title: Rikki

text: Muita tunnettuja renkaita ovat S, S, S, S, S ja S. Suurin tiheys (2,2 g/cm) on tuolikonformaatioon kiteytyvällä muodolla S.


title: Rikki

text: Sulaa rikkiä kuumennettaessa se tummenee, ja yli 200 °C:n lämpötilassa se muuttuu mustaksi. Samalla molekyylin rengasrakenne pilkkoutuu ketjuksi. Höyrystyneenä rikki esiintyy S-, S- ja lopulta S -molekyylenä.


title: Rikki

text: Jos sulaa, ketjumaiseen muotoon muuttunutta rikkiä nopeasti jäähdytetään, se jähmettyy "amorfiseksi" eli δ-"rikiksi", jota sanotaan myös "plastiseksi rikiksi". Se koostuu eripituisista ketjumaisista molekyyleistä.


title: Rikki

text: Rikin "katena"- eli ketjurakenne S on kierteeltään oikea- tai vasenkätinen. "Polykatenarikki" sisältää ketju- ja rengasrakenteita. Huoneenlämmössä 298 K ne muuntuvat lopulta ortorombiseen muotoon.


title: Rikki

text: Mikään rikin allotrooppisista muodoista ei liukene veteen. Sen sijaan rikki liukenee eräisiin orgaanisiin liuottimiin, muun muassa alkoholiin sekä, amorfista rikkiä lukuun ottamatta, myös hiilidisulfidiin.


title: Rikki

text: Rikki on tärkeä alkuaine kaikille eliöille, joissa sitä tarvitaan kysteiini- ja metioniini-aminohapoissa proteiinien osana. Kyseisten aminohappojen väliset sidokset, "rikkisillat", mahdollistavat proteiinien sekundaarirakenteen muodostumisen. Myös elektroninsiirtoketjuissa esiintyy rauta-rikki-komplekseja. Kasvi ottaa rikin maasta sulfaatti-ioneina (SO). Rikkiä on maassa yleensä riittävästi kasvin tarpeisiin, mutta lannoitteet kuitenkin sisältävät rikkiä, sillä hivenaineet ovat lannoitteissa sulfaatteina eli rikin yhdisteinä. Rikin puute näkyy kasvissa etenkin nuorten lehtien kellastumisena.


title: Rikki

text: Teollisuudessa rikkiä käytetään esimerkiksi lannoitteisiin, mustaan ruutiin, laksatiiveihin, tulitikkuihin, hyönteis- ja sienimyrkkyihin ja rikkihapon, yleisimmän rikkiyhdisteen, valmistukseen. Kumin raaka-aineeseen, kautsuun, lisätään rikkiä. Tätä kumin valmistusprosessia kutsutaan vulkanoinniksi. Tällöin saadaan kumia, joka kestää hyvin sekä kylmää että kuumaa. Monet lääkkeet, esimerkiksi penisilliini, sisältävät rikkiä. Myös nopeasti kuivuvissa liimoissa on rikkiä.


title: Rikki

text: Ennen vuotta 1900 maailman rikin tuotannosta saatiin noin 90 % Sisiliasta mutta vuosisadan vaihteen jälkeen rikintuotannon painopiste kääntyi Yhdysvaltoihin. Varsinkin Louisianan ja Teksasin rajamailla rikkiä voi esiintyä paksuina melkein puhtaina kerrostumina ei vulkaanisissa maakerrostumissa.


title: Rikki

text:
Rikkiä sitoutuu merenpohjan sedimentteihin ja muuhun kiviainekseen. Esimerkiksi sulfidimineraalit, kuten rikkikiisu, sisältävät rikkiä. Rikkiä vapautuu kiviaineksesta tulivuoren purkauksissa ilmakehään, sekä merenalaisten purkausten ja rapautumisen myötä vesiin. Eliöt käyttävät rikkiä erilaisiin fysiologisiin tarpeisiinsa ja synnyttävät uusia rikkiyhdisteitä. Esimerkiksi eräät bakteerit käyttävät rikkiä hapettimena mädätyksessä, jolloin syntyy mädänneen kananmunan hajuiseksi miellettyä rikkivetyä. Myös ihmisen toimet, kuten öljynjalostus, synnyttävät rikkivetyä. Rikkivety on kaasu, joka päätyy ilmakehään. Yleisin ilmakehän rikkiyhdiste on kuitenkin dimetyylisulfidi, joka on suurelta osin merten planktonin tuottamaa. Ilmakehässä esiintyy myös yleisenä luonnollisena rikkiyhdisteenä karbonyylisulfidi (COS). Myös fossiilisten polttoaineiden käyttö vapauttaa rikkiyhdisteitä ilmakehään, etenkin rikkidioksidia. Rikkidioksidipäästöt jarruttavat merkittävästi ilmaston lämpenemistä, sillä rikkidioksidi muuntuu yläilmakehässä auringonvaloa heijastaviksi rikkihappohiukkasiksi.
Ilmakehästä rikki palaa takaisin maahan ja vesiin, ja koska esimerkiksi rikkidioksidi reagoi sadeveden kanssa muodostaen happoja, rikin runsas esiintyminen ilmakehässä aiheuttaa maa- ja vesiluonnolle haitallista happamoitumista.


title: Rikki

text: Rikin latinankielinen nimi "sulphur" on todennäköisesti johdettu palamista tarkoittavasta sanasta. Suomen kirjakielessä sana "rikki" esiintyi alkuaineen nimenä ensi kerran Kristfrid Gananderin sanakirjassa vuonna 1787, sitä ennen käytettiin vanhempaa sanaa "tulikivi". Sanan alkuperää ei tunneta, mutta sillä on lähisukukielissä vastineita, joista osa tarkoittaa myös rähmää tai vaikkua. Nimi saattaa siis tulla aineen keltaisesta väristä.


title: Rikki

text: Eräissä rikin yhdisteissä, esimerkiksi tiofosgeeni tai tiolit, esiintyy etuliite tio-, joka tulee kreikankielen rikkiä tarkoittavasta sanasta θεῖον ("thion").


title: Kalium

text: Kalium on alkuaine, jonka kemiallinen merkki on K (), järjestysluku 19 ja CAS-numero 7440-09-7. Kalium on pehmeä hopeanvalkoinen alkalimetalli. Kalium tarkoittaa keskiajan latinassa potaskaa, mutta lähtökohtana on arabian sana "qali" joka tarkoittaa varsinaisesti tuhkaa, mutta kemiallisena terminä emästä, 'alkalia'. (Etuliite al- on arabiassa määräinen artikkeli.)


title: Kalium

text: Muutamissa kielissä, muun muassa englannissa kaliumista käytetään nimitystä "potassium". Nimi johtuu sanasta potaska (), joka sekin viittaa tuhkaan. Alkuaineen kemiallisena merkkinä käytetään kuitenkin kaikkialla K:ta.


title: Kalium

text: Maatalous- ja lannoitealalla kaliumista ja sen yhdisteistä käytetään yleisesti myös lyhempää nimeä "kali".


title: Kalium

text: Kalium on toiseksi kevyin metalli litiumin jälkeen. Se on jopa vettä kevyempää ja niin pehmeää, että sitä voi leikata veitsellä. Se hapettuu nopeasti, joten sitä säilytetään mineraaliöljyssä.


title: Kalium

text: Kaliumia valmistetaan elektrolysoimalla kaliumkloridia tai kaliumhydroksidia. Kalium reagoi muiden alkalimetallien tavoin kiivaasti veden kanssa muodostaen kaliumhydroksidia ja vetyä: K + HO → KOH + H. Tällöin syntyy niin paljon lämpöä, että vapautuva vety voi ilmaan päästyään syttyä palamaan tai jopa räjähtää. Samoin kuin natrium, kalium reagoi kiivaasti myös fluorin ja kloorin kanssa, sekä kuumennettaessa rikin, vedyn ja muiden epämetallien kanssa. Kalium muodostaa yhdisteitä, seoksia ja kiinteitä liuoksia.


title: Kalium

text: Kaliumilla on kolme luonnossakin esiintyviä isotooppia, K-39, K-40 ja K-41. Niistä kalium-40 on radioaktiivinen ja yksi luonnon yleisimmistä radioaktiivisista aineista. Sitä on kaikissa luonnon kaliumpitoisissa aineissa noin 0,0118 % niissä olevan kaliumin määrästä, ja näin ollen sitä on kaikissa elävissä olennoissakin. Muun muassa elintarvikkeena käytettävän ns. mineraalisuolan sisältämän kaliumkloridin radioaktiivisuus on n. 16 000 Becquerellia/kg. Kalium-40:n puoliintumisaika on 1,25 miljardia vuotta, ja se voi hajota kahdella tavalla. Noin 11,2 % siitä hajoaa elektronikaappauksella tai positroniemissiolla (beeta-plus-hajoamisella) argoniksi Ar-40, loput 88,8 % taas beetasäteilyä lähettäen kalsiumiksi Ca-40. Nämä molemmat hajoamistuotteet ovat stabiileja. Näiden isotooppien pitoisuusmittauksia voidaan hyödyntää kivien ja kallioiden iänmäärityksessä.


title: Kalium

text: Kalium osoittautui alkuaineeksi vasta vuonna 1807, jolloin Sir Humphry Davy onnistui elektrolyyttisesti eristämään kaliumin.


title: Kalium

text: Kaliumia esiintyy luonnossa merivedessä ja mineraaleissa, kuten maasälvässä, kiilteessä, gneississä ja graniitissa. Tärkeimmät kaliumsuolat ovat sylviitti, sylviniitti, karnaliitti ja kainiitti. Ennen mineraalien löytämistä tuhka oli ainoa kaliumyhdisteiden lähde.


title: Kalium

text: Kalium on erityisen tärkeä kivennäisaine, jota elollinen luonto sekä kasvit ja eläimet tarvitsevat. Niinpä kasviaineita poltettaessa syntyvä tuhka sisältää kaliumkarbonaattia, mutta jonkin verran myös natriumkarbonaattia. Nämä yhdisteet määräävät tuhkan emäksisen luonteen, minkä takia tuhkaa on käytetty puhdistusaineena ja saippuaan raaka-aineena jo kauan.


title: Kalium

text: Kasvilannoitteissa käytetään kaliumia. Kasvit ottavat kaliumin maasta juurillaan Kioneina. Kalium säätelee solun osmoottista potentiaalia ja on useiden entsyymien aktivaattori. Kaliumin puute näkyy lehden kärjen ja reunojen solukon kuolemisena.


title: Kalium

text: Kuumennettaessa tai valotettaessa alkalimetalleilla on taipumus irrottaa elektroneja ja tähän perustuu kaliumin käyttö valoherkissä kennoissa.


title: Kalium

text: Kaliumnitraattia eli salpietaria käytetään mustan ruudin valmistukseen. Nykyisin mustaa ruutia käytetään lähinnä ilotulitteissa. Ampuma-aseissa sen ovat korvanneet erilaiset savuttomat ruudit.


title: Kalium

text: Potaskaa eli kaliumkarbonaattia on käytetty lannoitteena ja saippuan ja lasin valmistuksessa. Nykyisin kaliummalmi menee lähes kokonaan lannoitteisiin.


title: Kalium

text:
Lähes kaikki eliöt tarvitsevat kaliumia. Ihmisessä sitä on yli sata grammaa. Se pitää yllä sähköistä jännitettä hermosolujen solukalvoilla. Kaliumia tarvitaan lihasten rakentumiseen ja munuaisissa. Puute on kuitenkin harvinainen, sillä kasvikset sisältävät sitä runsaasti. Liika kalium on haitallista, mutta ravinnosta sitä ei tule liikaa. Veren kohonnutta kaliumin määrää kutsutaan hyperkalemiaksi ja veren alhaista kaliumpitoisuutta hypokalemiaksi. Kalium on suurina määrinä myrkyllistä, esimerkiksi kaliumkloridi on suunnilleen yhtä myrkyllistä kuin natriumkloridi eli pöytäsuola. Sen sijaan suoraan suoneen injektoituna kaliumsuolat aiheuttavat sydänlihaksen pysähtymisen (kloridin LD50 on 100 mg/kg) (ks. Myrkkyruiske).
Joillakin kaliumin on todettu vähentävän spastisuutta ja lihasten jäykkyyttä, tuoremehu ja banaanit sisältävät kaliumia ja täten saattavat auttaa.


title: Kalium

text: Valtion ravitsemusneuvottelukunnan suositusten mukaan kaliumia tulisi saada 350 mg/vrk ravinnosta energiana saatua megajoulea kohti eli naisilla noin 3 100 mg/vrk ja miehillä 3 500 mg/vrk. Ravintoainevalmisteista tai täydennetyistä elintarvikkeista saatavaksi suurimmaksi hyväksyttäväksi päiväsaanniksi on määritelty aikuiselle 3 700 mg/vrk. Suomalaisnaiset saavat kaliumia keskimäärin 3 400 mg/vrk ja miehet 4 200 mg/vrk eli suosituksiin verrattuna keskimääräinen suomalainen saa sitä riittävästi. Toisaalta Amerikkalainen Institute of Medicine suosittelee päiväsaanniksi 4 700 mg/vrk. Meta-analyysi vuodelta 2011 yhdisti 1 640 mgn lisäyksen kaliumin päiväsaannissa 21% pienempään riskiin sairastua Aivoverenkiertohäiriöön. Britannian julkinen terveydenhuolto suosittaa päiväsaanniksi 3 500 mg. Suomalaisten kalium on pääosin peräisin kasviksista, hedelmistä ja marjoista sekä niistä valmistetuista ruoista, vilja- ja leivontatuotteista, maitovalmisteista ja kahvista.


title: Seppuku

text: Seppuku () eli harakiri () on perinteinen japanilainen rituaalinen itsemurha, joka tehtiin kunniasyistä. Se on ollut kielletty 1800-luvun lopulta lähtien.


title: Seppuku

text: Sekä harakiri että seppuku kirjoitetaan kanji-merkeillä 切 (leikata, repiä auki) ja 腹 (vatsa), mutta päinvastaisessa järjestyksessä. Sana harakiri (腹切) luetaan japanilaisperäisen lukutavan mukaan, kun taas seppuku (切腹) kiinalaisperäisen. Seppukua pidetään asiallisempana ja arvokkaampana ilmaisuna, ja se on siksi käytössä yleisemmin. Harakiri puolestaan on tunnetumpi muoto länsimaissa, mutta kyseistä sanaa pidetään Japanissa vulgaarina.


title: Seppuku

text: Ennen seppukua samurailuokalla oli muita tapoja itsensä surmaamiseen: jotkut heittäytyivät maahan hevosen selästä pitäen miekan terää suussaan, kun taas toiset leikkasivat kurkkunsa auki. Ensimmäisiä seppukun tehneitä oli Heian-kauden rosvo Hakamadare Yasusuke, joka vuonna 988 leikkasi vatsansa auki vaihtoehtojen puutteessa sotureiden piirittäessä hänen taloaan. Toinen varhainen seppuku oli jousimies Minamoto Tametomon itsemurha vuonna 1170.


title: Seppuku

text: Käytännössä seppuku toimi feodaalisessa Japanissa kuolemantuomiona, jossa syystä tai toisesta epäsuosioon joutunut samurailuokan jäsen käskettiin suorittamaan itsemurha. Seppuku toimi yhtenä syyllisen samurain viidestä rangaistusmuodosta. Tällaista teloitusta pidettiin kunniallisena, eikä tuomittua pidetty rikollisena vaan huonojen olosuhteiden uhrina, jota säälittiin ja kunnioitettiin. Seppuku voitiin myös suorittaa vapaaehtoisesti, joko lopullisena protestina sietämättömille olosuhteille tai kun haluttiin välttää vangiksi joutuminen. Se voitiin suorittaa myös itsemurhana isännän kuoleman johdosta. Tähän kuitenkin tarvittiin isännältä aiemmin saatu lupa. Ilman lupaa seppukua pidettiin halpamaisena, perusteettomana pyrkimyksenä päästä kunniapaikalle isännän vierelle. Kuitenkin monet rohkenivat tehdä niin.


title: Seppuku

text: Ilman avustajaa suoritettua seppukua pidetään äärimmäisen tuskallisena itsemurhatapana (vertaa vatsaan haavoittumiseen). Tämän tavan valinnalla haluttiin osoittaa, että itsemurhaa ei suinkaan tehty pelkuruudesta tai epätoivon ajamana vaan periaatteellisista syistä.


title: Seppuku

text: Seppukulla oli tarkat rituaaliset säännöt. Samurai kylpi, puki ylleen valkoiset vaatteet ja nautti viimeisen ateriansa tarkkailijoiden edessä. Kun hän oli lopettanut, hänen aseensa asetettiin hänen eteensä ja hän kirjoitti kuolinrunonsa valmistautuessaan kuolemaansa. Seppuku suoritettiin aina joko japanilaisella tikarilla tantōlla tai lyhyellä miekalla wakizashilla. Terä kiedottiin paperiin ja pistettiin alavatsaan vasemmalle puolelle pyrkien katkaisemaan reisivaltimo, vedettiin viilto vatsan poikki oikealle ja nostettiin ylöspäin kohti rintaa. Kaikkein arvostetuinta oli kääntää terää vatsassa vielä ympäri ja vetää takaisin toiseen suuntaan, mutta todennäköisesti hyvin harva pystyi tähän.


title: Seppuku

text: Seppukun tekijä ei kuollut välittömästi. Kaishakunin-avustajan tehtävä oli katkaista seppukun tekijän niska nopealla miekaniskulla, kuitenkaan irrottamatta päätä kokonaan. Tästä syystä avustajan piti olla taitava miekankäyttäjä. Kaishakuninin oli varmistettava, että seppukun tekijä saattoi kaatua herrasmiehen tavoin eteenpäin, ja huolehdittava, ettei kasvoille jäänyt tuskaisaa ilmettä. Lisäksi seppukun tekijän pää ei saanut irrota lattialle pyörimään. Myöhempinä aikoina itsemurhan osuus rituaalissa tuli entistä vähäisemmäksi, ja kaishakunin suoritti iskunsa jo seppukun tekijän kurottaessa kohti tantōansa. Rituaalissa luovuttiin lopulta teräaseesta ja sen tilalla käytettiin jotain symbolista, kuten viuhkaa, joka antaisi avustajalle merkin iskeä. Viuhkaa käytettiin, jos samurai oli liian vanha tai olosuhteiden takia olisi liian vaarallista antaa teräase seppukun suorittajalle. Avustajana toimi tavallisesti, muttei aina, hänen ystävänsä. Kunniakkaasti taistelleen ja hävinneen soturin vastustaja saattoi osoittaa hänelle kunniaa urheudestaan tarjoutumalla toimimaan avustajana.


title: Seppuku

text: Seppuku kiellettiin virallisesti Meiji-restauraation yhteydessä 1800-luvun lopulla, mutta satunnaisia tapauksia on esiintynyt senkin jälkeen. Paljon huomiota herätti kenraali Maresuke Nogin ja hänen vaimonsa itsemurha keisari Meijin hautajaispäivänä vuonna 1912; he noudattivat vanhaa perinnettä ("junshi"), jossa palvelijat seuraavat herraansa kuolemaan. Myöhemmin eritoten toisen maailmansodan loppuvaiheessa korkeat japanilaiset upseerit uhmasivat seppuku-kieltoa. Muun muassa kamikaze-itsemurhalentäjien ylin komentaja vara-amiraali Takijirō Ōnishi teki seppukun pyytääkseen anteeksi urheilta miehiltä, jotka oli lähettänyt turhaan kuolemaan; Iwo Jiman komendantti kenraaliluutnantti Tadamichi Kuribayashi ja Okinawan komendantti kenraaliluutnantti Mitsuru Ushijima tekivät seppukun lopullisen häviön hetken jo uhatessa.


title: Seppuku

text: Sen sijaan Saipanin komendantti, Pearl Harbourin hyökkäystä komentanut vara-amiraali Chūichi Nagumo, hylkäsi seppukun ja teki itsemurhan revolverinlaukauksella päähänsä vangitsemisen uhatessa Saipanin taistelun loppuvaiheessa; hänen kohdallaan kysymys ei ollut niinkään samurain kunniasta vaan siitä, että lopullinen tappio oli liian katkera, jotta elämällä olisi ollut hänelle enää merkitystä.


title: Seppuku

text: Kuuluisin lienee kirjailija Yukio Mishiman julkinen seppuku epäonnistuneen vallankaappausyrityksen jälkeen vuonna 1970.


title: Seppuku

text: Tokion vuoden 1964 olympialaisten mitalisti judoka Isao Inokuma suoritti seppukun luultavasti epäonnistuneiden liiketoimien takia 2001.


title: Biwa

text: Biwa (琵琶) on japanilainen lyhytkaulainen luuttusoitin. Biwan katsotaan kehittyneen kiinalaisesta pipa-soittimesta.


title: Biwa

text: Japanissa on monenlaisia biwoja. Niiden rakenne muistuttaa toisiaan. Kaikukoppa on halkaistun kananmunan muotoinen, johon kaula on liitetty. Virityskotelo taipuu noin 90 asteen kulmassa alaspäin. Länsimaiseen luuttuun verrattuna biwan otelaudan "nauhat" ovat hyvin korkeat. Soitettaessa äänen korkeutta voidaan vaihdella painamalla voimakkaammin kieltä vasemman käden sormella kahden otenauhan välissä. Soittimen ääni on hyvin erikoinen ja hieman särisevä. Biwaa soitetaan suurikokoisella viuhkan muotoisella plektralla, joka on perinteisesti valmistettu kovasta puksipuusta tai norsunluusta.


title: Koto (soitin)

text: Koto () on perinteinen japanilainen kielisoitin. Se on tavallisesti pituudeltaan 180 ja leveydeltään 24 senttimetriä. Koton pohjassa on kaksi ääniaukkoa ja siinä on 13 perinteisesti silkistä, mutta nykyisin keinokuiduista valmistettua kieltä.


title: Koto (soitin)

text: Kotolla on yli 1000-vuotinen historia. Se on kehittynyt kiinalaisesta gŭzhēng-soittimesta 600-luvulla. Aluksi kotoa käytettiin ainoastaan japanilaisessa hovimusiikissa, mutta 1600-luvulta lähtien muussakin japanilaisessa musiikissa. Perinteisesti Japanissa kotolla on ollut vastaava asema kuin pianolla länsimaissa. Nykyisin koton soittajat jakaantuvat kahteen koulukuntaan, Yamada- ja Ikuta-haaroihin.


title: Koto (soitin)

text: Nykyään on olemassa myös 17- ja useampikielisiä kotoja sekä bassokotoja. Koton loivasti kaareva kaikukoppa on valmistettu keisaripuusta "(Paulownia tomentosa)". Kaikukopan pinta on polttokäsitelty ja kiillotettu, jolloin keisaripuun syykuvio tulee hyvin voimakkaasti esille soittimen pinnalla. Arvokkaiden soitinten syykuviointi on voimakkaasti aaltoileva. Kaikukopan yläpintaa kutsutaankin japaniksi sanalla "umi" eli meri. Soittimen pohjassa on kaksi pyöreää ääniaukkoa.


title: Koto (soitin)

text: Legendan mukaan koton ulkonäön esikuvana on ollut kyyryasentoinen lohikäärme, joka on Kiinassa ja Japanissa onnen symboli. Soittimen osien nimissä lohikäärmeteema tuleekin hyvin esille. Soittimen osien nimiä ovat muun muassa lohikäärmeen kieli, sarvet ja häntä. Liikuteltavat kielisillat ovat perinteisesti norsunluuta, nykyisin muovia. Soitin viritetään siirtelemällä kielisiltoja haluttuun asemaan. Kotoa soitetaan kolmella oikean käden peukaloon, etu- ja keskisormeen kiinnitettävällä sormustinmaisella näppäimellä. Vasemmalla kädellä kielisillan vasemmalla puolella kieliä painelemalla saadaan aikaan sävelkorkeuden nousut ja laskut ja erilaiset glissando- ja vibratoäänet.


title: Koto (soitin)

text: Yleisimmät koton viritystavat tunnetaan nimillä "hirachōshi" (平調子) ja "kumoichōshi" (雲井調子).


title: Guzheng

text: Guzheng (古箏, pinyin gǔzhēng) on perinteinen kiinalainen sitrasoittimiin kuuluva näppäiltävä soitin. Sen arvellaan kehittyneen jo noin vuonna 220 eaa. Soitin tunnetaan myös nimellä "zheng". Se on Qin-dynastian (206 eaa) ajalta löydettyjen dokumenttien mukaan yksi vanhimmista kiinalaisista soittimista, ja sitä on soitettu Kiinassa jo 2500 vuotta. Guzheng on kautta aikojen ollut hyvin suosittu Kiinassa ja se nähdään yhtenä tärkeimpänä soittimena sekä kiinalaisessa soolo- että kamarimusiikissa. Guzhengista on kehittynyt mahdollisesti muun muassa japanilainen kielisoitin nimeltä koto.


title: Guzheng

text: Guzheng on noin 170 cm pitkä ja 35 cm leveä. Alun perin guzhengissa oli vain 12 kieltä. Nykyaikaisissa guzhengeissa on yleensä 21-25 kieltä.


title: Guzheng

text: Guzheng on teknisesti hankala soittaa. Perinteisessä kiinalaisessa musiikissa soittaja näppäilee kieliä oikean käden sormilla, joihin on kiinnitetty merikilpikonnan kilvestä valmistetut “apukynnet”. Vasemmalla kädellä kieliä painelemalla saadaan aikaan sävelkorkeuden nousut ja laskut ja erilaiset glissando- ja vibratoäänet.


title: Pipa

text: Pipa (琵琶, pinyin pípá) on perinteinen kiinalainen kielisoitin, joka tunnetaan myös nimellä kiinalainen luuttu. Pipa on yksi kiinalaisen musiikin tärkeimmistä soittimista. Se on hieman samankaltainen kuin japanilainen biwa.


title: Pipa

text: Pipan varhaisimpia prototyyppejä soitettiin jo Qin-dynastian aikakaudella (221-206 eaa). Nykyisin tunnettu pipa tuli Kiinaan Keski-Aasiasta silkkitietä pitkin Jin-dynastian aikaan (265–420).


title: Pipa

text: Pipassa on tavallisesti neljä kieltä. Soittimen päärynänmuotoiseen puiseen runkoon on kiinnitetty 12-26 otelautaa. Lyhyen kaulan päässä on neljä viritystappia. Pipaa soitetaan istuen, soittimen ollessa sylissä pystyasennossa. Oikea käsi näppäilee kieliä ja vasen käsi etsii oikeaa sävelkorkeutta otelaudalta. Pipan nimi kuvailee tapaa, jolla soitinta näppäillään sormien kärkiin kiinnitetyillä plektroilla: pi tarkoittaa ”soittaa eteenpäin” ja pa ”soittaa taaksepäin”.


title: Aak

text: Aak (, hanja 雅樂) on korealaista hovimusiikkia. Se on lähtöisin kiinalaisesta "yayue"-musiikista. Japanissa vastaavat kirjoitusmerkit lausutaan "gagaku". Muita korealaisen hovimusiikin tyylejä ovat "dangak" ja "hyangak".


title: Aak

text: Aakia esitettiin Koreassa valtiollisten, kungfutselaisten rituaalien yhteydessä. Musiikkityyli saapui Koreaan Kiinasta vuonna 1116 keisarin lähettämän valtavan lahjan muodossa: siihen kuului paitsi satoja soittimia myös rituaaliasuja ja muusikoita. Vastaava musiikkityyli muuntui kiinassa pian, eikä aak muistutakaan kiinalaisia tai japanilaisia vastineitaan, vaan se on säilyttänyt 1100-luvun Song-dynastian yayuen piirteet. Se onkin käytännössä kiinalaisin soittimin esitettävää kiinalaistyylistä musiikkia, joten sillä on korealaisen musiikin historiassa erityinen asema.


title: Aak

text: Vanhojen lähteiden mukaan 1400-luvulla aak-kappaleita oli jopa 456. Nykyaikaan kappaleita on säilynyt vain kaksi. Ne ovat molemmat neljän minuutin pituisia ja koostuvat 32 nuotista.


title: Hyangak

text: Hyangak (, hanja 鄕樂, ’kylämusiikki’, ’kotimainen musiikki’) on yksi korealaisen hovimusiikin kolmesta muodosta. Toiset kaksi ovat "aak" ja "dangak", joita on säilynyt vain muutamia kappaleita. Hyangak muodostaakin ylivoimaisen enemmistön nykyään esitettävästä hovimusiikista.


title: Hyangak

text: Hyangak on alkuperältään korealaista musiikkia, jota on esitetty lukuisissa eri konteksteissa. Siinä käytetään pentatonista asteikkoa, ja kappaleet luokitellaan niitä soittavan orkesterin koostumuksen mukaisesti viiteen eri kategoriaan. Myös "jeongak"-kamarimusiikki, jota esitettiin hovin sijaan yläluokan piirissä, on käytännössä samaa musiikkia kuin hyangak. Termi "jeongak" keksittiin 1900-luvun alussa Japanin miehityskaudella hoviseremonioiden lakkauttamisen jälkeen.


title: Hyangak

text: Pisin hyangak-kappale on noin 80 minuutin kestoinen "Yeomillak", joka perustuu 1400-luvun ylistysrunoon. Toinen merkittävä kappale on erityisen arvostettu, 15 minuutin pituinen "Sujecheon". Jongmyon pyhäkön kuninkaallisille esi-isille omistetuissa uhriseremonioissa kätyetty musiikki on pääosin hyangakia: tämä musiikki on nimitetty kansalliseksi kulttuuriaarteeksi, ja sitä esitetään Korean kuninkaallisen hovin tuhosta huolimatta edelleen alkuperäisessä kontekstissaan.


title: Dangak

text: Dangak (, hanja 唐樂) on yksi korealaisen hovimusiikin kolmesta lajityypistä. Muut kaksi ovat "aak" ja "hyangak". Kuten aakia, dangakia on säilynyt nykypäivään vain kaksi kappaletta.


title: Dangak

text: Dangak merkitsee kirjaimellisesti Tang-dynastian musiikkia ja sillä on kiinalainen alkuperä, vaikka se onkin korealaistunut. Se saapui maahan yhdistyneen Sillan aikana ensimmäisen vuosituhannen loppupuolella, kun Kiina lahjoitti Korealle soittimia kungfutselaisia rituaaleja varten. Sitä esitettiin hovin erilaisissa tapahtumissa. Dangakissa käytetään pentatonista asteikkoa ja se säestää "dangak jeongjae" -tanssiesitystä.


title: Dangak

text: Toinen säilyneistä dangak-kappaleista on "Nakyangchun" eli ”kevät Luoyangissa”, josta yhdysvaltalainen säveltäjä Lou Harrison on tehnyt oman sovituksensa vuonna 1961.


title: Piri (soitin)

text: Piri (, hanja 觱篥) on korealainen kaksoisruokolehdykkäsoitin. Oboen kaltainen piri valmistetaan bambusta, ja siinä on seitsemän sormireikää etupuolella ja yksi takapuolella. Pirin kaltaisia soittimia tunnetaan jo yhdistyneen Sillan kaudelta ensimmäiseltä vuosituhannelta.


title: Piri (soitin)

text: Piri-puhaltimia on kolmenlaisia. Sylinterin muotoinen, äänekäs "hyang-piri" (향피리, hanja 鄕觱篥, ’korealainen piri’) on niistä suurin. Sitä käytetään hovimusiikissa, kansanmusiikissa ja šamanistisessa musiikissa. Hieman kartiomainen "dang-piri" (당피리, hanja 唐觱篥, ’kiinalainen piri’) tuottaa vielä terävämmän äänen, ja sitä käytetään nimensä mukaisesti "dangak"-musiikin esittämiseen. Pehmeämpiääninen "se-piri" (세피리, hanja 細觱篥, ’pieni piri’) on hyang-piriä pienempi soitin, jota suositaan "gagok"-laulujen säestyksessä.


title: Sepultura

text: Sepultura (portugalinkielinen nimi tarkoittaa ’hautaa’) on brasilialainen groove metal/thrash metal -yhtye. Tarkempaa lajityyppiä yhtyeen musiikille on vaikea määrittää, sillä sen varhainen tyyli vaihtelee thrash metalin ja death metalin välillä ja myöhemmillä albumeilla on vaikutteita muun muassa hardcore punkista ja perinteisestä brasilialaisesta musiikista. Yhtye oli suosionsa huipulla 1990-luvun puolivälissä. Igor Cavaleran lähdettyä yhtyeestä, yhtyeessä ei ole yhtään alkuperäisjäsentä.


title: Sepultura

text: Yhtye perustettiin Belo Horizontessa vuonna 1984. Kitaristi-laulaja Max Cavalera keksi yhtyeen nimen kääntäessään Motörheadin kappaleen "Dancing On Your Grave" sanoituksia. Yhtyeen ensimmäinen julkaisu oli EP "Bestial Devastation" vuonna 1985. Sepulturan lopullinen läpimurto oli yhtyeen toinen täysimittainen albumi, vuoden 1987 "Schizophrenia". Sitä seurasivat kaksi thrash metallin klassikkoa "Beneath the Remains" vuonna 1989 ja "Arise" vuonna 1991. Kaksi vuotta myöhemmin julkaistulla albumilla "Chaos A.D." (1993) oli ensimmäistä kertaa yhtyeen historiassa vaikutteita myös hardcore punkista. Vuonna 1996 julkaistulla albumilla "Roots" on vaikutteita hardcoren lisäksi brasilialaisesta kansanmusiikista. Kyseisellä levyllä kitarat möyrivät alavireisen raskaasti. "Roots" luokitellaan usein myös nu metaliksi johtuen levyllä vierailevista Jonathan Davisista (Korn) ja Dj Lethalista, joka on ollut dj:nä muun muassa Limp Bizkitissä ja House of Painissa.


title: Sepultura

text: Laulaja Max Cavalera jätti yhtyeen joulukuussa 1996 manageroinnista johtuneen kiistan vuoksi ja perusti oman yhtyeen nimeltä Soulfly. Johtohahmon ja keulakuvan poistumisen jälkeen Sepulturan suosio laski. Uudeksi vokalistiksi palkattiin yhdysvaltalainen Derrick Green, jonka aikana Sepultura on julkaissut viisi pitkää studioalbumia: "Against" (1998), "Nation" (2001), "Roorback" (2003), "Dante XXI" (2006) ja "A-Lex" (2009). Näiden albumien myötä Sepultura liikkui kauemmas alkuperäisestä thrash metal -soundistaan lisäten kappaleisiinsa hardcore punk -elementtejä. Yhtyeen kehittyminen ei kuitenkaan ole miellyttänyt suurta yleisöä ja levyt eivät ole saavuttaneet lähellekään samanlaisia myyntilukuja kuin Max Cavaleran aikaiset teokset.


title: Sepultura

text: Sepultura on julkaissut cover-kappaleita sisältäneen EP:n "Revolusongs" vuonna 2002 sekä live-albumin ja DVD:n "Live In Sao Paolo" vuonna 2005. Yhtyeen albumi, "Dante XXI", ilmestyi 17. maaliskuuta 2006 ja on saavuttanut useita hyviä arvosteluja musiikkilehdissä. Max Cavaleran veli, rumpali Igor Cavalera ilmoitti eroavansa Sepulturan riveistä 12. kesäkuuta 2006. Syyskuussa 2006 yhtyeen entinen levy-yhtiö Roadrunner Records julkaisi kokoelman "The Best of Sepultura", joka sisälsi yhtyeen kappaleita vuosilta 1989-1996.


title: Sepultura

text: Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa ”Inner Self”, "Troops of Doom", "Refuse/Resist", "Arise", "Mass Hypnosis", "Territory" ja "Roots Bloody Roots".Studioalbumit


title: Sepultura

text: EP:t


title: Sepultura

text: Livealbumit


title: Sepultura

text: Kokoelma-albumit


title: Sepultura

text: Singlet


title: Hellsing

text: Hellsing (ヘルシング) on Kōta Hiranon tekemä mangasarja. Siitä on tehty kaksi animaatiosovitusta - 13-osainen TV-anime vuonna 2001, sekä OVA(Original Video Animation, tunnetaan myös nimellä Hellsing Ultimate), jonka tuotanto alkoi vuonna 2006.


title: Hellsing

text: Televisiosarja on juoneltaan hyvin erilainen kuin manga, koska se tehtiin mangan ollessa vasta alkuvaiheissaan. Sarjassa ei esimerkiksi esiinny ollenkaan natsijärjestö Millenniumia, joka mangassa on hyvin keskeisessä osassa. Monet muutkin henkilöt ovat animesta jääneet pois. Sarja on kuitenkin muistettava visuaalisen ilmeensä ja Yasushi Ishiin luoman erikoisen soundtrackinsa vuoksi.


title: Hellsing

text: OVA sarjasta on julkaistu kaikki 10 osaa, ensimmäinen 10. helmikuuta 2006. OVAn animaatiotyyli on huomattavasti televisiosarjaa uskollisempi Hiranon piirrostyylille (mm. ääriviivanpaksuuden vaihtelun ja hahmojen ilmeiden suhteen), ja lisäksi se pohjautuu televisiosarjaa tiukemmin mangan juoneen.


title: Hellsing

text: Mangaa on ilmestynyt suomeksi, englanniksi ja japaniksi kaikki 10 osaa. Egmont Kustannus on julkaissut mangan suomeksi vuoden 2008 lokakuusta 2010 syyskuuhun.


title: Hellsing

text:
Pahaa-aavistamattomien ihmisten keskuudessa elää, ja on aina elänyt vampyyrejä ja muita yliluonnollisia olentoja. Näiden hirviöiden tappamiseen on kuitenkin erikoistunut monia organisaatioita joista Englannin kuningattaren alaisuudessa toimiva Hellsing organisaatio on jo vuosisatoja ollut vastuussa normaali-ihmisten varjelusta näiltä pimeyden olennoilta. Hellsingin voimakkain ase onkin organisaation taltuttama ja orjuuttama vampyyri Alucard, joka käyttää voimiaan Hellsingin hyväksi tuhoten muita vampyyrejä. Samanaikaisesti kun Hellsing sotii Vatikaanin Iscariot organisaation kanssa jonka arkkipiispa tahtoo tuhota protestanttisen Englannin ja tämän väestön, jokin suurempi uhka paljastuu kun Hellsing tajuaa että jonkinlainen järjestö ohjailee suurentunutta määrää vampyyrien hyökkäyksissä ja on valmis syöksemään koko Englannin tuhoon vain
Alucardin tuhoamisen tähden.


title: Tietokoneroolipeli

text: Tietokoneroolipelit ovat videopelien alatyyppi. Ne ovat hyvin monipuolinen ryhmä pelejä, joita yhdistävä asia on se, että niihin on usein liitetty useita eri ominaisuuksia roolipeleistä.


title: Tietokoneroolipeli

text: Usein käytetään lyhennettä RPG () tai CRPG ().


title: Tietokoneroolipeli

text: Varhaisten tietokoneilla pelattavien roolipelin sanotaan saanen inspiraationsa seikkailupeleistä kuten "Colossal Cave Adventure".


title: Tietokoneroolipeli

text: Tietokoneilla pelattavien roolipelien alkuun sijoitetaan usein kaksi peliä: "Rogue" ja "".


title: Tietokoneroolipeli

text: Kaksi varhaista ja vaikutusvaltaista pelisarjaa alkuaikoina olivat "Ultima" ja "Wizardry" -sarjat.


title: Tietokoneroolipeli

text: Tietokoneroolipelien "kulta-aikana" julkaistiin pelejä kuten "The Faery Tale Adventure", joka oli edeltäjä isometristä projektiota käyttäville peleille kuten "Diablo" ja "Baldur’s Gate" -pelisarjoille.


title: Tietokoneroolipeli

text: "Platina-aikana" julkaistiin pelejä kuten "Diablo", "Baldur’s Gate", "" ja "".


title: Tietokoneroolipeli

text: "Modernina aikana" on julkaistu pelejä kuten "Neverwinter Nights" ja "".


title: Tietokoneroolipeli

text: Tietokoneroolipelin tyypillisiä elementtejä ovat:Tavallisesti pelaaja ohjaa tietokoneroolipelissä yhtä tai useampaa hahmoa. Pelin alussa hahmoille valitaan hahmoluokka ja ominaisuudet. Hahmot keräävät kokemuspisteitä, joiden perusteella ne kehittyvät voimakkaammaksi ja taitavammaksi. Kokemuspisteitä saa erilaisten tehtävien suorittamisesta ja vihollisten kukistamisesta. Lisäksi pelaajan tekemät valinnat vaikuttavat pelin juoneen. Joissakin tapauksissa taistelun voi esimerkiksi välttää puhumalla tai kokonainen sivujuoni voi ”aueta” pelihahmon toimien perusteella. Pelin läpipeluu edellyttää yleensä pääjuoneen liittyvien tehtävien suorittamista.


title: Tietokoneroolipeli

text: Tietokoneroolipelit eivät ole roolipelejä sanan varsinaisessa merkityksessä, koska varsinaisten roolipelien perusidea on siinä, että pelaajat omaksuvat jonkun hahmon roolin ja eläytyvät siihen. Tällaista tapahtuu yksinpelattavissa tietokoneroolipeleissä vain harvoin. "Fallout"-peliä voidaan pitää tietokoneroolipelinä, jossa eläytyminen omaan hahmoon vaikuttaa pelin juoneen näennäisesti huomattavasti. Moninpelattavissa peleissä, joissa pelaajien välinen interaktio on tärkeää, se on hyvinkin mahdollista, ja nämä pelit ovat täten huomattavasti lähempänä tavallisia roolipelejä.


title: Tietokoneroolipeli

text: Joskus puhutaan länsimaisesta ja japanilaisesta koulukunnasta. Länsimaisia pelejä ovat esimerkiksi "Ultima"-sarja, "Baldur’s Gate" ja "Morrowind". Japanilaisia pelejä ovat "Dragon Quest" -sarja, "Dragon Slayer" -sarja, "Final Fantasy" -sarja ja "Fire Emblem" -sarja. Tämä osin vastaa jakautumista tietokoneilla ja pelikonsoleilla pelattaviin roolipeleihin. Japanilaisesta tyylisuunnasta käytetään usein lyhennettä JRPG.


title: Tietokoneroolipeli

text: Länsimaisten roolipelin sanotaan antavan pelaajalle suuren vapauden pelihahmon kehittämisessä ja pelimaailman tutkimisessa, kun taas japanilaistyyliset pelit ovat lineaarisia ja suorempaa sukua seikkailupeleille, mutta taisteluissa voidaan painottaa vuoropohjaista taktisuutta. Roolipelien varsinainen tarinavetoisuuskin vaihtelee huomattavasti. Toimintaroolipeleissä, kuten "Diablo", hahmonkehitys ja taistelu ovat avainasemassa, kun taas eräissä peleissä tarinan voi saattaa päätökseen taistelematta juuri ollenkaan.


title: Tietokoneroolipeli

text: Roolipelielementtejä on kuitenkin yhdistetty muihinkin peligenreihin, esimerkiksi 3D-ammuskelupeleihin (esimerkiksi "Deus Ex" ja ""-pelisarjat) tai strategiapeleihin ("Myth", "Warcraft III"). Oman alakategorian tietokoneroolipelejä muodostavat monen pelaajan pelit, joita pelataan tyypillisesti Internetissä.


title: Tietokoneroolipeli

text: Taktinen roolipeli yhdistää strategiapelien ominaisuuksia roolipelaamiseen. Näistä esimerkkeinä "Final Fantasy Tactics" ja "Disgaea" -pelisarjat.


title: Tietokoneroolipeli

text: Toimintaroolipeli yhdistävää toimintapelien ja roolipelien ominaisuuksia. Näistä esimerkkeinä "Diablo" ja "Ys" -pelisarjat.


title: Tietokoneroolipeli

text: Luolastoroolipeli () kuten "Dungeon Master" ja "Legend of Grimrock". Lajityyppiin kuuluu monimutkaiset sokkeloiset luolastot joita pelaajat toisinaan seuraavat kynällä ja paperilla pelatessaan.


title: Tietokoneroolipeli

text: MUD-pelit kuten "BatMUD", "MUME" ja "Threshold RPG".


title: Tietokoneroolipeli

text: Roguelike-pelit kuten "NetHack" ja "Ancient Domains of Mystery".


title: Tietokoneroolipeli

text: MMORPG-pelit kuten "Everquest", "RuneScape", "Lineage", "Lord of the Rings Online", "Ultima Online" ja "World of Warcraft".


title: Industrial metal

text: Industrial metal tai konemetalli on eräs metallimusiikin alalajeista. Termillä tarkoitetaan musiikkia, jossa raskaaseen rockmusiikkiin sekoitetaan konemusiikin elementtejä, erityisesti raastavan korkeita, matalia tai usein toistuvia syntetisaattoriääniä luomaan ambienssia. Tyylilajin pioneereja ovat muun muassa Godflesh, Ministry ja KMFDM. Nykyään tunnetuimpia industrial metal -yhtyeitä ovat esimerkiksi Rammstein, Rob Zombie, Static-X, Nine Inch Nails, Ministry ja Marilyn Manson. Suomessa tyyliä edustaa muun muassa Turmion Kätilöt, Velcra, Ruoska, Black Light Discipline, Cold Cold Ground, Project Silence, Scorngrain ja Itä-Saksa.


title: Ultima

text: Ultima on Origin Systemsin tietokoneroolipelisarja. Origin Systems on nykyisin osa Electronic Artsia.


title: Ultima

text: Osat 1–5 julkaistiin pääasiassa 8- ja 16-bittisille mikrotietokoneille ja PC-yhteensopiville, joista yleensä Apple II -versioon panostettiin eniten. 6. osasta alkaen pelit ovat olleet pääsääntoisesti PC-pelejä.


title: Ultima

text: Sarjaa pidetään yhtenä lajityypin määrittelijöistä "Wizardryn" ja "Might and Magic"-sarjan ohella.


title: Ultima

text: "Ultima"-pelit sijoittuvat pääasiallisesti maailmaan nimeltä Britannia. Pelit ovat pääasialliselta sisällöltään fantasiaa, mutta sisältävät myös osin viitteitä tieteistarinoihin.


title: Ultima

text: "Ultima"-sarja on ollut monessa mielessä hyvin merkittävä tietokonepelien historiassa. Se oli yksi ensimmäisistä kehittyneistä tietokoneroolipeleistä, ja jokaisessa versiossa esiteltiin useita innovaatioita, joita kopioitiin toisiin peleihin laajalti.


title: Ultima

text: "Ultima Online" oli yksi ensimmäisistä suosituista massiivisista Internet-roolipeleistä. Se nivoutuu varsinaiseen "Ultima"-sarjaan lähinnä maailmansa ja eräiden henkilöhahmojensa puolesta, mutta ei kuitenkaan ole varsinaisesti osa itse pelisarjaa.


title: Ultima

text: Sarjan pelit jakaantuvat kolmeen trilogiaan, joissa kaikissa on kuitenkin lisäosia. Pelisarjan ensimmäiset kolme osaa ("Ultima I"–"III", julkaistu vuosina 1981, 1982 ja 1983) kertovat toisesta maailmasta tulleesta Muukalaisesta, joka saapui Sosariaan hädän hetkellä, tekemään tyhjiksi velho Mondainin, tämän nuoren rakastajatteren Minaxin, ja demonisen olennon Exoduksen suunnitelmat. Kunkin pahuuden triadin jäsenen kukistuminen johti mullistuksiin, joiden ansiosta Sosaria vähitellen muuttui Britanniaksi. Sisällöllisesti nämä pelit ovat suhteellisen köyhiä ja jopa jossain mielessä huvittavia – Garriott ei ollut vielä täysinoppinut pelisuunnittelija, eikä edes uskonut pelisarjasta tulevan niin suosittu. "Ultima II" oli oikeastaan lähempänä tieteisparodiaa. "Ultima III" oli kuitenkin jo varsin suosittu peli.Neljännessä osassa ("Ultima IV", 1985) Muukalaisen tehtävä oli toinen: Hänen tarkoituksenaan oli elää esimerkillistä elämää ja sitä myöten muuttua hyveiden ruumiillistumaksi. Todistettuaan kykenevänsä elämään kahdeksan eri hyveen sääntöjen mukaan, Muukalaisen tuli etsiä riimut, mantrat ja tämän jälkeen meditoida pyhäköissä. Viimeisenä tehtävänä oli löytää Lopullisen viisauden "kodeksi" valtavan luolaston pohjalta. Tämän tehtyään Muukalaisesta tuli Avatar.


title: Ultima

text: Yksi syistä, miksi "Ultima IV" oli juoneltaan niin erikoinen, oli se, että samaan aikaan esiintyi suurta negatiivista kritiikkiä roolipelejä kohtaan; eräät kristilliset ryhmittymät alkoivat yhdistää roolipelejä saatananpalvontaan. Koska "Ultima III":n loppuvastustaja oli hieman demoninen luonteeltaan, tämä kritiikki huolestutti Garriottia, joten seuraavan pelin idea oli kokonaan toisenlainen.


title: Ultima

text: Pelissä on erittäin tarkkaan mietitty eettis-filosofinen tausta, joka ammentaa aineksia niin kristillisestä etiikasta ja ritariuden ihanteista, kuin myös itämaisista filosofioista (kuten buddhalaisuudesta). Avatarin hyvejärjestelmä rakentuu kolmen periaatteen – totuuden, rakkauden ja rohkeuden – varaan, ja näistä periaatteista saadaan yhdistämällä kahdeksan hyvettä: totuudenmukaisuus, lähimmäisenrakkaus, urheus, oikeudenmukaisuus, kunnia, uhrautuvaisuus, hengellisyys ja vaatimattomuus.


title: Ultima

text: "Ultima IV":n yksi suurimmista teknisistä innovaatioista oli monimutkaiset keskustelut. Siinä missä "Ultima III":ssä kaikki henkilöt jutellessaan sanoivat saman asian, pystyi "Ultima IV":ssä kysymään ihmisiltä tietoa useista eri asioista käyttäen avainsanoja."Ultima V":ssä (1988) Lord British katosi tutkimusmatkallaan maanalaiseen maailmaan, ja hänen ystävänsä Lord Blackthorn ryhtyi sijaishallitsijaksi. Tosin samaan aikaan kolme Varjolordia ilmaantui Britanniaan, ja ilmeisesti heidän vaikutuksestaan Blackthornin hallinnosta muodostui todellinen tyrannia, jossa kahdeksasta hyveestä tehtiinkin erittäin tiukka laki.


title: Ultima

text: "Ultima V" oli teknisesti huomattavasti kehittyneempi kuin "Ultima IV". Grafiikkatyyli pysyi samana, mutta grafiikkaa oli huomattavasti enemmän, ja se oli pikkutarkkaa. Keskustelut olivat huomattavasti monipuolisempia kuin "Ultima IV":n vielä suhteellisen yksinkertaiset ja kaavamaiset keskustelut. Myös kirjoitusasuun alettiin panostaa. Musiikkia oli myös huomattavasti enemmän (niillä tietokoneilla, jotka tukivat musiikkia). Kaikkein tärkeimpänä uudistuksena oli kuitenkin ajan huomioon ottaminen: vuorokaudenajat vaihtuivat, yöllä näkökyky heikkeni hämäryyden takia, ja eri ei-pelaajahahmoilla oli päivittäinen rutiini, jota he seurasivat. Pelin Amiga-versio viivästyi parilla vuodella, ja kun se lopulta ilmestyi, se huomattiin silti teknisesti hyvin vaatimattomaksi."Ultima VI":ssä (1990) Britannian suurena ongelmana olivat "gargoilit", jotka olivat vallanneet hyveiden pyhäköt. Avatarin tehtäväksi osoittautuu siis gargoilien julistaman sodan pysäyttäminen, ja samalla heihin päästään tutustumaan tarkemmin.


title: Ultima

text: Teknisesti "Ultima VI" oli merkittävä, koska se oli ensimmäinen "Ultima"-peli, jossa pääasialliseksi kohdealustaksi muodostuivat PC-yhteensopivat tietokoneet. Aikaisemmat osat suunniteltiin lähinnä 8-bittiset mikrotietokoneet ja erityisesti Apple II mielessä, mutta "Ultima VI" otti kaiken irti PC:n ääni- ja grafiikkaominaisuuksista. Amiga-versio oli huonosti ohjelmoitu porttaus PC:stä, minkä vuoksi peli oli varsin hidas, samoin Commodore 64-versiosta näki, että peliä ei yksinkertaisesti oltu tehty 8-bittisiä koneita varten."Ultima VII" julkaistiin kahdessa osassa, joista kumpikin pohjautui samaan ohjelmakoodiin.


title: Ultima

text: Ensimmäisessä osassa ("The Black Gate", 1992) Avatar saa vastaansa Guardian-nimisen olennon, joka on vallannut useita muita maailmoja ja uhkaa nyt vallata Britannian. Guardianin suunnitelma ei kuitenkaan selviä heti. Sen sijaan Avatar saa tutustua uuteen uskontokuntaan, Veljeskuntaan (the Fellowship), ja sen johtajaan, Batliniin. Veljeskunta on osaltaan yhdistelmä monista 1990-luvun alun new age-uskonnoista, ehkä tärkeimpänä skientologiasta.


title: Ultima

text: "Ultima VII: The Black Gate" oli ensimmäinen vain ja ainoastaan PC:tä varten tehty "Ultima"-peli – toisin kuin "Ultima VI", "Ultima VII" julkaistiin aluksi vain PC:lle (myöhemmin julkaistiin hyvin riisuttu versio SNESiä varten). Peli oli lähes täysin hiirikäyttöinen. Myös "Ultima IV":ssä kehitetty avainsanapohjainen keskustelujärjestelmä sai väistyä modernin dialogipuun tieltä, mutta Avatarin keskusteluvaihtoehdoissa vuorosanat olivat edelleen avainsanoja. Tästä tosin oli se ennalta-arvaamaton etu, että vuorosanat pystyi kuvittelemaan haluamikseen, tai ainakaan omat vuorosanat eivät koskaan olleet häiritsevän huonoja.


title: Ultima

text: Toisessa osassa ("Serpent Isle", 1993) Avatar seuraa Batlinia Käärmesaarelle, joka on eräs vanhan Sosarian osista (Lands of Danger and Despair, yksi neljästä mantereesta ensimmäisessä Ultimassa). Pelissä on runsaasti viitteitä todella kauas pelimaailman historiaan, jopa asioihin, joita käsiteltiin ensimmäisen kerran "Ultima I" -pelissä. Peli käyttää hieman parannettua "Ultima VII" -pelimoottoria; sitä ei kuitenkaan nimetty "Ultima VIII":ksi koska se oli aivan suoraa jatkoa "Ultima VII":lle, ja Richard Garriott halusi, että kaikki Ultima-sarjan osat ohjelmoidaan alusta alkaen puhtaalta pöydältä, toisin kuin eräät senaikaisista kilpailijoista tekivät.


title: Ultima

text: Kumpaankin osaan tehtiin myös lisälevy. Black Gaten lisälevy "Forge of Virtue" tarjosi uusia pieniä seikkailuita sekä mahdollisuuden maksimoida Avatarin voimat ja saada pelimaailman voimakkain ase. Serpent Islen lisälevy "Silver Seed" tarjosi myös pieniä seikkailuja, sekä useita mielenkiintoisia lisäesineitä."Ultima VIII":ssä (1994) Avatar löytää itsensä Pagan-nimiseltä planeetalta, ja päästäkseen sieltä pois hän joutuu tekemisiin elementaalititaanien kanssa.


title: Ultima

text: "Ultima VIII" oli julkaisuaikaan varsin huonomaineinen, koska se oli huomattavasti aikaisempia toimintatäyteisempi peli, jossa kaiken lisäksi jouduttiin seikkailemaan yksin. Lisäksi alkuaikoina pelaajat turhautuivat kaiken toiminnan kömpelyyteen ja tarkkaa hyppimistä vaativiin pulmiin, minkä johdosta pelistä nopeasti tuli pelaajien suussa "Super Avatar Brothers" (viitaten runsasta hyppimistä sisältävään "Super Mario Bros."-peliin). Näihin saatiin lievitystä vasta myöhemmässä päivityksessä, joka korjasi monia puutteita ja lisäsi peliin tarkan ja yksinkertaisen hiirellä ohjattavan hyppimisen. Viime aikoina "Ultima VIII" on osoittautunut jonkinasteiseksi kulttiklassikoksi – pelin grafiikka, tarina, pelimaailma, äänet ja erityisesti musiikki ovat kaikesta huolimatta laadukkaita ja hyvin suunniteltuja. Suurin osa faneista pitää peliä varsin hyvänä toiminnallisena roolipelinä, mutta fanit eivät siltikään välttämättä miellä peliä "oikeaksi Ultimaksi".


title: Ultima

text: "Ultima VIII":n ohjelmakoodia käytettiin myöhemmin "Crusader"-pelisarjassa.


title: Ultima

text: Peliin suunniteltiin lisälevy "The Lost Vale", jota kuitenkaan ei koskaan julkaistu."Ultima IX":ssä (1999) Avatar palaa Britanniaan viimeiseen välienselvittelyyn Guardianin kanssa.


title: Ultima

text: "Ultima IX" oli täysin kolmiulotteinen ja käytti ensimmäisenä sarjassa grafiikkakorttien 3D-ominaisuuksia. Julkaisu viivästyi aluksi standardien puutteen vuoksi; Glide API jäi nopeasti pois käytöstä, ja peli piti muuttaa toimimaan Direct 3D:llä.


title: Ultima

text: Pelin maine jäi huonoksi johtuen aluksi siitä, että se oli julkaisuaikaan hyvin buginen ja vaati tehokkaan laitteiston, mutta myös siksi, että se löi laimin useita juonellisia seikkoja edellisistä peleistä.Näiden pelien lisäksi julkaistiin muitakin osia, tärkeimpänä kaksi "Ultima Underworld" -peliä (kolmiulotteisia seikkailupelejä) ja kaksi "Worlds of Ultima" -peliä (pohjautuen "Ultima VI" -pelimoottoriin).


title: Aburukuwa

text: Aburukuwa on Ghanasta peräisin oleva sylinterinmuotoinen lyömäsoitin. Soittimen nimi tulee samannimisestä linnusta, jonka laulua soittimella tuotettava ääni muistuttaa.


title: Zimbabwelainen musiikki

text: Zimbabwelainen musiikki käsittää sekä perinteistä että populaarimusiikkia. Kummassakin tärkein soitin on mbira, joka tunnetaan Zimbabwen ulkopuolella paremmin nimellä "thumb piano" eli "sormipiano". Zimbabwelainen populaarimusiikki on saanut hieman suosiota myös valtion ulkopuolella.


title: Zimbabwelainen musiikki

text: Zimbabwelainen ksylofoni mbira, jota usein kutsutaan "sormipianoksi", on olennainen osa zimbabwelaista musiikkia. Vaikka soitin oli 1900-luvun alussa vaipua unohduksiin, se tuli uudelleen zimbabwelaisen musiikin tärkeimmäksi soittimeksi 1960-1970-luvuilla. Tunnetuimpia mbiransoittajia ovat muun muassa Dumisani Maraire, Ephat Mujuru, Forward Kwenda, Stella Chiweshe ja Tute Chigamba.


title: Zimbabwelainen musiikki

text: Sungura on eräs paikallinen populaarimusiikin tyyli. Se syntyi Zimbabwessa 1980-luvulla. Tunnetuin sungura-artisti on James Chimombe.


title: Zimbabwelainen musiikki

text: Chimurenga on Zimbabwen ulkopuolella tunnetuinta zimbabwelaista musiikkia. Tunnetuin chimurenga-artisti lienee Thomas Mapfumo. Vaikka hän aloitti uransa 1960-luvulla esittämällä covereita suosituista länsimaisista hiteistä, 1970-luvulla hän alkoi esittää vahvasti zimbabwelaisvaikutteista musiikkia ja laulaa shonan kielellä. Thomas Mapfumon tunnetuin seuraaja on Oliver "Tuku" Mtukudzi.


title: Zimbabwelainen musiikki

text: Jit on populaarimusiikkia, jossa sähkökitaralla on merkittävä osa. Mainitsemisen arvoisia yhtyeitä ovat muun muassa New Black Eagles, Four Brothers ja Bhundu Boys. Näistä erityisen suosittu on Bhundu Boys. Yhtye on saavuttanut paljon suosiota myös kotimaansa ulkopuolella ja on päässyt työskentelemään myös eräiden länsimaalaisten muusikkojen kanssa.


title: Zimbabwelainen musiikki

text: Afrikkalaisen rumba-musiikin keskus on Kongo-Kinshasa, mutta myös Zimbabwesta tulee lukuisia arvostettuja rumba-artisteja, kuten Simon Chimbetu ja Leonard Karikoga Zhakata.


title: Zimbabwelainen musiikki

text: Zimbabwelaisen gospel-musiikin suurin tähti on Jonathan Wutawunashe. Aluksi zimbabwelainen gospel ei ollut kovin tunnettua, mutta sen suosio on kasvussa.


title: Baikonur

text: Baikonur (, ), vuoteen 1995 Leninsk, on kaupunki Kazakstanin Qızılordan alueella. Sen on vuokrannut Venäjä, joka ylläpitää alueella Neuvostoliiton aikaan perustettua Baikonurin kosmodromia. Kaupungissa on noin 70 000 asukasta (2006).


title: Baikonur

text: Paikkakunta perustettiin 1955 ja sai kaupunkioikeudet 1966. Se oli Neuvostoliiton aikana suljettu kaupunki. Kazakstan muutti kaupungin nimen Baikonuriksi virallisesti 20. joulukuuta 1995. Alkuperäinen Baikonur-niminen paikkakunta on kaivoskylä 320 km kosmodromista koilliseen. Aikoinaan Neuvostoliiton tärkeimmälle avaruuskeskukselle, jossa oli sen alkuvuosina myös sotilaallisia toimintoja, annettiin tarkoituksella harhaanjohtava nimi ja sijainti osana Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton välisen kylmän sodan toimintoja.


title: Arseeni

text: Arseeni on alkuaine, jonka kemiallinen merkki on As (), järjestysluku 33 ja CAS-numero 7440-38-2. Arseeni on myrkyllinen typpiryhmään kuuluva puolimetalli. Arseenia ja sen yhdisteitä käytetään kasvi- ja hyönteismyrkkynä ja erilaisissa lejeeringeissä. Arseenista on aikaisemmin käytetty nimitystä arsenikki, joka nykyään kuitenkin tarkoittaa arseenitrioksidia AsO.


title: Arseeni

text: Alkuaineiden jaksollisessa järjestelmässä arseeni kuuluu samaan ryhmään kuin fosfori. Kemiallisesti se muistuttaa fosforia niin paljon, että se usein korvaa fosforin biokemiallisissa reaktioissa ja on sen vuoksi myrkyllinen. Kuumennettaessa arseeni hapettuu valkosipulin hajuiseksi oksidiksi. Arseeni ja jotkut arseeniyhdisteet voivat sublimoitua kuumennettaessa, eli kaasuuntua suoraan kiinteästä olomuodosta. Arseenilla on kolme allotrooppista muotoa: keltainen (As), musta ja harmaa. Alkuaine arseenia on kahdessa kiinteässä muodossa: keltainen (1,97 g/cm) ja metallinen harmaa (5,73 g/cm).


title: Arseeni

text: Sana arseeni tulee persiankielen sanasta زرنيخ ("zarnik"), joka tarkoittaa keltaista orpimenttia (diarseenitrisulfidi, AsS). Gaius Plinius vanhempi puolestaan sanoo sen johtuvan kreikan kielen sanasta arsen (miehekäs, vahva). Sanasta zarnik on johdettu myös kreikkalaisten arseenia tarkoittava sana "arsenikon". Arseeni on tunnettu Persiassa ja muualla kautta aikojen.


title: Arseeni

text:
Skolastikko Albertus Magnus kuvasi 1200-luvun puolivälissä arseenin valmistusta. Arseenia käytettiin myrkytysmurhissa ennen arseenimyrkytyksen toteamiseen käytetyn Marshin testin keksimistä. Brittiläinen kemisti James Marsh julkaisi 1836 menetelmän ja laitteiston, jolla kudoksista voitiin osoittaa pienetkin arseenimäärät. Toinen arseenin tunnistamiseen käytetty menetelmä on Reinschin testi. Myrkytyskäytön vuoksi arseenia on kutsuttu "myrkkyjen kuninkaaksi ja kuninkaan myrkyksi".
Albert Suuren uskotaan ensimmäisenä eristäneen arseenin vuonna 1250. Johann Schroeder julkaisi vuonna 1649 kaksi tapaa valmistaa arseenia.


title: Arseeni

text: Viktoriaanisella ajalla naiset söivät arseenin, viinietikan ja liidun sekoitusta saadakseen ihonsa näyttämään vaaleammalta ja erottuakseen työläisistä. Arseenia hierottiin tässä tarkoituksessa myös suoraan kasvoihin ja käsiin.


title: Arseeni

text: Tapettien ja maalien vihreässä värissä käytettiin aiemmin arseeniyhdisteitä, jotka irrotessaan aiheuttivat asukkaissa pitkäaikaisen myrkytyksen.


title: Arseeni

text: Jäämies Ötzistä on löydetty runsaasti arseenia. Siksi hänen arvellaan olleen kupariseppä.


title: Arseeni

text: Nykyisin arseenimyrkytyksen vaarassa ovat malmien tai puunkyllästyksen kanssa tekemisissä olevat. Teollisuudessa arseenilla kovetetaan metalliseoksia ja kirkastetaan lasia. Suomessa porakaivojen pilaajana arseeni on merkittävä. Sen enimmäisohjearvo vedessä on 10 mikrogrammaa litrassa. Ongelmia on erityisesti Tampereen ja Hämeenlinnan tienoilla, missä ylitys voi olla satakertainen.


title: Arseeni

text: Arseenia on käytetty monenlaisena lääkkeenä. Ensimmäinen bakteereja ja mikrobeja tuhoava synteettinen lääke valmistettiin arseenista. Lääkkeen kuppaan eli syfilikseen kehitti saksalainen Nobel-palkittu Paul Ehrlich 1900-luvun alussa. Se oli arseenijohdannainen arsfenamiini, ja Ehrlich nimesi sen 1909 salvarsaaniksi. 1960-luvun jälkeen arseenia ei ole käytetty lääkkeenä.


title: Arseeni

text: Rikoskirjallisuuden lempiaiheita olivat aiemmin arsenikkimyrkytykset. Aiheesta on Joseph Kesselring tehnyt näytelmän "Arsenikkia ja vanhoja pitsejä" ja sen pohjalta Frank Capra on ohjannut samannimisen elokuvan 1944.


title: Arseeni

text: Metallikiiltoinen ja hopeanvärinen arsenopyriitti (arseenikiisu, rauta-arseenisulfidi, FeAsS) on yleisin mineraali, josta arseenia saadaan. Arsenopyriittiä kuumentamalla arseeni sublimoituu ja jäljelle jää rautasulfaattia. Muita arseenia sisältäviä mineraaleja ovat realgaari (arseenisulfidi, AsS), mimetiitti, kobolttihohde (kobolttiarseenisulfidi, CoAsS) ja erytriitti.


title: Arseeni

text: Tärkeimpiä arseeniyhdisteitä ovat arsenikki (arseenitrioksidi, valkonen arsenikki), arseenisulfidit, pariisinvihreä (Cu(AsO)), kalsiumarsenaatti (Ca(AsO)) ja lyijyarsenaatti (PbHAsO). Pariisinvihreää, kalsiumarsenaattia ja lyijyarsenaattia on käytetty maataloudessa torjunta-aineena.


title: Arseeni

text: Arseenia esiintyy luonnossa yleisesti, erityisesti sitä löytyy Ruotsin Kiirunan kaivoksesta.


title: Arseeni

text: Arseeni on yksi kullan seuralaisalkuainesta. Suomessa kallio- ja maaperässä sekä pohjavedessä korkeimmat pitoisuudet löytyvät Pirkanmaalta ja Keski-Lapista.


title: Arseeni

text: Suomessa kasvavia arseenia kerääviä kasveja (hyperakkumulaattori) ovat esimerkiksi heinäkasvi lampaannata ("Festuca ovina"), järvikorte ("Equisetum fluviatile"), osmankäämi ("Typha latifolia"), korpikaisla ("Scirpus sylvaticus"), karvalehti ("Ceratophyllum demersum") ja järviruoko ("Phragmites australis").


title: Arseeni

text: Lyijyarsenaattia on käytetty 1900-luvulle saakka hyönteismyrkkynä hedelmäkärpäsiä vastaan (mikä johti hermostovaurioihin ruiskuttajille) ja kupariarsenaattia on tavattu 1800-luvun makeisissa väriaineena.


title: Arseeni

text: Puuta on kyllästetty kromatuilla kupariarsenaateilla (CCA).


title: Arseeni

text: Galliumarsenidi (GaAs) on tärkeä puolijohdeteollisuuden materiaali. Elektroniset piirit, joissa on käytetty galliumarsenidia, ovat nopeampia ja kalliimpia kuin piistä tehdyt piirit. Laserdiodeissa ja LEDeissä galliumarsenidi muuttaa sähkön suoraan valoksi.


title: Arseeni

text: Arseenitrioksidia AsO on käytetty hoitona hematologiassa akuutissa promyelyyttisessa leukemiassa, jotka ovat resistenttejä ATRA-hoidolle.


title: Arseeni

text: Arsiini eli arseenivety AsH on muun muassa puolijohteiden douppaukseen käytetty erittäin myrkyllinen kaasu. Arsiinia on yritetty käyttää myrkkykaasuna Toisessa maailmansodassa, mutta erittäin tulenaran kaasun käyttöaikeista luovuttiin. Arsiinia muodostuu myös ns. Marshin kokeessa jolla todettiin arseenimyrkytys ennen nykyaikaisempia kokeita.


title: Arseeni

text: Salvarsaania ja neosalvarsaania on käytetty 1900-luvun alkupuolella kupan hoitoon, ennen myrkyttömien penisilliinien keksimistä.


title: Arseeni

text: Arseeni estää eliöiden aerobisen soluhengityksen, mikä aiheuttaa happikatoa ja veren ja ihon sinertymistä.


title: Arseeni

text: Arseeni ja sen yhdisteet luokitellaan EU-direktiivin 67/548/EEC mukaan myrkyiksi ja ympäristölle vaarallisiksi aineiksi.


title: Arseeni

text: Arseeni on radonin ohella pahimpia yksittäisten kaivojen veden laadun ongelmia Suomessa. Talousveden laatuvaatimusten mukaan arseenin määrä juomavedessä ei saa ylittää ohjearvoa 10 µg/l. Suomessa joidenkin alueiden porakaivoista on löydetty ohjearvon jopa satakertaisesti ylittäviä arseenipitoisuuksia.


title: Arseeni

text: IARC (International Agency for Research on Cancer) määrittelee arseenin ja sen yhdisteet 1. luokan karsinogeeneiksi. EU listaa arseenitrioksidin, arseenipentoksidin ja arseenisuolat 1. luokan karsinogeeneiksi.


title: Arseeni

text: Arseeni juomavedessä nostaa tunnetusti aikuisten riskiä sairastua keuhko-, virtsarakko- ja ihosyöpiin. Lisäksi yhteys aikuisiän munuais- ja maksasyöpiin on mahdollinen. Viitteitä on myös siitä, että juomaveden arseenille altistuminen varhaisessa lapsuudessa lisää lapsuusiän maksasyöpäkuolleisuutta.


title: Mosambikilainen musiikki

text: Koska Mosambik kuului ennen itsenäistymistään Portugalille, sen musiikki on toisinaan portugalilaisvaikutteista. Tärkeimmät mosambikilaisen musiikin lajityypit ovat timbila ja marrabenta.


title: Mosambikilainen musiikki

text: Timbila on Inhambanen alueella Mosambikissa elävien chopien kansanmusiikkia. Sitä soitetaan mbila-nimisillä ksylofoneilla. Eduardo Durão ja Venancio Mbande ovat tunnetuimmat timbila-artistit.


title: Mosambikilainen musiikki

text: Marrabenta on Maputossa kehittynyttä urbaania tanssimusiikkia. Siinä on vaikutteita mosambiklaisesta kansanmusiikista, portugalilaisesta kansanmusiikista ja länsimaisesta populaarimusiikista. Marrabenta tuli ulkomailla tunnetuksi 1980-luvulla.


title: Julija Tymošenko

text: Julija Volodymyrivna Tymošenko (suomalaisessa mediassa usein myös Julia Timoshenko, , s. 27. marraskuuta 1960 Dnepropetrovsk, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen poliitikko, joka toimi Ukrainan pääministerinä 4. helmikuuta – 8. syyskuuta 2005. Uudestaan pääministerinä hän toimi joulukuusta 2007 maaliskuuhun 2010. Tymošenko on aikaisemmin ollut Ukrainan energiamonopolin pääjohtaja 1995–1997 ja Viktor Juštšenkon hallituksen varapääministeri 1999–2001.


title: Julija Tymošenko

text: Hänen johtamansa yleisukrainalainen liitto "Isänmaa" (Всеукраїнське об'єднання "Батьківщина") tai "Batkivštšyna" otettiin 2007 Euroopan kansanpuolueen tarkkailijajäseneksi.


title: Julija Tymošenko

text: Tymošenko tuomittiin lokakuussa 2011 seitsemäksi vuodeksi vankeuteen valtaoikeuksiensa väärinkäytöstä oikeudenkäynnissä, jota Tymošenkon kannattajat ja monet eurooppalaiset poliitikot ovat kritisoineet. Hänet vapautettiin vankilasta 22. helmikuuta 2014 Ukrainan parlamentin hätäistunnossa. Vapauttamista edelsivät pitkään jatkuneet opposition mielenosoitukset.


title: Julija Tymošenko

text:
Tymošenko syntyi Dnepropetrovskissa Ludmila Nikolajevna Teleginan ja Vladimir Abramovitš Grigjanin tyttärenä. Isä jätti perheen Julijan ollessa kolmivuotias.
Isän sukunimi on armenialainen, mutta Tymošenko ilmoittaa taustansa olevan ukrainalais-latvialainen. Vladimir Abramovitš Grigjanin kansallisuus perustuu hänen Neuvostoliiton sisämaan passiinsa, jossa oli määritelty sosiaalinen kerrostuma. Venäjänkielisessä Itä-Ukrainassa kasvaneena hän kuitenkin oppi ukrainaa vasta aikuisena politiikkaan lähtiessään.


title: Julija Tymošenko

text: Vuonna 1979 hän nai Oleksandr Tymošenkon ja aloitti uransa Neuvostoliiton kommunistisen puolueen nuorisojärjestön, Yleisliittolaisen lenininäisen kommunistisen nuorison, Komsomolin palveluksessa. He saivat 1980 tyttären Jevhenian.


title: Julija Tymošenko

text: Hän suoritti taloustieteen tutkinnon Dnipropetrovskin yliopistossa 1984 ja työskenteli insinööri-ekonomistina, tuotantotalousinsinöörinä, Leninille nimetyssä autotehtaassa Dnepropetrovskissa. Vuonna 1999 Tymoshenko puolusti verotuksen sääntelyä koskevaa väitöskirjaansa Kiovan taloustieteellisessä yliopistossa.


title: Julija Tymošenko

text: Vuonna 1989 hän perusti menestyneen Komsomolin videovuokrausketjun ja yksityisti sen myöhemmin. Samana vuonna hänestä tuli nuorisoyhtiö Terminalin kaupallinen johtaja ja sitten Ukrainan kaasuyhtymän kaupallinen johtaja. Marraskuusta 1995 tammikuuhun 1997 hänestä tuli Ukrainan öljy-yhtiöstä yksityistämänsä Ukrainan yhdistyneet energiajärjestelmät (UESU) -yhtymän johtaja. Yhtiö kuljetti venäläistä kaasua Ukrainaan. Tymošenko solmi suhteita Dnipropetrovskin klaanin liikemiesten ja poliitikkojen kanssa sekä venäläisen Gazpromin johtoon.


title: Julija Tymošenko

text: Julkisen poliittisen uransa valtion tasolla Tymošenko aloitti 1996, jolloin hänestä tuli kansanedustaja, radan jäsen. Vuodesta 1997 hän oli Gromada-nimisen puolueen varapuheenjohtaja.


title: Julija Tymošenko

text: 30. joulukuuta 1999 Tymošenkosta tuli apulaisenergiaministeri, mistä tehtävästä hänet vapautettiin epäiltynä kahdesta rikoksesta. 13. helmikuuta 2001 hänet pidätettiin ja vangittiin Ljukjanovskin vankilaan, mistä hänet vapautettiin 42 päivän kuluttua kirjallista sitoutusta vastaan siitä, ettei hän poistu Kiovasta.


title: Julija Tymošenko

text: Tammikuussa 2001 Tymošenkosta tuli kansallisen pelastuksen liikkeen johtaja ja vaaliryhmittymän johtaja. Maaliskuun 2002 parlamenttivaaleissa Julija Tymošenkon ryhmittymä sai 7,2 prosenttia äänistä.


title: Julija Tymošenko

text: Ukrainan entinen presidentti Leonid Kutšma erotti hänet hallituksesta vuonna 2001, epäiltynä aseman väärinkäytöstä. Venäjän sotilassyyttäjä etsintäkuulutti hänet lahjontaepäilyjen takia. Etsintäkuulutus oli voimassa vielä Tymošenkon tultua nimitetyksi Ukrainan pääministeriksi 2005. Hän ei koskaan pääministeriaikanaan tehnyt valtiovierailua tai työvierailua Venäjälle.


title: Julija Tymošenko

text: Tymošenko nimitettiin pääministeriksi tammikuussa 2005 Viktor Juštšenkon noustua presidentiksi vuoden 2004 presidentinvaalien ja marraskuun 2004 – tammikuun 2005 "oranssin vallankumouksen" jälkeen.


title: Julija Tymošenko

text: Tymošenkon tavoitteisiin kuului 1990-luvulla oligarkkien käsiin yksityistettyjen yhtiöiden yksityistämisten purkaminen ja niiden yksityistäminen uudelleen.


title: Julija Tymošenko

text: Kesällä 2005 Tymošenko järjesti pääministerinä Ukrainan maakaasukauppojen välitysyhtiöön liittyvän tutkinnan. Tymošenkon nimeä ei mainittu epäiltyjen joukossa.


title: Julija Tymošenko

text: Tymošenkon hallitus erotettiin korkeimman hallinnon lahjusepäilyjen vuoksi syyskuussa 2005. Ukrainan presidentinhallinnon johtajan tehtävistä eronnut Oleksandr Zintšenko syytti presidentti Juštšenkon lähimpiä liittolaisia korruptiosta. Juštšenko syytti hallitusta keskittymisestä keskinäisiin valtakamppailuihin, ennemmin kuin Oranssin vallankumouksen päämäärien ajamiseen.


title: Julija Tymošenko

text: Hallituskriisiä edelsi metallitehtaan yksityistämisen purkaminen Nikopolissa. Se oli saanut alun perin hallintaansa Viktor Pintšuk, entisen presidentti Leonid Kutšman vävy. Muutamien oikeuden määräysten jälkeen se päätyi Tymošenkon tukemalle liikemiehelle. Tymošenkon ja presidentti Juštšenkon ystävän ja kansallisen turvallisuusneuvoston sihteerin ja puolustusneuvoston johtajan Petro Porošenkon välillä käytiin myös valtakamppailua.


title: Julija Tymošenko

text: Uutta hallitusta valittiin muodostamaan Dnipropetrovskin alueen kuvernööri Juri Jeh’anurov.


title: Julija Tymošenko

text: Tymošenko ilmoitti 12. syyskuuta 2005 vievänsä oman puolueensa maaliskuun 2006 vaaleihin ja osallistuvansa haastajana vuoden 2009 presidentinvaaleihin. Juštšenko syytti Tymošenkoa seuraavana päivänä pääministerin asemansa väärinkäytöstä oman yhtiönsä kahdeksan miljardin hryvnjan velkojen mitätöimiseksi.


title: Julija Tymošenko

text: Parlamenttivaaleihin 26. maaliskuuta 2006 Julija Tymošenkon ryhmittymä lähti oranssikoalition säilyttämisen hengessä tavoitteenaan estää Viktor Janukovytšin johtaman Alueiden puolueen nousu hallituspuolueeksi.


title: Julija Tymošenko

text:
Pitkittyivät hallitusneuvottelut perustuivat lähinnä Meidän Ukrainamme ja Julija Tymošenkon ryhmittymän paikkajakoon.
Juštšenkoa kannattava Meidän Ukrainamme antoi vaalien jälkeen ymmärtää olevan myös mahdollista, että se muodostaa Julija Tymošenkon ryhmittymästä riippumatta Alueiden puolueen kanssa hallituksen.


title: Julija Tymošenko

text: Meidän Ukrainamme ilmoitti suostuvansa, että Tymošenkosta tulee pääministeri, mutta halusi Petro Porošenkon radan puhemieheksi tuottaen näin oranssikoalition kolmannelle puolueelle, Ukrainan sosialistiselle puolueelle, ja sen puheenjohtajalle Morozille pettymyksen. Tymošenko ilmoitti, että oranssikoalitio on kuollut ja että Juštšenkon tulee hajottaa rada sekä järjestää uudet parlamenttivaalit, vaihtoi Ukrainan sosialistinen puolue puolta ja liittoutui Alueiden puolueen johtamaan hallituskoalitioon.


title: Julija Tymošenko

text: Syyskuun 2007 parlamenttivaaleissa Tymošenkon ja Juštšenkon ryhmien muodostama liitto voitti niukasti pääministeri Janukovytšin kannattajat. Janukovytšin puolue tosin sai vaaleissa suurimman yksittäisen äänimäärän. 29. marraskuuta Julija Tymošenkon ryhmittymä ja Juštšenkoa kannattava Meidän Ukrainamme allekirjoittivat liittoutumissopimuksen. 18. joulukuuta Tymošenko valittiin uudeksi pääministeriksi. Hän sai 226 kannatusääntä, joka on pienin valinnan mahdollistava määrä.


title: Julija Tymošenko

text: Tymošenko oli ehdokkaana vuoden 2010 presidentinvaaleissa. Toisella kierroksella hän hävisi Janukovytšille muutamalla prosenttiyksiköllä. Lopulta hän tunnusti vaalitappionsa. Pian vaalien jälkeen hänet pakotettiin eroamaan pääministerin tehtävistä.


title: Julija Tymošenko

text: Valtionsyyttäjänvirasto asetti Tymošenkon syytteeseen valtion varojen väärinkäyttöepäilyn vuoksi joulukuussa 2010. Tymošenko pidätettiin 5. elokuuta 2011 ja häntä syytettiin oikeuden halventamisesta. Lisäksi häntä vastaan on nostettu useita oikeusjuttuja. Pidätys nostatti vastalauseita niin Ukrainassa kuin ulkomaillakin.


title: Julija Tymošenko

text: Lokakuussa 2011 Tymošenko sai seitsemän vuoden vankeustuomion valtaoikeuksien väärinkäytöstä. Tuomarin mukaan Tymošenko käytti valtaansa rikollisesti ja Ukrainaa vahingoittavasti 2009, kun hän solmi kaasusopimuksen venäläisen Naftogazin kanssa. Ukrainan valtio olisi kärsinyt kaupassa jopa 140 miljoonan euron tappiot.


title: Julija Tymošenko

text: Seitsemän vuoden vankeustuomiota kärsivä Tymošenko pakotettiin selkävaivojen vuoksi sairaalaan väkivalloin. Sen jälkeen hän aloitti syömälakon.


title: Julija Tymošenko

text: Julia Tymošenko vapautettiin Harkovin vankilasta 22.2.2014 Kiovan Itsenäisyysaukion mielenosoitusten ja presidentti Viktor Janukovytšin syrjäyttämisen yhteydessä.


title: Huilu

text: Huilu on puupuhaltimiin kuuluva soitin, jossa ääni syntyy soittajan puhaltaman ilmavirran osuessa terävään reunaan, jolloin putkessa oleva ilmapatsas alkaa värähdellä. Äänen korkeus määräytyy värähtelevän ilmapatsaan pituuden mukaan. Ilmapatsaan pituutta voidaan yleensä säädellä sormireikien tai männän avulla. Huilunsoittoon erikoistunutta puupuhaltajaa kutsutaan huilistiksi.


title: Huilu

text:
Huilut luokitellaan rakenteensa ja soittotapansa vuoksi puupuhaltimiin, mutta 1800-luvulta lähtien poikkihuilut on yleensä valmistettu metallista ja nokkahuilut tehdään nykyään usein muovista. Metallisissa ja muovisissa huiluissa on selvästi erilainen ääni kuin puisissa.
Huilu on siis puupuhallin vaikka se nykyään valmistetaankin messingistä/ kullan ja metallin seoksesta. Puhallustavan perusteella huilut voidaan jakaa kahteen ryhmään:


title: Huilu

text:
Huilut ovat vanhimpia ihmisen tekemiä soittimia.
Vanhin varmasti huiluksi tunnistettu esine on Saksan Hohle Felsin luolasta lähellä Ulmia vuonna 2008 tehty löytö, joka on ajoitettu 35 000 vuoden ikäiseksi.


title: Huilu

text:
Mahdollsesti tätä vanhempi huilu on löydetty Slovakiasta Divje Baben karstiluolasta.
Luolakarhun reisiluusta tehdyssä esineestä on säilynyt vain osa, jossa on kaksi reikää, joten sitä ei ole voinut vahvistaa soittimeksi.
Myös Schwabenin Juran Geißenklösterlesta tehdyt löydöt ovat vanhempia.


title: Huilu

text: Poikkihuiluja on erikokoisia, mutta yleisin on huilu, jonka ääniala on c- c. "Piccolohuilu" on poikkihuilu, mutta normaalia puolet lyhyempi eli oktaavia korkeaäänisempi. Poikkihuilussa puhalletaan soittimen päässä olevan ääniaukon yli (poikki) siten, että ilmavirta osuu aukon vastakkaisella puolella terävään reunaan. Tämä puhallustapa on huomattavasti vaikeampi kuin nokkahuiluissa, mutta mahdollistaa erittäin monipuoliset ilmaisumahdollisuudet, sillä soittajan on mahdollista hallita ilmavirran määrää, painetta, nopeutta sekä suuntaa ja muotoa. Tämäntyyppisiä huiluja ovat muun muassa varsinainen poikkihuilu, puuhuilu, japanilainen shakuhachi ja panhuilu.


title: Huilu

text: Poikkihuilut ovat useimmiten hopean värisiä, mutta kultaisetkaan eivät ole harvinaisuus. Oppilassoittimet ovat yleensä hopeoitua messinkiä tai uushopeaa. Ammattikäyttöön tarkoitetut metallihuilut valmistetaan kuitenkin jalometalleista kuten hopeasta, kullasta tai platinasta. Oppilassoittimet maksavat usein noin 600:sta eurosta ylöspäin. Ammattihuilut voivat maksaa jopa useita kymmeniä tuhansia euroja, tai jopa miljoonia.


title: Huilu

text: Nokkahuilussa puhalletaan erityiseen suukappaleeseen (nokkaan), joka ohjaa ilmavirran ääniaukossa olevaan terävään kulmaan. Peruslaatuinen puhallustapa on helppo, mutta ilmaisumahdollisuuksia on silti lukuisia. Soittimen materiaalina käytetään puuta, jonka laatu luonnollisesti määrää soinnin lisäksi myös hinnan. Hintaluokka puiselle nokkahuilulle on n. 200-2000 euroa. Nokkahuiluja valmistetaan nykyään myös muovista, ja monet soittajat ovat sitä mieltä, että parhaat muoviset voittavat laadussaan halvimmat puuinstrumentit.


title: Huilu

text: Kouluissa harjoitellaan usein nokkahuilun soiton alkeita. Joissakin kouluissa edetään koko nokkahuiluperhe aina sopraanosta bassoon. Suomen kouluissa yleisemmän saksalaisotteisen ns. "koulunokkahuilun" tyyppisiä huiluja ovat muun muassa varsinaiset nokkahuilut, okariina ja irlantilainen tinapilli. Myös musiikissa joskus käytettävät pillit kuuluvat enimmäkseen tähän ryhmään, esimerkiksi pajupilli. Nokkahuilu oli tärkeä soitin taidemusiikissa vielä 1700-luvulla. Esimerkiksi monet Bachin sävellykset, joita soitetaan nykyään usein poikkihuilulla, oli alun perin sävelletty nokkahuilulle. 1800-luvun alkaessa nokkahuilu oli enää lähinnä harrastelijoiden soitin, eikä sitä ollut mukana missään orkestereissa.


title: Huilu

text: Nokkahuiluja on eri kokoisia, ja niiden ääniala vaihtelee koon mukaisesti. Korkeaäänisimmästä matalimpaan lueteltuna ne ovat: "sopranino-, sopraano-, altto-, tenori- ja bassonokkahuilu".


title: Huilu

text: Nokkahuilut otettiin uudelleen käyttöön 1900-luvulla. Yhtenä tavoitteena oli vanhan musiikin esittäminen alkuperäisillä soittimillaan, mutta lisäksi havaittiin nokkahuilun soveltuvan hyvin musiikin opettamiseen. Nykypäivänä nokkahuilua pidetään usein lapsen soittimena, mutta maailmalla on useita ammattilaismuusikoita, jotka hyödyntävät soitinta sen koko skaalalla. Nokkahuilun ääni on huomattavan kirkas ja pehmeä, joka johtuu osaksi yläsävelsarjojen puutteesta.


title: Huilu

text: Huilu on tärkeässä asemassa klassisessa musiikissa, ja sitä käytetään runsaasti myös kansanmusiikissa. Jazz-musiikissa huilu on myös usein käytetty soitin, joskin saksofoni on jazzissa huilua huomattavasti yleisempi puhallin.


title: Chancay

text: Chancay-kulttuuri kukoisti 1200—1450 Perun keskirannikolla Chancayn ja Chillonin jokilaaksoissa ennen espanjalaisten tuloa. Alue on Perun ranta-aavikkoa, jota halkovat jokilaaksot ja rajaavat meri ja vuoret. Kyseessä oli tyypillinen myöhäisen välikauden paikalliskulttuuri.


title: Chancay

text: Inkat valloittivat Chancayn aavikkovaltion n. 1450. Sitä ennen chimut (chimorilaiset) olivat valloittaneet maasta osan. Chancay-vainajat haudattiin maanalaisiin kuoppiin.


title: Ica

text:
Ica (Ica-Chincha) on kaupunki Perussa ja siellä asuu noin 237 000 asukasta.
Ica-Chincha oli Chancayn tapainen paikallinen valtio noin 1000–1476 Perun etelärannikolla. Kaupunki tuhoutui pahoin 15. elokuuta 2007 tapahtuneen 8.0 richterin maanjäristyksen seurauksena.


title: Ghorwane

text: Ghorwane on mosambikilainen marrabentaa soittava yhtye. Ghorwane perustettiin vuonna 1983. Se sai nimensä Gazan maakunnassa sijaitsevasta Ghorwane-nimisestä pienestä järvestä. Ghorwanen musiikki on laulettu paikallisilla kielillä, kuten shangaaniksi. Vuonna 1993 yhtyeen säveltäjä ja saksofonisti Jose "Zeca" Alage murhattiin. Ghorwane on siitä huolimatta yhä koossa.


title: Gito Baloi

text: Gito Baloi (30. syyskuuta 1964 – 4. huhtikuuta 2004) oli mosambikilainen muusikko. Hänen musiikkinsa on pääasiassa marrabentaa. Vuonna 1987 Baloista tuli Tananas-yhtyeen laulaja ja basisti. Hän erosi yhtyeestä vuonna 1994. Sen jälkeen hän on tehnyt muun muassa kaksi sooloalbumia vuosina 1995 ja 1997. Gito Baloi kuoli henkirikoksen uhrina Johannesburgissa, Etelä-Afrikan tasavallassa 4. huhtikuuta 2004. 39-vuotias muusikko oli ollut kotimatkalla esiintymästä Pretoriasta, kun ryöstömurhaajat ampuivat häntä kolmesti auton ikkunan läpi.


title: Marrabenta

text: Marrabenta on Maputossa, Mosambikin pääkaupungissa kehittynyttä urbaania tanssimusiikkia. Siinä on vaikutteita mosambiklaisesta kansanmusiikista, portugalilaisesta kansanmusiikista ja länsimaisesta populaarimusiikista. Ensimmäisinä marrabenta-artisteina voidaan pitää muun muassa Fany Pfumoa ja vuonna 1939 uransa aloittanutta Dilon Djindjiä. Marrabenta tuli ulkomailla tunnetuksi 1980-luvulla muun muassa sellaisten yhtyeiden kuin Eyuphuron ja Orchestra Marrabenta Star de Moçambiquen ansiosta. Mabulu-yhtye on kehittänyt tyylilajin, jossa yhdistellään rap-musiikkia ja marrabentaa.


title: Timbila

text: Timbila on Inhambanen alueella Mosambikissa elävien chopien kansanmusiikkia. Sitä soitetaan yhtyeissä, joihin kuuluu useita mbila-soittimia. Eduardo Durão ja Venancio Mbande ovat kansainvälisesti tunnetuimmat timbila-artistit. Ensimmäinen Afrikan ulkopuolinen timbila-yhtye on hollantilainen Anumadutchi.


title: Cygnaeus

text: Cygnaeus oli suomalainen pappissuku, jonka muutamilla jäsenillä oli huomattava vaikutus Suomen sivistyksessä 1800-luvulla. Suvun kantaisä oli vuonna 1721 kuollut Joutsenon kappalaisena toiminut Johannes Martinpoika, jonka puoliso Birgitta Svahn (Svanaeus) oli Joutsenon kirkkoherra Georgius Jouseniuksen tytär. Heidän poikansa ottivat äidin joutsenta tarkoittavasta sukunimestä itselleen nimen Cygnaeus (lat. "cygnus" = joutsen).


title: Valdivian kulttuuri

text:
Valdivian kulttuuri kukoisti esihistoriallisessa Ecuadorissa 3500–1800 eaa. Santa Elenan niemimaalla ja Guayasjoen altaassa Valdivian kylän lähettyvillä. Kulttuuri tuotti mm pienoispatsaita ja huhmereita. Niemimaalla on kuiva ilmasto, mutta sisämaan vuorilla sademetsä.
Valdivian ihmiset asuivat paikallaan, tähän aikaanhan vietettiin laajoilla alueilla Amerikassa kohtuullisen liikkuvaa elämänmuotoa. Kulttuuria on epäilty alueen vanhimmaksi pysyväksi asutukseksi, mutta uudet arkeologiset löydöt mm. Perussa ovat muuttamassa tätä näkökantaa. Noin 3500 eaa. alueella oli jo päällikkökuntia. Keramiikkaa oli Puerto Hormigassa noin 3000–2000 eaa. Real Alto n. 12 ha on ainakin vuodelta 2300 eaa. Valdivian kulttuuri tunnetaan venuspatsaistaan, jotka ovat alastoman naisen savisia kuvia, ja liittyvät hedelmällisyyskultteihin, joilla pyrittiin takaamaan hyvä sato tai onni. Rituaalin jälkeen savinukke rikottiin.


title: Valdivian kulttuuri

text:
Enne Valdivian kulttuuria seudulla eli kierteleviä asukkaita, jotka metsästivät, keräilivät kasveja ja muita luonnon antimia, viljelivät kasveja, myös maissia.
Tätä vaihetta sanotaan Las Vegasin kulttuuriksi. Kaudelta löydetyistä 31 löytöpaiaksta yksi, paikak 80,
on allataan muita suurempi, 1.3 ha. Sieltä on löydetty monia hautauksia. Se ajoittuu aikaan 6000-4600 eaa, joka on arkaaista kautta.


title: Valdivian kulttuuri

text: Aluksi Valdivian saviastiat oli karkeita käyttöesineitä, mutta kehittyivät myöhemmin hienoksi. Keramiikka oli punaista tai harmaata, nimenomaan killotettua tummanpunaista. Valdivian keramiikan sanotaan muistuttavan Tyynenmeren toisella puolella Japanissa Kyushun saarella vallinnutta ikivanhaa Jomon-keramiikkaa. Niin jotkut tutkijat ajattelevat keramiikan saapuneen Japanista Equadoriin. Mutta todennäköisempää on, että keramiika on tullut tänne jostain Amazonin alueelta, jossa oli varhaista keramiikkaa jo noin 4500 eaa. taperinhassa ja joissain peikoissa luultavasti aiemminkin. Keramiikka olisi siten levinnyt Ecuadoriin ehkä Kolumbian kautta.


title: Valdivian kulttuuri

text:
Kehitystä tapahtui ajan mukana myös kivitöissä. Kivestä tehtiin taitavasti kulhoja.
Valdivian ihmiset viljelivät maata ja kalastivat, ja joskus harvoin metsästivät peuroja. Valdivian ihmiset viljelivät mm. maissia, papua, puuvillaa, pippuria ja kurpitsaa.


title: Valdivian kulttuuri

text:
rReal alto, Concepcion, San Pablo, Cantinela,
La Lora, Clemantina, Loma Alta, Valdivia, Cinchal, Colimes sisämaassa.


title: Valdivian kulttuuri

text: Valdivian kulttuurin vaiheet Zeidlerin ja Pearsallin mukaan, ajat kalibroitujaToiset ajoitukset, kalenterivuosia


title: Fossiilinen polttoaine

text: Fossiiliset polttoaineet ovat polttoaineita, jotka ovat syntyneet muinaisten eliöiden fossiloituessa. Tärkeimmät fossiiliset polttoaineet ovat öljy, kivihiili, maakaasu ja turve (EU, IPCC). Fossiiliset polttoaineet ovat uusiutumattomia luonnonvaroja, tai hyvin hitaasti uusiutuvia, kuten noin 10 000 vuoden ajanjaksolla uusiutuva turve. Fossiilisten polttoaineiden kemiallinen energia on alun perin maapallon alkuaikojen kasvillisuuden keräämää aurinkoenergiaa. Energiantuotanto fossiilisilla polttoaineilla perustuu raaka-aineen polttamiseen, jolloin vapautuu lämpöä. Se on huomattava kasvihuonepäästöjen aiheuttaja.


title: Fossiilinen polttoaine

text: Öljyn tarjonnan ennustetaan niukkenevan jo lähitulevaisuudessa, mutta maakaasua ja hiiltä riittää maaperässä jopa sadoiksi vuosiksi. Jos ilmaston lämpeneminen halutaan pitää aisoissa, fossiilisten polttoaineiden jäljellä olevat varannot pitäisi kuitenkin jättää lähes kokonaisuudessaan maan poveen. Fossiilisten polttoaineiden päästöjen on lähdettävä globaalisti laskuun 2020 mennessä, jotta Pariisin ilmastosopimuksen tavoitteet voidaan saavuttaa.


title: Fossiilinen polttoaine

text: IPCC:n uusimman arviointiraportin (2007) määritelmä fossiiliselle polttoaineelle on "”Hiilipohjainen polttoaine fossiilisesta hiilivetykerrostumasta sisältäen hiilen, turpeen, öljyn ja maakaasun.”" (Fossil fuels: Carbon-based fuels from fossil hydrocarbon deposits, including coal, peat, oil and natural gas.)


title: Fossiilinen polttoaine

text: Fossiiliset polttoaineet ovat teollisuusmaiden merkittävin energianlähde. Alla oleva kaavio havainnollistaa fossiilisten polttoaineiden merkitystä suhteessa muihin energianlähteisiin eräissä teollisuusmaissa. Tanska ja Saksa ovat tyypillisempiä teollisuusmaita kuin Suomi ja Ruotsi siinä suhteessa, että Suomessa ja Ruotsissa ydinvoiman, vesivoiman ja biopolttoaineiden käyttö on tavallista merkittävämpiä. Kaaviossa fossiilisiin polttoaineisiin luetaan mukaan ajoneuvojen nestemäiset polttoaineet.


title: Fossiilinen polttoaine

text: Poltettaessa syntyy polttoaineesta riippuen erilaisia savukaasuja, joista yleisin on hiilidioksidi, joka on kasvihuonekaasu. Palaessa vapautuu myös rikkidioksidia, typen oksideja ja lukuisia pienhiukkasia. Rikin ja typen oksidit aiheuttavat vesissä ja maaperässä happamoitumista. Maakaasulla hiilidioksidipäästöt ovat noin kolmanneksen muita fossiilisia polttoaineita matalammat.


title: Fossiilinen polttoaine

text: Hiilidioksidin poistaminen savukaasuista on mahdollista, joskaan ei hiilidioksidin loppusijoittamisen hankaluuden takia kovinkaan yleistä. Rikin ja typen oksidit pystytään poistamaan erilaisin puhdistusmenetelmin ja polttoprosessia hienosäätämällä. Sähkösuodattimilla voidaan savukaasuista poistaa lähes kaikki pienhiukkaset.


title: Kerahaihdutus

text: Kerahaihdutus eli atseotrooppinen haihdutus (engl. "azeotropic evaporation") on kemian erotusmenetelmä, jolla voidaan erottaa haihtuva epäpuhtaus liuottimen avulla. Tuotteen on kestettävä keittämistä valitussa liuottimessa. Haihdutukseen tarvitaan asianmutkainen kerahaihdutusputki, säädettävä lämmönlähde ja palautusjäähdytin. Kerahaihdutusputki on alhaalta suljettu tai suljettava putki, jossa on tislausmutka sivussa (niin sanottu Dean–Stark-laite tai Bidwell-Sterling-laite.)


title: Kerahaihdutus

text: Esimerkiksi kosteita synteesituotteita voidaan kuivata tolueenin avulla kerahaihdutuksella. Tolueeni ja vesi yleensä ottaen erottuvat toisistaan omiksi kerroksikseen, kuten öljy ja vesi. Tolueeni kuitenkin liuottaa jonkin verran vettä ja muodostaa "kera" seoksen, jolla on tolueenia (kiehumispiste 110 °C) ja vettä (kiehumispiste 100 °C) alempi kiehumispiste, noin 84 °C. Tämä on "atseotrooppinen seos" — molemmat aineet kiehuvat samassa lämpötilassa (eli vesi ei ala kiehumaan pois tolueenista). Siksi kaasun ja nesteen vesipitoisuus on sama.


title: Kerahaihdutus

text: Kerahaihdutuksessa tämä höyry kondensoidaan koeputkeen palautusjäähdyttimen avulla. Kondensaatista vesi erottuu omaksi kerroksekseen. Vesi on tolueenia raskaampaa, joten se jää koeputken pohjalle, ja tolueeni valuu takaisin liuokseen. Näin kuivatettava vesi-tolueeniliuos laimenee, joten sen kiehumispiste (atseotrooppi) nousee kunnes vesi on ajettu pois kokonaan ja seos saavuttaa tolueenin oman kiehumispisteen 110 °C:ssa. Vesi kerätään sitten pois koeputkesta, ja itse synteesituote erotetaan tolueenista esimerkiksi kiteyttämällä. Vesi ei välttämättä poistu aivan täysin tällä menetelmällä, eikä mitään haihtumattomia aineita kuten mineraalisuoloja saada poistettua.


title: Kerahaihdutus

text: Toinen mahdollinen tapa on veden poisto absolutoidulla etanolilla (99,5 %), koska se liuottaa vettä, ja haihtuessaan vie sen mukanaan. Alkoholit tai hiilivedyt kuten tolueeni haihtuvat näytteistä huomattavasti helpommin ja täydellisemmin kuin vesi, jota jää aina pieniä määriä haihdutuksenkin jälkeen.


title: Antimoni

text: Antimoni on alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Sb () ja järjestysluku 51. Antimoni luokitellaan usein puolimetalliksi, sillä se on muutoin metallin kaltainen ja muistuttaa erityisesti lyijyä, mutta johtaa huonosti sähköä. Se on hopeanhohtoinen kova ja hauras aine. Sen sulamispiste on 630 °C ja kiehumispiste 1 635 °C. Sen erikoinen ominaisuus on, että se laajenee jähmettyessään.


title: Antimoni

text: Antimoni on käytössä lyijy- ja tinametalliseoksissa kovuuden lisäämiseen (laakerit ja kirjapainolaatat). Puhtaana antimonia käytetään infrapunailmaisimissa ja diodeissa. Antimonitrisulfidia on tulitikkujen sytytysmassassa, nalleissa ja väriaineena. Antimonitrioksidia lisätään muoveihin palamista hidastavaksi kemikaaliksi. Palon sattuessa se reagoi palavan aineen kanssa muodostaen tahmean kerroksen, joka tukahduttaa liekit.


title: Antimoni

text: Antimoni ja sen yhdisteet ovat toisen luokan myrkkyjä. Myrkytys muistuttaa arseenimyrkytystä. Pieninä annoksina oireina on päänsärkyä, väsymystä ja masentuneisuutta. Suuret annokset aiheuttavat voimakasta ja taajaa oksentelua ja kuoleman muutamassa päivässä.


title: Antimoni

text: Antimoni tunnettiin jo esihistoriallisena aikana. Egyptistä on löydetty 5. ja 6. dynastian aikaisia (noin 2400–2300 eaa.) antimonilla päällystettyjä astioita, ja myös Mesopotamiasta on löydetty lähes yhtä vanhoja antimonista valmistettuja esineitä.


title: Antimoni

text: Jo varhain tunnettiin myös luonnossa esiintyvä antimonihohde (SbS) eli stibniitti, jota itämaiden naiset käyttivät kulmakarvojen maalaamiseen, jotta silmät näyttäisivät suuremmilta.


title: Antimoni

text: Antimonin vanha nimi on "stibium", josta myös sen kemiallinen merkki Sb on peräisin. Nykyinen nimi antimoni ("anti-monakhos" – munkkia vastaan, munkin myrkky) on perimätiedon mukaan saanut alkunsa 1400-luvulla tapauksesta, joissa erfurtilainen munkki Basil Valentine myrkytti useita virkaveljiään antimonilla.


title: Antimoni

text: Myrkyllisyydestään huolimatta antimonia ja sen yhdisteitä on aikoinaan käytetty lääkeaineina, mutta tällöin ne saattoivat aiheuttaa myös kuolemantapauksia, Muun muassa Mozartin on epäilty kuolleen kaliumantimonyylitartraatin eli oksennusviinikiven aiheuttamaan myrkytykseen.


title: Antimoni

text: Keskiajalla antimonia käytettiin jopa vatsalääkkeenä. Silloin ummetuksesta kärsivät ottivat noin herneen kokoisen antimonipillerin, ja vatsa tyhjentyi nopeasti. Pilleri otettiin ulosteesta uudelleen käytettäväksi.


title: Antimoni

text: Antimoni esiintyy luonnossa kahtena stabiilina isotooppina, Sb ja Sb, joiden esiintyvyydet ovat lähes samat.


title: Antimoni

text: Antimonin radioisotooppeja tunnetaan 34 ja niiden massaluvut vaihtelevat välillä 104–139. Pitkäikäisin radioisotooppi on vuonna 1951 löydetty Sb, jonka puoliintumisaika on 2,76 vuotta. Isotoopit jotka ovat keveämpiä kuin pysyvä Sb hajoavat yleensä β-hajoamisella ja raskaammat β-hajoamisella, mutta tästä on joitain poikkeuksia.


title: Beryllium

text: Beryllium on alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Be ja järjestysluku 4. Se on kevein maa-alkalimetalleista. Berylliumin löysi Louis Nicolas Vauquelin vuonna 1797 tutkiessaan beryllimineraaleja. Beryllium ei esiinny luonnossa vapaana alkuaineena, vaan ainoastaan mineraaleinaan, kuten beryllinä ja bertrandiittina.


title: Beryllium

text: Berylliumilla on sovelluksia eräissä metalliseoksissa ja ydinteknologiassa. Se on myrkyllinen ja syöpää aiheuttava alkuaine.


title: Beryllium

text: Beryllium on kevyt, erittäin kova, teräksenharmaa metalli, joka kestää korroosiota hyvin. Alle 400 °C:ssa beryllium on haurasta, mutta sen lämmönkestävyys on kaksinkertainen alumiiniin nähden ja korroosionkestävyys yhtä hyvä. Berylliumin sulamispiste 1 287 °C on korkein kevyistä metalleista. Berylliumilla on korkea lämmön- ja sähkönjohtavuus. Sähkönjohtavuus on suurimmillaan kylmissä lämpötiloissa. Beryllium on mahdollisesti suprajohde, ja sen suprajohtavuuden kriittisiksi lämpötiloiksi on raportoitu 7–11 kelviniä. Beryllium heijastaa infrapunasäteilyä, mutta läpäisee erinomaisesti röntgensäteilyä. Läpäisykyky on esimerkiksi alumiiniin verrattuna 17-kertainen.


title: Beryllium

text: Beryllium luokitellaan maa-alkalimetalleihin, mutta se poikkeaa kemiallisilta ominaisuuksiltaan osittain muista ryhmänsä alkuaineista. Erot johtuvat berylliumatomin pienestä koosta ja suuresta varaustiheydestä. Kiinteänä alkuaine on melko passiivinen. Se ei reagoi veden kanssa muiden maa-alkalimetallien tapaan, mutta korrodoituu helposti kloridi-ionien läsnä ollessa esimerkiksi merivedessä. Ilman happi kykenee hapettamaan sen vasta yli 600 °C:n lämpötilassa. Se reagoi ammoniakin kanssa muodostaen nitridin, mutta ei muodosta muiden maa-alkalimetallien tavoin vedyn kanssa hydridiä. Beryllium on kemiallisesti alumiinin kaltainen, mikä ilmenee esimerkiksi hapettumiselta suojaavan oksidikerroksen muodostumisena ja oksidin amfoteerisena luonteena. Hapoista suola- ja rikkihappo liuottavat berylliumia vapauttaen vetyä. Laimea typpihappo reagoi metallin kanssa hitaasti, mutta väkevä typpihappo passivoi sen. Alkuaine reagoi myös vahvojen emästen kanssa muodostaen beryllaatteja.


title: Beryllium

text: Beryllium muodostaa yhdisteitä hapetusluvulla + II. Berylliumkationin polarisoivuus on suuri, joten sen yhdisteillä on huomattava kovalenttinen luonne, esimerkiksi halideista ainoastaan berylliumfluoridi on luonteeltaan selvästi ioniyhdiste. Yhdisteiden vesiliuoksissa se ei kuitenkaan esiinny vapaana Be-kationina vaan tyypillisesti tetrakoordinoituneina komplekseina. Happamissa ja neutraaleissa liuoksissa se on tetra-akvaberyllium(II)kationina ([Be(HO)]) ja emäksisissä liuoksissa tetrahydroksoberyllaatti(II)anionina ([Be(OH)]). Beryllium muodostaa komplekseja myös muiden ligandien kanssa. Tällaisia ovat halogeenit sekä karboksylaatit kuten oksalaatti-ioni ja β-diketonaatit. Maa-alkalimetalleista beryllium ja magnesium muodostavat pysyvimpiä organometalliyhdisteitä. Organoberylliumyhdisteitä ovat esimerkiksi dialkyyliberylliumyhdisteet, joita voidaan valmistaa berylliumkloridin ja Grignardin reagenssien välisellä reaktiolla tai yleisemmin berylliummetallin ja dialkyylilyijy-yhdisteen välisellä reaktiolla. Monille alkyyliberylliumyhdisteille on tyypillistä polymeerien muodostuminen. Beryllium muodostaa myös organometalliyhdisteitä, joissa ligandina on syklopentadieeni.Ranskalainen mineralogi Abbé René-Just Haüy pyysi ystäväänsä kemisti Louis Nicolas Vauqueliniä tutkimaan smaragdi- ja akvamariinimineraaleja. Vuonna 1798 Vaquelin ilmoitti niiden sisältävän uutta alkuainetta, jota hän ei kuitenkaan kyennyt eristämään oksidista. Ensimmäisen kerran alkuainetta puhtaana eristivät Friedrich Wöhler ja Antoine-Alexander-Brutus Bussy vuonna 1828 toisistaan tietämättä. Molemmat pelkistivät berylliumkloridia kaliumin avulla. Vuonna 1899 Paul Lebeau valmisti berylliumia elektrolysoimalla berylliumfluoridisulatetta. Metallin teollinen tuotanto alkoi useissa maissa vuonna 1916, mutta suurimittaisemmin vasta vuonna 1957.


title: Beryllium

text: Alkuaineen nimi beryllium on johdettu kreikan kielen sanasta "beryllo", joka tarkoittaa beryllimineraalia. Tämän nimen alkuaineelle antoi Friedrich Wöhler vuonna 1828. Alun perin Vaquelin ehdotti alkuaineen nimeksi glusiniumia, joka on johdettu kreikan kielen makeaa tarkoittavasta sanasta "glykys", koska monilla berylliumyhdisteillä on tunnusomainen makea maku. Erityisesti ranskankielisessä kirjallisuudessa nimitys glusinium on säilynyt pitkään. IUPAC vahvisti berylliumin alkuaineen ainoaksi viralliseksi nimeksi vasta vuonna 1957.


title: Beryllium

text: Beryllium liittyy atomin rakenteen selvittämisen historiaan. Vuonna 1932 James Chadwick pommitti berylliumnäytettä α-hiukkasilla. Hän huomasi, että berylliumista irtosi aiemmin tuntemattomia atomia pienempiä partikkeleita, joilla oli massa mutta ei sähköistä varausta.


title: Beryllium

text: Maailmankaikkeudessa beryllium on suhteellinen harvinainen alkuaine, koska sitä ei muodostu tähtien ytimissä tapahtuvien reaktioiden seurauksena. Pääasiallisesti sitä muodostuu supernovien räjähtäessä, jolloin raskaammat ytimet hajoavat kevyemmiksi.


title: Beryllium

text: Beryllium on myös maaperässä melko harvinaista, ja sen määrä on 2–6 ppm. Berylliumia sisältäviä mineraaleja tunnetaan yli 40, mutta vain kahta niistä, beryllia (AlBe(SiO)) ja bertrandiittiä (BeSiO(OH)) on taloudellisesti järkevää käyttää berylliumin tuotannon raaka-aineena. Bertrandiittia alettiin hyödyntää berylliumin valmistuksessa vuonna 1969, ja nykyisin se on tärkein berylliummineraali. Berylliä on erityisesti Brasiliassa, Argentiinassa, Intiassa, Kiinassa, Venäjällä sekä eteläisen Afrikan maissa. Bertrandiittia on eniten Yhdysvalloissa, erityisesti Utahin osavaltiossa. Muita huomattavasti vähäisempiä määriä berylliä sisältäviä silikaattimineraaleja ovat muun muassa krysoberylli, fenakiitti ja euklaasi. Lisäksi berylliumia on pieniä määriä myös kivihiilen ja maaöljyn joukossa.


title: Beryllium

text: Suurin berylliummalmin tuottaja nykyisin on Yhdysvallat, joka tuotti berylliummalmeja 120 tonnia vuonna 2009 ja 170 tonnia vuonna 2010. Kaksi seuraavaksi suurinta tuottajamaata olivat Kiina ja Mosambik. Jäljellä oleviksi berylliumvarannoiksi raportoidaan eri lähteissä 80 000–200 000 tonnia. Näistä noin 65 % sijaitsee Yhdysvalloissa suurimmaksi osaksi Utahin ja Alaskan osavaltioiden alueilla.


title: Beryllium

text: Beryllimalmin käsittelyyn on kaksi paljon käytettyä menetelmää, jotka ovat sulfaatti- tai fluoridiprosessi, joskin myös halvempi kloridiprosessi on kehitetty. Sulfaattiprosessissa beryllimalmi käsitellään ensin emäksellä ja tämän jälkeen sulatetaan 1 650 °C:n lämpötilassa. Kun muodostunut jäännös on jauhettu, se kuumennetaan väkevän rikkihapon läsnä ollessa 250–300 °C:n lämpötilassa, jolloin mineraalin sisältämät beryllium ja alumiini muuntuvat vesiliukoisiksi sulfaateiksi. Epäpuhtaudeksi luettava alumiini erotetaan kuumasta liuoksesta lisäämällä ammonium- tai kaliumkarbonaattia. Liuoksen jäähtyessä alumiini saostuu alunoina. Rauta ja alumiini voidaan erottaa myös kelaatinmuodostajan esimerkiksi EDTA:n avulla ja beryllium saostetaan hydroksidina. Berylliumin erotukseen voidaan käyttää myös liuotinuuttoa. Liuottimena käytetään kerosiinin ja di(2-etyyliheksyyli)fosfaatin seosta. Di(2-etyyliheksyyli)fosfaatti muodostaa berylliumin kanssa kerosiiniin liukenevan kompleksin. Fluoridiprosessissa berylliä sintrataan yhdessä natriumheksafluorosilikaatin kanssa 700–750 °C:n lämpötilassa, jolloin siitä muodostuu vesiliukoista natriumtetrafluoroberyllaattia. Vesiliuoksesta beryllium voidaan erottaa saostamalla hydroksidina. Tähän tarvittava pH on noin 12. Kloridiprosessissa berylliä kuumennetaan kloorivirrassa 800 °C:n lämpötilassa, jolloin muodostuu berylliumkloridia.


title: Beryllium

text: Bertrandiittimalmi käsitellään kuumalla väkevällä rikkihapolla, minkä jälkeen beryllium voidaan erottaa liuotinuuton avulla, kuten beryllin tapauksessa. Orgaanisesta faasista beryllium erotetaan ammoniumkarbonaatilla tapahtuvalla strippauksella, jolloin muodostuu helposti veteen liukeneva ammoniumberylliumkarbonaatti. Tämä yhdiste hajoaa kuumennettaessa emäksiseksi niukkaliukoiseksi berylliumkarbonaatiksi. Tämän prosessin avulla bertrandiittimalmin sisältämästä berylliumista saadaan erotetuksi noin 90 %.


title: Beryllium

text: Malmeista erotetut berylliumyhdisteet muutetaan berylliumfluoridiksi- tai kloridiksi fluorin tai kloorin tai vaihtoehtoisesti vetyfluoridin tai vetykloridin avulla. Näistä yhdisteistä berylliummetallia saadaan pelkistämällä. Pelkistys voidaan suorittaa joko käyttämällä magnesiumia pelkistimenä tai elektrolyyttisesti. Elektrolyyttistä pelkistysprosessia käytetään erityisesti silloin, kun tavoitellaan korkeaa puhtausastetta. Berylliumin tuotanto mineraaleista on kallista, joten berylliumia, berylliumin metalliseoksia ja berylliumoksidia kierrätetään. Kaikesta berylliumin käytöstä arviolta 10 % on peräisin kierrätysmateriaalista.


title: Beryllium

text: Berylliumia käytetään loistevalaisimissa, ydinteollisuudessa, röntgensovellutuksissa ja avaruustekniikassa. Berylliumia käytetään kevytmetalliseoksissa mikäli tarvitaan keveyttä, lujuutta ja jäykkyyttä.


title: Beryllium

text: Berylliumin metalliseoksista tärkeimmät ovat berylliumkupari ja -nikkeli. Berylliumkuparia käytetään gyroskoopeissa ja tietokoneosissa, kun vaaditaan äärimmäistä keveyttä ja lujuutta, sekä avaruussukkuloiden, ohjusten ja satelliittien tukirakenteissa, kuten myös muita berylliummetalliseoksia. Berylliumkupariseoksissa berylliumia on tyypillisimmin 0,2–2 massaprosenttia. Beryllium parantaa kuparin kovuutta, ja seoksilla on myös hyvä säänkestävyys ja sähkönjohtokyky. Berylliumnikkeliä käytetään puolestaan erikoisjousissa ja kipinöimättömissä työkaluissa erittäin suuren kovuutensa vuoksi. Ne ovat myös hyvin kestäviä korroosiota vastaan. Berylliumia voidaan käyttää komposiittimateriaalina muun muassa alumiinin ja titaanin kanssa.


title: Beryllium

text: Berylliumia käytetään myös ydinreaktorien hidastin- ja heijastinaineena. Beryllium on terästä kimmoisampaa, se on hyvä lämmönjohde, ja lisäksi sillä on muita keveitä metalleja korkeampi sulamispiste (1 287 °C). Beryllium on hyvin kevyttä (tiheys vain 1 850 kg/m), ja sillä on erinomaisia lejeerinkejä.


title: Beryllium

text: Beryllium läpäisee hyvin röntgensäteilyä ja siksi sitä käytetään paljon röntgenputkien ja -ilmaisimien ikkunamateriaalina.


title: Beryllium

text: Suurinta osaa berylliumyhdisteistä käytetään lähinnä berylliummetallin valmistuksessa. Tärkeintä berylliumyhdistettä, berylliumoksidia (BeO) käytetään muun muassa ydintekniikassa ja keraamisissa sovelluksissa. Berylliumoksidi johtaa erittäin hyvin lämpöä: yhtä hyvin kuin jotkut metallit, mutta on hyvä sähköneriste.


title: Beryllium

text:
Berylliumia käytetään myös neutronien valmistukseen jos berylliumia pommittaa alfasäteilyllä niin siitä vapautuu neutroneita yhtälö
Be + He → C + n , missä He on alfa-partikkeli.


title: Beryllium

text: Berylliumilla on vain yksi stabiili isotooppi Be. Tämän lisäksi tunnetaan 10 radioaktiivista isotooppia. Radioaktiivista Be-10-isotooppia on havaittu muodostuvan maan ilmakehässä kosmisten säteiden vaikuttaessa happiatomeihin.


title: Beryllium

text: International Agency for Research on Cancer (IARC) on luokitellut berylliumin ja berylliumin yhdisteet ensimmäisen luokan karsinogeeneiksi; ne ovat karsinogeenisia sekä ihmisille että eläimille ja berylliumille altistuminen on yhdistetty erityisesti keuhkosyöpään. Berylliumpölyn hengittäminen voi myös aiheuttaa kroonisen keuhkosairauden, jota kutsutaan beryllioosiksi, jonka oireita ovat väsymys, rintakivut ja yskiminen. Beryllium myös kertyy ihmisen elimistöön, erityisesti luukudokseen. Se voi aiheuttaa myös iho-oireita ja vaikuttaa maksan ja sydämen toimintaan. Berylliumin aiheuttamat terveyshaitat voivat ilmentyä viivästyneinä.


title: Beryllium

text: Berylliumin nielemisellä ei ole raportoitu olevan vaikutusta ihmiseen, koska beryllium ei juurikaan imeydy mahalaukusta tai suolistosta. Haitallisia vaikutuksia on joskus havaittu eläimissä, jotka ovat nauttineet berylliumia.


title: Beryllium

text: Berylliumpitoisuus voidaan mitata virtsasta ja verestä. Berylliumin määrä veressä tai virtsassa ei välttämättä kerro altistumisen kestosta ja laadusta. Berylliumin määrä voidaan myös mitata keuhko- ja ihonäytteistä. Vaikka näillä menetelmillä voidaan tutkia, onko altistumista tapahtunut, muita testejä käytetään määriteltäessä onko altistumisella negatiivisia terveysvaikutuksia. Verikokeessa voidaan tutkia herkkyyttä berylliumille ja ennustaa beryllioosia.


title: Beryllium

text: Ympäristön suurin altistuminen berylliumille aiheutuu kivihiilen ja öljyn poltosta.


title: Kaldera

text: Kaldera on tulivuoren romahtamisesta syntynyt kulhon muotoinen tuliperäinen muodostuma. Se voi olla täynnä vettä, jolloin se muodostaa kraatterijärven. Nimitys tulee espanjan kielen kattilaa tarkoittavasta sanasta "caldera".


title: Kaldera

text: Kaldera syntyy yleensä, kun suuren tulivuoren magmapesäke tyhjenee tulivuorenpurkauksessa. Jos tarpeeksi suuri määrä magmaa purkautuu, tyhjentynyt pesäke ei pysty kannattelemaan yläpuolella olevaa tuliperäistä rakennelmaa. Kammion laitamille syntyy murtumia, yleensä lähes ympyrän muotoon. Nämä "rengasmurtumat" voivat toimia tuliperäisinä purkautumisteinä. Kun magmapesäke tyhjenee, tulivuoren keskus rengasmurtumien sisällä romahtaa. Romahtaminen voi tapahtua yhden suuren purkauksen seurauksena tai vaiheittain useiden purkauksien tuloksena.


title: Free (yhtye)

text: Free oli brittiläinen rockyhtye, joka oli toiminnassa vuosina 1968–1971 ja uudestaan 1972–1973. Lontoossa perustettu Free kehitti bluesin, soulin ja folkrockmaisten melodioiden pohjalta raskaan, hitaan ja tunnelmoivan musiikkityylin, joka usein yhdistetään varhaiseen heavy metaliin. Freen tunnetuin kappale "All Right Now" tosin eroaa nopeatempoisuudellaan yhtyeen tuotannon päälinjasta. Yhtyeen alkuperäisen kokoonpanot jäsenet olivat laulaja Paul Rodgers, kitaristi Paul Kossoff, basisti Andy Fraser ja rumpali Simon Kirke.


title: Free (yhtye)

text: Freen ensimmäiset harjoitukset pidettiin "Nag's Head" -pubissa Lontoossa 19. huhtikuuta 1968. Basisti Andrew Fraser (s. 3. heinäkuuta 1952) oli tällöin vain 15-vuotias. Laulusolisti Paul Rodgers (s. 17. joulukuuta 1949), kitaristi Paul Kossoff (14. syyskuuta 1950 – 19. maaliskuuta 1976) ja rumpali Simon Kirke (s. 28. heinäkuuta 1949) olivat vain hieman vanhempia. Jäsenillä oli silti jo merkittävämpää kokemusta. Fraser oli ollut muutaman kuukauden John Mayallin Bluesbreakersissa, ja Kirke ja Kossof olivat soittaneet Champion Jack Dupreen albumilla. Nuoresta iästään huolimatta yhtyeen jäsenet osoittautuivat monien mielestä hyvin kypsiksi lauluntekijöiksi ja tulkitsijoiksi. Yhtyeen tunnettu kappale "Walk in My Shadow" syntyi jo ensimmäisissä harjoituksissa. Päävastuun sävellystyöstä kantoivat Paul Rodgers ja Andy Fraser.