helepoliin Ródoksen kaupungin muurien eteen, mutta siitäkään huolimatta Demetrios ei saanut kaupunkia antautumaan, ja piiritys päättyi aselepoon. Demetrios antoi rodoslaisille taisteluvarusteensa ja pyysi, että ne myytäisiin ja saaduilla rahoilla rakennettaisiin muistomerkki muistuttamaan piirityksestä. Lindoslainen kuvanveistäjä Khares valmisti 12 vuodessa noin 30 metriä korkean ja 20 tonnia painaneen Rodoksen kolossin. Kolossi valmistui noin vuonna 290 eaa., ja sitä pidettiin yhtenä maailman seitsemästä ihmeestä.


title: Ródos

text: Ródos kukoisti 200-luvulla eaa., jolloin saaren väkiluku oli kolminkertainen vuoteen 2007 verrattuna. Tuohon aikaan paikalliset käsityöläiset ja taiteilijat välittivät taitojaan sukupolvelta toiselle ja he olivat suuressa arvossa Välimeren alueella. Myös Ródoksen lyömää rahaa arvostettiin laajalti. Maanjäristys tuhosi Ródoksen kaupungin joko vuonna 227 eaa. tai 226 eaa. Tällöin tuhoutui myös Ródoksen kolossi, joka ei siis ollut pystyssä kuin vajaat 70 vuotta. Ródoksen kaupunkiin alkoi kuitenkin virrata maanjäristyksen jälkeen teknistä ja taloudellista jälleenrakennusapua, sillä kaupunki arvostettiin hellenistisessä maailmassa korkealle.


title: Ródos

text: Ródos ei suostunut vuonna 166 eaa. liittoutumaan Rooman valtakunnan kanssa Makedonian kuningas Perseusta vastaan. Rooma rankaisi Ródosta julistamalla Deloksen saaren, joka oli yksi Ródoksen suojelualueista, vapaasatamaksi. Ródos menetti tämän vuoksi satamatullit, jotka olivat merkittävä tulonlähde saarelle. Vuonna 164 eaa. Ródos sitten solmi liiton Rooman valtakunnan kanssa. Runsaat sata vuotta myöhemmin Ródos päätyi tukemaan Pompeiusta Julius Caesaria vastaan. Julius Caesarin murhaajat, roomalaiset Gaius Cassius Longinus ja Marcus Brutus, pyysivät Ródokselta apua taisteluunsa senaattia vastaan. Ródoslaisten kieltäydyttyä avunannosta Gaius Cassius Longinus valloitti ja ryösti saaren vuonna 43 eaa. Hän upotti Ródoksen laivaston ja siirrätti saarelta Roomaan 3 000 patsasta. Ainoastaan kuvanveistäjä Lysippoksen Helioksen vaunuja kuvaava veistos sai jäädä Ródokselle, koska se painoi liikaa. Kun Rooma paloi vuonna 64 jaa., tuhoutuivat miltei kaikki Ródokselta tuodut taideaarteetkin.


title: Ródos

text: Kristinusko tuli Ródokselle apostoli Paavalin välityksellä 20 vuotta Jeesuksen ristiinnaulitsemisen jälkeen. Ensimmäisellä vuosisadalla saarelle saapui myös juutalaisia. Vuosina 155 ja 515 Ródoksen kaupunkia koettelivat maanjäristykset, minkä lisäksi se kärsi monista hyökkääjistä: vuonna 263 saarella ryöstelivät gootit ja 600-luvulla sen valtasivat persialaiset ja arabit. Merirosvot vaivasivat Ródosta vuosina 653–658 ja 717–718. Kun Rooman valtakunta jaettiin itä- ja länsiosaan vuonna 395, tuli Ródoksesta osa Itä-Roomaa eli Bysantin valtakuntaa.