title: Sichuan

text: Ilmastoltaan Sichuan - etenkin sen alavampi itäosa, jonne asutus on keskittynyt - kuuluu subtrooppiseen vyöhykkeeseen. Suurten korkeuserojen vuoksi ilmasto on maakunnan sisällä kovin vaihteleva. Jangtsen laaksojen matalassa ilmanalassa kuuma ilma tapaa jäädä paikalleen ja kesälämpötilat nousevat usein yli 30 asteen, ylimmillään joskus lähelle 40 astetta. Osa Sichuanin keski- ja länsiosan vuorista kohoaa yli 5 000 metriin merenpinnasta, ja niillä on pysyvä lumipeite vuoden ympäri. Muutoinkin hieman korkeammilla alueilla, esimerkiksi maakunnan koillisosissa, lämpötila on keskimäärin 15 ja 20 asteen välillä, talvisin on myös lunta. Alin koskaan mitattu lämpötila Sichuanissa oli –36 astetta.


title: Sichuan

text: Sichuanin luonnonsuojelualueista Jiuzhaigou ja Huanglong ovat Unescon maailmanperintökohteita.


title: Sichuan

text: Sichuan, joka on väestöltään Kiinan 4. suurin maakunta, tuotti vuonna 2013 maan bruttokansantuotteesta (BKT) 4,2 prosenttia (2 626,1 mrd. Kiinan yuania (CNY) eli noin 314,6 mrd euroa). Maakunta jäi BKT-osuudessa Kiinan kahdeksanneksi suurimmaksi maakunnaksi. Kutakin maakunnan asukasta kohden kansantuotetta kertyi 32 454 CNY eli 3 888 EUR. Tämä oli 77 %:ia Kiinan keskiarvosta.


title: Sichuan

text: Sichuanin ilmasto on maanviljelylle suotuisa ja aluetta kutsutaan joskus myös Kiinan vilja-aitaksi. Alueella on myös paljon teollisuutta, ja suurten kaupunkien lähistöllä ympäristö on pahoin saastunut.


title: Sichuan

text: Xichangin avaruuskeskus sijaitsee Sichuanissa lähellä Xichangia.


title: Sichuan

text:
Sichuan on jaettu 18 prefektuuritason kaupunkiin ja kolmeen autonomiseen prefektuuriin. Ne jakautuvat yhteensä 183 kaupunkipiiriin, piirikuntatason kaupunkiin, piirikuntaan tai autonomiseen piirikuntaan.
Sichuanin väkiluku oli 99,71 miljoonaa vuonna 1982, 78,35 miljoonaa vuonna 1990 ja 82,35 miljoonaa vuoden 2000 väestönlaskennassa. Väkiluvun pieneneminen vuosien 1982 ja 1990 väestönlaskentojen välillä liittyy Chongqingin erottamiseen Sichuanista. Vuoden 2010 väestönlaskenta kirjasi 80,42 miljoonaa asukasta, joka oli 6,00 prosenttia Kiinan väestöstä (ilman Hongkongia ja Macaota). Autonominen alue oli Kiinan neljänneksi väkirikkain maakuntatason hallintoalue. Vuoden 2013 lopun väestöarvio oli 81,07 miljoonaa ja arvio väestötiheydestä 166,5 henkeä neliökilometrillä.


title: Sichuan

text: Han-kiinalaiset ovat ylivoimainen enemmistö Sichuanissa; heitä on väestöstä yli 95 %. Loput kuuluvat johonkin yli 40 vähemmistökansasta.


title: Sichuan

text: Sichuanilaisessa keittiössä käytetään paljon mausteita ja tofua.


title: Sichuan

text: Unescon maailmanperintökohteet:


title: Andorra

text: Andorran ruhtinaskunta () eli Andorra () on kääpiö- sekä sisämaavaltio Espanjan ja Ranskan välissä Pyreneiden vuoristossa. Andorra on pinta-alaltaan 468 km², mikä tekee siitä Euroopan kuudenneksi pienimmän valtion. Asukkaita on hieman yli 78 000. Andorran pääkaupunki on Andorra la Vella. Nykyinen Andorra on muodostunut 1200-luvun lopulla, ja sitä hallitsevat muodollisesti ruhtinaskumppanit ja käytännössä maan parlamentti. Maan virallinen kieli on katalaani, mutta myös espanjaa ja ranskaa puhutaan yleisesti. Andorra on ollut YK:n jäsen vuodesta 1993. Maa ei kuulu Euroopan unioniin, mutta se on mukana yhteisvaluutta eurossa. Matkailu tuottaa suurimman osan Andorran bruttokansantuotteesta. Urheilussa maa on pärjännyt parhaiten alppihiihdossa.


title: Andorra

text: Andorra sijaitsee Pyreneiden vuoristossa Espanjan ja Ranskan välissä. Maan pinta-ala on 468 neliökilometriä, ja sillä on maarajaa 120,3 kilometriä. Andorran keskikorkeus merenpinnasta on 1 996 metriä, minkä ansiosta se on korkeimmalla sijaitseva Euroopan maa. Andorra la Vella on 1 079 metrin korkeudessa Euroopan korkeimmalla sijaitseva pääkaupunki. Korkein vuori on 2 942 metriä korkea Coma Pedrosa. Matalin kohta puolestaan on 840 metrin korkeudessa sijaitsevassa jokilaaksossa.


title: Andorra

text: Maata halkoo Y-kirjaimen muotoinen keskuslaakso, jossa sijaitsee suurin osa asutuksesta. Asutus on keskittynyt laaksoihin, koska ne ovat käytännössä Andorran ainoat tasaiset alueet. Keskuslaakso on muodostunut Andorran tärkeimmästä joesta Valirasta ja sen sivujoista Valira del Nordista ja Valira d’Orientista, jotka yhdistyvät Valiraksi Les Escaldesissa. Andorrassa on lisäksi yli 60 pientä vuoristojärveä. Joidenkin järvien vesi on niin puhdasta, että sitä pystyy juomaan suoraan järvestä.


title: Andorra

text: Andorrassa vallitsee pääosin välimerellinen vuoristo-ilmasto. Joillain alueilla ilmastossa on subarktisia piirteitä. Vuoden keskimääräinen lämpötila on noin 5–10 °C. Talvet ovat viileitä, mutta erityisen kylmiä vain korkeimmilla alueilla. Kesät ovat lauhkeita ja aurinkoisia. Sadanta on kohtuullista vuoden ympäri ja vaihtelee vuosittain noin 800:sta 1 200:een millimetriin. Talvisin sateet tulevat lumena.


title: Andorra

text: Andorran pinta-alasta 38,2 prosenttia on tiheän metsän, 26,2 prosenttia niittyjen ja laidunmaiden sekä 10,1 prosenttia pensaikkojen peitossa. Maastonkorkeus vaikuttaa runsaasti kasvillisuuteen. Välimerellinen vaikutus näkyy erityisesti matalilla alueilla maan eteläosissa, jossa kasvaa muun muassa kastanjoita, jalopähkinöitä ja mäntyjä. Ylöspäin mentäessä puusto muuttuu männyiksi ja pihdoiksi, kunnes saavutetaan puuraja. Jokilaaksoissa kasvaa runsaasti erilaisia kukkivia kasveja, muun muassa Andorran kansalliskukka valkonarsissi. Puurajan yläpuolisilla alppiniityillä on puolestaan monia erilaisia ruohoja, orvokkeja, asterikasveja ja sammalia. Andorrassa sijaitsee kolme luonnonpuistoa, joiden alueet ovat suojeltuja. Niiden alueilla kasvaa ainakin satoja kasvilajeja.


title: Andorra

text: Kasvien tapaan eläinten levinneisyyteen vaikuttaa runsaasti maastonkorkeus. Alavammilla alueella elää yleisenä muun muassa oravia, villisikoja, kettuja, jäniksiä ja metsoja. Vuoristoissa elää muun muassa pyreneittengemssi, kiiruna ja partakorppikotka.


title: Andorra

text: Vanhimmat todisteet ihmisasutuksesta Andorrassa ovat 12 500 vuotta vanhat luunsirpaleet. Andorran asuttamista on hidastanut pitkät ja lumiset talvet. Ensimmäiset ihmiset olivatkin todennäköisesti nomadeita. Ensimmäisiä vakituisia asukkaita olivat ilmeisesti ibereihin kuuluneita andosinoja, jotka kreikkalainen historioitsija Polybios mainitsee.


title: Andorra

text: Andorra kuului Rooman valtakuntaan, mutta Rooma ei ollut kovinkaan kiinnostunut syrjäisestä alueesta. Islaminuskoiset maurit valtasivat myös Andorran vallattuaan Pyreneiden niemimaan.


title: Andorra

text: Perimätiedon mukaan Kaarle Suuri antoi Andorralle erioikeuden palkkiona heidän taistelustaan maureja vastaan vuonna 788. Andorran laaksot mainitaan ensimmäisen kerran dokumentissa vuodelta 839. Siinä vahvistettiin Andorran kuuluvan espanjalaiselle Urgellin hiippakunnalle. Neljä vuotta myöhemmin Kaarle Kaljupää myönsi Andorran laaksot Urgellin kreiville Sunifredille. Andorran poliittinen valta säilyi Urgellin kreiveillä vuoteen 1007, jolloin Ermengol I siirsi puolet Andorrasta Urgellin piispoille. Koko Andorran piispoille luovutti Ermengo IV vuonna 1133.


title: Andorra

text: Nykyinen Andorran ruhtinaskunta syntyi vuosina 1278 ja 1288 tehdyissä sopimuksissa, joissa maan hallinto jaettiin Urgellin piisojen ja Foix’n kreivien välille.


title: Andorra

text: Andorran parlamentin edeltäjä maaneuvosto perustettiin 1419, kun ruhtinaskumppanit hyväksyivät joidenkin johtavien sukujen vaatimuksesta demokraattisesti valitusta poliittisesta elimestä. Ranskan ruhtinaskumppanuus siirtyi 1589 Ranskan kuninkaalle, kun Foix’n kreivistä Henrik IV:stä tuli kuningas. Presidentti sai aseman vuonna 1870.


title: Andorra

text: Andorra oli vuosisatoja Pyreneiden keskellä eristyksissä muusta maailmasta, mutta ensimmäinen tie Espanjasta avattiin 1913 ja Ranskasta 1935. Samoihin aikoihin maassa alettiin panostaa myös turismiin.


title: Andorra

text: Kaikki yli 25-vuotiaat miehet saivat Andorrassa äänioikeuden 1933 ja naiset 1970. Hallitsijaruhtinaat uudistivat muutenkin poliittista ilmapiiriä 1900-luvun lopulla. Lainsäädäntävalta ja toimeenpanovalta päätettiin erottaa 1981. Andorran uudistettu parlamentti kokoontui ensimmäisen kerran tammikuussa 1982.


title: Andorra

text: Perustuslakia alettiin muotoilla vuonna 1990, ja uusi perustuslaki hyväksyttiin kansanäänestyksessä 1993. Uusi perustuslaki säilytti edelleen valtionpäämiehen aseman Urgellin piispalla ja Ranskan presidentillä, mutta heidän rooleistaan tuli pitkälti seremoniallisia.


title: Andorra

text: Andorra on 2000-luvulla pyrkinyt pääsemään eroon veroparatiisin maineestaan. Maassa löysennettiin maaliskuussa 2009 pankkisalaisuutta, jotta muut valtiot pystyisivät etsimään veropakolaisia ja rahanpesijöitä. Veropakolaisuutta pyrittiin hillitsemään lisää kesäkuussa 2013, jolloin Andorrassa otettiin käyttöön tuloverotus.


title: Andorra

text: Andorra on parlamentaarinen ruhtinaskunta, jonka valtionpäämiehiä ovat ruhtinaskumppanit eli Urgellin piispa ja Ranskan presidentti, joilla molemmilla on yhtäläiset valtaoikeudet. Andorran perustuslaki vuodelta 1993 määrittelee maan itsenäiseksi oikeusvaltioksi, joka noudattaa demokratian ja sosiaalisuuden periaatteita.


title: Andorra

text: Andorran parlamentti vastaa lainsäädäntävallasta. Se perustettiin 1419 ja muotoiltiin nykyisen kaltaiseksi 1866. Sen tärkeimpiin tehtäviin kuuluu valmistaa ja hyväksyä lait, hallituksen päämiehen nimittäminen, valtionbudjetin hyväksyminen ja hallituksen päätösten valvominen. Parlamentissa on 28–42 jäsentä, jotka valitaan vaaleilla neljän vuoden välein. Osa edustajista valitaan kunnista ja osa koko valtion sisäisestä vaalipiiristä. Sekä Espanjalla että Ranskalla on lisäksi edustajansa parlamentissa.


title: Andorra

text: Vuoden 2015 parlamenttivaaleissa eniten paikkoja 28:sta sai Andorran demokraatit ("Demòcrates per Andorra"), joka sai 15 paikkaa parlamenttiin. Andorran liberaalinen puolue ("Liberals d’Andorra") sai kahdeksan paikkaa, Andorran sosiaalidemokraattinen puolue ("Partit Socialdemòcrata d’Andorra") kolme ja Sosiaalidemokraattinen edistyspuolue ("Socialdemocràcia i Progrés") kaksi.


title: Andorra

text: Andorra on OECD:n luokittelun mukaan niin sanottu veroparatiisi. Viime vuosina se on muiden Euroopan kääpiövaltioiden tavoin pyrkinyt eroon erityisasemastaan. Andorra ei kuulu Euroopan unioniin, mutta toimii sen kanssa monilla aloilla läheisessä yhteistyössä, mikä alkoi virallisesti vuonna 1990. Yhteisvaluutta euro syrjäytti aikaisemmin käytössä olleet Ranskan frangin ja Espanjan pesetan vuonna 2002. Euron asema virallisena valuuttana vahvistettiin heinäkuussa 2011. Andorra on ollut YK:n jäsenvaltio vuodesta 1993 lähtien.


title: Andorra

text: Andorralla ei ole omaa armeijaa. Maan puolustaminen on Ranskan ja Espanjan vastuulla.


title: Andorra

text: Andorrassa on seitsemän pitäjää tai seurakuntaa (parròquia). Perinteisesti maassa oli kuusi hallinnollista seurakuntaa, kunnes vuonna 1978 Escaldesin seurakunta erotettiin Andorra la Vellasta. Asukasluvultaan suurin mutta pinta-alaltaan pienin pitäjä on Andorra la Vella, joka muodostaa Escaldes-Engordanyn pitäjän kanssa maan tärkeimmän kaupunkimaisen alueen. Maan pääkaupungissa on Seitsemän lukon arkku, jossa säilytetään maan tärkeimpiä asiakirjoja ja jokaisella pitäjällä on yksi avain arkkuun, eli sen voi avata vain kaikkien pitäjien edustajien läsnä ollessa.


title: Andorra

text: Andorra on vapaan ja kehittyneen markkinatalouden maa, jossa tulot ovat Euroopan keskitason yläpuolella. Työttömyys on myös alhaista, vuonna 2016 noin 4 %.


title: Andorra

text: Matkailu on taloudellisesti tärkeää, ja se kattaa 80 prosenttia Andorran bruttokansantuotteesta. Maassa vierailee vuosittain noin 11 miljoonaa matkailijaa. Suurin osa matkailijoista on päivän viipyviä ostosmatkailijoita, mutta talvisin matkailu on talviurheilupainotteista. Maa on yhtä suurta laskettelukeskusta, ja Escaldesissa on Etelä-Euroopan suurimpiin lukeutuva viihdekylpylä.


title: Andorra

text: Vain kaksi prosenttia maan pinta-alasta on viljelykelpoista, perinteisesti tärkein maatalouden ala onkin lampaankasvatus. Myös tupakanviljely on tuottoisaa. Lisäksi ruista, vehnää, oliiveja sekä perunoita viljellään jonkin verran. Vähäisen teollisuuden päätuotteita ovat sikarit, tupakka ja huonekalut. Tämän lisäksi maassa tuotetaan myös sähkölaitteita ja painotuotteita. Merkittävimpiä vientituotteita ovat tupakkatuotteet ja huonekalut. Tärkeimmät vientimaat ovat Espanja, Ranska ja Norja. Merkittävimmät luonnonvarat puolestaan ovat vesivoimapotentiaali, puu, rautamalmi, mineraalivesi ja lyijy.


title: Andorra

text: Pankit ovat myös tärkeitä Andorran taloudelle. Maassa toimii kuusi pankkiyhtiötä, ja maan asema veroparatiisina on houkutellut sen pankkeihin ulkomaisia varoja. Toisaalta rahalaitoksia on muiden verovapaiden maiden tavoin syytetty muun muassa rahanpesusta. Vuonna 2013 Andorrassa otettiin ensimmäistä kertaa käyttöön tulovero, sillä erityisesti EU oli painostanut maata ottamaan se käyttöön veronkierron estämiseksi.


title: Andorra

text: Andorrassa ei ole rautateitä eikä lentokenttää. Lähin lentokenttä sijaitsee Espanjan puolella, La Seu d’Urgellissa. Andorrasta on hyvät maantieyhteydet Ranskaan sekä Espanjaan. Andorrassa on noin 320 kilometriä maanteitä, ja maan asukkaita palvelee noin kymmenen linja-autolinjaa.


title: Andorra

text: Andorran tilastokeskuksen arvion mukaan vuonna 2015 maassa oli 78 014 asukasta, joista lähes yhdeksän kymmenestä asuu kaupunkimaisilla alueilla. Maaseudulla asuvien määrä on kasvanut 2000-luvulla. Vuoden 2015 väestönlaskennassa asukkaista 35 750 oli andorralaisia. Suurimmat vähemmistöryhmät olivat espanjalaiset, joita oli 20 577, portugalilaiset, joita oli 10 697, ja ranskalaiset, joita oli 3 890. Brittejä oli 953 ja muita vähemmistökansalaisuuksia selvästi alle tuhat asukasta. Maan virallinen kieli on katalaani, muita yleisiä kieliä ovat myös espanja, ranska ja portugali.


title: Andorra

text: Andorran väkiluku on kasvanut paljon 1900-luvun aikana, sillä vielä vuoden 1920 väestönlaskussa oli asukkaita 4 309 ja vuonna 1960 noin 8 400. Vuonna 1981 asukkaita oli jo yli 37 800 ja 1991 yli 59 000. Väestönkasvu selittyy maahanmuuttajilla, joita Andorraan ovat houkutelleet hyvät palkat ja talous. Maahanmuuttajien takia ulkomaalaisten osuus Andorran väestöstä on kasvanut 1900-luvun alun jälkeen radikaalisti. Vielä vuonna 1920 vain viisi prosenttia asukkaista olivat ulkomaalaisia, mutta 2000-luvulla ulkomaalaisten osuus on ollut vajaa 60 prosenttia.


title: Andorra

text: Vuonna 2010 lähes 90 prosenttia Andorran väestöstä oli kristittyjä, joista suurin osa on katolisia. Maassa on myös jonkin verran protestantteja, ortodokseja sekä Jehovan todistajia. Andorran muslimivähemmistö koostuu pääasiassa pohjoisafrikkalaisista maahanmuuttajista. Maassa on myös pienet hindu- ja juutalaisvähemmistöt. Andorrassa ei ole virallista uskontoa, mutta katolisen kirkon jäsenillä on joitakin erityisoikeuksia.


title: Andorra

text: Andorrassa kaikki lapset käyvät koulua 4–16-vuotiaina. Maassa on rinnakkain kolme koulutusjärjestelmää. Andorralainen järjestelmä on Andorran hallituksen organisoimaa, mutta sen lisäksi maassa on espanjalainen ja ranskalainen järjestelmä. Lukukaudella 2014–2015 maan koululaisista ja opiskelijoista 40 prosenttia noudatti andorralaista, 32 prosenttia ranskalaista ja 28 espanjalaista järjestelmää. Käytännössä kaikki andorralaiset osaavat lukea.


title: Andorra

text: Korkeakoulutusta Andorrassa tarjoaa vuonna 1997 perustettu Andorran yliopisto. Pienen kokonsa vuoksi yliopisto tarjoaa vain rajoitetun määrän opintomahdollisuuksia. Vuonna 2014 yliopistossa opiskeli 1 066 oppilasta. Noin 70 prosenttia andorralaisista opiskelijoista käyvät yliopistonsa joko Ranskassa tai Espanjassa. Erityisen suosittuja opiskelukaupunkeja ovat Toulouse ja Barcelona.


title: Andorra

text: Andorran terveysjärjestelmä on maailman parhaita. Maailman terveysjärjestö WHO listasi sen 2000-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä maailman kolmanneksi parhaaksi järjestelmässä, ja samaan aikaan WHO:n mukaan maan elinajanodote oli 83,5 vuodessa maailman korkein. Vuonna 2013 Institute for Health Metrics and Evaluation -tutkimusinstituutin tilastojen mukaan Andorran elinajanodote oli miehillä 80,9 ja naisilla 86,6 vuotta. Vuonna 2016 Andorran asukkaista 28 % oli ylipainoisia, ja ylipainoisuus on lisääntynyt maassa viisi prosenttia vuosina 2000–2016.


title: Andorra

text: Andorrassa kaikki maan kansalaiset ja työluvan omaavat ulkomaalaiset ovat oikeutettuja terveydenhoitopalveluihin. Jokaisen palkasta otetaan 18 prosentin sosiaaliturvavero, jolla rahoitetaan terveydenhoito. Siitä osan maksaa työnantaja ja osan työntekijä.


title: Andorra

text: Andorran kulttuuri on saanut paljon vaikutteita naapurimaista Ranskasta ja erityisesti Espanjan Kataloniasta. Ensimmäiset andorralaiset olivat katalaaninkielisiä heimoja. Andorra on katolinen maa siihen kuuluvine perinteineen. Maa eli pitkälle 1900-luvun puolelle saakka eristyksissä muusta maailmasta. Viime vuosikymmeninä matkailu ja siirtolaisuus ovat muokanneet myös kulttuurielämää. Andorrassa aloitettiin vuonna 1997 oma yliopistotasoinen opetus. Andorra on saanut osallistumisoikeuden Eurovision laulukilpailuihin, minkä ansiosta kilpailussa on käytetty katalaanin kieltä.


title: Andorra

text: Andorralainen keittiö on samantapainen kuin katalonialainen. Merenelävät ja tuoreet maataloustuotteet ovat tärkeitä. Erityisesti turska on perinteisesti Andorrassa paljon syöty kala. L'escudella on toinen perinteinen ruoka. Se on muhennos, joka valmistetaan sianlihasta ja kausivihanneksista.


title: Andorra

text: Yksi tärkeimmistä juhlista on maan pyhimyksen "Mare de Déu de Meritxellin" muistoksi järjestettävä juhla, jota juhlitaan Andorran kansallispäivänä 8. syyskuuta.


title: Andorra

text: Unescon maailmanperintöluettelossa on Andorrasta yksi kohde, Madriu-Claror-Perafitan laakso. Se merkittiin maailmanperintöluetteloon vuonna 2004.


title: Andorra

text: Andorrassa toimii yksi julkinen televisiokanava sekä useita radiokanavia. Maassa julkaistaan kolmea päivittäistä sanomalehteä.


title: Andorra

text: Andorran suosituin palloilulaji on rugby. Andorralainen rugby union -joukkue VPC Andorra XV on pelannut Ranskan pääsarjassa. Espanjan pääsarjassa on puolestaan pelannut koripallojoukkue BC Andorra. Jalkapallossa maa ei ole saanut menestystä. Jalkapallomaajoukkue on voittanut kymmenvuotisen historiansa aikana vain kolme ottelua. Jalkapallon maailmanrankingissa Andorra oli huhtikuussa 2016 sijalla 202. Korkein sijoitus on ollut 125. vuonna 2005.


title: Andorra

text: Andorra on osallistut jokaisiin kesä- ja talviolympialaisiin vuodesta 1976. Maan pääkaupunki Andorra la Vella haki vuoden 2010 talviolympialaisia. Andorra on lähettänyt olympialaisiin kahdesta kahdeksaan urheilijaa, mutta mitaleja maa ei ole saanut vielä yksistäkään kisoista. Sen parhaan sijoituksen on hankkinut maantiepyöräilijä Emili Pérez, joka sijoittui Soulissa 1988 yhdeksänneksi. Maratonjuoksija Antoni Bernadó ja ampuja Joan Tomàs Roca ovat osallistuneet viisiin olympialaisiin. Roca oli 61-vuotias vuoden 2012 olympialaisissa.


title: Andorra

text: Kansainvälisesti Andorra on saanut jonkinlaista menestystä lähinnä talvilajeissa. Sophie Dusautoir Bertrand sijoittui pronssille vuoden 2009 hiihtoalppinismin Euroopan-mestaruuskilpailuissa ja Joan Verdu Sanchez samoin pronssille alppihiihdossa nuorten talviolympialaisissa 2012. Vuonna 2019 Andorrassa järjestetään alppihiihdon maailmancupin osakilpailuja ensimmäistä kertaa.


title: Andorra

text: Andorrassa on paljon nähtävyyksiä, esimerkiksi kirkkoja ja museoita. Yksi suosituimmista nähtävyyksistä on Andorra la Vellassa sijaitseva Casa de la Vall, joka toimi maan parlamenttitalona vuosina 1702–2011. Pääkaupungissa sijaitsevat myös keskiaikainen kirkko Església de Santa Coloma sekä automuseo Museu Nacional de l'Automòbil.


title: Andorra

text: Lisäksi Andorrassa on muun muassa vaellusreitti nimeltään La Ruta del Ferro, "Raudan tie", joka kiertää esimerkiksi vanhojen rautakaivosten kautta. Reitin vaikeustaso on helppo ja pituus on 4,24 km.


title: Tornipöllö

text: Tornipöllö ("Tyto alba") on tornipöllöjen heimoon kuuluva keskikokoinen pöllölaji.


title: Tornipöllö

text: Tornipöllö on 33–39 cm pitkä ja sen siipiväli on 80–95 cm. Sen ruumis on hoikka, siivet pitkät sekä jalat joita roikottaa usein lennon aikana. Sen naama on valkea ja silmät mustat, sekä naamakuvio tuo muodoltaan mieleen sydämen. Yläpuoli melko kuvioton harmaa- ja okranvärinen. Sukupuolet hyvin samannäköiset, koiras usein vaaleampi ja naaraalla on enemmän mustia pilkkuja sulkapuvussaan kuin koiraalla.


title: Tornipöllö

text: Länsi- ja Etelä-Euroopassa ja Länsi-Kanariansaarilla elävän "alba"-alalajin sekä Pohjois-Afrikassa ja Lähi-idässä "erlangeri"-alalajin alapuolen väritys on puhtaanvalkea, kun taas Pohjois-, Keski- ja Itä-Euroopan "guttata"-, Itä-Kanariansaarien "gracilirostris"- ja Madeiran "schmitzi"-alalajien alapuoli on kellanoranssi.


title: Tornipöllö

text: Naaras pitää hyrinää, mutta myös harvoin koiras. Varoitusääni usein lennossa, kimeä, hiova kirkaisu. Laulu noin kahden sekunnin mittainen, usein toistuva raikuva ja säröilevä "shrrrriiiih". Poikasten kerjuuääni on noin puolen-sekunnin mittainen käheä kuorsaus.


title: Tornipöllö

text: Tornipöllöt ääntelevät matalasti. Varsinkin soidinmenojen aikaan kuulet varmasti matalan huhuun.


title: Tornipöllö

text: Tornipöllöjä tavataan Amerikassa, Euroopassa, Afrikassa, Arabian niemimaalla, Intiassa, Kaakkois-Aasiassa ja Australiassa. Suomea lähimmät pesimäalueet ovat Itämeren eteläosissa. Suomessa tornipöllö on havaittu rariteettikomitean hyväksymästi seitsemän kertaa, viimeksi vuonna 2006. Lajia on istutettu Seychelleille, jossa se vieraslajina muodostaa uhan saarten alkuperäisille lajeille, kuten seychellienharakkataskulle.


title: Tornipöllö

text: Tornipöllö pesii metsiköiden, pihojen, viljelysmaiden ja muiden puoliavoimien alueiden peltoaukeilla. Paikkalintu.


title: Tornipöllö

text: Hakeutuu ihmisasutuksen läheisyyteen mistä löytyy latoja, ulkorakennuksia ja muita vastaavia pesimäpaikoiksi. Asettuvat myös mielellään ladossa olevaan isoon pönttöön ja puunkoloihin.


title: Tornipöllö

text: Tornipöllön ravinto koostuu lähinnä jyrsijöistä ja muista pikkunisäkkäistä, sekä sammakoista ja hyönteisistä. Tärkeintä ravintoa kuitenkin ovat myyrät.


title: Helmipöllö

text: Helmipöllö ("Aegolius funereus") on Suomen yleisin pöllö.


title: Helmipöllö

text: Helmipöllön pituus on 22–27 cm. Selkäpuoli on ruskea ja valkotäpläinen. Rintapuolelta se on vaalea ja rinnassa on epäselvärajaisesti ruskeita laikkuja. Pää on iso, silmät ovat keskikokoiset ja keltaiset. Nuoret linnut ovat suurimmaksi osaksi ruskeita, mutta naamassa niillä on vaihtelevasti valkoista. Täysikasvuisen linnun paino on noin 120–200 grammaa. Helmipöllön lentotapa on suora ja voimakas.


title: Helmipöllö

text: Vanhin suomalainen rengastettu helmipöllö on ollut 14 vuotta 11 kuukautta 8 päivää vanha. Se on samalla Euroopan vanhin helmipöllö.


title: Helmipöllö

text: Helmipöllön soidinääni on pehmeä puputus "pu-pu-pu-pu". Äänensävyssä ja tempossa on yksilöllistä vaihtelua. Kutsuääni on lyhyt naukaisu "tsiak", joka muistuttaa oravan maiskautusta. Poikaset kerjäävät lyhyellä sihahtavalla äänellä.


title: Helmipöllö

text: Lajia tavataan Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa havumetsävyöhykkeellä. Tunturi-alueita lukuun ottamatta helmipöllö pesii koko Suomessa. Suomessa pesii myyrätilanteesta riippuen 3 000–15 000 paria. Helmipöllö luokiteltiin Suomessa vuonna 2010 silmälläpidettäväksi lajiksi, kun se aiemmin oli ollut elinvoimainen. Se oli taantunut edellisen 30 vuoden aikana. Maailmanlaajuisesti helmipöllö on kuitenkin elinvoimainen laji. Sen populaatioksi arvioidaan yli 1 700 000 yksilöä, ja kanta on vakaa.


title: Helmipöllö

text: Helmipöllö on vaelluslintu, joka syys–lokakuussa voi vaeltaa satojen kilometrien matkoja, joskus jopa yli 1000 kilometrin matkoja. Vanhat koiraat ovat kuitenkin paikkalintuja.


title: Helmipöllö

text: Helmipöllö pesii kaikenlaisissa metsissä, kunhan tarjolla on pesäkolo ja ravintoa. Luonnonkoloista suosiossa ovat palokärjen kolot. Helmipöllö pesii myös pöntöissä. Hyvä paikka pöntölle on pellon tai hakkuuaukean laita. Pönttö kannattaa ripustaa kuuseen, 2–5 metrin korkeuteen.


title: Helmipöllö

text: Helmipöllön kanta vaihtelee myyräkannan mukana kolmen-neljän vuoden sykleissä. Huonoina vuosina aikuisiksi selviytyneiden poikasten määrä on pienempi kuin hyvinä.


title: Helmipöllö

text: Helmipöllö pesii puunkoloissa tai pöntöissä. Pesiä on löydetty myös rakennuksista. Laji munii aikaisin maaliskuusta alkaen ja yleensä 3–6 munaa. Hyvinä myyrävuosina jopa 9 munaa on tavattu. Hautomisaika on noin 27 vuorokautta ja vain naaras hautoo. Poikaset lähtevät pesästä 3–4 viikon ikäisinä.


title: Helmipöllö

text: Useimpien pöllöjen tapaan myös helmipöllö käyttää ravintonaan pikkunisäkkäitä, hiiriä, myyriä ja päästäisiä. Sen ravintoon kuuluu myös pikkulintuja ja sammakoita.


title: Suopöllö

text: Suopöllö ("Asio flammeus") on päiväsaikaan aktiivinen, avoimessa maastossa viihtyvä pöllö.


title: Suopöllö

text: Suopöllön erikoistuntomerkkinä on keltaisten silmien mustat ympärykset. Laji muistuttaa sarvipöllöä, mutta on tätä vaaleampi. Suopöllön siivenkärjet ovat myös alta selvemmin ja kapeammin tummemmat ja sen siivissä on valkoinen takareuna. Suopöllön viiruinen rinta kontrastoituu juovattomaan vatsaan ja sen siivet ovat alta paljon vaaleammat kuin päältä.


title: Suopöllö

text: Suopöllön pituus on noin 37–39 cm ja sen siipien kärkiväli on noin 95–110 cm. Aikuinen suopöllö painaa noin 350 grammaa. Suopöllön soidinääni on erittäin matalaa puuskutusta. Poikaset puolestaan kerjäävät ruokaa sähisemällä.


title: Suopöllö

text: Vanhin suomalainen rengastettu suopöllö on ollut 13 vuotta 11 kuukautta ja 21 päivää vanha. Euroopan vanhin tavattu suopöllö on rengastettu Saksassa. Se eli 20 vuoden ja 9 kuukauden ikäiseksi.


title: Suopöllö

text:
Koiraan ääni on kiivas, uhkaava "tsäh-ef", kerjätessään venyvä "tsääh-opp". Varoitusääni on karhea "tseff-tseff-tseff".
Laulu ilmassa on tukahtunut matala "pu-pu-pu-pu-pu-..." puputussarja, nopeudeltaan alle puolet helmipöllön ääntelystä. Kerralla kuuluu noin 6-20 tavua, 3-4 tavua sekunnissa kantaen n. 1 km:n päähän.


title: Suopöllö

text: Poikasten kerjuuääni muistuttaa koirasta, mutta on sähisevämpi.


title: Suopöllö

text: Suopöllö pesii Euroopassa, Aasiassa, Pohjois- ja Etelä-Amerikassa, Karibialla, Havaijilla ja Galapagos-saarilla. Osa linnuista muuttaa talveksi lämpimämmille alueille. Suomalaiset suopöllöt talvehtivat Etelä-Euroopassa. Huonoina myyrävuosina suopöllöt vaeltavat ravinnon perässä uusille alueille.


title: Suopöllö

text: Suomessa pesii keskimäärin 5 000 paria. Runsaimmillaan suopöllö on Pohjanmaan lakeuksilla ja soilla, Etelä-Suomessa laji on hyvin harvalukuinen. Läntisen Euroopan kannaksi arvioidaan vain 13 000 – 26 000 paria, joista 1 000 – 3 500 paria Isossa-Britanniassa. Maailman populaation suuruudeksi arvioidaan noin 2,4 miljoonaa yksilöä.


title: Suopöllö

text: Suopöllö metsästää avoimessa ympäristössä, kuten suolla, usein päiväsaikaan. Pesimäpiiriin kuuluu suota, rantaniittyä, heinämaata tai viljelysmaata.


title: Suopöllö

text: Suopöllö rakentaa yksinkertaisen korsipesän maahan. Muninta tapahtuu toukokuussa. Valkoisia munia on keskimäärin 6, tavallisimmin 4–7. Hyvänä jyrsijävuonna munia voi olla 10 tai jopa enemmän. Naaras hautoo noin 4 viikkoa. Koska haudonta alkaa jo ensimmäisten munien ilmaannuttua, kuoriutuvat poikaset yleensä eri aikaan, joten pesässä voi olla vastakuoriutuneita ja lähes puolikasvuisia poikasia samaan aikaan. Pariviikkoisina poikaset jalkautuvat maastoon, ja oppivat kunnolla lentämään 4-viikkoisina.


title: Suopöllö

text: Suopöllö syö enimmäkseen jyrsijöitä (etenkin myyriä), mutta myös muita pieniä nisäkkäitä ja lintuja.


title: Sarvipöllö

text: Sarvipöllö ("Asio otus") on pienen huuhkajan näköinen, Suomessa rauhoitettu pöllölaji.


title: Sarvipöllö

text:
Pystyt "sarvet" eli kaksi pään päällä sijaitsevaa höyhentupsua ovat erinomainen tuntomerkki. Joskus se kuitenkin taivuttaa sarvensa päätä vasten. Samannäköiseen suopöllöön ovat eroina mm. punaiset silmät, lennossa viirukas vatsapuoli, siiven takareunasta puuttuu valkoinen reunus ja pyrstön tummat juovat ovat kapeita. Sarvipöllön pituus on noin 31–37 cm, siipiväli 90–100 cm ja paino: 250–400 grammaa.
Sen ääni on noin kolmen sekunnin tasaisin välein toistuva matala ”huu”-ääni. Varoitusääniä ovat nokan naputtelu ja erilaiset käheät vinkunat sekä haukkumiset. Kesällä poikueet on helppo löytää, sillä ne kerjäävät öisin kimeästi vinkuen.


title: Sarvipöllö

text: Vanhin suomalainen rengastettu sarvipöllö on ollut 17 vuotta 8 kuukautta ja 24 päivää vanha. Se on samalla Euroopan vanhin sarvipöllö.


title: Sarvipöllö

text: Koiraan ääni on heikko, nenäsointinen toistettu "peh-uv". Varoitusääni on kiihkeä, nasaali "vräk, vräk-vräk". Sarvipöllön laulu sarja on yksiosaista, hyvin matalia "uh" huhuiluja, jotka toistuvat 2½ sekunnin välein. Aluksi hiljaa, sitten hieman täyteläisempänä. Ääni kuuluu ½-1 km:n päähän (hiljainen osuus vain 200 m). Toisinaan pariskunta esiintyy duettona.


title: Sarvipöllö

text: Poikasten kerjuuääni on hyvin voimakas, "sydäntäsärkevä", kaksiosainen ja lopussa laskeva, venytetty, valittava "pii-eh", joka kuuluu yli 1 km:n päähän.


title: Sarvipöllö

text: Vanhat sarvipöllöt ovat suhteellisen äänettömiä.


title: Sarvipöllö

text: Pesii Tornio–Kuusamo-linjalle saakka. Pesivien lintujen määrä vaihtelee vuosittain hyvin paljon. Hyvänä myyrävuotena meillä pesii n. 10 000 paria, huonona vain n. 2 000. Euroopassa pesii noin 200 000 paria, joista 2 000 – 7 000 Britteinsaarilla. Sarvipöllö pesii laajalla alueella: Länsi-Euroopasta Kiinaan ja Pohjois-Amerikassa.


title: Sarvipöllö

text: Havupuuvaltaisen metsänreunan tai metsäsaaren pesimälintu. Hyvänä vuotena pesii kaikenlaisissa metsissä peltojen ja rantojen äärellä. Vanha variksen pesä on sille mieleinen pesäpaikka.


title: Sarvipöllö

text: Pesii tavallisesti vanhassa variksen tai harakan pesässä. Muninta alkaa usein jo maaliskuussa, pääosa aloittaa huhtikuun puolimaissa. Naaras munii yleensä 4–6 valkoista munaa, joita se hautoo n. 4 viikkoa. Koiras ruokkii naarasta haudonnan aikana. Poikasia ruokkivat molemmat emot. Ne lähtevät kiipeilemään pesäpuun oksille 3-viikkoisina, ennen kuin ovat lentokykyisiä, ja oppivat lentämään 4-viikkoisina.


title: Sarvipöllö

text: Sarvipöllö syö lähes pelkästään pikkujyrsijöitä, pääasiassa peltomyyriä ja metsähiiriä. Lintuja ravinnosta on vain pieni osa.


title: Lapinpöllö

text: Lapinpöllö ("Strix nebulosa") on suurikokoinen ja väritykseltään harmaa pöllölaji.


title: Lapinpöllö

text: Harmaa yleisväri, suhteettoman pienet keltaiset silmät.Vanhin suomalainen rengastettu lapinpöllö on ollut 14 vuotta 2 kuukautta 7 päivää vanha. Euroopan vanhin lapinpöllö on ollut ruotsalainen, 15 vuotta 10 kuukautta vanha. Uusin ennätys on vuodelta 2012 heinäkuulta, kun kotkan pesästä löydettiin kuoleen lapinpöllön jäänteet, joka oli rengastettu 16 vuotta ja 28 päivää ennen kuolemaansa.


title: Lapinpöllö

text: Matalaääninen. Puhkuva sarja, ei ole kovin innokas ääntelemään, joten kuullaan harvoin. Monia muitakin ääniä on, joista yleisimpiä ovat erilaiset ”vätkytykset”, naukaisut ja murahtelut.


title: Lapinpöllö

text: Lapinpöllö pesii Euraasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Levinneisyysalue ulottuu Skandinaviasta itään Venäjän halki Tyynellemerelle sekä Amerikassa Alaskasta etelään aina Kaliforniaan ja idässä Suurille järville asti,


title: Lapinpöllö

text: Suomessa se pesii noin Kokkola–Joensuu-linjan pohjoispuolella aina kuusen kasvurajalle saakka. Pesivä kanta vaihtelee vuosittain 300 ja 1500 parin välillä, jyrsijöiden määrästä riippuen. Ruotsissa pesii 200–700 paria.


title: Lapinpöllö

text: Ravintopulan eli myyräkadon sattuessa lapinpöllöt joutuvat mieron tielle eli vaeltamaan etelämmäs myyriä etsiskellen. Vaellustalvien jälkeen niitä jää usein pesimään eteläänkin. Vastikään lapinpöllöä on myös tavattu Norjan pohjoisosissa, jossa se on saattanut pesiä kenenkään huomaamatta jo pidemmänkin aikaa.


title: Lapinpöllö

text: Lapinpöllö on vanhojen havu- ja sekametsien lintu. Sen pesä on vanhassa petolinnun pesässä tai paksun kannon pään syvennyksessä, hätätilanteessa maassakin. Lapinpöllö hyväksyy toisinaan pesäpaikaksi myös lintuharrastajan asettaman pesälaatikon, joka on täytettävä kuivikkeella. Laatikon suositeltava ripustuskorkeus on vähintään 4–6 metriä rauhallisella paikalla, mitat p×l×k noin 70×70×20 cm.


title: Lapinpöllö

text: Lapinpöllö voi joskus olla pesällään erittäin aggressiivinen ja käydä pahaa-aavistamattoman ohikulkijan kimppuun. On kuitenkin yleensä melko rauhallinen.


title: Lapinpöllö

text: Naaras munii 2–9 munaa, joita se sitten hautoo 28–36 vrk. Poikaset lähtevät pesästä ennen kuin ovat lentokykyisiä ja kiipeilevät lähipuiden oksilla.


title: Lapinpöllö

text: Lapinpöllö syö lähes yksinomaan pieniä nisäkkäitä, lähinnä jyrsijöitä, mutta myös lintuja, sammakoita ja kookkaita hyönteisiä. Se kykenee paikallistamaan ja "sukeltamaan" pikkunisäkkäitä lumen alta pelkän kuuloaistin varassa. Lapinpöllön suuri naamakiehkura toimii lautasantennin tavoin kohdistaen ääniaallot pöllön korviin.


title: Viirupöllö

text: Viirupöllö ("Strix uralensis") on suurikokoinen varsinaisiin pöllöihin kuuluva petolintu, joka asuu havu- ja sekametsissä.


title: Viirupöllö

text: Viirupöllön yleisväritys on harmaanruskea ja sillä on pyrstö- ja siipisulissa pitkiä tummia raitoja. Vaaleahkolla vatsapuolella on mustia pitkittäisjuovia. Nokka on keltainen, silmät mustat ja pöllölle tyypillisessä leveässä naamassa on vaaleita kiehkuroita. Sillä on pitkä pyrstö ja leveät siivet. Naaras on huomattavasti koirasta suurempi. Sen pituus on 58–62 cm, ja koiras painaa 570–800 g, naaras 630–1 300 g.


title: Viirupöllö

text: Vanhin suomalainen ja eurooppalainen rengastettu viirupöllö on ollut 23 vuotta 10 kuukautta 13 päivää vanha.


title: Viirupöllö

text: Soidinääni kumea, koiramainen ”VUhu... Vuh-vuh-vuVU-hu”. Naaraan ääni karkea rääkäisy. Pesällä varoittaa uhkaavasti haukkumalla. Maastopoikaset kerjäävät ruokaa käheällä pihinällä.


title: Viirupöllö

text: Viirupöllö on levinnyt laajalti pohjoiseen Euraasiaan Tyyneltämereltä Skandinaviaan. Se on tyypillinen taigan pesimälintu. Suomessa sitä tavataan pääosin maan etelä- ja keskiosissa lukuun ottamatta Ahvenanmaata. Pesimäkantamme on ollut 3 000 – 4 000 paria, mutta keväällä 2011 on ollut todettavissa kannan heikkeneminen. Virossa pesii noin 2 000, Ruotsissa noin 3 000 ja Norjassa 10–50 paria. Muualla läntisessä Euroopassa viirupöllö ei pesi. Erillinen populaatio asustaa Kaakkois-Euroopassa. Euroopan populaation kooksi arvioidaan 110 000 – 280 000 yksilöä.


title: Viirupöllö

text: Viirupöllö on paikkalintu ja se pesii koloissa. Tyypillisesti elää kuusi- ja sekametsissä. Sopivien kolopuiden määrä on tehometsätalouden aikana vaikuttanut kannan suuruuteen. Kantaa on yritetty vahvistaa paikoin keinotekoisilla linnunpöntöillä ja tulokset ovatkin olleet niin hyviä, että nykyään suurin osa viirupöllöistämme pesineekin pöntöissä.


title: Viirupöllö

text: Pesä on tavallisesti pöntössä, luonnonkolossa tai vanhassa petolinnun pesässä. Hyvinä jyrsijävuosina muninta voi alkaa jo helmikuussa, tavallisesti maalis–huhtikuun vaihteessa. Katovuosina laji voi jättää pesinnän väliin. Munamäärä vaihtelee yhdestä kahdeksaan munaan, huippuvuosina keskimäärin 4 ja katovuosina 2. Naaras hautoo 32–34 päivää. Koiras ruokkii naarasta koko haudonta-ajan. Poikaset kuoriutuvat eriaikaisesti, ja lähtevät pesästä vielä lentokyvyttöminä noin kuukauden ikäisinä. Ne oppivat lentämään 5-viikkoisina. Emot huolehtivat poikueesta vielä 2–3 kuukautta. Emot puolustavat poikasiaan hyvin aggressiivisesti ja voivat aiheuttaa kynsillään pahoja vammoja ihmiselle.


title: Viirupöllö

text: Viirupöllöjen pariside on elinikäinen ja avioeroja tapahtuu hyvin harvoin. Moniavioisuutta esiintyy, mutta vain äärimmäisen harvoin. Jo yksivuotiaat saattavat pesiä, mutta pääosin pesintä aloitetaan kolmen tai neljän vuoden iässä.


title: Viirupöllö

text: Viirupöllön ravintoa ovat myyrät (75–80 %), linnut (10–15 %) ja sammakot (5–10 %).


title: Lehtopöllö

text: Lehtopöllö ("Strix aluco") on pöllöjen ("Strigidae") heimoon kuuluva lintulaji. Siitä on aiemmin suomeksi käytetty nimiä kissapöllö ja yöpöllö.


title: Lehtopöllö

text: Naaman keskellä on musta, pysty otsajuova. Lehtopöllöjä on Suomessa kahta värimuotoa, joista aiemmin oli yleisempi harmaa ja harvinaisempi punertavanruskea. Ilmaston lämpenemisen vuoksi ruskea on yleistynyt. Väri sinänsä ei selitä yleistymistä, vaan harmaaseen väriin liittyvät geenit säätelevät myös vastustuskykyä ja aineenvaihduntaa. Harmaa lehtopöllö elää kovalla pakkasella säästöliekillä.


title: Lehtopöllö

text: Kooltaan lehtopöllö on varista pienempi, mutta hämärissä lennellessään se näyttää leveine siipineen sitä suuremmalta. Lehtopöllö on yö- ja hämärälintu, joka päivisin nukkuu tavallisesti kuusen oksalla. Poikasten lähdettyä pesästä emot vartioivat niitä ja ovat aktiivisia myös päivällä.


title: Lehtopöllö

text: Lehtopöllön pituus on noin 37–45 cm ja siipiväli 95–105 cm. Uros painaa noin 500 grammaa, naaras noin 600 grammaa.


title: Lehtopöllö

text: Vanhin suomalainen rengastettu lehtopöllö on ollut 18-vuotias. Euroopan vanhin on ollut 21 vuotta 6 kuukautta vanha brittiläinen lehtopöllö.


title: Lehtopöllö

text: Soidinhuuto on erikoinen ja voi kuulostaa hivenen kammottavalta: korkea huu, sitten tauko ja väräjävää huutoa. Lintu voi myös parkua. ”Uuh”- tai ”Aah”-huudot ovat muulloinkin kuin soidinaikaan hyvä tuntomerkki, varsinkin jos ihminen sattuu pesälle poikasten ollessa juuri täysikasvuisia.


title: Lehtopöllö

text: Lehtopöllöä esiintyy etelästä Vaasa–Joensuu-korkeudelle saakka; pohjoisempana vain siellä täällä, lähinnä rannikkoseudulla. Erityisen runsas se on Turun Ruissalossa, jossa on noin 15 reviiriä. Suomen pesimäkanta on noin 2 000 paria. Lehtopöllö on asuttanut Suomea vasta runsaat 100 vuotta. Ensimmäinen pesintä todettiin Turussa vuonna 1878. Varsinkin runsaan pöntötyksen ansiosta lehtopöllö lisääntyi 1960–70-luvuilla, mutta 1980-luvun kovat talvet aiheuttivat suuria tappioita kannassa, sillä lehtopöllö on paikkalintu, joka ei osaa lähteä varsinaiselle muuttomatkalle, vaikka nuoret linnut voivatkin syksyisin siirtyillä joitakin kymmeniä, joskus jopa satoja kilometrejä.


title: Lehtopöllö

text: Euroopassa pesii 400 000 – 560 000 paria, joista Isossa-Britanniassa yli 20 000 paria.


title: Lehtopöllö

text: Nimensä mukaisesti lehtopöllö arvostaa lehtometsiä ja niiden lomassa levittäytyviä peltoja, laidunmaita ja rantaniitty jä. Usein se asustaa kartanoiden ja taajamien puistoissa. Syksyisillä vaelluksillaan nuoret pöllöt voivat joskus harvoin harhautua ulkosaaristoon saakka, missä pöllö ei pesi.


title: Lehtopöllö

text: Lehtopöllö on kolopesijä. Luonnonkoloista suosituimpia ovat erityisesti vanhojen tammien oksien lahottua ja pudottua syntyneet, joskus syvätkin onkalot. Palokärjenkolot ovat yleensä liian ahtaita. Suosituin pesäpaikka on suurikokoinen linnunpönttö tai uuttu, jonka lentoaukon halkaisija on vähintään 12–13 cm, pöntön korkeus 60–70 cm ja sisäpuolen halkaisija 20–25 cm. Lehtopöllö pesii mielellään myös rakennuksiin, esimerkiksi vintille, navettaan tai muuhun ulkorakennukseen, kunhan sinne on sopiva lentoaukko.


title: Lehtopöllö

text: Muninta alkaa normaalivuonna maaliskuun loppupuolella. Lämpimänä talvena – ja myyräkannan ollessa runsas – voi muninta alkaa jo helmikuussa, ja poikkeuksellisesti jo tammikuussa. Oikein kovan talven jälkeen, tai myyräkadon sattuessa lisääntymisaikaan voivat pöllöt jättää kokonaan pesimättä tai aloittaa vasta linturavinnon lisäännyttyä toukokuussa. Munamäärä vaihtelee 1–8:n välillä; tavallisesti niitä on 3 tai 4. Hyvän myyrätalven jäljiltä suuret munamäärät ovat selvästi yleisempiä. Muninta tapahtuu tavallisesti 2–3 vrk:n välein. Naaras alkaa hautoa heti ensimmäisen munan munittuaan ja hautoo 4 viikkoa. Poikaset kuoriutuvat siten hyvin eriaikaisesti vapun tienoilla. Koiras tuo naaraalle ruokaa koko haudonnan ajan ja myös poikasten ollessa pieniä. Poikasten kasvaessa naaraskin osallistuu saalistukseen.


title: Lehtopöllö

text: Poikasten ollessa vielä lentokyvyttömiä, alle 4-viikkoisina, ne voivat jo kiipeillä pesäpuun oksilla. Lentokyvyn ne saavuttavat 5–6 viikon ikäisinä. Emot huolehtivat niistä vielä useita viikkoja. Kesäöinä voikin kuulla poikasten pihisevää ääntelyä. Poikasiaan emot, ja varsinkin naaras, vartioivat aggressiivisina, ja voivat joskus hyökätä ihmisenkin kimppuun jälkikasvua suojellessaan. Kuuluisa englantilainen lintuvalokuvaaja Eric Hosking menetti näön toisesta silmästään lehtopöllönaaraan hyökättyä pesällä hänen kimppuunsa.


title: Lehtopöllö

text: Lehtopöllö on monipuolinen lihansyöjä. Jyrsijät ja päästäiset ovat sen pääravintoa, kuten muidenkin pöllöjen, mutta se syö paljon myös lintuja, sammakoita, isoja hyönteisiä, jopa kaloja ja matoja. Linnuista ovat tavallisimpia rastaankokoiset ja sitä pienemmät, ja poikasille tuodaan usein puolikasvuisia rastaanpoikasia, jotka pöllöt todennäköisesti saalistavat suoraan pesästä.


title: Varpuspöllö

text: Varpuspöllö ("Glaucidium passerinum") on Euroopan pienin pöllö.Vanhin suomalainen rengastettu varpuspöllö on ollut viisi vuotta, kahdeksan kuukautta ja yhden päivän vanha. Euroopan vanhin varpuspöllö on ollut kuusivuotias saksalainen yksilö.


title: Varpuspöllö

text: Varpuspöllö pesii Keski- ja Pohjois-Euroopasta idässä aina Tyynellemerelle ulottuvalla alueella, Suomessa etelästä noin Sodankylän korkeudelle asti. Suomessa pesii noin 10 000 paria. Maailman populaation kooksi arvioidaan 100 000–500 000 yksilöä.


title: Varpuspöllö

text: Tyypillisimmät elinpiirit ovat luonnontilaisia vanhoja kuusikoita ja sekametsiä, joissa on vanhoja tikankoloja. Varpuspöllö pesii tikankoloon tai linnunpönttöön.


title: Varpuspöllö

text: Varpuspöllön muninta ajoittuu huhtikuuhun tai vasta toukokuuhun, joskus kuitenkin jo maaliskuun loppuun. Valkoisia munia on keskimäärin seitsemän, joskus jopa kymmenen. Naaras hautoo kuukauden ja koiras ruokkii sitä haudonnan aikana. Poikaset jättävät pesäkolon kuukauden ikäisinä ollessaan jo lentokykyisiä.


title: Varpuspöllö

text: Varpuspöllön ravintoa ovat muun muassa päästäiset, pienet varpuslinnut ja sammakot. Myyräkantojen ollessa vahvoja, varpuspöllöt syövät pääasiassa niitä. Tavallisimmat lintusaaliit ovat tiaisia, hippiäisiä, urpiaisia, peippoja, vihervarpusia. Suurimmat lintusaalit ovat pikkurastaiden ja käpytikan kokoluokkaa. Syksyllä ja talvella varpuspöllö varastoi saaliita koloihin ja linnunpönttöihin.


title: Hiiripöllö

text: Hiiripöllö ("Surnia ulula") on pöllöihin ("Strigidae") kuuluva lintulaji. Hiiripöllö on päiväpöllö, eli se saalistaa päiväpetolintujen tapaan päivisin ja muistuttaa ulkonäöltään ja elintavoiltaankin paljon haukkaa.


title: Hiiripöllö

text: Hiiripöllön pituus on 36–39 cm, ja koirailla paino on 270 g, naarailla 320 g. Se on pitkäpyrstöinen, teräväsiipinen päiväaktiivinen pöllö. Sillä on harmaanmustaa kuviointia takaraivossa ja selässä. Vatsa on valkea, hienosti tummalla vipevöity. Hiiripöllö istuu usein näkyvällä paikalla puun latvassa, ilmakaapelilla tai tolpan päässä. Lennossa sen voi sekoittaa varpushaukkaan, mutta erona on selvästi suurempi pää.


title: Hiiripöllö

text: Vanhin suomalainen rengastettu hiiripöllö on ollut 6 vuotta 30 päivää vanha. Euroopan vanhin on ollut 8 vuoden 3 kuukauden ikäinen ruotsalainen lintu.


title: Hiiripöllö

text: Soidinääni koostuu pitkistä ja nopeista pulinasarjoista. Ääni muistuttaa lähinnä helmipöllöä. Varoitus on korviavihlova "kvi, kvi ,kvi…" -huutosarja.


title: Hiiripöllö

text:
Laji pesii Pohjois-Suomessa. Suurimmat pesivän kannan tiheydet on tavattu Tunturi-Lapissa, Kittilässä. Siellä pesiä on huippuvuosina 2011 ja 2015 löydetty yleisesti 700 metrin välein. Syksyisin hiiripöllö vaeltaa lähinnä itä-länsisuunnassa. Kolme suomalaista rengastettua pöllöä on tavattu Siperiasta lähes 3000 km päästä. Etelä-Suomessa syksyisin ja talvisin havaitut hiiripöllöt ovat myös itä-länsisuuntaisen liikehdinnän tulosta.
Suomen eteläisin pesimähavainto on vuodelta 2015 Jurmon saarelta. Parimäärä vaihtelee 500–6 000 parin välillä. Se on levinnyt koko pohjoiselle pallonpuoliskolle Fennoskandiasta Kaukoitään, Alaskaan ja Kanadaan.


title: Hiiripöllö

text: Hiiripöllö on hakkuuaukeiden, suonlaiteiden ja syrjäseutujen pesimälintu. Pesä on usein matalassa puunkolossa, josta lintu voi kurkistaa ulos. Se voi olla myös pökkelön nokassa tai pöntössä.


title: Hiiripöllö

text: Muninta voi alkaa jo maaliskuun puolivälissä, mutta pääosa kannasta munii huhtikuussa, ja monet parit aloittavat vasta toukokuussa. Valkoisia, soikeita munia on tavallisesti 4–8, jyrsijöiden huippuvuosina jopa 10–12. Naaras hautoo kuukauden. Poikaset lähtevät pesästä maastoon 3-viikkoisina ja oppivat lentämään 5-viikkoisina. Poikasaikaan emot saattavat puolustaa pesäänsä hyvinkin aggressiivisesti.


title: Hiiripöllö

text: Sen ravintoa ovat pienet linnut ja nisäkkäät, ja pääravintoa ovat erityisesti metsä- ja peltomyyrät.


title: Tunturipöllö

text: Tunturipöllö ("Bubo scandiacus", synonyymi "Nyctea scandiaca") on pohjoisella tundravyöhykkeellä tavattava suurikokoinen pöllölaji. Tunturipöllö on sopeutunut monin tavoin arktiseen elinympäristöönsä. Valkean sulkapeitteensä ansiosta se maastoutuu hyvin valkoiseen hankeen, ja ilmavan höyhenpeitteen lisäksi lintua suojaavat kylmältä nokkaa ympäröivät viikset ja jalkojen höyhenet. Lajille ovat tyypillisiä hyvien pesimävuosien jälkeiset nuorten yksilöiden vaellukset, jotka voivat ulottua tuhansien kilometrien päähän niiden synnyinsijoilta. Maailmanlaajuisesti tunturipöllö on uhanalainen, ja Suomesta ja Skandinaviasta se on miltei hävinnyt.


title: Tunturipöllö

text: Tunturipöllöt ovat väriltään vaaleita, mutta niillä on höyhenpuvussaan vaihtelevasti harmaata ja tummanruskeaa pilkutusta. Vanhan koiraan höyhenpuku voi olla kokonaan valkea. Nuoret naaraat taas voivat kauempaa näyttää miltei harmailta, koska niiden höyhenpuvussa tummia pilkkuja ja poikkijuovia on tiheämmässä kuin vanhoilla yksilöillä. Tunturipöllön pää on keskikokoinen ja pyöreä, ja sillä on suuret kirkkaankeltaiset silmät sekä tumma nokka, jonka sivuilla on pitkiä höyheniä suojaamassa sieraimia kylmältä. Pöllön jalat ovat kokonaan höyhenpeitteiset ja niissä on tummat kynnet. Pyrstö on suhteellisen lyhyt.


title: Tunturipöllö

text: Tunturipöllö lentää rauhallisin ja syvin siiveniskuin, ja välillä se liitää. Saalistaessaan se voi lekutella paikoillaan ilmassa. Pohjoisten alueiden ankaraan ilmastoon sopeutuneena se kykenee lentämään voimakkaassakin tuulessa, vaihtelemalla pyrstön ja siiven pitkien kärkisulkien asentoa.


title: Tunturipöllö

text: Tunturipöllö on kooltaan vain vähän pienempi kuin maailman suurin pöllölaji, huuhkaja. Koiraat ovat 55–60,5 senttimetriä pitkiä, ja naaraat hieman pidempiä, yleensä 60,9–67 senttimetriä. Tunturipöllökoiraat painavat 1 280–2 300 grammaa, naaraat 1 700–3 000 grammaa. Tunturipöllön siipiväli on 142–166 senttimetriä.


title: Tunturipöllö

text: Koiraan usein ilmassa päästämä soidinhuuto on kauas kantava, kumea, hieman karhea ”"gooh"”, ”"hoorh”" tai ”"aoo”", joka toistuu normaalisti kuudesti muutaman sekunnin välein. Pesimäpaikoilla kuuluva varoitus on käheän haukkuva ”"kväkväkväkvä"” tai ”"krä-krä”". Koiras ääntelee pesällä ”"ka-ka-ka-ka”" ja naaras ”"ke-ke-ke-ke”". Poikaset kerjäävät emoilta ruokaa ”"pshäh”" -äänellä.


title: Tunturipöllö

text: Laji pesii laajalla alueella pohjoisella tundravyöhykkeellä Euroopassa, Aasiassa, Pohjois-Amerikassa ja Grönlannissa. Vuonna 2013 koko maailman populaation kooksi arvioitiin 200 000 yksilöä, mutta sen jälkeen on tehty huomattavasti pienempiä arvioita. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN listasi lajin vuonna 2017 vaarantuneeksi, koska varsinkin Pohjois-Amerikassa lajin kanta on vähentynyt voimakkaasti. Tunturipöllöjen määrä on vähentynyt Pohjois-Amerikassa jopa 64 prosenttia vuosien 1970 ja 2014 välisenä aikana.


title: Tunturipöllö

text: Euroopassa tunturipöllö lisääntyy vain Norjassa, Ruotsissa, Suomessa, Islannissa ja satunnaisesti Skotlannissa. Skandinavian alueella elävien tunturipöllöjen määrä on vähentynyt. Vielä 1900-luvun alussa tunturipöllö kuului Suomenkin vakituiseen pesimälajistoon, mutta katosi vainon ja laajamittaisen munien keruun takia 1930-luvulle mennessä. Keskieurooppalaiset keräilijät maksoivat tuolloin paikallisille asukkaille huomattavia rahasummia lajin munapesyeistä, ja ahkeralla myyjällä saattoi olla kerralla myytävänä jopa 800 tuntureilta kerättyä munaa. Varsinkin vaelluksella olleita aikuisia yksilöitä tapettiin raudoilla ja ampuma-aseilla, sekä täytettäviksi koriste-esineiksi että riekkokantojen kasvattamiseksi. Esimerkiksi pelkästään vuoden 1911 aikana ammuttiin 151 tunturipöllöä. Laji rauhoitettiin vuonna 1962. Nykyään lajia tavataan Suomessa hyvin harvinaisena ja satunnaisena pesimälajina vain pohjoisimmassa Lapissa. Käsivarren ja päälaen tuntureilla, Enontekiön, Inarin ja Utsjoen kuntien alueilla, voi jyrsijöiden esiintymisen huippuvuonna pesiä nykyään enintään 100 paria, normaalikesinä ei yhtäkään. Varmistettujen pesintöjen välillä voi Suomessa kulua jopa vuosikymmeniä; sotien jälkeiseltä ajalta pesintöjä on todennettu vain vuosina 1974, 1987, 1988, 2007 ja 2011. Suomessa lajin kansalliseksi uhanalaisuusluokitukseksi arvioitiin vuonna 2000 "erittäin uhanalainen" ja vuonna 2010 "äärimmäisen uhanalainen", ja tapetun tai vahingoitetun linnun sekä munapesyeen ja pesäpoikueen ohjeellinen korvausarvo on 3 369 euroa.


title: Tunturipöllö

text: Hyviä sopuli- ja samalla myös pesimisvuosia seuraavina katoaikoina tunturipöllöt saattavat vaeltaa kauaskin tundralta. Tällaisia vaelluksia tapahtuu keskimäärin kymmenen vuoden välein,  mutta laajamittaisten suurvaellusten välillä voi kulua 20–30 vuotta. Tavanomaista runsaampi vaellus osui Suomeen viimeksi talvella 1999–2000. Vaeltavia yksilöitä on havaittu esimerkiksi Helsingin edustan ulkoluodoilla, noin tuhannen kilometrin päässä pesimäalueelta. Jotkin yksilöt vaeltavat jopa Keski-Eurooppaan asti. Kauas etelään suuntautuva liikehdintä on euraasialaisten yksilöiden kohdalla kuitenkin suhteellisen harvinaista, yleensä ne siirtyvät arktisella alueella itään tai länteen päin. Pohjois-Amerikan tundralla pesivät tunturipöllöt sen sijaan muuttavat yleisesti talveksi etelämmäksi, Kanadan laajoille viljelyalueille. Koko Suomessa talvehtii vuosittain 50–150 tänne Venäjältä vaeltanutta yksilöä, pääasiassa marras-joulukuun ajan. Vaellus ei aina ulotu Etelä-Suomeen, jossa on heikoimpina vuosina havaittu vähimmillään vain yksi tunturipöllö. Pääosa vaeltajista on nuoria yksilöitä, joiden suurelle joukolle ei enää riitä ravintoa niiden synnyinalueilla. Tunturipöllöjen vaellusvietti herää, kun yksilöitä on lähtöalueella tavanomaista enemmän. Vaellukset tapahtuvat pääosin rannikoita pitkin. Vaeltajat saattavat jäädä hyvälle saalistusalueelle pitkäksikin aikaa ja puolustaa sitä kuin reviiriään. Ne ovat usein ihmistä kohtaan pelottomia, koska eivät eivät ole pesimäalueillaan välttämättä koskaan nähneet ihmisiä.


title: Tunturipöllö

text: Tunturipöllöin tyypillistä elinympäristöä ovat sammal- ja jäkälätundra ja tunturinummet ja -paljakat. Pesintäpaikoikseen tunturipöllö kelpuuttaa lähinnä puuttomat tunturin laet, joskus se pesii myös vaikeapääsyisillä avoimilla soilla. Vaeltavat yksilöt suosivat laajoja peltoalueita, meren ja järvien rantoja ja saariston luotoja, mutta niitä nähdään myös kaupungeissa korkeiden rakennusten katoilla ja savupiippujen päällä tähystämässä.


title: Tunturipöllö

text: Pesä on vaatimaton syvennys pienellä, usein soraisella kummulla, jolta on avoin näköala kaikkiin ilmansuuntiin. Hyvinä sopulivuosina useita pareja voi pesiä lähellä toisiaan, mutta huonoina vuosina ne eivät pesi lainkaan. Lajilla on todettu moniavioisuutta. Naaras munii huhti-toukokuussa 6–14 valkoista, lähes pyöreää munaa, ja hautoo niitä hieman yli kuukauden. Monista muista linnuista poiketen tunturipöllönaaras aloittaa hautomisen välittömästi ensimmäisen munan munimisen jälkeen. Haudonnan ajaksi naaraan vatsapuolella olevasta hautomalaikusta irtoavat höyhenet, koska paksu höyhenpeite estäisi lämmön johtumisen emosta muniin. Tämän laikun kohdalla on enemmän verisuonia kuin muualla vartalossa. Naaraan lentäessä hautomalaikkua ei näy, sillä sitä ympäröivät pitkät sulat peittävät sen; haudonnan ajaksi sulat kohotetaan syrjään. Naaras kääntelee munia säännöllisesti, jotta myös niiden kylmää maata vasten olevat puolet lämpiävät. Koiras tuo muutaman tunnin välein ruokaa naaraalle, joka ei juurikaan poistu munilta haudonnan aikana. Poikaset syntyvät valkoisina untuvikkoina, ja muuttuvat vähitellen ruskeiksi. Ne lähtevät pesästä 2–3 viikon ikäisinä ja oppivat lentotaidon vajaan kuukauden ikäisinä. Niiden lentokyky on kuitenkin täysin kehittynyt vasta noin puolentoista kuukauden ikäisenä, ja emot ruokkivat niitä 2,5 kuukauden ikäisiksi asti. Pesinnän aikana koiras puolustaa pesäänsä aggressiivisesti tunkeilijoita vastaan, eikä pelkää käydä ihmisenkään kimppuun.


title: Tunturipöllö

text:
Tunturipöllö tulee sukukypsäksi toisena ikävuotenaan. Vanhin tunnettu lajin edustaja eli vankeudessa 28-vuotiaaksi. Luonnossa niiden elinikä jää yleensä alle kymmeneen vuoteen.
Tunturipöllö syö pikkunisäkkäitä (etenkin tunturisopuleita), jäniksiä ja keskikokoisia lintuja, kuten lokkeja, sorsia, riekkoja ja kiirunoita, joita se saalistaa avoimilla alueilla. Pöllöille poikkeukselliseen tapaan se saalistaa lähinnä päiväsaikaan, jolloin se usein istuu jollakin kivellä, kumpareella, katolla tai muulla näköalapaikalla tähystämässä. Se on silti liikkeellä öisinkin. Tunturipöllön oksennuspallot voivat olla ihmisen nyrkin kokoisia.


title: Tunturipöllö

text: Tunturipöllöstä on käytetty Suomessa lukuisia kansanomaisia nimityksiä, joista tunnetuimpia ovat "iso vaalee" ja "ukuli".


title: Tunturipöllö

text: Tunturipöllö on valittu Kanadan Québecin provinssin nimikkolinnuksi.


title: Tunturipöllö

text: J. K. Rowlingin Harry Potter -kirjasarjassa päähenkilön lemmikkinä on naarastunturipöllö nimeltä Hedwig. Kirjasarjan kuvaamassa velhojen yhteisössä pöllöt ovat yleisiä lemmikkejä ja niitä käytetään postinkantajina.


title: Huuhkaja

text: Huuhkaja ("Bubo bubo") on suurikokoinen pöllölaji. Huuhkaja on ollut Suomessa rauhoitettu pesimäaikana vuodesta 1966 ja kokonaan vuodesta 1983.


title: Huuhkaja

text: Kalliohuuhkaja ("Bubo bengalensis") oli aiemmin huuhkajan alalaji, mutta on nykyisin määritelty omaksi lajikseen.


title: Huuhkaja

text: Huuhkajalla on silmien päällä tuuheat, ulkonevat korvatupsut. Huuhkaja on alapuolelta kellanruskea ja mustaviiruinen, selkäpuolelta tummempi ja mustien täplien ja viirujen kirjoma. Kurkku on valkoinen ja silmät oranssinpunaiset.


title: Huuhkaja

text: Huuhkaja on 60–75 senttimetriä pitkä ja sen siipien kärkiväli on 138–170 senttimetriä. Huuhkajakoiras painaa 1,6–3 ja naaras 2–4 kilogrammaa. Huuhkaja on Euroopan suurin pöllö.


title: Huuhkaja

text: Vanhin suomalainen rengastettu huuhkaja on ollut 26 vuotta 7 kuukautta 2 päivää vanha. Se on myös Euroopan vanhin huuhkaja.


title: Huuhkaja

text: Naaraan kutsuääni on käheä, karhean haukkuva "rhäev". Varoitusääni on raju, voimakas, nenäsointinen "ka"-haukahdus, jota lintu toistaa usein nopeasti 3-5 kertaa. Hermostuneena huuhkaja päästää nenäsointisen tukahdetun lokkimaisen "gao"-äänen.


title: Huuhkaja

text: Koiraan soidinääni on kaksiosainen, syvä ja kuuluva "UU-uh", jonka jälkimmäinen osa on matala. Soidinääntä kuulee pääasiassa lopputalvella ja alkukeväällä, mutta joskus myös kesällä ja syksyllä. Ääni voi kuulua 1½-4 kilometrin päähän, vaikka onkin läheltä kuultuna melko vaimea. Huuhkaja toistaa huhuiluaan tavallisesti 8-12 sekunnin välein, mutta jotkin nuoret koiraat voivat huhuilla nopeampaankin tahtiin. Naaraan huhuilu on koiraan huutoa käheämpi ja korkeampi.


title: Huuhkaja

text: Poikasten kerjäysääni höyläävä "tsuysh", jota kuulee öisin loppukesällä ja alkusyksyllä.


title: Huuhkaja

text: Huuhkaja on levinnyt suureen osaan Eurooppaa, Aasiaa ja osaan Pohjois-Afrikkaa. Suomessa se on yleisin Lounais-Suomessa ja harvinaistuu siitä itään ja pohjoiseen. Pohjoisimmassa Lapissa se on harvinaisuus. Suomessa pesii nykyisin noin 1 200 huuhkajaparia. Euroopassa arvioidaan asuvan 57 000-114 000 yksilöä ja maailmanlaajuisen kannan arviot liikkuvat 250 000-2 500 000 yksilön välillä.


title: Huuhkaja

text: Vanhat huuhkajat ovat paikkalintuja, mutta nuoret yksilöt voivat joutua etsimään omaa elinpiiriään joskus jopa satojen kilometrien päästä. Vaellus tapahtuu pääasiassa syksyllä. Ruoan perässä voivat huuhkajat joutua vaeltamaan kylminä talvina, ja silloin nälkiintyneitä yksilöitä tavataan melko yleisesti asutuksen piirissä.


title: Huuhkaja

text: Huuhkaja suosii pesimäympäristöinä vanhoja, kallioisia havumetsiä ja viihtyy myös saaristossa. Nykyisin huuhkaja on vähitellen sopeutunut pesimään myös kaatopaikoilla ja lähellä tai jopa keskellä ihmisasutusta.


title: Huuhkaja

text: Kaupunkihuuhkajia on tavattu useissa Euroopan kaupungeissa, kuten Tukholmassa, Wienissä ja Madridissa. Myös Helsingissä on tavattu useita "city-huuhkajia". Tunnetuin niistä on Olympiastadionilla esiintynyt Bubi-huuhkaja.


title: Huuhkaja

text: Huuhkaja on sukukypsä jo yhden vuoden iässä, mutta pesii vasta 2–3-vuotiaana. Pari ei pesi joka vuosi, vaan jättää pesinnän väliin, jos talvi on ollut kylmä ja jyrsijäkannat pohjalukemissa. Naaras munii maalis-toukokuussa 2–4 munaa maassa, kalliolla, puun juurella tai muulla suojaisella paikalla olevaan pesään. Poikkeuksellisesti pesänä voidaan käyttää vanhaa haukan pesää. Kaupunkihuuhkajien pesät sijaitsevat rakennuksissa. Naaras hautoo munia noin 35 vuorokautta. Poikaset pysyvät pesässä 50-60 vuorokautta ja itsenäistyvät 3,5 kuukauden ikäisinä. Huuhkaja hylkää herkästi munansa ja pienet poikasensakin häirittynä. Pesältä yllätetty huuhkaja saattaa kahlaajien tavoin esittää siipirikkoa ja inistä säälittävästi. Pesänhylkäysherkkyys on mahdollisesti sopetuma huuhkajan pitkäaikaiseen vainoon. Pitkäikäisyytensä ansiosta huuhkajalle on edullisempaa, että emo pelastaa henkensä ja yrittää pesintää uudelleen ensi vuonna.


title: Huuhkaja

text: Huuhkajan ravintoa ovat jyrsijät ja muut nisäkkäät, linnut, matelijat, sammakkoeläimet, kalat sekä kovakuoriaiset ynnä muut selkärangattomat. Huuhkaja voi saalistaa isojakin eläimiä, kuten variksia, lokkeja, siilejä, jäniksiä ja kissoja, joskus jopa kettuja. Myös muut pöllöt ja haukat, muun muassa sääksi ja hiirihaukka, kelpaavat saaliiksi.


title: Huuhkaja

text: Huuhkajaa on ennen pidetty onnettomuutta enteilevänä lintuna. Huuhkajan ilmaantumista pihapiiriin pidettiin kuoleman, tai ainakin jonkinlaisen onnettomuuden enteenä. Myös sen äänen kuuleminen tiesi pahaa ja tämän vuoksi huuhkajia vainottiin sekä metsästettiin armotta. Huuhkajista maksettiin Suomen itsehallinnon aikana vuosina 1809-1917 tapporahaa ja laji metsästettiin lähes kokonaan sukupuuttoon. Japanin ainu-kansa on pitänyt huuhkajaa jumalana. Huuhkajalle uhrattiin ruokaa, koska uhraamisen uskottiin tuottavan onnea. 1870-luvulla Ruotsissa uskottiin, että jos huuhkajan oikean jalan asettaa nukkuvan rinnan päälle, tältä voi kysyä mitä tahansa. Antiikin aikana uskottiin, että huuhkajan silmistä tehty rohto estää ihmistä sokeutumasta. Huuhkajan uskottiin pystyvän myös sokeuttamaan ihmisen, josta se ei pitänyt.


title: Huuhkaja

text: Huuhkajalla on ollut suomen kielessä monta nimeä. Muun muassa Suojärvellä se oli hyybiä tai huuhkajahaukka, Salmissa ja Suistamolla tuukkaja tai tuukkai, Halikossa ja muualla Länsi-Suomessa hyypiä, hyyppiä tai hyyppiö. Ilomantsissa se oli huukkajahavukka tai huukkaja, Hämeessä huhkai tai huhkain, Oulussa huuhkakaija, Lapissa muun muassa isohuuhkaja ja Ristiinassa huuhkaa. Monin paikoin sitä on nimitetty huhkajaksi tai huuhkaimeksi.


title: Käki

text: Käki ("Cuculus canorus") on lintu, joka tunnetaan erityisesti luonteenomaisesta ääntelystään: kukkumisesta, joka mainitaan myös lukemattomissa kansanrunoissa ja lastenlauluissa. Vain uros kukkuu, naaras pilittää kiihtyvästi "pypypypypypy".


title: Käki

text: Käki on pitkäpyrstöinen ja hoikka. Yleisimmin käki on selkäpuolelta, päästä ja rinnasta harmaa. Vatsa on valkea ja mustajuovainen. Naarailla tavataan melko yleisesti punaruskeaa värimuotoa. Näillä linnuilla harmaat alueet ovat voimakkaan punaruskeat. Käki muistuttaa varsinkin lentäessään pientä haukkaa. Lentotapa on kuitenkin erilainen, siivenlyönti on tasainen ja matala, eikä siivenlyönti nouse ruumiin vaakatason yläpuolelle. Käen pituus on 35 cm, siipikärkiväli 60 cm ja paino n. 120 g. Käki tunnetaan hyvin ”kukkuu, kukkuu”-laulustaan, ja tähän ääneen sen nimi perustuu monissa kielissä, mutta suomenkielisen nimen käki lintu on saanut laulusarjan lopussa kuuluvasta äänestä ”käkh”. Naaraan ääni on kiihkeä pulina, joka muistuttaa pikkukuovia.


title: Käki

text: Vanhin suomalainen rengastettu käki on ollut 8 vuotta 10 kuukautta 4 päivää vanha. Euroopan vanhin on ollut saksalainen 12 vuoden 11 kuukauden ikäinen yksilö.


title: Käki

text: Käkeä tavataan Euroopassa ja Aasiassa sekä Pohjois-Afrikassa. Euroopassa pesii yli miljoona käkeä.


title: Käki

text:
Käki pesii Suomessa lähes koko maassa, runsaimmillaan käkikannat ovat Kaakkois-Suomessa.
Suomen parimäärä 2000-luvulla on arviolta 120 000 paria. Käkikanta taantui 1970-luvulta 1990-luvulle, mutta kanta on kasvanut tämän jälkeen.


title: Käki

text: Käki elää kaikenlaisissa metsissä. Sille kelpaavat myös tunturikoivikot sekä peltojen ja soiden pienet metsiköt.


title: Käki

text: Käki on pesäloinen, eli se ei haudo eikä huolehdi omista poikasistaan, vaan munii toisten lintulajien pesiin. Useimmiten käki munii Suomessa leppälintujen pesiin. Muita lintulajeja, joiden pesiin käki munii, ovat esimerkiksi västäräkki, keltavästäräkki, harmaasieppo, kirjosieppo, pajulintu, peippo, järripeippo ja niittykirvinen. Käki munii aina sen lajin pesiin, joissa se on itse kasvanut. Suomessa on havaittu käen munineen useiden kymmenien lintulajien pesiin.


title: Käki

text: Käkinaaras voi munia noin 20 munaa lisääntymiskauden, touko–kesäkuu, aikana, mutta tavallisesti vain noin 10. Muna kuoriutuu noin 12 päivässä. Koska käenpoikasella on kuoriutuessaan selässä arka paikka, joka ei kestä painoa, se työntää kilpailevat isäntälajin munat pois pesästä, jonka seurauksena munat ehkä särkyvät. Käenpoikanen saa näin kasvattiemonsa kaiken ravinnon ja huolenpidon.


title: Käki

text: Poikanen lähtee pesästä noin 20 vuorokauden ikäisenä ja kasvattiemot ruokkivat sitä vielä kolme viikkoa.


title: Käki

text: Käki syö hyönteisiä, erityisesti muiden lintujen inhoamia karvaisia toukkia. Toukkien karvat tarttuvat käen mahalaukun pintoihin, ja ajoittain käki oksentaa ne ulos. Se voi syödä myös matoja.


title: Käki

text: Käkeen liittyy monia uskomuksia. Nuoret naiset ovat laskeneet käen kukunnasta naimisiin pääsyyn kestäviä vuosia ja vanhat ihmiset jäljellä olevia elinvuosiaan.


title: Käki

text: On myös uskottu, että juhannuksena käki saa kurkkuunsa vihneen, jolloin se vaikenee ja muuttuu haukaksi. Uskomus johtuu käen haukkaa muistuttavasta ulkonäöstä.


title: Käki

text: Käki oli kuvattuna entisen Suomenniemen kunnan vaakunassa. Käki on kuvattuna myös Päijät-Hämeen vaakunassa.


title: Turturikyyhky

text: Turturikyyhky ("Streptopelia turtur") on pienikokoinen, Suomessa harvinainen kyyhkylaji.


title: Turturikyyhky

text: Turturikyyhky on rakenteeltaan hoikempi ja pienempi kuin muut kyyhkyt, ja muistuttaa turkinkyyhkyä. Pyrstö on suhteellisen lyhyt, siivet terävät. Selkä tunnusomaisen suomukuvioinen - hartia- ja siiven yläpeitinhöyhenissä tumma keskusta ja ruosteenruskeat reunat. Pää, kaula ja vatsa harmaanruskeat. Tummassa pyrstössä valkeat kulmat. Kaulan sivuilla tumman ja valkeansekaiset sepelkuvioinnit.Vanhin eurooppalainen rengastettu turturikyyhky on ollut 13 vuoden 2 kuukauden ikäinen hollantilainen yksilö.


title: Turturikyyhky

text: Turturikyyhky pesii Euroopassa, Turkissa ja Pohjois-Afrikassa. Fennoskandiassa ja Pohjois-Venäjällä se on harvinainen. Turturikyyhky talvehtii trooppisessa Afrikassa. Suomessa turturikyyhkyjä pesii Etelä- ja Kaakkois-Suomessa, mutta kanta on nykyään laskussa ja Etelä-Suomen monet pesimäpaikat ovat tyhjentyneet. Suomessa arvioidaan pesivän 50–100 paria. Euroopassa arvioidaan elävän 6,9–14 miljoonaa yksilöä, noin 2 miljoonaa paria. Turkissa pesii ehkä jopa 5 miljoonaa paria.


title: Turturikyyhky

text: Turturikyyhkyä metsästetään paljon Välimeren alueella muuttoaikoina.


title: Turturikyyhky

text: Laji pesii Manner-Euroopan puutarhoissa, puistoissa, lehtimetsissä ja metsien reunoilla. Suomessa asustaa tavanomaisessa maatalousympäristössä. Turturikyyhky välttää sankkoja havumetsiä.


title: Turturikyyhky

text: Turturikyyhky kyhää hataran pesänsä oksista melko alas puun tai pensaan oksistoon. Se tekee kaksi valkoista munaa, joita molemmat emot hautovat noin 13–15 päivää. Yhdessä emot hoitavat myös poikasia, jotka ovat lentokykyisiä jo 3–viikkoisina Sukukypsä 1-vuotiaana.


title: Turturikyyhky

text: Pääasiassa siemenet. Syö myös marjoja, matoja, hyönteisiä ja sieniä. Ruokailee pääasiassa maassa.


title: Turkinkyyhky

text: Turkinkyyhky ("Streptopelia decaocto") on pienikokoinen kyyhky, joka on viime vuosikymmeninä levinnyt eteläiseen Suomeenkin.


title: Turkinkyyhky

text: Turkinkyyhky on vaaleanharmaa, selästä tummempi kuin vatsapuolelta. Niskassa on aikuisilla linnuilla musta kaulus, pystösulkien tyvi alhaalta katsoen on tumma. Muistuttaa turturikyyhkyä.


title: Turkinkyyhky

text: Vanhin eurooppalainen rengastettu turkinkyyhky on ollut vähintään 17 vuoden 9 kuukauden ikäinen brittiläinen yksilö.


title: Turkinkyyhky

text: Turkinkyyhkyn alkuperäinen levinneisyysalue oli Kaakkois-Euroopassa ja Aasiassa. Se on levinnyt 1900-luvun jälkipuoliskolla Balkanin suunnalta muualle Eurooppaan ja 1970-luvulta alkaen Yhdysvaltoihin, missä sen voittokulku alkoi pienestä siirtoistutuksesta. Ensimmäinen varma havainto Suomesta on 1950-luvulta ja ensimmäinen pesintä varmistettiin Vaasassa vuonna 1966. Suomessa nykyään paikoittainen yhdyskuntamaisesti esiintyvä laji, mm. Lounais-Suomessa, Etelä-Pohjanmaalla, Oulussa ja Ahvenanmaalla. Suomessa pesii noin 100 paria. Euroopassa elää arviolta 9,3–22 miljoonaa yksilöä, joista pesiviä pareja on noin 4–15 miljoonaa.


title: Turkinkyyhky

text: Paikkalintu, nuoret yksilöt vaeltelevat syksyisin muutamien kymmenien, joskus satojen kilometrien päähän. Suomen turkinkyyhkyt ovat ilmeisesti ruotsalaista alkuperää.


title: Turkinkyyhky

text: Turkinkyyhky viihtyy ihmisasumusten lähettyvillä. Viihtyy erilaisissa puistikoissa, puustoisilla kerrostalo– ja varastoalueilla ja pesii usein havupuuhun.


title: Turkinkyyhky

text: Turkinkyyhky munii hataraan risupesäänsä kaksi valkoista munaa. Litteä risupesä sijaitsee puussa muutaman metrin korkeudella. Molemmat puolisot hautovat 14–16 päivää, naaras aktiivisemmin. Poikaset ovat välttävästi lentokykyisiä jo 15 päivän ikäisinä, mutta lähtevät pesästä usein vasta noin 20 päivän ikäisinä, ja pysyttelevät sitten vielä viikon verran pesäpuussa tai sen välittömässä läheisyydessä. Etelämpänä laji voi tehdä 5, jopa 6 pesyettä maalis–lokakuussa, Suomessa vain 2 tai 3. Sukukypsä 1-vuotiaana.


title: Turkinkyyhky

text: Turkinkyyhky syö kasvisravintoa, etenkin siemeniä kuten viljaa. Ruokavalioon kuuluvat myös marjat ja hedelmät sekä pienet selkärangattomat.


title: Kesykyyhky

text: Kesykyyhky ("Columba livia domestica") eli pulu on kaupunkielämään sopeutunut kalliokyyhkystä polveutuva alalaji. Kesykyyhkyjä, joilla on hyvä suunnistuskyky, voidaan käyttää kirjekyyhkyinä. Kesykyyhkyn kuvaili tieteelle Johann Friedrich Gmelin.


title: Kesykyyhky

text:
Kesykyyhkyn ulkonäkö on kirjava ja sen päävärit ovat musta, valkoinen ja harmaa. Yläperä on usein valkoinen, kalliokyyhkyllä aina. Silmät ovat punertavia.
Poikasen silmä on tumma, mutta se alkaa vaaleta ja vaihtaa väriä noin yhden kuukauden iässä ja 3–3,5 kuukauden ikäisenä iiris on punertava tai oranssi.


title: Kesykyyhky

text: Pituus on noin 29-35 cm ja paino noin 315-410 grammaa. Ääni on tyypillinen kujerrus.


title: Kesykyyhky

text: Vanhin suomalainen rengastettu kesykyyhky on ollut 10 vuotta 7 kuukautta 4 päivää vanha.


title: Kesykyyhky

text: Kesykyyhky pesii kaupungeissa ympäri maapalloa. Maailmassa arvioidaan olevan 17–28 miljoonaa yksilöä. Näistä Euroopassa pesii useita miljoonia pareja. Alkuperäisiä kalliokyyhkyjä pesii yhä runsaasti etenkin Etelä-Euroopassa, mutta villit ja kesyt populaatiot sekoittuvat helposti.


title: Kesykyyhky

text: Suomessa kesykyyhkyjä arvioidaan pesivän noin 40 000 paria ja sitä tavataan suurelta osin kaupungeissa ja muissa asutuskeskuksissa Etelä- ja Keski-Suomessa. Naantalin Kuparivuoren kalliojyrkänne on harvoja paikkoja Suomessa, jossa pulut ovat pesineet alkuperäisessä ympäristössään.


title: Kesykyyhky

text:
Kesykyyhkyt elävät parvissa ja ne viihtyvät hyvin kaupungeissa, joissa ne pesivät talojen seinustojen räystäiden alle ja syvennyksiin sekä siltojen rakenteisiin. Maaseudulla ne viihtyvät viljakuivurien ja viljavarastojen liepeillä.
Kesykyyhky on erittäin taitava lentäjä ja sillä on tarkka näkö.
Puluja on vainottu ankarasti niiden ulosteissa mahdollisesti esiintyvän ornitoosin takia.


title: Kesykyyhky

text:
Kesykyyhky munii kaksi munaa kerrallaan ja muninta tapahtuu ympäri vuoden, mutta pääasiallisesti lisääntyminen tapahtuu kesäaikaan. Kummatkin sukupuolet hautovat ja haudonta-aika kestää noin 16–18 vuorokautta. Molemmat puolisot hoitavat poikasia, jotka oppivat lentämään 3–5 viikon ikäisinä. Kyyhkyt ruokkivat poikasiaan kuvun pintasolujen muodostamalla "kupumaidolla".
Poikasen äänenmurros on noin 1,5 kuukauden ikäisenä, jolloin poikasääni muuttuu aikuisen kyyhkyn kujerrukseksi. Tuolloin poikaselle tulee "murrosikä" ja pariutumis- ja reviirikäytöksen harjoittelu alkaa.


title: Kesykyyhky

text:
Kesykyyhkyt syövät sekalaista ravintoa kuten siemeniä, herneitä, hyönteisiä, matoja ja varsinkin taajamissa ruokajätteitä.
Ihmisten jätteet aiheuttavat linnuille terveysongelmia, kasvuhäiriöitä ja voivat jopa olla hengenvaarallisia.


title: Sepelkyyhky

text: Sepelkyyhky ("Columba palumbus") on Suomen suurin kyyhky, joka on viime vuosikymmeninä siirtynyt metsistä yhä enemmän kaupunkialueille. Sen ääni on kumea , jota kokematon voi luulla pöllön huhuiluksi. Sitä on kutsuttu joskus myös toukomettiseksi (huhuilee toukokuisessa metsässä).


title: Sepelkyyhky

text: Pituus noin 43 cm ja paino 500 grammaa.


title: Sepelkyyhky

text: Sepelkyyhkyn väri on sinertävän harmaa ja sillä on siivissä valkea poikkijuova. Kaula on pitkä ja sen ympärillä on vaalea kaulus, sepel. Pyrstö on pitkä. Sepelkyyhky on selvästi isompi kuin pulu eli kesykyyhky. Sukupuolet ovat saman väriset. Nuori lintu saa valkoisen kaulasepelen noin vuoden ikäisenä.


title: Sepelkyyhky

text: Ääni on kyyhkyille tyypillinen kujerrus. Koiras lentää reviirinsä yllä aaltoilevaa soidinlentoa, jonka ylävaiheessa se voi läpsäyttää lujaa siipiään. Varoitusäänenä toimii voimakas siipien läpsytys.


title: Sepelkyyhky

text: Vanhin suomalainen rengastettu sepelkyyhky on ollut 11 vuotta 9 kuukautta 11 päivää vanha. Euroopan vanhin oli 15 vuotta 11 kuukautta vanha brittiläinen sepelkyyhky.


title: Sepelkyyhky

text: Sepelkyyhky pesii koko Euroopassa ja Länsi-Aasiassa. Pesimisalueensa pohjoisosissa se on muuttolintu. Suomalaiset sepelkyyhkyt talvehtivat Ranskassa ja Iberian niemimaalla. Kevätmuutto on maalis-huhtikuussa, syysmuutto syys-lokakuussa. Suomen pesimäkanta on noin 200 000 paria. Pohjoisimmassa Suomessa se on pesivänä satunnainen. Euroopassa pesii 9–12 miljoonaa paria, joista yli 3 miljoonaa Britteinsaarilla.


title: Sepelkyyhky

text: Sepelkyyhky viihtyy sekä metsissä että kaupunkien puistoissa ja esimerkiksi hautausmailla. Kaupungistuminen alkoi Suomessa 1990-luvulla, ja nykyisin se voi pesiä pihapuussa vaikka parvekkeen edessä. Kaupunkisepelkyyhkyt ovat pelottomia, mutta metsissä pesivät ovat arkoja, ja hylkäävät helposti munapesänsä. Pesimiskauden ulkopuolella ne viihtyvät suurina parvina.


title: Sepelkyyhky

text: Sepelkyyhky munii kaksi munaa huhtikuun puolesta välistä alkaen risuista tekemäänsä pesään. Haudonta kestää 2½ viikkoa, ja molemmat emot osallistuvat haudontaan. Poikaset siirtyvät pesäpuun oksille 3–4 viikon ikäisinä, ja lentoon ne lähtevät 4–5 viikon iässä. Sepelkyyhkyllä on 3–4-pesuetta vuodessa.


title: Sepelkyyhky

text: Sepelkyyhky syö lähinnä kasvisravintoa, mieluiten siemeniä, herneitä ja mustikoita. Kyyhkysparvet voivat saada aikaan melkoista tuhoa viljelyksillä, ja niitä ammutaankin etelämpänä sekä ruoaksi että vahinkolintuina. Poikasille emot oksentavat kuvustaan niin sanottua kyyhkynmaitoa, joka on osittain sulanutta ravintoa.


title: Sepelkyyhky

text: Sepelkyyhkyn metsästys alkaa Suomessa 10. elokuuta ja päättyy 31. lokakuuta, mutta riistanhoitopiirin luvalla sitä voi metsästää myös 1.6.–9.8. Sen metsästyksessä voi käyttää muovista tai muusta materiaalista valmistettua houkutuslintua . Houkutuslinnut asetetaan tyypillisesti hevosenkengän muotoiseen kuvioon . Olennaisena osana metsästystä on myös ruokinta, joka on hyvä aloittaa jo ennen metsästyksen alkua.


title: Uuttukyyhky

text: Uuttukyyhky ("Columba oenas") on keskikokoinen kyyhkylaji, jota on myös kutsuttu metsäkyyhkyksi. Se on Suomessa rauhoitettu.


title: Uuttukyyhky

text: Uuttukyyhky muistuttaa kesykyyhkyä, mutta siltä puuttuu valkoinen yläperä. Kaulan sivulla on metallinkiiltävä läiskä, joka koiraalla on kirkkaampi. Siipien yläpinnalla erottuu harmaa laikku tummasta reunuksesta.


title: Uuttukyyhky

text: Pituus 31–34 cm, siipien kärkiväli 67 cm, paino 250–300 grammaa.


title: Uuttukyyhky

text: Ääni eli soidinhuhuilu on rytmikäs, 2-tavuinen 'uu-hu uu-hu uu-hu...'. Se on vaimeampi ja rytmitys on erilainen kuin sepelkyyhkyn voimakkaampi huhuilu. Varoitusäänenä läiskyttää äänekkäästi siipiään.


title: Uuttukyyhky

text: Vanhin suomalainen rengastettu uuttukyyhky on ollut 7 vuotta 7 kuukautta 1 päivää vanha. Euroopan vanhin on ollut sveitsiläinen 12 vuoden 7 kuukauden ikäinen yksilö.


title: Uuttukyyhky

text: Uuttukyyhkyn pesimäaluetta on Eurooppa ja suuri osa Aasiaa. Maailman populaation kooksi arvioidaan 1,2–1,6 miljoonaa yksilöä. Euroopassa pesii noin ½ miljoonaa paria. Suomessa se on levinnyt Oulun korkeudelle asti. Tihein kanta on Lounais-Suomen tammivyöhykkeellä. Suomen kanta on 6000–7000 paria. Se on esiintymisalueensa pohjoisosissaan (kuten Suomessa) muuttolintu, mutta yksi kevään varhaisimmista palaajista. Ensimmäiset kevätmuuttajat saapuvat jo helmikuussa. Syysmuutto tapahtuu syys-lokakuussa. Suomalaiset uuttukyyhkyt talvehtivat Lounais-Ranskassa ja Pohjois-Espanjassa. Talvehtimisalueilla niihin kohdistuu voimakas metsästyspaine. Joitakin yksilöitä voi talvehtia Suomessa.


title: Uuttukyyhky

text: Lehdot ja sekametsät sekä haavikot, joissa on runsaasti kolopuita. Pönttöjä ripustamalla saadaan pesimään lähes mihin tahansa metsämaisemaan, sillä ehdolla, että peltoja on lähistöllä. Muuttoaikoina ruokailee pelloilla ja rikkaruohokasvustoissa. Talvisin voi tavata viljavarastoilta.


title: Uuttukyyhky

text: Uuttukyyhky tekee pesänsä puunkoloon tai pönttöön. Pöntön korkeus n. 50 cm, sisäpuolen halkaisija 20 cm, lentoaukon halkaisija 10 cm. Varhaisina keväinä muninta alkaa Etelä-Suomessa jo maaliskuun lopulla, pääosa aloittaa kuitenkin huhtikuun puolivälin tietämissä. Munia on 2 ja molemmat puolisot hautovat yhteensä 16–18 vrk. Poikaset kuoriutuvat vuorokauden välein. Ne ovat lentokykyisiä noin 25 päivän ikäisinä.


title: Uuttukyyhky

text: Uuttukyyhky voi pesiä 3, jopa 4 kertaa kesän aikana. Seuraavan pesyeen muninta alkaa usein edellisen pesyeen poikasten ollessa vielä pesässä, joskus poikasten ollessa vasta runsaan 2 viikon ikäisiä. Emot hautovat munia ja ruokkivat poikasia silloin vuorotellen. Harvoin tapahtuva 4. pesintä on myöhäinen, ja munia on usein vain yksi. Näistä vihoviimeisistä pesistä poikanen tai poikaset lähtevät lentoon joskus vasta lokakuussa. Varsin usein uuttukyyhkyn pesintä jatkuu vähintään syyskuulle. Se on sukupuolikypsä jo 1-vuotiaana.


title: Uuttukyyhky

text: Uuttukyyhkyn reviiri on pieni ja se on melko sosiaalinen laji. Pönttöjä ripustamalla voi niitä saada pesimään hyvinkin paljon pienelle alueelle. Turun Iso-Pukin saarella (pinta-ala noin 55 ha) pesi 1980–90-lukujen taitteessa arviolta 100 paria, pönttömäärän ollessa 200. Kyseessä saattoi olla maailman tihein uuttukyyhkypopulaatio. Luonnossa sopivia palokärjenkoloja on kuitenkin harvassa ja kilpailu pesäpaikoista on kova. Uuttukyyhky häviääkin kilpailussa niin naakalle, telkälle kuin pöllöille. Se on sopeutunut tähän siten, että voi aloittaa pesinnän muiden jälkeen heinä-elokuussa, ja saada silti 1–2 poikuetta lentokykyiseksi.


title: Uuttukyyhky

text: Joustava lisääntymisstrategia pitää uuttukyyhkykannan vakaana ja jopa kasvavana, vaikka talvehtimis- ja muuttoalueilla metsästetäänkin niitä suuret määrät. Pahimpia uhkaajia, ihmisen lisäksi, ovat näätä, minkki, kana- ja varpushaukka sekä isot pöllöt. Orava täyttää kolot ja pöntöt risuillaan, jolloin lintujen pesinnälle ei jää sijaa. Usein uuttukyyhky kuitenkin laatii pesänsä oravan risukasan päälle ja munii munansa siihen, vaikka hautovan emon voi nähdä pöntön lentoaukon reiästä.


title: Uuttukyyhky

text: Erilaiset siemenet, vilja ja herneet. Myös marjat ja tammenterhot. Poikasia ruokitaan ns. kyyhkynmaidolla, jota kehittyy emojen kuvuissa.


title: Tunturikihu

text: Tunturikihu ("Stercorarius longicaudus") on pitkäpyrstöinen kihu. Lajin nimesi Louis Jean Pierre Vieillot 1819.


title: Tunturikihu

text: Tunturikihun muoto muistuttaa lapintiiraa: siivet ovat kapeat ja pitkät ja pyrstö pitkä. Tunturikihulla on musta lakki, kellertävä leuka ja kaula, harmaanvaalea vatsapuoli ja tumma selkä ja siivet. Linnun pituus on noin 38 cm, mutta kesäasussa pitkät pyrstösulat voivat lisätä pituutta jopa 20 cm. Paino on 218–444 g, naaras on kookkaampi.


title: Tunturikihu

text: Tunturikihut pesivät pohjoisessa Kanadassa, Siperiassa ja Alaskassa, paikoin muuallakin Pohjois-Euroopassa. Suomen Lapissa se pesii hyvinä myyrä- ja sopulivuosina. Kannanvaihtelu on suurta ja se seuraa tunturisopulien esiintymistiheyttä. Suomen kannaksi on arvioitu 100–2 000 paria. Maailman populaation koko on 100 000–500 000 yksilöä ja lajin kanta on elinvoimainen. Ne talvehtivat Atlantin ja Tyynenmeren eteläosissa.


title: Tunturikihu

text: Tunturikihun pesimäaluetta ovat tundra ja tunturiylängöt. Pesinnän ulkopuolella se elää enimmäkseen avomerellä.


title: Tunturikihu

text: Pesä on avoimesti maassa. Munia on tavallisesti kaksi, joskus yksi ja ani harvoin kolme. Muna painaa noin 41 g. Molemmat emot hautovat siten, että munat ovat varpaiden/räpylöiden päällä, koska pesä sijaitsee usein jäisellä palsalla. Haudonta kestää 23–25 päivää. Poikaset jättävät pesän parin päivän ikäisinä, mutta eivät poistu muutamaa kymmentä metriä kauemmaksi, kunnes oppivat lentämään 24–26 päivää vanhoina.


title: Tunturikihu

text: Tunturikihu syö pesimäalueellaan enimmäkseen sopuleita ja myyriä, myös lintuja, kaloja, hyönteisiä ja marjojakin. Muuttoparvissakin se pyydystää oman ruokansa, eikä varastele lokeilta toisin kuin muut kihut.


title: Leveäpyrstökihu

text: Leveäpyrstökihu ("Stercorarius pomarinus") on aggressiivinen, isokokoinen kihu. Lajin nimesi Coenraad Jacob Temminck 1815.


title: Leveäpyrstökihu

text:
Leveäpyrstökihu muistuttaa muodoltaan muita kihuja - siivet ovat terävät, muoto solakka ja siivenkäyttö jäntevämpää kuin lokeilla. Vanhan linnun keskimmäiset pyrstösulat ovat pidentyneet ja niiden kärjet leventyneet "pampuloiksi". Leveäpyrstökihulla tiedetään olevan kaksi erilaista värimuotoa, vaalea ja tumma, mutta myös välimuotoisia tavataan. Värimuodoista tumma on lähes kokonaan suklaanruskea, ja sen käsisiivellä sijaitsee vaalea laikku. Vaalealla linnulla on puolestaan vaalea vatsapuoli, tummat siivet ja selkä, ja sen rinnan poikki kulkee karkea rintavyö ja muuten vaalean pään otsa ja päälaki ovat tummat. Nuori lintu muistuttaa väritykseltään nuorta merikihua.
Linnun pituus on 45 cm, kesäasussa pyrstösulat lisäävät siihen jopa 10 cm, ja paino 650-750 g. Naaras on koirasta kookkaampi.


title: Leveäpyrstökihu

text: Leveäpyrstökihu pesii Pohjois-Amerikan ja Euraasian pohjoisosissa, lähinnä Suomea Barentsinmeren itäosissa. Maailman populaation koko on 50 000–100 000 yksilöä ja lajin kanta on elinvoimainen. Se talvehtii trooppisilla merillä, Tyynellämerellä Papua-Uusi-Guinean ja Australian vesillä, Intian valtameressä Persianlahdella ja Arabian niemimaan vesillä ja Atlantilla päiväntasaajan pohjoispuolella Karibianmereltä Sargassomerelle sekä Länsi-Afrikan edustan kylmissä merivirroissa. Suomessa se on vähälukuinen läpimuuttaja erityisesti toukokuussa.


title: Leveäpyrstökihu

text: Avoin tundramaasto on leveäpyrstökihun kotiseutua pesimäaikana. Pääosa kannasta pesii merellisessä ympäristössä, sekä kuivilla että soistuneilla alueilla. Pieni osa pesii sisämaan järvien ja jokien tuntumassa. Muuttoaikoina ja talvehtimisseuduilla laji pysyttelee enimmäkseen avomerellä.


title: Leveäpyrstökihu

text: Pesä on avoimesti maassa. Leveäpyrstökihu tekee tavallisesti 2, joskus 3 tai 1 munaa. Haudonta kestää 25-27 päivää ja molemmat puolisot hautovat. Poikaset jättävät pesäkuopan muutaman päivän ikäisinä mutta pysyttelevät pesän lähistöllä, kunnes oppivat lentämään 31-34 päivää vanhoina. Molemmat emot hoitavat ja ruokkivat poikasia vielä 2 viikkoa sen jälkeen kun ne oppivat lentämään.


title: Leveäpyrstökihu

text: Pesimäalueillaan leveäpyrstökihu syö myyriä ja sopuleita, myös muiden lintujen poikasia ja munia. Muuttomatkoilla sille kelpaavat muutkin pienet eläimet, joita se myös varastaa muilta linnuilta. Se kalastaa syöksysukeltamalla ja syö raatoja sekä merellä että maissa. Tosinaan se tappaa lokkeja ja kahlaajia ruoakseen.


title: Merikihu

text: Merikihu ("Stercorarius parasiticus") on tiiroilta ja lokeilta ruokansa ryöstävä rantalintu. Lajin nimesi Carolus Linnaeus 1758.


title: Merikihu

text: Merikihulla on tummanruskea höyhenpeite ja valkea panta kaulassa. Siivissä on valkea "pilkka" joka pilkahtelee linnun lentäessä. Merikihua on kahta värimuotoa, kokotumma ja vaaleampi (kuvassa). Muodoltaan se muistuttaa jalohaukkaa. Sukupuolet ovat samanvärisiä ja ne voivat olla kumpaa värimuotoa tahansa. Aikuisen yksilön pituus on noin 37-45 cm, pyrstösulat lisäävät siihen kesällä vielä 7 cm. Lajin siipiväli on 110-125 cm ja paino 330-610 grammaa. Naaras on selvästi suurempi.


title: Merikihu

text: Vanhin suomalainen rengastettu merikihu on ollut 31 vuotta ja 12 päivää vanha. Se on samalla Euroopan vanhin merikihu.


title: Merikihu

text: Merikihu pesii lähinnä arktisilla ja subarktisilla seuduilla Alaskasta ja Pohjois-Kanadasta Pohjois-Eurooppaan ja -Aasiaan ulottuvilla alueilla. Suomen merialueilla pesii noin 520 paria, Euroopan kanta on 16 000–24 000 paria. Maailman populaation kooksi arvioidaan ½–1 miljoonaa yksilöä ja lajin kanta on elinvoimainen. Talveksi se muuttaa eteläisen pallonpuoliskon rannikoille asti. Keväällä se saapuu Suomeen huhtikuun lopulta alkaen ja syksyllä poistuu huomaamattomasti heinä-syyskuussa. Atlantilla se vaeltelee sekä Afrikan että Etelä-Amerikan rannikoilla.


title: Merikihu

text: Vaasan lähellä Maalahden saaristossa kesällä 2002 rengastettu merikihu on löytynyt kuolleena Etelä-Brasiliasta. Merikihuista ei yleensä tehdä rengastuslöytöjä, sillä niiden talvehtimisalue on normaalisti aavalla merellä.


title: Merikihu

text: Merikihu viihtyy avoimessa tundramaastossa. Suomen pesimäkanta asuu yksittäispareina ulkosaariston puuttomilla luodoilla. Pesimäajan ulkopuolella merikihu viihtyy avomerellä.


title: Merikihu

text: Pesä on tavallisesti puuttoman luodon korkeimmalla kohdalla, missä kihuilla on esteetön näköala ympäristöön. Pesä on vain painanne kalliossa tai sammalikossa. Merikihu munii 1-2 tumman oliivinvihreää munaa. Molemmat emot hautovat munia 26-27 vuorokautta. Untuvikot ovat tummanharmaita tai -ruskeita, ja niillä on siniset jalat. Ne kasvavat nopeasti ja ovat lentokykyisiä 4-viikkoisina. Sukukypsä 3-vuotiaana.


title: Merikihu

text: Merikihu syö sopuleita ja muita pikkujyrsijöitä sekä hyönteisiä. Suomessa ne ryöstävät tiiroilta ja lokeilta näiden kalansaaliin. Tästä käytöstavasta se on saanut joissakin kielissä nimensäkin, "parasiitti" eli loinen. Voi myös ryöstää munia tai poikasia muiden lintujen pesistä. Muuttomatkoilla se varastelee ruokaa muilta kihuilta ja lokeilta.


title: Mustatiira

text: Mustatiira ("Chlidonias niger") on pieni tumma tiira.


title: Mustatiira

text: Mustatiiran pää ja kaula ovat mustat, vatsa tummanharmaa, selkä ja siiven yläpinnat tuhkanharmaat, pyrstö vaaleahko ja alaperä valkoinen.


title: Mustatiira

text: Mustatiira pesii Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa. Euroopan linnut talvehtivat Afrikassa. Suomessa mustatiira pesii vakituisesti vain muutamilla lintujärvillä eri puolilla Etelä- ja Keski-Suomea. Eräs tunnetuimmista ja suurimmista populaatioista sijaitsee Evijärven Jokisuunlahdella, jossa pesiviä pareja on parhaimmillaan ollut noin 20 vuodessa. Pesimäpaikkojen ulkopuolella mustatiira on harvinainen vieras kevät- ja syysmuuton aikana.


title: Mustatiira

text: Mustatiira viihtyy rehevillä lintujärvillä.


title: Mustatiira

text: Kelluvassa pesässä on 2-4 munaa.


title: Mustatiira

text: Mustatiira syö pääasiassa hyönteisiä ja joskus pieniä kalanpoikasia.


title: Pikkutiira

text: Pikkutiira ("Sternula albifrons", aiemmin "Sterna albifrons") on pienin tiiralaji.


title: Pikkutiira

text: Selkä ja siivet vaaleanharmaat, vatsapuoli valkoinen, pään musta "lakki" jatkuu erillisenä nauhana yli silmien. Nokka on keltainen. Nokka ja "otsanauha" ovat parhaat tuntomerkit, koon lisäksi: linnun pituus on vain 21-27 cm, siipien kärkiväli, 45-55 cm, ja paino 40-60 g


title: Pikkutiira

text: Pikkutiira pesii lähinnä Keski-ja Etelä-Euroopassa, Aasian ja Pohjois-Amerikan lauhkeilla alueilla. Suomen kanta on noin 50 paria, jotka pesivät eteläisellä Saaristomerellä ja Perämerellä. Se muuttaa talveksi Etelä-Afrikkaan ja Australiaan, amerikkalaiset yksilöt Peruun ja Brasiliaan.


title: Pikkutiira

text: Pikkutiiran mieliympäristöä ovat avoimet, lähes kasvittomat ranta-alueet.


title: Pikkutiira

text: Pikkutiira munii 2-3 munaa.


title: Pikkutiira

text: Pikkutiira syö pieniä kaloja.


title: Lapintiira

text: Lapintiira ("Sterna paradisaea") on tiiralintu, joka pesii arktisella ja kylmällä vyöhykkeellä Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa, talvehtien kuitenkin kaukana Etelämannerta ympäröivillä merialueilla. Lapintiiran vuosittaiset muuttomatkat ovat eläinkunnan pisimmät.


title: Lapintiira

text: Lapintiiran vartalo on vaalean harmaa, siivet hieman tummemman harmaat ja päässä on silmien yläpuolella musta lakki eli kalotti. Jalat ja nokka ovat tummanpunaiset, nokan kärjessä ei yleensä ole mustaa kuten kalatiiralla. Istuvan linnun pyrstö ulottuu selvästi pidemmälle kuin siivenkärjet, mikä on varmin tunnusmerkki lajin erottamiseksi kalatiirasta. Nokka on hieman lyhyempi ja pää pyöreämpi kuin kalatiiran (kalatiiran olemus on hiukan luihu), myös jalat ovat lyhyemmät. Lennossa käsisiiven kärjessä on vain kapea tumma reunus. Siipisulat ovat läpikuultavat. Pesällään lapintiira on kiukkuisempi kuin kalatiira, ja saattaa tulla nokkaisemaan kulkijan päälakeen reiän. Poikaset ovat hyvin samanlaisia kuin kalatiiran, joskin lapintiiran poikaset ovat yleensä harmaita ja vatsapuolelta valkeita, kun taas kalatiiran poikanen on usein päältä ruskehtava ja sen maha on harmaa. Nuori lapintiira on lennossa erotettavissa kalatiirasta kyynärsiiven takareunan kuvioinnista: lapintiiran kyynärsulat ovat valkoiset. Lapintiiran pituus on 34-40 cm ja paino noin 100 grammaa. Siipien kärkiväli on 66-77 cm ja pyrstöjouhien pituus lähes 20 cm. Äänet ovat samantyyppisiä kuin kalatiiran, mutta vielä korkeampia ja heleämpiä. Varoitusääni on yksitavuinen, kireä "rräää" tai "rräyh", mikä on hyvä tuntomerkki erona kalatiiraan.


title: Lapintiira

text: Lapintiira pesii pohjoisen pallonpuoliskon kaikkien mantereiden pohjoisissa osissa Bretagnea ja Massachusettsia myöten. Sen muuttomatka kuuluu maailman pisimpiin: lapintiirat talvehtivat Etelämantereen rannikoilla ja Etelä-Afrikassa. Suomessa se on yleinen meren saaristossa ja Pohjois-Suomen vesistöissä. Pesimäkantamme on noin 55 000 paria. Euroopan pesimäkannaksi arvioidaan 400 000–700 000 paria. Maapallon kokonaiskannan kooksi arvioidaan noin miljoona yksilöä.


title: Lapintiira

text: Lapintiirat pesivät yleensä yhdyskunnissa, mutta usein myös yksittäispareina. Suurimmat yhdyskunnat sijaitsevat ulkomeren puuttomilla kallio- ja soraluodoilla, ja niissä voi olla jopa 100 paria. Usein kala- ja lapintiirat pesivät sekayhdyskuntina. Myös lapintiira hakeutuu mielellään pesimään naurulokkiyhdyskuntiin. Lapintiirat ovat pitkäikäisiä lintuja ja saattavat hyvin elää kaksikymmenvuotiaaksi. Vanhin suomalainen rengastettu lapintiira on ollut 26 vuotta, 11 kuukautta ja 8 päivää vanha. Euroopan vanhin on ollut tanskalainen, 30 vuotta ja 11 kuukautta vanha lintu.


title: Lapintiira

text: Lapintiiran pesä on pelkkä kuoppa maassa tai kalliolla, yleensä ilman mitään pesäaineksia. Muninta alkaa muutamia päiviä myöhemmin kuin kalatiiran, toukokuun puolivälistä alkaen. Yhdyskunnissa on aina hyvinkin eri aikaan aloitettuja pesintöjä, kuten myös kalatiiralla. Munia on 2, joskus 1, mutta harvoin 3. Haudonta alkaa ensimmäisestä munasta ja kestää noin 3 viikkoa. Molemmat puolisot hautovat. Poikaset ovat lentokykyisiä 3-4 viikon ikäisinä. Jotkut emot puolustavat poikasiaan raivokkaasti, ja saattavat nokkaista kulkijan päälakeen vertavuotavan reiän. Lapintiirat poistuvat Suomesta ennen kalatiiraa jo heinäkuussa ja elokuun alkupuolella.


title: Lapintiira

text: Merialueella lapintiira syö pääasiassa pieniä kaloja, äyriäisiä ja hyönteisiä (surviaissääskiä). Sisämaassa ravinto on etupäässä hyönteisiä.


title: Kalatiira

text: Kalatiira ("Sterna hirundo") on tiirojen heimoon kuuluva lintulaji, jota tavataan pesivänä lajina Pohjois-Amerikan, Euroopan ja Aasian pohjoisosissa.


title: Kalatiira

text: Kalatiiran vartalo on valkea, päälaki eli kalotti musta ja siivet harmahtavat. Sen pituus on 34–37 cm, siipien kärkiväli 70–80 cm ja paino 100-145g. Koivet ja nokka ovat punaiset, nokan kärki musta. Istuvan linnun siivenkärjet yltävät vain pyrstönkärjen tasalle, mikä on hyvä tuntomerkki erona lapintiiraan. Lentävän kalatiiran siivestä vain keskiosa on läpikuultava. Siiven kärjessä on tumma kiilamainen kuvio. Talvella nokka on tummanharmaa ja otsa valkea.


title: Kalatiira

text: Nuori kalatiira on hieman vastaavan ikäistä lapintiiraa kirjavampi. Selkä on ruskehtava ja lennossa näkyy siiven yläpinnalla tummien reunojen rajaama vaalea suorakaiteen muotoinen laikku. Nuoret linnut eivät yleensä palaa Suomeen ennen aikuistumistaan neljäntenä kalenterivuonna.


title: Kalatiira

text: Kalatiiran äänet ovat kirkkaita ja kuuluvia. Tyypillinen on lennossa esitetty "tiirä-tiira...", mistä tiirat ovat nimensäkin saaneet. Varoitusääni on selvästi kaksiosainen, kireä "tiiir-räää". Soidinlennossa pari kiertelee korkealla ilmassa pitäen jatkuvaa kitinää. Soidinkäyttäytymiseen kuuluu myös se, että koiras lentelee kala nokassa naarasta houkutellen. Koiras antaa kalan lopulta naaraalle mutta yleensä maassa.


title: Kalatiira

text: Kalatiira pesii Pohjois-Amerikan ja Euraasian pohjoisosissa, talvehtien trooppisilla valtamerillä. Maailman populaation kooksi arvioidaan 1–4,5 miljoonaa yksilöä. Euroopassa pesii vähintään 200 000 paria. Suomessa laji pesii koko maassa. Pesimäkantamme on noin 50 000 paria. Merellä se suosii sisä- ja välisaaristoa. Sisämaan järvillä se on yleensä ainoa tiiralaji, paitsi aivan pohjoisimmassa Lapissa, missä se voi pesiä yhdessä lapintiirojen kanssa. Suomalaiset kalatiirat muuttavat elo-syyskuussa Atlantin itärannikkoa seuraten aina Etelä-Afrikkaan saakka. Ne palaavat Etelä-Suomen rannikoille huhtikuun loppupuolelta alkaen.


title: Kalatiira

text: 30. kesäkuuta 1996 keski-Suomessa rengastettu kalatiira tunnistettiin 1997 tammikuussa kaakkois-Australian rannikolla. Tämä kalatiira oli matkannut 26.000 km, mikä lienee lintumaailman ennätys. Vanhin suomalainen rengastettu kalatiira on ollut 25 vuotta, 11 kuukautta ja 8 päivää vanha. Euroopan vanhin on ollut 33-vuotias brittiläinen kalatiira.


title: Kalatiira

text: Helmikuussa 2016 tavattiin Suomessa rengastettu kalatiira Argentiinassa, jonne on matkaa 13 000 km. Pohjoismaissa rengastettuja kalatiiroja ei ole aiemmin Etelä-Amerikassa tavattu.


title: Kalatiira

text: Kalatiira pesii sekä yhdyskuntina että yksittäispareina kaikkialla merenrannikoillamme ja saaristossa. Sisämaassa se pesii yleisenä järvillä sekä joillakin soilla. Lapissa laji on harvalukuinen ja paikoittainen. Merellä kalatiira suosii sisä- ja välisaaristoa. Kalatiirat ovat vähentyneet viime vuosikymmeninä. Ennen yhdyskunnissa saattoi olla satoja pareja, nykyisin korkeintaan muutamia kymmeniä. Pesimäluodot ovat yleensä puuttomia pieniä kallioluotoja. Kalatiirat hakeutuvat usein naurulokkiyhdyskuntiin pesimään.


title: Kalatiira

text: Pesä on avoimesti kalliolla, sammalikossa tai heinikossa. Se on vaatimaton ja rakennettu heinänkorsista, levistä ym. Kalatiira munii yleensä 2-3 munaa. Suurissa yhdyskunnissa pesien välinen etäisyys on noin metri. Tyypillinen kasvi kalatiirojen pesien läheisyydessä on katkera maksaruoho. Muninta alkaa äitienpäivän jälkeen ja haudonta alkaa heti ensimmäisen munan ilmestyttyä pesään. Haudonta kestää noin kolme viikkoa. Poikaset liikkuvat pesän läheisyydessä ja isompina ne hakeutuvat rannan tuntumaan. Ihmisen noustessa maihin isot poikaset saattavat lähteä uimaan. Lentokykyisiksi poikaset kasvavat noin neljän viikon ikäisinä, Etelä-Suomessa heinäkuun alkupuolella. Muuttomatkalle kalatiirat lähtevät perhekunnittain heinä-elokuun aikana, myöhäisimmät lokakuussa.


title: Kalatiira

text: Kalatiira syö lähes yksinomaan kalaa. Tavallisimmat saaliskalat ovat piikkikaloja, neuloja, salakoita, ahvenia ja särkiä, kooltaan yleensä alle 10 cm. Kalatiira kalastaa syöksysukeltamalla, eli se syöksyy veteen ilmasta ja sukeltaa kalan nopeasti pinnan läheltä. Usein näkee tiiran lekuttelemassa ilmassa paikallaan odottamassa kalan asettumista parempaan asemaan. Tiira ei seivästä kalaa, vaan pyydystää sen nokkaansa ja nielee sen pää edellä. Poikasille emot kantavat aivan pieniä kaloja, usein kolmipiikkejä. Kalastajien heittelemät kalanperkeet se hyväksyy mielellään. Kesällä kalatiirat syövät lisäksi vesihyönteisiä ja pyydystävät ilmassa parveilevia hyönteisiä. Muuttomatkoilla ne syövät myös äyriäisiä.


title: Räyskä

text: Räyskä ("Hydroprogne caspia", aiemmin "Sterna caspia") on suurin tiiralaji. Räyskä on kosmopoliitti laji, ja sitä tavataan kaikilla mantereilla paitsi Etelämantereella. Se saalistaa ravinnokseen kaloja syöksymällä veteen ja pesii usein yhdyskunnissa pienillä puuttomilla luodoilla.


title: Räyskä

text: Räyskän ruumiin pituus on 48–55 cm, siipien kärkiväli 96–111 cm ja paino 570–780 grammaa. Joissain lähteissä räyskän ruumiin pituus on 50–57 cm tai 47–54 cm, siipien kärkiväli 125–140 cm tai 130–145 cm ja paino 700–860 grammaa.


title: Räyskä

text: Räyskä on suurin tiiralaji. Se on väritykseltään vaalea, ja sen suuri sekä kulmikas pää on tumma. Myös räyskän kaula on paksu ja koko ruumis rotevarakenteinen. Räyskällä on kaikissa puvuissa hyvin voimakas punainen nokka sekä suuri tumma laikku käsisiiven alapinnalla. Räyskä on myös lokkeja vaaleampi päältä, ja sen pyrstö on lyhyt sekä matalalovinen. Siivet ovat pitkät ja teräväkärkiset. Vanhalla linnulla on kirkkaanpunainen nokka ja useimmilla yksilöillä nokan kärkiosassa musta pystyjuova, jolloin kärki näyttää mustalta. Myös jalat ovat mustat. Päälaki säilyy lähes tummana myös talvella, mutta sen etuosa on viiruinen, koska tumman seassa näkyy vaaleaa. Päälaen takaosassa näkyy joskus myös niskatöyhtö. Nuoren linnun päälaen tumma huppu eroaa vanhasta siten, että se ulottuu pidemmälle alas ohjakseen ja poskelle. Nuorella räyskällä on oranssinpunainen nokka ja musta kärki, mutta aivan nokan kärki on keltainen. Jalat ovat vaaleat, mutta tummuvat ensimmäisen talven aikana. Nuoren linnun pyrstö ja siipi ovat tummemmat kuin vanhan. Pyrstön ja yläpuolen tumma kuviointi ei ole korostuneen selvää. Kyynärsiipi on melko yksivärisen vaalea ja siitä puuttuu tumma etureuna, joka on ominainen muille tiiroille. Ensimmäisenä talvena nokka on edelleen oranssinpunainen, mutta vain hieman vaaleampi kuin vanhan linnun nokka talvella. Nuoren räyskän jalat tummuvat ja otsa muuttuu syksyn aikana vaaleammaksi suunnilleen samalla lailla kuin vanhalla talvipukuisella linnulla. Toisen kalenterivuoden kesällä lintu näyttää vanhalta talvipukuiselta yksilöltä, mutta pyrstö- ja siipisulat ovat kuluneet ja näyttävät sulkimisen takia epäyhtenäisen värisiltä.


title: Räyskä

text: Räyskän siiveniskut ovat hitaat ja lento raskampaa kuin muilla tiiroilla. Sen lentotapa muistuttaakin enemmän lokkeja ja näyttää etupainoiselta. Lento on suoraviivaista, ja pitkät siivet ovat taipuneina.


title: Räyskä

text: Räyskän tyypillinen kutsuääni lennossa on karhean voimakas ”rräy” -rääkäisy, joka on puhtaampi kuin harmaahaikaran päästämä samankaltainen ääni. Ääni voi myös kuulostaa ”ksRAU” -ääneltä. Lennossa ne voivat päästää "kro-kro-kra-kra-krrauu" -huutosarjaa. Poikasen ja nuoren yksilön kerjuuääni on korkea ”ii-jii” ja ”yii-ji” -vingahdus, tai toistuva ”vijvi” -piiskutus. Meteli räyskän pesimäyhdyskunnissa voi olla todella voimakasta.


title: Räyskä

text: Räyskä on kosmopoliitti laji, sillä se pesii kaikilla mantereilla Etelämannerta ja Etelä-Amerikkaa lukuun ottamatta. Etelä-Amerikassa se on talvivieras.


title: Räyskä

text: Euroopassa räyskä pesii Itämerellä ja Mustallamerellä. Koska lajin muutto suuntautuu aluksi etelään ja kaakkoon, on se melko harvinainen Länsi-Euroopassa. Euroopan räyskät talvehtivat Välimeren etelärannalla ja Länsi-Afrikassa. Ne muuttavat Euroopan yli suurimpia jokia seuraillen Välimerelle, jossa ne pysähtyvät lepäilemään. Takaisin pesimäalueilleen matkatessaan ne ylittävät Länsi-Saharan maalis–huhtikuussa. Vuonna 2000 Euroopan pesimäkanta oli noin 4 700–9 300. Maailmanlaajuisesti räyskä on elinvoimainen laji.


title: Räyskä

text: Suomessa räyskä pesii vähälukuisena ulkosaaristossa. Suomen ensimmäinen sisämaapesintä todettiin kesällä 2009 Kanta-Hämeen Vanajavedellä. Suomalaisten räyskien pääasiallinen talvehtimisalue on Länsi-Afrikan sisämaan suurilla järvillä ja joilla. Ne lähtevät sinne heinä-syyskuussa ja palaavat huhti-toukokuussa. Suomen pesimäkanta on 800–900 paria.


title: Räyskä

text: Suomessa räyskä luokitellaan silmälläpidettäväksi. Vuoden 2000 uhanalaisuusarvioinnissa räyskä oli luokiteltu vaarantuneeksi. Räyskä on ollut rauhoitettu suomessa vuodesta 1923 lähtien.