title: Aurelianus

text: Rahapajan työntekijöiden kapinan jälkeen vuonna 271 Aurelianus keskeytti Roomassa sijaitsevan rahapajan tuotannon ja siirsi toiminnan Mediolanumiin. Hän perusti kaksi uutta rahapajaa Balkanille. Hän myös nimitti Gaius Valerius Sabinuksen rahapajan johtoon ("ages vice rationalis"). Aurelianus kohotti hopeakolikoiden arvoa ja muutti hiukan kolikoiden kirjaimien tyyliä. Nämä olivat vasta pieniä muutoksia, sillä Aurelianus keskittyi vielä torjumaan valtakunnan alueelle hyökkäävät germaaniheimot.


title: Aurelianus

text: Syksyllä 273 Aurelianus alkoi valmistella suurempaa rahauudistusta, joka tapahtui seuraavana vuonna. Tällä kertaa hopearahojen painoa ja arvoa lisättiin huomattavasti, noin 3,49–4,1 prosenttiin. Kultakolikoiden eli aureuksien painoa lisättiin myös noin 5 grammasta 6,6 grammaan, joka vastasi aureuksen arvoa Caracallan aikana. Lisäksi kolikoiden tekemisessä oltiin nyt entistä huolellisimpia. Aurelianus perusti kolme uutta rahapajaa Tripoliin, Ticinumiin, ja Lugdunumiin. Uusien rahapajojen lisäksi vanhojen tuotantoa lisättiin.


title: Aurelianus

text: Aurelianuksen rahauudistukset eivät kuitenkaan loppujen lopuksi olleet kovin tehokkaita. Vaikka uudet kolikot tyydyttivät sotilaita, niistä oli niiden korkean arvon takia vähemmän hyötyä tavallisille kauppiaille, ja esimerkiksi Rooman läntisissä provinsseissa suosittiin yhä vanhoja kolikoita, vaikka niitä ei enää lyötykään. Huono taloudellinen tilanne ei parantunut merkittävästi.


title: Aurelianus

text: Germaanien vuonna 271 tekemän hyökkäyksen jälkeen oli selvää, etteivät roomalaiset voineet enää luottaa pelkästään armeijan apuun ulkoisten uhkien torjumisessa, kuten aikaisemmin. Rooman kaupunki oli jo vuosia sitten kasvanut vanhan tasavallan aikaisen kaupunginmuurin yli, eikä Aurelianuksella ollut ylimääräisiä sotilaita kaupungin turvaksi. Hän ei myöskään voinut jättää kaupunkia vartioimatta, joten hänen ainoa vaihtoehtonsa oli rakennuttaa suojamuuri Rooman turvaksi.


title: Aurelianus

text: Suunnitelmat muurin rakentamiseksi käynnistettiin heti germaanien hyökkäyksen jälkeen vuonna 271. Muurin suunnittelivat armeijan arkkitehdit, ja normaalisti sen rakentamiseen olisi käytetty sotilaita, mutta tällä kertaa Aurelianus turvautui Rooman muurariammattikuntien jäseniin. Nämä ammattikunnat saivat tällöin käyttää nimeä "Aureliani". Kivestä ja tiilistä rakennetun muurin korkeus oli noin kuusi metriä, ja joissakin kohdissa saattoi olla nelikulmaiset vartiotornit 30 metrin välein. Muuri seurasi strategisesti edullista linjaa. Sen pystyttämisessä käytettiin hyväksi myös vanhoja rakennuksia, esimerkiksi akveduktien kaaria ja muita rakennuksia. Muurin tieltä jouduttiin myös purkamaan useita rakennuksia. Rakentamisen on täytynyt kestää kauan, vaikka varmaa tietoa tästä ei ole. Todennäköisesti muuri oli vielä kesken Aurelianuksen kuollessa syys-lokakuussa 275. Ilmeisesti se saatiin valmiiksi keisari Probuksen aikana.


title: Aurelianus

text: Muurin lisäksi Aurelianuksen sanottiin aloittaneen useita rakennushankkeita Roomassa ja muualla valtakunnassa. Hän rakennutti uudelleen Antoninuksen kylpylän Aventinuksella ja korjautti tulipalossa vahingoittuneen Caracallan kylpylät sekä rakennutti uuden kasarmin Rooman kaupunkikohorteille. Keisari rakennutti myös Campus Martius -kentälle Roomaan suuren temppelin Sol Invictus -jumalalle. Sitä ympäröiviin pylväskäytäviin oli sijoitettu veroina kerättyjä viiniruukkuja ("vina fiscalia").


title: Aurelianus

text: Uusia kylpylöitä rakennettiin myös ainakin Grumentumiin, ja Caesenaan. "Historia Augustan" mukaan Aurelianus suunnitteli rakennuttavansa uuden forumin Ostiaan. Rakennustyöt ehdittiin aloittaa, mutta ne keskeytettiin Aurelianuksen kuoleman jälkeen. Hän myös korjautti valtakunnan tieverkostoa ja linnoitti useita kaupunkeja germaanien uhkaa vastaan.


title: Aurelianus

text: Palattuaan idän sotaretkeltä vuonna 273 Aurelianus tunsi samankaltaisuutta Sol Invictus -jumalan () kanssa. Hän ajatteli suurten voittojensa olleen juuri tämän kultin ansiota. Aurelianus alkoi lyöttää kolikoita Sol Invictuksen kunniaksi ja rakennutti jumalalle temppelin Roomaan. Sol Invictuksesta oli määrä tulla keskeinen jumala ja valtakunnan ylin suojelija. Temppeli valmistui vuonna 274, ja se vihittiin käyttöön 25. joulukuuta. Aurelinus avasi jumalan kunniaksi "agon Solis" -kisat, jotka oli määrä pitää aina neljän vuoden välein. Ensimmäiset kisat pidettiin heti Aurelianuksen triumfin jälkeen vuonna 274, luultavasti 22. lokakuuta. Hän perusti myös erityisen pappiskollegion hoitamaan uuden kultin asioita ja kisojen järjestelyä. Aurelianus ei kuitenkaan hylännyt Rooman perinteisiä jumalia, vaan niitä palvottiin Sol Invictuksen rinnalla.


title: Aurelianus

text: Aurelianus uudisti myös ruoanjakelua sallimalla leivän jakamisen kaikille sitä tarvitseville. Hän suurensi annosten kokoa ja rakennutti lisää myllyjä Italiaan. Myös öljyn, lihan ja suolan tuotantoa lisättiin. Aurelianus salli viinitarhojen myydä tuotteitaan verovapaasti helpottaakseen viljelijöiden talousongelmia. Hän yritti myös kitkeä korruptiota senaattoreiden keskuudesta.


title: Aurelianus

text: Näiden muutosten lisäksi myös armeijaa uudistettiin. Aurelianus lisäsi ratsuväen määrää armeijassaan ja värväsi suuria määriä ulkomaalaisia sotilaita, pääasiassa germaaneja. Nämä yksiköt saivat nimittää omat komentajansa, eikä niitä sulautettu muuhun Rooman armeijaan. Näihin aikoihin perustettiin myös "protectores"-yksiköitä, joiden oli tarkoitus toimia keisarin erikoisjoukkoina.


title: Aurelianus

text: Aurelianus otti hallintokautenaan useita eri arvonimiä, joista tiedetään pääasiassa piirtokirjoitusten ja kolikoiden ansiosta. Häntä kunnioitettiin muun muassa arvonimillä "deus et dominus natus" (), "magnus et invictus" (), "invictissimus", "restitutor patriae" (), "conservator Orbis" (), "restitutor gentis", "restitutor saeculi" (), "restitutor exerciti" (), "restitutor Galliarum" () ja "restitutor libertatis" (). Tunnetuimpia ovat "restitutor Orbis" (), jonka hän otti Palmyrasta vuonna 273 saadun voiton jälkeen, sekä "restitutor Orientis" (). Aurelianus otti vastaan myös arvonimen "pater patriae" ().


title: Aurelianus

text: Sotavoitoista saaduista arvonimistä tärkeimmät ovat "Germanicus Maximus" (), "Gothicus Maximus", "Parthicus" (tai "Persicus") "Maximus", ja "Carpicus Maximus". Myös "Arabicus Maximus" ja "Palmyrenicus Maximus" ovat mahdollisia, mutta todennäköisesti nämä kaksi edustavat samaa asiaa. Yhdessä tai kahdessa piirtokirjoituksessa mainitaan myös arvonimi "Dacicus Maximus", jonka Aurelianus luultavasti otti vuonna 272. Se ei todennäköisesti liity mitenkään vetäytymiseen Daakiasta, vaan luultavasti hän otti arvonimen Daakian ulkopuolella asuneista "vapaista daakialaisista" saatujen voittojen ansiosta. Historia Augusta listaa myös arvonimet "Britannicus Maximus", "Sarmaticus Maximus", "Armenicus Maximus" ja "Adiabenicus Maximus", mutta nämä ovat melko varmasti teoksen kirjoittajan omaa keksintöä.


title: Aurelianus

text: Aurelianus oli suosittu keisari erityisesti armeijan piirissä, mutta hän oli epäsuosittu senaatin jäsenten keskuudessa, koska hän oli yrittänyt kitkeä korruptiota. Tämä saattaa olla syynä hänen jumalaksi julistamisensa viivästymiseen. Aurelianuksen uudistukset vaikuttivat aina myöhäisantiikin ajalle saakka. Hänen rakennuttamansa Aurelianuksen muuri säilytti puolustusmerkityksensä vielä 1870-luvulle saakka. 300-luvun lopulla kirjoitetussa teoksessa "Epitome de Caesaribus" hänen saavutuksiaan verrataan peräti Aleksanteri Suureen ja Julius Caesariin. Francis Bacon asetti Aurelianuksen niiden hallitsijoiden joukkoon, jotka olivat rauhoittaneet valtakuntansa raja-alueita tai vapauttaneet maita orjuudesta. Muista Rooman keisareista vain Augustus ja Vespasianus saivat saman luonnehdinnan.


title: Aurelianus

text: Kristityt eivät ole pitäneet Aurelianuksesta. Hallintokautensa alkuaikoina hän ilmeisesti kuitenkin suhtautui suopeasti kristittyihin. Erään lähteen mukaan Aurelianus toimi jopa sovittelijana eräässä kristittyjen välisessä kiistassa. Myöhemmin hänen kuitenkin sanottiin valmistelleen kristittyjen vainoa, ennen kuin hänet murhattiin. Lactantius sijoitti hänet poleemiseen teokseensa "De mortibus persecutorum" (). Aurelianus on myös perinteisesti sijoitettu kymmenen eniten kristittyjä vainonneen keisarin joukkoon.


title: Aurelianus

text: Päälähteet Aurelianuksen kaudesta kirjoitettiin yli sata vuotta hänen kuolemansa jälkeen. Aurelius Victor, jonka tekstit ovat pääosin kadonneet, ja Eutropius kertovat kumpikin Aurelianuksesta. Bysanttilaisista historioitsijoista Zosimos ja Zonaras ovat kummatkin tärkeitä lähteitä. Myös Johannes Malalaksen maailmanhistoria ("Khronografia") on hyödyllinen. Lisää tietoa löytyy Johannes Antiokialaisen ja erään tuntemattoman Dio Cassiuksen maailmanhistorian jatkajan katkelmista. Myös Ammianus Marcellinus ja Nicomachus Flavianus kirjoittivat keisarista, mutta heidän tekstinsä ovat kadonneet. Toinen kadonnut teos on 300-luvulla kirjoitettu ja vuonna 1884 nykyisen nimensä saanut "Kaisergeschichte" (). Kreikkalainen historioitsija Deksippos kirjoitti goottisodista kertovan teoksen ("Scythica"), joka kattoi vuodet 238–271. Hänen kirjoituksistaan ei kuitenkaan ole jäljellä kuin joitakin katkelmia. Eunapios jatkoi Deksippoksen historiateosta, mutta hänenkin kirjoituksensa ovat lähes kokonaan kadonneet.


title: Aurelianus

text: Eräs Aurelianuksesta kertova teos on "Historia Augusta", jonka luotettavuus on kuitenkin kyseenalainen. 300–400-luvulla kirjoitettu teos sisältää runsaasti keksittyä tietoa ja sepitteellisiä henkilöitä, ja esimerkiksi kaikki, mitä siinä kerrotaan Aurelianuksen syntymästä vuoteen 268, on puhdasta fiktiota.


title: Aurelianus

text: Kristillisistä lähteistä mainittakoon muun muassa Eusebios Kesarealaisen kronikka ("Khronikoi kanones"), joka ei ole kuitenkaan säilynyt kuin Hieronymuksen latinankielisenä käännöksenä. Eusebioksen "Kirkkohistoria" ("Historia Ecclesiastica") auttaa myös hiukan Aurelianuksen kauden hahmottamisessa. Myös Lactantius kirjoitti teoksen "De mortibus persecutorum", joka kertoo kristittyjä vainonneiden keisarien (Nero, Domitianus, Decius, Valerianus ja Aurelianus) kuolemista. Se sisältää kuitenkin liikaa poleemista tietoa ollakseen riittävän uskottava.


title: Aurelianus

text: Lisätietoa Aurelianuksesta ja tämän kaudesta on piirtokirjoituksissa, kolikoissa, papyruksissa ja arkeologisissa löydöissä.


title: Tacitus (Rooman keisari)

text: Marcus Claudius Tacitus (noin 200? – kesäkuu 276) oli Rooman keisari vuosina 275–276. Hän nousi valtaan keisari Aurelianuksen murhan jälkeen. Lyhyen hallituskautensa aikana hän soti gootteja ja heruleja vastaan ottaen arvonimen "Gothicus Maximus". Hän kuoli epäselvissä olosuhteissa kesäkuussa 276.


title: Tacitus (Rooman keisari)

text: Tacituksen varhaisista vuosista ei tiedetä juuri mitään. Myöhäisantiikin historioitsijan Zosimoksen mukaan hän oli 75-vuotias keisariksi noustessaan, joten tällöin hän olisi syntynyt noin vuoden 200 tienoilla. Tämä saattaa kuitenkin olla liioittelua. Luultavasti hän oli keisari Aurelianuksen aikana yksi vanhimmista ja arvostetuimmista senaattoreista. Hän saattoi olla myös eläkkeellä ollut sotapäällikkö. Tiedetään, että Tacitus oli konsulina vuonna 273 yhdessä Julius Placidianuksen kanssa. Tosin historioitsija Alaric Watson ehdottaa, että kyseessä saattoi olla toinen Tacitus-niminen henkilö, sillä jos Zosimokseen on uskominen, Tacitus olisi ollut noin 70-vuotias konsulinvirkansa aikoihin, mikä olisi ollut epätodennäköistä.


title: Tacitus (Rooman keisari)

text:
Keisari Aurelianus murhattiin syys-lokakuussa 275 Caenophruriumissa Traakiassa. Valtakunta oli tämän jälkeen sekasorrossa, kun selvää seuraajaa ei ollut. Tuolta ajalta löytyneet kolikot viittaavat siihen, että Aurelianuksen vaimo Ulpia Severina olisi johtanut Roomaa Tacituksen keisariksi nimittämiseen asti. Joidenkin lähteiden mukaan valtakunta oli ilman keisaria jopa useita kuukausia. Viimein armeija, tai mahdollisesti pretoriaanikaarti, julisti tuolloin Campaniassa olleen iäkkään Tacituksen keisariksi. Tämä tapahtui luultavasti marraskuussa. Pian myös senaatti hyväksyi Tacituksen keisariuden. Tämä tapahtui luultavasti syys-joulukuussa 275. Uusi keisari antoi ensitöikseen julistaa Aurelianuksen jumalaksi ("Divus Aurelianus"). Hän myös teloitutti joitakin Aurelianuksen murhaajia.
Vuonna 276 Tacitus oli konsulina erään Aemilianuksen kanssa. Aurelianuksen murha oli rohkaissut gootteja ja heruleja hyökkäämään Vähään-Aasiaan. Tacitus otti armeijan komentoonsa, ja onnistui voittamaan gootit Kilikiassa, ottaen arvonimen "Gothicus Maximus". Tämän jälkeen Tacitus oli palaamassa takaisin Eurooppaan, kun hän yhtäkkiä kuoli epäselvissä olosuhteissa kesäkuussa 276. Zosimoksen ja keskiajalla eläneen historiankirjoittaja Zonaraksen mukaan Tacitus oli nimittänyt erään sukulaisensa Maximinuksen Syyrian maaherraksi. Maximinus kuitenkin murhattiin, jonka jälkeen hänen murhaajansa keisarin kostoa peläten murhasivat myös Tacituksen. Huhuttiin myös, että jotkut murhaajista olivat sekaantuneet myös keisari Aurelianuksen murhaan. Epäluotettavampi "Historia Augusta" kertoo, että Tacitus sairastui ja alkoi näyttää megalomanian merkkejä, mutta tämä saattaa olla fiktiota. Tacituksen pretoriaaniprefekti ja velipuoli Marcus Annius Florianus otti tämän jälkeen vallan ja julistautui keisariksi.


title: Florianus

text: Marcus Annius Florianus (k. 276) oli Rooman keisari lyhyen aikaa vuonna 276. Hän nousi valtaan keisari Tacituksen kuoleman jälkeen kesällä 276. Samaan aikaan valtakunnan itäisessä osassa keisariksi julistautui Probus, jota vastaan Florianus vei armeijansa. Probuksen joukot kuitenkin välttivät taistelua ja lopulta Florianuksen sotilaat murhasivat komentajansa tai pakottivat tämän tekemään itsemurhan. Hän ehti hallita noin 88 päivää, jona aikana hän ehti lyötättää runsaasti erilaisia kolikoita.


title: Florianus

text: Florianuksen elämästä ja hallituskaudesta ei tiedetä juuri mitään. Florianus oli keisari Tacituksen pretoriaaniprefekti, ja luultavasti tämän velipuoli. Tacituksen aikana Florianus taisteli gootteja vastaan Vähässä-Aasiassa ja kun Tacitus kuoli kesäkuussa 276, armeija julisti Florianuksen keisariksi. Hän sai Rooman senaatin ja valtakunnan läntisten joukkojen tuen, mutta samaan aikaan valtakunnan itäisissä osissa Syyrian, Palestiinan, ja Egyptin provinssien legioonat nostivat komentajansa Marcus Aurelius Probuksen keisariksi. Florianus vei armeijansa Kilikiaan Probuksen joukkoja vastaan. Florianuksella näyttää olleen ylivoima, joten kokenut sotapäällikkö Probus päätti välttää suoraa yhteenottoa. Florianus ei ollut saavuttanut joukkojensa täyttä luottamusta. He eivät myöskään olleet tottuneet Vähän-Aasian kuumaan ilmastoon, ja alkoivat kärsiä pian kuumuudesta. Viikot kuluivat satunnaisten taistelujen merkeissä, kunnes lopulta syyskuussa 276 turhautuneet Florianuksen joukot murhasivat komentajansa tai pakottivat tämän tekemään itsemurhan.


title: Probus

text: Marcus Aurelius Probus (19. elokuuta 232 – syyskuu tai lokakuu 282) oli Rooman keisari vuosina 276–282. Hän oli sotilaskeisari, ja useiden edeltäjiensä tavoin illyrialaista syntyperää. Itäinen armeija valitsi hänet keisariksi Tacituksen murhan jälkeen, jonka jälkeen Probus kukisti kilpailijansa Florianuksen. Suuren osan kaudestaan hän käytti taistelemalla valloittajia, etenkin germaaneja vastaan. Probus onnistui rauhoittamaan Reinin ja Tonavan rajaa ja hänen kautensa oli tärkeä 200-luvun kriisin päättymisen kannalta. Probuksen sotilaat murhasivat hänet vuonna 282, kun hän oli matkalla kukistamaan usurpaattori Carusta.


title: Probus

text: Probuksen varhaisista vuosista ei tiedetä paljoakaan. Hän syntyi 19. elokuuta 232 Sirmiumissa, Pannonia Inferiorissa. Hänen isänsä oli joko Maximus-niminen sotilastribuuni, tai Dalmatius-niminen puutarhuri. Probus toimi luultavasti tribuunina keisari Valerianuksen aikana, ja myöhemmin hän palveli ainakin Aurelianuksen armeijassa. "Historia Augustan" mukaan Aurelianus lähetti vuonna 272 Probuksen komentaman laivaston valtaamaan Egyptin provinssia palmyralaisilta. Probuksen joukot kukistivatkin palmyralaiset nopeasti ja pian provinssi oli Rooman hallinnassa. Vaikka "Historia Augustan" luotettavuus onkin kyseenalainen, ei ole mitään syytä, että Aurelianus ei olisi antanut näinkin tärkeää tehtävää kenraalilleen. Probus kuului todennäköisesti Aurelianuksen luotetuimpien ja parhaimpien kenraalien joukkoon. On mahdollista, että Aurelianus piti itse häntä todennäköisimpänä seuraajanaan, mutta tämä saattaa olla Probuksen omaa propagandaa. Tacituksen aikana Probus nimitettiin idässä sijaitsevien provinssien johtoon ("dux orientis"). Joskus hänet on sekoitettu erääseen Tenagino Probukseen, joka toimi Egyptin prefektinä Claudius Gothicuksen aikana.


title: Probus

text: Keisari Tacitus kuoli kesäkuussa 276 Kappadokiassa. Pian tämän jälkeen hänen pretoriaaniprefektinsä Marcus Annius Florianus julistettiin keisariksi, mutta samaan aikaan Syrian, Palestiinan, ja Egyptin joukot julistivat Probuksen keisariksi. Florianus päätti marssia Probuksen joukkoja vastaan saadakseen rikkaan Egyptin provinssin haltuunsa nopeasti. Probus tiesi, että hänen joukkojensa lukumäärä oli paljon pienempi kuin vastustajan, joten hän päätti välttää taistelua. Florianus ei ollut saavuttanut joukkojensa täyttä luottamusta. Hänen sotilaansa eivät myöskään olleet tottuneet idän kuumaan ilmastoon, ja alkoivat pian kärsiä kovasta helteestä. Muutaman taisteluttoman viikon kuluttua Florianuksen joukot turhautuivat ja surmasivat komentajansa, tai pakottivat tämän tekemään itsemurhan. Taistelulta vältyttiin, ja Probus oli nyt valtakunnan kiistaton hallitsija. Tämä tapahtui luultavasti elokuussa 276.


title: Probus

text: Probuksen tullessa keisariksi, tilanne Galliassa ja Reinin rintamalla oli huonontunut edelleen. Vaikka Aurelianus oli saanut suuria voittoja germaaneista, rajalinja Reinillä ja Tonavalla vaati jatkuvaa tarkkailua. Reinin alajuoksulla frankit olivat hyökänneet joen yli Galliaan. Etelämpänä longionit ja alemannit olivat myös ylittäneet Reinin ja hyökänneet Neckarjokea pitkin provinssiin.


title: Probus

text: Probus oli konsulina vuonna 277. Hän marssitti armeijansa Vähästä-Aasiasta Propontiksen yli ja sitten Traakian, Moesian ja Pannonian provinssien läpi Reinille. Matkalla hän luultavasti soti gootteja vastaan, sillä hän otti jo tässä vaiheessa arvonimen "Gothicus". Hän myös päätti teloituttaa loputkin Aurelianuksen murhaan osallistuneet upseerit ja sotilaat. Zosimoksen mukaan Probus teeskenteli sovintoa murhaan osallistuneiden henkilöiden kanssa ja houkutteli nämä illalliselle Perinthokseen Traakiaan (nykyinen Marmara Ereğli Turkin Euroopan puoleisessa osassa). Tarinan mukaan Probus vetäytyi kesken ruokailun toisaalle ja antoi sitten merkin sotilailleen, jotka surmasivat ruokaseurueen.


title: Probus

text: Tämän jälkeen Probus kävi nopeasti Roomassa hakemassa senaatilta vahvistuksen keisariudestaan ja eteni armeijansa kanssa Reinille. Probus jakoi joukkonsa kahteen osastoon ja lähetti kenraalinsa taistelemaan frankkeja vastaan. Itse hän otti toisen armeijan komennon ja lähti longionien ja alemannien kimppuun. Sotaretket olivat menestyksekkäitä ja sekä Probus että hänen kenraalinsa olivat voittoisia. Zosimoksen mukaan roomalaiset onnistuivat kaappaamaan longionien päällikön Semnonin ja hänen poikansa, mutta vapauttivat heidät kun longionit lupasivat palauttaa sotasaaliinsa ja vangit. Zosimos kertoo, että eräs toinen longionien päällikkö nimeltään Igillus ei luovuttanut miestensä kaappaamia saaliita ja vankeja, jolloin Probus antoi vangita ja teloittaa hänet.


title: Probus

text: Tämän jälkeen Probus soti burgundien ja vandaalien germaaniheimoja vastaan Raetian provinssissa. Roomalaisten armeija oli pienempi kuin germaanien, joten Probus päätti taistella mahdollisimman edullisissa asemissa. Hänen armeijansa onnistui ryhmittymään Liccajoen ja burgundien armeijan väliin. Probus käski tällöin sotilaitaan herjaamaan vihollista, ja yllyttämään heitä hyökkäämään. Burgundit lähtivätkin hyökkäykseen joen yli, mutta päästyään toiselle puolelle heidän rivinsä olivat hajonneet, ja Probus käski sotilaitaan hyökkäämään. Taistelu oli menestyksekäs ja päättyi roomalaisten voittoon. Tämän jälkeen burgundit lyötiin vielä toisessakin taistelussa. Kiinni jääneet värvättiin Rooman armeijaan ja lähetettiin Britanniaan. Kerrotaan, että yhdeksän germaaniheimojen kuningasta antautui Probukselle, mutta heitä ja heimojen nimiä on lähes mahdoton nimetä.


title: Probus

text: Sotaretkien lisäksi Probus jälleenrakennutti 60 ryöstelyissä vahingoittunutta Gallian kaupunkia ja linnoitusta. Hän myös rakennutti lisää linnoituksia ja yritti korjata Gallian kehnoa taloudellista tilannetta muun muassa kannustamalla ihmisiä perustamaan lisää viinitarhoja. Probuksen sotaretket Galliassa ja Reinillä käsittivät luultavasti vuodet 277–278 tai 279. Vuonna 278 Probus otti arvonimen "Germanicus Maximus", ja "Gothicus Maximus". Seuraavana vuonna hän oli kolmannen kerran konsulina.


title: Probus

text: Probus asutti suuria määriä germaaneja Rooman alueille. Muun muassa 100 000 bastarnia Traakiaan. Vuonna 279 Probus oli luultavasti Vähän-Aasian Kilikiassa, missä hän soti isaurialaisia vastaan. Zosimos kertoo, että isaurialainen rosvopäällikkö ja kapinallinen nimeltään Lydius oli joukkoineen ryöstellyt Kilikiaa ja Pamfyliaa sekä vallannut Lyykiassa sijaitsevan Kremnan kaupungin. Hänen omat miehensä lopulta surmasivat hänet. "Historia Augusta" mainitsee myös toisen päällikön nimeltään Palfurius tai Palfuerius, joka otettiin vangiksi ja teloitettiin. Lydius ja Palfurius/Palfuerius saattavat olla yksi ja sama henkilö, mutta asiasta ei ole varmuutta. Joka tapauksessa levottomuudet olivat ilmeisesti tarpeeksi vakavia, joten Probuksen armeija saapui paikalle ja kukisti rosvot. Ehkäistäkseen väkivaltaisuuksien alkamisen uudestaan, Probus rakennutti linnoituksia alueelle ja antoi maita sotaveteraaneille. Probus saattoi myös perustaa kolme uutta legioonaa, jotka sijoitettiin Isauriaan: Legio I Isaura Sagittarian, Legio II Isauran, ja Legio III Isauran.


title: Probus

text: Myös Egyptissä oli levotonta. Blemmyae-heimoon kuuluneet paimentolaiset olivat liittoutuneet Ptolemaislaisten kanssa ja hyökänneet provinssiin Niiliä pitkin ja vallanneet Koptoksen kaupungin. Probus lähetti kenraalinsa Egyptiin maahantunkeutujia vastaan. Roomalaiset kukistivat blemmyit ja palauttivat järjestyksen provinssiin. Tämän jälkeen Probus jälleenrakennutti Niilin alueen siltoja, kanaaleja ja rantavalleja. Vuonna 279 Probus otti arvonimet "Persicus Maximus" ja "Medicus Maximus".


title: Probus

text: Vuonna 280 Probus suunnitteli sotaretkeä itään Persiaa vastaan. Hän ei kuitenkaan ehtinyt lähteä matkaan, kun tuli tieto lukuisista keisariksi julistautuneista usurpaattoreista ympäri valtakuntaa. Näistä vallananastajista ei tiedetä kovinkaan paljon, ja monet lähteet ovat ristiriitaisia toistensa kanssa. Myös kapinoiden kronologia on epävarma. Kapinat olivat kuitenkin tarpeeksi vakavia, joten Probuksen täytyi lykätä Persian sotaretkeä ja lähteä kukistamaan usurpaattoreita.


title: Probus

text: "Historia Augustan" mukaan Gallian Lugdunumissa eräs Proculus kapinoi Probusta vastaan tuntemattomista syistä. Proculuksella oli ilmeisesti suhteita frankkeihin ja hän toivoi että he saapuisivat hänen avukseen. Frankit kuitenkin luovuttivat Proculuksen Probukselle. Ilmeisesti suunnilleen samoihin aikoihin eräs Bonosus kapinoi keisaria vastaan. Bonosus oli Reinin laivaston komentaja, joka oli jostakin syystä epäonnistunut laivojen suojelemisessa, jolloin germaanit olivat polttaneet ne. Peläten seurauksia, hän julistautui keisariksi. Bonosus oli erehdyksestään huolimatta taitava komentaja, ja Probuksen täytyi lähettää suuri armeija kapinaa kukistamaan. Lopulta Bonosus tajusi, että tilanne oli toivoton ja teki itsemurhan hirttäytymällä. Probus antoi säästää Bonosuksen lapset ja hänen vaimonsa.


title: Probus

text: Vuonna 281 Julius Saturninus, yksi Probuksen kenraaleista Syriassa julistautui myös keisariksi joko Syriassa, tai Egyptissä. Antiikin lähteet ovat ristiriidassa toistensa kanssa, joten kapinan tarkkaa sijaintia ei tiedetä. "Historia Augustan" mukaan Aurelianus oli asettanut Saturninuksen idän armeijan johtoon, ja hän julistautui keisariksi Aleksandriassa ja lähti sitten Palestiinaan. Aurelius Victorin, Eutropiuksen ja Orosiuksen mukaan kapinan keskus oli Egyptissä. Zosimoksen mukaan taas hän oli Syrian maaherra. Saturninuksen omat sotilaat kuitenkin murhasivat hänet, ennen kuin Probus ehti paikalle kukistamaan kapinaa.


title: Probus

text: Probus vietti triumfin voittojensa kunniaksi vuonna 281. Samana vuonna hän oli myös konsulina yhdessä Gaius Junius Tiberianuksen kanssa. Valtakunnassa oli nyt rauhallista moneen vuoteen, joten Probus pystyi keskittymään rauhanomaisiin asioihin. Hän rohkaisi Gallian, Pannonian, ja Moesian asukkaita perustamaan lisää viinitarhoja. Tilanne oli jopa niin rauhallinen, että Probus pystyi käyttämään armeijan sotilaita viiniköynnösten istuttamisessa.


title: Probus

text: Vuonna 282 Probus oli jälleen konsulina. Hän aikoi nyt lähteä itään sotimaan Persiaa vastaan. Probus pääsi Sirmiumiin asti, kun tuli tieto että Raetian ja Noricumin joukkojen komentaja ja pretoriaaniprefekti Marcus Aurelius Carus oli julistautunut keisariksi. Probus lähetti joukkoja Carusta vastaan, mutta nämä loikkasivat Caruksen puolelle. Pian tämän jälkeen Probuksen omat sotilaat päättivät myös siirtyä Caruksen puolelle, ja murhasivat Probuksen Sirmiumissa, luultavasti syys-joulukuussa. Probus haudattiin murhapaikan lähistölle.


title: Probus

text: Probusta pidettiin suuressa arvossa 300-luvulla. Hänet muistettiin erityisesti lukuisista julkisista töistään Egyptissä, Galliassa, ja Tonavalla. Hänen tavoitteensa oli entistää sodissa ja kapinoissa kärsineitä kaupunkeja ja parantaa provinssien taloudellista tilannetta. Epäluotettavan "Historia Augustan" mukaan Probus julisti ettei lähitulevaisuudessa tarvitsisi käydä enää sotia, eikä näin ollen sotilaitakaan tarvittaisi: tämä lienee liioittelua, mutta ilmeisesti hänen sotilaansa eivät kuitenkaan loppujen lopuksi yhtyneet Probuksen näkemyksiin ja joukkojen käyttäminen julkisissa töissä pahensi keisarin ja armeijan suhdetta, mikä lopulta johti Probuksen murhaan.


title: Kallisthenes

text: Kallisthenes Olynthoslainen (; n. 360-328 eaa.) oli antiikin kreikkalainen historioitsija. Hän oli Aristoteleen veljenpoika. Tämän suosituksesta Kallisthenes osallistui Aleksanteri Suuren Aasian sotaretkelle historioitsijana.


title: Kallisthenes

text: Kallisthenes arvosteli sitä, että Aleksanteri omaksui itämaiset tavat, herjaten tätä erityisesti orjamaisista palvontamenoista. Koska hän näin loukkasi kuningasta, häntä alettiin syyttää salaliitosta ja hänet heitettiin vankilaan, jossa hän kuoli joko kidutukseen tai tautiin. Diogenes Laertios kertoo, että häntä pidettiin rautaisessa häkissä, jossa häntä kuljeteltiin paikasta toiseen. Lopulta hänet syötettiin leijonille.


title: Kallisthenes

text: Välikohtaus kiristi myös Aleksanterin ja Aristoteleen välejä. Hänen ystävänsä Theofrastos omisti hänen onnettomalle lopulleen erityisen tutkielman nimeltä "Kallisthenes" eli "Melankoliasta". He olivat ystävystyneet Kallistheneen vieraillessa Ateenassa.


title: Kallisthenes

text: Kallisthenes kirjoitti selonteon Aleksanterin retkistä, Kreikan historian Antalkidaan rauhasta (387 eaa.) Fokian sotaan (357 eaa.), Fokian sodan historian, sekä muutamia muita teoksia, jotka ovat kaikki hävinneet. Yhdessä Aristoteleen kanssa hän kokosi Python kisojen voittajien luettelon "Python kisojen voitot" ("Pythionikai").


title: Kallisthenes

text: Aleksanterin romanttisesta elämästä kirjoitettu romaanintapainen elämäkerta, Aleksanterista keskiajalla liikkeellä olleiden legendojen päälähde, sai alkunsa Ptolemaiosten vallan aikana, mutta nykyisessä muodossaan se kuuluu 200-luvulla eläneelle pseudo-Kallistheneelle. Julius Valerius Alexander Polemiuksen (300-luvun alku) latinankielisissä käännöksissä sen kirjoittajaksi mainitaan henkilö nimeltä Aisopos (tunnetuin Aisopos tosin eli yli 200 vuotta ennen Aleksanteri Suurta); kirjoittajaksi on mainittu myös Aristoteles, kyynikot Antisthenes ja Onesikritos, sekä Arrianos. Tästä elämäkerrasta tunnetaan myös syyrian-, armenian- ja slaavinkieliset versiot, neljän kreikankielisen (kaksi proosamuotoista ja kaksi runomuotoista) lisäksi.


title: Saale-jääkausi

text: Saale-jääkausi oli viime jääkautta edeltänyt jääkausi Pohjois-Euroopassa noin 200 000–125 000 vuotta sitten.


title: Saale-jääkausi

text: Saaleen kuului kaksi moniosaista jäätiköitymistä, Drenthe ja Warthe, ja niiden välissä lämpimämpi Treene. Sekä Drenthe- että Warthe-jäätiköityminen muodostivat useiden päätemoreenien sarjoja, mikä viittaa siihen että niiden aikana on vuorotellut kylmempiä ja lämpimämpiä ajanjaksoja. Jääkausi on nimetty Saksassa virtaavan Elben sivujoen mukaan. Alpeilla vastaava jääkausi tunnetaan nimellä Riss ("Riß"), Pohjois-Amerikassa oli tuolloin puolestaan Illinois-jääkausi ("Illinoian").


title: Saale-jääkausi

text: Saalea edelsi Holstein-lämpökausi ja se päättyi Eem-lämpökauteen eli interglasiaaliin.


title: Saale-jääkausi

text: Saale-jääkausi on tunnettu siitä, että jäätiköt levisivät huomattavasti laajemmalle kuin viime jääkaudella peittäen noin 30 prosenttia maapallon maa-alasta. Kauden tunnetuimmat jäätiköitymiset ovat laajempi Drenthe ja suppeampi Warthe. Jäätikkö oli laajimmillaan noin 150 000 vuotta sitten, jolloin Euroopassa oli suuria tundra- ja aroalueita. Euroopan ihminen oli ehkä neandertalinihminen, joka valmisti Acheul-käsikirveitä ja Clacton-levykirveitä. Jäätikkö levisi viime jääkautta laajemmalle, Ukrainaan asti.


title: Saale-jääkausi

text: Saale-jääkausi osui myöhäiskeskipleistoseenille, keskimäärin kylmälle jaksolle MIS 8-6 300 000–130 000 vuotta sitten. Saale-jääkausi oli huipussaan noin 150 000 vuotta sitten. Amerikassa jää eteni Mississippin ja Missourin risteykseen asti. Kesälämpötila laski Keski-Euroopassa yli 15 astetta.


title: Saale-jääkausi

text: Saale-jääkauden Drenthe-vaiheessa jää eteni sekä Amerikassa että Euroopassa etemmäs kuin Veiksel-kaudella varsinkin kaukana Atlantista olevilla alueilla. Jää levisi tällä kaudella Drenthe-vaiheessa jopa 42 leveyspiirille asti Kiovan seudulle, Alpit jäätyivät kokonaan, samoin monet Euroopan muut vuoristot kuten Hartz. Jää ulottui Gross Pampaun alueelle Saksassa. Jään rajalla olivat nykyisen Ruhrin teollisuusalueen nykyiset kaupungit Essen, Dortmund ja muita Saksan kaupunkeja, Paderborn ja Halberstadt. Leipzig ja Hannover olivat jään peitossa ja jää aivan lähellä Dresdeniä. Drenthe-vaiheelta on Saksan ja Hollannin ns. Rehburg-päätemoreeni joka syntyi Drenthe-jäätikön jo hieman kutistuttua.


title: Saale-jääkausi

text: Ison-Britannian samanaikainen Wolstonian-jääkausi oli suppeahko, mahdollisesti Ison-Britannian jääkentillä ja Skandinavian mannerjäätiköllä ei ollut mitään yhteyttä toisin kuin aikaisemmin kuviteltiin. Samoin Siperiassa jäätikkö ei edennyt aivan kvartäärikauden maksimiin.


title: Saale-jääkausi

text: Jäätikkö peitti laajan alueen Venäjän pohjoisosasta 60 leveysasteen pohjoispuolelta, ja Euroopassa jäätikkö ulottui paljon etelämmäksi.. Drenthe-vaiheen jäätiköitymisraja oli suunnilleen Lontoo-Köln-Dresden-Lviv-Dneprin ensimmäinen iso mutka-Harkova-Voronezh-Volgogradista 150 km luoteeseen-Kazan-Tobolsk -Nižnevartovsk. Jää peitti myös Jenisein alajuoksun.


title: Saale-jääkausi

text: Warthe-vaiheen jäätiköitymisen laajuus oli jotain Veiksel-maksimin ja Drenthe-jäätiköitymisten maksimien väliltä. Warthen jääraja kulki Jyllannin niemimaan läntisestä tyvestä Berliinin ja Dresdenin välistä Wroctawiin, Varsovaan, Moskovaan ja Uchtaan ja Petshoraan. Jäätä oli tällöinkin laajoilla alueilla pohjoisessa keski-Siperiassa. Ob-ja Jenisei-jokien suistossa oli oma jäätikköalueensa, joka ulottui rannikolta noin 400 km etelään.


title: Saale-jääkausi

text: Myös Warthe-jäätiköityminen joka laski lämpötilaa Drentheä hieman vähemmän, sopii kuvaan, jonka mukaan ankara jääkausi jäädyttää Venäjän sisäosia viimeisenä. Luultavasti tähän on syynä mantereen kuivuus ja se, että ankara jääkausi, joka on kylmä ja myös pitkä, ehtii levitä laajemmalle, kun jää virtaa oman painonsa takia sivulle. Tästä kertoo jään eteneminen pitkälle kielekkeenä Dnjestrin jokilaaksossa ja ehkä Donin jokilaaksossa. Saale-jääkausi ei ole Venäjällä niin laaja kuin sitä edeltävä Elster-jääkausi, mutta ulottuu Saksassa Elsteriä kauemmaksi. Elsterin ja Saalen jäätikön maksimireunat kulkevat jonkin matkaa Itä-Euroopassa rinnakkain.


title: Saale-jääkausi

text: Saale-jääkaudelle lähimmät suuret metsäalueet olivat Pohjois-Turkissa ja Kaukasuksen eteläpuolella. Puistotundraa kasvoi pohjoisimmillaan muun muassa Iberian niemimaan länsirannikolla, Sloveniassa, Kroatiassa, Romaniassa, Unkarissa ja Bulgariassa. Sitä oli myös Balhasjärven pohjoispuolella pienenä saarekkeena ja Itä-Siperiassa Baikaljärvestä pohjoiseen ja itään, muttei Luoteis-Siperiassa. Suurin osa Keski- ja Etelä-Eurooppaa oli tundraa, aavikkoa ja aroa, niin kuin pohjoista Aasiaakin..


title: Saale-jääkausi

text: Jääkausina jäätiköiden eri osat kehittyivät eri aikaan, joten ei voida olla varmoja, onko Saale-jääkausi ollut maksimissaan niin laaja kuin miltä näyttää. Jäätikkö levisi pitkälle Saale-vaiheella, koska kylmä kesti pidempään kuin esim. Veiksel-kaudella. Dneprin ja Donin jääsilmukat kehittyivät nykykäsityksen mukaan eri aikoihin, vaikka ne on monissa kartoissa merkitty Saalen suurimmaksi rajaksi. Jäätiköityminen 180 000–130 000 vuotta sitten näyttää joissain käyrissä olevan syvempi ja pitkäkestoisempi kuin edellinen.


title: Saale-jääkausi

text: Kautta vastaavat happi-isotooppivaiheet OIS 6-9? Laajin jäätiköityminen eli 49 leveysasteelle ulottunut Dnepr-jäätiköityminen tapahtui kautena OIS 6 tai ehkä kaudella OIS 8


title: Saale-jääkausi

text: Saalesta on erilaisia ajoituksia. Saale-I eli Drenthe, Odranian on ajoitettu Puolassa TL-ajoituksella 265 000–325 000 vuotta. Saale II eli Drenthe on ajoitettu 139-204.Keski-Euroopassa Saalen ajalta voidaan erottaa kolme kylmempää maksimia. Saale-jääkauden oletetaan kattavan kolme suurta 100 000 vuotta kestävää jäätiköitymisjaksoa. Saale-kausi alkoi pienillä Fühne- ja Krzanian-jäätiköitymisillä, joiden jälkeen tulivat laajat Drenthe- ja Warthe-jäätiköitymiset. Saalen varhaisvaiheessa Tanskassa kasvoi tundraa.


title: Saale-jääkausi

text: Fuhne-kylmäkaudella tundra ja maan jäätymisen aiheuttama kryoturbaatio levisivät pohjoiseen Keski-Eurooppaan, muttei luultavasti itse jäätikkö. Wackenista on löydetty ajalta peräisin olevia maalajeilla täyttyneitä jääpiikkejä. Alankomaista on löydetty muun muassa laajoja kivikerrostumia, jääpiikkien jälkiä ja muita routimismuutoksia. Muun muassa Tanskan Veljbyssä, Alankomaiden Hoogeveenistä ja Saksan Brandenburgin Prizwalkista on ajalta peräisin olevaa harvan kasvillisuuden siitepölyä, joka koostuu mäntyjen ("Pinus"), koivujen ("Betula"), pajujen ("Salix"), katajien ("Juniperus") ja marunan ("Artemisia") siitepölystä, ja osin varpukasvien ("Ericales") siitepölyistä. Rossendorfista on löydetty merkkejä kaudella olleesta lämpimästä interstadiaalista, jolloin mänty ja koivu yleistyivät subarktisen koivu-pajukasvillisuuden kustannuksella.


title: Saale-jääkausi

text: Wacken-interglasiaali oli Fuhnen jälkeen tullut lämmin kausi. Vesisaniainen ("Azolla filiculoides") esiintyi viimeisen kerran tällä kaudella Dömnitzissä.


title: Saale-jääkausi

text: Fühne-jäätiköityminnen ei ollut läheskään niin ankara kuin Saalen pääjäätiköityminen. Kausi kylmää vaihetta, B ja A joiden välissä lämmin Pritzwalk-interstadiaali.Drenthe oli Saale-jääkauden ankarin jäätiköityminen, jään reuna ulottui lopulta Saksan Kölniin ja Dresdeniin, ja peitti Lontoon ja Moskovan. Drentheä on ehdotettu MIS8:aan, mutta paremmin se näyttäisi sopivan MIS6:n alkuun. Drenthe-kaudella oli 2–4 suurta jäätiköitymistä.


title: Saale-jääkausi

text: Itä-Saksassa:Puolassa (Odranian):Puolassa Drentheä vastannetat Rokity, Lavki ja Stavek ja Warthea Rogowiec.


title: Saale-jääkausi

text: Drenthen jäätiköitymisen huippuja olivat 188 000, 180 000, Rückmansdorfer 175 000 ja ehkä Petersberger 169 000 vuotta sitten. Saaleen liittyy myös Rehburger-stadiaali ja Rügen-lämpokausi 234+-50 tuhatta vuotta sitten (välillä 280–180 tuhatta vuotta). Eräs jako jakaa Drenthen Burgiin (ehkä laajin) ja Hindorfiin. Huippuvaihe Zeitz(er) tai ehkä Rückmansdorfer, myöhemmin tai ennen Zeitziä mm. Rehburger, Zeitz on sma kuin Hamelner. jolloin tää laajeni mm Harz-vuoristosta vuoriston reunalle. Pienempi jäätiköityminen Drenthe 2 eli Leipzig(er) tai Petersburger, jolloin jää laajeni Hartzissa Allerin laaksoon.


title: Saale-jääkausi

text: Illinois-jäätiköityminen (Illinoian) 310 000–128 000 vuotta sitten, laajimmillaan n. 160–128 000 vuotta sitten, huippu 140 000 vuotta sitten, ulottui Illinoisin osavaltion eteläosiin. Tämä vastaa Euroopan Saalea ja Rissiä. Jää peitti nykyisen Illinoisin osavaltion alasta 85 %. Kalliovuorilla oli yksittäisiä, suuria vuoristojäätiköitä. Kaudella syntyivät jään vetäytyessä mm Monican ja Jubileean-moreenit. Eteläisin Laurentidin jääkentän kohta sijaitsi Illinoisissa St. Louisin kaupungin lähistöillä. Tarkemmin sanoen, Saale-jääkautta vastaavalla toiseksi viimeisellä jääkaudella jääkenttä ulottui jopa Marionin kaupungin lähettyville leveyspiirille 37,5 °N. Ensimmäiset isot reunamuodostumat tavataan St. Louisin kaupungin läheltä. Lännempänä Saalea vastaava jäätikkö ulottui Kansas Cityyn ja viime jääkautta vastaava Sioux Cityyn.


title: Carinus

text: Marcus Aurelius Carinus (noin 250? – elo- tai syyskuu 285) oli Rooman keisari vuosina 283–285. Hän oli keisari Caruksen vanhempi poika.


title: Carinus

text: Carinuksen varhaisista vuosista ei tiedetä mitään. Kun hänen isänsä Carus julistettiin keisariksi syksyllä 282, Carinus oli jo aikuinen mies, jolla oli vaimo, Magnia Urbica ja lapsi Nigrinianus. Pian keisariksi tulonsa jälkeen Carus nimitti Carinuksen ja hänen veljensä Numerianuksen "caesareiksi" eli keisarin seuraajiksi. Molemmat saivat myös arvonimet "nobilissimus Caesar" () ja "princeps iuventutis" (). Vuonna 283 Carus ja Numerianus lähtivät sotaretkelle itään Persiaa vastaan. Saman vuoden keväällä, joskus maaliskuun ja toukokuun välillä Carus korotti Carinuksen keisariksi ("augustus"), eli samanarvoiseksi itsensä kanssa, ja konsuliksi kuluvalle vuodelle. Carus jätti Carinuksen vartioimaan läntisiä provinsseja. Matkalla itään Carus ja Numerianus löivät kvadit ja sarmaatit, ja kaikki kolme ottivat arvonimen "Germanicus Maximus" (). Jotkut todisteet viittaavat siihen, että Carinus jatkoi sotaa germaaneja vastaan Caruksen ja Numerianuksen ollessa Persiassa.


title: Carinus

text: Persian sotaretki meni hyvin, ja pääkaupunki Ktesifon vallattiin kesään mennessä jolloin Carus, Carinus, ja Numerianus ottivat arvonimen "Persicus Maximus" (). Pian tämän jälkeen, luultavasti heinä- tai elokuussa Carus kuitenkin kuoli yllättäen ja pretoriaaniprefekti Aper julisti Numerianuksen keisariksi, jolloin sekä hän että Carinus hallitsivat yhdessä valtakuntaa. Vuodenvaihteessa 283-284 Carinus oli Roomassa, missä otti vastaan konsulinviran. Hänen konsulikumppaninaan toimi hänen veljensä Numerianus. Tämän jälkeen Carinus lähti sotaretkelle Britanniaan, jonka päätyttyä veljekset ottivat arvonimen "Britannicus Maximus". Numerianus päätti johdattaa armeijan takaisin Eurooppaan, mutta hän kuitenkin kuoli marraskuussa 284, mahdollisesti sairauteen. Tämän jälkeen Numerianuksen armeijaan kuulunut Diokles julistautui keisariksi. Samaan aikaan Pannoniassa eräs Marcus Aurelius Sabinus Julianus oli julistautunut myös keisariksi, joko Caruksen tai Numerianuksen kuoleman jälkeen.


title: Carinus

text: Vuonna 285 Carinus oli kolmannen kerran konsulina. Hän päätti lähteä pikaisesti kukistamaan vallankaappaajia. Carinuksen armeija löi Julianuksen joukot joko Veronan lähellä tai Illyriassa alkuvuonna 285. Usurpaattori Julianuksen paikan ja ajankohdan epäselvyydestä johtuen on myös esitetty että Julianus-nimisiä vallananastajia olikin kaksi: Marcus Aurelius Julianus Pannoniassa ja Sabinus Julianus, joka kukistettiin Veronan lähellä.


title: Carinus

text: Sabinuksen kukistumisen jälkeen Carinus lähti kohtaamaan Diocletianusta ja lopullinen taistelu käytiin Moesiassa, Margusjoen varrella. Erään tarinan mukaan Carinuksen joukot voittivat Diocletianuksen armeijan, mutta eräs Carinuksen joukkoihin kuulunut upseeri murhasi keisarin, koska hän oli vietellyt upseerin vaimon. Toisen kertomuksen mukaan taas Carinuksen armeija loikkasi Diocletianuksen puolelle, jonka jälkeen pretoriaaniprefekti ja Carinuksen konsulikumppani Titus Claudius Marcus Aurelius Aristobulus murhasi hänet. Joka tapauksessa hänet kuitenkin murhattiin.


title: Carinus

text: Uusi keisari Diocletianus antoi myöhemmin kirota Carinuksen muiston ("damnatio memoriae"). Tulevat historiankirjoittajat kirjoittivat hänestä myös erittäin negatiiviseen sävyyn. Hänen kerrottiin olleen julma ja verenhimoinen tyranni, joka teloitutti senaattoreita, raiskasi heidän vaimojaan ja murhautti niitä, jotka olivat kiusanneet häntä pienempänä. "Historia Augusta" kertoo hänellä olleen yhdeksän vaimoa.


title: Carinus

text: Keisarina hänen hallitsijanimensä oli Imperator Caesar Marcus Aurelius Carinus Pius Felix Invictus Augustus ().


title: Carus

text: Marcus Aurelius Carus (noin 230 – heinäkuu tai elokuu 283) oli Rooman keisari vuosina 282–283. Hän oli keisari Probuksen pretoriaaniprefekti ja Raetian sekä Noricumin joukkojen komentaja. Hän kapinoi Probusta vastaan syksyllä 282, kun tämä oli matkalla sotaretkelle Persiaa vastaan. Probus lähetti joukkoja kukistamaan Carusta, mutta nämä siirtyivät Caruksen puolelle. Pian omat sotilaat murhasivat Probuksen, ja Caruksesta tuli keisari. Carus soti ensin kvadeja ja sarmaatteja vastaan, jonka jälkeen hän lähti sotaretkelle Persiaan Numerianuksen kanssa. Carus kuoli yllättäen heinä- tai elokuussa 283, virallisen selityksen mukaan salamaniskuun.


title: Carus

text: Caruksen varhaisista vuosista ei ole juuri mitään tietoa. Tiedetään, että valtaannousunsa aikoihin Caruksella oli kaksi aikuista poikaa ja yksi pojanpoika. Tästä on päätelty, että hän olisi syntynyt noin vuoden 230 paikkeilla. 500-luvulla eläneen itäroomalaisen kronikoitsijan Johannes Malalaksen mukaan hän oli kuollessaan noin 60-vuotias, jolloin hän olisi syntynyt noin vuonna 223 tai 224. Carus syntyi luultavasti Gallian Narbossa (nykyinen Narbonne Etelä-Ranskassa) ja hänen nimensä ennen valtaannousuaan saattoi olla Marcus Numerius Carus. Hän oli keisari Probuksen aikaan kokenut sotilaskomentaja, ja hän palvelikin pretoriaanikaartin prefektinä suunnilleen koko Probuksen kauden ajan.


title: Carus

text: 600-luvulla eläneen kronikoitsija Johannes Antiokialaisen ja keskiajalla eläneen bysanttilaisen historioitsijan Zonaraksen mukaan Carus kapinoi Probusta vastaan syksyllä 282, mutta muiden lähteiden mukaan Carus julistautui keisariksi vasta Probuksen yllättävän kuoleman jälkeen. Ensimmäinen vaihtoehto on luultavasti todennäköisin. Probus lähetti joukkojaan kukistamaan Carusta, mutta nämä siirtyivät Caruksen puolelle. Pian myös loputkin Probuksen sotilaat päättivät vaihtaa puolta ja murhasivat keisarin Sirmiumissa syys-joulukuussa 282.


title: Carus

text: Ensitöikseen Carus lähetti senaatille kirjeen, jossa ehdotettiin Probuksen julistamista jumalaksi. Hän myös nimitti poikansa Carinuksen ja Numerianuksen "caesareiksi" eli seuraajikseen. Myöhemmin Numerianus avioitui Caruksen pretoriaaniprefekti Flavius Aperin tyttären kanssa. Vuonna 283 Carus oli konsulina yhdessä vanhemman poikansa Carinuksen kanssa. Tämän jälkeen hän alkoi toteuttaa jo monta kertaa lykkäytynyttä Persian sotaretkeä. Carus korotti Carinuksen kanssahallitsijakseen (Augustus), ja jätti tämän vartioimaan läntisiä provinsseja, samalla kun lähti Numerianuksen kanssa itään. Matkalla roomalaiset sotivat kvadeja ja sarmaatteja vastaan, jolloin Carus otti arvonimen "Germanicus Maximus".


title: Carus

text: 400-luvulla eläneen roomalaisen kirjailijan Sidonius Apollinariksen mukaan Caruksen armeija hyökkäsi ensin Armenian suuntaan, jonka jälkeen se kääntyi etelään Tigristä pitkin. Persian kuningas Bahram II:lla ei ollut asettaa suuria joukkoja Carusta vastaan, joten roomalaiset pääsivät Persian pääkaupunkiin Ktesifoniin asti. Sotaretki oli menestyksekäs ja Carus otti arvonimen "Persicus Maximus". Yllättäen hän kuitenkin kuoli epäselvissä olosuhteissa heinä- tai elokuussa 283. Useiden historiallisten lähteiden mukaan syynä oli salamanisku, mutta tämä vaikuttaa epätodennäköiseltä, samoin kuin myös se teoria, että hänet salamurhattiin, sillä hän oli juuri saanut merkittävän voiton. Sairaus on todennäköisin kuolinsyy, ja tätä tukee myös se että Caruksen poika Numerianus nousi valtaan rauhanomaisesti.


title: Numerianus

text: Marcus Aurelius Numerius Numerianus (noin 253 tai 254 – marraskuu 284) oli Rooman keisari vuosina 283–284. Hän oli keisari Caruksen nuorempi poika. Isänsä kuoltua Persian sotaretkellä Numerianus julistettiin keisariksi heinä- tai elokuussa 283, yhdessä veljensä Carinuksen kanssa. Hän päätti lopettaa sotaretken, mutta kuoli paluumatkalla epäselvissä olosuhteissa.


title: Numerianus

text: Numerianuksen varhaisista vuosista ei tiedetä mitään. Kun hänen isänsä Carus nousi keisariksi syksyllä 282, hän nimitti Numerianuksen ja tämän veljen Carinuksen "caesareiksi" eli seuraajikseen. Molemmat saivat myös arvonimet "nobilissimus Caesar" () ja "princeps iuventutis" (). Numerianus otti myös vaimokseen pretoriaaniprefekti Flavius Aperin tyttären. Vuonna 283 Carinus nimitettiin "augustukseksi" eli samanarvoiseksi isänsä kanssa. Epäluotettavan keisarien elämäkertakokoelman "Historia Augustan" mukaan Numerianus oli taitava runoilija sekä puhuja ja kilpaili runoilija Nemesianuksen kanssa. Rooman senaatti päätti jopa pystyttää Trajanuksen kirjastoon Numerianuksen patsaan, joka oli omistettu "Numerianus caesarille, aikansa parhaalle puhujalle".


title: Numerianus

text:
Pian tämän jälkeen Carus lähti sotaretkelle sassanidien Persiaa vastaan. Pretoriaaniprefekti Aper sekä Numerianus otettiin mukaan, koska Caruksen mielestä poika tarvitsi opetusta hallitsemisessa ja sodankäynnissä. Vanhempi Carinus jätettiin Roomaan huolehtimaan läntisistä provinsseista. Matkalla roomalaiset sotivat germaaneja vastaan, jolloin Carus ja Numerianus ottivat arvonimen "Germanicus Maximus" (). Persian sotaretki oli menestyksekäs ja Ktesifon vallattiin kesään mennessä. Sekä Carus että Numerianus ottivat arvonimen "Persicus Maximus" (). Yllättäen Carus kuitenkin kuoli heinä- tai elokuussa 283. Tämän jälkeen luultavasti Aper julisti Numerianuksen keisariksi, joka hallitsi yhdessä veljensä Carinuksen kanssa.
Uusi keisari päätti lopettaa menestyksekkään sotaretken ja johdattaa armeijan takaisin Eurooppaan. Enempää vihollisuuksia ei todennäköisesti enää ollut. Vuoden 284 alussa Numerianus oli konsulina veljensä kanssa. Samoihin aikoihin Carinus soti Britanniassa, jolloin sekä hän että Numerianus ottivat arvonimen "Britannicus Maximus" (). Maaliskuussa Numerianus oli Emesan kaupungissa, Syyriassa. Erään kristillisen tradition mukaan Numerianus määräsi tällöin pyhimys Babylaksen teloitettavaksi, mutta tämä tapahtui luultavasti jo paljon aiemmin.


title: Numerianus

text: Emesassa käynnin jälkeen Numerianus ilmeisesti sairastui. Pretoriaaniprefekti Aper levitti sanaa, että hän kärsi silmätulehduksesta ja häntä kuljetettiin tällöin suljetussa kantotuolissa, suojassa pölyltä ja kuumuudelta. Pitkän matkan kuluttua Numerianuksen sotilaat haistoivat oudon mädäntyneen hajun, ja kun he kurkistivat kantotuoliin, he huomasivat keisarin olevan kuollut. Hän oli ilmeisesti maannut kuolleena jo useita päiviä. Joidenkin teorioiden mukaan Aper murhasi hänet, mutta todennäköisemmin Numerianus kuoli sairauteen. Pian Numerianuksen armeijaan kuulunut upseeri nimeltään Diokles syytti Aperia keisarin murhasta ja surmasi tämän. Tämän jälkeen armeija huusi Diokleen keisariksi.


title: Napster

text: Napster oli alun perin amerikkalaisen yliopisto-opiskelija Shawn Fanningin kehittämä tiedostonjakopalvelu. Napster oli ensimmäinen laajasti käytetty vertaisverkko-ohjelma ja tasoitti tietä uusille, keskuspalvelimesta riippumattomille vertaisverkoille, jotka ovat osoittautuneet paljon vaikeammiksi kontrolloida.


title: Napster

text: Shawn ja palvelun toinen perustaja Sean Parker julkaisivat Napsterin syksyllä 1999. Ohjelman helppokäyttöisyys johti räjähtävään suosion kasvuun vuonna 2000.


title: Napster

text: Järjestelmässä oli yksi keskuspalvelin, joka sisälsi tiedostoindeksin, mutta ei oikeita tiedostoja. Tiedot haettiin palvelimelta eikä käyttäjiltä itseltään, tiedostonsiirto tapahtui kuitenkin suoraan käyttäjien välillä. Napster saavutti comScore Media Metrixin mukaan 13,6 miljoonaa käyttäjää helmikuussa 2001.


title: Napster

text: Metallica-yhtyeen Lars Ulrich haastoi Napsterin oikeuteen tekijänoikeusrikkomuksien vuoksi, koska huomasi yhtyeensä I Disappear -kappaleen löytyvän Napsterista jo ennen sen julkaisua. Samalla selvisi että enemmänkin julkaisematonta studiomateriaalia oli päässyt levitykseen Napsterin kautta. Osaa näistä julkaisemattomista kappaleista oli jo soitettu eri radiokanavilla ilman lupaa. Myös Dr. Dre ja Madonna haastoivat Napsterin oikeuteen samoista syistä. Nämä sovittiin jälkikäteen, koska palvelu oli suljettu oikeuden päätöksellä Napsterin hävittyä RIAA:lle, joka haastoi sen vedoten Digital Millennium Copyright Act (DMCA) lakiin.


title: Napster

text: Napster suljettiin heinäkuussa 2001.


title: Napster

text:
Napsterin tavaramerkin ja logot hankki omistukseensa konkurssioikeudenkäynnistä lähinnä CD-poltto-ohjelmastaan tunnettu Roxio, joka avasi kaupallisen musiikkipalvelunsa Napster 2.0 -nimellä lokakuun lopussa 2003. Roxio myytiin elokuussa 2004 Sonic Solutionsille.
Vuonna 2008 yhdysvaltalainen Best Buy osti tavaramerkin 121 miljoonalla dollarilla.


title: Napster

text: Vuonna 2011 Napsterin osti toinen verkkomusiikkipalvelu, Rhapsody. Loppuvuodesta palvelun verkkosivut on suljettu.


title: Napster

text: Eri mediat ovat huomioineet Napsterin parodioiden valossa. Futurama, South Park ja The Proud Family animaatiosarjat ja musiikin puolelta esimerkiksi Tom Smith ja Johnny Crass ovat ottaneet osaa Napsterin lyhyeen elämään. Pelimaailmasta viimeisimpänä ainakin Grand Theft Auto IV on ottanut osaa menneiden muisteluun.


title: Kazaa

text:
Kazaa Media Desktop (tai isoin kirjaimin KaZaA) on vertaisverkko-ohjelma, joka käyttää FastTrack-protokollaa. Kazaa oli yksi suosituimpia p2p-ohjelmia 2000-luvun alussa. Ohjelman kehitys on sittemmin lopetettu.
Virallinen asiakasohjelma oli maksuton, ja se rahoitettiin mukaan liitetyillä käyttäjän toimia seuraavilla mainos- ja vakoiluohjelmilla.


title: Kazaa

text: Kazaan kehittivät Niklas Zennström ja Janus Friis, jotka esittelivät ohjelman maaliskuussa 2001. Zennström ja Friis ovat sittemmin kehittäneet Skypen. Tekijät vietiin oikeuteen, ja ohjelman ja protokollan oikeudet siirtyivät Sharman Networksille, joka on rekisteröity Vanuatulla ja pitää päämajaansa Australiassa. Mediateollisuus on nostanut yhtiötä vastaan lukuisia oikeusjuttuja.


title: Kazaa

text: Kazaa Lite oli epävirallinen versio Kazaa Media Desktopista. Siitä oli poistettu mainosohjelmat sekä vakoiluohjelmat ja se oli hieman monipuolisempi. Se julkaistiin huhtikuussa 2002, tämä versio oli maksuton ja 2005 vuoden puolivälissä se oli jo melkein yhtä laajasti käytetty kuin virallinen Kazaa itse.


title: Lucius Verus

text: Lucius Ceionius Commodus Verus (15. joulukuuta 130 – 169) oli Rooman keisari vuosina 161–169. Hän oli kanssahallitsija adoptioveljensä Marcus Aureliuksen kanssa kuolemaansa asti. Antoninus Pius oli adoptoinut sekä Marcus Aureliuksen että Lucius Veruksen. Marcus Aurelius oli käytännössä keisareista vaikutusvaltaisempi. Kaudellaan Verus soti Parthiaa vastaan ja vietti aikaa huvitellen Roomassa. Verus kuoli mahdollisesti ruokamyrkytykseen.


title: Gallienus

text: Publius Licinius Egnatius Gallienus (noin 218 tai 213 – heinä–syyskuu 268) oli Rooman keisari vuosina 253–268. Hän hallitsi ensin isänsä Valerianuksen kanssa yhdessä vuosina 253–260, mutta sen jälkeen kun persialaiset vangitsivat Valerianuksen vuonna 260, Gallienus hallitsi yksin kuolemaansa asti. Hänen aikanaan Rooman valtakunta oli suurissa vaikeuksissa. Valerianuksen vangitsemisen jälkeisessä sekasorrossa eri puolilla valtakuntaa nousi useita vallananastajia, ja samaan aikaan germaanit, gootit ja persialaiset hyökkäsivät rajojen yli. Gallian keisarikunta irtautui Roomasta vuonna 260, ja 260-luvun lopulla myös Palmyra ajautui erilleen. Gallienus joutui melkein koko valtakautensa ajan taistelemaan sisäisiä ja ulkoisia vihollisia vastaan. Siitä huolimatta hänelle jäi aikaa omistautua myös filosofialle ja runoudelle. Gallienus ihaili ja tuki filosofi Plotinosta sekä kirjoitti lukuisia runoja.


title: Gallienus

text: Keisariin tyytymättömät upseerit murhasivat Gallienuksen vuonna 268 Mediolanumin lähettyvillä. Sen jälkeen keisariksi julistettiin Marcus Aurelius Claudius, joka julistutti myöhemmin Gallienuksen jumalaksi ().


title: Gallienus

text: Gallienuksen elämästä ennen keisariutta ei tiedetä mitään varmaa. Malalaksen ja "Epitome de Caesaribuksen" mukaan Gallienus oli kuollessaan noin 50-vuotias, joten hän olisi syntynyt vuoden 218 paikkeilla. Myös vuotta 213 on arveltu Gallienuksen syntymävuodeksi. Hänen vanhempansa olivat tuleva keisari Publius Licinius Valerianus ja Egnatia Mariniana, joka oli erään Egnatius Victor Marinianuksen tytär. Monet kirjoitukset Gallienuksen kolikoissa viittaavat Faleriin kaupunkiin Etruriassa Italiassa, joten se oli luultavasti Gallienuksen syntymäpaikka, mutta täyttä varmuutta asiasta ei ole.


title: Gallienus

text: Ajan tavan mukaan Valerianus saattoi hankkia pojalleen kotiopetusta. Gallienus opiskeli ehkä kreikkaa ja latinaa. Hän olisi varmasti myös palvellut armeijassa ennen valtaannousuaan sillä heti sen jälkeen hän sai huomattavia komentajan tehtäviä. Gallienuksen ura olisi luultavammin seurannut tavanomaista "cursus honorumia". Hän olisi tosin ollut liian nuori konsuliksi tai preettoriksi mutta hän saattoi toimia kvestorina tai monessa muussa pienemmässä virassa. Gallienus osallistui ehkä keisari Gordianus III:n persialaissotiin tai Philippus Arabsin ja Deciuksen sotiin gootteja vastaan.


title: Gallienus

text: Keisari Gallus lähetti vuonna 253 Reinin legioonien komentajana toimineen Valerianuksen usurpaattori Aemilianusta vastaan, joka oli marssimassa armeijoineen kohti Roomaa. Pian tuli kuitenkin tieto, että omat sotilaat olivat surmanneet Galluksen, ja Valerianuksen joukot julistivat komentajansa keisariksi. Muutaman kuukauden kuluttua Aemilianuksen joukot päättivät siirtyä Valerianuksen puolelle ja murhasivat johtajansa. Valerianuksesta tuli nyt keisari, ja senaatti nimitti Gallienuksen hänen seuraajakseen ("caesar") ja antoi tälle kunnianimen "nobilissimus Caesar" (). Kun Valerianus pääsi Roomaan, hän korotti Gallienuksen kanssahallitsijakseen ("augustus"). Gallienus otti vastuulleen valtakunnan länsiosan sekä Reinin ja Tonavan rajojen vartioimisen. Valerianus taas lähti vuoden 254 alussa itään persialaisia vastaan, jotka olivat kuningas Saporin johdolla hyökänneet Armeniaan ja Syyriaan. Gallienus julisti myös vaimonsa Cornelia Saloninan "Augustaksi". Gallienus oli todennäköisesti noin 35-vuotias noustessaan valtaan vuonna 253.


title: Gallienus

text: Vuonna 254 Gallienus oli ensimmäisen kerran konsulina yhdessä Valerianuksen kanssa. Kun Gallienuksen isä taisteli persialaisia vastaan Syyriassa, Gallienus itse keskittyi torjumaan germaaniheimojen hyökkäyksiä Reinillä ja Tonavalla pitäen samalla päämajaansa Sirmiumissa tai Viminaciumissa. Hän myös linnoitutti useita Reinin alueen kaupunkeja. Vuonna 254 hän löi germaanit Balkanilla ja otti arvonimen "Germanicus" (). Gallienus solmi myös liittolaissopimuksen markomannien päällikön Attaloksen kanssa. Tämä sai alueita Pannoniasta vastineeksi siitä, että vartioi Rooman rajaa alueellaan. Gallienus otti Attaloksen tyttären Pipan jalkavaimokseen.


title: Gallienus

text: Vuoteen 255 mennessä tilanne lännen ja idän provinsseissa oli jo parantunut hieman, ja Gallienus juhlisti voittojaan ottamalla arvonimen "Germanicus Maximus" (). Vuonna 257 frankit ja alemannit kuitenkin hyökkäsivät Reinin yli Galliaan ja Germaniaan. He eivät olleet yhtä vaarallisia kuin Tonavan alajuoksulla asuneet gootit, sillä he olivat pienilukuisempia ja vähemmän järjestäytyneitä. Valerianus oli kuitenkin joutunut harventamaan Rooman armeijan rivejä voidakseen sotia persialaisia vastaan. Balkanilla silloin ollut Gallienus koki frankkien ja alemannien uhkan vakavaksi. Hän nimitti Viminaciumissa teini-ikäisen poikansa Valerianus II:n caesariksi ja nimelliseksi Tonavan armeijan komentajaksi. Sen jälkeen Gallienus lähti frankkeja vastaan. Hän perusti päämajansa Colonia Agrippinaan ja avasi sinne myös uuden rahapajan. Kaupungissa lyödyt kolikot kuvasivat Gallienusta "Gallian entistäjänä" ().


title: Gallienus

text: Vähästä-Aasiasta Afrodisiaksesta löydetyssä piirtokirjoituksessa kerrotaan, että Gallienus, Valerianus ja Valerianus II olivat vuonna 257 Colonia Agrippinassa. Frankkien hyökkäys oli ilmeisesti niin vakava, että tilanteen rauhoittamiseksi tarvittiin molempia keisareita. Vuoteen 258 mennessä frankit oli kukistettu, ja Gallienus otti jo toisen kerran arvonimen "Germanicus Maximus". Keväällä 258 Gallienus ja Valerianus matkasivat Illyricumin läpi takaisin itään ja jättivät Valerianus II:n Balkanille. Nuori Valerianus II kuitenkin kuoli yllättäen, minkä jälkeen Gallienus päätti nimittää nuoremman poikansa Saloninuksen caesariksi. Saloninus lähetettiin Colonia Agrippinaan yhdessä pretoriaaniprefekti Silvanuksen kanssa.


title: Gallienus

text: Mauretania Caesariensiksessä ja Numidiassa Pohjois-Afrikassa oli myös levottomuuksia. Siellä eräs Faraxen kapinoi roomalaisia vastaan. Sota oli pitkä ja vaikea, mutta lopulta se pystyttiin kukistamaan vuoteen 259 tai 260 mennessä osin uudelleen perustetun Legio III Augustan tuella. Legioonan komentaja Gaius Macrinus Decianus pystytti voitonmonumentin Lambaesikseen.


title: Gallienus

text: Vuonna 259 gootit hyökkäsivät Vähään-Aasiaan ja Mustanmeren rannikon roomalaisiin kaupunkeihin. Valerianus vei joukkonsa nopeasti gootteja vastaan, mutta kulkutauti verotti suuresti Rooman armeijaa. Seuraavana vuonna Persian kuningas Sapor I hyökkäsi Syyriaan ja Vähään-Aasiaan ja kukisti roomalaiset Carrhaen lähellä. Valerianus oli yrittänyt neuvotella persialaisten kanssa, mutta hänet vangittiin. Gallienus hallitsi nyt yksin Roomaa. Hän ei kuitenkaan nimittänyt ketään sukulaistaan kanssahallitsijakseen vaan päätti hallita yksin. Hän lopetti myös Valerianuksen aloittaman kristittyjen vainon, koska arveli, ettei saavuttaisi sillä muuta kuin jälleen yhden kansanosan vihan. Kristityille annettiin lähes laillinen asema Rooman valtakunnassa.


title: Gallienus

text: Gallienus päätti, ettei edes yrittäisi pelastaa Valerianusta, koska sotaretkelle itään oli mahdotonta lähteä vangitsemisen jälkeisessä sekasorrossa. Hänen mielestään ei myöskään ollut tarpeellista maksaa suuria lunnaita yhden miehen vapauttamiseksi.


title: Gallienus

text: Heti Gallienuksen palattua Illyricumiin frankit ja alemannit hyökkäsivät uudelleen Reinin yli. Samaan aikaan juthungit tekivät ryöstöretken Italiaan ja eri puolilla valtakuntaa nousi vallananastajia. Gallienus ei pystynyt keskittymään jokaiseen viholliseen yhtä aikaa. Keväällä 260 Raetian maaherra kukisti juthungit ja saman vuoden kesällä alemannien armeija kukistettiin Mediolanumin lähellä.


title: Gallienus

text: Valerianuksen vangitsemisen jälkeisessä sekasorrossa persialaiset valtasivat Nisibiksen, Carrhaen ja ehkä myös Edessan. Tämän jälkeen kuningas Sapor jakoi armeijansa kahtia. Toinen persialaisosasto valtasi Antiokian ja liittyi myöhemmin takaisin Saporin johtamaan pääarmeijaan, joka eteni Kilikiaan. Samosata, Tarsos, Sebaste ja Korykos vallattiin, jonka jälkeen Sapor kääntyi takaisin itään mutta jätti joukkoja Kilikiaan. Tämä armeija eteni Isauriaan asti, mutta käättyi sitten takaisin vain vallatakseen yhtä aikaa Iconiumin ja Kappadokian pääkaupungin Caesarean. Kahden Valerianuksen kenraalin, Fulvius Macrianuksen ja Ballistan (eli Callistuksen), sekä Palmyran hallitsijan Septimius Odaenathuksen vastatoimet estivät tilanteen pahenemisen. Myös Galliassa ja Tonavan alueella germaaniheimot hyökkäsivät provinsseihin, mutta koko valtakuntaa Gallienus ei kyennyt puolustamaan. Monissa provinsseissa joukot päättivät silloin julistaa itselleen omat keisarit.


title: Gallienus

text: Näistä vallananastajista eli usurpaattoreista on erittäin vähän tietoa. Tärkein lähde on "Historia Augusta", joka on kuitenkin epäluotettava ja sisältää runsaasti keksittyä ja väärää tietoa. Teoksen kirjoittaja luettelee Gallienuksen ajalta 30 vallananastajaa (, ), jotka viittaavat Ateenan kolmeenkymmeneen tyranniin. Näistä monet ovat keksittyjä tai eivät Gallienuksen aikana kapinoineet ollenkaan. Joistakin usurpaattoreista on kuitenkin enemmän varmoja tietoja.


title: Gallienus

text: Kun tieto Valerianuksen kukistumisesta levisi valtakuntaan, Illyricumin joukkojen komentaja Ingenuus nousi kapinaan ja julistautui keisariksi. Gallienus kokosi kuitenkin nopeasti joukkonsa ja kukisti kapinan kenraali Aureoluksen johdolla Mursassa, ennen kuin Ingenuus ehti tehdä mitään. Kapina syttyi todennäköisesti vuonna 260, mutta ajankohdaksi on arveltu myös vuotta 258, jolloin Gallienuksen poika Valerianus II yllättäen kuoli.


title: Gallienus

text: Pian Ingenuuksen kapinan jälkeen Pannonian legioonat nousivat jälleen kapinaan ja julistivat kenraali Regalianuksen keisariksi. Tämä lyötti keisariutensa kunniaksi Carnuntumissa kolikoita, joissa oli sekä Regalianuksen että hänen vaimonsa nimi. Regalianus kuitenkin kuoli vuonna 261, mahdollisesti sarmaattien hyökkäyksessä.


title: Gallienus

text: Syyriassa Macrianus ja Ballista olivat joukkojensa suosiossa, koska he olivat menestyneet sodassa persialaisia vastaan. Macrianus pysyi aluksi uskollisena Gallienukselle mutta pettyi sitten häneen, koska ei hyökännyt Saporia vastaan. Idän armeija päättikin julistaa Macrianuksen keisariksi, mutta hän kuitenkin kieltäytyi vedoten ikäänsä ja terveyteensä ja nimitti poikansa Macrianus nuoremman ja Quietuksen keisareiksi, ja Ballistasta tuli pretoriaaniprefekti. Tämä tapahtui todennäköisesti elokuussa 260. Valtakunnan itäiset provinssit Aegyptus mukaan lukien ilmoittivat heti tukevansa uusia keisareita, ja heidän kunniakseen lyötiin kolikoita. Keväällä 261 molemmat Macrianukset kokosivat armeijansa ja marssivat länteen kohti Gallienuksen joukkoja. Syksyllä Gallienuksen kenraalien Aureoluksen ja Domitianuksen johtama armeija löi Macrianusten joukot Illyricumissa. Tappion jälkeen omat sotilaat murhasivat Macrianukset. Pian sen jälkeen Palmyran hallitsija Septimius Odaenathus kukisti Quietuksen ja Ballistan joukot Syyriassa ja nousi käytännössä valtakunnan itäosissa olevien joukkojen johtoon.


title: Gallienus

text: Gallienus ei pystynyt sillä hetkellä käynnistämään minkäänlaista sotaretkeä idän provinssien valloittamiseksi ja turvaamiseksi. Koska Odaenathus piti provinssit rauhallisina ja taisteli menestyksekkäästi persialaisia vastaan, Gallienus päätti tunnustaa hänet Palmyran hallitsijaksi ja nimitti hänet duxiksi ("dux Romanorum", ) ja antoi hänelle arvonimen "Corrector Totius Orientis" (). Vuonna 262 Odaenathus teki Gallienuksen nimissä sotaretken persialaisia vastaan Mesopotamiassa. Hän valtasi takaisin Nisibiksen ja Carrhaen ja saattoi päästä Persian pääkaupungin Ktesifonin porteille asti. Odaenathus teki myös toisen sotaretken noin vuoden 266 tienoilla. Gallienus joutui luottamaan lujasti Odaenathukseen idässä, sillä hänellä itsellään oli suuria ongelmia valtakunnan länsipuolella.


title: Gallienus

text: Kun Macrianusten joukot marssivat Balkanilla länteen, he kohtasivat Achaean ja ehkä myös Macedonian provinssien maaherran Valensin, joka pysyi yhä uskollisena Gallienukselle. Jompikumpi Macrianuksista lähetti kenraali Pison kukistamaan Valensia. Thessaliaan päästyään Piso julistautui keisariksi, mutta Valensin joukot surmasivat hänet. Pian omat sotilaat murhasivat myös Valensin. Ei ole varmaa, julistautuiko Valens keisariksi omasta tahdostaan vai miestensä painostuksesta, sillä tapahtumista tiedetään erittäin vähän. Valensin ja Pison kapinan ajankohta on todennäköisesti vuosi 261.


title: Gallienus

text: Macrianusten kapinan kukistumisen jälkeen Egyptin prefekti L. Mussius Aemilianus kapinoi vuonna 261 tai 262. Aemilianus oli tukenut Macrianuksia, mutta heidän kuoltuaan hänellä ei ollut muuta vaihtoehtoa kuin yrittää nousta valtaan itse. Gallienuksen lähettämä kenraali Aurelius Theodotus onnistui kuitenkin kukistamaan kapinan maaliskuussa 262, minkä jälkeen Aemilianus teloitettiin. Pian Theodotuksen sotilaat surmasivat myös Memor-nimisen upseerin, joka oli vastannut Egyptin ja Rooman välisestä viljahuollosta.


title: Gallienus

text: Erään Trebellianuksen kerrotaan julistautuneen keisariksi Isauriassa Vähässä-Aasiassa. "Historia Augustan" mukaan hän hallitsi Kilikiaa, mutta pian hänet surmasi Gallienuksen "duxin" ja Aurelius Theodotuksen veli Camsisoleus. Nykyään Trebellianusta kuitenkin pidetään sepitteellisenä henkilönä. "Historia Augustan" lisäksi myös Eutropius mainitsee hänet, mutta Eutropius on varmasti sekoittanut Trebellianuksen toiseen usurpaattoriin, Regalianukseen.


title: Gallienus

text: "Historia Augusta" mainitsee myös Celsus-nimisen entisen tribuunin, joka asui maatilallaan African provinssissa. Hän oli maineikas ja tunnettu oikeudenmukaisuudestaan, minkä vuoksi provinssin prokonsuli Vibius Passienus ja "dux" Fabius Pomponianus julistivat hänet keisariksi. Mutta jo viikon kuluttua Gallienuksen sukulaisen Gallienan sanotaan murhanneen Celsuksen, jonka ruumis heitettiin koirille. "Historia Augustan" mainitsemat henkilöt ja tapahtumat ovat kuitenkin varmasti keksittyjä.


title: Gallienus

text: "Historia Augustan" mukaan myös eräs Saturninus julistautui keisariksi, mutta pian omat sotilaat murhasivat hänetkin. Saturninuskin on "Historia Augustan" kirjoittajan omaa keksintöä.


title: Gallienus

text: Vakavin kapina puhkesi Galliassa, missä sotilaat julistivat touko-heinäkuussa 260 Ala-Germanian maaherran Postumuksen keisariksi. Zosimoksen mukaan Postumus aikoi jakaa frankeilta saadun sotasaaliin sotilailleen, mutta sitä eivät pretoriaaniprefekti Silvanus ja Gallienuksen poika Saloninus kuitenkaan hyväksyneet. Vihastuneet sotilaat julistivat Postumuksen keisariksi, jolloin tämä lähti Silvanusta ja Saloninusta vastaan. Postumuksen armeija piiritti heidät Colonia Agrippinassa. Saloninus yritti saada kaupungin asukkaiden ja joukkojen tuen puolelleen, mutta turhaan. Muutaman viikon piirityksen jälkeen kaupunkilaiset päättivät murhata Silvanuksen ja Saloninuksen, minkä jälkeen he avasivat ovensa Postumukselle. Gallienus, jolla oli tuolloin kädet täynnä töitä germaanien ja lukuisten usurpaattoreiden vuoksi, ei pystynyt tekemään mitään piiritettyjen hyväksi. Loppukesällä Postumus hallitsi jo Gallian, Germanian, Raetian ja Britannian provinsseja, ja vuonna 261 myös Hispania siirtyi Postumuksen puolelle. Hänestä tuli uuden valtakunnan keisari, ja hän nimitti pretoriaanikaartinsa, senaatin ja kaksi konsulia. Postumuksen perustamaa keisarikuntaa kutsutaan Gallian keisarikunnaksi.


title: Gallienus

text: Gallienus ei pystynyt vastatoimiin Postumuksen hallussa olevien provinssien valloittamiseksi. Postumuskaan ei ollut halukas marssimaan Roomaan vaan keskittyi vahvistamaan valtaansa ja jälleenrakentamaan germaanien hyökkäyksissä tuhoutuneita kaupunkeja. Tämä antoi Gallienukselle mahdollisuuden keskittyä Italian, Pohjois-Afrikan, Egyptin, Tonavan provinssien ja Kreikan käsittäneen keskushallintonsa turvaamiseen. Vuoteen 262 mennessä kaikki kapinat idässä oli kukistettu, ja jäljellä oli ainoastaan Postumus. Vaikka Gallienus oli halukas kostamaan poikansa puolesta, hänen täytyi vielä vahvistaa asemaansa Rooman hallussa olevilla alueilla. Hänen kerrotaan myös haastaneen Postumuksen kaksintaisteluun, josta tämä kieltäytyi.


title: Gallienus

text: Vuoden 262 lopulla valtakunta alkoi jo olla rauhallisempi. Gootit tekivät yhä ryöstöretkiä meriteitse Vähään-Aasiaan mutta tämä alue oli Odaenathuksen vastuulla. Gallienus piti suuret juhlat kymmenvuotisen kautensa kunniaksi ("Decennalia"). Pidettiin loistelias triumfi, johon otti osaa muun muassa senaattoreita, ritareita, gladiaattoreita, sotilaita ja vieraiden kansojen edustajia. Lisäksi kansalle järjestettiin kisoja ja muuta viihdykettä, jolla nostettiin Gallienuksen suosiota. Juhlat muistuttivat Philippus Arabsin Rooman 1000-vuotisjuhlia vuonna 248. Gallienus samastui voimakkaisiin roomalaisiin jumaliin, kuten Juppiteriin ja Herakleeseen. Hän myös julisti olevansa Apollon, Dianan ja Solin suojeluksessa. Näitä jumalia juhlistettiin Gallienuksen lyöttämissä kolikoissa. Myöhemmissä kolikoissa Gallienus esiteltiin eräänlaisena jumalana ja valtakunnan pelastajana. Roomassa ritari Marcus Aurelius Victor muutti Porta Esquilinan portin riemukaareksi ja omisti sen keisari Gallienukselle ja hänen vaimolleen Cornelia Saloninalle.


title: Gallienus

text: Vuosina 262–265 valtakunnassa oli suhteellisen rauhallista ja Gallienus ehti omistautua filosofialle, erityisesti platonismille. Hän ihaili varsinkin Plotinosta. Gallienus suunnitteli antavansa maata Campaniasta Plotinokselle ja hänen oppilailleen opiskelua varten, mutta keisarin hovissa vastustettiin sitä. Siitä huolimatta Plotinoksen koulu kukoisti ja hän sai runsaasti seuraajia. Gallienuksen mielenkiinto ei rajoittunut ainoastaan filosofiaan, vaan hän oli hyvin kiinnostunut myös kirjallisuudesta, runoudesta ja taiteesta. Hän kirjoitti keisarikautensa aikana useita runoja. Näiden lisäksi Italian puolustusta vahvennettiin.


title: Gallienus

text: Gallienuksen aikana veistoksissa alkoi näkyä uusi tyyli, jossa keisarin jumalallisuutta korostettiin. Piirteet muuttuivat abstraktimmiksi ja jäykemmiksi ja silmät olivat suuntautuneet yläviistoon. Tätä suuntausta monet Gallienuksen seuraajat 300-luvulla noudattivat.


title: Gallienus

text: Vuonna 264 Gallienus vieraili myös Ateenassa, missä hänet nimitettiin kaupungin arkontiksi, minkä jälkeen hän tutustui Eleusiin mysteereihin. Gallienuksen vihamiehet kuitenkin käyttivät hänen poissaoloaan hyväkseen ja syyttivät keisaria velvollisuuksiensa laiminlyömisestä.


title: Gallienus

text: Vuonna 265 Gallienus päätti hyökätä Postumuksen hallitsemaan Galliaan. Hän otti mukaan kenraali Aureoluksen komentaman ratsuväen, ylitti Alpit ja marssi syvälle Galliaan. Gallienus kukisti Postumuksen joukot taistelussa mutta ei onnistunut saamaan lopullista voittoa, koska ratkaisevalla hetkellä Aureolus empi tai oli tottelematta käskyjä. Gallienus soi kuitenkin Aureolukselle armahduksen eikä rangaissut häntä mitenkään. Tämän jälkeen Gallienus aloitti hyökkäyksen uudestaan, mutta eräässä piirityksessä hän haavoittui vakavasti nuolesta ja joutui perääntymään. Koko sotaretki keskeytettiin, ja tilanne säilyi ratkaisemattomana.


title: Gallienus

text: Gallienus oli seitsemännen kerran konsulina vuonna 266 erään Sabillinuksen kanssa. Hän joutui matkustamaan Tonavalle, missä hän taisteli gootteja vastaan.


title: Gallienus

text: Myöhään kesällä 267 gootit tekivät massiivisen maa- ja merihyökkäyksen Balkanille ja Vähään-Aasiaan. Gallienus jätti Aureoluksen Pohjois-Italiaan vartioimaan Alppien solia Postumuksen joukkojen varalta ja lähti itse itään kohti Balkania.


title: Gallienus

text: Sillä aikaa herulien heimoon kuuluneiden goottien laivasto purjehti Mustanmeren länsirannikkoa pitkin etelään ja hyökkäsi matkalla moniin kaupunkeihin, muun muassa Byzantioniin. Vaikka laivasto onnistuttiin osittain voittamaan Bithynian rannikolla, gootit purjehtivat Dardanellien läpi Egeanmerelle. He hyökkäsivät useisiin kreikkalaisiin satamakaupunkeihin Lemnoksella ja Skyroksella, rantautuivat Attikassa ja ryöstivät Ateenan. Erään tarinan mukaan gootit taivuteltiin säästämään kaupungin kirjastot, jotta kreikkalaiset pystyisivät opiskelemaan. Gootit jatkoivat Korintin kannaksen läpi lounaaseen, missä he ryöstivät Korintin, Spartan ja Argoksen, mutta kun he olivat palaamassa kohti Ateenaa, historioitsija Deksippoksen komentamat miliisijoukot pysäyttivät heidät. Gootit kääntyivät pohjoiseen ja kulkivat Boiotian läpi, missä he kohtasivat roomalaisen kenraali Marcianuksen armeijan. Marcianus ei saanut gootteja kokonaan pysäytetyksi, mutta onnistui ajamaan heidät talven tullen pohjoiseen kohti Macedoniaa, minne Gallienuksen joukot olivat marssimassa lännestä.


title: Gallienus

text: Maitse tulleet gootit hyökkäsivät Traakiaan ja piirittivät Filippopoliksen mutta epäonnistuivat sen valtaamisessa. Gallienuksen armeija löi gootit keväällä 268 Nestosjoen lähettyvillä, Makedonian ja Traakian rajalla. Taistelu ei tosin ollut ratkaiseva, mutta Gallienus onnistui pääsemään sopimukseen goottien kanssa ja päästi heidät palaamaan rauhassa pohjoiseen kotiseuduilleen. Hän tarjosi goottien päällikölle Naulobatukselle konsulin arvoa ja virkaa Rooman armeijassa. Goottien piti luovuttaa sotilaita Rooman armeijaan, mutta suunnitelma ilmeisesti epäonnistui.


title: Gallienus

text: Vuonna 267 Odaenathus murhattiin idässä ja hänen vaimonsa Zenobia nosti noin 7-vuotiaan poikansa Vaballathuksen valtaistuimelle. Hän peri isänsä virat ja tittelit mutta todellista valtaa piti Zenobia, jonka aikana Palmyra irtautui Rooman vaikutuspiiristä.


title: Gallienus

text: Pian kuitenkin tuli tieto, että Aureolus oli noussut kapinaan Pohjois-Italiassa, ilmoittanut tukevansa Postumusta ja lyöttänyt Mediolanumissa kolikoita hänen nimissään. Aureolus yritti näin saada Postumuksen puolelleen, mutta hän epäonnistui, sillä Postumus ei halunnut puuttua asiaan. Gallienuksen ja Aureoluksen välit eivät olleet hyvät ja Aureolus oli ilmeisesti tyytymätön Gallienuksen hallintoon.


title: Gallienus

text: Gallienus kokosi nopeasti niin suuren armeijan kuin pystyi, lähti kohti Italiaa ja jätti kenraali Marcianuksen Balkanille. Alkukesästä 268 Gallienus pääsi Pohjois-Italiaan, missä hän kohtasi Aureolukselle uskolliset joukot. Gallienuksen armeija voitti ensimmäisen taistelun Pons Aureoluksessa, ja Aureoluksen joukot joutuivat perääntymään Mediolanumiin, joka piiritettiin. Piirityksen jatkuessa jotkut Gallienuksen Illyrian armeijan upseereista osoittivat tyytymättömyytensä keisarin politiikkaa ja hänen kiinnostustaan ei-perinteistä uskontoa ja filosofiaa kohtaan. Heihin kuului pretoriaaniprefekti Aurelius Heraclianus, ratsuväen komentaja Marcus Aurelius Claudius sekä todennäköisesti myös kenraali ja tuleva keisari Lucius Domitius Aurelianus. He alkoivat suunnitella keisarin salamurhaa. He ottivat juoneen mukaan dalmatialaisen ratsuväenkomentajan Cecropiuksen, ja myös kenraali Marcianus lupasi tukea salaliittolaisia.


title: Gallienus

text: Suunnitelma päätettiin toteuttaa joko heinä–elokuussa tai syyskuun alussa. David Potterin mukaan kesällä ja Christopher S. Mackayn mukaan kesän lopulla tai syksyn alussa. Gallienuksen murhasta on monia versioita, mutta tunnetuin ja dramaattisin on Zosimoksen. Hän kertoo, että kun Gallienus oli eräänä iltana teltassa syömässä, Cecropius juoksi sisään ja kertoi keisarille, että vihollisen joukot olivat hyökkäämässä. Gallienus ryntäsi nopeasti ulos ilman henkivartijoitaan, jolloin Cecropius murhasi hänet. Sen jälkeen Claudius julistettiin keisariksi. Gallienus haudattiin 14 kilometriä Roomasta etelään Via Appian varrella olevaan hautaan.


title: Gallienus

text: Toistuvat kapinat ja germaanien hyökkäykset eri puolilla valtakuntaa vaativat armeijalta liikkumiskykyä ja nopeutta. Gallienus päätti siksi perustaa erityisen ratsuväkiarmeijan, joka pystyisi siirtymään nopeasti aina sinne, missä tilanne oli vaarallisin. Uuteen ratsuväkiarmeijaan kuului muun muassa tavallisia "alae-" ja "cohortes equitatae" -ratsuväkiyksiköitä legioonista sekä mauri- ja osroeneratsuväkeä, jotka Severus Alexander toi Reinille vuonna 235. Lisäksi siihen kuului dalmatialaista ratsuväkeä ("equites Dalmatae"), joka oli todennäköisesti värvätty paikallisten heimojen parista. Uuden armeijan komentoon Gallienus nimitti kenraali Aureoluksen. Sen asemapaikka oli Pohjois-Italiassa Pojoen ja Mediolanumin lähistöllä, missä oli runsaasti hevosille sopivaa laidunmaata. Alueelta pääsi myös nopeasti Tonavan alueen provinsseihin.


title: Gallienus

text: Uudistus osoittautui hyväksi, mutta Gallienuksen kuoleman jälkeen uudet yksiköt lakkautettiin. Vasta keisari Diocletianus 20 vuotta myöhemmin alkoi taas muodostaa ratsuväkiarmeijaa.


title: Gallienus

text: Uuden ratsuväkiarmeijan lisäksi Gallienus käynnisti muitakin uudistuksia. Hän joutui taistelemaan monissa sodissa, joissa alempiarvoisten upseerien päätökset saattoivat ratkaista tärkeän taistelun kulun. Aikaisemmin upseerit olivat olleet pääasiassa senaattorisäätyläisiä, ja heillä ei juuri ollut kokemusta sodankäynnistä. Gallienus esti senaattorien pääsyn korkeisiin sotilasvirkoihin ja nimitti niihin armeijan riveistä nousseita sotilaita ja ritarisäätyläisiä, jotka olivat paljon kokeneempia ja myös luotettavampia. Tämä tietysti haittasi monien senaattorien uraa ja herätti tyytymättömyyttä keisaria kohtaan. Piirtokirjoituksista on päätelty, että tämä uudistus tapahtui vuonna 262. Ritareita nimitettiin pääasiassa legioonien johtoon ja provinssien maaherroiksi. Sen ansiosta tavallisen rivisotilaan oli paljon helpompi nousta korkeisiin virkoihin ja jopa ritarisäätyyn tai senaattiin asti.


title: Gallienus

text: Gallienus otti käyttöön myös erityisen kultarahan, "multiplan", jolla maksettiin sotilaiden palkat. Sen arvo pysyi vakaana toisin kuin yleisesti käytetyn hopearahan, jonka arvo laski 260-luvulla pohjalukemiin.


title: Gallienus

text: Gallienuksen vanhemmat olivat Valerianus ja Egnatia Mariniana, ja hänellä oli veli, Valerianus nuorempi. Kun Gallienus nousi vuonna 253 valtaan yhdessä isänsä kanssa, hän oli ollut naimisissa Julia Cornelia Saloninan kanssa jo ainakin kymmenen vuotta. Heillä oli silloin kaksi poikaa, vanhempi Valerianus II ja nuorempi Saloninus, joka oli syntynyt noin vuonna 242. Valerianus II kuoli vuonna 258, luultavasti sairauteen, ja Saloninus sai surmansa vuonna 260 Colonia Agrippinassa. Noin 258–260 Gallienus otti jalkavaimokseen markomannikuningas Attaloksen tyttären Pipan. Vuoden 265 tienoilla syntyi Gallienuksen ja Cornelia Saloninan kolmas poika Marinianus, joka oli myös konsulina vuonna 268, vaikka olikin vasta kolmivuotias. Myös Marinianus ja Cornelia Salonina luultavasti murhattiin Gallienuksen kuoleman jälkeen.


title: Gallienus

text: Gallienuksen kausi oli harvinaisen pitkä, sillä hän ehti hallita peräti 15 vuotta aikana, jolloin Rooman valtakunta oli toistuvissa vaikeuksissa ja keisarit pysyivät vallassa keskimäärin runsaat kaksi vuotta. Hänen armeijauudistuksensa ja voittonsa ulkoisista vihollisista auttoivat myöhempiä keisareita elvyttämään Rooman valtakuntaa ja selviämään 200-luvun kriisistä. Gallienus suosi kristittyjä ja antoi heille miltei laillisen aseman, mikä vahvisti kristinuskoa ja auttoi sitä selviytymään tulevista vainoista. Hän oli kuitenkin senaattoreiden epäsuosiossa, koska hän oli estänyt heidän pääsynsä korkeisiin sotilasvirkoihin. Myöhemmät historiankirjoittajat olivat senaattoreita, joten he kirjoittivat Gallienuksesta erittäin negatiivisesti ja juuri senaattoreiden näkökulmasta. Silti Gallienuksen ja senaatin välit eivät koskaan tulehtuneet pahemmin.


title: Gallienus

text: Armeija piti Gallienuksesta, ja hänen murhansa jälkeen Claudius Gothicus joutui rauhoittamaan kapinamielialassa olleen armeijan rahapalkkioin. Claudius pakotti senaatin julistamaan Gallienuksen jumalaksi ("Divus Gallienus") ja teki hänen murhastaan rikollisen teon. Cecropius ja pretoriaaniprefekti Heraclianus murhattiin, tai he tekivät itsemurhan. Claudius yritti näin laillistaa vallankaappaustaan ja rauhoitella Gallienuksen kannattajia. Se onnistuikin hyvin, sillä Claudius sai myöhemmin erittäin hyvän maineen. Aurelius Victorin mukaan Gallienus nimitti kuolinvuoteellaan Claudiuksen seuraajakseen, mutta se on epätodennäköistä.


title: Gallienus

text: Gallienuksen ajalla rahan arvo heikentyi miltei olemattomiin, mutta sitä tarvittiin kuitenkin yhä enemmän kansalaisten ja armeijan tyydyttämiseksi. Siksi hän perusti useita rahapajoja ympäri valtakuntaa lyömään pääasiassa arvottomia kolikoita. Gallienuksen ajan yli 1 500 erilaista kolikkoa ovat kuitenkin olleet hyödyksi monille nykyajan numismaatikoille ja historioitsijoille. He ovat pystyneet selvittämään useita keisarillisen propagandan käyttämiä keinoja.


title: Piitimensaame

text: Piitimensaame eli arjeploginsaame on uralilaiseen kielikuntaan kuuluva saamelaiskieli, jota puhuvat piitimensaamelaiset. Sitä puhutaan enää Ruotsissa Arvidsjaurissa ja Arjeplogissa Piitimenjoen varrella. Aikaisemmin puhuma-alue on ulottunut Arjeplogin tunturialueiden kautta aina Norjan puolelle, mutta nykyisin kielellä on enää noin 20 puhujaa ja se on sammumaisillaan. Piitimensaame kuuluu myös Unescon listalle sammumisen vaarassa olevista kielistä.


title: Piitimensaame

text: Piitimensaamelainen kulttuurikeskus Duoddara Ráffe Norjan Beiarnissa pyrkii kuitenkin elvyttämään kielen. Israel Ruong, saamen kielen ja kulttuurin professori ja piitimensaamen äidinkielinen puhuja väitti 1940-luvulla, että piitimensaamen aidointa muotoa puhuttiin Luokta-Mávasin saamelaiskylässä.


title: Piitimensaame

text: Myös Arjeplogin saamelaisyhdistys tekee töitä kielen elvyttämisen puolesta. Se esimerkiksi keräsi vuosien 2008–2012 välillä piitimensaamelaisia sanoja, sanontoja ja kieliopillisia muotoja vanhemmilta piitimensaamen äidinkielisiltä puhujilta, mikä oli perustana Duoddara Ráffen piitimensaamen sanakirjahankkeelle. Tromssan yliopiston projektin "Från kust till kust" (suom. "rannikolta rannikolle") aikana lukuisat tutkijat ovat dokumentoineet saamelaiskulttuuria ja kieltä piitimensaamelaisessa ympäristössä.


title: Piitimensaame

text: Freiburgin yliopiston kielitutkija Joshua Wilbur pyrkii hankkeensa "Syntatic patterns in Pite Saami: A corpus-based exploration of 130 years of variation and change" avulla luomaan kokoelmapohjaisen kuvauksen piitimensaamen lauseopillisista piirteistä. Hanke tähtää kolmeen asiaan:


title: Elster-jääkausi

text: Elster-jääkausi (Alpeilla Mindel-jääkausi, Englannissa Anglian, Yhdysvalloissa Kansan) oli laaja, kolmanneksi viimeinen kvartäärikauden jääkausi noin 475 000–370 000 vuotta sitten. Kausi oli sama kuin merenpohjan kerrostumien kylmä kausi MIS 10. Elsterin jäätikkö levisi huomattavasti laajemmalle kuin viime jääkauden mannerjäätikkö. Jää peitti Englannissa Lontoon, mutta jätti Britteinsaarten eteläisimmät osat jäättömäksi. Keski-Euroopassa ulottui etelässä aivan Dresdenin lähelle, ja idempänä Moskova oli jään peitossa ja jään raja kulki hieman Jekaterinburgista (Sverdlovskista) pohjoiseen.


title: Elster-jääkausi

text:
Englannista hävisi ihmisasutus Elster-kaudella. Elster-jääkaudella oli 2-3 hyvin kylmää vaihetta.
Euroopassa eli Elster-jääkaudella nykyihmisen alkeellisempia edeltäjiä, ehkä Heidelbergin ihmisiä. Elster-jääkautta edelsi Cromer-lämpökausi ja se päättyi Holstein-lämpökauteen.


title: Elster-jääkausi

text: Elster-jääkausi jakautuu luultavasti kahteen tai kolmeen päävaiheeseen, joiden aikana jäätikkö levisi laajalle. Jäätä oli jopa noin 52° leveysasteella.


title: Elster-jääkausi

text: Jää oli karkeasti ottaen linjalla Lontoo- Dresden- Etelä-Puola- Kazan. Jekaterinburg- Irtyshin ja Tobolin haara.


title: Elster-jääkausi

text: Jää ulottui Cornwallin ja Devonin pohjoisrannikolle ja maalla Bristoliin. Jää eteni Etelä-Englantiin Walesin vuorille syntyneestä jäätiköstä ja Skotlannista. Jää muovasi kokonaan toisenlaiseksi Etelä-Englannin maisemia.


title: Elster-jääkausi

text: Englannin ja Irlannin eteläisimmät osat osa jäivät jäättömäksi, vaikka pohjoisosat jäätyivät ja jää eteni Thamesille asti. Jään reuna kulki Lontoosta Alankomaiden Leeuwardeniin, sieltä Hannoveriin, Magdeburgiin, Erfurtiin, Dresdeniin ja Chemnitziin Saksassa, josta Ivano-Frankivskiin ja Vinnytsiaan ja Shostkaan Ukrainaan, Venäjällä linjaa Orel-Rjazan-Kazan-Sverdlovsk-Tobolsk-Nižnevartovsk.


title: Elster-jääkausi

text: Euroopasta on löydetty "Homo erectus"-tyyppisten alkuihmisten jäänteitä. Nämä alkeelliset ihmiset valmistivat käsikirveitä.


title: Elster-jääkausi

text: Tällä kaudelle lienee ilmestynyt jääkarhu Ursus maritimus.


title: Elster-jääkausi

text: Kautta vastaa paleoklimatologiassa happi-isotooppivaihe MIS 12. Elster-jääkaudella syntyi Italian ns. Sicilian II-rantaviiva.


title: Elster-jääkausi

text: Ester-jääkautta edelsi Cromer-lämpökausi eli MIS 13 noin 500 000 vuotta sitten. Tätä jääkautta seurasi Hostein-lämpökauden jälkeen hieman tutumpi Saale-jääkausi, joka hävitti suurimman osan Elsterin moreeneista.


title: Elster-jääkausi

text: Keskipleistoseenille sijoittuvan Elsterin ajoituksesta on erilaisia näkemyksiä. Yleensä ollaan sitä mieltä, että Elsterin kylmin vaihe oli 475 000–420 000 vuotta sitten. Ajoitus perustuu mm moreenien ajoitukseen epätarkalla termoluminesenssilla ja vertailuihin merenpohjan happi-isotooppikäyriin. Eri lähteissä on erilaisia tietoja siitä, miten Elsterin ja Saalen ajoitukset menevät. Kansan-jäätiköityminen oli Amerikassa 410 000–380 000 vuotta sitten.


title: Elster-jääkausi

text: Erään näkemyksen mukaan kausi jakautuu viiteen jäätiköitymiseen, muttei sisällä yhtään interglasiaalia (ts. ei ulotu yli 100 000 vuotta pitkäksi) kuten Saale.Elsteriä edelsi jääkausia ja lämpökausia käsittävä Cromer-kompleksi, joka oli 850 000–475 000 vuotta sitten.


title: Elster-jääkausi

text: Elsteriä vastaa Englannissa Anglian-jäätiköityminen kolmessa eri jaksossa:Noin 65000 vuotta kestäneen Elster-huippujäätiköitymisen kausia Saksassa.Kaudelle olivat yleisiä mm. aromammutti ja suorasarvinen hirvi. Villasarvikuono ilmestyi Elsterin alussa viimeistään 460000 vuotta sitten Eurooppaan, lienee kehittynyt Himalajan vuorilla. Noin 400000 vuotta sitten kehittyi Koillis-Siperiassa villamammutti.Vanhempien jääkausien jaotukset ja ajoitukset ovat olleet hyvin kiistanalaisia. Erään arvion mukaan jäätiköt olisivat levinneet laajalle 800 000 vuoden aikana 10 kertaa, kaksi kertaa Veiksel-kaudella.


title: RTP

text:
RTP () on tietoliikenneprotokolla tosiaikaisen datan kuten äänen ja kuvan siirtoon pakettiverkoissa.
RTP:tä käytetään yhdessä RTCP:n "(RTP control protocol)" kanssa.


title: RTP

text: RTP-protokollaa käytetään kolmannen sukupolven matkapuhelinverkkojen IP-pohjaisissa palveluissa, mm. puheluissa ja multimedian suoratoistossa. GPRS-verkkojen tärkein RTP-sovellus on pikapuhelu.


title: RTP

text: RTP on erittäin yksinkertainen protokolla. Se tarjoaa sovellukselle tiedon kehysten sisältämästä tietotyypistä, kehysten ajastuksesta, niiden häviämisestä ja kehysten sisältämän datan lähteistä. RTCP välittää tietoa istunnon osallistujista, yhteyksien suorituskyvystä ja verkon palvelutasosta.


title: RTP

text:
RTP:n suunnitteluperiaatteina on ollut
"sovellustason kehystys (application layer framing, ALF)",
jossa sovellus jakaa itse datan verkon kannalta sopivanmittaisiin kehyksiin
ja huolehtii uudelleenlähetyksistä tai toipuu kehysten häviämisestä muilla tavoin.
RTP on ajateltu toteutettavaksi niin, että eri protokollakerroksiin kuuluva paketin käsittely yhdistetään yhdessä tai kahteen silmukkaan eli käytetään "yhdistettyä protokollakerrosten käsittelyä (integrated layer processing, ILP)".
RTP ei muodosta omaa protokollakerrostaan, vaan se tarjoaa sovellukselle puitteet reaaliaikaisen tiedon siirtoon.


title: RTP

text: RTP määritellään RFC-dokumenteissa:


title: Suoratoisto

text: Suoratoisto (myös streamaus tai striimaus, ) on internetin verkkosisällön sisältöpalveluiden lataamis- eli tiedonsiirtotapa. Siinä loppukäyttäjälle palveluntarjoajan tiedoston multimediasisältöä aletaan esittää tilaajalle heti samalla, kun palvelun käyttäjän tiedonsiirron tilauspyyntö on vastaanotettu tilauksen vastaanottajalla. Toiston aikana tiedoston lataus on käynnissä taustasovelluksena samanaikaisesti kuin sen esittäminen käyttäjän päätteellä. Mahdollisen häiriön eli latauskatkon tapauksessa latauksen keskeytyessä sen sisältämä informaatiotoisto eli esittäminen käyttäjän koneella keskeytyy kohtaan, johon tiedostoa on ehditty lataamaan.


title: Suoratoisto

text: Suoratoistoinen materiaali voi tulla valmiista tiedostosta tai se voidaan luoda reaaliaikaisesti esimerkiksi live-konsertista tai esimerkiksi web-kamerasta, jolloin puhutaan reaaliaikaisesta suoratoistosta.


title: Suoratoisto

text: Suoratoisto on uudempi palvelumuoto kuin perinteinen tiedoston osasiirtäminen, jossa koko tiedosto pitää olla käyttäjällä kokonaan ennen sen ollessa valmiina tarkastelua varten.


title: Suoratoisto

text: Suoratoistopalvelut ovat erityisen suosittuja musiikin ja elokuvien esittämisessä. Tulevaisuudessa 5G-tekniikka mahdollistaa myös pelien pelaamisen suoratoistona.


title: RTSP

text: RTSP () on tiedonsiirtoprotokolla multimedian suoratoistoa varten IP-verkoissa.


title: RTSP

text: RTSP:llä ohjataan multimediaesitysten suoratoistoa mediapalvelimilta asiakasohjelmalle samaan tapaan kuin videonauhuria käytetään. Asiakasohjelma voi valita toistosuunnan ja -nopeuden pikakelausta tai hidastusta varten.


title: RTSP

text:
RTSP on tekstipohjainen protokolla HTTP ja SIP-protokollien tapaan.
Esityksen eri mediat, niiden ohjaus ja käytettävät koodekit kuvataan käyttäen SDP:tä.
Itse media siirretään RTP:tä käyttäen.
Jos esitykseen kuuluvat mediat (ääni, kuva tai tekstitys) lähetetään eri yhteyksiä käyttäen, RTSP:n ja RTCP:n avulla ne saadaan tahdistettua käyttäjälle esittämistä varten.


title: RTSP

text: RTSP määritellään RFC-dokumenteissa:


title: Sovellustason kehystys

text: Sovellustason kehystys (, ALF) on tiedonsiirtoprotokollan suunnitteluperiaate pakettiverkkoja varten. Periaatteen mukaan sovellus jakaa itse datan sopivanmittaisiin kehyksiin ("ADU", Application Data Unit), joiden uudelleenlähetyksestä se pystyy huolehtimaan optimaalisella tavalla. Sovellus voi myös toipua kehysten häviämisestä muilla tavoin (esimerkiksi puheensiirrossa käytettävät koodekit voivat täydentää puuttuvan kehyksen).


title: Sovellustason kehystys

text:
Periaatteen esittivät David Clark ja David Tennenhouse konferenssiartikkelissa
""Architectural Considerations for a New Generation of Protocols"" vuonna 1990.


Yhdistetty protokollakerrosten käsittely (, ILP) on tiedonsiirtoprotokollien toteutusmenetelmä. Menetelmässä paketin eri kerroksille kuuluva prosessointi kootaan yhteen tai kahteen silmukkaan.


title: Yhdistetty protokollakerrosten käsittely


title: AMD Am286

text: AMD Am286 oli AMD:n valmistama suoritin. Tuohon aikaan AMD oli Intelin sopimusvalmistaja, joten Am286 oli täsmälleen samanlainen kuin Intel 80286. Myöhemmin AMD alkoi myydä sitä sulautettuihin järjestelmiin.


title: Päätelaite

text: Päätelaite (lyh: DTE, "Data Terminal Equipment", usein myös "terminaali") on tietoliikenneyhteyden päässä oleva laite, jonka avulla varsinainen kommunikointi tietoliikenneyhteyden yli tapahtuu. Päätelaitteilla on kaksi tehtävää: muuntaa käyttäjän tieto tietoliikenneyhteyden läpi välitettäviksi signaaleiksi ja toimia verkkoon dataa lähettävänä asemana, joka välittää signaalia linkkiprotokollan mukaan.


title: Päätelaite

text: Päätelaitteita ovat esimerkiksi puhelimet (puhelinverkon päätelaite), matkapuhelimet (GSM-verkon päätelaite) tai tietokoneet (esimerkiksi Ethernet-verkon päätelaite). Sanaa käytetään esimerkiksi koulutustoiminnassa: lyhenteellä BYOD (Bring Your Own Device) tarkoitetaan, että työskentely tapahtuu opiskelijan omalla päätelaitteella, olipa se mikä hyvänsä.


title: Verkkopääte

text: Verkkopääte (DCE, ) tai piiripäätin on datasiirtoverkossa oleva laite joka nimensä mukaisesti päättää siirtotien tai kanavan. Se toimii sovittimena siirtotien ja päätelaitteen välissä ja hoitaa datasiirrossa siirtopiirin kytkemisen ja purkamisen sekä hoitaa päätelaitteen ja siirtopiirin väliset signaali- ja koodimuunnokset.


title: Verkkopääte

text: Tyypillisiä verkkopäätteitä ovat erilaiset modeemit, kuten kaapeli-, ADSL- ja analogiseen puhelinverkkoon tarkoitetut modeemit.


title: Rinnakkaismuotoinen tiedonsiirto

text: Rinnakkaismuotoinen tiedonsiirto on kahden tai useamman bitin siirtämistä rinnakkain ja samanaikaisesti. Rinnakkaismuotoista tiedonsiirtoa käytetään pääasiassa lyhyillä matkoilla, kuten esimerkiksi tietokoneen sisäisillä väylillä muistista prosessoriin, tietokoneen kirjoitinportissa ja joissakin lähiverkkosovelluksissa.


title: Rinnakkaismuotoinen tiedonsiirto

text: Rinnakkaismuotoisen tiedonsiirron kyky välittää useampi signaali samaan aikaa moninkertaistaa tiedonsiirtonopeuden väylän leveyden mukaan. Käytännössä signalointi ja signaalien tahdistus on osoittautunut ongelmaksi kellotaajuuksien kasvaessa, kuten myös monien signaalien toisiinsa aihettamat häiriöt. Uudemmissa väylissä on näiden ongelmien vuoksi siirrytty sarjamuotoiseen tiedonsiirtoon. Samalla on moninkertaistettu yhden johtimen kaistanleveys.


title: Kamarikuoro

text: Kamarikuoro on pienehkö kuoro, jossa on tyypillisesti 20–30 laulajaa. 12 henkeä pienemmät kokoonpanot ovat lauluyhtyeitä ja yli 45 hengen kuorot puolestaan suurkuoroja. Kamarikuoro esittää useimmiten a cappella -musiikkia. Kamarikuoroa luonnehtii suurkuoroa yhtenäisempi sointi ja suurempi tarkkuus, jotka johtuvat pienemmästä laulajamäärästä. Kamarikuoron dynaaminen alue eli hiljaisimman ja voimakkaimman äänen ero on lauluyhtyettä laajempi suuremman koon vuoksi.


title: AMD Am386

text: AMD Am386 on AMD:n valmistama x86-arkkitehtuurin mukainen suoritin. Se esiteltiin vuonna 1991. Am386 oli klooni Intel 80386 -suorittimesta. Sitä myytiin miljoonia kappaleita, mikä nosti AMD:n Intelin alihankkijasta sen kilpailijaksi.


title: AMD Am386

text: Suoritin oli valmiina julkaistavaksi jo ennen vuotta 1991, mutta Inteliä vastaan käyty oikeustaistelu viivytti julkaisua. AMD lopulta voitti jutun ja sai oikeuden myydä Am386-suoritinta. Siitä muodostui hyvin suosittu, sillä se skaalautui 40 megahertsiin asti, jolloin se oli nopeampi kuin ensimmäiset i486:t, vaikka se maksoi vähemmän. Suorituskykyä pystyi parantamaan lisäämällä suorittimen rinnalle 80387-matematiikkasuorittimen.


title: AMD Am486

text: AMD Am486 on AMD:n valmistama suoritin. Se julkaistiin huhtikuussa 1993. Se on klooni Intel i486 -suorittimesta pienillä muutoksilla.


title: AMD Am486

text: Myöhäisemmät mallit AMD:n 486-piiristä sisälsivät kehittyneemmän takaisinkirjoittavan välimuistin kuin Intelin piirit, joissa oli läpikirjoittava välimuisti.


title: AMD Am486

text: Am486-piiriä oli saatavilla 120 MHz kellotaajuuteen saakka.


title: AMD Am486

text: AMD julkaisi myöhemmin suorittimesta parannellun version nimellä AMD Am5x86.


title: Sahan tasavalta

text: Saha eli Jakutia (, ) on Venäjän federaatioon kuuluva tasavalta Pohjois-Aasiassa Itä-Siperian keski- ja pohjoisosassa. Manneralueen lisäksi tasavaltaan kuuluvat Uuden-Siperian saaret Pohjoisesta jäämerestä.


title: Sahan tasavalta

text: Sahan alue on historiansa aikana ollut jakuuttien hallitsema 1600-luvun alkupuolelle asti, jolloin Venäjä alkoi valloittaa aluetta. Neuvostoliitossa alueesta muodostettiin vuonna 1922 Jakuuttien autonominen sosialistinen neuvostotasavalta, josta Neuvostoliiton hajotessa syntyi nykyinen Sahan tasavalta. Merkittäviä tapahtumia ovat olleet jakuutteihin kohdistuneet poliittiset vainot, teollistuminen, venäläisen väestön muutto alueelle, suvereenisuus ja markkinatalouteen siirtyminen.


title: Sahan tasavalta

text: Pinta-alaltaan laajan ja harvaan asutun Sahan väestö on keskittynyt jokilaaksoihin, varsinkin maan keskiosaan. Alueen ilmasto on yksi maailman ankarimmista. Suurimmat etniset ryhmät ovat jakuutit (45,5 %) ja venäläiset (41,2 %). Virallisia kieliä ovat jakuutti ja venäjä. Sahalla on mittavat luonnonvarat, muun muassa timantteja, jalometalleja, kivihiiltä, öljyä ja kaasua. Saha on pinta-alaltaan maailman suurin itsehallintoalue ja se kuuluu Pohjoisen alueen neuvostoon. Läheiset suhteet Sahalla on eräisiin Keski-Aasian maihin, Japaniin sekä Venäjän federaation muista tasavalloista etenkin Tatarstaniin.


title: Sahan tasavalta

text: Saha rajoittuu pohjoisessa Pohjoiseen jäämereen kuuluviin Laptevinmereen ja Itä-Siperian mereen, koillisessa Tšukotkan autonomiseen piirikuntaan, idässä Magadanin alueeseen, kaakossa Habarovskin aluepiiriin, etelässä Amurin ja Tšitan alueisiin, lounaassa Irkutskin alueeseen ja lännessä Krasnojarskin aluepiiriin.


title: Sahan tasavalta

text: Saha käsittää maantieteellisesti valtavan alueen, joka kattaa suuren osan Koillis-Aasiaa. Sahan pituus pohjois-eteläsuunnassa on noin 2 000 kilometriä ja itä-länsisuunnassa noin 2 500 kilometriä. Jos Saha olisi itsenäinen valtio, niin se olisi pinta-alaltaan maailman kahdeksanneksi suurin valtio, heti Intian jälkeen. Lähes 80 prosenttia Sahan pinta-alasta sijaitsee 60. leveyspiirin ja yli 40 prosenttia napapiirin pohjoispuolella. Laajan alueensa vuoksi Saha alue jakautuu kolmeen eri aikavyöhykkeeseen.


title: Sahan tasavalta

text: Sahan pinta-alasta yli 70 prosenttia on ylänköä tai vuoristoa. Manneralue voidaan jakaa pinnanmuotojensa mukaan viiteen osaan. Jäämeren rannikko maan pohjoisosassa ja etelään työntyvät jokilaaksot ovat alankoa (korkeus alle 200 metriä). Näistä Lenajoen laakso ulottuu maan etelärajalle asti. Maan länsiosa kuuluu Keski-Siperian ylänköön, jonka korkeus vaihtelee 500 ja 700 metrin välillä. Eteläosa kuuluu puolestaan Aldain ylänköön, jonka korkeus vaihtelee 650 metrin ja kilometrin välillä. Aldain ylängön eteläpuolella, Sahan etelärajan tuntumassa kohoaa Stanovoivuoristo, jonka korkein kohta Sahan puolella on 2 482 metriä. Sahan kaakkoisosaan ulottuvat Džugdžurvuorten läntisimmät osat. Sahan itäosa kuuluu Itä-Siperian ylänköön, jonka korkeimmat kohdat Sahan alueella ovat Verhojansk- ja Tšerskivuoristot. Verhojanskvuoriston korkein kohta on 2 959 metriä. Tšerskivuoriston ja samalla koko Sahan korkein vuori Pobeda kohoaa 3 147 metriin.


title: Sahan tasavalta

text: Pohjoisessa jäämeressä sijaitseva Uuden-Siperian saaristo koostuu kolmesta osasta Ljahovinsaaret, De Longin saaret ja Anžunsaaret. Saaristo on pääasiassa alankoa.


title: Sahan tasavalta

text: Sahan halki virtaa monia jokia, jotka kaikki laskevat Pohjoiseen jäämereen. Näistä pisin ja merkittävin on 4 400 kilometriä pitkä Lena-joki, josta noin neljä viidennestä on Sahan alueella. Lenan vesistöalue käsittä yli puolet koko Sahan pinta-alasta. Lena alkaa Sahan eteläpuolelta Irkutskin alueelta Baikaljärven länsipuolelta. Lenan yli sadasta sivujoesta merkittävimmät ovat Aldan maan kaakkoisosassa, Viljui maan keskiosassa ja Oljokma maan eteläosassa. Lena laskee Jäämereen 28 000 neliökilometrin laajuisen suiston halki lukuisina haaroina.


title: Sahan tasavalta

text: Sahan koillisosa kuuluu 1 700 kilometriä pitkän Kolyman vesistöalueeseen, jonka lähdehaarat ja merkittävimmät sivujoet sijaitsevat Sahan itäpuolella. Kolyman ja Lenan välissä Jäämereen virtaavat 1 030 kilometriä pitkä Jana ja 1 050 kilometriä pitkä Indigirka, jolla on myös laaja suistoalue. Lenan länsipuolella virtaavat 1 900 kilometriä pitkä Olenjok ja 939 kilometriä pitkä Anabar.


title: Sahan tasavalta

text: Maassa on lukuisia järviä, joista suurimmat ovat Mogotojevo (323 km²), Nerpitšje (237 km²), Ožogino (157 km²) ja Nidžily (119 km²). Kaikkiaan järvet peittävät 2,4 prosenttia Sahan pinta-alasta ja Sahan järvisyysprosentti onkin maailman suurin.