title: Vuorentausta

text: Vuorentausta on kaupunginosa Ylöjärvellä. Vuorentausta sijaitsee lähellä Ylöjärven keskustaa ja rajoittuu Teivaalanharjuun ja Tampereen kaupungin rajaan. Kaupunginosassa on pääasiassa omakoti- ja rivitaloasutusta. Harjun läheisyys tarjoaa hyvät ulkoilumahdollisuudet. Vuorentaustassa on peruskoulun 1–6 luokkien opetusta tarjoava Vuorentaustan koulu ja peruskoulun 7–9 luokkien opetusta tarjoava Soppeenharjun koulu sekä kaksi päiväkotia. Soppeenharjun koulun vieressä on myös tekonurmikenttä. Vuorentaustassa on hyvät kulkumaastot harjulla lenkkeilyyn ja hiihtoon talvella. Palveluita ovat muun muassa viisi parturikampaamoa ja K-Market-kauppa. Vuorentaustasta on hyvät kulkuyhteydet TKL:n busseilla Tampereelle sekä Ylöjärven keskustaan ja muihin kaupunginosiin. Vuorentausta on rauhallinen paikka. Alueella asukkaita on yli 1000. Rivi- ja paritaloja on noin 55% asutuksesta, omakotitaloja loput 45%. Kerrostaloja ei ole lainkaan. Vuorentaustan suurimmat tiet ovat Pohjolantie, Hatolantie ja Käyräkuja. Tampereelta Vuorentaustaan tulevat tiet ovat Vuorentaustantie ja Rauhantie. Vuorentausta on Siivikkalan, Lamminpään ja Haukiluoman naapuri.


title: Vuorentausta

text:
Kuuluisin vuorentaustalainen on Suomen naisten maajoukkueessa jääkiekkoa pelaava Saara Tuominen.
Miesten jääkiekon moninkertainen Suomen mestari Ari Vallin on myös Vuorentaustasta.


title: Vuorentausta

text: Vuorentaustasta tulee myös alkoholidrinkki vuorentaustalainen, joka on tunnettu Tampereen baareissa. Kyseiseen juomaan tulee puolet absinttia ja puolet tequilaa.


title: Eimo

text: Eimo Oy (aikaisemmin Eimo-Muovi Oy) on päijäthämäläinen muovin ruiskupuristusyritys, joka valmistaa matkapuhelinten kuoria. Eimo-Muovi Oy:stä, Teräspeikko Oy:stä, Makron Oy:stä ja Fixron Oy:stä sai perustaja Jalo Paananen Suomen Yrittäjien palkinnon 1986.


title: Eimo

text: Eimo Muovi Oy aloitti toimintansa Pertunmaalla Kuortissa 1981. Eimo-Muovin perusti Unto Eilamo, jolta Jalo Paananen osti yrityksen 1985. 2001 Eimo Oyj myi Kuortin yksikön sen viidelle työntekijälle, jotka perustivat Plastep Oy:n.


title: Eimo

text: Uudessakaupungissa Teräsnailon Ky:nä aloittanut ja Laitilaan 1975 muuttanut ja vuodesta 1985 Tasoplast Oy:nä toiminut yritys myytiin 1989 Eimo Oy:lle, johon se myös fuusioitiin. Pörssiin Eimo Oy tuli 1999. Matkapuhelinten kuorien teko loppui Laitilassa 2000.


title: Eimo

text: Eimo Oy:n osakekannan osti vuonna 2003 taiwanilainen Hon Hai Precision Industry Co., Ltd., joka tunnetaan myös nimellä Foxconn. Eimon nimi vaihtui Foxconn Oy:ksi. Hon Hai myi vuonna 2004 Foxconn Oy:n Laitilan tehtaan sen toimivalle johdolle, Laitilan tehtaan tehdaspäällikkö Mikko Koivistolle ja myyntipäällikkö Kauko Kämäräiselle, sekä ulkopuoliselle Keijo Parviaiselle ja turkulaiselle pääomasijoitusyhtiö Aboa Venture Management Oy:lle. Omistus jakaantui tasan neljän omistajan kesken. Uuden yrityksen nimeksi tuli Coreplast Laitila Oy, ja sen toimitusjohtajaksi valittiin Koivisto, myyntijohtajaksi Kämäräinen ja tuotantojohtajaksi Parviainen. Yritys aloitti toimintansa 12. lokakuuta 2004. Foxconnille jäi Hollolan ja Lahden tehtaat.


title: Eimo

text: Parhaimmillaan Foxconnin Suomen tehtailla työskenteli noin 1300 henkilöä (2004). Foxconn alkoi kehittää voimakkaasti Unkarin toimintoja ja Suomen toimintoja pyrittiin saneeraamaan.


title: Eimo

text: Foxconn siirtyi Teknologiateollisuus ry:een ja edellytti työntekijöiden seuraavan Kemian liitosta Metallityöväen Liittoon, koska Teknologiateollisuus noudattaa Metallityöväenliiton työehtosopimusta. Pohjoiskarjalalaisen Perloksen esimerkkiin nojautuen työntekijät päättivät edelleen pysyä Kemian liitossa ja työehtosopimuksessa, mistä oli tuloksena pitkä lakko, jonka aikana pyrittiin käyttämään tavanomaista laajemmin Jarnasol Oy:n vuokratyövoimaa myös Virosta.


title: Eimo

text: Lakon tuloksena päätettiin jatkaa Kemian liiton työehtosopimuksen noudattamista toistaiseksi. Lakko aiheutti paljon keskustelua, mm. Etelä-Suomen Sanomien sähköisellä keskustelupalstalla yli 7 000 viestin keskustelun yrityksen tilasta ja globalisoitumisesta sekä lakosta yleensä. Kemian liiton lakon aikana niin Hollolan kuin Lahdenkin tehtaalla työt jatkuivat lahtelaisen vuokratyövoimayhtiön palkkaaman henkilökunnan turvin.


title: Eimo

text: Loppukevään 2005 ja kesän aikana investoinnit Lahden tehtailla jatkuivat ja Hollolan tehtaan lakkauttamisesta ilmoitettiin 23. elokuuta 2005 Hon Hai Precision Industryn saatua laajennuksensa kesällä 2005 valmiiksi Unkarin tehtaillaan.


title: Eimo

text: Foxconnin Hollolan tehtaat olivat suurin yksityinen työnantaja Hollolan kunnassa noin 600 työntekijällä, joista noin puolet olivat vakituisia. Päijäthämäläiset kansanedustajat Maija-Liisa Lindqvist ja Matti Kauppila vetosivat valtioon erityistoimiksi tilanteen jälkihoidoksi.


title: Eimo

text: 26. elokuuta 2005 perjantaina järjestivät Foxconnin työntekijät Lahden torilla mielenosoituksen, jossa poltettiin lippu. Foxconnin irtisanotut työntekijät ovat järjestämässä myös kunnan tukemaa organisoitua työnhakua.


title: Eimo

text: 29. elokuuta 2005 päätti Hollolan kunnanhallitus hakea sisäasiainministeriön tarveharkintaista apua, ns. "kuntien köyhien apua" Foxconnin vuoksi menetettävien verotulojen korvaamiseksi.


title: Eimo

text:
Lahden tehdasta koskevien yhteistoimintaneuvottelujen tuloksena 24. huhtikuuta 2006 julkistettiin tieto siitä, että matkapuhelinten kuorien valmistus lakkaa Lahdessa ja että ainoa tuotannollinen toiminta, mikä Lahteen jää voi olla Kiinasta tuotujen kuorien viimeistely siten, että niihin painetaan logoja. Irtisanottavat eivät saa varsinaista tukipakettia. Vajaassa kahdessa vuodessa noin 1200 työpaikkaa katosi matkapuhelinten valmistuksesta Päijät-Hämeestä.
Lahden tehdas työllistää noin 100 henkilöä (tarkistettu 17.7.2008). Helsingissä toimii myyntiorganisaatio.


title: Eimo

text: Salossa, Nokian tehtaan tiloissa, toimii Foxconnin tämänhetkinen Suomen tuotanto.  Foxconn päätti syksyllä 2009 siirtää matkapuhelinten kuorien viimeistelytyöt Lahdesta Saloon. Lahdesta irtisanottiin tuolloin liki 60 työntekijää, jotka eivät suostuneet muuttamaan koneiden mukana. Ensimmäiset koneet tuotiin Saloon joulukuussa 2009, ja 2010 alkuvuoden yritys on toiminut parinkymmenen työntekijän voimin.


title: Eimo

text: Foxconn aloitti Nokian jälkeen YT-neuvottelut 2012 maaliskuussa koko tuotannon lopettamiseksi Salosta. Yrityksellä oli noin 130 työntekijää ja neuvottelujen päätöksenä irtisanottiin niistä yli 100. 15 työntekijän tiimi jäi hoitamaan jäljelle jääneen tuotannon.


title: Pallokerho-35

text: Pallokerho-35 eli PK-35 on Viipurissa perustettu jalkapalloseura. Alun perin se toimi nimellä Viipurin Pallokerho (ViPK). Nykyinen nimi Pallokerho-35 syntyi sotien jälkeen, jolloin seura muutti Helsinkiin. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa Suomen Palloliiton Uudenmaan piirin Kolmosessa.


title: Pallokerho-35

text: Kaudeksi 2009 seuran miesten ja naisten edustusjoukkueet muuttivat Vantaalle, jossa myös miesten edustusjoukkue pelasi nimellä PK-35 Vantaa. Emoseura PK-35:llä ja Vantaan Jalkapalloseuralla oli yhteinen miesten reservi- ja akatemiajoukkue, joka pelasi kaudella 2012 Suomen kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Kakkosessa, kunnes toiminta muuttui kaudelle 2015. PK-35:llä on lisäksi useita poikien ja tyttöjen juniorijoukkueita, miesten KKI-joukkue sekä Nelosessa pelaava naisten joukkue.


title: Pallokerho-35

text: PK-35:n historia ulottuu toista maailmansotaa edeltäneeseen Viipuriin, jossa paikallisten nuorten jalkapalloilijoiden aloitteesta perustettiin syyskuussa 1935 seura nimeltään Viipurin Pallokerho (ViPK). Parhaimmillaan vuonna 1939 Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Suomensarjassa pelanneen ViPK:n hyvin alkuun lähtenyt toiminta katkesi saman vuoden marraskuussa alkaneeseen talvisotaan.


title: Pallokerho-35

text: Toisen maailmansodan jälkeen Helsinkiin päätyneet viipurilaiset päättivät jatkaa seuran toimintaa uudessa kotikaupungissa. Uudelleenperustamiskokous järjestettiin tammikuussa 1948, ja seuran nimeksi valittiin Pallokerho-35, koska Neuvostoliitton painostuksesta sodassa menetettyjen paikkakuntien nimien käyttö ei ollut tuolloin suvaittavaa. Seuran toiminta keskittyi 1950-luvun puolessavälissä Kallion kaupunginosaan, kunnes painopiste siirtyi ensin Pakilaan ja sitä kautta muihin Pohjois-Helsingin vastarakennettuihin kaupunginosiin. Seura pelasi tuolloin piiri- ja aluesarjoissa.


title: Pallokerho-35

text: PK-35:n huippuhetket ajoittuvat 1990-luvun puoleenväliin, jolloin lähiöseuraksi profiloitunut PK-35 nousi Pasi Rautiaisen valmentamana Kolmosesta aina Veikkausliigaan asti. Seura pelasi Kakkosessa 1995–1996, Ykkösessä 1997 ja Veikkausliigassa 1998. Esikoiskausi 1998 liigassa päättyi kolmanteen sijaan ja eurocup-paikkaan. Seura ylsi myös Suomen cupin loppuotteluun, jossa paikallisvastustaja Helsingin Jalkapalloklubi oli vahvempi maalein 3–2. Kaudelta 1998 on myös peräisin PK-35:n yleisöennätys, 3 735 katsojaa, kotiottelussa HJK:ta vastaan. Seuralla oli kuitenkin taloudellisia vaikeuksia, minkä myötä uutta jalkapallostadionia Helsinkiin rakennuttanut jääkiekkoseura Jokerien omistaja Hjallis Harkimo osti edustusjoukkueen ja muutti sen nimeksi FC Jokerit.


title: Pallokerho-35

text: PK-35 ei kuollut Jokerien perustamiseen, vaan jatkoi pelaamista alasarjoissa ydinalueinaan Pihlajamäki ja Pukinmäki. Kolmosessa pelanneesta reservijoukkueesta tuli uusi edustusjoukkue. Vuonna 2001 joukkue nousi Kakkoseen ja kauden 2004 päätteeksi Ykköseen. Kaudet 2005–2007 PK-35 vietti ”evakossa” Myllypuron liikuntapuiston ykkösnurmella (kapasiteetti 1 000). Kauden 2008 alla seura ja kaupunki kuitenkin päättivät, että yleisötapahtumia ja olosuhteita on jatkossa helpompi kehittää Pukinmäen liikuntapuistossa, ja kaudeksi 2008 seura palasikin Pukinmäkeen.


title: Pallokerho-35

text: Kaudeksi 2009 PK-35:n miesten ja naisten edustusjoukkueet erityivät emoseurasta ja muuttivat Vantaalle, jossa ne toimivat nimellä PK-35 Vantaa. Miesten edustusjoukkue pelasi ottelunsa Myyrmäen jalkapallostadionilla, jonka nimi muuttui sponsorisopimuksen myötä ISS Stadioniksi. Edustusjoukkueiden taakse perustettiin erillinen yhdistys PK-35 Vantaa ry, joka keskittyi edustusjoukkueiden toiminnan pyörittämiseen. PK-35 Vantaa ry oli Palloliiton Uudenmaan piirin jäsen, kun taas Pallokerho-35 ry on Palloliiton Helsingin piirin jäsen, joka jatkoi PK-35:n junioritoimintaa entiseen tapaan Helsingissä.


title: Pallokerho-35

text: PK-35:n ja Vantaan Jalkapalloseuran yhteinen reservi- ja akatemiajoukkue PK-35/VJS nousi Kakkoseen kaudeksi 2012.


title: Pallokerho-35

text: Kaudeksi 2015 PK-35:n Kolmosessa pelaava miesten edustusjoukkue irtautui Vantaan Jalkapalloseurasta. Seura on helsinkiläinen ja se edusti kaudella 2015 pelkästään PK-35 Helsinkiä. Joukkuetta valmensivat Jukka Silander, Raimo Aaltonen sekä Timo Viljamaa. Joukkue pelaa kauden 2015 kotiottelunsa Pihlajamäessä Aava Areenalla. Kaudella 2017 PK-35 miesten edustusjoukkue pelasi edelleen Kolmosessa. Joukkuetta valmensivat Jarkko Siikava, Tuomo Berg ja Kim Raimi.


title: LabVIEW

text: Labview (tulee sanoista "Laboratory Virtual Instrument Engineering Workbench") on National Instrumentsin tekemä ohjelmointiympäristö, joka perustuu graafiseen G-kieleen. Siitä on saatavissa versiot Windowsiin, Linuxiin, Maciin, Solarikseen ja joillekin PDA-laitteille. Labview-ohjelmat ovat siirrettävissä eri käyttöjärjestelmien välillä, ottaen huomioon tietyt rajoitukset, kuten vaaditut ActiveX-komponentit. Muista eroista esimerkiksi erilaiset tiedostopolut sovitetaan käsin .ini-tiedoston avulla tai tunnistamalla käyttöjärjestelmän automaattisella työkalulla.


title: LabVIEW

text: Labview julkaistiin vuonna 1986 Macintosh-alustoille. Vuonna 1992 se sai versiot Sun- ja Windows-alustoille. 1994 julkaistiin versio Windows NT -ympäristöön.


title: LabVIEW

text: Kieli on suunniteltu yksinkertaisten ja yhtäaikaisten toimintojen suorittamiseen. Käytettävissä ovat muun muassa tapahtumat (events), varmat jonot (semaphores, FIFOs), OpenGL-grafiikka, TCP/IP-tuki ja aihekohtainen aliohjelmakirjasto.


title: LabVIEW

text: Labviewtä käytetään mittaus- ja testaussovelluksissa, sekä se soveltuu myös yleisohjelmointikieleksi. Haastavien merkkijonojen käsittelyoperaatioihin, hajautustaulujen tai muiden toteuttaminen tekeminen Labviewtä ei ole optimoitu.


title: LabVIEW

text: Tyypillisiä muita kohteita ovat muun muassa PC-pohjaiset teollisuusautomaatiosovellukset, laajat ja hajautetut tiedonvarastointi- ja analysointisovellukset.


title: LabVIEW

text: Labview on National Instruments omistama ja kehittämä, joten toisin kuin esim. C-kieli tai Fortran sitä ei valvota ANSI:n tai IEEE:n toimesta.


title: LabVIEW

text: Itsenäisesti ajavan ohjelman tekeminen vaatii maksullisen "Professional Development System" -version ostamisen. Labview 6.0 ja sitä uudemmilla versioilla luotujen suoritettavien ohjelmien taustalla on ajettava LabVIEW run-time moottoria jokaisella kohdelaitteella.


title: Agilent Technologies

text: Agilent Technologies Inc. on maailman suurin mittalaitteiden valmistajayritys. Se eriytettiin Hewlett-Packardista vuonna 1999. Yrityksen viemiseksi pörssiin toteutettiin osakeanti, joka on suurin Piilaaksossa järjestetty listautumisanti. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Kalifornian Palo Altossa.


title: Agilent Technologies

text: Agilent myi lääketieteellisiä laitteita valmistavan yksikkönsä Philips Medical Systemsille vuonna 2001. Agilentin puolijohdeyksiköstä muodostettiin vuonna 2005 uusi, sijoitusyhtiöiden omistukseen siirtynyt yhtiö nimeltään Avago Technologies.


title: Agilent Technologies

text: 2014 Agilentin elektroniikan mittausjärjestelmistä muodostettiin oma yhtiönsä nimeltään Keysight Teghnologies.


title: Pohjoiset ristiretket

text: Pohjoiset ristiretket olivat sotaretkiä, joita etupäässä ritarikunnat ja myös tanskalaiset ja ruotsalaiset tekivät Itämeren rannoilla asuneita pakanoita vastaan. Osat retkistä oli paavin hyväksymiä virallisia ristiretkiä ja osa tavanomaisia ryöstö- ja valloitusretkiä, jotka saivat vasta myöhemmin ristiretki-nimityksen. Ensimmäinen virallinen ristiretki Pohjolassa käytiin vuonna 1147 nykyisessä Pohjois-Saksassa asuneita vendejä vastaan. Myöhemmät retket suuntautuivat Baltiaan.


title: Pohjoiset ristiretket

text: Vendit olivat länsislaavilainen kansa, joka asui Itämeren rannikolla Elbe- ja Oderjokien välisellä alueella. Vendien länsipuolella oli Saksa, itäpuolella Puolan kuningaskunta. Vendit olivat hyvin organisoituja ja heillä oli monia kaupunkeja. Vendiläiset laivastot ryöstelivät Tanskan rannikkoa ja tekivät ryöstöretkiä Saksin alueelle. Saksit ja tanskalaiset tekivät myös omia kostoretkiään vendien alueelle. Vuonna 1147 paavi Eugenius III julisti bullan, jonka mukaan Pohjois-Euroopan kristityt saivat sotia heidän lähellään asuvia pakanoita vastaan ja lähteä ristiretkelle Jerusalemiin. Vuoden 1147 ristiretki jäi ainoaksi viralliseksi ristiretkeksi vendejä vastaan. Tanskalaiset jatkoivat kuningas Valdemar I:n ja piispa Absalonin johdolla vendien alueiden ryöstelyä. Vuonna 1168 tai 1169 tanskalaiset valtasivat Rügenin saarella sijainneen Arkonan linnoitetun kaupungin. Kaupungissa sijaitsi pakanajumala Svantovitin kultin päätemppeli. Arkonan valtauksen jälkeen tanskalaiset alistivat suuren osan vendien maista valtaansa vuoteen 1185 mennessä. Vendien ruhtinaat omaksuivat ajan myötä kristinuskon ja muun muassa Mecklenburgin ja Pommerin hallitsijasuvut juonsivat juurensa vendiläisistä pakanaruhtinaista.


title: Pohjoiset ristiretket

text: Kehotus pohjoisille ristiretkille tuli virallisesti paavi Celestinus III:lta vuonna 1193, mutta jo sitä ennen olivat kristityt kuningaskunnat Saksassa ja Skandinaviassa tehneet valloitus- ja käännytysretkiä nykyisille Suomen, Baltian ja Venäjän alueille. Näitä retkiä tehtiin muun muassa seuraavien kansojen pariin:Aseelliset konfliktit Baltian rannoilla asuvien balttien ja slaavilaisten kansojen sekä heidän saksilaisten ja tanskalaisten naapuriensa välillä olivat jatkuneet jo vuosisatoja ennen ristiretkiä. Yhteenotoissa oli usein kyse maa- ja merikauppareittien hallinnasta ja ristiretket olivat tämän perinteen suoraa jatkoa. Nyt innoittajana oli paavi, ja käännytystyössä oli mukana useita paavin ritaristoja sekä aseellisia munkkijärjestöjä, kuten Saksalainen ritarikunta sekä Kalparitaristo. Ensimmäiset retket tehtiin samaan aikaan Pyhälle maalle suuntautuneen toisen ristiretken kanssa ja jatkuivat aina 1500-luvulle saakka.


title: Pohjoiset ristiretket

text: Ristiretkien myötä Saksalainen ritarikunta kasvoi saaden Baltiassa hallintaansa suuria alueita.


title: Pohjoiset ristiretket

text: Ruotsalaiset tekivät 1100-luvulla useita ryöstöretkiä Itämeren toiselle puolelle. Novgorodilaisten lähteiden mukaan ruotsalaiset hyökkäsivät Laatokalle vuosina 1142 ja 1164. 1200-luvun alussa Länsi-Suomi oli kristittyä aluetta, ja paikalliset suurmiehet ilmeisesti tunnustivat ruotsalaisten kuninkaan vallan. Alue sai myös pian oman piispan. Vuonna 1237 paavi Gregorius IX kehotti ruotsalaisia tekemään ristiretken hämäläisiä vastaan, jotka olivat luopuneet kristinuskosta. Tämän toiseksi ristiretkeksi kutsutun sotaretken ajankohta on kiistelty. Vuonna 1240 ruotsalaiset hyökkäsivät Novgorodia vastaan Inkerissä. Novgorodilaiset kukistivat ruotsalaiset Nevan taistelussa. 1200-luvun lopulla Eerik Pyhän pyhimyskultti levisi Ruotsissa ja Eerikin tekemää, luultavasti fiktiivistä, ensimmäistä ristiretkeä käytettiin esikuvana tuleville ristiretkille itään. Eerikiä käytettiin propagandamielessä aina keskiajan loppuun asti. Ruotsalaiset ja novgorodilaiset sotivat Karjalan ja Inkerin herruudesta vuosikymmenien ajan. Vuonna 1323 solmittu Pähkinäsaaren rauha ei kuitenkaan lopettanut vihanpitoa. Muun muassa Ruotsin tunnetuin pyhimys Pyhä Birgitta julisti ristiretkeä venäläisiä vastaan. Tämä ristiretki toteutettiin Maunu Eerikinpojan johdolla vuonna 1348. Ruotsalaiset valtasivat Pähkinäsaaren linnoituksen, joka kuitenkin menetettiin pian. Vielä vuonna 1378 paavi Urbanus VI julisti ristiretkeä harhaoppisia venäläisiä vastaan. Viimeinen ruotsalainen ristiretki venäläisiä vastaan tapahtui vuonna 1496. Tämä sotaretki tehtiin kostona venäläisten vuonna 1495 tekemälle hyökkäykselle. Ruotsalaiset valtasivat muun muassa Ivangorodin.


title: Kavitaatio

text: Kavitaatio on ilmiö, jossa neste, yleensä vesi, alkaa kiehua paineen laskun johdosta. Yleensä kavitaatio yhdistetään laivojen potkurien aikaansaamaan paikalliseen alipaineeseen.


title: Kavitaatio

text: Kavitaatio kuluttaa potkureita ja on havaittavissa mm. äänenä. Kavitaatiokuplat kuluttavat potkuria mekaanisesti ja kavitaatioäänet haittaavat erityisesti sukellusveneissä.


title: Kavitaatio

text: Jos hydraulinesteen paine laskee alle 0,7 bar on vaarana nesteen höyrystyminen. Höyrystyminen aiheuttaa komponenteissa kavitaatioeroosiota eli romahtavat höyrykuplat irrottavat metallia komponenteista.


title: Kavitaatio

text: Kavitaation ilmetessä koko hydrauliikkajärjestelmä saattaa vaurioitua.


title: Kavitaatio

text: Kavitaatiota käytetään hyödyksi ultraäänipuhdistuksessa. Suomen ainoa ultraäänipesulaitteiden valmistaja on Lahdessa toimiva FinnSonic. Ultraäänipuhdistuksessa veteen johdettu ultraääni muodostaa pieniä kavitaatiokuplia, jotka irrottavat likaa.


title: Kavitaatio

text: Kavitaatiota käytetään hyödyksi myös lääketieteessä. Esimerkiksi ESWL-hoidoissa (Extracorporeal Shock Wave Lithotripsy = kehon ulkopuolinen painesysäysaaltohoito), jossa munuaiskiviä murskataan fokusoiduilla paineaaltoiskuilla jotka murentavat virtsateissä olevat kiteytymät. Vaikutus perustuu akustisen impedanssin eroon pehmytkudoksen ja "kiven" välillä. Energia purkautuu kiveen ja murentaa sen. Toinen vaikutusmekanismi on kavitaatio. Kiven pinnalle syntyy kavitaatiokuplia nopeiden paineenmuutosten ansiosta. Kuplat luhistuvat ja murentavat kiven pintaa. Syntyvät murut huuhtoutuvat virtsan mukana ulos. Hoidot suoritetaan erityisesti siihen suunnitelluilla ESWL-laitteilla, useimmiten päiväkirurgisesti. Hoito on munuaiskivien hoitamisessa ns. "gold standard", eli yleisin ja turvallisin hoitomuoto.


title: Kavitaatio

text: Ympäristötekniikassa kavitaatiolla tapetaan haitallisia mikrobeja.


title: L2

text: L2 voi viitata muun muassa näihin:


title: Jaakko Juteini

text: Jaakko Juteini (alk. Jaakko Heikinpoika Juutila, virallinen nimi Jacob Judén, 14. heinäkuuta 1781 Hattula – 20. kesäkuuta 1855 Viipuri) oli suomalainen kansallismielinen kirjailija ja valistusmies. Hän oli suomenkielisen kansallisromanttisen kaunokirjallisuuden uranuurtaja, joka korosti teoksissaan Suomen kansaa ja suomen kieltä. Hattulan kunnankirjasto on nimetty hänen kunniakseen Juteini-taloksi, ja sen eteen siirrettiin ennen Parolan terveyskeskuksen edessä seissyt näköispatsas, jonka jalustassa ovat Juteinin kuuluisimmat sanat: ”Arvon mekin ansaitsemme.”


title: Jaakko Juteini

text: Jaakko Juteini syntyi talonpoikaisperheeseen Hattulan Rahkoilan kylässä vuonna 1781 perheensä kuudenneksi lapseksi. Hänen äitinsä oli Liisa Juhontytär, vuokratilan emäntä. Ensimmäisen puolisonsa kuoltua Liisa meni naimisiin renkinsä, Juteinin isän Heikki (Henrik) Mikonpojan kanssa. Tämä kuoli vuonna 1790, mutta Liisa lunasti tilan omakseen kahta vuotta myöhemmin. 12-vuotiaana Jaakko Juteini lähetettiin Hämeenlinnan triviaalikouluun, jossa hänen nimensä muutettiin muotoon Jacob Judén.


title: Jaakko Juteini

text: Seitsemän vuotta triviaalikoulussa opiskeltuaan Juteini siirtyi Turun katedraalikouluun, jossa hän suoritti ylioppilastutkinnon. Sen jälkeen Juteini aloitti opintonsa Turun akatemiassa. Hän luki aluksi teologiaa, luopui siitä sitten, mutta jatkoi humanistisia opintoja. Opiskeluaikoinaan Juteini toimi kotiopettajana eri säätyläisperheissä useilla paikkakunnilla. Sitä kautta hän sai kosketuksen myös suomenkieliseen kansaan. Akatemiassa häneen olivat tartuttaneet valistushengen lisäksi kansallisromantiikan kipinän opettajat, kuten Frans Mikael Franzén ja Henrik Gabriel Porthan.


title: Jaakko Juteini

text: Akatemiasta Juteini ei koskaan valmistunut, vaan erosi siitä vuonna 1810 tutkintoa suorittamatta. Samana vuonna hän julkaisi esikoisteoksensa "Kirjoituksia Jak. Juteinilda", joka sisälsi runoja. Julkaisu oli tarkoitettu edistämään kirjoittajan mahdollisuuksia hallituskonsiljin kielenkääntäjän viran haussa. Siitä ei kuitenkaan ollut iloa, sillä Juteinin oikeinkirjoitus koettiin liian radikaaliksi, eivätkä hänen poliittiset näkemyksensäkään miellyttäneet päättäjiä. Tutkinnon puuttuminen oli myös haitta.


title: Jaakko Juteini

text: Juteini sai vihdoin vuonna 1812 väliaikaisen maistraatin sihteerin viran Haminasta. Seuraavana vuonna aukeni vakituinen virka Viipurista, jonne Juteini asettui asumaan. Vuonna 1814 Anders Cedervaller perusti Viipuriin kirjapainon, mikä oli Juteinin kirjailijanuralle onnenpotku.


title: Jaakko Juteini

text: Juteini julkaisi vuosina 1816–1827 kymmeniä kirjoja ja runovihkoja, joista suurimman osan suomeksi. Mukana oli runoja, näytelmiä, proosaa, tieteellisiä kirjoituksia, sananlaskuja ja vitsejä. Juteinin teoksissa vaadittiin suomen kielelle parempaa asemaa ja esitettiin myös kritiikkiä yhteiskuntaa ja kirkkoa kohtaan. Kostoksi Virolahden kappalainen Fredrik Johan Ahlqvist laati vuonna 1818 Juteinista ilkeän runomuotoisen häväistyskirjoituksen. Kirjoitus masensi Juteinia suuresti, ja hän päätti lopettaa kirjailijanuransa kokonaan. Päätös ei kuitenkaan pitänyt, vaan heti seuraavana vuonna Juteini julkaisi uuden teoksen.


title: Jaakko Juteini

text: Vuonna 1826 Juteini meni naimisiin emännöitsijänsä Catharina Margaretha Blankin kanssa ja hankki oman kivitalon Viipurista. Heti seuraavana vuonna syntyi hänen ainoaksi jäänyt lapsensa Joel Jacob. Seuraava vuosi oli Juteinille raskas. Häntä vastaan nostettiin syyte kirjasta "Anteckningar af Tankar uti Varianta Ämnen". Syytteen mukaan Juteini esitti kirjassa vääräoppisia ajatuksia. Oikeus totesi hänet syylliseksi uskontunnustuksen ja evankelisen opin vastaisiin väitteisiin, ja teoksen koko painos määrättiin takavarikoitavaksi. Takavarikoidut kirjat poltettiin vuonna 1829, ja Juteini joutui maksamaan sakkoja. Ylemmissä oikeusasteissa tuomio myöhemmin kumottiin, mutta Juteini ei enää julkaissut kirjoja. Nimimerkeillä tai nimettömänä hän tosin lähetti kirjoituksiaan ja runojaan lehtiin.


title: Jaakko Juteini

text: Juteini jatkoi työtään Viipurin maistraatin sihteerinä vuoteen 1840, jolloin hän jäi eläkkeelle, ja sai Viipurin kauppiaskunnalta huomattavan rahalahjoituksen. Juteinin vaimo Catharina Margaretha kuoli vuonna 1841. Poika oli äitinsä kuollessa 14-vuotias. Juteini jatkoi kirjallisia harrastuksiaan eläkkeelläkin. Hän oli vuonna 1845 mukana perustamassa Viipurin Suomalaisen Kirjallisuuden Seuraa ja olisi päässyt sen puheenjohtajaksi, ellei olisi kieltäytynyt. Kaksi vuotta myöhemmin Juteini sai sensorin tehtäviä hoitaakseen. Ne olivat hänelle vaikeita, ja herättivät sensuroinneista kärsineissä kirjoittajissa katkeruutta. Juteini luopuikin tehtävästä vuonna 1849. Juteinia kohtaan tunnettu arvonanto kasvoi hänen vanhuudenvuosinaan suuresti, ja myös hänen tekonsa suomen kielen hyväksi tunnustettiin. Yliopiston 200-vuotisjuhlan yhteydessä hänelle myönnettiin kunniatohtorin arvo, tosin lähinnä hänen ruotsinkielisistä teoksistaan.


title: Jaakko Juteini

text: Juteini asui Viipurissa kuolinvuoteensa 1855 asti. Hänen haudalleen Ristimäen hautausmaalle pystytettiin näyttävä musta hautakivi, johon kaiverrettiin kunnioittavat sanat ”Tässä lepää maallisen viisauden tohtori Jaakko Juteini”. Hautamuistomerkki kärsi ilmeisesti vaurioita jatkosodan taisteluiden aikana, ja katosi myöhemmin sodan jälkeen kun hautausmaa hylättiin. Suomalaiset kotiseutuaktiivit etsivät Juteinin hautaa pitkään, kunnes heinäkuussa 2018 löysivät osan hänen hautakivestään Ristimäen hautausmaalta.


title: Jaakko Juteini

text: Juteinin poika julkaisi isänsä suomenkielisen kirjoitukset yhdeksänä kirjana nimellä "Jak. Juteinin kirjoja". Juteini lienee ensimmäinen suomenkielinen kirjailija, jolta julkaistiin kootut teokset. Sen jälkeen hänen teoksiaan ei ole juurikaan painettu uudelleen, vaikkakin Ahti Laineen toimittama valikoimateos "Voi sun juttujas, Juteini" sisältää otteita useista Juteinin suomenkielisistä kirjoista. Juteinin runot ovat jääneet hänen muuta tuotantoaan vahvemmin elämään. Moni tuntee kieliasultaan hiukan modernisoidun version ensimmäisen säkeistön Juteinin sepittämästä runosta "Laulu Suomessa":


title: Jaakko Juteini

text: Listaan ei ole otettu mukaan Juteinin pieniä runovihkoja, ja muitakin pieniä kirjoituksia todennäköisesti puuttuu.


title: Jyväskylän ammattikorkeakoulu

text: Jyväskylän ammattikorkeakoulu (JAMK, engl. "JAMK University of Applied Sciences") on vuonna 1994 perustettu korkeakoulu, jossa opiskelee noin 8 000 opiskelijaa ja henkilöstöä on noin 700. JAMKissa annetaan korkeakoulututkintoon johtavaa koulutusta, avoimia ammattikorkeakouluopintoja, täydennyskoulutusta ja ammatillista opettajakoulutusta. Sen vuonna 2016 uudistettuja vahvuusaloja ovat biotalous, koulutusosaaminen ja -liiketoiminta, monialainen kuntoutus, sovellettu kyberturvallisuus ja nousevana alana automaatio ja robotiikka.


title: Jyväskylän ammattikorkeakoulu

text: Oppilaitoksen omistaa Jyväskylän Ammattikorkeakoulu Oy, jonka omistajia puolestaan ovat Jyväskylän kaupunki, Äänekosken ammatillisen koulutuksen kuntayhtymä ja Jämsän kaupunki.


title: Jyväskylän ammattikorkeakoulu

text: Monialaiseen ammattikorkeakouluun kuuluu useita koulutusta tuottavia yksikköitä: ammatillinen opettajakorkeakoulu, hyvinvointiyksikkö, liiketoimintayksikkö ja teknologiayksikkö. Jyväskylän lisäksi JAMKilla on toimipaikka myös Saarijärven Tarvaalassa, missä sijaitsee Biotalousinstituutti sekä Pitkäkadulla toimiva Suomalainen musiikkikampus, joka on Jyväskylän yliopiston, Jyväskylän ammattikorkeakoulun ja Jyväskylän ammattiopiston muodostama musiikkikoulutuksen ja -tutkimuksen osaamiskeskittymä.


title: Jyväskylän ammattikorkeakoulu

text: JAMK järjestää koulutusta seitsemällä koulutusalalla. Kokonaan englanninkielisiä ohjelmia ovat International Business, Logistics Engineering ja Nursing.


title: Paavo Lonkila

text: Paavo Lonkila (alk. Lång, 11. tammikuuta 1923 Kiuruvesi – 22. syyskuuta 2017 Kiuruvesi) oli suomalainen maastohiihtäjä ja olympiavoittaja.


title: Paavo Lonkila

text: Lonkila, joka 157-senttisenä on Suomen maastohiihtohistorian lyhyin olympiamitalimies, saavutti Oslon talviolympialaisissa 1952 ensin 18 kilometrillä pronssia ja sitten 4×10 kilometrin viestin toisen osuuden hiihtäjänä kultaa. Rumfordin MM-kisoissa 1950 Lonkila sai viestissä hopeaa ja sijoittui 18 kilometrillä viidenneksi. Uran arvokkaimpia saavutuksia on myös Holmenkollenin kisojen 18 kilometrin voitto vuonna 1951.


title: Paavo Lonkila

text: Lonkila edusti Kiuruveden Jännettä. Suomen mestaruutta hän ei voittanut kertaakaan.


title: Paavo Lonkila

text: Ammatiltaan Lonkila oli maanviljelijä. Hän sai opetusministeriön Pro Urheilu -tunnustuspalkinnon vuonna 2001.


title: Mikkelin ammattikorkeakoulu

text: Mikkelin ammattikorkeakoulu (lyh. Mamk) oli Etelä-Savon maakunnassa toimiva ammattikorkeakoulu, jolla oli toimipisteet Mikkelissä ja Savonlinnassa. Mikkelin ammattikorkeakoulu perustettiin 1992 ja sen toiminta päättyi vuoden 2016 lopussa, kun se yhdistyi Kymenlaakson ammattikorkeakoulun kanssa muodostaen Kaakkois-Suomen ammattikorkeakoulun eli Xamkin.


title: Mikkelin ammattikorkeakoulu

text: Mikkelin ammattikorkeakoulussa oli tarjolla


title: Urpo Korhonen

text: Urpo Pentti Korhonen (8. helmikuuta 1923 Rautalampi – 10. elokuuta 2009 Lahti) oli suomalainen maastohiihdon olympiavoittaja ja sotakirjailija. Korhonen oli myös kansallisen tason kestävyysjuoksija.


title: Urpo Korhonen

text: Oslon talviolympialaisissa 1952 Korhonen joutui karsimaan paikastaan viestijoukkueessa. Karsintahiihdossa hän voitti Veini Kontisen kahdella sekunnilla ja pääsi hiihtämään viestin kolmannen osuuden. Suomi voitti viestissä kultaa.


title: Urpo Korhonen

text: Korhonen voitti 1951 ylivoimaisesti Bodenin kisojen 18 kilometrin kilpailun.


title: Urpo Korhonen

text: Korhonen edusti Kerkonkosken Ketterää, Rautalammin Urheilijoita, Evon Metsäpoikia ja Jämsänkosken Ilvestä. Hiihdossa hän voitti kaksi viestin Suomen mestaruutta, ja kestävyysjuoksijana hän sijoittui vuoden 1952 Kalevan kisoissa 10 000 metrillä viidenneksi.


title: Urpo Korhonen

text: Ammatiltaan Korhonen oli metsätyönjohtaja ja koulutukseltaan metsäteknikko. Vuonna 2001 hän sai opetusministeriön Pro Urheilu -tunnustuspalkinnon.


title: Urpo Korhonen

text: Urpo Korhosen isä oli kirjailija ja toimittaja Veikko Matias Korhonen (1888–1942)


title: Finglish

text: Finglish (engl. "Finnish" + "English") eli amerikansuomi tarkoittaa suomen kielen variantteja, joihin englannin kieli on voimakkaasti vaikuttanut, erityisesti Kanadaan ja Yhdysvaltoihin muuttaneiden suomalaisten siirtolaisten puhumaa kieltä. Amerikansuomi ei ole varsinainen pidgin eli sekakieli, niin kuin joskus näkee väitettävän, vaan amerikansuomalaisten keskinäiseen käyttöön syntynyt suomen kielen muoto.


title: Finglish

text: Amerikansuomelle tyypillisiä ovat runsaat englannin kielestä tulleet lainat, jotka yleensä on mukautettu suomen kielen rakenteeseen ("haussi" ’talo’ < engl. "house", "rapoli" < engl. "trouble", "äpyli" ’omena’ < apple) mutta joissa voi esiintyä myös melkoista äänteellistä vaihtelua ("panaana, pinaana, punaanus, plataatti" ’banaani’). Englannista on tullut myös käännöslainoja ("ota huolen" < engl. "take care", "vapaatie" < engl. "freeway", "annettu nimi" < engl. "given name"). Finglish poikkeaa suomen yleiskielestä paitsi amerikanenglannin vaikutuksen vuoksi myös siksi, että sen perustana ei ole nykysuomen yleiskieli vaan Amerikan-siirtolaisten pääjoukon puhuma 1800-luvun lopun suomalainen kansankieli. Siksi siinä voi olla myös suomen länsimurteille tyypillistä ruotsalaisperäistä sanastoa ("hantuuki" ’pyyheliina’) tai omia uudissanoja, joiden vastinetta ei Suomesta tuodussa kotikielessä vielä ollut olemassa ("ilmapiika" ’lentoemäntä’). Amerikansuomea on kerännyt ja tutkinut mm. akateemikko Pertti Virtaranta.


title: Finglish

text: Pohjois-Amerikan suomalaisten finglish syntyi Amerikan-siirtolaisuuden kultakaudella 1800-luvun loppupuolelta alkaen ja katoaa sitä mukaa kuin amerikansuomalaisten jälkeläiset unohtavat suomen kielen - yleensä tämä tapahtuu viimeistään kolmannessa sukupolvessa. Perinteinen Amerikan finglish on siis kuolemassa sukupuuttoon, mutta vastaavantapaisia voimakkaasti englanninvaikutteisia suomen kielen muotoja voi, ainakin pienemmissä piireissä, syntyä vastakin. ”Fingliskaksi” näkeekin joskus nimitettävän esimerkiksi tietokonealan ja nuorison kielenkäyttöä, jossa vilisee englannin kielestä lainattua sanastoa.


title: Sijoituskoira

text: Koiran sijoittaminen on koirankasvatuksessa käytetty termi, jolla tarkoitetaan koiran kauppaa, jossa omistajuus siirtyy kasvattajalta ostajalle vasta koiran pennutuksen jälkeen tai sovittujen ehtojen mukaisesti. Koiran sijoituksessa jalostusoikeus jää koiran luovuttajalle ja koiran hallintaoikeus siirtyy vastaanottajalle. Koiran omistusoikeus on luovuttajalla tai vaihtoehtoisesti luovuttajalla ja vastaanottajalla yhteisesti, ja se siirtyy vastaanottajalle sopimusehtojen mukaisesti.


title: Sijoituskoira

text: Luovuttaja voi vaatia koirasta vakuusmaksun, jonka hän palauttaa vastaanottajalle, jos koiraa käytetään jalostukseen. Suomen Kennelliiton sääntöjen mukaan vakuusmaksu saa olla korkeintaan puolet pennun hinnasta.


title: Sijoituskoira

text: Narttu sijoitetaan yleensä yhtä pentuetta vastaan, mutta myös kahdesta pentueesta voidaan sopia. Sijoitussopimus päättyy, kun sovittu määrä pentueita on syntynyt tai koira saavuttaa sopimuksessa määritellyn yläikärajan. Yläikäraja on yleensä 3 tai 4 vuotta ja siihen perustuvassa sopimuksen päättymisessä luovuttaja saa pitää vakuusmaksun. Pentueeksi lasketaan yhdestä tiineydestä syntyvät pennut määrästä ja elinkelpoisuudesta riippumatta.


title: Sijoituskoira

text: Vastaanottajalla on velvollisuus ilmoittaa nartun kiiman alkamisesta ja terveyteen liittyvistä asioista. Luovuttaja maksaa kaikki jalostukseen ja pennuttamiseen liittyvät kulut (jalostustarkastukset, lisäruoka- ja madotuskulut) ja vastaanottaja normaalit koiranpitoon liittyvät kulut (ruoka, rokotukset, koiravero).


title: Sijoituskoira

text: Urosten sijoituksessa sopimusehdot voivat erota narttujen sijoitukseen nähden pentueiden lukumäärässä ja yläikärajassa.


title: Tapio Mäkelä

text: Tapio Valfrid Mäkelä (12. lokakuuta 1926 Nastola – 12. toukokuuta 2016 Jämsä) oli suomalainen kilpahiihtäjä ja olympiavoittaja. Hän oli hyvää kansallista tasoa myös kestävyysjuoksussa.


title: Tapio Mäkelä

text: Mäkelä voitti kultaa 4 × 10 kilometrin viestihiihdossa ja hopeaa 18 kilometrin hiihdossa Oslon 1952 olympialaisissa. Viestissä hän hiihti ankkuriosuuden. Pikamatkalla hän hävisi Norjan Hallgeir Brendenille 35 sekuntia.


title: Tapio Mäkelä

text: MM-kilpailuihin Mäkelä osallistui kahdesti. Rumfordissa 1950 hän sijoittui 18 kilometrillä 12:nneksi. Falunissa 1954 hän voitti kultaa viestissä – tällä kertaa toisen osuuden hiihtäjänä – ja sijoittui 15 kilometrillä viidenneksi.


title: Tapio Mäkelä

text: Suomen mestaruuden Mäkelä voitti 18 kilometrillä 1952 ja 3 × 10 kilometrin viestissä 1948. Talvella 1951 hän voitti Falunin ja Puijon kisoissa 18 kilometrin kilpailun. Salpausselän pikamatkalla hän oli toinen vuonna 1950.


title: Tapio Mäkelä

text: Mäkelä sijoittui Sverdlovskin hiihtokilpailuissa 10. tammikuuta 1954 30 kilometrillä seitsemänneksitoista ja kaksi päivää myöhemmin 15 kilometrillä kolmanneksikymmenenneksitoiseksi.


title: Tapio Mäkelä

text: Siviiliammatiltaan Mäkelä oli toimistonhoitaja. Seuratasolla hän on edustanut Kaipolan Virettä, Pyhännön Urheilijoita, Lahden Hiihtoseuraa, Lahden Ahkeraa ja Jämsänkosken Ilvestä. Kaipolan Vireen puheenjohtajana hän toimi vuosina 1965–1970.


title: Decimus Junius Brutus Albinus

text: Decimus Junius Brutus Albinus (kuoli 43 eaa.) oli roomalainen kenraali ja eräs Julius Caesarin murhaajista.


title: Decimus Junius Brutus Albinus

text: Brutus toimi Caesarin legaattina Gallian sodan aikana, mutta Caesarin noustessa diktaattoriksi Brutus liittyi Caesarin murhaa suunnittelevien joukkoon. Caesar kuitenkin luotti Brutukseen ja hänet valittiinkin preetoriksi vuonna 44 eaa. Brutus pysytteli poissa Roomasta murhan jälkeisenä aikana. Vuonna 43 eaa. hän matkusti propreetoriksi Italian puoleiseen Galliaan, joka oli aikaisemmin määrätty hänen provinssikseen. Sieltä hän yritti paeta Makedoniaan, jossa Marcus Brutus ja Gaius Cassius Longinus, hekin Caesarin murhaajia, aikoivat vastustaa Marcus Antoniusta ja Octavianusta. Brutus kuitenkin tapettiin ennen kuin hän ehti Makedoniaan. Brutus ei koskaan pitänyt itseään sankarina, vaikka antoikin Caesarille tappavan iskun.


title: Fritz Sauckel

text:
Fritz Sauckel (Ernst Friedrich Christoph Sauckel, 27. lokakuuta 1894 – 16. lokakuuta 1946) oli korkea-arvoinen virkamies ja Gauleiter natsi-Saksassa. Hän oli ”työvoiman hankinnan täysivaltainen päällikkö” vuodesta 1942 sodan loppuun asti.
Sauckel syntyi Hassfurt-am-Mainissa lähellä Bambergia postimiehen ja ompelijattaren ainoana lapsena. Sauckelin koulunkäynti jäi lyhyeksi hänen äitinsä sairastuttua. Hän liittyi viisitoistavuotiaana Norjan ja Ruotsin kauppalaivastoon purjehtien ympäri maailmaan nousten täysmatruusiksi ("Vollmatrose"). Ensimmäisen maailmansodan alkaessa Sauckel oli saksalaisessa aluksessa matkalla Australiaan, kun alus otettiin kiinni. Hän oli internoituna Ranskassa elokuusta 1914 aina marraskuuhun 1919.
Palattuaan Saksaan Sauckel sai tehdastyötä Schweinfurtissa ja opiskeli tekniikkaa Ilmenaussa vuosina 1922–1923. Hän liittyi Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen vuonna 1923 (jäsen 1 395). Sauckel avioitui samana vuonna ja sai kaiken kaikkiaan kymmenen lasta. Hän pysyi puolueen jäsenenä sen lakkauttamisajan ja liittyi julkisesti uudelleen jäseneksi vuonna 1925. Sauckel nimitettiin puolueen Thüringenin aluejohtajaksi ("Gauleiter") vuonna 1927 ja hänestä tuli osavaltion hallituksen jäsen 1929. Kansallissosialistisen puolueen valtaannousun jälkeen vuonna 1933 hänet ylennettiin Thüringenin valtionhoitajaksi ja Reichstagin jäseneksi. Sauckel sai myös SA:n ja SS:n "Obergruppenführerin" kunnia-arvon vuonna 1934.
Toisen maailmansodan aikana Sauckel toimi Kasselin sotilaspiirin valtakunnan puolustuskomissaarina ("Reichsverteidigungskommissar Wehrkreis IX") ennen nimitystään työvoiman hankinnan täysivaltaiseksi päälliköksi ("Generalbevollmächtigter für den Arbeitseinsatz") 21. maaliskuuta 1942 Albert Speerin suosituksesta. Hän oli suoraan Adolf Hitlerin alainen nelivuotissuunnittelutoimiston kautta ohjaten ja määräten Saksan työvoimasta. Vastatakseen lisääntyneeseen työvoiman tarpeeseen Sauckel hankki väkeä vallatuilta alueilta. Vapaaehtoisen työväen määrä oli kuitenkin riittämätön ja pakkovärväys otettiin käyttöön muutaman kuukauden kuluessa. Viidestä miljoonasta Saksaan tuodusta työläisestä noin 200 000 oli vapaaehtoisesti tulleita. Pääosa hankituista työläisistä oli peräisin itäisiltä alueilta, jossa työvoiman hankintakeinot olivat useasti hyvin raakoja.
Sauckel oli syytettynä Nürnbergin oikeudenkäynnissä salaliitosta tehdä rikoksia rauhaa vastaan sekä hyökkäyssodan suunnittelusta, käynnistämisestä ja käymisestä sekä sotarikoksista ja rikoksista ihmisyyttä vastaan. Hän puolustautui väittämällä, ettei "Arbeitseinsatzilla" ”ollut mitään tekemistä hyväksikäytön kanssa. Se on taloudellinen prosessi työvoimatarpeen tyydyttämiseksi”. Hän kielsi, että kyseessä olisi ollut orjatyö tai että oli tarkoitus raadattaa ihmiset kuoliaiksi (työllä tuhoaminen) tai että työläisiä olisi kohdeltu huonosti.
Sauckel todettiin syylliseksi sotarikoksiin sekä rikoksiin ihmisyyttä vastaan ja hirtettiin yhdeksän muun tuomitun kanssa 16. lokakuuta 1946. Hänen viimeiset sanansa olivat: ”Ich sterbe unschuldig, mein Urteil ist ungerecht. Gott beschütze Deutschland!” ("Kuolen viattomana, tuomioni on epäoikeudenmukainen. Jumala suojelkoon Saksaa!").


title: Helsingin kantakaupunki

text: Helsingin kantakaupunki () oli alkujaan alue, joka kuului kaupunkiin ennen 1. tammikuuta 1946 tapahtunutta suurta alueliitosta. Alueliitoksen jälkeen käytettiin myös nimityksiä Kanta-Helsinki ja liitosalue, jotka yhdessä muodostivat Suur-Helsingin. Kantakaupunki eli Kanta-Helsinki tarkoitti kaupunginosia 1–27. Kaupungin hallinnossa käytettiin usein jakoa kantakaupunki – esikaupungit (ruotsiksi "stadskärnan" – "förstäderna"). Nimitykset liikekeskusta eli ""city"" ja ydinkeskusta alkoivat yleistyä 1960-luvulla.


title: Helsingin kantakaupunki

text: Vuosien kuluessa liitosalue-nimityksen käyttö alkoi vähetä ja samalla käsitteen kantakaupunki tarkkarajaisuus hämärtyä. Kantakaupunki-sanan merkitys alkoi riippua siitä, miten kukin puhuja sen ymmärsi. Se alkoi tarkoittaa tarkemmin määrittelemätöntä Helsingin ydinaluetta, esikaupunkien ja lähiöiden vastakohtana. Idässä ja lännessä kantakaupungin rajoina ovat kyllä selvästi suuret merenlahdet ja niitä ylittävät sillat, mutta varsinkin pohjoisraja on käynyt epäselvemmäksi.


title: Helsingin kantakaupunki

text:
Melko usein kantakaupungiksi ymmärretään se alue kaupungista, jota raitiovaunut palvelevat (kantakaupungin ulkopuolella raitiovaunut liikennöivät nykyisin vain Munkkiniemeen). Toinen yleinen käsitys kantakaupungista on ns. "kivikaupunki" tai "korttelikaupunki", eli se alue kaupungista, jossa talot on rakennettu umpikorttelimaisesti, tiiviisti kiinni toisiinsa. Kolmas vaihtoehto on määritellä kantakaupunki siksi alueeksi, johon esikaupunkeihin johtavat moottoritiet päättyvät. Vielä 1960-luvulla kantakaupunkimaisen alueen pohjoisraja kulki jokseenkin selvästi Meilahden, Laakson ja Vallilan rakennettujen alueiden pohjoisreunaa pitkin; tosin myös esimerkiksi Käpylä kuului Helsinkiin jo ennen alueliitosta, mutta leveä rakentamaton vyöhyke erotti sen varsinaisesta kantakaupungista. Myöhemmin on kuitenkin Itä- ja Länsi-Pasila sekä Pikku-Huopalahti rakennettu kantakaupungin välittömiksi jatkeiksi tehden rajan entistä epämääräisemmäksi.
Helsingin kantakaupunki on onnistuttu pitämään elävänä moottoriteiden, ostoskeskusten, yhdyskuntarakenteen hajautumisen, autoistumisen ja elämäntavoissa tapahtuneiden muutosten puristuksessa. Helsingin kaupunki aikoo myös jatkaa elävöittämistyötä houkuttelemalla kantakaupungille tapahtumia ja tekemällä keskustasta miellyttävän alueen oleskella, tehdä ostoksia ja töitä.


title: Helsingin kantakaupunki

text: Jo 1950-luvulla Suomenlinna (kaupunginosa numero 52) alettiin tilastoissa liittää kantakaupunkiin, jonne sen sijaintinsa vuoksi katsottiin kuuluvan. Monissa yhteyksissä myös Lauttasaaren (numero 31) katsottiin sopivan kantakaupungin yhteyteen.


title: Helsingin kantakaupunki

text: Helsingin eteläisessä suurpiirissä oli vuoden 2014 alussa asukkaita 106 201.


title: Helsingin kantakaupunki

text: Helsingin niemen asukasluku oli vuonna 1967 noin 300 000, siitä se on vähentynyt puoleen eli 170 000 asukkaaseen vuoteen 2006 mennessä. Pudotus johtuu asuntojen muuttumisesta toimistokäyttöön ja siitä, että 1960-luvulla asui vielä paljon lapsiperheitä keskustan yksiöissä ja kaksioissa, mutta tämän jälkeen osa heistä muutti muualle pääkaupunkiseudulle tilavampiin asuntoihin. Nykyään myös asunnot ovat vähemmän tehokkaassa käytössä kuin ennen, sillä kun ennen esimerkiksi kalliolaisessa yksiössä asui neljä ihmistä, nykyään jopa kaksiossa saattaa asua ainoastaan yksi ihminen. Toisaalta toimistoja on alettu 2000-luvun puolessa välissä taas muuttaa asunnoiksi, etenkin hieman kauempana ydinkeskustasta.


title: Helsingin kantakaupunki

text: Kaupungin virastot käyttivät usein aluejakoa, joka oli kulloinkin tarkoituksenmukainen. Tästä on esimerkkinä kaupunkisuunnitteluviraston aluejako vuodelta 1980.


title: Helsingin kantakaupunki

text: Vuonna 1984 otettiin käyttöön nykyinen piirijako. Tilastoissa käytettiin 1960-luvulta alkaen vuoteen 1984 seuraavanlaista jakoa:


title: Antti Hyvärinen (mäkihyppääjä)

text: Antti Abram Hyvärinen (21. kesäkuuta 1932 Rovaniemi – 13. tammikuuta 2000 Bad Nauheim, Saksa) oli suomalainen mäkihyppääjä, olympiavoittaja ja mäkihyppyvalmentaja.


title: Antti Hyvärinen (mäkihyppääjä)

text: Hyvärinen oli ensimmäinen suomalainen mäkihypyn olympiavoittaja, voitettuaan kultaa talvikisoissa Cortina d'Ampezzossa 1956. Siihen asti norjalaiset olivat voittaneet kaikki olympiakisojen mäkihyppykilpailut. Cortinassa Hyvärinen oli ensimmäisellä kierroksella vasta neljäs 81 metrin mittaisella hypyllään, toisella kierroksella hän teki pisimmän 84 metrin hypyn alemmalta lähtölavalta. Hopeaa sai Hyvärisestä kaksi pistettä taakse jäänyt Suomen Aulis Kallakorpi ja pronssia Itä-Saksan Harry Glaß.


title: Antti Hyvärinen (mäkihyppääjä)

text: Rovaniemellä syntynyt Hyvärinen hyppäsi ensimmäisiä kertoja Ounasvaaran mäestä jatkosodan talvina. Vuonna 1951 hän sai hopeaa nuorten sarjassa Suomen mestaruuskipailussa. Vuoden 1952 olympialaisissa Hyvärinen oli seitsemäs ja Falunin MM-kisoissa 1954 yhdeksäs. Lahden MM-hiihtoihin 1958 hän ei päässyt kaaduttuaan marraskuussa 1957 Ounasvaaran mäessä ja jouduttuaan lonkkamurtuman vuoksi jättämään koko talven kilpailut väliin. Myös Keski-Euroopan mäkiviikolla Hyvärinen koki kovia: Oberstdorfin kisassa joulukuussa 1955 hän kaatui menettäen tajuntansa, mutta talvi jatkui paremmissa merkeissä, sillä olympiavoiton lisäksi Hyvärinen nappasi ykkössijan Holmenkollenin mäkikisassa. Helmikuussa 1955 hän voitti Cortinan olympialaisten esikisat.


title: Antti Hyvärinen (mäkihyppääjä)

text: Hyvärinen valittiin Vuoden urheilijaksi vuonna 1956. Helmikuussa 2017 hänet nimettiin Hiihtomuseon pohjoismaisten hiihtolajien kunniagalleriaan.


title: Antti Hyvärinen (mäkihyppääjä)

text: Seuratasolla Hyvärinen edusti Ounasvaaran Hiihtoseuraa, jonka puheenjohtajanakin hän myöhemmin toimi. Ainoan Suomen mestaruutensa hän saavutti vuonna 1954. Samana vuonna hän hyppäsi Planicassa koko uransa pisimmän hypyn, 105 metriä. Vuosina 1960–1964 hän oli Suomen Hiihtoliiton mäkivalmentajana.


title: Antti Hyvärinen (mäkihyppääjä)

text: Antti Hyvärisen veljenpoika Pekka Hyvärinen voitti mäkihypyn Suomen mestaruuden vuonna 1977.


title: Pipin Heristalilainen

text: Pipin Heristalilainen (Pipin II eli Pipin Keskimmäinen) (640/650–16. joulukuuta 714) oli Austrasian major domus 680–714 sekä Neustrian ja Burgundin major domus 687–695.


title: Pipin Heristalilainen

text: Pipinistä tuli Austrasian major domus Dagobert II:n kuoltua vuonna 679. Pipin onnistui säilyttämään Austrasian itsenäisyyden, vaikka Neustrian kuningas Teoderik III ja hänen major domuksensa Ebroin yrittivät alistaa Austrasian valtansa alle. Ebroin voitti Pipinin Laffauxissa vuonna 680, mutta Ebroin kuoli jo samana vuonna, ja vuonna 687 Pipin puolestaan löi Teoderik III:n ja silloisen Neustrian major domuksen Bertharin Tertryssä. Siitä eteenpäin Pipin oli kaikkien frankkien tosiasiallinen hallitsija.. Pipin Heristalilaisen voidaan katsoa luoneen perustan karolingien valtakunnalle. Hän kuitenkin antoi merovingikuninkaiden jäädä nukkehallitsijoiksi.


title: Pipin Heristalilainen

text: Pipinin vaimon Plektrudiksen perilliset eivät pystyneet säilyttämään major domuksen arvonimeä ja valtaa itsellään. Pipin Heristalilaisen seuraajaksi ja Austrasian major domukseksi kohosi lopulta hänen avioton poikansa Kaarle Martel, joka oli saavuttanut suosiota menestyksekkäänä sotapäällikkönä.


title: Anna-Maija Raittila

text: Anna-Maija Raittila (vuodesta 1961 Nieminen; 23. heinäkuuta 1928 Joensuu – 25. elokuuta 2012 Helsinki) oli evankelisluterilaisen kirkon piirissä tunnettu kirjailija ja virsien sanoittaja. Hän kirjoitti, suomensi ja toimitti yli 300 teosta.


title: Anna-Maija Raittila

text: Raittilan vanhemmat olivat rakennusmestari Viljo Raittila (1890–1950) ja Kaisa o.s. Jokinen (1895–1955), puoliso vuodesta 1961 suomentaja Taisto Nieminen (1940–2000).


title: Anna-Maija Raittila

text: Koulutukseltaan Raittila oli teologian kandidaatti (1952). Hän toimi uskonnon ja psykologian opettajana, vuodesta 1967 vapaana kirjailijana ja suomentajana sekä vuodesta 1982 retriittien ohjaajana ja kouluttajana.


title: Anna-Maija Raittila

text: Päätyönsä Raittila teki vapaana kirjailijana – runoilijana – ja hänet tunnettin erityisesti virsistä. Nykyisessä virsikirjassa on useita hänen kirjoittamiaan virsiä. Hän oli mukana myös vuoden 1986 virsikirjauudistuksessa. Hän työskenteli vuosina 1973–1984 virsikirjakomiteassa. Hän oli jäsenenä Ruotsin kirkon virsikirjan käännöstyöryhmässä vuosina 1994-2001. Hän sai evankelisluterilaisen kirkon Mikael Agricolan ristin vuonna 2007, kun merkki myönnettiin ensi kertaa. Tämän lisäksi hänelle myönnettiin Helsingin yliopiston teologisen tiedekunnan kunniatohtorin ("honoris causa") arvo vuonna 1980 ja valtion kääntäjäpalkinto 1971.


title: Anna-Maija Raittila

text: Raittilan juuret olivat vanhoillislestadiolaisuudessa, mutta hän erosi siitä 1960-luvun kiistojen yhteydessä elämänsanalaisuuden haarautuessa erilleen. Hän palasi 2000-luvulla takaisin entiseen uskonyhteisöönsä.


title: Anna-Maija Raittila

text: Raittilalla oli keskeinen rooli ekumeenisen Taizé-liikkeen ajatusten levittämisessä Suomeen 1970-luvulta lähtien. Hän toimi Sinapinsiemen-yhdistyksessä ja oli perustamassa Omenapuukylää Halikon Vartsalaan 1979. Morbackan yhteisö oli Omenapuukylän toiminnan jatkaja.


title: Anna-Maija Raittila

text: Raittila asui vuodesta 1984 vuoteen 2008 Kaarinassa Morbackan hiljaisuuden yhteisöss, josta muutti helsinkiläiseen palvelutaloon asumaan 2008.


title: Anna-Maija Raittila

text: Mari Teinilä on kirjoittanut elämäkerran "Anna-Maija Raittila: Luottamuksen pyhiinvaeltaja" (Kirjapaja 2001).


title: Vanhan valtaus

text: Vanhan valtaus oli tapahtuma, jossa päivää ennen Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan 100-vuotisjuhlia opiskelijaoppositio valtasi juhlapaikaksi ajatellun Vanhan ylioppilastalon 25. marraskuuta 1968 kello 17.13 ja vaati muutoksia yliopiston hallintoon ja opetuksen sisältöön. Ryhmässä oli useita nykyisiä poliittisia vaikuttajia kuten Erkki Tuomioja.


title: Vanhan valtaus

text: Vanhan valtaus oli osa eurooppalaisen opiskelijaliikkeen radikalisoitumista ja oli osittain seurausta aiemmin samana vuonna tapahtuneista Pariisin ylioppilasmellakoista. Valtauksen yhteydessä syntyi pientä käsikähmää ja muutamat tempausta vastustaneet oikeistolaiset opiskelijat heittelivät juhlasaliin savupommeja, mutta muutoin valtaus sujui rauhallisesti ja suuren innostuksen vallassa. Valtaajat olivat sopineet turvatoimista poliisin ja palokunnan kanssa.


title: Vanhan valtaus

text: Opiskelijaoppositio, joka käytti nimeä Ylioppilaat – studenterna, vaati opiskelijademokratiaa, marxilaisten ryhmien perustamista tiedekuntiin opetuksen porvarillisen asenteen paljastamiseksi, ylioppilaskunnan pakkojäsenyyden poistamista ja Ylioppilaslehden linjan muuttamista. Valtaajat kritisoivat myös ylioppilaskunnan etääntymistä tavallisista opiskelijoista ja sen taloustoimikuntaa, jonka katsottiin olevan liiallisessa yhteistyössä liikepankkien kanssa.


title: Vanhan valtaus

text: Vanhaan ylioppilastaloon kokoontuneet opiskelijat lähettivät presidentti Urho Kekkoselle sähkeen, jossa he vetosivat, ettei presidentti osallistuisi ylioppilaskunnan 100-vuotisjuhlaan. Kekkonen kuitenkin saapui juhlaan, joka oli jouduttu siirtämään Konservatorioon, ja ilmaisi pitämässään puheessa yllättäen tukensa Vanhan vallanneille opiskelijoille. Kun Vanhassa ylioppilastalossa oli pidetty palopuheita miltei vuorokauden ympäri, valtaus päättyi illansuussa 26. marraskuuta rauhallisissa tunnelmissa valtaajien siivottua talon ennen kotiin lähtöään.


title: Vanhan valtaus

text: Jan Erolan mukaan radikalisoitunut opiskelijaliike puoluepolitisoitui pian Vanhan valtauksen jälkeen vuodenvaihteessa 1968–69. Kommunistit jakautuivat lopullisesti kahteen leiriin, puheenjohtaja Aarne Saarista seuranneisiin enemmistöläisiin eli saarislaisiin ja kiivaan vasemman laidan kulkijoihin, varapuheenjohtaja Taisto Sinisalon johtamiin taistolaisiin.


title: Vanhan valtaus

text: Helsingin yliopiston Euroopan historian professori Laura Kolbe analysoi Vanhan valtauksen vaikutusten kohdistuneen eniten tapakulttuuriin, seksuaalikäyttäytymiseen ja moraaliin. Nuoret muuttivat myös käsitystään kirkosta, isänmaasta ja yhteiskunnasta. Valtauksen taustalla ollut ajatus yliopiston hallintouudistuksesta opiskelijademokraattiseen, mies ja ääni -periaatetta noudattavaan suuntaan toteutui vasta vuonna 1991. Vanhan valtaus muuttui nopeasti myytiksi, jonka aiheutti Kolben arvion mukaan tapahtumat aikaansaaneen sukupolven käsitys "omasta erinomaisuudestaan".


title: Vanhan valtaus

text: Professori Timo Vihavaisen mukaan presidentti Urho Kekkosen myötätunto radikaaliopiskelijoille avasi nuorelle sukupolvelle varsin nopeasti tien yhteiskunnan johtopaikoille. Muutamat Vanhan valtaukseen osallistuneista, yhtenä Erkki Tuomioja, nousivat eduskuntaan jo seuraavissa, vuoden 1970 vaaleissa, ja hyvin monet muut radikaalien johtohahmot sijoittuivat näkyviin ja hyväpalkkaisiin virkoihin ja toimiin 1970-luvun alkuvuosina. Verrattuna kevään ja alkukesän 1968 opiskelijamellakoihin Pariisissa Vanhan valtaus oli niiden vaimea jälkikaiku, ja silloinen pääministeri Mauno Koivisto kuittasi suomalaisen opiskelijanuorison liikehdinnän "nuorten ilmavaivoiksi".


title: Vanhan valtaus

text: Vanhan valtauksen 40-vuotispäivän aattona maanantaina 24.11.2008 joukko opiskelijoita valtasi Vanhan ylioppilastalon leikkimielisesti uudelleen.


title: Roman von Ungern-Sternberg

text: Roman Fjodorovitš Ungern von Sternberg (, 22. tammikuuta 1886 Graz, Itävalta – 15. syyskuuta 1921 Novonikolajevsk, Venäjä), oli Venäjän sisällissodan aikana bolševikkeja vastaan taistellut kenraaliluutnantti, myöhemmin Mongoliaa hetken aikaa hallinnut itsenäinen sotaherra.


title: Roman von Ungern-Sternberg

text: Alun perin nimeltään "Nikolai Robert Max Baron von Ungern-Sternberg" kantanut paroni muutti nimensä myöhemmin muotoon "Roman Fjodorovitš Ungern von Sternberg".


title: Roman von Ungern-Sternberg

text: Ungern-Sternberg syntyi Itävallan Grazissa, mutta hänen juurensa olivat Venäjän keisarikuntaan kuuluneen Viron Hiidenmaalla. Hän kuului Viron baltiansaksalaiseen aatelistoon. Hänen esi-isänsä Ungern-suvun puolelta olivat Viroon 1200-luvulla tulleita saksalaisritareita, Sternberg-suku taas oli Suomessakin vaikuttanut ruotsalainen aatelissuku. Ungern-Sternbergien kartano Hiidenmaalla on nykyisin turistinähtävyys. Suomessa suvusta muistuttaa Ungern-Sternbergin bastioni, joka kuuluu Loviisan 1700-luvulla rakennettuihin linnoituslaitteisiin. Tunnettuja sukuun kuuluvia suomalaisia ovat muun muassa arkkitehti Erich von Ungern-Sternberg (1910–1989) ja Metsäteollisuus ry:n entinen kauppapoliittinen johtaja Claes von Ungern-Sternberg.


title: Roman von Ungern-Sternberg

text: Roman von Ungern-Sternberg valmistui Pavlovskin sotilasakatemiasta ja taisteli ensimmäisessä maailmansodassa. Ennen sitä hän oli palvellut Siperiassa ja tutustunut sikäläisiin paimentolaisväestöihin, kuten burjaatteihin ja mongoleihin. Ensimmäisessä maailmansodassa Ungern-Sternbergiä pidettiin erittäin urheana, mutta tasapainottomana upseerina. Kenraali Wrangel mainitsi muistelmissaan, että häntä arvelutti ylentää Ungernia. Vuoden 1917 helmikuun vallankumouksen jälkeen väliaikainen hallitus lähetti Ungernin Venäjän kaukoitään Grigori Semjonovin kanssa johtamaan alueen sotilaallista haltuunottoa.


title: Roman von Ungern-Sternberg

text: Bolševikkien kaapattua vallan lokakuun vallankumouksessa Semjonov ja hänen apurinsa Ungern-Sternberg asettuivat heitä vastaan. Seuraavina kuukausina Ungern-Sternberg hankki itselleen lisänimen "Verinen paroni" paikallisen väestön ja alaistensa erittäin julman kohtelun vuoksi. Hänet tunnettiin myös nimillä "Hullu paroni" ja "Brutaali Buddha" johtuen hänen erittäin omituisesta käytöksestään ja kiinnostuksestaan itämaisia oppeja kohtaan, jotka hän käsitti hyvin omintakeisesti. Semjonov ja Ungern-Sternberg eivät antibolševismistaan huolimatta olleet osa Venäjän valkoista vastarintaliikettä, vaan kieltäytyvät tunnustamasta valkoisten johtajaa amiraali Aleksandr Koltšakia. Sen sijaan heitä tukivat japanilaiset rahallisesti ja aseellisesti. Japanin tavoitteena oli muodostaa Venäjän kaukoitään sen hallitsema nukkevaltio. Valkoisille johtajille tämä oli suuri uhka. Ungern-Sternbergin sekalainen armeija koostui venäläisistä, kasakoista ja burjaattialkuasukkaista. Ungern-Sternbergin joukko ryösteli edullisesta asemastaan käsin sekä punaisten että valkoistenkin junakuljetuksia. Semjonovin ja Ungern-Sternbergin ryöstöiskut Vladivostokista Siperian rautatietä kulkeneisiin tarvikejuniin haittasivat pahoin valkoisen amiraalin Koltšakin operaatioita Uralilla.


title: Roman von Ungern-Sternberg

text: Vuonna 1920 Ungern-Sternberg erosi Semjonovista ja ryhtyi itsenäiseksi sotaherraksi. Hän uskoi monarkian olevan ainoa yhteiskuntajärjestelmä, joka kykenisi pelastamaan läntisen maailman korruptiolta ja itsetuholta. Hän haaveili myös Qing-dynastian palauttamisesta Kiinan valtaistuimelle ja kaukoidän kansojen yhdistymisestä sen alle. Fanaattisena juutalaisvihaajana hän oli julkaissut vuonna 1918 manifestin, jonka mukaan kaikki Venäjän juutalaiset ja komissaarit tulee tuhota. Hän toivoi myös syrjäytetyn Nikolai II:n nuoremman veljen Mikael II:n nousua Venäjän valtaistuimelle. Ungern-Sternbergin miehet teurastivat juutalaisia aina heitä tavatessaan, usein hyvin barbaarisella tavalla kuten nylkemällä heitä elävältä. Koska ensimmäinen maailmansota oli hajottanut Venäjän juutalaisille määrätyn asuma-alueen, monet heistä olivat paenneet kaukoitään.


title: Roman von Ungern-Sternberg

text: Vuoden 1919 jälkeen Mongolia oli Kiinan tasavallan joukkojen miehittämä. Vuoden 1920 loppupuolella tai vuoden 1921 alkupuolella Ungern-Stenbergin joukot saapuivat Mongoliaan kiinalaisten syrjäyttämän kuninkaallisen ja uskonnollisen johtajan Bogd Khanin kutsumina "vapauttajina". Tammikuussa 1921 Ungern-Sternberg pyrki useaan otteeseen valloittamaan pääkaupungin Urgan (nyk. Ulan Bator), mutta hänet torjuttiin ja hän kärsi raskaita tappioita. Ungern-Sternberg määräsi sytytettäväksi suuren määrän nuotioita kaupunkia ympäröille kukkuloille, antaen ymmärtää että sitä piiritti suuri armeija. Helmikuussa 1921 hän ajoi kiinalaiset kaupungista ilman taisteluja. Paroni nostatti Bogdo-kaanin takaisin valtaan mutta piti tätä kontrollissaan.


title: Roman von Ungern-Sternberg

text: 13. maaliskuuta Mongolia julistautui itsenäiseksi monarkiaksi, jonka diktaattoriksi tuli Ungern-Sternberg, ja hengelliseksi johtajaksi Bogdo-kaani. Ungern-Sternbergin ajatusmaailma oli kummallinen sekoitus venäläistä nationalismia ja itämaisia uskomuksia, kuten buddhalaisuutta. Hän uskoi olevansa Tsingis-kaanin reinkarnaatio, mistä johtuen hänestä on käytetty nimitystä "Ungern-kaani". Hänen lyhyt hallituskautensa Mongoliassa oli ryöstelyn ja väestöön kohdistuneen terrorin leimaama. Toisaalta hänen kannattajansa väittivät hänen tehneen merkittäviä uudistuksia, kuten kehittäneen katujen puhtaanapitoa ja viemäriverkostoa, ja edistäneen hengellistä elämää ja uskonnollista suvaitsevaisuutta muita paitsi juutalaisia kohtaan.


title: Roman von Ungern-Sternberg

text: Tiibetin 13. Dalai Lama tuki Ungern-Sternbergiä ja lähetti tämän avuksi oman henkivartijansa ja satoja sotilaita.


title: Roman von Ungern-Sternberg

text: Puna-armeijan avustuksella Sühbaatar löi Ungern-Sternbergin joukot Mongoliassa. Toukokuussa Ungern-Sternberg yritti Neuvosto-Venäjän alueisiin kuuluneiden alueiden valtausta Troitskosavskin lähellä. Touko- ja kesäkuun alkumenestysten jälkeen puna-armeijan vastahyökkäys heinä- ja elokuussa tuhosi Ungern-Sternbergin armeijan. Omat sotilaat luovuttivat hänet bolševikeille 21. elokuuta 1921. Nopean sotilastuomioistuinkäsittelyn jälkeen Ungern-Sternberg teloitettiin ampumalla Novosibirskissa 15. syyskuuta.


title: Roman von Ungern-Sternberg

text: Muinaisten pyhien miesten reinkarnaationa pidetty Bogdo-kaani oli niin arvostettu Mongoliassa, että Ungern-Sternbergin syrjäyttämisen jälkeen hän sai jäädä rajoitettuun valtaan muutamaksi vuodeksi kuolemaansa asti. Maata hallitsivat kuitenkin tosiasiallisesti kommunistit. Bogdo-kaanin kuoltua 1924 Mongolia muutettiin virallisesti kommunistiseksi kansantasavallaksi, ja maan johto ilmoitti, ettei uusia reinkarnaatioita enää tulisi.Sebag Montefiore, Simon: "Ihmishirviöt : maailmanhistorian julmimmat ihmiset" (2010) ISBN 978-951-20-8073-1


title: JavaScript

text: JavaScript on alun perin Netscapen kehittämä pääasiassa Web-ympäristössä käytettävä dynaaminen komentosarjakieli. JavaScriptin tärkein sovellus on mahdollisuus lisätä Web-sivuille dynaamista toiminnallisuutta. Sitä käytetään tavallisimmin osana verkkoselaimia, joiden toteutukset sallivat asiakaspuolen skriptien interaktion käyttäjän kanssa, selaimen rajoitetun hallinnan, asynkronisen kommunikaation ja käyttäjälle näytettävän dokumenttisisällön muokkaamisen. JavaScriptiä käytetään myös palvelinten verkko-ohjelmoinnissa (esimerkiksi Node.js -ajoympäristössä), pelien kehityksessä ja työpöytä- sekä mobiilisovellusten luomisessa.


title: JavaScript

text: JavaScriptiä ei tule sekoittaa Java-kieleen.


title: JavaScript

text: JavaScriptin nykymuoto on dynaamisesti tyypitetty, tulkattava oliopohjainen komentosarjakieli, jonka syntaksi perustuu löyhästi C-ohjelmointikieleen. Kielen semantiikka ja suunnittelu on saanut vaikutteita Self- ja Scheme-ohjelmointikielistä.


title: JavaScript

text: Viimeisin kielen määrittely on JavaScript 1.8.5, joka pohjautuu EcmaScript-standardiin ECMA-262 Edition 3. Standardoitua JavaScriptiä kutsutaan nimellä ECMAScript. JavaScriptiä kehittää standardin mukaiseksi Netscape yhdessä ECMA-standardointiorganisaation kanssa.


title: JavaScript

text: Useat selaimet tukevat standardin lisäksi lisätoiminnallisuuksia, kuten Mozilla-selainten E4X, joka on XML:n käsittelyyn erikoistunut kielen laajennus (standardi ECMA-357).


title: JavaScript

text: JavaScriptin kehitti alun perin Netscapen Brendan Eich nimellä "Mocha". Nimi muutettiin "LiveScriptiksi" ja viimein markkinointisyistä "JavaScriptiksi" Netscapen liittouduttua Java-kielen kehittäneen Sun Microsystemsin kanssa. JavaScript on kuitenkin Java-ohjelmointikielestä eroava tekniikka. JavaScript tuli käyttöön Netscape Navigator 2.0 -selaimessa maaliskuussa 1996.


title: JavaScript

text: JavaScriptin suosion ansiosta Microsoft kehitti siitä yhteensopivan version, jolla se antoi tavaramerkkisyistä nimen JScript. Tämä toiminallisuus lisättiin Internet Explorerin versioon 3.0, joka julkaistiin elokuussa 1996. Microsoft aloitti JScriptin standardoinnin ECMA-järjestössä. Standardin ensimmäinen versio ECMA-262 hyväksyttiin kesäkuussa 1997.


title: JavaScript

text: Standardoidusta Javascript-kielestä käytetään nimeä ECMAScript.


title: JavaScript

text: Javascriptin oliomallin perusyksikköjä ovat object- ja function-oliot. Oliomalli ja sen enkapsulaatio ja periytyvyys pohjautuu prototyyppeihin, ei luokkiin kuten useimmissa olio-ohjelmointikielissä (esim. Smalltalk, C++, Java, Ruby).


title: JavaScript

text: JavaScriptille ei ole yksittäistä ohjelmointityyliä tai syntaksia sanelevaa ohjetta. Yleensä mainitaan Crockfordin, Googlen tai Yahoon tyylioppaat.


title: JavaScript

text: Javascript-tiedostojen tiedostoliite on yleensä codice_1.


title: JavaScript

text: Javascript-tiedostojen mime-tyyppi on codice_2 tai vanhentunut codice_3.. Jälkimmäistä käytetään kuitenkin yhä laajasti, sillä Internet Explorer ei tue virallista mime-tyyppiä.


title: Super Furry Animals

text: Super Furry Animals on walesilainen rock-yhtye, joka on tehnyt tunnetuksi joitakin kymrinkielisiä kappaleita. Yhtyeen musiikissa kuuluvat vaikutteet konemusiikista ja David Bowiesta Marvin Gayeen ja The Beatlesiin.


title: Super Furry Animals

text: Yhtyeen jäsenet ovat: Gruff Rhys (laulu, kitara), Huw Bunford (kitara, laulu), Guto Pryce (basso), Cian Ciaran (kosketinsoittimet, syntetisaattorit, satunnainen kitara, laulu) ja Dafydd Ieuan (rummut, laulu).


title: Super Furry Animals

text: 1990-luvun keskivaiheilla maineeseen nousseen yhtyeen tunnetuin levy lienee "Rings Around The World", jonka moni rock-lehti valitsi yhdeksi vuoden 2001 parhaista albumeista.


title: Pikachu

text: Pikachu () on yksi kuvitteellisista Pokémon-lajeista Satoshi Tajirin luomassa Pokémon-tuotesarjassa, joka koostuu videopeleistä, animesta, mangasta, kirjoista, keräilykorteista ja muusta mediasta. Muiden Pokémonien tapaan Pikachu taistelee muita Pokémoneja vastaan otteluissa. Pikachu on keskeisessä roolissa Pokémon-animesarjassa ja on noussut sen ansiosta yhdeksi tunnetuimmista Pokémoneista. Se on myös tuotesarjan virallinen maskotti ja sitä pidetään laajalti suosituimpana Pokémonina. Siitä on tullut yksi japanilaisen populaarikulttuurin ikoneista.


title: Pikachu

text: Pokémon-universumissa Pikachuja voi löytää taloista, metsistä, niityiltä ja toisinaan läheltä vuoria, saaria ja sähkölähteitä (kuten voimalaitoksia), ja useimmilta kuvitteellisen maailman mantereilta. Koska Pikachu on sähkötyypin Pokémon, se voi varata sähköä poskiinsa ja vapauttaa sitä salamatyyppisten hyökkäysten avulla.


title: Pikachu

text: Pikachun ensiesiintyminen tapahtui samaan aikaan 150 muun Pokémon-lajin ohella vuonna 1996, kun Game Freakin ensimmäinen "Pokémon"-videopeli, "Pokémon Red", julkaistiin Game Boylle Japanissa. Pikachun suunnitteli Ken Sugimori, joka on "Pokémonin" luojan, Satoshi Tajirin ystävä. Sugimori sai idean Pikachusta, kun hänelle ehdotettiin sähkötyypin luomista, ja hän suunnitteli sen sähkön ja salaman käsitteiden pohjalta. Pikachusta luotiin näin ensimmäinen sähkötyypin Pokémon. Nimi Pikachu muodostuu japanin kielen sanoista "pikapika", joka on onomatopoeettinen ilmaisu sähköiselle kipinälle, ja "chū", joka on japanilainen onomatopoeettinen ilmaisu hiiren vikinälle. Pokémon-pelien suunnittelija Junichi Masuda on kertonut haastattelussa, että Pokémon-hahmojen nimien keksiminen on vaikeinta hahmoille, kuten Pikachulle, joiden nimen pitää vedota sekä amerikkalaiseen, eurooppalaiseen että japanilaiseen yleisöön.


title: Pikachu

text: Alkujaan sekä Pikachu että Clefairy valittiin Pokémon-sarjan tuotteistamisen johtohahmoiksi Clefairyn ollessa johtohahmo sarjakuvissa. Alkuperäisten 151 Pokémonin luojat suunnittelivat jokaisen lajeista tasapuolisesti ja antoivat fanien valita, mikä olennoista tulisi viralliseksi maskotiksi. Fanit valitsivat Pikachun, mikä johti sen esiintymiseen anime-sarjassa Ash Ketchumin rinnalla. Piirrossarjan tuotannon jälkeen Pikachu valittiin ainoaksi maskotiksi; tavoitteena oli vedota naispuolisiin katsojiin ja heidän äiteihinsä, ja kehittäjät myös uskoivat, että Pikachu olisi monelle lapselle tunnistettava ja henkilökohtainen valinta lemmikiksi. Valintaan vaikutti myös keltainen väri, jota pidettiin helposti tunnistettavana kauempaakin katsottaessa; lisäksi he myös ajattelivat, että ainoa varteenotettava kilpaileva keltainen maskotti oli tuolloin Nalle Puh.


title: Pikachu

text: Pikachut ovat pieniä hiirimäisiä Pokémoneja, joilla on lyhyt keltainen turkki ja ruskeaa kuviointia selässä ja hännässä. Niillä on pitkät ja terävät mustapäiset korvat sekä punaiset poskipussit, joihin varastoituu sähköä. Häntä ovat salamanmuotoinen. "Pokémon Diamond" ja "Pearl" -videopeleissä esiteltiin Pokémoneja, joiden eri sukupuolet eroavat toisistaan fyysisiltä ominaisuuksiltaan. Naaras-Pikachun hännän päässä on lovi toisin kuin uroksella, jolloin hännänpää näyttää muodoltaan sydämeltä. Anime-sarjassa Pikachu käyttää kasvonilmeitä ja kehonkieltä sekä puhuu toistamalla tavuja sen nimestä eri äänenkorkeuksilla ja intervalleilla.


title: Pikachu

text: Pelisarjassa esiintyvä elektroninen Pokémon-lajien tietokantalaite Pokédex kertoo, että Pikachut syövät marjoja paahtaen ne sähköiskuilla ennen syömistä. Ne varastoivat sähköä poskiinsa ja voivat vapauttaa niistä kipinöitä, salamoita ja muita sähkön ilmenemismuotoja. Kun Pikachut ovat kykenemättömiä vapauttamaan sähköä poskistaan, mitä tapahtuu esimerkiksi magneettikentän läheisyydessä, ne saavat influenssan kaltaisia oireita. Pikachut tapaavat kokoontua alueille, joissa ukkostaa paljon. Uhattuna joukko Pikachuja voi tuottaa voimakkaan sähkötehon, josta syntyneet elektromagneettiset voimat voivat jopa synnyttää paikallisen, lyhytaikaisen ukkosmyrskyn. Toisinaan ne käyttävät sähköiskua vahvistaakseen toista Pikachua, joka on heikossa kunnossa.


title: Pikachu

text: Pikachu kehittyy Raichuksi ukkoskiven avulla; on kuitenkin tavanomaista, että jotkut kouluttajat jättävät Pikachunsa kehittämättä. "Pokémon Yellow" -videopelissä ukkoskiven käyttäminen Pikachuun saattaa saada sen itkemään ja kieltäytymään kehittymästä. Toisen sukupolven "Pokémon"-videopeleistä eteenpäin Pikachulla on ollut edeltävä muoto, Pichu, joka kehittyy Pikachuksi muodostettuaan ensin läheisen suhteen kouluttajansa kanssa.


title: Pikachu

text: Videopeleissä Pikachu on matalatasoinen Pokémon, joka varastoi sähköä poskiinsa ja voi vapauttaa sitä niistä erilaisina hyökkäyksinä. Se on esiintynyt jokaisessa sarjan pelissä ilman tarvetta vaihtokauppaan. Pikachulla ei ole ollut puhuttua dialogia missään pelissä. Varhaisissa "Pokémon"-peleissä Pokémonien hahmomallit on toteutettu sprite-grafiikalla, mutta myöhemmissä julkaisuissa 3D-grafiikalla.


title: Pikachu

text: "Pokémon Yellow'ssa" Pikachu on kuvattuna pelin kannessa ja on ainoa valittavissa oleva aloitus-Pokémon. Kuten anime-sarjassa, tässäkään pelissä Pikachu ei suostu menemään Poké-palloon, vaan seuraa päähahmoa peliruudulla. Pelattava kouluttaja voi puhua Pikachulle ja se voi reagoida eri tavalla riippuen siitä, kuinka sitä kohdellaan. Toinen Pikachuun keskittyvä videopeli on Nintendo 64:lle julkaistu "Hey You, Pikachu!". Pelaaja vuorovaikuttaa Pikachun kanssa kertomalla tälle komentoja mikrofonin avulla erilaissa minipeleissä ja tilanteissa. "Pokémon Channel" on samankaltainen peli, mutta siinä ei käytetä mikrofonia. Pikachu esiintyy myös lähes jokaisessa "Pokémon Snapin" tasossa. Se on myös yksi kuudestatoista hahmosta "Pokémon Mystery Dungeon" -videopeleissä. Pikachu on myös päähahmona vuonna 2009 ilmestyneessä Wii-pelissä "".


title: Pikachu

text: Pikachu on myös esiintynyt pelattavana hahmona tappelupeleissä "Super Smash Bros.," "Super Smash Bros. Melee", "Super Smash Bros. Brawl" ja "Super Smash Bros. for Nintendo 3DS & Wii U".


title: Pikachu

text: "Pokémon"-animesarjassa ja -elokuvissa Pikachu ja Ash Ketchum seikkailevat ympäri Pokémon-universumia. Heidän seuranaan matkoilla ovat muun muassa Misty ja Brock.


title: Pikachu

text: Anime-sarjan ensimmäisessä jaksossa Ash Ketchum saa professori Oakilta Pikachun aloitus-Pokémonikseen. Aloittavat kouluttajat saavat aina aloitus-Pokémonin; Ashin kotiseudulla Kantossa se on yleensä Charmander, Squirtle tai Bulbasaur, mutta Ash nukkuu pommiin ja saa niiden sijaan Pikachun. Aluksi Pikachu suhtautuu välinpitämättömästi Ashiin: Se antaa hänelle jatkuvasti sähköiskuja eikä suostu matkustamaan Poké-pallon sisällä. Ash kuitenkin vaarantaa oman henkensä suojellessaan Pikachua Spearow-lintuparven hyökkäykseltä, ja vie Pikachun sen jälkeen hoidettavaksi Pokémon Centeriin. Ashin uhrautuvaisuus saa Pikachun lämpenemään hänelle, ja heistä tulee ystäviä. Pikachu ei silti edelleenkään halua matkustaa Poké-pallon sisällä. Pian Ashin Pikachu osoittaa kykynsä, jotka nostavat sen muita Pikachuja korkeammalle, ja Rakettiryhmä yrittää jatkuvasti kidnapata sen.


title: Pikachu

text: Ash ja hänen Pikachunsa kohtaavat sarjan aikana muitakin Pikachuja, joista huomattavin on Ritchie-nimisen kouluttajan Pikachu Sparky. Kaikissa anime-versioissa Pikachun ääninäyttelijä on Ikue Ōtani.


title: Pikachu

text: Pikachu on yksi käytetyimmistä Pokémoneista useissa manga-sarjoissa. "Pokémon Adventuresissa" päähahmot Red ja Yellow harjoittavat samaa Pikachua eri aikoina. "Magical Pokémon Journey" - ja "Getto Da Ze" -mangoissa seikkailee myös Pikachuja, kun taas "Electric Tale of Pikachu" - ja "Ash & Pikachu" -mangoissa seikkailee Ashin Pikachu. Pikachu on myös ollut edustettuna Pokémon-keräilykorttipelissä sen lanseeramisesta 1996 lähtien.


title: Pikachu

text: Koska Pikachu on tuotesarjan maskotti ja tunnetuin hahmo, siihen on viitattu populaarikulttuurissa useaan otteeseen. Vuonna 1998 Topekan kaupunginjohtaja Joan Wagon muutti kaupungin nimen päivän ajaksi muotoon "Topikachu" mainostapahtumana pelisarjan julkaisulle Yhdysvalloissa. Macy'sin kiitospäivän paraatissa on vuodesta 2001 lähtien ollut Pikachu-pallo. Pikachusta on myös ollut kuva ANA:n Boeing 747-400 (JA8962) -lentokoneessa.


title: Pikachu

text: "Time" listasi Pikachun vuoden 1999 toiseksi "parhaaksi henkilöksi" kutsuen sitä "rakastetuimmaksi piirroshahmoksi sitten Hello Kittyn". Lehti nimesi Pikachun julkikuvaksi ilmiölle, joka oli levinnyt Nintendon nopeiten myyneestä videopelistä korttipeli-imperiumiksi: Pokémon-tuotesarja oli tuotoissa Ricky Martinin takana mutta edellä J. K. Rowlingia. Vuonna 2003 Forbes listasi Pikachun vuoden kahdeksanneksi parhaiten tuottavaksi kuvitteelliseksi hahmoksi 825 miljoonan Yhdysvaltain dollarin tuotoilla. Vuonna 2004 hahmo putosi kaksi sijaa, mutta tuotot pysyivät samana. Vuonna 2008 Oriconin toteuttamassa kyselyssä Pikachu äänestettiin neljänneksi suosituimmaksi videopelihahmoksi Japanissa. Pikachua on pidetty Japanin vastauksena Mikki Hiirelle ja osana "söpöyden kapitalismia".


title: Viktor Jansson

text: Viktor Bernhard ”Faffan” Jansson (1. maaliskuuta 1886 Helsinki – 22. kesäkuuta 1958 Helsinki) oli suomenruotsalainen kuvanveistäjä. Jansson kuului maailmansotien välisen ajan huomattavimpiin suomalaisiin kuvanveistäjiin, vaikka hän jäikin monien aikalaistensa tavoin Wäinö Aaltosen varjoon. Hän oli kirjailija Tove Janssonin isä.


title: Viktor Jansson

text: Jansson aloitti uransa impressionistina ja voimakkaiden tunteiden kuvaajana, mutta siirtyi nopeasti pelkistetympään klassiseen tyyliin, jolla hän toteutti parhaat työnsä. Hänen lempiaiheitaan olivat tyylitellyt, allegoriset naishahmot sekä pienimuotoiset humoristiset suihkulähdeveistokset, joiden aiheena olivat kalat ja pikkulapset. Janssonin tunnetuimpia julkisia veistoksia ovat Tampereen vapaudenpatsas ja Lahden sankaripatsas, "Convolvulus" (1931) Helsingin Kaisaniemen puistossa sekä suihkulähteet "Kalapojat" ja "Aallottaria" Helsingin Esplanadilla. Lahden ja Tampereen patsaiden mallina oli Elias Simelius ja molemmat teokset on paljastettu 1921.


title: Viktor Jansson

text: Viktor Jansson syntyi 1886 Helsingissä suomenruotsalaiseen kauppiasperheeseen. Hänen isänsä Julius Viktor Jansson (1862–1892) oli työskennellyt Stockmannin tavaratalon palveluksessa ennen oman lyhyttavaraliikkeensä perustamista. Äiti Johanna Theresia Jansson (o.s. Karlsson, 1864–1938) ryhtyi miehensä ennenaikaisen poismenon jälkeen johtamaan tämän liikettä. Perheeseen syntyi neljä lasta, joista kaksi kuoli pieninä. Aikuisikään selvisivät Viktor ja tämän pikkuveli Julius, jotka äiti Hanna Jansson onnistui kouluttamaan lyhyttavaraliikkeestään saamilla tuloilla.


title: Viktor Jansson

text: Jansson kävi seitsemän luokkaa ruotsinkielistä ”Brobergin yhteiskoulua”, viralliselta nimeltään Läroverket för gossar och flickor i Helsingfors. Koulussa hän sai lempinimen ”Faffan”, joka seurasi häntä loppuelämänsä ja jota hän myöhemmin käytti taiteilijanimenään. Nimi sai alkunsa, kun voimistelunopettaja huusi haaveksivalle Viktorille: ”Älä seisoskele siinä kuin mikäkin vaari []!”. Veiston ja piirustuksen kaltaisia taideaineita lukuun ottamatta Janssonin koulunkäynti oli takkuista, ja hän joutui käymään yhteiskoulun toisen luokan kahteen kertaan. 17-vuotiaana hän järkytti sukulaisensa ilmoittamalla jättävänsä koulun kesken ja ryhtyvänsä taiteilijaksi.


title: Viktor Jansson

text: Suvun vastustuksesta huolimatta Viktor Jansson kirjautui Suomen Taideyhdistyksen piirustuskouluun, jossa hän opiskeli vuodet 1903–1905. Aluksi hän haaveili taidemaalarin urasta, mutta havaitsi nopeasti todellisten lahjojensa olevan kuvanveistossa ja siirtyi kuvanveistoluokalle. Häntä opettivat kuvanveistäjät Viktor Malmberg ja Robert Stigell. Stigellistä tuli Janssonille tärkeä esikuva, ja hän työskenteli opiskeluaikanaan apulaisena tämän ateljeessa ja kivenhakkaamossa.


title: Viktor Jansson

text: Ensimmäiseen taidenäyttelyynsä Jansson osallistui 22-vuotiaana 1908. Seuraavana vuonna hän saavutti menestystä oppi-isästään Robert Stigellistä tekemällään rintakuvalla, joka voitti toisen palkinnon valtion kuvanveistokilpailussa. Veistos ostettiin Suomen Taideyhdistyksen kokoelmiin ja pystytettiin myöhemmin Stigellin haudalle Hietaniemen hautausmaalle. Samana vuonna Jansson hyväksyttiin Suomen Taiteilijaseuran jäseneksi, ja kaksi vuotta myöhemmin hän oli mukana perustamassa Suomen Kuvanveistäjäliittoa.


title: Viktor Jansson

text: Jansson opiskeli ja työskenteli Pariisissa vuosina 1908–1909 ja 1910–1911 stipendien turvin. Pariisissa ollessaan hän teki useimmat niistä veistoksista, jotka olivat esillä Suomen Kuvanveistäjäliiton näyttelyssä 1911. Näyttely merkitsi Viktor Janssonin läpimurtoa kuvanveistäjänä. Eniten kiitoksia keräsi alaston soturihahmo "Taistelija/Valmis", sen sijaan Rodin-vaikutteiset eroottiset pienoisveistokset herättivät ihailun ohella moraalista paheksuntaa. Menestys näyttelyssä poiki Janssonille uran ensimmäiset tilaustyöt. Liikemies Uno Staudingerin tilauksesta Jansson veisti Valmis-veistoksensa graniittiin, ja se paljastettiin 1913 Staudingerin Villa Ensin edustalla Helsingin Eirassa. Tämä oli Janssonin ensimmäinen huomattava julkinen veistos.


title: Viktor Jansson

text: Pariisissa ollessaan Jansson myös tutustui ruotsalaiseen kuvataiteilijaan ja piirustuksenopettajaan Signe Hammarsteniin. Viktor Jansson ja Signe Hammarsten vihittiin 1913 ja he perustivat perheen Helsinkiin. Signe Hammarsten-Jansson loi Suomessa huomattavan uran kuvittajana ja Suomen Pankin setelipainon graafikkona. Pariskunnalle syntyi kolme lasta: Tove (s. 1914), Per Olov (s. 1920) ja Lars (s. 1926). Janssonit asuivat vuosina 1914–1933 Katajanokalla Luotsikatu 4:n ”Taiteilijatalossa”, taidemaalari Hugo Simbergin entisessä ateljeeasunnossa. Vuodesta 1933 eteenpäin heidän asuntonaan oli Lallukan taiteilijakoti Etu-Töölössä.


title: Viktor Jansson

text: Varhaistöissään Jansson edusti impressionistista tyyliä ja hän pyrki tunnetilojen ja liikkeiden mahdollisimman tehokkaaseen kuvaukseen. Hyvä esimerkki tästä on "Valmis"-veistos, joka kuvaa odottavaan asentoon jännittynyttä lihaksikasta taistelijahahmoa. 1910-luvun aikana hän kuitenkin siirtyi eurooppalaisten esikuvien innoittamana kohti klassistisempaa tyyliä. Ensimmäinen merkki tyylinvaihdoksesta oli veistos "Nainen", jolla Jansson voitti valtion kuvanveistokilpailun 1914. Alastonta naishahmoa kuvaava pelkistetty ja levollinen veistos sai kiitosten lisäksi osakseen myös moitteita; eräät kriitikot valittivat Janssonin siirtyneen aiemmasta ”miehekkäästä” tyylistään imelään salonkitaiteeseen.


title: Viktor Jansson

text: Sisällissodan sytyttyä tammikuussa 1918 Jansson liittyi sotaan valkoisten puolella. Hän matkusti Luopioisten kautta Tampereen pohjoispuolelle ja liittyi rintamamiehenä Hans Kalmin komentamaan Pohjois-Hämeen I pataljoonaan eli niin sanottuun Kalmin pataljoonaan. Pataljoona eteni Jämsän, Padasjoen ja Asikkalan kautta Lahteen, jossa se oli sodan loppuessa toukokuussa. Viktor Jansson kotiutettiin kersanttina kesäkuussa 1918. Vaimo Signe ja tytär Tove asuivat sodan ajan sukulaisten luona Tukholmassa.


title: Viktor Jansson

text: Sodan jälkeen voittanut osapuoli alkoi nopeasti pystyttää sankaripatsaita, ja Jansson menestyi kilpailuissa hyvin. Vuonna 1920 paljastettiin hänen veistämänsä Sysmän sankaripatsas, 1921 Tampereen ja Lahden vapaudenpatsaat, ja vielä 1928 Sigurdskårenin kaatuneiden muistomerkki Kirkkonummella. Näistä Tampereen ja Lahden vapaudenpatsaat kuuluvat hänen tuotantonsa huomattavimpiin töihin ja ovat malliesimerkkejä 1920-luvun klassisoivasta veistotaiteesta. Kummassakin on kuvattuna antiikin ihanteiden mukainen alaston soturihahmo, ja kummankin mallina toimi nuori vapaussoturi ja teologian ylioppilas Elias Simojoki, jonka Jansson löysi yliopiston voimistelulaitokselta. Tampereen vapaudenpatsas sytytti sisällissodan repimässä kaupungissa pitkän poliittisen riidan, jossa vasemmisto vaati äänekkäästi mutta turhaan ”vihapatsaan” poistamista katukuvasta.


title: Viktor Jansson

text: Janssonilla oli kaksi lempiaihetta, joista hän teki vuosien mittaan lukemattomia versioita ja muunnelmia: alastomat naisfiguurit ja humoristiset suihkulähdeveistokset. Naisfiguureja hän veisti säännöllisesti vuoden 1914 palkitusta "Nainen"-veistoksesta alkaen, kehittäen tyyliään jatkuvasti pelkistetympään ja plastillisempaan suuntaan. Tässä hän kollegansa Gunnar Finnen tavoin seurasi kuvanveistotaiteen kansainvälisiä virtauksia. Janssonin naisveistoksista tunnetuin on "Convolvulus", joka luetaan yleisesti 1930-luvun suomalaisen veistotaiteen parhaimmistoon. Jansson osallistui veistoksella 1930 Helsingin kaupungin kuvanveistokilpailuun, jossa etsittiin patsaita julkisten puistojen kaunistukseksi. "Convolvulus" pääsi toteutettavien töiden joukkoon ja pystytettiin Kaisaniemen puistoon. Siinä on kuvattuna nuori hoikka naishahmo tyylitellyssä asennossa; veistoksen mallina toimi taiteilijan teini-ikäinen tytär Tove Jansson.


title: Viktor Jansson

text: Pienikokoisia suihkulähdeveistoksia Jansson teki runsaasti 1930-luvun puolivälistä alkaen. Hänen suihkulähteensä ovat eloisia, vauhdikkaita ja humoristisia, ja niiden aiheina ovat useimmiten kalat, pikkulapset ja merenneidot. 1930-luvulla hän teki useita versioita poika ja kala -aiheesta. Huomattavin näistä, vuorineuvos ja taidemesenaatti Gösta Serlachiuksen tilaama "Kalapoika", paljastettiin 1935 G. A. Serlachius Oy:n pääkonttorin edessä Mäntässä. Helsingin Kulosaaressa paljastettiin 1941 "Raivaajain kaivo", vuorineuvos Anders Kramerin tilaama, Kulosaaren huvilayhdyskunnan perustajille omistettu suihkulähde. Samana vuonna Bensowin liiketalo Helsingin Esplanadin varrella sai sisäpihansa koristukseksi suihkulähteen "Merenneito". Janssonin suihkulähdetuotanto huipentui taiteellisesti veistoksiin "Kalapoika" ja "Aallottaria", jotka pystytettiin 1942 Helsingin Esplanadin puistoon.


title: Viktor Jansson

text: 1930-luvun lopulla Jansson teki kaksi suurikokoista, realistista liikuntaveistosta Lahteen, molemmat varakkaiden liikemiesten lahjoja kotikaupungilleen. Insinööri J. Th. Lindroosin lahjoittama "Lumisota" (1937) sijoitettiin Lahden lyseon ja yhteiskoulun väliseen puistikkoon. Veistos kuvaa kahta 1930-luvun asuihin puettua koululaista, lettipäistä koulutyttöä ja polvihousuista koulupoikaa, lumipalloja heittelemässä. Salpausselän hiihtostadionilla sijaitseva "Slalom" eli "Hiihtäjä" (1938) puolestaan kuvaa laskettelijaa. Slalomin tilasi kenkätehtailija J. Mononen, jonka toivomuksesta Jansson veisti pronssiselle laskettelijalle Monosen tehtaan hiihtokengät eli monot. Näiden veistosten arkirealismi on poikkeuksellista Janssonin tuotannossa.


title: Viktor Jansson

text: Sodan jälkeen Jansson sai veistettäväkseen kahden suomenruotsalaisen merkkimiehen patsaat. Ahvenanmaan maakuntapäivät tilasi häneltä ”Ahvenanmaan kuninkaan” Julius Sundblomin, maakuntapäivien ensimmäisen puheenjohtajan patsaan, joka paljastettiin 1948 Maarianhaminan keskustassa. Seuraavana vuonna hän voitti Nylands Nationin järjestämän kilpailun runoilija Arvid Mörnen patsaasta Helsingin Kaivopuistoon. Allegorisiin aiheisiin mieltynyt Jansson kuitenkin vierasti jäykkien näköispatsaiden, ”kostyymigubbejen”, veistämistä. Hänen ensimmäinen ehdotuksensa Arvid Mörnen muistomerkiksi oli vertauskuvallinen alaston mieshahmo, mutta tilaajan vaatimuksesta hän päätyi lopulta veistämään näköismuotokuvan Mörnestä.


title: Viktor Jansson

text: Janssonin viimeiset julkiset työt olivat Strömberg Oy:n tehdasalueelle Helsingin Pitäjänmäkeen 1952 tehdyt suihkulähde ja sodassa kaatuneiden Strömbergin työntekijöiden sankaripatsas. Vielä tämän jälkeen hän lähetti ehdotuksensa Mannerheimin ratsastajapatsaskilpailuun muttei menestynyt.


title: Viktor Jansson

text: Viktor Jansson menehtyi 72-vuotiaana keuhkosyöpään kesäkuussa 1958. Hänet haudattiin Hietaniemen hautausmaalle. Samassa haudassa lepäävät nykyisin myös hänen puolisonsa Signe Hammarsten-Jansson sekä tyttärensä Tove Jansson. Janssonien hautaa koristaa Viktorin 1930-luvulla tekemä veistos, pallon päällä istuva pikkupoika.


title: Polikarpov Po-2

text: Polikarpov U-2 (vuodesta 1944 lähtien Polikarpov Po-2) oli neuvostoliittolainen yleiskäyttöinen kaksitasoinen ja yksimoottorinen lentokone. Sen kutsumanimi oli Kukuruznik (). Konetta valmistettiin vuodesta 1928 1950-luvun alkuun asti ilmeisesti 20 000-30 000 kappaletta. Se on maailman eniten valmistettu kaksitasolentokonetyyppi.


title: Polikarpov Po-2

text: Nikolai Polikarpov suunnitteli U-2-lentokoneen vuonna 1927. Sen ensilento tapahtui tammikuussa 1928. Kone oli helppo ja vakaa lennettävä.


title: Polikarpov Po-2

text: Kone oli Neuvostoliiton ilmavoimien alkeiskoulukone. Lisäksi U-2-lentokonetta käytettiin maataloudessa peltojen lannoitukseen ja myrkkyjen levitykseen.


title: Polikarpov Po-2

text: Toisessa maailmansodassa konetta käytettiin yöpommittajana; saksalaiset kutsuivat konetta "ompelukoneeksi" sen äänen perusteella. Myös nimitys "hermosaha" oli käytössä.


title: Polikarpov Po-2

text: Erityisen kuuluisaksi konetyyppi tuli Neuvostoliiton vain naisista koostuvan 588. yöpommituslentorykmentin käytössä. Rykmentti teki häirintäpommituslentoja aivan rintaman läheisyydessä olevilta kentiltä. Pienen pommikuorman vuoksi lentoja tehtiin mahdollisimman monta - jopa 18 lentoa yhden yön aikana lentokonetta ja miehistöä kohti.


title: Polikarpov Po-2

text: Yöpommituksissa kone lennettiin matalalennossa muutaman metrin korkeudessa. Kohdetta lähestyttäessä kone vedettiin ylös, moottori pysäytettiin ja kohdetta lähestyttiin äänettömästi liitäen yön pimeydessä. Jotkut yksikön lentäjät tekivät yli 1 000 taistelulentoa sodan aikana.


title: Polikarpov Po-2

text: Vihollishävittäjille kone oli hankala alasammuttava; yleisimpien hävittäjätyyppien sakkausnopeus oli suurempi kuin U-2:n lentonopeus. Ketterä ja hidas kone onnistui usein väistämään nopeasti ohi lentävän hävittäjän tulen. Hävittäjän puolestaan piti tehdä laaja kaarto uutta lähestymistä ja hyökkäystä varten.


title: Polikarpov Po-2

text: Suomen ilmavoimat sai sotasaaliskoneina neljä U-2-konetta, joita käytettiin yhteyskoneina 1942-1945.


title: Polikarpov Po-2

text: Keski-Suomen ilmailumuseolla Tikkakoskella on yksi Polikarpov Po-2 varastoituna, mutta se ei ole osa näyttelyä.


title: Polikarpov Po-2

text: Pohjois-Korea käytti konetta vielä hyökkäyksessään Etelä-Koreaan 1950. Konetta oli hankala ampua alas, sillä puurunkoisena ja kangaspintaisena sen tutkaheijastus oli heikko.


title: Julma-Ölkky

text: Julma-Ölkky (myös "Julma Ölkky" tai "Julmaölkky") on syvä kanjonijärvi Kuusamossa Suomussalmen kunnanrajan läheisyydessä Pohjois-Pohjanmaalla, noin 47 kilometriä etelään Kuusamon keskustasta. Järven pinta on 243,8 metriä merenpinnan yläpuolella.


title: Julma-Ölkky

text: Julma-Ölkky on muodostunut noin 100 metrin syvyisen kanjonin täyttyessä vedellä siten, että nykyisen järven suurin syvyys on 42 metriä. Kapeassa kanjonissa sijaitsevan järven pituus on yli kolme kilometriä, ja sen jyrkät, lähes pystysuorat kanjonirannat kohoavat korkeimmillaan Ölökynärjässä 45 metrin korkeuteen järven pinnasta. Järvi laskee etelään Ala-Ölkky-nimiseen järveen, jonka korkeus merenpinnasta on 234,5 metriä.


title: Julma-Ölkky

text: Julma-Ölkky kuuluu Hossan kansallispuistoon, joka on perustettu 17.6.2017.


title: Julma-Ölkky

text: Järvelle pääsee autolla tai Hossasta veneillen tai kävelyreittiä pitkin. Sinne järjestetään kesäaikana veneajeluja, voi tutustua Julma-Ölkyn kalliomaalaukseen. Järven eteläpäässä silloin myös on kioski.


title: Kuolio

text: Kuolio (nekroosi, necrosis) tarkoittaa jonkin kudoksen tai raajan kuolemista niin, että muut ruumiinosat eivät kuole. Yleensä se on valtimokovettumataudin, diabeteksen, tulehduksen, myrkytyksen, palovamman, paleltuman, verenkierron tukoksen, luunmurtuman tai muun vakavan vaurion seuraus. Kuolioon ei ole parannuskeinoa, vaan kuollut osa joudutaan poistamaan eli amputoimaan. Jos amputaatiota ei tehdä, kuolio jatkaa leviämistä, mistä on lopulta seurauksena kuolema. Verimyrkyt aiheuttavat yleensä nopeasti kuolioita. Kaasukuolio on tyypillisesti "Clostridium perfringens" -bakteerin aiheuttama nopeasti leviävä kuolio.


title: Kuolio

text: Suomessa vuonna 1995 raajan amputaation johtavista kuolioista 50 % johtui diabeteksesta ja 30 % valtimokovettumataudista. Tämän jälkeen seuraavaksi yleisin syy oli vamma, josta johtui noin 4 % amputaatioista. Amputaatiopotilaiden keski-ikä oli 71 vuotta.


title: Lemmenlaiva

text: Lemmenlaiva () oli yhdysvaltalainen televisiosarja, jota kuvattiin vuosina 1977–1986 yhteensä 249 jakson verran. Sarjan tapahtumapaikkana oli useimmiten Princess Cruises -yhtiön omistama Pacific Princess -risteilyalus, joka purjehti pääasiassa Los Angelesin ja Acapulcon välillä. Päänäyttelijöiden lisäksi sarjan jokaisessa jaksossa esiintyi useita televisio- ja elokuvatähtiä sekä muita julkisuuden henkilöitä.


title: Lemmenlaiva

text: Sarjan alkaessa 1970-luvun lopulla se nähtiin mainoksena, jolla houkuteltiin keskiluokan ihmisiä kodeistaan halvoille muutaman päivän risteilyille Meksikoon tai Karibialle. Sarja sai jatkoa vuosina 1998–1999, jolloin kuvattiin lyhytaikaiseksi jäänyt "" -sarja.


title: Lemmenlaiva

text: Suomessa sarjaa on esitetty ensi kerran 1980-luvulla MTV:llä ja uusintana vuosien 1995–1996 aikana MTV3-kanavalla. Sarjan jaksoja on julkaistu DVD:llä.


title: Lemmenlaiva

text: Sarja perustui kolmeen televisioelokuvaan: "Lemmenlaiva" ("The Love Boat", 1976), "Lemmenlaiva II" ("The Love Boat II") ja "Uusi Lemmenlaiva" ("The New Love Boat"), joiden mukaan sarja nimettiin. "Lemmenlaiva"-elokuva perustui risteilyjärjestäjä Jeraldine Saundersin kirjaan "Lemmenlaivat".


title: Lemmenlaiva

text: Televisiosarjan laivalla on ollut useita nimiä ohjelman teon jälkeen ja sen myötä ilmeisesti useita omistajia. Välimerelle päätynyttä laivaa käytettiin lähinnä huumeiden salakuljetukseen. Poliisit tekivät kreikkalaisessa Pireuksen satamassa laivalle tarkastuksen ja löysivät 25 kg heroiinia. Vuonna 2009 Italian rannikkovartiosto otti laivan haltuunsa ja siitä pitäen se oli Genovan satamassa käyttämättömänä rapistuen. Muuan turkkilainen romuttamiseen erikoistunut yritys osti laivan 2,5 miljoonalla romutettavaksi vuonna 2012.


title: Hiidenmaa

text: Hiidenmaa (, ) on Itämeressä sijaitseva Viron toiseksi suurin saari sen eteläpuolella sijaitsevan Saarenmaan jälkeen. Sen pinta-ala on hieman alle tuhat neliökilometriä. Saaren, Hiidenmaan maakunnan ja Hiidenmaan kunnan keskuspaikka on Kärdla. Saarella asuu runsaat 8 000 ihmistä.


title: Hiidenmaa

text: Arkeologisten löytöjen mukaan saarella on asuttu vuonna 4000 eaa. Ensimmäiset kirjalliset maininnat ovat vuodelta 1228 sen jälkeen, kun saksalaisritarit olivat vallanneet Hiidenmaan ja Viron. Saari kuului Ruotsille vuosina 1563–1710. Suurin osa saaren aiemmin runsaslukuisesta ruotsalaisväestöstä pakotettiin vuonna 1781 lähtemään saarelta ja heidät kyydittiin tsaarin rakuunoiden saattamana Ukrainaan Dneprjoen varrelle, jonne tuhatkunnasta Hiidenmaalta lähteneestä seuraavana keväänä saapui perille noin puolet. Siellä he perustivat Gammalsvenskbyn. Stalinin vainojen alettua vuonna 1929 luvattiin Gammalsvenskbyn ruotsalaisten muuttaa Ruotsiin. Ukrainasta lähteneet asettuivat valtaosiin asumaan Gotlantiin ja Tukholman seudulle. Viron tasavallan perustamisen aikana ruotsia puhuvia hiidenmaalaisia oli jäljellä hyvin vähän. Ollessaan Hiidenmaalla tutkimassa Hiidenmaan ruotsalaisten murretta vuonna 1928 virolainen kielitieteilijä Paul Ariste löysi sieltä vain yhden Hiidenmaan ruotsia taitavan mummon.


title: Hiidenmaa

text: Saari on suosittu matkailukohde. Tärkeimpiä nähtävyyksiä ovat aikoinaan Ungern-Sternberg-suvulle kuulunut Suuremõisan kartano (), 1500-luvulla rakennettu Kõpun majakka, kirkot ja vanhat maatalot sekä luontokohteet. Suuremõisan kartanon ensimmäinen omistaja oli De la Gardien suku. Kreivi Axel Julius De la Gardien pojantytär kreivitär Ebba Margareta Stenbock rakennutti nykyisen kartanon vuosina 1755–1760. Kartanoa laajennettiin vuonna 1772. Alueella on myös huomattava puulajipuisto.


title: Hiidenmaa

text: Toinen huomattava kartano sijaitsee Käinassa. Putkasten kartano rakennettiin vuonna 1812, kun Peter Stackelberg oli kartanon omistaja. Kartano sai vaurioita sodassa vuonna 1944, mutta joitakin korjauksia tehtiin vuosina 1955–1959. Kartano toimi tuolloin kolhoosin toimistona. Kartano on nykyisin hyvin huonokuntoinen. Vaemlan kartanon (saksaksi Waimel) viimeinen omistaja oli paroni Gustav von der Palen. Virolainen taiteilija J. Köler (1826–1899) vietti lomiaan Vaemlan kartanon vieraana. Neuvosto-Eestin aikana kartano purettiin ja siitä on jäljellä vain rauniot sekä arvokas puulajipuisto. Entinen, vielä nykyisinkin toimiva, villatehdas kuului kartanon rakennuksiin. Saarella on sijainnut useita suurempia niin sanottuja maaseutukartanoita, muun muassa Kassarin ja Orjakun kartanot. Kassarin kartano tuhoutui tulipalossa 1920-luvulla, mutta kartanon entisessä renkituvassa sijaitsee kotiseutumuseo. Museon pihassa on nähtävyytenä myös entinen M/S Estonian pelastusvene, joka ajautui tyhjänä Hiidenmaan rannikolle noin viikko onnettomuuden jälkeen vuonna 1994. Suomalaissyntyisen kirjailijan Aino Kallaksen (1878–1956) kesämökki sijaitsee Kassarissa, ja hän vietti siellä kesiään 1920–1930-luvuilla.


title: Hiidenmaa

text: Saaren luoteisosaan on merelle suunniteltu 700-1000 megawatin tuulipuistoa.


title: Sirkka Vilander

text: Sirkka Tellervo Vilander (o.s. Polkunen; 6. marraskuuta 1927 Jyväskylän mlk – 28. syyskuuta 2014 Laukaa) oli suomalainen kilpahiihtäjä ja viestihiihdon olympiavoittaja vuodelta 1956. Hän saavutti viestihiihdossa myös MM-hopeaa ja sijoittui arvokilpailujen henkilökohtaisilla matkoilla kolme kertaa sijoille 5–8.


title: Sirkka Vilander

text: Polkunen sai jo lapsena kuntoilla koulumatkoillaan, sillä kotimaatilalta Jylhän kansakouluun oli matkaa kuusi kilometriä ja hän taittoi matkan talvisin suksilla ja muulloin jalkaisin. Kuopiossa vuonna 1947 käydyissä puulaakihiihdoissa hän voitti TUL:n mestarin Tyyne Tikkasen, minkä innoittamana hän liittyi urheiluseura Vihtavuoren Pamaukseen. Seuraavana talvena hän sijoittui Outokummun SM-hiihdoissa 16:nneksi. Vuonna 1950 hän sijoittui Salpausselän Kisoissa viidenneksi. Vuonna 1951 hän saavutti Tainionkoskella SM-pronssia Tyyne ja Lydia Widemanin takana ja pääsi kilpailemaan Holmenkollenille, jossa hän sijoittui kuudenneksi.


title: Sirkka Vilander

text: Tammikuussa 1952 Polkunen sijoittui olympiakatsastuksissa Iisvedellä kolmanneksi ja Joensuussa toiseksi. Oslon talviolympialaisissa naisten hiihto oli ensi kertaa mukana olympialaisten ohjelmassa, ja Polkunen lähti 10 kilometrin kilpailussa ensimmäisenä ladulle. Hän sijoittui heikoimpana neljästä suomalaisesta viidenneksi 1.27 minuuttia kultamitalisti Lydia Widemanille ja 17 sekuntia pronssimitalisti Siiri Rantaselle hävinneenä. Viestihiihto ei vielä kuulunut kisaohjelmaan. Samana talvena Polkunen voitti 10 kilometriä Puijon hiihtokisoissa ja sijoittui Salpausselällä Lydia Widemanin jälkeen toiseksi.


title: Sirkka Vilander

text: Vuonna 1953 Polkunen sijoittui kolmanneksi sekä SM-kisoissa että Salpausselällä. Falunin MM-hiihdoissa 1954 myös naisten viestihiihto kuului ohjelmaan, ja Polkunen hiihti kolmiosuuksisessa viestissä ensimmäisen osuuden. Neuvostoliiton aloittaja Ljubov Kozyreva aloitti lujaa, mutta pari kilometriä ennen osuuden päättymistä Polkunen alkoi saavuttaa häntä. Kozyreva esti pariinkin kertaan sauvallaan Polkusen ohitusyritykset, mutta lopulta suomalainen pääsi hangen kautta ohi ja tuli neljä sekuntia ennen neuvostoliittolaista vaihtoon. Kahdella seuraavalla osuudella Neuvostoliitto kuitenkin karkasi voittoon ja Suomi saavutti 25 sekuntia heikommalla ajalla hopeaa. Henkilökohtaisessa 10 kilometrin kisassa Kozyreva voitti kultaa ja Polkunen sijoittui kuudenneksi 53 sekuntia voittajasta ja 21 sekuntia pronssille sijoittuneesta Mirja Hietamiehestä jääneenä. Vuoden 1954 SM-hiihdoissa Polkunen sijoittui Siiri Rantasen jälkeen toiseksi ja Salpausselän kisoissa neljänneksi.


title: Sirkka Vilander

text: Talvella 1955 Polkunen voitti Zakopanen kansainvälisissä hiihtokilpailuissa 10 kilometriä ja viestin. Kotimaassa hän sijoittui Salpausselällä kolmanneksi edellään vain Mirja Hietamies ja neuvostoliittolaisvieraista Ljubov Kozyreva.


title: Sirkka Vilander

text: Seuraavana talvena Polkunen valittiin Cortina d’Ampezzon talviolympialaisiin. Hän sijoittui kahdeksanneksi kymmenen kilometrin kilpailussa, jonka voitti Ljubov Kozyreva yli kaksi minuuttia Polkusta nopeampana. Polkunen ja Kozyreva olivat Falunin MM-kisojen jälkeen ystävystyneet, ja Kozyreva toi olympialaisiin Polkuselle lahjaksi hajuvesipullon. Viestissä Polkunen hiihti jälleen ensimmäisen osuuden ja johti kilpailua alkumatkasta. Noin neljän kilometrin kohdalla hän horjahti, kaatui selälleen ja oli pystyyn päästyään hetken aikaa sen verran sekaisin, että lähti hiihtämään väärään suuntaan. Vaihtoon hän tuli 24 sekuntia kärjestä jääneenä, mutta toisella osuudella Mirja Hietamies tavoitti kärkeä ja ankkuriosuudella Siiri Rantanen toi Suomen voittoon, joten Polkusestakin tuli näin olympiavoittaja. Polkusen isä oli luvannut ostaa tyttärelleen auton, mikäli Suomi voittaisi viestissä kultaa, selostaja Pekka Tiilikainen oli kultamitalista luvannut mennä viestijoukkueen jäsenten kanssa yhdessä saunaan ja hiihtäjä August Kiuru oli luvannut syödä karvahattunsa, mutta nämä kaikki lupaukset jäivät lunastamatta.


title: Sirkka Vilander

text: Polkunen saavutti vuonna 1956 SM-pronssia Hietamiehen ja Rantasen takana samalla ajalla Pirkko Korkeen kanssa. Holmenkollenilla hän sijoittui neljänneksi. Tuon talven jälkeen hän lupauksensa mukaisesti lopetti varsinaisen kilpauransa vaikka hiihtikin vielä seuraavana vuonna joissakin pienissä kisoissa.


title: Sirkka Vilander

text: Polkunen työskenteli Rikkihappo Oy:n (myöh. Kemira) Vihtavuoren-tehtaalla lataajana noin 40 vuoden ajan. Hänen veljensä kuoli tehtaalla 11. marraskuuta 1966 tapahtuneessa räjähdyksessä. Vuonna 1958 hän avioitui autonkuljettajana tehtaalla työskennelleen Aarre Vilanderin kanssa. Perheeseen syntyivät 1960-luvulla lapset Ulla-Riitta ja Juhani.


title: Sirkka Vilander

text: Vuonna 2001 Sirkka Vilander sai opetusministeriön myöntämän Pro Urheilu -tunnustuspalkinnon. Helmikuussa 2017 hänet valittiin Hiihtomuseon pohjoismaisten hiihtolajien kunniagalleriaan.


title: Vaihtoehtoiset energianlähteet öljylle

text: Vaihtoehtoisia energianlähteitä öljylle etsitään, koska maaöljyn odotetaan ehtyvän lähivuosikymmenien aikana. 40 % kaikesta maailmassa käytetystä energiasta ja 95 % liikenteessä käytetystä energiasta tulee öljystä.