title: Suomenlapinkoira

text: Lapinkoiran ensimmäinen rotumääritelmä on vuodelta 1945, jolloin rodun nimi oli lapinpaimenkoira. Nämä koirat olivat nykyistä rotua suurempia, vaihtelevakarvaisia ja niiden päät olivat pidempiä ja kapeampia kuin nykyisten lapinkoirien. Suomenlapinkoira on ollut rodun virallisena nimenä vuodesta 1993, ja tämänhetkinen rotumääritelmä hyväksyttiin 2013.


title: Suomenlapinkoira

text: Suomenlapinkoira on ollut Suomen kymmenen suosituimman koirarodun joukossa vuosina 2004–2014, ja vuonna 2016 se nousi rekisteröintitilaston neljännelle tilalle edellisvuoden kuudennelta tilalta. Ulkomaista lapinkoiria on eniten Pohjoismaissa, esimerkiksi Ruotsissa on 2000-luvun aikana rekisteröity 3000 suomenlapinkoiraa. Pohjoismaiden jälkeen rotua on eniten Hollannissa, Englannissa ja USA:ssa. Vuosittain ulkomailla syntyy 200–300 lapinkoirapentuetta.


title: Suomenlapinkoira

text: Suomenlapinkoiran rotujärjestö Lappalaiskoirat ry on perustettu vuonna 1970. Yhdistyksen alaisuuteen kuuluvat myös muut lappalaiskoirat, lapinporokoira ja ruotsinlapinkoira. Yhdistykseen kuuluu yli 4 000 jäsentä.


title: Suomenlapinkoira

text: Lapinkoira on muiden suomalaisten koirarotujen kanssa otettu mukaan geenipankkiohjelmaan, jolla pyritään turvaamaan kotimaisten rotujen tulevaisuus ja perinnöllinen monimuotoisuus. Suomen Kennelliitto, Luonnonvarakeskus ja kotimaisten rotujen järjestöt päättivät asiasta elokuussa 2015. Geenipankkiin kerätään 25–30 uroksen geenejä jokaisesta kotimaisesta rodusta. Päätöksen perusteluissa kotimaisia rotuja kutsuttiin kansallisaarteiksi, jotka ”edustavat arvokasta elävää suomalaista kulttuuriperintöä, joka liittyy kiinteästi Suomen kansan historiaan”.


title: Suomenlapinkoira

text: Kesäkuussa 2007 suomenlapinkoiralle pystytettiin patsas Enontekiön Hettaan. Patsaan on tehnyt Pekka Ketonen.


title: Suomenlapinkoira

text: Virallisesti suomenlapinkoira on vain yksi rotu, mutta epävirallisesti rodun sisällä on tietyistä kantakoirista polveutuva kanta, joita kutsutaan paimensukuisiksi lapinkoiriksi. Tätä kantaa pyritään kasvattamaan suomenlapinkoirarekisterin sisällä omana linjanaan. Paimensukuisen lapinkoiran pentuja syntyy vuosittain noin 300. Linjan suojelemiseksi perustettiin Paimensukuisen Lapinkoiran Seura ry vuonna 1981.


title: Suomenlapinkoira

text: Maatiainen ry valitsi paimensukuisen lapinkoiran vuoden 2011 maatiaiseläimeksi.


title: Vostok (järvi)

text: Vostok on oletetusti makeavetinen järvi, joka sijaitsee neljä kilometriä paksun jääkerroksen alla Itä-Antarktiksella, paikoitellen kolme kilometriä korkean jäänalaisen "Gamburtsevin" vuoriston kupeessa. Järvi on nimetty sen päällä sijaitsevan venäläisen Vostok-tutkimusaseman mukaan. Se on maailman suurin tutkimaton järvi (pinta-ala 14 000 km² ja syvyyttä paikoitellen puoli kilometriä).


title: Vostok (järvi)

text: Järven olemassaoloa alettiin epäillä venäläistutkijoiden 1960-luvulla suorittamien seismisten mittausten perusteella. 1970-luvulla yhdysvaltalais-brittiläis-tanskalainen ryhmä suoritti lentokoneesta käsin tutkamittauksia, ja havaitsi alueen jäätikön alapinnan olevan paikoin tasainen. Kuitenkin vasta 1996 eurooppalaisen ERS-1 -satelliitin mittausten perusteella järven koko saatiin selvitettyä. Se on ylivoimaisesti suurin lähes 150 tunnetusta jäätikönalaisesta järvestä. 250 kilometriä pitkänä ja noin 50 kilometriä leveänä se on suunnilleen Ontariojärven kokoinen.


title: Vostok (järvi)

text: Vostok-järven epäillään olleen jääkannen alla jopa 25 miljoonaa vuotta. Sen, tai muiden vastaavanlaisten järvien syntyhistoriaa ei tunneta tarkasti, mutta sen epäillään saaneen alkunsa jään sulaessa joko oman paineensa alla tai vulkaanisen toiminnan sulattamasta jäätiköstä. Etelämantereen tuliperäisyyden vuoksi on mahdollista, että järven pohjassa on hydrotermistä toimintaa. Järven kohdalla on suoritettu kairauksia, jotka ovat yltäneet noin 3 600 metrin syvyyteen. Kairauksia ei uloteta itse järveen, sillä sen ekosysteemiä ei haluta altistaa ulkomaailman mikrobeille, mutta alaosan jäänäytteiden kiderakenne osoittaa järven pinnan lähellä olevan jään jäätyneen alhaaltapäin ja todistavan näin sulasta vedestä.


title: Vostok (järvi)

text: Vaikka Vostok lienee ollut miljoonia vuosia eristyksissä ulkomaailmasta, elämän mahdollisuutta järvessä ei ole poissuljettu. Järven yllä suoritetuissa jääkairauksissa on havaittu epäsuoria merkkejä ainakin mikrobitasoisesta elämästä.


title: Vostok (järvi)

text: Järven poikki kulkee harjanne, joka jakaa sen kahteen syvään osaan. Vuonna 2005 siitä löydettiin myös saari. Satelliittimittauksia analysoimalla on myös havaittu, että järven pohjaa peittää paksu sedimenttikerros. Järvessä on myös havaittu tapahtuvan 1–2 senttimetrin vuorovesivaihtelu, mikä saattaa nostaa ravinteita pohjasta ja ylläpitää mahdollisen elämän kannalta tärkeää veden kiertoa.


title: Vostok (järvi)

text: Venäläinen uutistoimisto RIA Novosti ilmoitti venäläisten tutkijoiden läpäisseen järveä peittävän paksun jääkerroksen. Ryhmästä ei ilmoitusta ennen ollut kuultu viikkoon, joten ryhmän katoamisesta alkoi kiertää huhuja. 8. helmikuuta 2012 tutkijaryhmään saatiin yhteys ja uutistoimisto RIA Novostin virallisen lausunnon mukaan venäläiset onnistuivat kairaamaan järven pintaan asti. Kairausreikä on 3768 metriä syvä. Järvestä otetaan vesinäyte mahdollisen mikrobitasoisen ekosysteemin varmistamiseksi.


title: Vostok

text: Vostok (, ’itä’) tarkoittaa seuraavia asioita:


title: Textus Receptus

text: Textus Receptus (latinaa "Vastaanotettu Teksti") on nimi, jolla tarkoitetaan ensimmäiseen, vuonna 1516 julkaistuun kreikankieliseen Uuden testamentin alkutekstiin perustuvaa Uuden testamentin tekstiperhettä.


title: Textus Receptus

text: Nykyään Textus Receptus on suurimmaksi osaksi jäänyt pois käytöstä, koska sen tekstiä useimmat pitävät epäluotettavana.


title: Textus Receptus

text: Ensimmäisen julkaistun Uuden testamentin painetun tekstilaitoksen laati Erasmus Rotterdamilainen kääntäessään Raamattua alkukielestä kreikasta latinaksi. Tekstilaitos perustuu erääseen itäisessä ortodoksikirkossa käytössä olleeseen Uuden testamentin niin kutsuttuun bysanttilaiseen tekstimuotoon, jonka luotettavuutta nykyisin useimmat tekstikriitikot, vaikkakaan eivät kaikki (katso Bysantin tekstilaitos), pitävät kyseenalaisena.


title: Textus Receptus

text: Erasmuksen ensimmäinen vuoden 1516 painos kreikankielisestä Uudesta testamentista oli tehty kiiressä, ja se sisälsi paljon virheitä. Tekstilaitos perustui muutamiin myöhäisiin käsikirjoituksiin. Jotkin kohdat Erasmus, johtuen osaksi hänen käytössään olleen käsikirjoitusmateriaalin puutteellisuudesta, käänsi latinankielisestä "Vulgatasta" takaisin kreikkaan, ja johtuen tästä sekä laatimisvaiheessa tehdyistä huolimattomuusvirheistä Textus Receptuksen tekstissä on useita kohtia, joissa sillä ei ole lainkaan tukea kreikankielisissä käsikirjoituksissa. Pääosin Textus Receptus edustaa kuitenkin edellä mainittua Uuden testamentin bysanttilaista tekstimuotoa, jota sen pohjana olevat käsikirjoitukset edustavat.


title: Textus Receptus

text: Erasmuksen kreikankielinen Uusi testamentti herätti laajaa mielenkiintoa. Ensimmäistä painosta seurasi pian toinen painos, jossa oli korjattu monia ensimmäisen painoksen virheitä. Kolmannessa painoksessa (1522) Ensimmäisen Johanneksen kirjeen tekstiin oli lisätty pyhään kolminaisuuteen viittaava kohta, joka tunnetaan nimellä "Comma Johanneum" (1. Joh. 5:7-8):


title: Textus Receptus

text: "Comma Johanneum" sisältyi silloin yleisessä käytössä olleeseen Vulgatan versioon, ja sen vuoksi Erasmusta painostettiin lisäämään "Comma Johanneum" tekstilaitokseensa. Erasmuksen tekstistä kohta periytyi kuitenkin myöhempiin tekstiversioihin sekä niistä tehtyihin käännöksiin, joita ovat englanninkielinen "King James Bible" ja suomalainen vuoden "1776 Biblia". Lutherin käännöksestä "Comma Johanneum" puuttui, sillä se perustui Erasmuksen kreikankielisen UT:n toiseen painokseen. Kreikankielisistä käsikirjoituksista "Comma Johanneum" puuttuu lukuun ottamatta muutamia hyvin myöhäisiä, pääosin 1500-luvulla tai myöhemmin kopioituja käsikirjoituksia. Myöskään varhaiset kreikkalaiset kirkkoisät eivät viittaa tähän kohtaan. Tästä syystä kohta puuttuu useimmista nykyisistä Raamatun versiosta, jotka perustuvat Textus Receptusta myöhempiin ja uudempiin tekstilaitoksiin. Esimerkiksi uudessa kirkkoraamatussa jakeet ovat muodossa (1. Joh. 5:7-8, Westcottin ja Hortin laitoksen alkuteksti):


title: Textus Receptus

text: Erasmuksen jälkeen tekstiä tarkistivat ja muokkasivat useat eri henkilöt, ja näin tekstistä syntyi lukuisia hieman toisistaan poikkeavia versioita. Näistä tärkeimpiä ovat Robert Estiennen (Stephanus) vuoden 1550 laitos, Theodore Bezan vuoden 1598 laitos sekä Abraham ja Bonaventura Elzevirin vuoden 1633 laitos, jonka esipuheesta tulee nimi Textus Receptus. Esipuheessa luki "textum ergo habes, nunc ab omnibus receptum", vapaasti käännettynä "näin teillä on teksti, jonka kaikki ovat nyt vastaanottaneet". Suppeammassa merkityksessä Textus Receptuksella tarkoitetaan juuri tätä Elzevirien vuoden 1633 laitosta. Pienistä eroista huolimatta kaikki edellä mainitut tekstilaitokset ovat olennaisilta osin sama teksti. Niinpä nimeä Textus Receptus voidaan käyttää viittaamaan mihin tahansa näistä.


title: Textus Receptus

text: Textus Receptus oli Uuden testamentin käännösten yksinomaisena pohjatekstinä 1500-luvulta aina 1800-luvun loppupuolelle saakka. Textus Receptukseen pohjautuvia raamatunkäännöksiä ovat mm. Lutherin Raamattu, William Tyndalen englanninkielinen käännös sekä samoin englanninkielinen "King James Bible". 1800-luvun loppupuolelta alkaen kuitenkin Westcottin ja Hortin tekstilaitos sekä muut uudet kriittiset tekstilaitokset syrjäyttivät lähes täydellisesti Textus Receptuksen. Textus Receptusta on kuitenkin jonkin verran käytetty Raamatun kääntämisessä nykyaikanakin; eräs merkittävimmistä nykyaikaisista Textus Receptukseen pohjautuvista käännöksistä on edellä mainittuun "King James Bible"en pohjautuva englanninkielinen "New King James Version". Uudempi suomenkielinen Textus Receptukseen pohjautuva käännös on maisteri Toivo Koilon UT Suuri Ilosanoma vuodelta 1980. Uudempiin tekstilaitoksiin perustuvat Uuden testamentin käännökset poikkeavat joissakin kohdin selvästi Textus Receptukseen pohjautuvista raamatunkäännöksistä. Esimerkiksi Isä meidän -rukouksen sekä Matteuksen että Luukkaan rukousversiot ovat Textus Receptuksessa (ja edellä mainitussa Bysantin tekstilaitoksessa) pidemmässä muodossa kuin nykyisin useimmin käytetyissä tekstilaitoksissa. Suurin osa eri pohjatekstien välisistä eroista on kuitenkin käännöksen kannalta melkein tai täysin merkityksettömiä.


title: Toora

text: Toora () on heprealaisen Raamatun eli Tanakin ensimmäinen osa. Toora käännetään usein sanalla "laki", vaikka asianmukaisempi käännös on "opetus". Juutalaisille toora on Tanakin keskeisin osa, joka luetaan synagogassa läpi joka vuosi. Toorasta käytetään myös kreikkalaisperäistä nimeä Pentateukki, joka tarkoittaa viisiosaista kirjaa. Kirjaksi sidottua Tooraa kutsutaan myös hepreankielisellä nimellä humaš.


title: Toora

text: Toora sisältää Raamatun viisi ensimmäistä kirjaa, joista muun muassa suomenkielisessä käännöksessä käytetään nimitystä Mooseksen kirjat. Tätä nimeä niistä käytetään lähinnä protestanttisissa kirkkokunnissa, sillä Martti Luther nimesi saksankielisessä raamatunkäännöksessään niiden keskeisimmän henkilön ja oletetun kirjoittajan, Mooseksen, mukaan. Kirjat sisältävät esityksen vanhimman osan maailman luomisesta Mooseksen kuolemaan. Lisäksi ne sisältävät juutalaisten uskonnollisen lain, Mooseksen lain.


title: Toora

text: Kirjoilla on myös kreikkalais-latinalaiset nimet:


title: Toora

text: Juutalaisen perimätiedon mukaan Mooses oli kirjojen tekijä, mutta tätä tietoa epäiltiin jo keskiajalla. Mooseksesta kerrotaan kirjoissa yleensä kolmannessa persoonassa. Kirjoissa itsessään ei kuitenkaan mainita, kuka ne on kirjoittanut, vaan ainoastaan joistakin niissä sitaatteina olevista kohdista, esimerkiksi jaksosta 2. Moos. 20:22-24:4, sanotaan, että ne ovat Mooseksen kirjoittamia.


title: Toora

text: Nykyään yleisin kanta on, että Mooses ei ole itse kirjoittanut kirjoja, esimerkiksi sillä perusteella, että niistä viimeisessä kerrotaan hänen kuolemastaan. Lisäksi kirjoissa esiintyy ilmauksia, kuten "Raakelin hautapatsas on olemassa vielä tänäkin päivänä", jotka viittaavat siihen, että tapahtumahetken ja kirjoitushetken välillä on ollut paljon aikaa. Tämän vuoksi jo 1600-luvulla useat tutkijat esittivät, että Mooseksen alkuperäistä teosta olisi myöhemmin täydennetty tarpeellisiksi katsotuilla lisäyksillä. Esimerkiksi Baruch Spinoza arveli, että nykyiseen muotoonsa teoksen olisi lopullisesti laatinut Esra.


title: Toora

text: Modernin eksegetiikan mukaan Pentateukki on todennäköisimmin koottu nykyiseen muotoonsa persialaisvallan aikana 400-luvulla eaa. Neljä ensimmäistä Mooseksen kirjaa on muodostettu yhdistämällä tekstejä useista vanhemmista teoksista, joille tutkijat ovat antaneet nimet "Jahvisti", "Elohisti" ja "Pappiskirja", kun taas Deuteronomium (Viides Mooseksen kirja) on ilmeisesti ollut oma kokonaisuutensa. Nämä lähdeteokset on pyritty tunnistamaan osittain tyylinsä perusteella, osittain sen perusteella, mitä nimeä Jumalasta käytetään, mutta suurelta osin niissä kerrottiin samoista muinaisajan tapahtumista. Esimerkiksi vedenpaisumuksesta on ilmeisesti ollut toisistaan poikkeavat kertomukset sekä Jahvistissa että Pappiskirjassa, ja Pentateukin lopullinen toimittaja on sijoittanut näistä lähteistä peräisin olevia katkelmia toistensa lomaan sillä tavoin, että kertomus nykyisessä muodossaan sisältää runsaasti toistoa.


title: Toora

text: Persialaisvallan aikana Toora määritteli juutalaisyhteisön oman identiteetin sekä sosiaalisesti että uskonnollisesti. Kantava uskonnollinen idea oli, että Jahve on Israelin jumala ja Israel on Jahven kansa.


title: Toora

text: Vanhin oletetuista lähteistä on Jahvisti. Nimensä se on saanut siitä, että se käyttää Jumalasta alusta lähtien nimeä Jahve. Teos on todennäköisesti alkanut kertomuksella Edenin paratiisista ja päättynyt kuvaukseen Luvatun maan valloittamisesta.. Alkuperäisen teoksen loppukappaleista ovat erään teorian mukaan peräisin myös Tuomarien kirjan jakeet 1.1.-2.4.


title: Toora

text: Jahvisti on todennäköisimmin kirjoitettu Jerusalemissa, mutta sen kirjoitusajasta on esitetty monia toisistaan poikkeavia arvioita. Eräät tutkijat ovat arvelleet sen olevan peräisin jo Daavidin ajalta, 900-luvulta eaa., mutta varmana pidetään, että se oli valmiina viimeistään Babylonin vankeuden aikoihin 500-luvulla.


title: Toora

text: Elohisti on saanut nimensä siitä, että se käyttää Jumalasta yleisnimeä "Elohim", jumala. Siitä on Raamatussa säilynyt vain katkelmia, jotka todennäköisesti on yhdistetty Jahvistiin jo kauan ennen kuin lopullinen Pentateukki muodostettiin. Kertomusten lisäksi Elohistin on oletettu sisältäneen myös lakitekstejä, muun muassa ns. Liitonkirjan (2. Moos. 20:22 - 23:33), mitä kuitenkin pidetään epävarmana.


title: Toora

text: Elohistin syntymäajasta ja -paikasta on voitu esittää vain arvauksia. Tavallisimmin on arveltu olevan peräisin Israelin kuningaskunnan kahtiajaon jälkeisestä pohjoisvaltakunnasta.


title: Toora

text: Viides Mooseksen kirja on lakikirja, joka on peräisin ajalta ennen 621 eaa. Nykyisellään sekin kuitenkin sisältänee myös muutamia myöhemmin lisättyjä, Pappiskirjasta peräisin olevia katkelmia, erityisesti sen lopussa olevan kertomuksen Mooseksen kuolemasta.


title: Toora

text: Pappiskirjaa pidetään lähteistä nuorimpana. Sille on tyypillistä pikkutarkka ja luettelomainen esitystapa, jonka perusteella siitä peräisin olevat Pentateukin kohdat on helppo tunnistaa. Sellaisia ovat esimerkiksi Ensimmäisen Mooseksen kirjan sukuluettelot sekä pääosa Mooseksen laista, erityisesti Kolmas Mooseksen kirja kokonaisuudessaan. Myös Raamatun luomiskertomuksen oletetaan olevan peräisin Pappiskirjasta, mutta sen jatkoksi sijoitetun kertomuksen Edenin paratiisista Jahvistista.


title: Toora

text: Tooran sisältö jakautuu kertovaan tekstiin sekä käskyihin ja kieltoihin. Lisäksi se sisältää muun muassa sukuluetteloita ja runoutta. Teksti etenee kronologisesti, mutta se on paikoin mutkikas ja vaikeasti seurattava. Tämä antaa viitteitä siitä, että teksti ei ole syntynyt yhdellä kertaa nykyiseen muotoonsa. Suurin osa tooran tekstistä koostuu yhteisön elämää ja Jerusalemin temppelin kulttia koskevista käskyistä.


title: Toora

text: Sisältö kahdentuu paikoitellen. Esimerkiksi kymmenen käskyä annetaan kahteen kertaan, ensin Siinailla ja myöhemmin Moabissa. Luomiskertomuksia on kaksi. Samaten toorassa on suoranaisia ristiriitoja. Oliko Nooan arkissa eläimiä seitsemän paria vai ainoastaan yksi pari kutakin? Abraham ja Saaran käynti Egyptissä muistuttaa heidän siirtolaisuuttaan Gerarissa. Lisäksi Toinen, Kolmas ja Viides Mooseksen kirja antavat samaa asiaa koskevia määräyksiä, mutta eri sanoin.


title: Toora

text: "Sefer tora" [ספר תורה] eli "Toora-kirja" kirjoitetaan pergamentille erityisellä musteella, jonka on oltava košer eli kelvollinen. Työ on erittäin tarkkaa; jos yksikin merkki puuttuu tai on väärin kirjoitettu, Toora ei ole košer eikä siitä voida lukea julkisessa jumalanpalveluksessa. Tooran voikin kirjoittaa vain tehtävään erikoistunut "sofer" eli kirjuri, joka suorittaa työnsä erityisen tarkkojen lakien mukaan. Monet soferit kastautuvat mikveen (rituaalikylpyyn) ennen Jumalan nimen eli tetragrammin ("jud-he-vav-he") kirjoittamista.


title: Toora

text: Toora-käärön ulkomuoto määräytyy juutalaisen rituaalin mukaan. Aškenasien Toora-kääröä luetaan vaaka-asennossa pöydällä. Luvun jälkeen sen rullat suljetaan yhteen, sidotaan kangasvyöllä ja peitetään samettisella, kirjaillulla hupulla. Sefardien Tooraa taas luetaan pystyasennossa. Käärö on kiinnitetty kahtia avautuvan pyöreän tai kuusikulmaisen koristeellisen kotelon sisälle. Toora-kääröä säilytetään synagogan etuosassa sijaitsevassa kaapissa, jonka nimi on "Aron ha'kodeš" [ארון הקודש], eli pyhä kaappi.


title: Toora

text: Juutalaisessa synagogassa Tooran luvun vuotuinen sykli alkaa simhat Tora-juhlan aikana, jolloin luetaan 5. Mooseksen kirjan loppu ja aloitetaan heti uudelleen luomiskertomuksesta. Tooran teksti jakautuu 54 viikkojaksoon eli "parashaan" [פרשה]:


title: Toora

text: Berešit (Genesis)


title: Toora

text: Šemot (Exodus)


title: Toora

text: Vajikra (Leviticus)


title: Toora

text: Bamidbar (Numeri)


title: Toora

text: Devarim (Deuteronomium)


title: Toora

text: Juutalainen kalenterivuosi sisältää enimmillään 54 tavallista sapattia. Kun suuria juhlapyhiä osuu sapateiksi, korvaa juhlaa koskeva Tooran kappale tavallisen viikoittaisen parashan. Tällaisina vuosina ns. arkisapatteja on vähemmän ja niiden lukumäärään perustuen lyhyempiä parashoita voidaan yhdistää (esimerkiksi "Vajakhel-Pekudei").


title: Oktobristit

text: Oktobristit (virallisesti Lokakuun 17:nnen liitto () oli Venäjän keisarikunnassa toiminut konservatiivis-liberaalinen puolue. Se perustettiin keisari Nikolai II:n 30. lokakuuta (J: 17. lokakuuta) 1905 antaman lokakuun manifestin jälkeen, ja puolueen nimi viittasi juuri tähän tapahtumaan. Puolueen johtajana oli tehtailija Aleksandr Gutškov.


title: Oktobristit

text: Puolue saavutti enemmistöaseman kolmannessa (1907–1912) ja neljännessä (1912–1914, 1915–1917) valtakunnanduumassa, kun vaalilakien muutoksella äänien painoa muutettiin konservatiiveja suosivaksi. Duuman puhemiehenä toimi pitkään oktobristien Mihail Rodzjanko. Oktobristit eivät kannattaneet parlamentarismia, vaan toimeenpanovallan vastuuta pelkästään keisarille.


title: Oktobristit

text: Oktobristit siirtyivät ensimmäisen maailmansodan aikana kannattamaan parlamentille vastuullisen hallituksen muodostamista ja liittyivät niin sanottuun edistykselliseen blokkiin. Lopulta puolue yhdistyi Perustuslaillisdemokraattiseen puolueeseen eli niin sanottuun kadettipuolueeseen vuonna 1915. Vuoden 1917 helmikuun vallankumouksen jälkeen oktobristien ja kadettipuolueen johtajat olivat parin kuukauden ajan johtavassa asemassa Venäjän väliaikaisessa hallituksessa.


title: Hiippakunta

text: Hiippakunta on kirkon hallinnollinen alue. Hiippakuntia on Suomessa evankelis-luterilaisella, ortodoksisella kirkolla ja katolisella kirkolla. Evankelis-luterilaisia hiippakuntia on yhdeksän ja ortodoksisia hiippakuntia kolme. Katolinen hiippakunta kattaa koko maan.


title: Menševikit

text: Menševikit () olivat 1900-luvun alussa toinen kahdesta Venäjän sosiaalidemokraattisessa työväenpuolueessa vaikuttaneesta suuntauksesta bolševikkien ohella. Puolue jakautui kahtia ideologisten ja strategisten erimielisyyksien vuoksi vuonna 1903 ja radikaalimpaa linjaa edustaneet bolševikit muodostivat myöhemmin käytännössä oman puolueensa. Menševikit edustivat maltillisempaa sosiaalidemokratiaa ja suhtautuivat kielteisemmin väkivaltaisiin toimintakeinoihin kuin bolševikit. Menševikkien mielestä Venäjä ei ollut vielä 1900-luvun alussa kypsä sosialistiseen vallankumoukseen, joten sosialistisen työväenliikkeen olisi pitänyt tukea edistyksellistä porvaristoa liberaalin demokratian ja kapitalismin kehittämisessä. Menševikit ja bolševikit perustivat ideologiansa erilaisiin tulkintoihin marxismista.


title: Menševikit

text: Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen jakaantuminen tapahtui alkujaan sen toisessa puoluekokouksessa vuonna 1903 Lontoossa. Vladimir Lenin halusi kehittää puolueesta ammattivallankumouksellisten tiukasti johtaman rajoitetun, keskitetyn ja pääosin maanalaisen organisaation, kun taas Julius Martov kannatti Länsi-Euroopan sosiaalidemokraattisten puolueiden kaltaista avointa joukkopuoluetta. Martovin linja voitti puoluekokouksen äänestyksessä äänin 28–23. Koska Leninin kannattajat saivat kuitenkin tilapäisesti enemmistön puolueen keskuskomiteassa ja "Iskra"-lehden toimituskunnassa, heitä alettiin kutsua bolševikeiksi venäjän kielen enemmistöä tarkoittavan sanan "bolšinstvo" mukaan, ja Martovin kannattajia vastaavasti menševikeiksi vähemmistöä tarkoittavan sanan "menšinstvo" mukaan. Nimitykset säilyivät, vaikka menševikit saivat myöhemmin enemmistön puolueessa. Kun bolševikit eivät onnistuneet saamaan puoluetta haltuunsa vuoden 1911 Prahan puoluekokouksessa, he irtautuivat kokonaan erilliseksi puolueeksi vuonna 1912. Menševikkien johtajista huomattava osa oli Venäjän keisarikunnan etnisten vähemmistöjen edustajia, kuten georgialaisia ja juutalaisia, kun taas bolševikkien johtajat olivat pääosin isovenäläisiä. Työläisiä oli kummankin ryhmän johdossa vain vähän. Eräät tunnetuista menševikeistä, kuten Lev Trotski, loikkasivat myöhemmin bolševikkeihin.


title: Menševikit

text: Menševikit osallistuivat aktiivisesti Venäjän vuoden 1905 vallankumoukseen, jonka aikana he vaikuttivat varsinkin Pietarin työläisneuvostossa. Menševikit osallistuivat myös keisarikunnan aikaisen duuman toimintaan, vaikka pitivät sitä enemmän askeleena demokratiaa kohti kuin varsinaisena demokraattisesti valittuna parlamenttina. Suhtautuminen ensimmäiseen maailmansotaan ajoi menševikkien haltuun jääneen sosiaalidemokraattisen puolueen uuteen sisäiseen hajaannukseen vuonna 1914. Puolueen oikea siipi eli "defensistit" (mm. Georgi Plehanov ja Aleksandr Potresov) tukivat Venäjän sodankäyntiä Saksaa vastaan, kun taas Martovin johtama puolueen vasen siipi eli "internationalistit" kannattivat välitöntä rauhaa ilman rajamuutoksia. Vuoden 1917 helmikuun vallankumouksen jälkeen "vallankumouksellisiksi defensisteiksi" kutsuttu puolueen keskiryhmä (mm. Nikolai Tšheidze, Irakli Tsereteli ja Fjodor Dan) ilmoitti hyväksyvänsä sodan jatkamisen vallankumouksen saavutusten puolustamiseksi saksalaista imperialismia vastaan. Menševikit tulivat toukokuussa 1917 mukaan Venäjän väliaikaiseen hallitukseen ja saavuttivat vahvan aseman myös uudessa Pietarin neuvostossa. Puolue teki tässä vaiheessa yhteistyötä ennemmin väliaikaista hallitusta johtaneiden sosialistivallankumouksellisten (”eserrät”) kuin välitöntä työväenluokan vallankumousta ajaneiden bolševikkien kanssa. Väliaikaisen hallituksen sisäministeriksi tullut Tsereteli määräsi jopa vangitsemaan Leninin ja Trotskin Pietarin levottomuuksien jälkeen heinäkuussa 1917.


title: Menševikit

text: Menševikit vastustivat bolševikkien marraskuussa 1917 suorittamaa lokakuun vallankumousta ja tukivat lyhytikäiseksi jäänyttä Venäjän perustuslakia säätävää kansalliskokousta, jonka vaaleissa heidän äänisaaliinsa tosin jäi melko pieneksi. Menševikkipuoluetta syksystä 1917 alkaen johtanut Martov tukijoineen halusi kaataa diktatorisen bolševikkihallituksen rauhanomaisesti työväenluokan joukkovoimalla sekä toimimalla neuvostojärjestelmän sisällä laillisena oppositiona. Menševikit menestyivät keväällä 1918 hyvin neuvostojen vaaleissa, mutta bolševikkihallinto lakkautti kaikki neuvostot, jossa bolševikit olivat menettäneet enemmistönsä. Sosialistivallankumouksellisten ryhdyttyä kesällä 1918 avoimeen kapinaan menševikkien puoluejohto kieltäytyi tukemasta aseellista vastarintaa tai ympärysvaltojen interventiota, mutta monet puolueen jäsenistä liittyivät kapinallisiin ja puolueen keskuskomitean jäsen Ivan Maiski ryhtyi omin päin kapinallisen Komutš-hallituksen jäseneksi. Bolševikkihallitus lakkautti kaikki menševikkien lehdet ja esti puolueen toiminnan heinä–elokuun 1918 aikana, koska menševikkejä pidettiin vastavallankumouksellisena uhkana. Menševikkien toiminta sallittiin uudelleen 30. marraskuuta 1918. Venäjän sisällissodan myöhemmässä vaiheessa monet menševikit taistelivat bolševikkien puna-armeijan puolella valkoista armeijaa vastaan, koska pelkäsivät valkoisten voiton merkitsevän taantumuksen voittoa. Lopullisesti menševikkien toiminta julistettiin Neuvosto-Venäjällä laittomaksi Kronstadtin kapinan jälkeen vuonna 1921, jolloin puolueen johtajien oli siirryttävä pysyvään maanpakoon.


title: Menševikit

text: Menševikit johtivat vuosina 1919–1921 Georgian demokraattisen tasavallan hallitusta. Georgian pääministerinä toimi menševikkeihin kuulunut Noe Žordania. Demokraattinen tasavalta romahti, kun Neuvosto-Venäjän armeija valtasi koko Georgian helmi–maaliskuussa 1921.


title: Narodnikit

text: Narodnikit olivat Venäjän keisarikunnan 1860–1880-luvun vallankumouksellisia. Liike tunnettiin nimellä narodnikkilaisuus ("Narodnitšestvo"). Nimi tulee ”lähtemisestä kansan pariin”, "hoždenije v narod".


title: Narodnikit

text: Liikkeen jäsenet olivat lähinnä yliopisto-opiskelijoita, jotka lähtivät maaseudulle valistamaan talonpoikia. Joukko oli ideologialtaan varsin hajanainen, mutta yhteisenä tekijänä sille oli yksinvaltiuden vastustus ja maan jakaminen talonpojille. Narodnikkien lähtökohdat olivat kansalliset ja nostalgiset. Tavoitteena oli myös lähentää sivistyneistöä ja kansaa.


title: Narodnikit

text: Narodnikkilaisuus syntyi maaorjien vapautuksen jälkeen 1861. Maaseudun köyhien olot eivät vapautuksesta paljon parantuneet, vaan maaomistus jäi rikkaille isännille, kulakeille. Narodnikit saivat vaikutteita Karl Marxin teoksista, ja he omaksuivat etenkin hänen vaatimuksensa, että maa on jaettava takaisin talonpojille. He sivuuttivat kuitenkin teollisuusväestön, jota Venäjällä oli vain pieni osa kansasta, ja Marxin esittämän kehityksen maataloudesta teollisuuteen. Narodnikit pitivät perinteistä kyläyhteisöä tulevaisuuden mallina. Ajatus oli alun perin lähtöisin Aleksandr Herzeniltä, joka piti länsimaista järjestelmää rappeutuneena ja halusi perustaa sosialismin talonpoikien itsehallinnon avulla. Ajattelussa oli slavofiileille tyypillisiä piirteitä. Narodnikit saivat vaikutteita myös Pierre-Joseph Proudhonin ja Mihail Bakuninin anarkismista esimerkiksi Herzenin ja ukrainalaisen sosialistin Myhailo Drahomanovin kautta.


title: Narodnikit

text: Narodnikkien aktiivisuus keskittyi 1860-luvun loppuun ja 1870-luvun alkuun. Tällöin sadat nuoret kulkivat maaseudulla yllyttäen talonpoikia nousemaan järjestelmää vastaan. Talonpojat eivät kuitenkaan aina vastanneet propagandaan odotetusti, vaan jopa luovuttivat idealistit ohranalle. Kuuluisin oikeudenkäynti järjestettiin vuonna 1878 193 idealistia vastaan.


title: Narodnikit

text: Myöhemmin liike muutti muotoaan. Vuonna 1876 liike organisoitiin järjestöksi "Zemlja i volja" ("Maa ja vapaus"), joka aluksi luotti maaseudulla tehtävään valistustyöhön mutta siirtyi sittemmin terrorismiin. Terrorismin pääkohde oli keisari, tavoitteena murtaa tsaarin perinteinen jumaluusasema. Tosin maaseudulla monet olivat ”vapauttajatsaarin” kuolemasta kauhuissaan.


title: Narodnikit

text: Vuonna 1879 "Zemlja i voljasta" irrottautui terroristiryhmä "Narodnaja volja" (Kansan tahto). Ryhmän johto pidätettiin tai se pakeni vuonna 1881 Aleksanteri II:n murhan jälkeen. Liikkeen johdossa toimi loppuvaiheissa Vera Figner. Vuonna 1887 pienempi ryhmä, johtajanaan Aleksandr Uljanov (Vladimir Leninin veli), yritti keisari Aleksanteri III:n salamurhaa. Uljanov teloitettiin.


title: Narodnikit

text: Georgi Plehanov taas muodosti 1879 maltillisemman propagandaryhmän Tšornyi peredel (Musta jako), jonka päämäärä oli jakaa kaikki maa uudelleen talonpojille, kunnes se 1880-luvulla siirtyi kaupunkien proletariaatin pariin.


title: Narodnikit

text: Narodnikkien ideologia jatkui 1900-luvulla erilaisissa sosiaalivallankumouksellisissa ryhmissä.


title: Robert Bresson

text: Robert Bresson (25. syyskuuta 1901 Bromont-Lamothe, Ranska – 18. joulukuuta 1999 Droue-sur-Drouette, Ranska) oli ranskalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja, joka on elokuvataiteen tunnetuimpia minimalisteja. Bresson ei ole saavuttanut suurta yleisön suosiota, mutta hän on kuitenkin vuosien mittaan noussut kriitikoiden ja elokuvataiteen harrastajien eniten arvostamien ohjaajien joukkoon.


title: Robert Bresson

text: Bresson piti tiukasti kiinni kurinalaisen askeettisesta tyylistään, minkä takia hänet miellettiin epäkaupalliseksi ohjaajaksi. Siksi Bresson sai tehdä vain 13 elokuvaa pitkällä urallaan, joka alkoi vuonna 1943 ja päättyi vasta vuonna 1983. Bressonin ensimmäiset elokuvat oli kerrottu melko perinteisesti, ja vasta kolmannessa elokuvassaan "Papin päiväkirja" hän löysi tunnusomaiseksi muodostuneen tyylinsä. Bressonin tunnetuimpia elokuvia ovat "Kuolemaantuomittu on karannut", "Taskuvaras" ja "Balthazar".


title: Robert Bresson

text: Bressonin elokuvien tunnistettavin piirre on tunteeton näyttelytyyli, ja hän kutsuikin näyttelijöitä ”malleiksi”. Muita keskeisiä tyylipiirteitä ovat runsas kuvan ulkopuolisten elementtien käyttö ja samalla kuvan tyhjentäminen sekä elliptinen kerrontatapa. Hänen elokuvansa käsittelivät usein predestinaatiota ja armoa. Omintakeisen tyylinsä takia Bressonilla ei ole ollut elokuvataiteessa suoranaisia seuraajia.


title: Robert Bresson

text: Robert Bresson syntyi vuonna 1901 Bromont-Lamothen kaupungissa. Robertin isä oli nimeltään Léon ja äiti Marie-Elisabeth. Léon Bresson oli ammatiltaan upseeri, ja perhe muutti Robertin nuoruudessa useasti.


title: Robert Bresson

text: Bressonin elämänvaiheista on hyvin vähän tietoa, eikä hän itse juurikaan puhunut yksityiselämästään, lähinnä vain korjasi vääristyneitä väitteitä. Elämäkerrallisia tietoja Bressonista on yleensä ollut vain lyhyissä monografioissa, ja siksi hänen elämästään on ollut liikkeellä paljon ristiriitaista tietoa. Bressonin syntymäajastakaan ei ole vallinnut yhteisymmärrystä, joskin nykyään vuotta 1901 pidetään oikeana. Myös vuotta 1907 pidettiin pitkään mahdollisena vaihtoehtona.


title: Robert Bresson

text: Bresson kävi lukion Lycée Lakanalissa Sceaux'ssa Pariisin esikaupunkialueella, jossa opiskeli latinaa, kreikkaa ja filosofiaa. Koulun jälkeen Bresson suunnitteli uraa taidemaalarina. Häneen vaikuttaneita taiteilijoita olivat muun muassa Philippe de Champaigne ja Paul Cézanne. Bresson kutsui itseään myöhemminkin taidemaalariksi, vaikka hänen maalauksistaan ei ole jäänyt tietoja. Bresson lopetti maalaamisen noin vuonna 1930, mihin oli syynä henkinen, terveydellinen ja esteettinen kriisi. Bressonin mukaan lääkäri oli kehottanut häntä lopettamaan, sillä maalaaminen teki hänet ”liian hermostuneeksi”. Lisäksi Bressonin mielestä maalaustaiteessa oli jo tehty kaikki oleellinen, ja Cézanne oli kehittänyt sen jo äärimmilleen.


title: Robert Bresson

text: Bresson oli kahdesti naimisissa. Vuonna 1926 hän meni naimisiin Leida Van der Zeen kanssa, ja avioliitto kesti vaimon kuolemaan saakka. Bressonin toinen vaimo Mylène Van der Mersch oli toiminut hänen apulaisohjaajanaan elokuvasta "Neljä yötä Pariisissa" lähtien. Bressonilla ei ollut lapsia. Bressonilla oli kaksi asuntoa: kaupungissa Pariisin Île Saint-Louis'lla ja maaseudulla Chartresin lähellä.


title: Robert Bresson

text: Bresson kiinnostui elokuvasta vuoden 1930 tienoilla. Hän ihaili Charlie Chaplinia. 1930-luvulla Bresson kirjoitti muutamia käsikirjoituksia, ja vuonna 1934 hän teki lyhytelokuvan "Les affaires publiques". Sen kesto oli puolisen tuntia, ja Bresson sai rahoitusta sen tekemiseen surrealistitaiteilijoiden yhteistyökumppanilta Roland Penroselta. "Les affaires publiques" oli farssi, ja sen luultiin kadonneen, mutta vuonna 1987 siitä löytyi Cinémathèque françaisesta lähes täydellinen kopio.


title: Robert Bresson

text: 1930-luvulla Bresson teki "Les affaires publiquesin" lisäksi muitakin samantyylisiä käsikirjoituksia, mutta ne eivät herättäneet kiinnostusta. Bresson on itse sanonut, ettei hänelle tarjottu töitä kuuteen seitsemään vuoteen. Tiedot hänen töistään ovatkin huomattavan ristiriitaisia, mutta ilmeisesti hän työskenteli jonkun verran käsikirjoituksiin liittyvissä tehtävissä. Bressonin on mainittu tehneen elokuvasovituksia ja kirjoittaneen vuorosanoja, mutta hän on itse kiistänyt olleensa koskaan käsikirjoittaja tai vuorosanojen kirjoittaja. Lisäksi Bressonin sanotaan olleen René Clairin toisen maailmansodan syttymisen takia kesken jääneen "Air purin" apulaisohjaaja. Senkin Bresson on kieltänyt ja kertonut olleensa elokuvan kanssa tekemisissä vain ”kahtena iltapäivänä”.


title: Robert Bresson

text: Bressonin orastava ura katkesi sotaan. Vuonna 1939 hän liittyi Ranskan asevoimiin ja joutui kesäkuussa 1940 saksalaisten vangiksi. Bresson lähetettiin työleirille, ja hän oli kymmenen kuukautta sotavankina. Muutaman vangin sairastuttua Bresson tekeytyi sairaaksi, ja saksalaiset vapauttivat hänet.


title: Robert Bresson

text: Bresson palasi Pariisiin, missä Ranskan elokuvateollisuus oli käynnistymässä uudelleen. Tekijöitä oli vähän, joten hän sai mahdollisuuden osoittaa kykynsä. Hänen ensimmäinen pitkä ohjaustyönsä "Synnin enkelit" valmistui 1943. Se kertoi dominikaaninunnista, joista yksi käyttää äärimmäisiä keinoja naisrikollisen sielun pelastamiseksi. Elokuva ei tyyliltään ollut aivan yhtä koruton kuin Bressonin myöhemmät elokuvat, sillä hän esimerkiksi käytti siinä ammattinäyttelijöitä. Elokuvan ansiosta Bressonin kyvyt kuitenkin tunnustettiin, ja elokuva menestyi myös taloudellisesti. Bressonin toinen elokuva, melodraama "Naisen kosto", valmistui vuonna 1945. Se perustui Denis Diderot'n romaaniin "Jaakko fatalisti ja hänen isäntänsä", ja Bressonin apuna elokuvan dialogia oli kirjoittamassa Jean Cocteau. Elokuva ei saanut paljon katsojia, eivätkä kriitikot arvostaneet sitä. Vuonna 1947 Bresson matkusti Roomaan valmistelemaan käsikirjoitusta Ignatius Loyolasta, mutta suunnitelmat eivät lopulta toteutuneet.


title: Robert Bresson

text: Bresson kuului vuodet 1948–1949 tunnettuun elokuvakerhoon Objectif ’49:ään, johon kuuluivat lisäksi muun muassa elokuvateoreetikko André Bazin, kirjailija Raymond Queneau ja Cocteau. Vuonna 1949 Objectif ’49 järjesti Festival du film maudit -nimisen elokuvajuhlan (”Kirotun elokuvan festivaali”), jossa esitettiin kunnianhimoisia mutta kaupallisesti menestymättömiä elokuvia. Bresson oli festivaalien tuomaristossa, ja elokuvajuhlassa esitettiin hänen elokuvansa "Naisen kosto". Kerhon toiminta hiipui pian, mutta se oli edistämässä Bazinin ja Jacques Doniol-Valcrozen perustaman Cahiers du cinéma -lehden syntymistä.


title: Robert Bresson

text: Vaikka Bressonin elokuvat olivat saaneet hyvää palautetta jo aiemmin, hänen lopullinen läpimurtonsa oli "Papin päiväkirja", joka perustui Georges Bernanosin romaaniin "Maalaispapin päiväkirja". Se kertoo nuoresta papista, joka on itse kuolemassa syöpään mutta pyrkii silti pelastamaan kyläläisten sieluja. "Papin päiväkirjassa" Bresson käytti ensimmäisen kerran elementtejä, joista tuli myöhemmin hänen elokuviensa tunnusomaisia piirteitä. Yksi niistä oli harrastelijanäyttelijöiden eli ”mallien” käyttäminen ammattilaisten sijasta. "Papin päiväkirja" oli tuottoisa, ja se sai kiitosta kriitikoilta. Se sai muun muassa katolisen kirkon palkinnon, ja se palkittiin myös Venetsian elokuvajuhlilla.


title: Robert Bresson

text: Bresson ei kiirehtinyt seuraavan elokuvansa tekemisessä, vaikka "Papin päiväkirja" olikin menestynyt. Hän halusi säilyttää täyden taiteellisen itsemääräämisoikeuden, ja Euroopan taloudellinen tilanne sodan jälkeen vaikeutti elokuvien tuotantoa. Seuraavan elokuvansa Bresson teki vuonna 1956, jolloin valmistui "Kuolemaantuomittu on karannut". Se perustui tositapahtumiin ja keskittyi saksalaisten sotavangin suunnitelmiin karata vankilasta. Se on todennäköisesti saanut herätteen Bressonin omista sota-aikaisista kokemuksista. "Kuolemaantuomittu on karannut" oli ensimmäinen elokuva, jossa Bresson ei käyttänyt perinteistä elokuvamusiikkia. Siinä oli musiikkina vain pätkiä Mozartin C-mollimessusta. Bresson sai elokuvasta parhaan ohjaajan palkinnon Cannesin elokuvajuhlilla.


title: Robert Bresson

text: Bressonin viides elokuva oli vuonna 1959 valmistunut "Taskuvaras", joka pohjautui löyhästi Fjodor Dostojevskin romaaniin "Rikos ja rangaistus". Siinä Bresson käytti jälleen klassista musiikkia, tällä kertaa Jean-Baptiste Lullyn sävellyksiä. Elokuva kertoo miehestä, joka kokee mielihyvää taskuvarkaana mutta pelastuu lopulta rakkauden kautta. Seuraavaksi Bresson käsitteli Jeanne d'Arcia elokuvassa "Jeanne d'Arc". Se käsitteli Orléansin neitsyen tarinaa uudesta näkökulmasta, sillä vain hieman yli tunnin mittainen elokuva toi esille Jeanne d'Arcin omia tuntemuksia oikeudenkäynnin aikana. Elokuva perustui täysin Jeannen oikeudenkäynnistä säilyneisiin pöytäkirjoihin.


title: Robert Bresson

text: Ranskalaisen elokuvan uusi aalto alkoi vaikuttaa laajemmin 1960-luvun puolivälissä, ja muun muassa François Truffaut ja Jean-Luc Godard nousivat Ranskan elokuvataiteen huipulle. Vaikka uuden aallon elokuvat poikkesivat monilta taiteellisilta ominaisuuksiltaan Bressonin elokuvista, hän inspiroi silti monia uuden aallon ohjaajia. Samaan aikaan häntä alettiin pitää yhtenä Ranskan parhaista elokuvantekijöistä. Maineensa ansiosta hän sai elokuvilleen rahoitusta jatkossa helpommin. Italialaistuottaja Dino de Laurentiisin avustuksella Bresson aloittikin seuraavaksi suurtyön ensimmäisestä Mooseksen kirjasta. Hanke keskeytyi Bressonin ja de Laurentiisin erimielisyyksiin.


title: Robert Bresson

text: Vaikka elokuva Mooseksen kirjasta ei toteutunut, 1960-luvun puolivälin jälkeen alkoi Bressonin tuottoisin jakso. Vuosien 1966–1971 aikana hän kuvasi peräti neljä elokuvaa. "Balthazarissa" Bresson kertoo pahoinpidellystä aasista, mikä on ihmisen julmuuden ja rakkauden allegoria. Ranskalais-ruotsalaisena yhteistuotantona valmistuneen "Balthazarin" pääosassa oli poikkeuksellisesti eläin, Balthazar-niminen aasi. "Mouchette – raiskattu" on Bressonin toinen sovitus Georges Bernanosin romaanista. Se kertoi sosiaalisesti eristäytyneestä 14-vuotiaasta tytöstä, joka tekee itsemurhan jouduttuaan raiskatuksi. Joissakin maissa elokuva kiellettiin, ja se on muutenkin herättänyt Bressonin elokuvista eniten keskustelua.


title: Robert Bresson

text: "Suloinen nainen" vuodelta 1969 ja "Neljä yötä Pariisissa" vuodelta 1971 perustuivat Dostojevskin novelleihin. "Suloisen naisen" pääosassa oli silloin vielä tuntematon 17-vuotias Dominique Sanda. Hän esitti nuorta naista, joka menee naimisiin panttilainaajan kanssa mutta tuntee itsensä onnettomaksi. Elokuva päättyy naisen itsemurhaan, vaikka Bresson oli jo edellisessä elokuvassaan saanut aiheesta paljon kritiikkiä. "Suloinen nainen" oli myös Bressonin ensimmäinen värielokuva. "Neljä yötä Pariisissa" oli puolestaan Bressonin tuotannossa harvinainen komedia. Vuonna 1974 valmistui Bressonin suurhanke "Pyöreän pöydän ritarit". Se keskittyi kahteen kuningas Arthur -taruston pääteemaan, Graalin maljan etsintään ja Lancelotin ja Guineveren rakkauteen. Bresson oli suunnitellut elokuvaa aiheesta jo 1950-luvun alussa ja harkinnut poikkeuksellisesti Hollywood-näyttelijöitä pääosiin, Lancelotiksi ja Guinevereksi. "Pyöreän pöydän ritarit" oli Bressonin kallein elokuva.


title: Robert Bresson

text: Bresson ei yleensä puhunut elokuvataiteesta tai työtavoistaan. Vuonna 1976 hän julkaisi kuitenkin kirjan "Notes sur le cinématographe" ("Merkintöjä kinematografiasta"), jossa hän kertoi näkemyksiään elokuvateoriasta.


title: Robert Bresson

text: Bressonin viimeiset elokuvat olivat "Paholainen luultavasti" (1977) ja "Raha" (1983). Hän sai elokuviin valtion tuotantotukea vain kulttuuriministerin, ensimmäisellä kerralla Michel Guyn ja toisella kerralla Jack Langin, vaikutusvallan ansiosta. Bressonin viimeiset elokuvat olivat melko pessimistisiä. "Paholainen luultavasti" käsitteli ajankohtaisia aiheita, kuten ekokatastrofia, uskonnon rappiota ja kulutusyhteiskunnan mielettömyyttä. Vaikka sen näkemys yhteiskunnan lopusta on pessimistinen, siinäkin todellinen taistelu käydään henkilökohtaisen uskon alueella. "Raha" perustuu Leo Tolstoin novelliin "Väärennetty korkolippu". Se on kuvaukseltaan hyvin pessimistinen, ja maailma esitetään siinä pahuuden kehänä. Bresson palkittiin "Rahasta" toistamiseen Cannesin elokuvajuhlien parhaan ohjaajan palkinnolla.


title: Robert Bresson

text: "Rahan" jälkeen Bresson suunnitteli vielä muun muassa Jean-Marie Gustave Le Clézion romaanin filmatisoimista ja palasi vanhaan haaveeseensa kuvata elokuva ensimmäisestä Mooseksen kirjasta. Elokuvasta tehtiin koekuvauksiakin, mutta se ei kuitenkaan valmistunut. Ilmeisesti hanke oli vireillä vielä vuonna 1992.


title: Robert Bresson

text: Bressonin uran päätyttyä häntä muistettiin erilaisilla palkinnoilla. Vuonna 1989 hän sai Venetsian elokuvajuhlien Kultaisen leijonan elämäntyöstään ja hänet nimettiin Ordre National du Mériten ansioritarikunnan komentajaksi. Euroopan elokuva-akatemia myönsi hänelle elämäntyöpalkinnon vuonna 1994.


title: Robert Bresson

text: Bresson eli viimeiset vuotensa huonon terveydentilansa vuoksi pääasiassa maaseudulla. Hän kuoli 98-vuotiaana joulukuussa 1999.


title: Robert Bresson

text: Bresson oli modernin elokuvan ensimmäisiä minimalisteja. Bressonin minimalismi perustuu suurimmalta osalta kolmeen seikkaan: runsas kuvan ulkopuolisten elementtien käyttö, hyvin elliptinen kerrontatapa ja radikaali, tunteeton näyttelemistyyli. Viimeistä Bresson on itse pitänyt tyylinsä kulmakivenä. Yleensä Bressonin tyylin katsotaan ensimmäisen kerran ilmenneen todellisena hänen kolmannessa elokuvassaan, vuonna 1951 valmistuneessa "Papin päiväkirjassa".


title: Robert Bresson

text: Bresson kertoo huomattavan osan elokuvien tapahtumasta kuvan ulkopuolella, erityisesti ääniefektien avulla. Bresson ja Carl Theodor Dreyer käyttivät 1950-luvulla ensimmäisinä ohjaajina minimalistiseen tyyliin kuvan ulkopuolisia elementtejä. Bresson meni myöhemmin minimalismissaan vieläkin pidemmälle, sillä hän saattoi typistää myös näkyviksi tarkoitettuja kuvia. Hän leikkasi esineet tai ihmisvartalot kuvaan poikkeavalla tavalla. Bresson käytti esimerkiksi paljon lähikuvia käsistä tai jaloista ja jätti joskus esimerkiksi pään kokonaan kuvan ulkopuolelle. Hänen tapansa kertoa tarinaa liittyy läheisesti kuvakerrontaan. Hän käyttää elliptistä kerrontatapaa, jossa hän kertoo vain osan tapahtumista eikä yleensä anna johdatusta tapahtumaan tai esitä tapahtuman syitä. Bressonin tyyli tuo hieman mieleen mykkäelokuvat, joissa ei ollut samanlaisia mahdollisuuksia esittää jatkuvaa kerrontaa kuin äänielokuvassa. Bressonin tyyliin kuului myös kuvan tyhjentäminen elokuvallisesta toiminnasta. Kuva keskittyy samanaikaisesti esimerkiksi autioon muuriin, ja varsinainen toiminta tapahtuu kuvan ulkopuolella. André Bazin on verrannut Bressonia runoilijoihin Stéphane Mallarméhen ja Arthur Rimbaud'hon. Bressonille täydellinen kuva oli tyhjä valkokangas, ja vastaavasti Mallermélle täydellinen runo oli tyhjä sivu ja Rimbaud'lle äänettömyys.


title: Robert Bresson

text: Musiikkia Bresson käytti huomattavan vähän. Ensimmäisissä elokuvissaan hän käytti vielä perinteistä elokuvamusiikkia, mutta sen jälkeen hän siirtyi käyttämään vain katkelmia klassisesta musiikista ja luopui lopulta varsinaisesta elokuvamusiikista kokonaan. Sen jälkeen hän käytti vain diegeettistä musiikkia eli musiikkia jonka lähde sijaitsee elokuvan tarinamaailmassa. Vaikka musiikkia on Bressonin elokuvissa vähän, äänimaailma on muuten merkittävässä osassa. Erityisesti kuvanulkoisen äänen käyttö on runsasta, ja sen tarkoituksena on luoda tilavaikutelmaa. Kuvanulkoisella äänellä tila, jossa elokuva tapahtuu, laajenee myös kuvan ulkopuolelle. Bresson onkin sanonut, että ääni on elokuvan ”kolmas ulottuvuus”.


title: Robert Bresson

text: "Papin päiväkirjasta" lähtien Bressonin elokuvien tunnusomaisin piirre on harrastelijanäyttelijöiden käyttäminen ammattilaisten sijasta. Bresson itse kutsui näyttelijöitään ”malleiksi” ("modèle"). Mallin tehtävänä ei ole näytellä eikä ilmaista vaan yksinkertaisesti vain lausua vuorosanansa. Ilmeettömyyden saavuttamiseksi Bresson vaati mallejaan näyttelemään kohtaukset 20–25 kertaa tai antoi lukuharjoituksia, joiden tavoitteena oli saada sanat kuulostamaan samankaltaisilta ja häivyttää henkilökohtaiset tulkinnat. Bresson pyysi mallejaan puhumaan itsekseen, monologia dialogin sijasta. Bresson ei valinnut näyttelijöitä taitojen perusteella vaan vaikkapa sen mukaan, miltä he näyttivät. Esimerkiksi "Papin päiväkirjassa" esiintynyt Claude Laydu valittiin rooliin askeettisten ilmeiden ansiosta.


title: Robert Bresson

text: Bresson käsittelee useassa elokuvassaan sekä predestinaatioa että ihmisen vapaata tahtoa. Ihmisellä on vapaus valita, mutta vapaus muuttuu todelliseksi vasta, kun hän valitsee Jumalan. Bressonin tematiikkaa ja elämänkatsomusta on rinnastettu usein jansenismiin, joka on Jumalan ennalta määräämistä ja armoa korostava kristillinen suuntaus. Alkujaan Bressonin jansenismista puhuttiin lähinnä elokuvien estetiikan kannalta, sillä Ranskassa termillä on tarkoitettu myös taiteen tietynlaista korutonta ja ”askeettista” estetiikkaa. Bresson ei ollut kiinnostunut henkilöhahmojensa psykologisista motiiveista, ja hahmot tavallaan seurasivat kohtaloaan. Mallien käyttäminen on keskeistä myös tämän tematiikan kannalta, sillä heidän tukahdutettu olemuksensa saa heidät näyttämään unissakävelijöiltä, joita johdatus kuljettaa.


title: Robert Bresson

text: Bressonin elokuvien keskeiseksi teemaksi on nähty vapautuminen joko konkreettisesta tai metaforisesta vankeudesta. Vapaus voidaan tulkita sisäiseksi tai hengelliseksi vapaudeksi, armon tai transsendentin kohtaamiseksi. Niinpä Bressonin tyyliä on kommentoitu usein uskonnollisesti tai hengellisesti: André Bazin on sanonut sitä ”pelastuksen ja armon fenomenologiaksi”, Susan Sontag ”hengelliseksi tyyliksi" ja Paul Schrader ”transsendentaaliseksi tyyliksi”. Kolme hänen elokuvistaan sijoittuu osittain tai kokonaan vankilaan metaforana vankeudesta tai vapautuksesta.


title: Robert Bresson

text: Bressonin elokuvilla ei yleensä ole konkreettista positiivista loppua, sillä useimmissa niissä päähenkilö joko kuolee tai päätyy vankilaan. Kolmessa elokuvassa päähenkilö tekee itsemurhan. Katolinen kirkko on yleensä suhtautunut tuomitsevasti itsemurhaan, mutta Bressonin elokuvissa itsemurhallakin voi olla vapauttava luonne, sillä esimerkiksi elokuvassa "Mouchette – raiskattu" päähenkilö vapautuu sen avulla kärsimyksistään.


title: Robert Bresson

text: Bressonin myöhäistuotannon elokuvista armon tematiikkaa on huomattavasti vaikeampi löytää, ja niiden aiheena voidaan pitää maailman pahuutta. Erityisesti kolmea viimeistä elokuvaa, "Pyöreän pöydän ritarit", "Paholainen luultavasti" ja "Raha", voidaan pitää julmana ja synkkänä yhteiskuntakritiikkinä.


title: Robert Bresson

text: Eurooppalaiset ohjaajat ovat säännöllisesti kirjoittaneet elokuvataiteesta tai elokuvateoriasta. Esimerkiksi François Truffaut ja Jean-Luc Godard kirjoittivat artikkeleita Cahiers du cinéma -lehteen, ja Sergei Eisenstein ja Pier Paolo Pasolini loivat omaa teoriaansa. Bressonkin kirjoitti kirjan "Notes sur le cinématographe", joka ilmestyi alkujaan vuonna 1975 ja uudelleen 1988. Jälkimmäisen painoksen esipuheen kirjoitti Jean-Marie Gustave Le Clézio. Sakari Toiviainen suomensi teoksen nimellä Merkintöjä kinematografiasta vuonna 1989 kirjassa Merkintöjä Robert Bressonista (Chydenius Instituutti, 1989). Merkinnöissään Bresson esittelee ajatuksiaan elokuvasta lyhyinä aforismimaisina mietteinä.


title: Robert Bresson

text: Bresson erottaa kaksi elokuvatermiä: "cinéman" ja "cinématographen" eli kinematografian. Perinteisesti termillä "cinéma" on tarkoitettu elokuvaa, joka on Bressonin mukaan vain ”elokuvattua teatteria”. Se käyttää teatterin tapaa ilmaista asioita, ja siinä kameran tehtävä on vain tallettaa, ja se on ainoastaan uudelleentuottamista. Kinematografia puolestaan on oma taiteenlajinsa, ja samalla siihen tarvitaan luomistyötä. Bressonin mukaan kinematografia ei ollut ehtinyt vielä kehittyä ensiaskeleistaan, sillä "cinémalla" oli niin hallitseva asema.


title: Robert Bresson

text: Kinematografian erityisluonne liittyi elokuvalaitteen kykyyn tallettaa sellaisia ”todellisen” ("réel") piirteitä, jotka jäävät arkihavainnoinnissa huomioimatta. Pelkkä tallettaminen ei kuitenkaan kinematografiassa riitä, vaan yksittäiset kuvat ja äänet on yhdistettävä uudenlaisen suhteen kautta, jotta niistä tulee jotain muuta kuin mitä ne todellisuudessa on. Kuvien ja äänen muutokseen tarvitaan Bressonin mielestä elokuvallinen ”kirjoitus” ("écriture"). Bresson pyrkikin luomaan uutta elokuvaa hävittämällä siitä kaikki teatteriperinteeseen liittyvät tekijät. Bressonin mielestä näyttelijöiden paikka on teatterin näyttämöllä, mutta elokuvataiteen kieltä he eivät ymmärrä. Siksi hän käytti elokuvissaan ”malleja”, joita hän koulutti hävittämään kaikki viitteet teatterinäyttelemisestä. Bressonin mukaan kinematografiassa ei ole tilaa myöskään elokuvamusiikille, sillä se vie katsojan pois puhtaasta elokuvakokemuksesta. Hän hylkäsi myös perinteisen ranskalaisen ohjaajaa tarkoittavan sanan "metteur en scène" ja kutsui itseään henkilöksi, joka ”laittaa asiat järjestykseen”.


title: Robert Bresson

text: Bresson on harvinainen hahmo elokuvataiteessa, sillä hän kääntyi töissään elokuvien normaalia muotokieltä vastaan ja halusi löytää sen, minkä itse käsitti elokuvan estetiikaksi. Bresson pystyi tekemään taipumattomuutensa takia vain 13 elokuvaa, mutta monia niistä pidetään elokuvataiteen keskeisimpinä teoksina. Elokuvakriitikot eivät ole yksimielisiä siitä, mikä on Bressonin paras työ, mutta parhaimpina pidetään elokuvia "Papin päiväkirja", "Kuolemaantuomittu on karannut", "Taskuvaras", "Balthazar", "Mouchette – raiskattu" ja "Raha".


title: Robert Bresson

text: Vaikka Bresson ei koskaan ole erityisesti ollut katsojien suosiossa, hän on arvostettu ohjaaja ja hänen työnsä kuuluvat elokuvamaailman tutkituimpiin. Omintakeisena taiteilijana Bresson oli ensimmäisiä, joita François Truffaut kutsui auteuriksi. Hänen tyylinsä oli kuitenkin niin poikkeava, että häntä ei suoraan seurannut kovinkaan moni ohjaaja. Monet eurooppalaiset ohjaajat ovat silti saaneet vaikutteita Bressonilta. Kuvallisen ilmaisun riisuminen välittyi moniin ranskalaisiin elokuviin, etenkin Truffaut'n ja Godardin teoksiin, ja Bressonia suuresti arvostanut venäläisohjaaja Andrei Tarkovski käytti Bressonin tapaan malleja näyttelijöinä. Ehkä suorimmin vaikutteita Bressonilta sai Jean-Marie Straub, varsinkin uransa alkuvaiheessa, ja Straubin kautta Bressonin perintö välittyi muun muassa Rainer Werner Fassbinderille ja Daniel Schmidille.


title: Robert Bresson

text: Yksittäistä elokuvista bressonilaisiksi on nimetty Alain Cavalier’n "Thérèse", Maurice Pialat’n "Paholaisen auringon alla" ja Dardennen veljesten "Rosetta". Yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja Paul Schrader kopioi "Taskuvarkaan" lopun elokuvaansa "American Gigolo". Schraderin käsikirjoittama ja Martin Scorsesen ohjaama "Taksikuski" puolestaan lainaa sekä "Papin päiväkirjasta" että "Taskuvarkaasta". Suomalainen elokuvaohjaaja Aki Kaurismäki on jäljitellyt Bressonin tyyliä elokuvassa "Tulitikkutehtaan tyttö".


title: Valtiopetos

text: Valtiopetos on rikos, joka loukkaa valtion alueellista koskemattomuutta tai oikeudellista järjestystä. Olennainen ero maanpetokseen on se, että valtiopetoksessa rikos tehdään yhteiskuntajärjestystä vastaan toimimatta vieraan valtion hyväksi.


title: Valtiopetos

text: Suomessa valtiopetos on hyvin tarkkaan määritelty rikos. Tämän takia tässä artikkelissa käsitellään yleisesti valtiopetosrikoksia eli rikoksia rikoslain 13. lukua vastaan. Näihin tai maanpetosrikoksiin syyllistyneet katsottiin vuoden 2005 vankeuslain (767/2005) voimaantuloon saakka tuomiota kärsiessään valtiollisiksi vangeiksi, joilla oli vuoden 2005 vankeuslain voimaantulon tiettyjä erioikeuksia vankilassa. Nyttemmin valtiollisen vangin käsite on poistettu lainsäädännöstä tarpeettomana.


title: Valtiopetos

text: Suomessa valtiopetos on rikos, jolla väkivaltaa käyttämällä tai sillä uhkaamalla, oikeudettomasti pakottamalla taikka valtiosääntöä rikkomalla yritetään kumota tai muuttaa Suomen valtiosääntö taikka muuttaa valtiojärjestystä. Valtiopetokseen syyllistyy myös se, joka yrittää väkivaltaa käyttämällä tai sillä uhkailemalla syrjäyttää Tasavallan presidentin, valtioneuvoston tai eduskunnan taikka kokonaan tai osaksi estää niitä käyttämästä toimivaltaansa. Rikoksesta tuomitaan vähintään vuodeksi ja enintään kymmeneksi vuodeksi vankeuteen. Valtiopetoksesta tuomittava henkilö on rikoslain 2. luvun 14a. pykälän mukaan lisäksi tuomittava menettämään sotilasarvonsa; kyseinen määräys otettiin rikoslakiin jatkosodan aikana vuonna 1944.


title: Valtiopetos

text:
Törkeästä valtiopetoksesta tuomitaan vähintään neljäksi vuodeksi vankeuteen tai elinkautiseen vankeusrangaistukseen. Valtiopetos on törkeä, jos
ja rikos on kokonaisuutena törkeä.


title: Valtiopetos

text: Valtiopetoksen valmistelu on rikos, jossa ryhdytään valtiopetoksen tekemiseksi yhteydenpitoon vieraan vallan tai sen asiamiehen kanssa, hankitaan aseita, ampumatarvikkeita tai muita vastaavia esineitä, koulutetaan ihmisiä aseiden käyttöön taikka kootaan tai varustetaan väkeä. Myös sellainen henkilö, joka perustaa yhteenliittymän valtiosäännön väkivaltaiseksi muuttamiseksi, toimii siinä johtavassa asemassa tai, tietoisena yhteenliittymän tarkoituksesta, antaa sille merkittävää taloudellista tukea, syyllistyy valtiopetoksen valmisteluun. Rangaistus on 4 kuukaudesta 4 vuoteen vankeutta.


title: Valtiopetos

text: Laittomaan sotilaalliseen toimintaan syyllistyy se, joka merkittävällä tavalla osallistuu sotilaallisesti järjestäytyneeseen yhteenliittymään, jonka tarkoituksena on vaikuttaa valtiollisiin asioihin. Myös se, joka antaa tai toimeenpanee kyseisen yhteenliittymän sotilaskoulutusta, syyllistyy tähän rikokseen. Rangaistus on sakkoa tai enintään kaksi vuotta vankeutta.


title: Vanguard 2

text: Vanguard 2 on Maata kiertävä yhdysvaltalainen sääsatelliitti, joka laukaistiin 17. helmikuuta 1959 kello 15:55 UTC. Kantorakettina toimi Vanguard. Satelliitin paino on 9,8 kiloa ja halkaisija 50,8 cm.


title: Vanguard 2

text: Vanguard 2 oli suunniteltu mittaamaan pilvipeitettä ja lähettämään siitä telemetriatietoja 108,03 MHz:n taajuudella toimineella 1 watin tehoisella radiolähettimellä (taajuudella 108 MHz oli 10 mW tehoinen majakkalähetin). Molemmat lähettimet toimivat 19 päivän ajan.


title: Vanguard 2

text: Vanguard 2:n oletetaan pysyvän kiertoradallaan 300 vuotta.


title: Forgotten Realms

text: Forgotten Realms on roolipelien kampanjamaailma, joka on tarkoitettu Dungeons & Dragons -roolipeliä varten. Sen pääasiallinen suunnittelija on Ed Greenwood. Varsinaisen roolipelikampanjan lisäksi Forgotten Realms -maailman pohjalta on laadittu satoja romaaneja sekä lukuisia tietokonepelejä, joista tunnettuja esimerkkejä ovat mm. "Baldur's Gate" -sarja, "Icewind Dale" -sarja, "Neverwinter Nights" -sarja sekä viimeisimpänä MMO-peli Neverwinter. Useita romaaneista on suomennettu. Kuuluisimpia Forgotten Realms -romaanien kirjoittajia ovat Ed Greenwood, R. A. Salvatore ja Elaine Cunningham.


title: Forgotten Realms

text: Dungeons & Dragonsin fantasiamaailmoista se on suosituin.


title: Forgotten Realms

text: Forgotten Realms -maailmasta on julkaistu yli 150 lähdeteosta ja seikkailua. Se oli olemassa jo ennen kuin maailma itse oli kuvattu missään kirjassa, ja toimi Ed Greenwoodin omien seikkailukampanjoiden näyttämönä. Greenwood julkaisi maailmasta artikkeleita aluksi Dragon -lehdessä.


title: Forgotten Realms

text: Varsinainen virallinen Forgotten Realms -julkaisu oli laatikoitu kirjasarja (kaksi kirjaa ja neljä karttaa) vuonna 1987, ja pohjautui AD&D:n ensimmäiseen laitokseen. Alun perin TSR:n suunnitelmissa oli, että Forgotten Realms korvaa Greyhawk-maailman AD&D:n perustana, mutta vielä tänäkin päivänä Forgotten Realms on erillinen tuote. Toinen laitos julkaistiin vuonna 1993, pohjautuen AD&D:n toiseen laitokseen.


title: Forgotten Realms

text: AD&D:n kolmannen laitoksen (joka palasi D&D-nimeen) myötä Forgotten Realmsista julkaistiin kolmas laitos vuonna 2001. Tällä hetkellä maailma on kuvattu yhdessä kirjassa, "Forgotten Realms Campaign Setting" (Greenwood, Reynolds, Williams, ja Heinsoo; Wizards of the Coast, 2001; ISBN 0-7869-1836-5), johon kuuluu lisäksi kartta. Kirja sisältää yleiskuvauksen koko maailmasta, historiasta, eri valtioista, jumaluuksista ja merkittävistä henkilöistä, sekä pelihahmojen luontiin ja kulttuuritaustan ymmärtämiseen liittyvistä asioista. Se keskittyy tarkasti vain muutamiin alueisiin. Tarkempia kuvauksia varten pelinjohtaja joutuu joko hankkimaan lisämateriaalia tai keksimään ne itse kirjan puitteiden pohjalta.


title: Forgotten Realms

text: Forgotten Realmsin tapahtumapaikka on fiktiivinen Toril-planeetta. Pääasiallisesti pelitapahtumat sijoittuvat Faerûn-nimiselle maanosalle. Faerûnin lisäksi Toril-planeetalla on muita mantereita. Osa mantereista on jätetty tyhjäksi, joten pelinjohtajat voivat sijoittaa sinne omia valtioitaan ja seikkailujaan. Toiset mantereet taas on julkaistu omina D&D-lähdekirjoinaan, jotka toimivat myös itsenäisinä roolipelimaailmoinaan. Näitä ovat mm. Oriental Adventuresin Kara-Tur ja Al-Qadimin Zakhara.Nimien suomennokset ovat Forgotten Realms -romaanien suomennoksista ja saattavat vaihdella kääntäjän mukaan.


title: Luettelo piirityksistä

text: Tämä on luettelo piirityksistä.


title: Asteridae

text: Asteridae on Cronquistin järjestelmän mukaan kaksisirkkaisten luokan alaluokka. Asteridae ei ole "monofyleettinen" taksonominen alaluokka, joten sen käyttö on vähenemään päin. Modernimman kladistisen luokituksen mukaan suurin osa alaluokan kasveista kuuluu "euasterideihin".


title: Bon Scott

text: Ronald Belford "Bon" Scott (9. heinäkuuta 1946 Skotlanti – 19. helmikuuta 1980 Lontoo) oli laulaja, joka tunnettiin parhaiten australialaisen hard rock -yhtye AC/DC:n laulajana. Hän syntyi Kirriemuirissa, Skotlannissa ja muutti perheen mukana Australiaan vuonna 1952. Hän vaikutti ennen AC/DC:tä muun muassa The Valentines- ja Fraternity-yhtyeissä. AC/DC otti hänet laulajakseen vuonna 1974 ja erotti samalla silloisen laulajan Dave Evansin.


title: Bon Scott

text: Bon Scottin ääni on yksi tunnistettavimmista rockin historiassa, ja AC/DC nousi pian kuuluisuuteen Scottin avulla. Bon Scott teki AC/DC:n riveissä seitsemän Australiassa julkaistua albumia, kunnes kuoli alkoholimyrkytykseen 33-vuotiaana.


title: Bon Scott

text: Bon Scott syntyi Kirriemuirissa, Skotlannissa Charles ja Isabelle Scottille. Hänellä oli myös nuorempi veli Derek (1949). Vuonna 1952 perhe muutti Melbourneen, Australiaan. Scott sai koulussaan lempinimen Bon, sillä hänen luokallaan oli jo Ronald niminen poika. Bon tuli yksinkertaisesti siitä, että hän oli muuttanut Australiaan Bonniesta, Skotlannista. Vuonna 1953 syntyi toinen veli Graeme.


title: Bon Scott

text: Vuonna 1956 perhe muutti Fremantleen ja Scott liittyi Fremantle Scots Pipe Band'iin ja opetteli soittamaan rumpuja. Hän jätti koulut kesken viisitoistavuotiaana ja vietti lyhyen ajan Fremantlen vankilassa ja yhdeksän kuukautta Riverbankin nuorisovankilassa annettuaan väärän nimen ja osoitteen poliisille ryöstettyään 12 gallonaa (n. 45 litraa) bensaa. Hän yritti liittyä Australian armeijaan, mutta hänen hakemuksensa hylättiin, koska häntä pidettiin "sosiaalisesti vajavaisena". Syy tähän oli se, että Scott käveli usein kadulla kuningasboa kaulansa ympärillä.


title: Bon Scott

text: Scott oli luonut itselleen Australiassa nimeä The Valentines -yhtyeessä kun hän liittyi AC/DC:hen syksyllä 1974. Se merkitsi myös hänen avioliittonsa loppua. Yhtye kasvatti tasaisesti suosiotaan huipentuen vuonna 1979 julkaistuun "Highway to Hell" -albumiin.


title: Bon Scott

text: Tiistaina 19. helmikuuta 1980 Scott meni kiertuemanageri Ian Jeffreyn luokse syömään päivällistä, ja lähti sieltä noin kello 18.30 mennäkseen Music Machine -klubille Lontooseen. Kun klubin baari suljettiin kolmelta aamulla, Scott poistui sieltä raskaan juomisen jälkeen vanhan ystävänsä ja entisen naapurinsa, Alistair Kinnearin kanssa. Kinnear ajoi Scottin asunnolle, mutta ei saanut Scottia liikkeelle. Kinnear päätti sitten viedä Scottin yöksi omalle asunnollensa East Dulwichin kaupunginosaan. Päästyään kotiinsa Kinnear ei vieläkään saanut Scottia hereille, jolloin Kinnear päätti jättää Scottin autoon yöksi nukkumaan humalatilansa pois.


title: Bon Scott

text: Seuraavana päivänä Kinnear heräsi aikaisin ja meni katsomaan Scottia. Kinnear löysi Scottin autostaan tajuttomana ja kiirehti Camberwellin King's College -sairaalaan. Elvytysyrityksistä huolimatta Bon Scott kuoli. Viralliseksi kuolinsyyksi on ilmoitettu alkoholimyrkytys.


title: Bon Scott

text: Bon Scott haudattiin Fremantleen Australiaan lauantaina 1. maaliskuuta 1980.


title: Bon Scott

text: Bon Scottilla oli elämänsä aikana lukuisia irtosuhteita, joiden seurauksena ainakin yksi nainen tuli raskaaksi. Scott oli naimisissa Irene Thorntonin kanssa, mutta he erosivat Scottin liityttyä AC/DC:hen 1974.


title: Bon Scott

text: AC/DC julkaisi kokoelmalaatikon, Bonfire, 18. marraskuuta 1997 Bonin muistoksi. Se sisältää neljä albumia; remasteroitu versio Back In Blackistä; harvinaisia nauhoituksia sisältävä albumi nimeltään Volts ja kaksi livealbumia, Live from the Atlantic Studios ja Let There Be Rock: The Movie.


title: Bon Scott

text: AC/DC valittiin Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 2003. Scottin perheenjäseniä saapui lavalle yhdessä bändin kanssa ottamaan palkinto vastaan.


title: Bon Scott

text: Vuoden 2004 heinäkuun Classic Rock-lehdessä, Scott nimettiin kaikkien aikojen keulakuvaksi. Taakse jäivät mm. Queenin Freddie Mercury ja Led Zeppelinin Robert Plant.


title: Bon Scott

text: Toukokuussa 2006 Kirriemuirissa, Skotlannissa julkistettiin Scottin muistoksi pystytetty kivi.


title: Bon Scott

text: Helmikuun 24. 2008 julkistettiin pronssinen patsas Perthissä, Länsi-Australiassa. Se esittää Bon Scottia Marshall Amplificationin vahvistimien päällä. Patsas siirrettiin Fremantlen kalastusvenesatamaan lokakuussa 2008.


title: Bon Scott

text: Ozzy Osbournen mukaan hän teki kappaleen "Suicide Solution" Bon Scottin inspiroimana. Vuonna 2002 Ozzyn entinen basisti, Bob Daisley, kuitenkin kertoi, että kappale kuvaa itse Ozzya.


title: Bon Scott

text: 4. joulukuuta 2008, Undercover.com ilmoitti, että Bon Scottin elämään pohjautuva elokuva on tekeillä. AC/DC vahvisti asian sivujensa kautta.


title: Lawrencium

text: Lawrencium on keinotekoisesti valmistettu alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Lr ja järjestysluku 103. Lawrencium on lyhytikäinen radioaktiivinen transuraaninen maametalli, jota on valmistettu ydinreaktioiden avulla kaliforniumista, eikä sillä ole tunnettua käyttöä. Se on aktinoidien sarjan viimeinen alkuaine jaksollisessa järjestelmässä.


title: Lawrencium

text: Lawrenciumin ulkonäkö on tuntematon, mutta sen oletetaan todennäköisimmin olevan hopean-valkoinen tai harmaa ja metallinen. On viitteitä siitä, että kemiallisesti se käyttäytyisi muiden aktinoidien tavoin. Sen tiedetään muistuttavan kemiallisesti lantanoidi homologiaan lutetiumia.


title: Lawrencium

text: Lawrenciumin löysivät A. Ghiorso, T. Sikkeland, A. Larsh ja R. M. Latimer 1961 Berkeleyn säteilylaboratoriossa. Nimi tulee fyysikko Ernest O. Lawrencesta, joka keksi syklotronin.


title: Lawrencium

text: Lawrenciumin pitkäikäisimpänä isotooppina on pitkään pidetty vuonna 1987 löydettyä Lr:ta, jonka puoliintumisaika on 216 minuuttia. Se hajoaa nobelium-256:ksi. Vuonna 2014 tennessiinin hajoamistuotteena löydetyn Lr:n puoliintumisaika on kuitenkin peräti 11 tuntia, ja sen arvellaan olevan stabiilisuuden saaren rajalla. Yhteensä 12 isotooppia sekä yksi isomeeri (Lr) tunnetaan, lisäksi neljästä isotoopista on viitteitä. Muiden isotooppien puoliintumisajat ovat sekunnin murto-osista kymmeniin minuutteihin, tosin ennusteiden mukaan epävarmojen isotooppien 263–265 puoliintumisajat voisivat olla useita tunteja. Lawrenciumin kemian tutkimisen kannalta merkittävin isotooppi on Lr (puoliintumisaika 3 minuuttia), koska sitä on helpointa tuottaa tarvittavissa määrin.


title: Fermat’n luku

text: Fermat’n luku on luku muotoa formula_1, missä "n" on ei-negatiivinen kokonaisluku. Ensimmäiset Fermat’n luvut ovat:


title: Fermat’n luku

text: Näistä luvut 3, 5, 17, 257 ja 65 537 ovat alkulukuja, mutta "F" onkin yhdistetty luku. Ei tiedetä, onko Fermat’n lukujen joukossa yhtään alkulukua "F":n jälkeen. Fermat’n luvut liittyvät läheisesti säännöllisten monikulmioiden konstruoimiseen: Gauss todisti, että säännöllinen monikulmio on mahdollista piirtää harpilla ja viivoittimella, jos ja vain jos monikulmion kulmien lukumäärä on muotoa formula_2, missä formula_3 ovat erisuuruisia Fermat’n alkulukuja.


title: Fermat’n luku

text: Fermat’n luvut on nimetty harrastelijamatemaatikko Pierre de Fermat’n (1601–1665) mukaan. Tämä itse otaksui, että kaikki Fermat’n luvut olisivat alkulukuja. Otaksuman kumosi Leonhardt Euler vuonna 1732 osoittamalla, että formula_4. Myöhemmin suuremmillekin Fermat’n luvuille on löydetty alkutekijöitä ja moni lukuteoreetikko uskookin, että muita kuin Fermat’n tuntemia Fermat’n alkulukuja ei merkittävissä määrin ole olemassa.


title: Fermat’n luku

text: Pépinin testillä voidaan selvittää annetusta Fermat’n luvusta, onko se alkuluku.


title: Lutetium

text: Lutetium () on alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Lu ja järjestysluku 71. Lutetium on lantanoidien sarjan viimeinen alkuaine ja se kuuluu harvinaisiin maametalleihin. Se on eräs harvinaisimmista lantanoideista ja se esiintyy tavallisesti yttriumin kanssa. Sitä käytetään joskus metalliseoksissa, iänmäärityksessä ja katalyyttinä.


title: Lutetium

text: Lutetium on hopeanvalkoinen korroosiota kestävä kolmiarvoinen metalli, joka on suhteellisen vakaa ilmassa ja on harvinaisista maametalleista raskain ja kovin. Joskus lutetium luokitellaan ryhmän 3 siirtymäalkuaineeksi.


title: Lutetium

text: Lutetiumia on hyvin kallista tuottaa suuria määriä, ja siksi sen kaupallinen käyttö on vähäistä. Sitä tuotetaan vuosittain vain noin 10 tonnia ja se on harvinaisista maametalleista kalleinta: puhtaan (99,9 %) lutetiumin hinta vuonna 2016 oli noin $100/g, mikä tekee siitä kalliimpaa kuin paremmin tunnetut arvometallit kulta, hopea tai platina.


title: Lutetium

text: Lutetium on saanut nimensä Pariisin muinaisen latinalaisen nimen "Lutetia" mukaan.


title: Lutetium

text: Lutetiumin löysivät vuonna 1907 toisistaan riippumattomasti ranskalainen Pariisin Sorbonnen yliopiston kemisti Georges Urbain, itävaltalainen mineralogi, paroni Carl Auer von Welsbach ja yhdysvaltalainen kemisti Charles James. Urbain kutsui aluksi ainetta nimellä "lutecium", mutta se muutettiin vuonna 1949 lutetiumiksi. Auer eristi lutetiumia yttriumoksidista ja kutsui sitä nimellä "cassiopeium" Kassiopeia-tähtikuvion () mukaan. New Hampshiren yliopistossa toimiva Charles James oli samoihin aikoihin tuottanut jo suuria määriä lutetiumia, mutta koska hän oli varovainen tulostensa julkaisemisen kanssa, alkuaineen löytämisen kunnia meni Urbainille ja Auerille.


title: Lutetium

text: Ensimmäisen kerran puhdasta lutetiummetallia valmistettiin vasta vuonna 1953.


title: Lutetium

text: Lutetiumin inflaatiolla korjattu reaalinen hinta on pysynyt hieman yli 10 000 USD/kg tason suurimman osan ajasta 1950-luvun loppupuolelta aina vuoteen 1998 saakka.


title: Lutetium

text: Puhtaana metallina lutetium on hopeanvalkoista ja suhteellisen pysyvää ilmassa. Lutetium on paramagneettista kaikissa lämpötiloissa aina sulamispisteeseensä 1 936 K (1 663 °C) asti. Siitä tulee suprajohtavaa 0,022 K (−273,128 °C) lämpötilassa ja yli 4,5 GPa paineessa.


title: Lutetium

text: Lutetiumilla on vain yksi allotrooppinen muoto, jonka kiderakenne on heksagonaalinen tiivispakkaus. Hilavakiot ovat a = 350,52 pm ja c = 554,94 pm huoneenlämpötilassa.


title: Lutetium

text: Luonnon lutetium koostuu kahdesta isotoopista: pysyvästä Lu (97,4 %) ja radioaktiivisesta Lu (2,6 %, puoliintumisaika 3,76×10 vuotta). Tätä radioaktiivista isotooppia voidaan käyttää meteoriittien iän määritykseen. Se on heikko beetasäteilijä.


title: Lutetium

text: Yhteensä lutetiumille tunnetaan 34 radioaktiivista isotooppia, pois lukien ydinisomeerit. Niiden massaluvut vaihtelevat välillä 150–184. Näistä isotoopeista pysyvin on edellä mainittu Lu, sen jälkeen seuraavat Lu puoliintumisajalla 3,31 vuotta ja Lu puoliintumisajalla 1,37 vuotta. Kaikkien muiden radioisotooppien puoliintumisajat jäävät alle yhdeksän päivän, useimpien alle muutaman tunnin. Lutetiumin isotoopit, joiden massaluku on pienempi kuin pysyvän isotoopin massaluku 175 hajoavat pääasiassa β-hajoamisella, mutta joukossa on myös elektroninsieppauksella hajoavia nuklideja. Raskaammat isotoopit hajoavat pääasiassa β-hajoamisella hafniumin isotoopeiksi.


title: Lutetium

text: Lutetiumilla on runsaasti ydinisomeereja ja niistä pitkäikäisimmät ovat Lu (puoliintumisaika 160,44 päivää), Lu (142 päivää) ja Lu (3,664 tuntia). Kaikkien muiden tunnettujen ydinisomeerien puoliintumisajat jäävät alle puoleen tuntiin.


title: Lutetium

text: Lutetium esiintyy yhdisteissään aina hapetusluvulla +3. Useimpien lutetiumsuolojen vesiliuokset ovat värittömiä ja suolat muodostavat valkeita kiteitä kuivuessaan, poikkeuksena ruskea lutetiumjodidi LuI. Lutetium liukenee helposti laimeisiinkin happoihin. Vetyfluoridin vesiliuoksiin se kuitenkin on liukenematonta, koska metallin pinnalle muodostuu liukenematon suojaava lutetiumfluoridin LuF kerros. Veteen liukenevat suolat, kuten lutetiumnitraatti, -sulfaatti ja -asetaatti muodostavat kidevedellisiä hydraatteja kiteytyessään. Lutetiumoksidi, -hydroksidi, -fluoridi, -karbonaatti, -fosfaatti ja -oksalaatti eivät liukene veteen.


title: Lutetium

text: Lutetiumoksidi LuO on tärkein alkuaineen yhdiste. Lutetiummetalli tummuu hitaasti ilmassa lutetiumoksidiksi.


title: Lutetium

text: Lutetiummetalli on sangen elektropositiivista ja reagoi hitaasti kylmän ja nopeasti kuuman veden kanssa muodostaen lutetiumhydroksidia Lu(OH) ja vetykaasua:


title: Lutetium

text: Lutetium muodostaa yhdisteitä kaikkien halogeenien kanssa:


title: Lutetium

text: Lutetiumia on maankuoressa vain 0,5 miljoonasosaa, maaperän pinta-aineksissa 0,3 miljoonasosaa. Merivedessä lutetiumia on 0,3 biljoonasosaa. Vaikka lutetium on harvinainen alkuaine, se on kuitenkin yleisempää kuin hopea.


title: Lutetium

text: Lutetiumia esiintyy pääosin samoissa mineraaleissa kuin muitakin lantanoideja. Kaikissa mineraaleissa sen pitoisuudet ovat pieniä. Esimerkiksi monatsiitti sisältää lutetiumia vain 0,003 %.


title: Lutetium

text: Lutetiumin arvioidut maailmanlaajuiset varannot ovat 200 000 tonnia. Sen vuotuinen tuotanto on 10 tonnia lutetiumoksidin muodossa. Tärkeimmät tuotantoalueet ovat Kiina, Yhdysvallat, Brasilia, Intia, Sri Lanka ja Australia.


title: Lutetium

text: Mineraaleista lutetium erotetaan liuotinuutolla ja ioninvaihdolla. Metallista lutetiumia saadaan kuumentamalla lutetiumkloridia tai lutetiumfluoridia alkalimetallin tai maa-alkalimetallin, kuten kalsiumin kanssa.


title: Lutetium

text: Lutetiumilla on vain vähäistä käyttöä tieteellisen tutkimuksen ulkopuolella. Sitä on käytetty katalyyttinä öljyntuotannossa raakaöljyn krakkauksessa ja joissain alkyloinneissa ja polymeroinneissa. Sitä voidaan myös käyttää katalyyttinä joissain hydrogenointiprosesseissa, joissa vetyä lisätään kasviöljyyn kovetetun lopputuotteen aikaansaamiseksi.


title: Lutetium

text: Lutetiumin isotooppi Lu säteilee korkeaenergisia beetahiukkasia. Sitä on tutkittu käytettäväksi sädehoidossa.


title: Lutetium

text: Eräs lutetiumin teksafyriinikompleksi, moteksafiinilutetium, on kliinisissä kokeissa. Sitä tutkitaan käytettäväksi eturauhas- ja rintasyöpien, melanooman, silmänpohjan rappeuman ja sepelvaltimotaudin fotodynaamisissa hoidoissa. Se toimii herkistimenä, joka tuottaa soluille myrkyllisiä happiradikaaleja säteilytettäessä infrapunavalolla..


title: Lutetium

text: Lutetiumalumiinigranaattia (LuAG, AlLuO) on tutkittu käytettäväksi korkean taitekertoimen linsseihin immersiolitografiassa, jota käytetään mikropiirien valmistamiseen. Lutetiumalumiinigranaattia on käytetty myös väriaineena joissain LED-valoissa ja optisena väliaineena lasereissa. Myös lutetiumoksisulfidia (LuOS) on tutkittu lasereita varten.


title: Lutetium

text: Lutetiumia on käytetty douppausaineena gadoliniumgalliumgranaatissa (GGG, GdGaO), jota on joskus käytetty tietokoneteknologiassa, tarkemmin magneettisissa kuplamuisteissa.


title: Lutetium

text: Lutetiumtantalaatti (LuTaO) on tihein tunnettu väriltään valkoinen pysyvä materiaali (tiheys 9,81 g/cm). Tämän takia sitä on suunniteltu käytettäväksi röntgensäteilyalueen fosforoivana aineena. Ainoa vielä tiheämpi valkoinen aine on toriumdioksidi (tiheys 10,0 g/cm), mutta se on radioaktiivista, mikä vaikeuttaa sen käyttöä tekniikassa.


title: Lutetium

text: Lutetiumilla ei ole minkäänlaista biologista roolia eikä se ole kovin myrkyllistä ihmiselle. Sen joidenkin suolojen on tosin todettu kiihdyttävän aineenvaihduntaa. Veteen liukenevat suolat voivat olla lievästi myrkyllisiä suurina annoksina, mutta liukenemattomat eivät ollenkaan. Lutetiumin myrkyllisyydestä ei ole kovin paljon tietoa, joten sen käsittelyyn on suositeltu varovaisuutta.


title: Lutetium

text: Lutetiumin yhdisteiden kokonaismääriä ihmiskehossa ei tiedetä tarkalleen, mutta ne ovat hyvin pieniä. Kasvien juuret eivät ota lutetiumia maaperästä juuri lainkaan, joten se ei pääse rikastumaan ravintoketjussa. Eräiden vihannesten lutetiumpitoisuuksiksi on mitattu 10 biljoonasosaa kuivapainosta. Ihmisen ravinnosta saamat määrät ovat todennäköisesti mikrogrammoja vuodessa.


title: Lutetium

text: Lutetiumkloridin akuutiksi myrkyllisyydeksi rotilla on saatu LD50-arvo 315 mg/kg vatsaontelonsisäisesti (intraperitoneaalisesti) ja 7 100 mg/kg suun kautta annosteltuna.


title: Lutetium

text: Lutetiumfluoridi ärsyttää ihoa ja on myrkyllistä hengitettynä.


title: Lutetium

text: Jauhemainen tai pölymäinen lutetiumoksidi voi olla myrkyllistä hengitettynä tai syötynä.


title: Lutetium

text: Lutetiumnitraatti muodostaa tulipalo- ja räjähdysvaaran sitä kuumennettaessa.


title: A (yhtye)

text: A on brittiläinen rock-yhtye. Yhtyeen tyylissä on vaikutteita muun muassa punk-musiikista. Yhtye perustettiin vuonna 1995. Vuonna 1997 ilmestyi yhtyeen ensimmäinen levy, "How Ace Are Buildings". Se ei kuitenkaan saanut kovin paljoa suosiota kuten eivät sen kolme seuraajaakaan.


title: Maisteri

text: Maisteri (, 'suurempi', 'ohjaaja', 'opastaja'; lyhenne maist.) on tavallisin ylemmän korkeakoulututkinnon nimi Suomen yliopistoissa. Muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta tutkinnon laajuus on 120 opintopistettä, ja tutkinnon ohjeellinen suoritusaika on kaksi vuotta. Maisterintutkintoon sisältyy pro gradu -tutkielma. Maisterin tutkintoa edeltää pakollinen kandidaatin tutkinto, jonka laajuus on 180 opintopistettä.


title: Maisteri

text: Kansainvälisesti tunnettuja nimityksiä maisterin tutkinnolle ovat mm. M.Sc. (Master of Science) ja M.A. (Master of Arts).


title: Maisteri

text: Poikkeuksellisesti ylemmän korkeakoulututkinnon nimi on


title: Maisteri

text: Yhteiskuntatieteellisten ja humanististen tieteiden tutkinnonuudistustoimikunnan (YHTT) asettamien suuntalinjojen mukaan 1970-luvulla yhtenäistettiin kaikkien nykyisten maisterintutkintojen nimike kandidaatiksi ja alemmat korkeakoulututkinnot pääsääntöisesti poistettiin. Hieman alasta riippuen vuosien 1972–1994 välisenä aikana "maisteri" oli ylemmän korkeakoulututkinnon suorittaneille kandidaateille anomuksesta myönnetty arvonimi. Selkeimmin tämä näkyy humanistisella ja luonnontieteellisellä alalla, jossa alempana tutkintona on humanististen tieteiden tai luonnontieteiden kandidaatti (HuK, LuK) ja ylemmän tutkinnon nimike on vaihdellut filosofian kandidaatista maisteriin. Filosofian ja oikeustieteen kandidaatintutkinnot ovat siis aina olleet ylempiä korkeakoulututkintoja.


title: Maisteri

text: Suomessa on mahdollista suorittaa seuraavat maisterin tutkinnot:Riemumaisteriksi voidaan kutsua maisteria, jonka valmistumisesta ja promootiosta on kulunut aikaa 50 vuotta ja osallistuu promootioon uudelleen. Vasta promootion jälkeen henkilö on riemumaisteri. Osallistumisvaiheessa hän on riemumaisteripromovendi.


title: A+

text: André Levins (s. 29. elokuuta 1982 Hempstead, New York), taiteilijanimeltään A+, on yhdysvaltalainen rap-artisti. Hänen uransa alkoi 12-vuotiaana vuonna 1995, kun hän voitti Def Jam Recordsin rahoittaman kilpailun. Levinsin esikoislevy "The Latch-Key Kid" ilmestyi vuonna 1996. Vuonna 1999 julkaistiin hänen toinen levynsä, "Hempstead High", joka sisältää hänen suurimman hittikappaleensa ”Enjoy Yourself”. Siihen on sämplätty Beethovenin viidettä sinfoniaa.


title: IPod photo

text: iPod photo on Apple Computerin valmistama kiintolevyllinen musiikkisoitin. Se julkaistiin 27. lokakuuta 2004 40 ja 60 gigatavun versioina.


title: IPod photo

text: Ominaisuuksiltaan iPod photo on melkein identtinen neljännen sukupolven iPodiin verrattuna. Harmaasävynäytön sijaan iPod photossa on 220x176 pikselin värinäyttö, joka mahdollistaa 65536 värin näyttämisen.


title: IPod photo

text: iPod photo tukee JPEG, BMP, GIF, TIFF ja PNG kuvaformaatteja ja sen voi kiinnittää televisioon tai projektoriin näyttämään kuvaesitystä musiikilla. Akun käyttöaika on Applen mukaan noin viisitoista tuntia musiikkia kuunnellessa ja noin viisi tuntia kuvia selatessa taustamusiikin kanssa.


title: IPod photo

text: iPod photo on nyttemmin poistettu markkinoilta ja sen ominaisuudet on integroitu iPodiin.


title: Sotamies (Suomen puolustusvoimien sotilasarvo)

text: Sotamies (lyhenne stm.) on Suomen maa- ja ilmavoimissa alin sotilasarvo. Sotamiehet kuuluvat miehistöön. Sotamiestä vastaava arvo merivoimissa on matruusi ja Rajavartiolaitoksessa rajajääkäri. Sotamiehestä voidaan käyttää puolustushaara-, aselaji- tai joukkokohtaisia arvoja.


text: Puolustushaarakohtaisia arvoja:


text: Aselajikohtaisia arvoja:


text: Joukkokohtaisia arvoja:


text:
Vaikka sotamies onkin sotilasarvo, sitä ei käytetä puhuttelussa, esittäytymisessä ym., vaan sen asemesta yllä mainittuja arvoja.
Varusmiehestä käytetään palvelusaikansa alussa nimitystä alokas. Joukko-osaston komentaja nimittää alokkaat sotamiehiksi tai matruuseiksi peruskoulutuskaudella, yleensä sotilasvalan vannomisen jälkeen.


text: Sotamiehestä ym. seuraava ylempi sotilasarvo on maa- ja ilmavoimissa sekä merivoimien rannikkojoukoissa korpraali, merivoimien laivastojoukoissa ylimatruusi, rajavartiolaitoksessa ylirajajääkäri.


title: Oppilas

text: Oppilas (lyhenne opp.) on se, jonka on tarkoitus oppia opetuksessa. Opetuksessa mukana on opettaja, joka ohjaa ja auttaa opiskelua. Oppilas-sanan passiivinen merkitysvivahde koetaan joskus ongelmalliseksi, joten oppilaan sijaan voidaan käyttää ilmaisua oppija tai oppiva, joka korostaa oppilasta aktiivisena subjektina.


title: Oppilas

text: Nuorista oppilaista voidaan käyttää arkinimityksiä koululainen tai oppivelvollinen, kun taas vanhemmista oppilaista käytetään nimeä opiskelija. Lakiteksti käyttää peruskoululaisista nimikettä oppilas ja tätä ylemmissä oppilaitoksissa nimikettä opiskelija.


title: Oppilas

text: Opettajan ja oppilaan suhde peruskoulussa on viimeisten vuosikymmenten aikana muuttunut niin, että opettajan rooli ehdottomana auktoriteettinä suhteessa oppilaaseen on lieventynyt. Nykyaikaisen oppimiskäsityksen mukaan oppilasta ei nähdä pelkästään opetustapahtuman objektina, jolle opettaja siirtää tietoa, vaan subjektina, joka opettajan ohjauksessa aktiivisesti rakentaa omaa tietoaan.


title: Aliupseerioppilas

text:
Aliupseerioppilas, lyhyemmin vain oppilas, on Suomen Puolustusvoimissa käytetty aliupseerikurssia (AUK) käyvien varusmiesten palvelusarvo. Aliupseerioppilaat kuuluvat miehistöön.
Aliupseerikurssin alkaessa kaikki varusmiehet ovat sotamiehen arvoisia oppilaita, mutta kurssin kuluessa on mahdollisuus saada nimitys korpraalin arvoiseksi oppilaaksi. Korpraalinimitykselle ei ole kovinkaan paljoa käytännön merkitystä palveluksessa; erityisesti ensimmäisten joukossa saatuna se on kuitenkin tunnustus opintomenestyksestä. Merkittäväksi nimitys muodostuu vain, jos oppilas keskeyttää kurssinsa. Tällöin hän palvelee jäljellä olevan palvelusaikansa varsinaisessa sotilasarvossaan, joka on joko sotamies tai korpraali. Korpraalin arvon, kuten muutkin sotilasarvot, voi nimittäin menettää vain tuomioistuimen päätöksellä.


title: Aliupseerioppilas

text: Reserviläiset, jotka suorittavat täydennyskurssia miehistöstä aliupseeriksi, palvelevat kuitenkin henkilökohtaisessa sotilasarvossaan, joka saattaa olla jopa alikersantti.


title: Aliupseerioppilas

text: Perinteessä perusyksikköönsä takaisin "maitojunalla" lähetettyä aliupseerioppilasta, joka joutui palvelemaan miehistöarvossa tai korpraalina kahdeksan kuukauden sijasta yksitoista kuukautta kutsuttiin pilkallisesti "diplomisotamieheksi" (eli aselajista riippuen esimerkiksi diplomiviestimieheksi) muistutukseksi saamatta jäävästä alikersantin arvosta.


title: Aliupseerioppilas

text: Aliupseerioppilaan tunnusmerkki on hopeinen kaluunanauha eli vaakaviiva hihamerkissä. Armeijaslangissa tätä merkintää kutsutaan kusirajaksi tai aamuraidaksi. Korpraalin arvoisella oppilaalla on lisäksi yksi arvomerkkikulma arvomerkissään, aivan kuten muillakin korpraaleilla.


title: Aliupseerioppilas

text: Kaikki aliupseerioppilaat palvelevat jollakin aliupseerikurssilla. Kurssin päätyttyä oppilaat ylennetään alikersanteiksi, joka on alin aliupseeriarvo. Aiemmin vain parhaiten menestyneet ylennettiin alikersanteiksi AUK:n päättyessä. Ylentämättä jääneet korpraalit ylennettiin alikersanteiksi vasta tietyn palvelusajan jälkeen perusyksikössään. Vielä 1960-luvulla aliupseerikoulun saattoi läpäistä tulematta kertaakaan ylennetyksi.


title: Upseerioppilas

text: Upseerioppilas on Suomen puolustusvoimissa Reserviupseerikoulua (RUK) tai muualla järjestettävää reserviupseerikurssia käyvän varusmiehen palvelusarvo.


title: Upseerioppilas

text: Upseerioppilaan lyhenne on "uo". Puhuttelussa RUK:n sisällä käytetään upseerioppilaan asemesta joissakin yksiköissä lyhyempää muotoa "oppilas", koska ei ole olemassa vaaraa sekoittumisesta aliupseerioppilaaseen, josta myös käytetään aliupseerikouluissa lyhyempää muotoa "oppilas".


title: Upseerioppilas

text: Upseerioppilaat kuuluvat aliupseereihin ja heidät rinnastetaan alikersanttehin.


title: Upseerioppilas

text: Reserviupseerikurssia käyvät reserviläiset palvelevat nykyään henkilökohtaisessa arvossaan. Aiemmilla, 1950-luvulla järjestetyillä kursseilla he palvelivat upseerioppilaan arvossa. Osa vänrikeiksi tai aliluutnanteiksi opiskelevista reserviläisistä on sotilasarvoltaan jo opinnot aloittaessaan kersantteja tai sitä korkeammassa aliupseerin arvossa.


title: Upseerioppilas

text: Upseerioppilaan arvomerkissä kauluslaatassa on yksi vinoneliö, josta puhekielessä käytetään usein nimitystä "salmiakki". Hihamerkissä puolestaan käytetään yhtä kaarelle taivutettua arvomerkkikulmaa, joka on kansainvälinen upseerimerkki. Kaarelle taivutettu arvomerkkinauha pohjautuu alun perin laivastoon, jossa se oli aluksen kapteenin alaisuudessa toimivan upseerinarvoisen lääkärin tunnus. Merkki kuvaa painesidettä. Puhekielessä Suomessa sitä on myös kutsuttu henkariksi vaateripustinta tarkoittaen.


title: Upseerioppilas

text: Reserviupseerikurssin päätyttyä upseerioppilaat nimitetään upseerikokelaiksi. Ne, jotka eivät ole suorittaneet hyväksytysti reserviupseerikoulua tai muualla suoritettavaa reserviupseerikurssia, palvelevat loppuajan alikersantin arvossa. Upseerioppilasta, joka ei ole suorittanut onnistuneesti tutkintoaan, kutsutaan puhekielessä joskus diplomialikersantiksi.


title: Upseerioppilas

text: Sodanaikaisesta Upseerikouluksi muuttuneesta Reserviupseerikoulusta on muodostunut sanonta "maitojunalla palaamisesta". Ne Niinisalon upseerikoulussa sodanaikana palvelleet, jotka eivät suorittaneet kurssiaan hyväksyttävästi ja jotka jouduttiin erottamaan kurssiltaan, palautettiin Kankaanpäästä aamujunalla, joka huolsi varuskuntaa muun muassa elintarvikkeilla, kuten toimittamalla maitoa. Sanonta laajeni tarkoittamaan kaikkia puolustusvoimien kursseilta erotettuja, jotka palautettiin perusyksikköönsä kursseja suorittamattomina.


title: Upseerikokelas

text: Upseerikokelas, epämuodollisesti kokelas, on Suomen Puolustusvoimissa ja Rajavartiolaitoksessa käytetty reserviupseerikurssin suorittaneiden varusmiesten palvelusarvo.


title: Upseerikokelas

text: Upseerikokelaat kuuluvat aliupseereihin, ja heidät rinnastetaan kersanttiin. Upseerikokelas on kuitenkin varusmieskersanttia vanhempi. Huolimatta siitä, että upseerikokelaat kuuluvat aliupseereihin, on pelkästään varusmiehistä koostuvan osaston vahvuus tapana ilmoittaa kaavalla upseerikokelaat+ryhmänjohtajat+miehistö (jossa ryhmänjohtajiin lasketaan varusmieskersantit ja -alikersantit ja miehistöön sotamiehet, oppilaat ja korpraalit), joka vastaisi saman joukon vahvuutta reservissä, kun upseerikokelaat on ylennetty vänrikeiksi maa- ja ilmavoimissa tai aliluutnanteiksi merivoimissa.


title: Upseerikokelas

text: Upseerikokelaan arvomerkissä kauluslaatassa on kaksi vinoneliötä, joista puhekielessä käytetään usein nimitystä "salmiakki". Vinoneliöt on asetettu allekkain kauluslaatan etuosaan kuten ruusukkeet luutnantilla tai everstiluutnantilla vuodesta 1922 toiseen maailmansotaan. Tosin varusmiesten M05-mallisessa takissa upseerikokelaan arvomerkit on asetettu "salmiakkimaisesti" allekkain arvomerkkilaatassa. Hihamerkissä puolestaan on lenkiksi taivutettu nauha, jonka alapuolella on korpraalin merkin kaltainen "kulmarauta".


title: Upseerikokelas

text: Upseerikokelaat ylennetään varusmiespalveluksen päättyessä vänrikeiksi ja merivoimissa aliluutnanteiksi. Mikäli ylennystä ei jostain syystä anneta, upseerikokelas kotiutuu kersantin arvoisena upseerikokelaana reservissä, ja hän saa ylennyksen yleensä seuraavana lippujuhla- tai itsenäisyyspäivänä. Tämä on melko harvinaista, mutta näin toimitaan muun muassa niiden osalta, jotka ovat suorittaneet reserviupseerikurssin aliupseerikurssin täydellisen suorittamisen jälkeen (niin sanottuna jälki-RUK:na).


title: Vänrikki

text: Vänrikki (lyhenne vänr.) on Suomen puolustusvoimissa käytössä oleva maa- ja ilmavoimien sotilasarvo. Merivoimissa vastaava arvo on aliluutnantti. Vänrikkiä vastasi käytöstä poistunut ratsuväen sotilasarvo kornetti.


title: Vänrikki

text: Suomessa vänrikki on alin upseeriarvo, mutta germaanisissa ja joissain slaavilaisissa maissa aliupseeriston ja upseeriston väliin sijoittuva arvo. Nimitys juontuu saksan kielen lipunkantajaa tarkoittavasta sanasta "Fähnrich". Se oli arvokas tehtävä, jota ei voitu uskoa aliupseerille eikä miehistölle mutta joka ei vaatinut erityistä upseerikoulutusta. Toinen vastaavanlainen tehtävä on perinteisesti ollut kuriiri, joka myös on nuoremman upseerin suorittama tehtävä.


title: Vänrikki

text: Suomalainen maa- tai ilmavoimien vänrikki tai merivoimien aliluutnantti vastaa siis anglosaksisten maiden 2. luutnanttia, joka on näiden maiden alin upseerinarvo.


title: Vänrikki

text: Suomessa vänrikki on lähinnä reservin upseerien sotilasarvo. Reservin vänrikin arvoon ylennetään upseerikokelaat varusmiespalveluksen tai erillisen reserviläisille tarkoitetun kurssin päättyessä. Vänrikin arvoon ylennetään myös ne, jotka suorittavat Maanpuolustuskorkeakoulussa upseerin perusopinnot.


title: Vänrikki

text: Vuonna 2007 Suomen puolustusvoimissa tapahtuneen uudistuksen johdosta määräaikaiseen sopimussotilaan virkaan pyrkivät reservinupseerit palvelevat myös vänrikkeinä. Näistä on käytetty jo kauan osavirallista nimikettä ”kesävänrikki”. Sen sijaan vakinaisessa virassa toimivilla upseereilla luutnantti on yleensä alin sotilasarvo.


title: Vänrikki

text: Reservin vänrikki (aliluutnantti) on korkein sotilasarvo, jonka 12 kuukauden varusmiespalveluksen aikana voi saada.


title: Vänrikki

text: Sodan aikana vänrikit normaalisti johtavat joukkuetta. Tiedustelu-, tulenjohto- ja mittausryhmän johtajana on useimmiten vänrikki (ja rauhan aikana myös mahdollisesti upseerikokelas). Vänrikki voi toimia myös komppanian (patterin) varapäällikkönä.


title: Vänrikki

text: Vänrikin arvomerkissä kauluslaatassa on yksi pieni heraldinen ruusu. Hihamerkissä puolestaan on yksi vaakaviiva. Ennen talvisotaa vänrikin ja muiden reservin upseerien arvomerkkiruusut olivat väriltään hopeisia, josta juontuu kansanomainen nimitys ”tinanappi”. Talvisodan jälkeen reserviupseerien arvomerkit ja arvot yhtenäistettiin aktiiviupseerien kanssa. Asetuksella 13.6.1941 poistettiin reserviupseeriarvot ja kaikille upseereille vahvistettiin samanlaiset arvomerkit. Tämän jälkeen sotilasarvojärjestyksessä ei ole ollut muodollista eroa aktiivi- ja reserviupseerien välillä. Reservi- ja aktiiviupseerin arvojärjestykseen vaikuttavat vain sotilasarvo ja ylennyspäivämäärä. Kuitenkin yksi pieni ero säilyi: kesäaikana yleensä vain kantaupseereilla oli mittojen mukaan tehtyjä asetakkeja, kun taas reserviläiset käyttivät valtion omistamaa kesäpuseroa. Muutamat varakkaammat reserviläiset tosin teettivät itselleen asetakkeja, mutta niitä käytettiin yleensä lomapukuina.


title: Vänrikki

text: Vänrikistä seuraava ylempi arvo on luutnantti.


title: Vänrikki

text: Saksan Bundeswehrissä vastaava sotilasarvo on .


title: Vänrikki

text: Vastaavia alimpia upseerinarvoja ovat englannin kielessä sekä että . Näistä ensin mainittu on vanhentunut ja laajalti jo käytöstä poistunut muoto, mutta se on vielä käytössä Yhdysvaltojen laivastolla.


title: Drumliini

text: Drumliini on jääkauden muodostama pitkänomainen moreenista muodostuva maastonkohouma. Drumliinit syntyivät mannerjäätiköiden edetessä lähellä jäätikön etenevää reunaa, kun moreeniainekset kasautuivat sukkulanmuotoisiksi kohoumiksi, jotka olivat jäätikön liikesuunnan mukaisia.


title: Drumliini

text: Drumliinit voivat olla useita kilometrejä pitkiä. Niillä on usein kalliosydän.


title: Drumliini

text: Drumliinit ovat yleinen pinnanmuoto myös Suomessa, ja niitä voi esiintyä joko yksittäin tai laajoina kenttinä. Muun muassa monet Savon, Pohjois-Karjalan ja Kainuun korkeat, luode–kaakko-suuntaiset mäet ovat drumliineja, ja muodoltaan virtaviivaisia drumliinimäkiä esiintyy yleisesti myös eteläisessä ja läntisessä Suomessa.


title: Drumliini

text: Drumliinien synnystä on ollut monia teorioita. Drumliinien synnystä on esitetty ainakin kolme käsitystä, joiden mukaan synnyn on aiheuttanut 1) este, 2) liian suuri pohjamoreenilasti tai se, että 3) drumliinit olisivat muuntuneet aikaisemmista kasautumista, esimerkiksi reunamoreeneista. Yleensä uskotaan, että drumliinit ovat syntyneet mannerjäätikön alle, kun jäätikön kuljettamaa moreenia on kerrostunut esimerkiksi kiven, kallion tai vanhan harjun ympärille ja taakse. Muodoltaan virtaviivainen drumliini muistuttaa hieman pituussuuntaan halkaistua kananmunaa tai sikaria, jossa näkyy tylppä ja terävä pää. Drumliinin pitkä halkaisija on lähes jäätikön virtauksen suuntainen. Tylppä, jäätikön tulosuuntaan osoittava pää on yleensä jyrkempi. Menosuuntaan jatkuu asteittain madaltuva "moreenihäntä", joka voi haarautua. Joidenkin drumliinien pinnassa on vakomaisia painumia. Tylppä pää voi olla poispäin viettävän suojasivunkin puolella tai drumliini voi olla molempiin suuntiin asteittain madaltuva. Drumliinilla on kallio- tai moreeniydin. Joidenkin drumliinien arvellaan jossain vaiheessa muokkautuneen jäätikön railossa olevan veden vaikutuksesta. Drumliineja esiintyy runsaspohjamoreenisilla, melko tasaisilla alueilla.


title: Drumliini

text: Drumliiniparvet voivat olla lievästi viuhkaantuvia kymmenien tuhansien drumliinien kenttiä. Drumliinit ovat yleensä useita satoja metriä pitkiä ja 5–10 metrin korkuisia.


title: Drumliini

text: Suurimmat drumliinit ovat 90–120 metriä korkeita, 2–7 kilometriä pitkiä ja 0,5–2 kilometriä leveitä.


title: Drumliini

text: Suomessa on drumliinikenttiä muun muassa Pieksämäen lähistöllä sekä muualla Savossa. Kuusamossa, jossa, kuten muualla Koillismaalla, on myös vakoutuneita drumliineja. "Pre-cragit" eli vastasivun drumliinit ovat sellaisia, joiden kalliosydän on takana. Näiden uskotaan olevan kuluneita drumliineja.


title: Drumliini

text: Suomen ja tiettävästi koko Euroopan suurin drumliini on Haukivuorella Etelä-Savossa sijaitseva Saksalanharju.


title: Douglas Mawson

text: Douglas Mawson OBE FRS (5. toukokuuta 1882 Shipley, Englanti – 14. lokakuuta 1958 Etelä-Australia) oli australialainen geologi. Hän teki muun muassa 1914–1916 kuuluisan naparetken Etelämantereelle Adélienrannikolle. Mawson oli myös mukana eräällä Scottin retkellä.


title: Douglas Mawson

text: Mawson syntyi Shipleyssä, lähellä Bradfordia, Englannissa. Hänen isänsä Robert Ellis Mawson oli ammatiltaan vaatekauppias ja äiti Margaret Ann, omaa sukuaan Moore, oli kotoisin Mansaarelta. Perhe muutti Sydneyyn vuonna 1884, missä Mawson varttui ja opiskeli Sydneyn yliopistossa. Hänestä tuli Adelaiden yliopiston dosentti vuonna 1904 ja professori 1921. Ensimmäisellä Antarktiksen-retkellään hän kävi jo 1907–1909 Ernest Shackletonin mukana. Tällöin hän saavutti magneettisen etelänavan ja kiipesi ensimmäisessä retkikunnassa Erebusvuorelle.


title: Douglas Mawson

text: Toiselta retkeltään Mawson pääsi tuskin hengissä takaisin varustiden pudottua railoon. Varusteiden mukana kuiluun putosi myös hänen kahdesta kumppanistaan kokeneempi ja vaeltajana osaavampi, brittiläinen luutnantti Belgrave Edvard Sutton Ninnis. Mawsonin kanssa paluuta yrittämään jäi sveitsiläinen tekniikan tohtori Xavier Mertz, joka kuitenkin menehtyi paluumatkalla vetokoirien maksasta peräisin olleen A-vitamiinin liika-annostuksen aiheuttamaan sairauteen. Mawson itse selvisi nipin napin hengissä tukiasemalleen.


title: Douglas Mawson

text: Mawsonin ansioksi luetaan, että Australia vaati osaa Antarktiksesta.


title: Kertausharjoitukset

text: Kertausharjoitusten tarkoitus on pitää yllä sodan ajan joukkojen suorituskykyä ja reserviläisten sotilastaitoja. Kertausharjoitus on asevelvollisen oikeus, mutta niihin osallistuminen käskettäessä on myös velvollisuus, jonka täyttämättä jättämisestä voidaan rangaista sakkorangaistuksella.


title: Kertausharjoitukset

text: Työntekijällä on oikeus saada työstään vapaata kertausharjoituksen suorittamista varten (ilmoitettava työnantajalle viimeistään 2 kuukautta ennen harjoitusta). Reserviläisellä on irtisanomissuoja sekä on työ- ja virkaehtosopimuksen mukainen oikeus kertausharjoituksen aikaiseen palkkaan. Kertausharjoituksen ajalta maksetaan reserviläispalkkaa ja -päivärahaa noin 70 euroa


title: Kertausharjoitukset

text: Toisen maailmansodan jälkeisistä Suomen puolustusvoimien kertausharjoituksista ensimmäiset järjestettiin 1950 säädetyn asevelvollisuuslain perusteella vasta 8. toukokuuta – 11. lokakuuta 1953 välisenä aikana. Tuolloin kertausharjoittelivat 1 155 upseeria ja 374 aliupseeria, jotka olivat upseerikoulutuksessa. Kertausharjoitusmääräyksen saaneet olivat valitut vapaaehtoisen ilmoittautumisen perusteella. Kertausharjoitusten pituudet vaihtelivat 15 päivästä 60 päivään.


title: Kertausharjoitukset

text:
Reserviläiset ovat asevelvollisia 43 vuotta, eli 18–60-vuotiaina. Reservissä oleva asevelvollinen on velvollinen osallistumaan kertausharjoitukseen. Harjoitusten yhteenlaskettu enimmäisaika on:
Kertausharjoituksia ei monessakaan tapauksessa ole näin paljoa. Toisaalta vaativimmissa reserviläisten tehtävissä kertausharjoitusvuorokausia saattaa olla enemmänkin.


title: Kertausharjoitukset

text: Kertausharjoituksia ovat muun muassa tehtäväkohtaiset harjoitukset (esimerkiksi avain- ja erikoishenkilöstö), runkohenkilöstön harjoitukset ja joukkokohtaiset harjoitukset.


title: Kertausharjoitukset

text: Harjoituksesta voi saada anomuksesta vapautuksen, mikäli siihen on tosiasialliset perusteet.


title: Kertausharjoitukset

text: Vuosittain on kertausharjoitukissa on koulutettu noin 27 000 reserviläistä. Vuosina 2012–2014 koulutettiin vain noin 4 000 reservilästä puolustusvoimien säästämisvelvoitteiden vuoksi. Vuodesta 2015 alkaen koulutettavien reserviläisten määrä on noin 18 000 vuodessa.


title: Kertausharjoitukset

text: Eri tavoilla vuosittain koulutetaan jopa 45 000 reserviläistä: Puolustusvoimien kertausharjoituksissa 18 000, puolustusvoimien järjestämissä vapaaehtoisissa harjoituksissa ja puolustusvoimien MPK:lta tilaamassa sotilaallisessa koulutuksessa 11 000 ja MPK:n sotilaallisia valmiuksia kehittävässä koulutuksessa noin 16 000 reserviläistä.


title: Kertausharjoitukset

text: Reservin ylennysten yhtenä ehtona on sotilasarvosta riippuen tietty määrä kertausharjoituspäiviä ja vähintään viisi vuotta edellisestä ylennyksestä. Ylennys perustuu aina poikkeusolojen tehtävään ja kokonaisharkintaan eikä ole automaattinen, vaikka kertausharjoitusvuorokausimäärät täyttyisivätkin.


title: Kertausharjoitukset

text: Suoritetut kertausharjoitukset merkitään Puolustusvoimien rekisteriin ja mahdollisesti myös sotilaspassiin.


title: Kertausharjoitukset

text:
Velvoittavien, pakollisten kertausharjoitusten lisäksi reserviläiset voivat palvella vapaaehtoisissa harjoituksissa.
Reserviläiset voivat kehittää sotilaallista osaamistaan ja toimintakykyään myös omatoimisesti verkossa (https://www.pvmoodle.fi) sekä osallistumalla Maanpuolustuskoulutusyhdistyksen (MPK) ja reserviläisjärjestöjen koulutukseen.


title: Kertausharjoitukset

text: Merkittävää osaamista reserviläisille antavat palvelu kriisinhallintatehtävissä.


title: Kertausharjoitukset

text: Reserviläisen ura ja poikkeusolojen sijoitus voi muodostua esimerkiksi seuraavasti:


title: Kertausharjoitukset

text: Reserviläisten osaamista voidaan hyödyntää yhteiskunnan kokonaisturvallisuuden eri tehtävissä.


title: Kertausharjoitukset

text: Kertausharjoituksista voi myös kieltäytyä hakemalla täydennyspalvelukseen, jonka Lapinjärven koulutuskeskus järjestää, ja jonka pituus on käytännössä aina viisi vuorokautta.


title: Kertausharjoitukset

text: Puolustusvoimat jatkaa miehistöön kuuluvien reserviläisten kouluttamista aliupseereiksi sekä reservin aliupseerien kouluttamista reservin upseereiksi osana reservin koulutusjärjestelmää. Molempaan koulutukseen hyväksytään vuosittain noin 20–30 reserviläistä.