title: Leonard Cohen

text: Vuonna 1993 Cohen julkaisi runokokoelman "Stranger Music", joka sisälsi pääosan hänen jo julkaistuista runoistaan. 1990-luvun lopulla ja 2000-luvun alussa buddhalaisessa luostarissa asunut Cohen lähetteli uusia runojaan leonardcohenfiles.com-sivustolle. Vuonna 2006 häneltä ilmestyi uusia, usein melko lyhyitä runoja sisältävä "Kaipauksen kirja" ("Book of Longing").


title: Leonard Cohen

text: Häneltä jäi ennen kuolemaansa kesken suurehko runoteos, joka oli jo lähes valmis.


title: Leonard Cohen

text: Cohen aloitti laulajanuransa 31-vuotiaana vuonna 1966. Cohenin ensimmäiset julkiset esiintymiset olivat New Yorkin NMKY:ssä ja kolme kuukautta myöhemmin kanadalaisessa "Take 30" -TV-ohjelmassa, missä hän esitti laulunsa ”The Stranger Song” (silloin nimeltään ”Traveller”), ”Suzanne” ja ”So Long Marianne”. Hydran saarella transistoriradion varassa asunut Cohen ei tuntenut 1960-luvun musiikki-ilmastoa, mutta löysi pian Bob Dylanin musiikin. Hän myös tutustui New Yorkissa kaupungin folk-piireihin ja antoi Judy Collinsin levyttää laulujaan, kuten ”Suzannen” ja ”Bird On The Wiren”.


title: Leonard Cohen

text: Vuonna 1967 Cohen teki levytyssopimuksen Columbia-yhtiön kanssa ja julkaisi ensimmäisen albuminsa "Songs of Leonard Cohen" joulukuussa 1967. Sillä on useita lauluja, jotka ovat säilyneet Cohenin tunnetuimpina ja useimmin muiden esittäjien lainaamina lauluina. Albumin teon aikana Cohenilla ja sen tuottajalla John Simonilla oli erimielisyyttä kappaleiden sovituksesta, mutta jälkikäteen Cohen ymmärsi Simonin ratkaisut. Albumi sai kohteliaat arvostelut. "Rolling Stonen" mukaan epätasaisella albumilla oli kolme loistavaa laulua, ja "New York Times" näki Cohenin runollisuudelle tarvetta, vaikka hän kalpeneekin Dylanin rinnalla. Albumi käväisi vain hetken yhdysvaltalaisen Billboardin listalla, mutta menestyi paremmin Britanniassa ja muualla Euroopassa, kuten Cohenin kaikki myöhemmätkin albumit.


title: Leonard Cohen

text: Ensimmäisen albuminsa ilmestymisen jälkeen Cohen muutti Nashvillen laitamille pienelle maatilalle. Nashvillessä hän teki toisen albuminsa, edeltäjää synkkämielisemmän "Songs from a Room" (1969), jonka tunnetuin kappale on Judy Collinsin aiemmin jo levyttämä ”Bird On The Wire”. Se nousi brittilistojen kakkoseksi ja oli suosittu myös Ranskassa, mutta ei menestynyt Yhdysvalloissa.


title: Leonard Cohen

text: Vuonna 1970 Cohen aloitti ensimmäisen kiertueensa Saksasta ja esiintyi muun muassa Isle of Wightin festivaalilla. Palattuaan Nashvilleen hän äänitti kolmannen albuminsa "Songs of Love and Hate" (1971). Se jatkoi Cohenin tuttua synkistelevää linjaa, vaikka sovitukset olivatkin edeltävää albumia pirteämmät. Sen myyntiluvut jäivät kuitenkin edeltäjiään pienemmiksi.


title: Leonard Cohen

text: Vaikka Cohen ei saanutkaan musiikkiaan kaupaksi toivomallaan tavalla, siitä kiinnostuivat esimerkiksi elokuvantekijät. Heistä tunnetuimpia olivat Robert Altman, joka otti Cohenin levytyksiä elokuviinsa "McCabe ja Mrs Miller" (1971) ja "Mitkä häät!" (1978), sekä Rainer Werner Fassbinder, joka käytti Cohenin musiikkia useassa teoksessaan 1970-luvulla. Cohenin menestys takasi hänelle kuitenkin jo mukavan elintason, vaikka hän itse valittikin taloustilanteen kohennuttua elämänlaatunsa vain heikentyneen ahdistavan hotellielämän vuoksi.


title: Leonard Cohen

text: Cohen äänitti seuraavan albuminsa New Yorkissa. "New Skin for the Old Ceremony" (1974) oli edeltäjiään omaelämäkerrallisempi ja sisälsi muun muassa kappaleen ”Chelsea Hotel #2”. Kuten ennenkin sitä myytiin suopeista arvosteluista huolimatta huonosti Yhdysvalloissa, mutta hyvin Euroopassa. Musiikillisesti ensimmäiset albumit olivat lähinnä folkia, mutta 1970-luvulta lähtien mukaan tuli pop-vaikutteita. Aiemmista albumeista poikkeava oli vuonna 1977 ilmestynyt "Death of a Ladies’ Man", jolle tuottaja Phil Spector toi tuotannolleen tyypillisen mahtipontisen äänimaailman. Seuraavalla albumillaan "Recent Songs" (1979) Cohen palasi yksinkertaisempaan tyyliin.


title: Leonard Cohen

text: Vuonna 1984 ilmestyneellä "Various Positions" -albumilla Cohen nojasi vahvasti syntetisaattorin ja rumpukoneen käyttöön. Sen tunnetuin kappale oli ”Hallelujah”, josta usea artisti on sittemmin levyttänyt oman versionsa. Columbia ei julkaissut levyä Yhdysvalloissa ennen vuotta 1990, ja Passport Records onnistui myymään levyä siellä vain muutamia tuhansia kappaleita. Vuonna 1988 ilmestynyt, yhä syntetisaattoreita hyödyntävä "I’m Your Man" menestyi edeltäjäänsä paremmin. Sen tunnetuimpia kappaleita ovat ”Tower of Song” ja ”First We Take Manhattan”, joista jälkimmäisen Cohen oli antanut edellisenä vuonna taustalaulajansa Jennifer Warnesin laulettavaksi tämän soololevylle. "I’m Your Man" sai hyvät arvostelut, nousi monissa Euroopan maissa listojen kärkeen ja elvytti samalla Cohenin uran.


title: Leonard Cohen

text: Vuonna 1992 Cohen julkaisi "The Futuren", joka oli aiempia albumeita selvästi poliittisempi ja kommentoi ajan levottomuuksia, kuten Persianlahden sotaa, Tiananmenin aukion tapahtumia, kommunismin romahdusta ja Los Angelesin mellakoita. Cohen sai tunnustusta sanoituksistaan, mutta albumin sanoma oli suurelle yleisölle liian synkkä 1990-luvun optimistisessa ilmapiirissä, ja myynti jäi Yhdysvalloissa vähäiseksi. Cohenin ikääntyminen ja tupakanpoltto olivat myös jo jättäneet jälkensä lauluääneen.


title: Leonard Cohen

text: "Ten New Songs" (2001) oli Cohenin ja Sharon Robinsonin yhteinen hanke, jonka musiikkia he sävelsivät tahoillaan vuoron perään. Vuonna 2004 ilmestyi "Dear Heather", jossa mukana oli Robinsonin lisäksi myös Cohenin naisystävä, laulaja ja pianisti Anjani Thomas. Cohen ei enää varsinaisesti laula levyllä, vaan puhuu ja kähisee rahisevalla äänellä. Vuonna 2008 Cohen aloitti pitkän kiertuetauon jälkeen sarjan maailmankiertueita, lähinnä rahapulassa, koska hän oli menettänyt omaisuutensa managerilleen. Raitistuttuaan ja lopetettuaan tupakanpolton hän oli myös saanut äänensä osittain takaisin ja pystyi laulamaan korkeammalta kuin pitkään aikaan.


title: Leonard Cohen

text: Vuonna 2012 Cohen julkaisi albumin "Old Ideas", joka sai hyvät arvostelut muun muassa "Rolling Stonelta" ja nousi Suomessa listakärkeen. Syyskuussa 2014 heti 80-vuotispäivänsä jälkeen hän julkaisi albumin "Popular Problems". Albumi käsittelee konflikteja, katastrofeja ja kaikkivaltiasta, ja sillä on myös kaksi rakkauslaulua. Albumi sai ilmestyessään hyvät arvostelut.


title: Leonard Cohen

text: Vuonna 2014 Rolling Stone -lehdessä äänestettiin Cohenin parhaita kappaleita. Äänestyksen voitti "Hallelujah", toiseksi tuli "Suzanne" ja kolmanneksi "Famous Blue Raincoat". Cohenin viimeiseksi levyksi jäi vuonna 2016 ilmestynyt "You Want It Darker".


title: Leonard Cohen

text: Cohen kuoli Los Angelesissa 7. marraskuuta 2016.


title: Leonard Cohen

text: Cohenin runot ja laulut käsittelevät etenkin rakkautta, uskontoa (erityisesti juutalaisuutta), seksiä, menetystä, masennusta, valtaa ja loppuaikoina myös kuolemaa.


title: Leonard Cohen

text: Cohen ei ollut koskaan naimisissa. Hänellä on suhteestaan taiteilija Suzanne Elrodin kanssa kaksi lasta, Adam ja Lorca, joista toinen on nimetty Cohenin ihaileman kirjailijan Federico García Lorcan mukaan. Ennen kuolemaansa Cohen seurusteli laulaja Anjani Thomasin kanssa, asui Los Angelesissa lähellä lapsiaan ja vietti osan vuodesta Montrealissa.


title: Leonard Cohen

text: Juutalainen Cohen tutustui zen-buddhalaisuuteen 1970-luvulla. Hän asui vuodesta 1994 alkaen viisi vuotta Mount Baldy Zen Center -keskuksessa Kalifornian vuoristossa, mutta kävi ajoittain ihmisten ilmoilla antamassa haastatteluja. Luostarissa hän sai henkiseltä opettajaltaan Roshilta nimen "Jikan", jonka Cohen kertoo merkitsevän hiljaisuutta mutta sanoo, että nimen valinnan syyt olivat käytännölliset. Luostariaikana Cohen pääsi eroon kauan vaivanneesta masennuksesta. Cohenin mukaan hänen buddhalaisuutensa ei ollut ristiriidassa juutalaisuuden kanssa, sillä zen-buddhalaisuus ei ota kantaa jumalien olemassaoloon.


title: Leonard Cohen

text: Cohenin asuessa luostarissa hänen managerinsa Kelley Lynch oli kavaltanut lähes kokonaan Cohenin yli viiden miljoonan dollarin omaisuuden, eikä Cohenille jäänyt kuin 150 000 dollaria. Oikeudenkäynnin tuloksena Lynch määrättiin palauttamaan rahat, mutta toistaiseksi mitään ei ole tapahtunut. Tapaus ei musertanut Cohenia mutta sai hänet lähtemään jälleen konserttikiertueille.


title: Leonard Cohen

text: Cohen käytti runsaasti huumeita, alkoholia ja masennuslääke Prozacia 1990-luvulle asti. Hän raitistui luostariaikana ja lopetti myös tupakoinnin 2000-luvulla.


title: Leonard Cohen

text: Kaikki levyt on julkaissut Columbia Records.


title: Leonard Cohen

text: Cohenin lauluja ovat levyttäneet lukemattomat muut artistit, ja hänen lauluistaan on tehty lukuisia käännöksiä. Cohenin tunnetuimpia tribuuttilevyjä ovat "" (1991), jolla Cohenin lauluja tulkitsivat muun muassa R.E.M. ja Nick Cave, sekä "Tower of Song" (1995), jolla esiintyivät muun muassa Bono, Elton John, Willie Nelson, Billy Joel ja Suzanne Vega.


title: Leonard Cohen

text: Cohenin tunnetuin yksittäinen kappale lienee ”Hallelujah”, jonka ovat levyttänneet Cohenin (1984) lisäksi muun muassa John Cale, Jeff Buckley, k.d. lang, Rufus Wainwright, Bono, Sheryl Crow ja Alexandra Burke.


title: Leonard Cohen

text: Cohen on saanut vuosikymmenien varrella lukuisia tunnustuksia ja palkintoja niin kirjoistaan, runoistaan kuin musiikistaankin. Hän sai vuonna 2010 Grammy-palkinnon elämäntyöstään ja vuonna 2011 Glenn Gould -palkinnon inspiroivasta musiikista. Vuonna 2008 Cohen nimettiin Rock and Roll Hall of Fameen ja 2010 Songwriters Hall of Fameen.Cohen on esiintynyt Suomessa kaikkiaan seitsemän kertaa:Vuoden 2008 konsertista sisältyy Cohenin vuoden 2010 albumille "Songs from the Road" kappale "The Partisan".


title: Mörkö (täsmennyssivu)

text: Mörkö tarkoittaa seuraavia asioita:


title: Kalifaatti

text: Kalifaatti (arab. "khilafa") on kalifin dynastia ja hänen hallitsemansa alue. Eräitä kalifaatteja:


title: Erkki Laatikainen

text: Erkki Laatikainen (6. elokuuta 1946 Kaavi – 15. helmikuuta 2013 Jyväskylä) oli suomalainen journalisti ja professori, koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri. Hän oli Jyväskylässä ilmestyvän "Keskisuomalainen"-sanomalehden pitkäaikainen päätoimittaja ja vahva alueellinen vaikuttaja kotimaakunnassaan Keski-Suomessa. Laatikainen toimi "Keskisuomalaisen" päätoimittajana vuosina 1975–2008, ja hän oli lopulta eräs Suomen seuratuimpia sanomalehtimiehiä. Laatikainen sai kesällä 2009 valtion journalistipalkinnon.


title: Erkki Laatikainen

text: "Keskisuomalaisen" nykyisen päätoimittajan Pekka Mervolan mukaan Laatikaisen johdolla "Keskisuomalainen" nousi vaikuttavaksi valtakunnalliseksi sanomalehdeksi. Laatikainen toimi voimakkaasti journalistiikan oppiaineen saamiseksi Jyväskylän yliopistoon. "Keskisuomalainen" oli ensimmäinen sanomalehti, joka alkoi vaatia kaikilta toimittajiltaan korkeakoulututkintoa.


title: Erkki Laatikainen

text: Laatikainen toimi Keski-Suomen Osuuspankin hallituksessa vuodesta 1975 lähtien 34 vuoden ajan. Loppuajan hän toimi myös puheenjohtajana. Hän oli vuosina 1996–2008 Osuuspankkikeskuksen hallintoneuvoston jäsenenä ja OKO:n hallintoneuvostonjäsenenä vuodet 1997–2006.


title: Erkki Laatikainen

text: Laatikainen sanoi puoluekannakseen ”riippumaton keskustalainen”. Hän ei ollut päätoimittaja-aikanaan keskustapuolueen jäsen. Laatikainen otti kantaa politiikkaan ja keskustan puheenjohtajavalintoihin, esimerkiksi Anneli Jäätteenmäen puolesta 2002 ja Paavo Väyrysen puolesta 2012. Päätoimittajana tapahtuneen erittäin aktiivisen vaikuttamisen vuoksi entinen pääministeri Paavo Lipponen viittasi Laatikaiseen ja Seinäjoella ilmestyvän sanomalehti "Ilkan" silloiseen päätoimittajaan Kari Hokkaseen käsitteellä ”maakuntaansa terrorisoiva satraappi”.


title: Erkki Laatikainen

text: Eläkkeelle jäätyään Laatikainen toimi verkkokolumnistina Radio Keski-Suomessa. Hän herätti huomiota ehdottamalla rikoslakiin pykälää, joka kieltäisi ”kiihottamisen kansanvaltaa ja sen vastuunkantajia kohtaan”. Ehdotus sai aikaan voimakasta kritiikkiä. Sitä pidettiin jopa sananvapauden vastustamisena.


title: Ramses XI

text: Ramses XI (tai Ramesses XI) oli muinaista Egyptiä vuosina 1099–1069 eaa. hallinnut, Egyptin 20. dynastian viimeinen faarao.


title: Ramses XI

text: Ramses XI:n noustessa valtaan Egypti oli luhistumisen partaalla. Haudanryöstelystä oli tullut päivittäinen riesa eikä siihen pystytty enää puuttumaan. Perättäiset huonot Niilin tulvat aiheuttivat katovuosia, joiden seurauksena maassa vallitsi nälänhätä, joka johti sisällissotaan. Ei tiedetä, selviytyikö tuolloin ylipappina toiminut Amenhotep murhayrityksestä, mutta hän on yrittänyt pyytää Ramses XI:n suojelusta mikä on johtanut entistä laajempaan sisällissotaan. Paneshyn joukot marssivat pohjoiseen päästäen Hardaihin valtaan väli egyptissä. Paneshy olisi tietojen mukaan tuhonnut Hardain kaupungin vetäytyen tämän jälkeen takaisin Nubiaan.


title: Ramses XI

text: Kenraali Piankh johti tällä välin armeijansa Thebesiin, jossa hän anasti faaraolta vallan tehden itsestään Egyptin visiirin.


title: Ramses XI

text: Amonin papit, joilla oli paljon valtaa, ottivat Ramses XI:n hallituskaudella eteläisen Egyptin hallintaansa ja Ramses XI hallitsi näin vain aivan maan pohjoisosassa. Myös pohjoinen osa oli kuitenkin jakautunut niin, että Ramses hallitsi todennäköisesti vain pientä aluetta oman hallituskaupunkinsa (Taniksen) ympärillä. Ramses ei myöskään ilmeisesti osallistunut suuremmin hallitsemiseen, sillä visiiri ja kenraalit suorittivat useimmat hallitsijan tehtävistä. Hallituskautensa loppupuolella Ramseksella ei enää edes ollut minkäänlaista valtaa, vaikka hän sai pitääkin kuninkaalliset tittelinsä. Etelässä hallitsi Amonin pappi Herihor ja pohjoisessa Smendes I, joka oli mahdollisesti Ramses XI:n poika.


title: Ramses XI

text: Jossain vaiheessa Ramses XI:n hallituskautta Panehsyn joukot marssivat pohjoiseen. Syytä tähän ei tiedetä: Joko se tapahtui Ramses XI:n pyynnöstä tai sitten ylipappina toiminut Amenhotep oli pyytänyt joukkoja saapumaan.


title: Ramses XI

text: Ramses XI:n hautapaikkaa ei tiedetä, mutta Kuninkaiden laakson hauta KV4 katsotaan usein hänelle valmistetuksi. Hauta on jäänyt keskeneräiseksi, eikä sen seiniä koristavia maalauksia ole saatu valmiiksi. Se on ollut avoinna muinaisista ajoista asti ja siellä onkin huomattava määrä eri aikakausien vierailijoiden kirjoituksia. Howard Carter käytti hautaa varastona ja Tutankhamonin haudan kaivauksiin osallistuneet työntekijät käyttivät sitä ruokasalina.


title: Ramses XI

text: Ramses XI:n muumiota ei ole löydetty.


title: Muumilaakso

text: Muumilaakso () on Tove Janssonin Muumi-teosten keskeinen tapahtumapaikka, jossa Muumit ystävineen asuvat. Laakso on rauhallinen ja kaukana maailman menosta. Muumilaaksoa ympäröivät Yksinäiset vuoret ja meri. Muumilaaksosta lähtee joki, joka ei kuitenkaan laske mereen. Laakson tärkein rakennus on Muumitalo.


title: Muumilaakso

text: Tove Jansson kirjoitti ensimmäisen kuvauksen Muumilaaksosta "Muumit ja suuri tuhotulva" kirjan käsikirjoitukseen sotatalvena 1939. Talvisodan kauhuista pakoon päästäkseen Jansson loi jo aiemmin kehittämänsä Muumipeikko-hahmon ympärille mielikuvitusmaailman, jonne saattoi piipahtaa todellisuutta pakoon. Janssonille oli jo aiemmin 1930-luvulla ollut haaveena muuttaa eksoottiseen paikkaan, kuten perustaa siirtokunta Marokkoon, jossa jo oli katsottuna sopiva paikkakin, muuttaa Baskimaahan tai Tongan saarille. Muumilaakso voidaan nähdä myös tämän kaukokaipuun ilmentymänä.


title: Muumilaakso

text: Muumilaakson maisemallisena esikuvana on pidetty Ängsmarnia, Tove Janssonin äidinpuoleisen suvun kesäpaikkaa Blidön saarella Tukholman saaristossa. Ängsmarnin huvilan oli rakennuttanut Toven äidinisä, kirkkoherra ja hovisaarnaaja Fredrik Hammarsten, ja Tove vietti siellä useita lapsuutensa kesiä. Runollisessa omaelämäkerrassaan "Kuvanveistäjän tytär" (1968) hän antoi Ängsmarnista kuvauksen, jossa on selkeitä yhtymäkohtia Muumilaaksoon:


title: Muumilaakso

text: Muumilaakso esiintyy ensimmäisen kerran ensimmäisen teoksen "Muumit ja suuri tuhotulva" (1945) lopussa, jossa Muumit asettuvat laaksoon asumaan. Tässä ja seuraavassa kirjassa "Muumipeikko ja pyrstötähti" (1946) olevissa kuvissa laakso kuvataan suhteellisen pieneksi, vuorten ympäröimäksi notkoksi, jonka pohjalla virtaa pieni joki. Muumitalo on näissä kuvissa sijoitettu aivan joen töyräälle.


title: Muumilaakso

text: Kolmannessa teoksessa "Taikurin hattu" (1948) Muumilaakson maantiede saa lopullisen muotonsa. Kirjan etulehdellä on Muumilaakson kartta, jossa kuvattu laakso on laajentunut huomattavan suureksi ensimmäisistä kirjoista. Laaksoa reunustavat idässä Yksinäiset vuoret sekä pohjoisen ja etelän puolella muut yksittäiset vuorenhuiput, lännen puolella meri uimahuoneineen. Laakson itäreunaa pitkin virtaa Yksinäisten vuorten juurta seuraileva joki, joka tulee koillisesta, tekee mutkan vuorenreunan ympäri ja virtaa kaakkoon. Laakson keskuksena on Muumitalo ja sitä ympäröivä puutarha. Kirjassa kuvataan näkymää Muumilaaksoon sen pohjoispuolella olevalta vuorelta:


title: Muumilaakso

text: "Kevättuuli tanssi huipulla vapaana, ja joka puolella näkyi sininen taivaanranta. Lännessä levisi meri ja idässä kiemurteli joki Yksinäisten vuorten väliin, pohjoisessa levisi suurten metsien keväinen matto, ja etelässä nousi savu Muumitalon savupiipusta, sillä Muumipeikon äiti keitti aamukahvia." (suom. Laila Järvinen)


title: Muumilaakso

text: "Taikatalven" (1957) ja "Muumilaakson marraskuun" (1970) etulehdillä on kaksi muuta Muumilaaksoa esittävää karttaa, jotka ovat yksityiskohtia lukuun ottamatta yhteneviä Taikurin hatun kartan kanssa. Siinä missä ensimmäinen kartta oli kesäinen, Taikatalven kartta kuvaa Muumilaaksoa talvella, Muumilaakson marraskuun kartta syksyllä. Lisäksi viimeisen kartan alareunassa on laajempi kartta, josta näkyy, että Muumilaakson pohjoispuolella on muita vuorien ja meren väliin jääviä laaksoja. "Muumilaakson tarinoita" -animaatiosarjassa Muumilaakson tuntumassa sijaitsee myös Noitametsä, jossa asuu noita.


title: Muumilaakso

text: Muumien uimahuone on pieni tornikattoinen uimahuone, joka sijaitsee merenrannalla laiturin päässä. Se on rakennettu pylväiden päälle. Etuovi on laiturin päässä ja takaovesta menee portaat mereen, eli takaovesta pääsee suoraan uimaan. Talvisin Tuu-tikki asuu uimahuoneessa ja siellä on myös kamiina, joka pitää uimahuoneen lämpimänä. Uimahuonetta kuvataan kirjassa "Taikatalvi" (1957). "Taikatalvessa" uimahuoneessa asuu myös monia vieraita, kuten Surku, Ötökkä-Salome ja Esi-isä. Kerran Muumit pakenevat uimahuoneelle Haisulin eläintarhasta päästämiä villieläimiä. Myös Nuuskamuikkunen kalastelee joskus uimahuoneen laiturilla. Naantalin Muumimaailmassa on uimahuone, jonka ikkunoissa on värikkäät lasit.


title: Muumilaakso

text: Nipsun talo on pieni asumus, jossa Nipsun nähdään usein asuvan. Talo sijaitsee kumpareen alla.


title: Muumilaakso

text: Muumilaakson poliisiasema sijaitsee keskellä laaksoa. Poliisimestari työskentelee siellä.


title: Muumilaakso

text: Hemulin talo sijaitsee metsän reunassa ja sen pihaa ympäröivät kasvi-istutukset. Hemulilla on vene jossa homssulapsi Tuhto asuu.


title: Muumilaakso

text: Yksinäiset vuoret () on kuvitteellinen vuoristo, joka sijaitsee Tove Janssonin Muumi-tarinoissa. Muumi-hahmoista Mörkö asuu Yksinäisillä vuorilla. Tarinassa "Muumipeikko ja pyrstötähti" Muumipeikko ja Nipsu (elokuvassa myös Pikku Myy) lähtevät retkelle Yksinäisten vuorten tähtitorniin. Yksinäisten vuorten takana olevassa järvessä elää valtava kultakala, jonka Muumipeikko ystävineen näki yhdessä "Muumilaakson tarinoita" -animaatiosarjan jaksossa.


title: Muumilaakso

text: Tove ja Lars Janssonin kirjoittamissa Muumipeikko-sarjakuvissa on Muumilaaksossa myös jotakin yrityksiä, kuten tupakkakauppa, urheiluliike ja sanomalehden toimitus.


title: Aller

text: Aller eli Carl Allers Etablissement A/S on kaikissa Pohjoismaissa toimiva yli 135-vuotias tanskalainen kustannusyritys, jonka Allerin perhe edelleen omistaa. Yrityksen kustantamien lehtien yhteenlaskettu levikki pohjoismaissa on yli 5 miljoonaa ja ne tavoittavat yli 16 miljoonaa lukijaa joka viikko.


title: Aller

text: Carl Allers Etablissement A/S on tanskalainen kustantamo, jonka perustivat Carl Julius Aller ja hänen vaimonsa Laura Aller 1873. Kustantamon ensimmäinen lehti oli Femina-nimisenä ilmestyvä Skandinavian suurin naisten viikkolehti, joka aloitettiin 1874 Nordisk Mønster Tidende -nimisenä. 1877 perustettiin Laura Allerin päätoimittama Illustreret Familie Journal, josta alkoi ilmestyä myös ruotsalainen painos 1894. 1897 lehdestä alkoi ilmestyä myös norjalainen painos.


title: Aller

text: 1939 alkoi ilmestyä Det Ny Radioblad, Uusi Radiolehti, jota voidaan pitää alkuna SE og HØRille, joka ilmestyy Suomessa Seiska-nimisenä, sekä saman omistajan sille muiden kustantamojen kilpailua vaikeuttamaan perustamana kilpailijana, Oho!-lehtenä. 1978 SE og HØRistä alkoi ilmestyä norjalainen painos. Vuonna 2006 Aller osti Katso!-lehden A-lehdiltä.


title: Aller

text: Axel and Valdemar Aller perustivat Svenska Aller AB yhtiön Ruotsiin 1894 ja Norsk Aller A/S yhtiön Norjaan 1897. 1992 perustettiin Aller Julkaisut Oy ja 7 päivää -lehti Suomeen. Muut 100 % omistamat tytäryhtiöt ovat Aller Press A/S ja Aller International A/S Tanskassa.


title: Aller

text: Yhtiön äänivaltaisista osakkeista 56,0 % omistaa vuonna 1981 perustettu The Aller Trust, jonka äänivallasta 51,3 % omistavat Svend Aller, Carl Erik Aller ja Joergen Aller. The Aller Trustin omistus on 14 % koko osakekannasta. Koko osakekannasta 51,3 % omistaa Rella Holding A/S ilman äänivaltaa. Johtokunnan puheenjohtajana toimii Richard Sand.


title: Pekka Ervasti

text: Veli-Pekka Yrjänä Ervasti (s. 28. huhtikuuta 1955 Rovaniemi) on suomalainen politiikan toimittaja. Hän työskenteli Yle Uutisten politiikan erikoistoimittajana toukokuuhun 2016 ja oli politiikan toimituksen päällikkö lokakuusta 2012 maaliskuuhun 2015. Hän lopetti Yleisradiossa "yhteisestä sopimuksesta" ja siirtyi vapaaksi toimittajaksi syyskuusta 2016. Hän kirjoittaa muun muassa Suomen Kuvalehteen.


title: Pekka Ervasti

text: Ervasti valmistui ylioppilaaksi vuonna 1975 ja kävi Sanoman toimittajakoulun 1977–1978. Hän opiskeli journalismia Yhdysvalloissa Etelä-Dakotan valtionyliopistossa 1981–1982. Ervasti työskenteli Helsingin Sanomien toimittajana 1979–1990, Ilta-Sanomien politiikan toimituksen esimiehenä 1990–2004 ja Nelosen uutisten politiikan toimittajana 2001–2002. Hän oli Suomen Kuvalehden toimituspäällikkö 2004–2010 ja politiikan toimittaja 2010–2012.


title: Pekka Ervasti

text: Ervastin paljastusuutisilla oli merkittävä osuus siihen, että eduskuntavaalien 2003 jälkeen pääministeriksi noussut keskustan Anneli Jäätteenmäki jätti eroanomuksensa kesäkuussa 2003. Ervasti uutisoi Ilta-Sanomissa, että Jäätteenmäki oli käyttänyt vaalikeskusteluissa salaiseksi luokiteltuja tietoja Paavo Lipposen ja George W. Bushin tapaamisesta Valkoisessa talossa. Ervasti paljasti myös, että tietoja oli vuotanut presidentti Tarja Halosen neuvonantaja Martti Manninen, jonka presidentin kanslia sittemmin erotti. Ilta-Sanomista pitämällään vapaalla Ervasti kirjoitti tapahtumasta kertovan kirjan "Irakgate", jossa käytiin läpi Ilta-Sanomien osuutta pääministerin eroon. Kirjan julkaisun jälkeen 2004 Ervasti erosi Ilta-Sanomien palveluksesta ja siirtyi Suomen Kuvalehteen.


title: Pekka Ervasti

text: Vuonna 2003 Ervasti palkittiin Suomen Kuvalehden ja Ilta-Sanomien journalistipalkinnoilla ja Tutkivan journalismin yhdistyksen Lumilapio-palkinnolla. Vuonna 2004 hän sai Bonnierin suuren journalistipalkinnon.


title: Jaska Raatikainen

text: Jaska Ilmari Raatikainen (s. 18. heinäkuuta 1979 Lappeenranta) on suomalainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten Children of Bodom -yhtyeen rumpalina.


title: Jaska Raatikainen

text:
Raatikainen alkoi nuorena soittaa pianoa ja käyrätorvea, jota hän soitti suuressa jazzorkesterissa (big band). Nuoruusaikojen idoleita olivat muun muassa Guns N' Roses ja Metallica, ja myöhemmin rummunsoittoharrastuksen alettua rumpalit kuten Scott Travis Judas Priestistä, Mikkey Dee Motörheadista, Lars Ulrich Metallicasta ja Vinnie Colaiuta (Stingin ja Frank Zappan sessiorumpali) vaikuttivat paljon Raatikaisen soitantaan. Myös suomalaiset Sami Kuoppamäki Kingston Wallista ja Kai Hahto Wintersunista ovat Raatikaisen esikuvia.
Ollessaan kuudennella luokalla Raatikainen innostui rummuista, kun näki sellaiset koulussa.


title: Jaska Raatikainen

text: Voidaan sanoa, että Alexi Laiho loi juuri Raatikaisen kanssa Children of Bodomin juuret. Yläasteikäisenä Raatikainen tutustui Laihoon ja he alkoivat pian soittaa yhdessä. Myöhemmin he perustivat Inearthed-nimisen yhtyeen, joka oli COB:n edelläkävijä. Raatikainen toi Alexander Kuoppalan ja Janne Wirmanin yhtyeeseen mukaan. Wirmanin tulon jälkeen yhtyeen nimi olikin jo Children of Bodom. Kuoppala soitti trumpettia samassa orkesterissa kuin Raatikainen käyrätorvea, ja Wirmanin hän tunsi lukiosta.


title: Jaska Raatikainen

text:
Raatikainen on hyvin vannoutunut tuplapedaalin käyttäjä. Nykyään hänellä on kaksi bassorumpua vaikka vasemman puoleinen toimii käytännössä koristeena."Hate Crew rolling over Europe" kiertueella Raatikainen soitti myös lyhyen rumpusoolon ensimmäistä kertaa, pyrkimättä tehdä vaikutusta yleisöön nopeilla blast beateillä ja tuplabasso-osuuksilla, kuten monet rumpalit tekevät, vaan antaa kaikille yleisvaikutelman taidoistaan. Raatikaisen koko rumpusooloa käytettiin usein introna kappaleelle "Bodom Beach Terror". Ensimmäisten konserttien aikana kiertueella oikean käden lihaskrampit vaikeuttivat soittoa, mutta silti soittaminen yleensä onnistui.
Raatikainen käyttää nimikoituja rumpukapuloita. Konserttien jälkeen rumpukapulat heitetään yleisön joukkoon. Ennen "Hatebreederin" äänityksiä, joulukuussa 1998, Raatikainen sai tukitarjouksia lyömäsoitinvalmistajilta sekä rummuille että symbaaleille. Hänen käyttämänsä rumpu- ja symbaalimerkit ovat vaihtuneet sponsorisopimusten mukaan.


title: Jaska Raatikainen

text: Raatikainen on tuonut oman tyylinsä Children of Bodomin musiikkiin: kymmenen yhtyeen kappaletta alkaa rummuilla. Hän on lähiympäristönsä mukaan todella hiljainen persoona, joka viettää paljon ajastaan yksin, pitää lukemisesta ja valitsee yksiöitä hotelleissa ja vuoteita kiertuebussin ylänurkasta. Raatikainen ei yleensä koskaan anna haastatteluita, koska hänen mielestään muilla on paljon enemmän sanottavaa.


title: Jaska Raatikainen

text: Lokakuussa 2000 Sinergy kysyi Raatikaisen apua heidän Euroopan-kiertueelleen kolme päivää ennen sen alkua rumpali Tonmi Lillmanin loukattua jalkansa. Ilman Raatikaisen panosta Sinergyn olisi luultavasti pitänyt perua kiertue, ja niinpä Sinergy esitti kiitoksensa levynsä "Suicide by My Side" (2002) kansilehdessä sanoin "Special thanks to Jaska Raatikainen for lending us his talent and saving us on our last European tour!".


title: Jaska Raatikainen

text: Toukokuussa 2001 Jaron Sebastian Raven pyysi Raatikaista soittamaan Virtuocity-projektinsa debyyttialbumilla "Secret Visions", jonka äänitykset tapahtuisivat Astia-studiolla Anssi Kipon tuottamana. Suostumuksensa annettuaan Raatikainen sai demokasetin kappaleista kaksi päivää ennen studioon astumista. Lopputuloksessa kuullaan sekä teknistä että progressiivista rummutusta.


title: Jaska Raatikainen

text: Toukokuussa 2001 Raatikainen auttoi suomalaista dark metal -yhtye Evemasteria soittamalla rumpuja neljään kappaleeseen minialbumille "Wither". Yhtyeen uusi levy-yhtiö kuitenkin halusi julkaista minialbumin sijaan kokonaisen albumin ja Raatikaisen rumpukapuloita tarvittiin taas studiossa, kun Evemaster valmisteli viittä uutta kappaletta marras- ja joulukuussa 2002.


title: Jaska Raatikainen

text: Death-nero Chuck Schuldinerin muistokonsertissa 1. maaliskuuta 2002 Raatikainen soitti liverumpuja suomalaiselle death metal -yhtye Northerille, joka soitti vain Death-covereita. Nämä erittäin tekniset ja monimutkaiset Death-kappaleet eivät olleet ongelma Death-fani Raatikaiselle, joka soitti kappaleet "Flesh and the Power It Holds", "1000 Eyes", "Without Judgement" ja "Lack of Comprehension".


title: Jaska Raatikainen

text: Heinäkuussa 2002 Laiho, Kuoppala ja Raatikainen osallistuivat Astia-studiolla Northerin levytyssessioihin ja auttoivat eräissä "Mirror of Madness" -albumin taustalauluissa: heidän ääntään on kuultavissa kappaleissa "Everything Is an End", "Dead" ja "Mirror of Madness".


title: Jaska Raatikainen

text: Kesällä 2000 "Siamin tytöt" -televisiosarjan ohjaaja kysyi Raatikaista näyttelemään Raulin roolia kolmessa sarjan jaksossa. Raatikainen tunsi ohjaajan tehtyään musiikkia hänen aiemmille teoksilleen ja piti ideasta, joten hän suostui.


title: Jaska Raatikainen

text: ""Olen aina haaveillut näyttelemisestä, ja kun sain mahdollisuuden, käytin sen. Halusin vain kokeilla. En ole ajatellut asiaa pidemmälle"", Raatikainen myöhemmin kommentoi.


title: Valaisija

text: Valaisija eli gaffer () on elokuvan kuvauspaikalla toimiva pääsähköteknikko, joka tekee valaistussuunnitelman, koordinoi sekä vastaa lamppujen valinnasta ja sijoittamisesta. Valaisija toimii läheisesti kuvaajan ja gripien kanssa.


title: Valaisija

text: Nimitys "gaffer" on vakiintunut käyttöön varhaisten elokuvatuotantojen ajoilta, jolloin valaisuun käytettiin pelkästään luonnonvaloa ja valaisijat säätelivät valon määrää muuttamalla studiotilojen kattoikkunoiden ja peilipaneelien asentoa pitkillä kepeillä, "gaffeilla". Kun keinovaloa alettiin käyttää, vanhempia valaisijoita kutsuttiin edelleen gaffereiksi ja keinovalolla valaisijoita teknikoiksi. Lopulta gaffer vakiintui päävalaisijan titteliksi.


title: Valaisija

text: Päävalaisijan apulaisia kutsutaan joskus myös "spark"eiksi.


title: Hattivatti

text: Hattivatit () ovat Tove Janssonin luomassa muumimaailmassa esiintyviä hahmoja. Ne ovat valkoisia olioita ja muistuttavat ulkonäöltään lähinnä sienen jalkaa tai aavetta, jonka sivussa on pienet kämmenet. Hattivateilla ei ole suuta eivätkä ne puhu. Vaikka hattivatit esiintyvät lähes kaikissa muumikirjoissa, niistä tiedetään vain vähän. Ne liikkuvat aina suurina laumoina ja kerääntyvät paikkoihin jonne salama iskee tullakseen sähköisiksi.


title: Hattivatti

text: Ensimmäisen kuvauksen hattivateista antaa Muumimamma ensimmäisessä muumikirjassa "Muumit ja suuri tuhotulva" (1945):


title: Hattivatti

text: Hattivatit vaeltavat suurina laumoina, useimmiten meritse pienillä purjeveneillä, mutta myös maitse. "Näkymättömässä lapsessa" Muumipapan näkemissä veneissä on aina pariton määrä hattivatteja, mutta toisaalta "Muumipeikossa ja pyrstötähdessä" tekijän kuvituksessa on kahden, neljän ja kuudenkin hattivatin veneitä. Päättymättömän vaeltamisensa lomassa hattivateilla on tapana kokoontua suurina joukkoina meren saarille.


title: Hattivatti

text: Hattivatit suhtautuvat kaikkiin muihin olioihin täydellisen välinpitämättömästi, eikä niistä ole normaalisti minkäänlaista vaaraa. Niillä on kuitenkin eräs omalaatuinen piirre: ukonilmalla ne varaavat itseensä sähköä, ja silloin niistä voi saada jopa hengenvaarallisen sähköiskun. Hattivateilla on oma saari, joka sijaitsee merellä jonkin matkaa Muumilaaksosta. Niillä on myös ilmapuntari, jota ne säilyttävät saaren keskellä olevassa pylväässä. "Taikurin hattu" -kirjassa hattivatit puolustavat ilmapuntariaan aggressiivisesti Hemulilta, joka yritti ottaa sen. "Muumilaakson tarinoissa" Hemuli vie hattivattien ilmapuntarin, jolloin ne kaikki piirittävät teltan jossa Muumiperhe ja Hemuli olivat. Muumipeikko palauttaa ilmapuntarin hattivateille ja jo seuraavana aamuna hattivatit ovat lähdössä pois, Nuuskamuikkusen mukaan ""jollekin saarelle, josta kenelläkään ei ole pienintäkään aavistusta"".


title: Hattivatti

text: Hattivatit ovat pituudeltaan suurimmillaan noin puolet muumin pituudesta. Ne ovat valkeita ja suippoja, sienen jalkaa muistuttavia olioita, joilla on kaksi käsivarretonta kättä vartalon sivuilla sekä kaksi silmää. Kaikki hattivatit näyttävät täysin samalta, eikä niiden mahdollisista sukupuolisista eroista ole tietoa. Hattivatit lisääntyvät kasvamalla siemenistä, jotka on kylvettävä juhannusyönä. Sitä, mistä hattivattien siemenet tulevat, ei muumikirjoissa kerrota. Hattivatit ovat mykkiä ja kuuroja, näkevät huonosti ja ovat hyvin tyhmiä mutta niiden tuntoaisti on erittäin herkkä, ja niiden kerrotaan ”tuntevan jäsenissään” pyrstötähden kaltaisia luonnonmullistuksia.. Hattivatit ovat myös siitä kummallisia, etteivät ne nuku tai palele koskaan.


title: Hattivatti

text: Hattivatit esiintyvät Muumilaakson tarinoita -sarjassa jaksoissa "Tervetuloa hattivattien saarelle", "Hattivattien salaisuudet", "Nuuskamuikkunen lähtee pois", "Kadonneet lapset", "Primadonna", "Luola", "Talon maalausta", "Aarrekartta" sekä aiemmin Suomessa esittämättömässä jaksossa "Ääni kelon sisällä". Jaksossa "Nuuskamuikkunen lähtee pois" tosin nähdään vain muutama hattivattien vene merellä ja jaksossa "Kadonneet lapset" Nuuskamuikkunen kylvää puistoon pienehkön määrän hattivattien siemeniä, joista sitten kasvaa hattivatteja. Muissa jaksoissa hattivatit esiintyvät suurena laumana. Jakson "Talon maalausta" alussa heidät nähdään vain muutaman sekunnin ajan kävelemässä tuulisessa Muumilaaksossa.


title: Te Vaka

text: Te Vaka on oseanialainen yhtye, joka soittaa paikallista kansan- ja nykymusiikkia. Opetaia Foa'i perusti sen vuonna 1995 Aucklandissa, Uudessa-Seelannissa. Yhtyeen kaksitoista jäsentä ovat kotoisin useista eri Oseanian maista. Perustaja Opetaia Foa'i syntyi Länsi-Samoalla ja hänen vanhempansa olivat kotoisin Tokelausta ja Tuvalusta. Yhtyeen sanoitukset ovat useimmiten tokelaun kielellä. Yhtyeen nimi tarkoittaa tokelaun kielellä kanoottia. Te Vaka on esiintynyt 30 maassa ja julkaissut neljä albumia ja yhden DVD:n. Te Vakan ensimmäinen albumi, "Te Vaka", ilmestyi vuonna 1997.


title: Te Vaka

text: Yhtye on voittanut Pacific Music Awards -tapahtumassa parhaan albumin palkinnot levyillään "Tutuki" (2004) ja "Olatia" (2007). Samalla kun "Olatia" nimettiin vuoden albumiksi Pacific Music Awards -tilaisuudessa 2008, yhtye itse valittiin Oseanian parhaaksi.


title: Te Vaka

text: Te Vaka kirjoitti laulun "Sei Ma Le Losa" Greenpeacen perustaja David McTaggartille, joka kuoli auto-onnettomuudessa 23. maaliskuuta 2001. Laulu julkaistiin onnettomuutta seuranneena vuonna albumilla "Nukukehe".


title: Te Vaka

text: Yhtyeen albumit ovat:


title: Dysmorfinen ruumiinkuvan häiriö

text: Dysmorfinen ruumiinkuvan häiriö ("Body Dysmorphic Disorder" eli BDD) on mielenterveysongelma, josta kärsivä henkilö on jatkuvasti tyytymätön omaan kehoonsa tai tiettyyn osaan kehostaan. Häiriö kuuluu pakko-oireisten häiriöiden spektriin ja merkitsee kirjaimellisesti epämuotoisuuteen liittyvää ruumiinkuvahäiriötä. Häiriöstä kärsivää henkilöä vaivaa jokin normaali tai vain lievästi poikkeava kehonosa, kuten nenä tai korvat. Henkilö myös kokee ulkonäkönsä vastenmieliseksi, sosiaalisia suhteita haittaavaksi, rumaksi tai jopa toisissa inhoa herättäväksi. Oletettu poikkeavuus ja yritykset peitellä sitä saattavat viedä valtaosan yksilön ajatusmaailmasta ja ajankäytöstä ja johtavat usein vetäytymiseen sosiaalisista kontakteista. Monet turvautuvat leikkauksiin, joiden he kokevat korjaavan ulkonäköään. Häiriön kanssa samanaikaisesti esiintyy tavallisesti ahdistusta ja masennusta. Potilaat myöntävät monesti huolestuneisuutensa olevan liiallista, mutta he eivät useinkaan pääse tunteesta eroon.


title: Hanga Roa

text: Hanga Roa on Tyynellä valtamerellä sijaitsevan, Chilelle kuuluvan Pääsiäissaaren pääkaupunki. Se sijaitsee saaren lounaisrannikolla. Yli 87 % saaren asukkaista asuu kaupungissa.


title: Hanga Roa

text: Hanga Roa on saaren ainoa kaupunki, ja siellä on melkein kaikki kaupat, hotellit ja ravintolat.


title: Farssi

text: Farssi on komedia, jonka viihdyttävyys perustuu väärinkäsityksiin, yhteensattumiin, absurdeihin tilanteisiin, verbaaliin huumoriin ja nopeaan, loppua kohden kiihtyvään juoneen. Farssit päättyvät yleensä onnellisesti. Farssin tarkoitus on siis saada yleisö nauramaan ja hymyilemään.


title: Kambera

text: Kambera on austronesialainen kieli, jota puhutaan Indonesiassa. Suurin osa sen puhujista asuu Sumban saaren itäosissa ja kieltä kutsutaan joskus nimellä "sumban kieli". Kielellä on noin 240 000 äidinkielistä puhujaa (2009). Kamberan kielellä on julkaistu muun muassa Raamattu.


title: Äitijumalatar

text: Äitijumalatar on ikivanha jumaluus, jonka on ymmärretty synnyttävän elämää ja luovan edellytyksen viljan kasvulle.


title: Äitijumalatar

text: Äitijumalattareksi on luettu useita erityyppisiä jumalattaria, jotka edustavat luovuutta, synnytystä, hedelmällisyytä, sukupuoliyhteyttä, hoivaa sekä kasvun kiertokulkua. Niinkin erilaisia hahmoja kuin kivikautiset venukset ja Neitsyt Maria on pidetty äitijumalattarina.


title: Äitijumalatar

text: Äitijumalatar ja Äiti Maa/Maaemo sekoitetaan usein keskenään, mutta nämä tulisi katsoa omiksi jumalatartyypeiksi. Äiti Maa on kosminen ja ikuinen hahmo, hedelmällinen kaiken lähde, kun taas äitijumalatar on erityinen ja yksilöllinen elinvoiman lähde sekä voimakkaasti seksuaalinen jumalatar, jonka on oltava säännöllisin väliajoin yhdynnässä. Äitijumalattaret ovat usein taivaallisen parin toinen puolisko, ja mytologioissa kuvataan usein heidän puolisoitaan, jotka voivat monesti olla myös kuolevaisia miehiä.


title: Äitijumalatar

text: Useimpien äitijumalatarten myyteille ovat tyypillisiä jumalattaren katoamiset ja ilmestymiset sekä hänen jumalallisen avioliittonsa juhlinta. Hänen katoamisellaan on kosmisia seurauksia: seksuaalisuus ja kasvu sammuvat. Äitijumalattaren paluu, mieskumppanin valinta ja yhdyntä hänen kanssaan palauttavat hedelmällisyyden. Tämän jälkeen jumalattaren puoliso siirretään usein syrjään tai lähetetään alamaailmaan, jotta hänet voidaan korvata seuraavana vuonna.


title: Äitijumalatar

text: Äitijumalattaren toinen tärkeä muoto korostaa hänen äitiyttään. Äitijumalatar on taivaallisen lapsen suojelija ja hoitaja – ja välillisesti koko ihmiskunnan. Tämä jumalattaren muoto esiintyy usein kuvataiteissa runsaspovisena tai monirintaisena hahmona, joka pitelee lasta.


title: Äitijumalatar

text:
Äitijumalatar takaa elämän jatkumisen ja on maan jumaluus. Maasta kasvaa vilja, ja maahan ihminen palaa kuoltuaan. Äitijumalatar valvoo ikuista kiertokulkua. Äitijumalatarta voidaan sanoa myös "suureksi äidiksi". Kivikauden luolataiteessa esiintyvä lihava nainen lienee äitijumalatar. Myöhemmin neoliittisen kauden maanviljelijät tekivät savesta pieniä äitijumalattaren patsaita. Nuoremman kivikauden maanviljeilijäyhteiskunnat olivat matriarkaatteja,
joissa suku laskettiin äidin, ei isän mukaan.


title: Äitijumalatar

text: Äitijumalatarta palvottiin Roomassa nimillä Magna Mater, Rhea ja Gaia. Kreikassa ja Vähässä-Aasiassa tämä jumaluus oli nimeltään Kybele.


title: ’Auhelawa

text: 'Auhelawa (myös nuakata, kurada, ulada ja 'urada) on austronesialainen kieli, jota puhutaan ainoastaan Papua-Uuden-Guinean Milne Bayn provinssiin kuuluvalla Normanby-saarella ja lisäksi Nuakata-saarella. Kielellä on noin 1 200 äidinkielistä puhujaa (1998), joista 360 puhuu sitä ainoana kielenään. 'Auhelawan lähin sukulaiskieli on duau, jonka kanssa sillä on sanallista samankaltaisuutta noin 52 %. Raamattu on käännetty 'auhelawanin kielelle.


title: Ortoreksia

text: Ortoreksia ("orthorexia nervosa") on syömishäiriö, jonka taustalla on pakkomielteinen halu syödä mahdollisimman terveellisesti. Käsitteen teki tunnetuksi yhdysvaltalainen lääkäri Stephen Bratman vuonna 1997.


title: Ortoreksia

text: Tyypillinen ortorektikko saattaa kuluttaa suurimman osan päivästään aterioiden suunnitteluun, ruoka-aineiden hankintaan ja ruoan valmistamiseen. Ortorektikot voivat myös yrittää käännyttää ystäviään oikeinsyöjiksi, ja he saattavat tuntea ylemmyydentunnetta ”epäterveellisesti” syöviä kohtaan.


title: Ortoreksia

text: Toisin kuin anoreksiaa sairastava henkilö, ortorektikko ei yritä syödä mahdollisimman vähän vaan mahdollisimman ”oikein”. Ortoreksia voi kuitenkin aiheuttaa liiallista laihtumista ja johtaa anoreksiaan. Ortorektikon ruokavalio voi muuttua niin rajoittuneeksi, että energia ja ravinteet jäävät saamatta, mistä seuraa puutostiloja. Mm. silmänalusten tummumista.


title: Ortoreksia

text: Ortoreksia ei useinkaan ole hengenvaarallista, mutta se voi rajoittaa elämää kohtuuttomasti ja äärimuodossaan muuttuu henkiseksi vankilaksi. Ruokavaliosta poikkeaminen voi aiheuttaa sietämätöntä ahdistusta ja syyllisyyttä epäonnistumisesta. Ortoreksia voi rajoittaa tavanomaista arkea ja sosiaalista elämää, sillä usein ortorektikon mielestä ainoastaan kotona tehtyä ruokaa voi syödä ja muualla tarjottu on syömäkelvotonta.


title: Ortoreksia

text: Ortoreksiaan sairastuvat tyypillisimmin ihmiset, jotka pyrkivät elämään terveellisesti ja hallitsemaan elämäänsä. He haluavat syömiseen tiukat ja selkeät ohjeet, jotka antavat heille turvallisuudentunnetta.


title: Ortoreksia

text: Ortorektikkoja arvellaan olevan jo enemmän kuin anorektikkoja ja bulimikkoja.


title: Ortoreksia

text: Ortoreksia on helppohoitoisempi kuin muut syömishäiriöt, ja jo keskusteluapu voi auttaa.


title: PDP-8

text: PDP-8 on Digital Equipment Corporationin 1960-luvulla valmistama minitietokone. Se oli ensimmäinen laajasti myyty PDP-sarjan tietokone. PDP-8 oli myös ensimmäinen laite, josta käytettiin minitietokone-sanaa.


title: PDP-8

text:
Ensimmäinen PDP-8-malli vastasi fyysiseltä kooltaan pientä pakastinta. Myöhemmin koneesta ilmestyi myös hieman pienempiä malleja, esimerkiksi pöydälle mahtuva PDP-8/E. Esittelyvuotena 1965 PDP-8:n hinta oli 18 500 dollaria.
PDP-8 oli 12-bittinen kone, eli sen sananleveys oli 12 bittiä ja keskusmuisti koostui tämän kokoisista sanoista. Muisti oli toteutettu ferriittirengastekniikalla ja sitä saattoi olla koneessa 4 096 – 32 768 sanaa eli 6–48 kilotavua. Käskykanta oli hyvin yksinkertainen, ja varsinaisia rekistereitä oli ensimmäisissä malleissa vain yksi. Syöttö- ja tulostuslaitteina oli aluksi vain kytkimiin ja valoihin perustuva etupaneeli, reikänauhanlukija ja tekstipäätteenä käytetty kaukokirjoitinlaite. Myöhemmin oli käytettävissä myös magneettinauha, RS-232-sarjaväylä, levykeasema ja kiintolevy.


title: Ferriittirengasmuisti

text: Ferriittirengasmuisti (englanniksi "magnetic core memory" tai lyhyesti arkikielessä "core") on varhainen tietokoneen keskusmuistin toteutustapa. Se perustuu pieniin keraamisiin renkaisiin, joihin tieto tallennetaan magneettikentän polariteetin avulla. Se on häviötön muisti, jonka sisällön säilyttämiseen ei tarvita sähköenergiaa.


title: Ferriittirengasmuisti

text: Ferriittirengasmuisti kehitettiin 1940-luvun lopulla. Siitä tuli vallitseva tietokoneiden muistityyppi 1960-luvun alussa, jolloin se korvasi rumpumuistin ja elektroniputkimuistin kaltaiset ratkaisut. Ferriittirengasmuisteja käytettiin yleisesti vielä 1970-luvulla, jolloin niiden hakuajat olivat 600 nanosekunnin luokkaa.


title: Ferriittirengasmuisti

text: Muistityyppiin viittaavaa core-sanaa käytetään vieläkin tietokoneslangissa etenkin ilmauksessa "coredumppi", joka tarkoittaa ohjelman kaatumisen yhteydessä syntyvää keskusmuistivedosta. Vedos tallentuu Unix-käyttöjärjestelmissä yleensä "core"-nimiseen tiedostoon.


title: The X Factor

text: The X Factor on heavy metal -yhtye Iron Maidenin kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1995. Albumilla oli solistina ensimmäistä kertaa Blaze Bayley.


title: The X Factor

text: Tällä albumilla Iron Maiden otti sanoituksissaan ensimmäisen kerran askeleen hieman aikuismaisempaan suuntaan. Se sai jokseenkin huonot arvostelut lehdistöltä varsinkin niiltä, jotka olivat tottuneen vanhaan sarjakuvamaisempaan Iron Maideniin.


title: The X Factor

text: "The X Factor" on myös Iron Maidenin siihenastisista albumeista synkin. Suurimman osan kappaleista on kirjoittanut Steve Harris, joka albumin kirjoittamisen aikoihin oli kokenut avioeron ja hänen isänsä oli juuri kuollut. Hänen mielestään se oli varmasti rankinta aikaa hänen elämässään.


title: The X Factor

text: "The X Factor" nousi brittilistalla sijalle kahdeksan ja Suomessa sijalle kaksi. Albumi ei menestynyt kaupallisesti aikaisempien Iron Maiden -albumien veroisesti. Yhdysvalloissa listasijoitus oli "Billboard" 200 -listalla vaatimaton 147.


title: The X Factor

text: Levyllä on paljon matalia ja dempattuja riffejä, mutta myös kauniita ja melodisia riffejä. Niitä on erityisesti kappaleissa "Sign of the Cross" ja "Fortunes of War".


title: The X Factor

text: Yhtye kertoi Blaze Bayleyn valinnasta uudeksi laulusolistiksi ennen joulua 1993. Blaze Bayleyn mukaan liittyminen Iron Maideniin "muutti hänen elämänsä kokonaan". Bayley lauloi ennen Wolfsbane-yhtyeessä.


title: The X Factor

text: Iron Maiden aloitti kappaleiden kirjoittamisen albumille "The X Factor" tammikuussa 1994. Albumia äänitettiin yli vuoden verran basisti Steve Harrisin kotistudiolla, jonka nimi oli Barnyard. Harris kommentoi kappaleiden kirjoittamisesta seuraavaa:


title: The X Factor

text: Albumin tuotti ja miksasi Nigel Green. Myös Steve Harris toimi miksaajana ja tuottajana. Albumin kansikuvan piirsi Hugh Syme. Koskettimia soitti Michael Kenney ja kuvaajana toimi Ronal Whelan ja yhtyeen kuvaajina Ross Halfin & Simon Fowler.


title: The X Factor

text: Albumin tyyliä pidettiin synkkänä. Albumin on sanottu suunnatun aikuisille. Steve Harris sanoi sen olevan omaleimainen. Uusi laulaja toi onnistumispaineita ja yhtye pyrki tekemään albumista mahdollisemman vahvan. Yhtye kirjoitti neljätoista kappaletta, joista levylle tuli yksitoista ("I Live My Way", "Judgement Day" ja "Justice of the Peace" eivät mahtuneet levylle.), mikä oli heille epätavallista, koska yhtye käyttää yleensä kaikki äänitetyt kappaleet. Materiaali olisi riittänyt tuplalevyyn ja sen tekeminen kesti kauan. Harrisin mielestä "The X Factor" on jatkoa albumille "Seventh Son of a Seventh Son", sillä molemmissa albumeissa on progressiivisia elementtejä. Albumi oli Harrisin mukaan myös synkkä hänen yksityiselämän suuren kriisin takia. Osa hänen henkilökohtaisista ongelmistaan purkaantui sitä kautta. Hän sanoi myös ettei levyn synkkyys johtunut yksinomaan hänestä, vaan myös Blaze Bayleystä.


title: The X Factor

text: "The X Factorin" ensimmäinen kappale on Steve Harrisin tekemä "Sign of the Cross", joka on "yli yksitoista minuuttia kestävä albumin synkkä avausraita". Harrisin ja Janick Gersin "Lord of the Flies" perustuu "Kärpästen herra" nimiseen elokuvaan ja romaaniin. Blaze Bayleyn ja Gersin säveltämä "Man on the Edge" perustuu elokuvaan "Rankka päivä" ja kappale "The Edge of Darkness" perustuu elokuvaan "Ilmestyskirja. Nyt.". Harrisin säveltämät kappaleet "Fortunes of War", "Sign of the Cross" sekä "Judgement of Heaven" eivät käsittele pelkästään Steve Harrisin avioliiton kariutumista ja Bruce Dickinsonin lähtöä, "vaan vielä tuskallisempaa ja hämmentävämpää minuuden hajoamista". Kappaleet "Look for the Truth", "The Aftermath", "The Edge of Darkness", "2 A.M.", "Lord of the Flies" ja "The Unbeliever" käsittelevät samoja asioita. "Run to the Hills" -kirjassa sanottiin seuraavaa:


title: The X Factor

text: Tuottaja Nigel Green kertoi Kreikan "Metal Hammer" -lehdelle seuraavaa:


title: The X Factor

text: Albumin tietokoneella tehdyn kansikuvan piirsi Hughes Simon (lempinimi Hugh Syme), joka on työskennellyt Disneyllä. Hän on piirtänyt myös Rushin, Queensrÿchen ja Megadethin levyjen kansia. Kannessa Eddie esiintyy kytkettynä 25 000 voltin sähkötuoliin.


title: The X Factor

text: "The X Factor" julkaistiin 2. lokakuuta 1995 ja se nousi Suomessa toiselle sijalle, Ruotsissa neljänneksi ja Belgiassa & Britanniassa kahdeksanneksi. Saksassa "The X Factor" meni sijalle 16. ja Itävallassa sijalle 19. Norjassa albumi joutui tyytymään sijaan 25. ja Sveitsissä 27. Alankomaissa albumi meni sijalle 29. Yhdysvalloissa albumi pääsi "Billboard" 200 -listalla vaatimattomalle sijalle 147. Albumin ensimmäinen single "Man on the Edge" julkaistiin 25. syyskuuta 1995 ja se nousi Britanniassa sijalle 10. ja Suomessa toiseksi. "Man on the Edgestä" on myös musiikkivideo, jonka ohjasi Steve Lazarus Steve Harrisin kanssa. Seuraava single "Lord of the Flies" julkaistiin 2. helmikuuta 1996 ja sen musiikkivideon ohjasi tuttuun tapaan Steve Lazarus ja Steve Harris.


title: The X Factor

text: SoundScanin mukaan "The X Factor" myi Yhdysvalloissa 112 710 kappaletta.


title: The X Factor

text: "The X Factor" vastaanotettiin suurelta osin negatiivisesti. Samaa oli kokenut myös vuoden 1981 albumi "Killers". Albumi valittiin kuitenkin Ranskassa ja Saksassa vuoden albumiksi. Allmusicin Stephen Thomas Erlewine sanoi ""The X Factorin" olevan mitäänsanomaton myöhäisten aikojen Iron Maiden -albumi". "RevelationZ"-verkkosivun Tommy B. Jensen kuitenkin kehui albumia sanoen "hämmästyttävän musikaalisuuden ja loistavan hengen tekevän siitä täysin ainutlaatuisen ja nerokkaan albumin".


title: The X Factor

text: "Korroosion" Aki Nuopponen sanoi, että ""The X Factor" ei edusta tyylillisesti kaikkein parhaiten Iron Maidenille sopivaa suuntausta, eikä Blaze Bayley ole todellakaan edeltäjänsä veroinen vokalisti, vaikka miten myönteisesti ajattelisi, mutta nämä seikat eivät ole lopultakaan "The X Factorin" suurimpia vikoja. Sen sijaan suhteellisen onnistuneen synkän tyylin ja Blaze Bayleyn ailahtelevan vokalisoinnin lisäksi jatkuvasti ailahteleva, ylipitkä ja tasapaksu kappalemateriaali ei kerta kaikkiaan rakenna albumista niin mielenkiintoista kokonaisuutta, että sen sanomaan ja sfääreihin jaksaisi palata kovin usein. Albumi ei ole missään tapauksessa karmaisevan huono, mutta sen monet ikävämmät piirteet ottavat yksinkertaisesti niin selkeän ylivallan vahvimpiin puoliin nähden, ettei albumi onnistu nousemaan yksittäisenä teoksena tai Iron Maidenin tuotantoon verrattaessa kovin kummoiselle tasolle".


title: Rumpumuisti

text: Rumpumuisti on varhainen tietokoneen keskusmuistin toteutustapa. Sen olennaisin osa on suuri pyörivä metallinen sylinteri, joka on päällystetty magneettisella tallennusmateriaalilla. Rummun sisältöä käsitellään sen varressa olevilla liikkumattomilla luku-kirjoituspäillä.


title: Rumpumuisti

text: Rumpumuisti on keskusmuistina hyvin hidasta, koska jokaisen luku- ja kirjoitusoperaation yhteydessä on odotettava, että rumpu on pyörähtänyt oikealle kohdalle. Se oli kuitenkin edullinen ja useimpiin tarkoituksiin käyttökelpoisin ratkaisu ennen kuin ferriittirengasmuistia alettiin tuottaa sarjatuotantona.


title: Rumpumuisti

text: Rumpumuistin pohjana oleva magneettirumpu kehitettiin vuonna 1932. Eräänlaisia rumpumuisteja oli kuitenkin käytössä jo tätä aiemmin, esimerkiksi mekaanisissa soittorasioissa melodian tallentamiseen käytetyt piikilliset sylinterit. Myös Charles Babbage kaavaili analyyttiseen koneeseensa tämän kaltaista mekaanista rumpumuistia konekäskyjen suoritusvaiheiden tallentamiseen.


title: Aldo Moro

text: Aldo Moro (23. syyskuuta 1916 – 9. toukokuuta 1978) oli italialainen poliitikko ja rikosoikeuden professori. Hän oli Italian pitkäaikaisimpia pääministereitä toisen maailmansodan jälkeen: hän oli viiden hallituksen johdossa kahteen otteeseen (1963–1968 ja 1974–1976), yhteensä yli kuusi vuotta. Moro edusti kristillisdemokraattista puoluetta.


title: Aldo Moro

text: Moro aloitti poliittisen uransa fasismin loppuvuosina Barin yliopistossa,jossa opiskeli lakitiedettä ja erityisesti rikosoikeutta. Vuonna 1938 valmistui hänen diplomityönsä (tesi di laurea) "La capacità giuridica penale", ja neljä vuotta myöhemmin habilitaatiotutkielma "La subiettivazione della norma penale" (Bari 1942), mikä antoi hänelle oikeuden opettaa yliopistossa. Hänen päätyötään "Unità e pluralità di reati" (Padua 1947) seurasi nimitys rikosoikeuden professoriksi 1948. Moron muista oikeustieteellisistä julkaisuista voidaan mainita hänen luentonsa jotka julkaistiin kahdessa kirjassa: "Lo Stato" (1943) ja "Il diritto" (1945).


title: Aldo Moro

text: Hänestä tuli 1941 katolilaisten yliopisto-opiskelijoiden puheenjohtaja. Moro liittyi kristillisdemokraattiseen puolueeseen 1945 ja hänet valittiin yhtenä sen edustajista 1946 perustuslakia säätävään kokoukseen ja 1948 parlamenttiin, jossa hän oli kuolemaansa asti. Hän oli oikeusministerinä 1955–1957, opetusministerinä 1957–1959 ja pääsi ensi kertaa pääministeriksi 1963–1968 ja uudelleen 1974. Moro oli myös neljä kertaa ulkoministerinä ja kerran sisäministerinä.


title: Aldo Moro

text: 1970-luvulla Moro panosti niin sanottuun historialliseen kompromissiin ("compromesso storico"). Kyse oli Italian kommunistisen puolueen johtajan Enrico Berlinguerin ehdottamasta solidaarisuusliitosta kristillisdemokraattien kanssa talouskriisin ratkaisemiseksi. Tämä panostus jakoi lopulta kristillisdemokraattisen puolueen kahteen osaan, vasemmistolinjaan jota johti Moro ja oikestolaiseen linjaan jonka johdossa oli Giulio Andreotti.


title: Aldo Moro

text: Italiassa elettiin 1970-luvulla poikkeuksellisen raa'an poliittisen väkivallan aikaa, niin kutsuttuja lyijyvuosia "(anni di piombo)". Poliittisten vastustajien ampumiset olivat Italian kaupunkien kaduilla enemmän sääntö kuin poikkeus, ja tilanne alkoi lopulta muistuttaa sisällissotaa. Suuri ja vaikutusvaltainen kommunistinen puolue oli toisen maailmansodan jälkeen päätetty pitää hallitusvallan ulkopuolella, mikä – yhdessä kommunistisen puolueen vallankumoushaluttomuuden kanssa – turhautti ja ennen pitkää radikalisoi kommunistien vasemman äärilaidan kannattajia. Italialaiseen tapaan kommunististen ääriryhmittymien vastavoimiksi muodostui uusfasistisia ryhmittymiä, ja nämä ottivat usein verisesti yhteen.


title: Aldo Moro

text: Vasemmistoradikaali terroristiryhmä, Punaiset prikaatit ("Brigate Rosse"), jota tuolloin johti Mario Moretti, sieppasi Moron 16. maaliskuuta 1978 tulitaistelun jälkeen. Moro oli kahden auton saattueessa matkalla parlamenttiin, jossa käytiin keskustelua luottamuslauseesta Giulio Andreottin neljännelle hallitukselle. Ensi kertaa myös kommunistien oli määrä tukea hallitusta mikä oli Moron ja Enrico Berlinguerin käymien neuvottelujen ansiota. Hyökkääjät saartoivat aamuruuhkassa Moron autosaattueen ja tappoivat viisi Moron turvamiestä. Hyökkääjiä oli yhdeksän, ja he olivat varustautuneet neljällä autolla, joista kahta käytettiin estämään Moroa kuljettavien autojen pakeneminen.


title: Aldo Moro

text: Aldo Moron kaappaus ja murha olivat Punaisten prikaatien tunnetuin operaatio, ja se muodostui myös käännekohdaksi järjestön historiassa. Kaappaus synnytti heti valtavan poliittisen raivon, kuten kaappaajat olivat toivoneetkin. Vastoin heidän odotuksiaan työläiset sanoutuivat järjestämissään mielenosoituksissa ja lakoissa kuitenkin jyrkästi irti Punaisista prikaateista ja järjestön tavoitteista sekä alkoivat vaatia loppua Italian poliittiselle väkivallalle. Näin Morosta tuli kaappaajille ratkaisun sijasta ongelma. Kansan reaktio vakuutti Italian päättäjät kovien otteiden välttämättömyydestä, eikä minkäänlaisiin neuvotteluihin kaappaajien kanssa ryhdytty.


title: Aldo Moro

text: Moroa pidettiin vankina 55 päivää. Kaappauksen aikana Punaiset prikaatit julkaisivat yhdeksän tiedonantoa, joissa sieppausta taustoitettiin. Tiedonantojen mukaan syyt olivat poliittisia, ja tarkoituksena oli vaihtaa Moro vangittuihin Punaisten prikaatien jäseniin. 25. maaliskuuta annetussa tiedotteessa kerrottiin, että Moro tullaan asettamaan "kansantuomioistuimen" eteen syytettynä "rikoksista Italian kansaa vastaan". 28. maaliskuuta julkisuuteen tuli Moron kirje, jossa hän ehdotti vankien vaihtoa. Italian hallitus kuitenkin kieltäytyi pysyen näin alusta alkaen omaksumallaan jyrkällä linjalla, jonka mukaan kaappaajien kanssa ei neuvotella. Tätä kantaa tukivat julkisesti kaikki puolueet ja ammattijärjestöt.


title: Aldo Moro

text: Kuudennessa tiedonannossa 16. huhtikuuta prikaatit ilmoittivat että Moro oli tuomittu kuolemaan. Moroa pidettiin vankina Roomassa, tavallisen kerrostalon asuntoon rakennetussa pienessä sellissä, ja häntä kuulusteli kaappauksen aikana Moretti, joka neuvottelujen osoittauduttua tuloksettomiksi myös ampui Moron autossa, jolla oli väittänyt kuljettavansa Moron uuteen säilytyspaikkaan. Moretti ei koskaan oikeudessa myöntänyt että oli ampunut Moron. Tämä tieto perustuu hänen haastattelussa vuonna 1993 tekemäänsä tunnustukseen jonka mukaan hän ampui Moron kahdella eri äänenvaimentimella varustetulla aseella vähintään kahden muun prikaatilaisen läsnä ollessa, joita hän ei kuitenkaan nimennyt. Moro löydettiin surmattuna 9. toukokuuta 1978. Moron ruumiin löytöpaikka oli Via Michelangelo Caetanin varrelle pysäköity Renault 4-henkilöauto, ja paikan ilmoitti puhelimitse eräälle Moron ystävälle Punaisten prikaatien jäsen Valerio Morucci joka kehoitti ystävää ilmoittamaan henkilökohtaisesti asiasta Moron perheelle. Moron ruumiin sijoituspaikan on tulkittu olleen viesti, koska auto suuresta paljastumisen vaarasta huolimatta ennalta tehdyn suunnitelman mukaisesti jätettiin hyvin lähelle kristillisdemokraattisen puolueen ja kommunistisen puolueen päämajoja, jo aikaisemmin toisella autolla varatulle paikalle.


title: Aldo Moro

text: Vankina ollessaan hän kirjoitti anomuskirjeitä poliitikoille ja paaville, joka oli Moron vanha ystävä, pyytäen näitä neuvottelemaan sieppaajiensa kanssa. Paavi myös vetosi sieppaajiin mutta hänen viestinsä sisälsi kehoituksen vapauttaa Moro "ehdoitta" millä oli päinvastainen vaikutus kuin mikä oli viestin tarkoitus. Hallitus otti välittömästi kovan linjan ja kieltäytyi neuvottelemasta terroristien kanssa. Tähän linjaan liittyivät kaikki muutkin puolueet, paitsi Bettino Craxin johtamat sosialistit (PSI) jotka jopa kävivät salaisia neuvotteluja Punaisten prikaatien kanssa ulkoparlamentaaristen välikäsien kautta. Punaisten prikaatien ehdottomana edellytyksenä Moron vapauttamiselle oli kuitenkin useiden vangittujen terroristien vapauttaminen. Moron vankeudessa kirjoittamat kirjeet (lähettämättömät ja kopiot lähetetyistä) ja muistiinpanot löytyivät kahteen eri otteeseen. Osa niistä (78 sivua) löytyi yksityisasunnosta Milanossa karabinieerien tekemässä ratsiassa 1 lokakuuta 1978, loput (419 sivua) löysi sattumalta vuonna 1990 muurari Gennaro Bernardo samasta asunnosta, salaseinän taakse kätkettynä.


title: Aldo Moro

text: Aldo Moron kaappausdraama johti sisäministeri Francesco Cossigan eroon. Moretti ja monta muuta prikaatien jäsentä tuomittiin Moron sieppauksesta ja muista rikoksista elinkautiseen.


title: Aldo Moro

text: Moron kaappausdraaman jälkeen Italian viranomaiset kävivät kovin ottein vasemmistoradikaalien kimppuun. Sivullisten uhrien lukumäärällä mitattuna paljon vaarallisemmat uusfasistit saivat sen sijaan vielä jonkin aikaa olla rauhassa. Lopulta myös äärioikeistolaiset järjestöt murskattiin uusfasistien Bolognan rautatieasemalla elokuussa 1980 tekemän, 85 kuolonuhria vaatineen pommi-iskun jälkeen. Niin kutsuttujen lyijyvuosien lasketaan päättyneen vuonna 1982, mutta vasta vuosi 1989 oli ensimmäinen, jolloin Italiassa ei kuollut ainuttakaan ihmistä poliittisen terrorin uhrina.


title: Aldo Moro

text: Moron sieppauksesta ja sen taustavoimista on lukuisia huhuja. Useista oikeudenkäynneistä ja tutkimuksista huolimatta kaappauksen taustalla on nähty myös Italian vapaamuurariloosi P2, edelleen on väitetty mafian tai CIA:n sekaantuneen asiaan (vrt. Operaatio Gladio) historiallisen kompromissin vastustajina.


title: Aldo Moro

text: Kaappauksesta on tehty useita kirjoja ja elokuva.


title: Luna 3

text: Luna 3 () oli avaruusluotain, joka otti ensimmäiset valokuvat Kuun Maahan näkymättömästä puolesta. Luotain laukaistiin 4. lokakuuta 1959 2.24 UTC. Se ohitti Kuun 7. lokakuuta. Kuvista näkyi, ettei Kuun takana ollut juurikaan meriä. Yksi niistä harvoista on Mare Moscoviense, eli (Moskovanmeri). ”Merettömyys” näkyy kuvien valkoisuudessa.


title: Luna 3

text: Luna 3. Lunik 3 eli ”AMS” laukaistiin Sputnik 1:n 2-vuotispäivänä.


title: Luna 3

text: Luna 3 oli perusmuodoltaan sylinteri, jonka molemmissa päissä oli puolipallot. Sen ulkopinnoilla olivat aurinkopaneelit. Luna 3:ssa oli ensimmäistä kertaa avaruustekniikan historiassa asennonsäätölaite, jota tarvittiin kameroiden suuntaamiseen kohti kuuta. Siinä oli aurinkoantureita, kuuanturi, gyroskooppeja ja logiikkapiirejä. Luna 3:n rata oli ellipsi, joka meni Kuun taakse. Ensimmäistä kertaa toisen taivaankappaleen rataa käytettiin tarkoituksella muuttamaan avaruuslaitteen rataa.


title: Luna 3

text: Luna 3 asetettiin Kuun lähellä pituusakseli kohti Aurinkoa, ja 7. lokakuuta noin puoli kuudelta aamulla Luna 3 oli Auringon ja Kuun välissä. Silloin otettiin 40 minuutissa ainakin 29 kuvaa. Kuvien siirto Maahan alkoi filmin kehityttyä. Kolmen päivän kuluttua kuvauksesta Luna saapui 480 000 kilometrin päähän Maasta, ja sen oli tarkoitus lähettää lisää kuvia suuremmalla nopeudella luotaimen ollessa ratansa alimmalla kohdalla 47 500 kilometrin päässä Maasta. Kuun ohitus tapahtui 8 000 kilometrin päästä.


title: Luna 3

text: Tarkoitus oli kiertää Kuu monta kertaa, luotain mykistyi jossain vaiheessa kuvien lähettämisen jälkeen.


title: Luna 3

text:
Luna 3:n kuvat olivat nykymittapuun mukaan heikkolaatuisia, mutta niissä näkyi selvästi, että Kuun maahan näkymättömällä puolella oli vain suhteellisen harvoja tummia alueita, ”meriä”. Kuvien huono laatu johtui huonosta radioyhteydestä ja siitä, että Aurinko valaisi Kuuta niin kuin täydessä Kuussa, jolloin varjot olivat heikkoja.
Kuvissa oli 70 % Kuun kääntöpuolta, 30 % Maahan näkyvää puolta. Venäläiset nimesivät monia Kuun alueita, mm. Moskovan meren, tummapohjaisen Tšiolkovskin kraatterin sekä Neuvostovuoret eli Sovjet-harjanteen. Vuonna 1960 Neuvostoliitto yritti laukaista kaksi Luna 3 -tyyppistä alusta, mutta epäonnistui.


title: Korpiselkä

text: Korpiselkä (karjalaksi "Korbiselgä") on Suomen entinen kunta, Laatokan Karjalan pohjoisosassa Raja-Karjalassa silloisessa Viipurin läänissä. Se kuului Salmin kihlakuntaan, Suojärven tuomiokuntaan, Korpiselän–Soanlahden käräjäkuntaan ja nimismiespiiriin. Korpiselän pinta-ala oli 1 476,10 km², ja siellä oli 3 584 asukasta (1939). Korpiselän naapurikuntia olivat Värtsilä, Tuupovaara, Ilomantsi, Suojärvi, Suistamo ja Soanlahti. Korpiselän pääosa luovutettiin Neuvostoliitolle 1940 ja 1944. Suomen puolelle jäänyt osa Korpiselkää liitettiin 1946 Tuupovaaran kuntaan ja Kuopion lääniin. Niistä Viipurin läänin kunnista, joista ainakin osa jäi Suomelle, oli Korpiselkä ainoa, jonka jäljelle jäänyttä osaa ei liitetty Kymen lääniin.


title: Korpiselkä

text: Korpiselän alueelta on tehty 37 kivikautista esinelöytöä, joiden lisäksi kirkonkylästä tunnetaan Linnamäki. Varhaisimpiin alueen asukkaisiin viittaavat paikannimet kuten Lapinjärvi ja saamelaisperäiset Jukajoki, Sonkajanvaara, Vuotsanjoki, Muntanjärvi, Mielunjärvi ja -joki, Hirvasjärvi, Sonkusjärvi, Tolvajärvet ja -joki sekä Vieksinki.


title: Korpiselkä

text: Korpiselän aluetta koskevat ensimmäiset kirjalliset maininnat ovat Venäjään liitetyn Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjasta vuodelta 1500, jossa mainitaan Korpiselän, Kokkarin, Kilpijärven, Tolvajärven ja Ägläjärven kylät. Korpijärven rannoille syntyivät 1500-luvun aikana Hoilolan, Tšiipakan ja Saaroisten kylät sekä Kokkarin lähistölle alueen keskiosaan Saavanvaaran eli Tšokin kylä, joiden lisäksi Kilpijärvi puolestaan autioitui. Ruotsi ja Venäjä sotivat alueella 1500-luvulla. Ruotsin miehitysaikana 1580-luvulla mainitaan Kokkari Pälkjärven ja Korpiselkä Tohmajärven kappeliin kuuluvina Ilomantsin pogostan kylinä sekä Korpiselän alueen itäosan kylät puolestaan Sortavalan pogostan Suojärven kappelin kylinä.


title: Korpiselkä

text: Stolbovan rauhassa vuonna 1617 Käkisalmen lääni siirtyi Ruotsille, joka alkoi luterilaistaa vanhastaan ortodoksista aluetta. Käkisalmen läänin ortodoksista väestöä alkoi muuttaa Venäjälle, pakoon Ruotsin harjoittamaa luterilaistamista ja taloudellista painostusta. Korpiselän alueen kylistä tähän muuttovirtaan liittyi 340 asukasta. Vuonna 1657 alkoi Ruptuurisota, jossa Venäjä yritti vallata Käkisalmen läänin takaisin. Ortodoksinen väestö liittyi hyökkääjän puolelle, jota se piti vapauttajana uskonnollisesta sorrosta. Venäjän yritys kuitenkin epäonnistui ja se joutui vetäytymään. Vihollisen puolelle liittyneisiin ortodokseihin kohdistui kostotoimenpiteitä, mikä sai lisää väestöä pakenemaan Venäjälle. Itään paenneiden ortodoksien tilalle tuli luterilaisia asukkaita muun muassa Savosta, mutta tästä huolimatta Korpiselän alueen asukasluku laski.


title: Korpiselkä

text: Suuressa Pohjan sodassa Venäjä valloitti alueen ja vuonna 1721 solmitun Uudenkaupungin rauhan raja muodosti myöhemmän Korpiselän viivasuoran länsi- ja luoteisrajan. Sota laski alueen asukaslukua entisestään ja taloja autioitui. Rauhan myötä alueelta paenneita ortodokseja palaili vähitellen takaisin kotiseudulleen. Korpiselän alue kärsi sotatoimista jälleen Hattujen sodan aikana 1741-1743, jonka päättänyt Turun rauhan ei johtanut rajamuutoksiin Korpiselän alueella. Vuonna 1721 solmittu Uudenkaupungin rauhan raja vakiintui kuitenkin vasta Turun rauhan jälkeen ja sitä ennen rajaseudun kyläläiset viljelivät rajan toiselle puolelle jääneitä kaskimaitaan entiseen tapaan. Ruotsin puolelta tohmajärveläiset viljelivät maitaan Saarivaarassa Venäjän puolella 1740-luvulle asti, jolloin Venäläiset virkamiehet perustivat Saarivaaraan ensimmäiset talot. Vastaavasti korpiselkäläiset viljelivät kaskimaitaan Ruotsin puolella Sonkajanvaarassa ja Kiitsanjärvellä, kunnes ruotsalaiset virkamiehet karkottivat heidät sieltä.


title: Korpiselkä

text: Vuonna 1764 laaditussa tutkintapöytäkirjassa mainitaan Korpiselän alueen kylissä olleen 46 kantataloa, mutta viljelmien luku oli tilanosat ja uudisasutukset mukaan lukien 96. Asukkaita oli samana vuonna 626, joista 390 oli miehiä ja 236 naisia. Pöytäkirjan tiedoissa mainitaan lisäksi 82 hevosta, 99 lehmää ja noin 30 hehtaaria peltoa. Korpiselän länsiosaan syntyi 1700-luvulla uudisasutuksen leviämisen myötä kaksi uutta kylää: Saarivaara ja 1500-luvulla autioitunut Kilpijärvi. Itäosassa Ägläjärveltä levisi asutus Kitilänselkään ja Yläjärvelle. Venäjän viranomaiset hyödynsivät Ruotsin puolisen Pohjois-Karjalan asukkaiden tapaa käydä kauppaa Laatokan suunnalla ja järjestivät 1700-luvulla Korpiselän markkinoita.


title: Korpiselkä

text: Venäjälle siirtyneessä Vanhassa-Suomessa tuli voimaan 1700-luvulla lahjoitusmaajärjestelmä, kun keisari lahjoitti laajoja maa-alueita aatelisille. Lahjoitusmaiden talonpojat maksoivat veronsa tämän jälkeen kruunun sijasta lahjoitusmaan omistajalle ja ne suoritettiin pääasiassa päivätöinä. Koko Korpiselän aluekin lahjoitettiin Suojärven mukana, johon se silloin kuului, kreivi Buturlille vuonna 1760.


title: Korpiselkä

text: Keisarin määräyksellä Vanha-Suomi ja Korpiselkä sen mukana liitettiin autonomiseen Suomen suuriruhtinaskuntaan vuonna 1812. Autonomian ajalla Korpiselästä muodostui oma pitäjänsä ja sittemmin kuntansa. Kehitystä haittasi kuitenkin 1700-luvulta periytyvä lahjoitusmaajärjestelmä.


title: Korpiselkä

text: Korpiselän kylässä oli ollut Pyhälle Nikolaokselle pyhitetty tsasouna jo 1600-luvulla ja 1770-luvulla sen tilalle rakennettiin kirkko. Korpiselän alueen kylistä muodostettiin Suojärven alainen ortodoksinen kappeliseurakunta vuonna 1799 ja itsenäinen seurakunta siitä muodostettiin vuonna 1815. Soanlahden luterilaisen seurakunnan alainen Korpiselän rukoushuonekunta perustettiin vuonna 1885 ja luterilainen kirkko valmistui 1890. Kunnallinen hallinto perustettiin Korpiselkään vuoden 1865 kunnallisasetuksen mukaisesti ja kuntakokousten pöytäkirjat ovat tallella vuodesta 1877 lähtien. Ensimmäinen kansakoulu perustettiin kirkonkylään vuonna 1886. Isojako Korpiselän kylissä suoritettiin vuoden 1890 tienoilla, jonka seurauksena asutus levisi laajemmalle vanhoista kyläkeskustoista.


title: Korpiselkä

text: Lahjoitusmaajärjestelmä säilyi Vanhassa-Suomessa vielä autonomian aikanakin ja 1800-luvulla Korpiselkä siirtyi Suojärven lahjoitusmaan osana Kreivitär Anna Orlovoi-Tsestemenskajan omistukseen. Keisarin vuonna 1826 antama asetus teki lahjoitusmaat lahjoitusmaaisäntien täydeksi omaisuudeksi ja heillä oli rajoittamaton oikeus määrätä päivätöitä ja veroja sekä häätää niskuroivat talonpojat mailtaan. Näin lahjoitusmaatalonpojat menettivät omistusoikeuden maihinsa ja heidän asemansa lähenteli jo maaorjuutta. Lahjoitusmaakysymys ratkaistiin vuoden 1867 valtiopäivillä, jolloin päätettiin Suomen valtion lunastavan lahjoitusmaat, jonka jälkeen talonpojat saisivat lunastaa ne pitkäaikaisen valtionlainan avulla. Korpiselän maat lunastettiin valtiolle vuonna 1873, mutta korpiselkäläiset talonpojat olivat kruunun lampuoteina vuoteen 1899 asti, jolloin he saivat itsenäisen talonpojan perintökirjansa. Ägläjärven talonpojat saivat perintökirjansa kuitenkin vasta 1922.


title: Korpiselkä

text: Talvisodan sytyttyä marraskuun viimeisenä päivänä 1939, alkoi Puna-armeijan 139. divisioona edetä Suojärven pohjoispuolitse Korpiselän kautta Värtsilään. Se koostui kolmesta jalkaväkirykmentistä, panssareista ja tykistöstä, joita vastaan Suomella oli laittaa neljä erillispataljoonaa, yksi kenttätykistöpatteri ja yksi jalkaväkitykkijaos. Korpiselän itäosien kylät saivat evakuoimismääräyksen vasta sodan sytyttyä, mikä vaikeutti suomalaisten alivoimaista puolustusta siviiliväestön osin sekasortoisen paon tukkiessa tiet. Puolustuksen viivytysasemaksi määrätty Ägläjärven linja petti itsenäisyyspäivänä 1939 ja seuraavana päivänä puna-armeija oli jo Tolvajärvellä. Rintama pysyi Tolvajärvellä joulukuun 12. päivään, jolloin alkoi Tolvajärven–Ägläjärven taisteluna tunnettu suomalaisten vastahyökkäys, jossa puna-armeijan 139. divisioona kärsi raskaita tappioita ja joutui perääntymään. Suomalaisten vastahyökkäys kesti useita päiviä, Ägläjärven kylä vallattiin takaisin 22. joulukuuta ja puna-armeija työnnettiin Aittoelle asti, jossa rintama pysyi talvisodan loppuun asti. Tolvajärven–Ägläjärven taistelu oli suomalaisten ensimmäinen merkittävä hyökkäysvoitto.


title: Korpiselkä

text: Kun talvisodan päättänyt Moskovan rauha astui voimaan 13. maaliskuuta 1940, oli rintama Aittojoella Korpiselän itäpuolella ja koko kunta Suomen hallussa. Rauhansopimus edellytti kuitenkin lähes koko kunnan luovuttamista Neuvostoliitolle ja niin alkoi evakuointi myös Korpiselän läntisimmissä osissa. Luovutetun alueen suuruus oli 1 366,29 km² eli 93 prosenttia koko kunnan pinta-alasta. Suomen puolelle jäi aivan Korpiselän läntisin osa, niin kutsuttu "Tynkä-Korpiselkä", joka koostui Hoilolan, Mannervaaran, Ruhovaaran, Saarivaaran, Meriinahon ja Saaroisten kylistä. Tosin näistäkin menetettiin osia. Korpiselän kirkonkylä jäi luovutetulle alueelle vain kahden kilometerin päähän uudesta rajasta. Luovutetulla alueella oli 2 553 asukasta eli 71,2 prosenttia koko kunnan väestöstä. Heidät evakuoitiin Hankasalmelle ja sieltä osa siirrettiin myöhemmin Mikkelin lähistölle Otavaan. Kesäkuussa 1940 hyväksytyn pika-asutuslain mukaisesti heidät oli tarkoitus asuttaa Nurmeksen ympäristöön.


title: Korpiselkä

text: Väestön sijoittaminen pika-asutuslain mukaisille alueille oli vasta alkutekijöissään, kun Korpiselän luovutetut alueet vallattiin takaisin jatkosodan alussa heinäkuussa 1941. Moskovan rauhassa 1940 menetetyt alueet palautettiin Suomen yhteyteen 6. joulukuuta 1941 annetulla julistuksella ja samaan aikaan annettu laki jatkoi sotilashallintoa palautetulla alueella. Niinpä Korpiselänkin kunnalliselämä toimi sotilashallinnon alaisena vuoden 1943 alkuun, jolloin siirryttiin eräitten muiden talvisodan jälkeen osittain luovutettujen kuntien tavoin siviilihallintoon. Pika-asutuslain toteuttaminen keskeytettiin väestön alkaessa palata kotiseudulleen takaisin valtauksen jälkeen 1941. Korpiselkään palasi jatkosodan aikana vuoteen 1944 mennessä noin 90 prosenttia sieltä evakoiduista asukkaista. Jatkosodan aikana asuinrakennusten lisäksi korjattiin molemmat kirkot sekä osa kouluista. Jatkosodan lopulla kesällä 1944 alkanut Neuvostoliiton suurhyökkäys johti Korpiselän uudelleen evakuointiin. Tällä kerralla väestö evakuoitiin Pohjanmaan ruotsinkieliselle alueelle. Jatkosodan päättänyt Moskovan välirauhansopimus astui voimaan 19. syyskuuta 1944 ja Korpiselästä oli luovutettava sama alue kuin talvisodankin jälkeen. Suomen puolelle jääneen Tynkä-Korpiselän asukkaat pääsivät sodan päätyttyä palaamaan koteihinsa. Luovutetun Korpiselän asukkaat asutettiin uuden maanhankintalain mukaisesti Vieremälle ja Sonkajärvelle.


title: Korpiselkä

text: Korpiselkäläisiä sotilaita kuoli talvi- ja jatkosodassa yhteensä 138, joista Korpiselän sankarihautoihin on haudattu 87. Korpiselän sankarihaudat sijaitsevat kirkonkylässä: ortodoksinen kirkon vieressä ja luterilainen luterilaisella hautausmaalla. Korpiselkä seura pystytti vuonna 1996 kirkon viereiselle sankarihaudalle ekumeenisen muistokiven, jonka arkkipiispa Johannes vihki. Kivessä on teksi "Tällä paikalla lepäävien sodissa 1939–1944 kaatuneiden korpiselkäläisten muistolle" ja 87 sankarivainajan nimet.


title: Korpiselkä

text: Korpiselästä luovutettiin Neuvostoliitolle 1 366,29 km² ja Suomen puolelle jäi 109,81 km². Suomen puolinen niin kutsuttu "Tynkä-Korpiselkä" koostui Hoilolan ja Mannervaaran kylistä sekä Ruhovaaran, Saaroisten, Meriinahon ja Saarivaaran kylien läntisistä osista. Tynkä-Korpiselässä alettiin suunnitella tulevaisuutta jäljellä olevan alueen pohjalta. Suomen puolelle jäänyt osa jäi erilleen muusta Viipurin läänistä ja niinpä se siirrettiin Valtioneuvoston 9. toukokuuta 1940 antamalla päätöksellä Salmin kihlakunnasta ja Viipurin läänistä Ilomantsin kihlakuntaan ja Kuopion lääniin. Sisäministeriön päätöksellä helmikuussa 1941 Tynkä-Korpiselkään perustettiin kunnallisia asioita hoitamaan oma hoitokunta, jollaisilla myös luovutetun alueen kuntia hoidettiin. Tynkä-Korpiselän hoitokuntaan valittiin kaksi jäsentä jokaisesta jäljelle jääneestä kylästä ja sen tehtäviin kuuluivat muun muassa kunnallisverotus, kansanhuolto, maataloustuotannon ja työllisyyden turvaaminen sekä tieolojen ja postinkulun järjestäminen.


title: Korpiselkä

text:
Korpiselän alueen jakaantuminen alueluovutuksissa:
Moskovan rauhan raja jätti Tynkä-Korpiselän lähes eristyksiin muusta Suomesta. Korpiselän kirkonkylästä Saaroisten, Hoilolan ja Saarivaaran kylien kautta Värtsilään johtavan maantien molemmat päät jäivät luovutetulle alueelle, eikä alueelta ollut kuin Hoilolasta Tuupovaaran Öllölään johtanut polku. Mannervaaran ja Ruhovaaran kylistä oli tieyhteys Tuupovaaran Luutalahdelle, mutta ei Tynkä-Korpiselän muihin kyliin. Luovutetun alueen takaisin valtaaminen heinäkuussa 1941 mahdollisti Korpiselän kunnan toiminnan taas kokonaisuutena, mutta talvisodan jälkeiseen tilanteeseen palattiin taas lokakuussa 1944, kun alueelta oli vetäydyttävä. Valtioneuvoston päätöksellä Suomen puolelle jäänyt Korpiselkä siirrettiin vuoden 1945 alusta Ilomantsin kihlakuntaan ja Kuopion lääniin, aivan kuten oli menetelty talvisodan jälkeenkin.


title: Korpiselkä

text: Korpiselkäläiset pitivät lähes koko kunnan menettämistä rauhanteossa epäoikeudenmukaisena, sillä sitä ei vallattu talvi- eikä jatkosodassa. Tynkä-Korpiselän asukkaat halusivat säilyttää kunnallisen itsenäisyytensä, mutta kunnallisten asioitten järjestäminen puolsi kuitenkin kuntaliitosta ja laajempaa kokonaisuutta. Tynkä-Korpiselän alueen asukasluku oli 977 vuonna 1945 ja 1 058 vuonna 1948. Korpiselän ja Värtsilän kuntien jäljelle jääneiden osien yhdistämistä yhdeksi kunnaksi suunniteltiin, mutta lopulta Tynkä-Korpiselkä päätettiin liittää Tuupovaaran kuntaan vuonna 1946. Sotien jälkeistä aikaa leimasi Tynkä-Korpiselässä, kuten koko Suomessa, voimakas jälleenrakentaminen. Tieyhteys Hoilolasta Öllölään valmistui vuonna 1948, joka liitti eteläisen Tynkä-Korpiselän kylät muun Suomen tieverkkoon. Samana vuonna Hoilolassa vihittiin käyttöön myös ortodoksien ja luterilaisten yhteinen hautausmaa. Puhelinyhteys ja sähkölinja Öllölästä Hoilolaan valmistuivat 1955. Luovutetulle alueelle jääneitä Korpiselän kirkkoja korvaamaan valmistui Hoilolaan luterilainen rajaseutukirkko vuonna 1950 ja ortodoksinen tsasouna 1957 (vihitty kirkoksi 1993) sekä Saarivaaraan tsasouna 1976.


title: Korpiselkä

text: Nykyisin Korpiselän Suomen puolelle jääneet kylät ovat osa Joensuun kaupunkia, johon ne liitettiin Tuupovaaran kunnan mukana vuonna 2005. Luovutettu alue kuuluu nykyisin Suojärven piirin Loimolan kuntaan. Rajavyöhykkeelle jäänyt Korpiselän kirkonkylä, kuten muutkin luovutetun alueen kylät ovat autioita, vain Tolvajärvellä on asutusta. Kirkonkylässä on Venäjän rajavartioston tukikohta.


title: Korpiselkä

text: Korpiselän suurin leveys idästä länteen oli noin 70 kilometriä ja pituus etelästä pohjoiseen noin 40 kilometriä. Korpiselän alue oli pääasiassa harvaan asuttua tai asumatonta metsäistä erämaata, johon vaihtelua toivat harjut, vaarat, järvet ja suot. Vaihtelevinta aluetta oli kunnan länsiosa Korpijärven ympäristössä, missä on muun muassa kirkonkylän Sihvosenmäki, josta aukeni laaja näköala yli puolen kunnan alueen aina Tolvajärvelle ja naapurikuntiin Soanlahdelle, Värtsilään, Tuupovaaraan ja Ilomantsiin asti. Korpiselän alueen kallioperä on pääasiassa gneissigraniittia. Maanpinnan korkeus vaihteli 100 ja 200 metrin välillä. Kunnan korkein kohta oli 194 metriä korkea Honkavaara Ala-Tolvajärven itärannalla.


title: Korpiselkä

text: Maaperä koostuu yleisimmin murtosorasta, mutta myös vierinsoraharjuja on runsaasti. Korpiselän alueen kallioperä on pääasiassa gneissigraniittia. Eloperäisistä maalajeista yleisin on suoturve. Korpiselän alueen suot olivat yleensä soistuneita metsiä ja yleisimpiä suotyyppejä olivat karut rämeet ja rahkanevat. Harjut ovat yleensä luode–kaakko-suuntaisia ja niiden korkeus vaihtelee muutamasta metristä pariinkymmeneen metriin. Selkeäpiirteisimmät harjut sijaitsevat Tolvajärven ja Muntaanjärven välisellä alueella, joista huomattavin alkaa Tolvajärven Hirvasjärvenselältä Muntaanjärven länsipuolitse ja Tulemusjärven luoteispuoliselle aiemman Kuopion läänin rajalle. Muntaanjärven kohdalla harju kohoaa ympäristöään noin 25 metriä korkeammalle ja Tulemusjärven jälkeen sillä on korkeutta noin 20 metriä. Tällä harjumuodostumalla on useita nimiä, jotka etelästä lueteltuna ovat: "Kossumyllynsärkkä, Myhyjärvensärkkä, Pajassalmensärkkä, Hiirenlammensärkkä, Koveransärkkä, Kaidanlammensärkkä, Muntaansärkät ja Multisärkkä". Toinen huomattava harjujakso kulkee edellisen koillispuolella ja saa alkunsa Tolvajärven Taikinajärvenselältä ja ylittää Kuohajärven ja Paastojärven saarijonoina. Tälläkään harjumuodostumalla ei ole yhtä nimeä, vaan sen korkeimmilla harjanteilla on eri nimet: "Kuikkajärvensärkkä, Kuohajärvensärkkä, Törsöttäjänsärkkä ja Rautaveräjiinsärkkä". Kolmas merkittävä harjumuodostuma on Kilpijärvensärkät, joka alkaa Kilpijärven alueelta ja kulkee Kokkarin ohitse Viiksinselälle.


title: Korpiselkä

text: Korpiselkä on vedenjakajaseutua ja sen järvet jakaantuvat kolmen eri vesistön kesken. Ägläjärvi, Yläjärvi, Keskijärvi ja Vieksinkijärvi kunnan itäosasta kuuluvat itään Ääniseen laskevaan Suojoen vesistöön. Kunnan länsiosan suurin järvi, Korpijärvi ja siihen laskevat Vuots-, Kolosen-, Ylä- ja Ala-Mieluunjärvi, kuuluvat Laatokkaan laskevaan Jänisjoen vesistöön ja laskevat vetensä Korpiselän länsipuolelle. Kunnan keski- ja pohjoisosat kuuluvat Vuoksen vesistön Pielisen reittiin ja laskevat vetensä Tolva- ja Volgajokia myöten luoteeseen Viiksinselkään. Tällä vesistöalueella sijaitsee harjujen moneen selkään jakama 41 km² laajuinen Tolvajärvi, joka on Korpiselän suurin järvi. Muita huomattavia Pielisen reitin latvajärviä kunnan alueella ovat Petäjäjärvi, Muntaanjärvi ja Paastojärvi.


title: Korpiselkä

text: Korpiselän laajojen metsien yleisin puu on mänty, jonka lisäksi pienialaisia kuusikoita esiintyy tuoreimmilla mailla. Lehtomaisia maita on vain Tolvajärven Eevanvaaran alueella. Mäntyvaltaisia metsiä oli 70 prosenttia, kuusivaltaisia 26 prosenttia ja lehtimetsiä vain neljä prosenttia. Jaloihin lehtipuihin kuuluvaa lehmusta sekä pensaista näsiää ja karjalanruusua tavataan kunnan länsiosassa. Suurista maaeläimistä yleisiä olivat karhu, susi, ilves ja hirvi, kun taas peuraa esiintyi harvakseltaan. Pienemmistä eläimistä kärppä, lumikko ja hilleri olivat yleisiä.


title: Korpiselkä

text: Talvisotaa edeltäneenä viimeisenä rauhan vuonna 1939 Korpiselän asukasluku oli 3 584, joista miehiä oli 1 892 ja naisia 1 692. Korpiselkä oli varsin harvaan asuttu, sillä asukkaita oli keskimäärin neliökilometriä kohden vain 2,68. Asutus oli keskittynyt kunnan länsiosaan Korpijärven ympäristökyliin, missä maaperä oli otollisinta maanviljelykselle. Vuonna 1940 asukkaista oli suomenkielisiä 3 603 ja ruotsinkielisiä viisi. Suomenkielisiin sisältyvät myös kunnan itäosassa asuneet karjalankieliset, joita Suomessa ei ole tilastoitu omaksi ryhmäkseen. Korpiselässä puhuttu karjalan kielen murre kuului varsinaiskarjalan eteläkarjalaisiin murteisiin. Alueluovutuksissa kotinsa menetti 2 553 korpiselkäläistä eli 71 prosenttia kunnan väestöstä.Korpiselän asukkaista suurin osa oli ortodokseja ja he kuuluivat Korpiselän ortodoksiseen seurakuntaan, joka oli perustettu Suojärven seurakunnan kappeliksi 1799 ja itsenäiseksi seurakunnaksi 1815. Korpiselän seurakunnalla oli kirkot kirkonkylässä ja Ägläjärvellä sekä useita tsasounia. Korpiselän ortodoksiseen seurakuntaan kuului Korpiselän kunnan lisäksi Harsuvaaran, Havuvaaran ja Kuikan kylät Soanlahden kunnasta. Vuonna 1933 seurakunnassa oli 2 349 jäsentä.


title: Korpiselkä

text: Korpiselän luterilaista väestöä varten perustettiin Soanlahden seurakuntaan kuulunut Korpiselän rukoushuonekunta vuonna 1885. Korpiselän luterilainen kirkko sijaitsi kirkonkylässä. Oman luterilaisen seurakunnan perustamista suunniteltiin jo 1910-luvulla, mutta suunnitelmat eivät ehtineet toteutua ennen sotia ja alueluovutuksia.


title: Korpiselkä

text: Korpiselän asukkaat saivat pääasiassa elantonsa maa- ja metsätaloudesta. Kunnan peltopinta-ala oli vuonna 1920 yhteensä 810 hehtaaria. Peltopinta-alaa lisättiin aktiivisesti muun maatalouden kehittämisen ohella ja niinpä vuonna 1937 kunnan peltopinta-ala oli jo 1 317 hehtaaria eli kasvua oli tapahtunut 62 prosenttia. Metsä- ja uittotöissä Korpiselän laajoilla saloilla työskenteli vuosittain parhaimmillaan 500–1 000 henkeä, joista tosin noin puolet oli vieraspaikkakuntalaisia. Koska kunnan vesistöt jakaantuivat kolmen suuren vesistön kesken, uitettiin tukit Ägläjärven ja Vieksingin seuduilta itään Suojoen suuntaan, Tolvajärveltä ja kunnan pohjoisosista Pielisjoen suuntaan pohjoiseen ja länsiosasta Korpijärven ympäristökylistä Jänisjoen suuntaan. Teollisuuslaitoksia kunnassa ei ollut pieniä myllyjä ja sahoja lukuun ottamatta. Eri käsityöläisammattien ammattilaisia löytyi joka kylästä.


title: Korpiselkä

text: Yksityiskauppoja löytyi useimmista kylistä ja eri osuuskauppojen myymälöitä oli Ägläjärvellä, Tolvajärvellä ja kirkonkylässä useampiakin. Pankkitoimintaa harjoittivat vuonna 1901 perustettu Korpiselän säästöpankki ja vuonna 1920 toimintansa aloittanut Korpiselän osuuskassa. Korpiselillä toimi myös apteekki, joka alueluovutusten jälkeen siirtyi Vaajakoskelle.


title: Korpiselkä

text: Lukuvuonna 1937–1938 Korpiselän kunta oli jaettu 8 koulupiiriin. Ennen talvisotaa oli toiminnassa seitsemän kansakoulua. Ensimmäisenä oli perustettu kirkonkylän kansakoulu vuonna 1886, jonka jälkeen perustettiin Ägläjärven (1898), Tolvajärven (1903), Saarivaaran (1906) Hoilolan (1909), Kokkarin (1916) ja Tšiipakan (1922) kansakoulut. Moskovan rauhan jälkeen Suomen puolelle Tynkä-Korpiselän alueelle jäivät vain Hoilolan ja Saarivaaran koulut, nekin aivan rajan tuntumaan. Kun luovutettu Korpiselkä vallattiin takaisin jatkosodassa 1941, alettiin kotiseudulleen palaavan väestön tarpeisiin kunnostaa myös kouluja. Esimerkiksi Ägläjärven koulurakennukset olivat palaneet ja koulu toimi vuokratiloissa jatkosodan ajan. Tolvajärven koulu oli säilynyt vaurioituneena ja sen kunnostamistyöt valmistuivat 1942. Takaisin vallatut alueet evakuoitiin uudelleen vuonna 1944. Suomen puolelle jäänyt Tynkä-Korpiselkä liitettiin Tuupovaaran kuntaan vuonna 1946, jolloin Tuupovaaran kunnalle siirtyivät myös Hoilolan ja Saarivaaran kansakoulut. Suomen puolelle jääneistä Kirkonkylän koulupiiriin kuuluneista Mannervaaran ja Ruhovaaran kylistä muodostettiin Mannervaaran koulupiiri, jonka koulu toimi vuokratiloissa kunnes koulurakennus valmistui vuonna 1949.


title: Korpiselkä

text: Korpiselällä oli oma kunnanlääkäri. Korpiselän kunnalliskoti sijaitsi kirkonkylässä kansakoulun vieressä ja vuonna 1920 siellä oli 53 hoidokkia. Kunnalliskodin yhteydessä oli sairasosasto ja keuhkotautiparantola.


title: Korpiselkä

text: Korpiselän tieverkosto oli tiheintä kunnan länsiosassa, jossa sijaitsi myös kunnan tieverkoston keskuksena toiminut kirkonkylä. Kirkonkylän kautta ja koko kunnan halki itä-länsi suunnassa kulki kantatie Suojärveltä Joensuun suuntaan. Kantatien varressa olivat kirkonkylän lisäksi Mannervaaran, Tšokin, Kokkarin, Tolvajärven ja Ägläjärven kylät. Kirkonkylästä johti lisäksi maantiet pohjoiseen Karalin kautta Ilomantsiin, etelään Korpijärven itäpuolelta Hominvaaran ja Tšiipakan kylien kautta Värtsilään ja länteen Korpijärven länsipuolelta Hoilolan ja Saarivaaran kylien kautta myös Värtsilään. Tolvajärvellä kantatiestä erkani maantie etelään Lehmivaaran kylän kautta Suistamolle ja kylätie pohjoiseen Haukivaaraan. Ägläjärvellä kantatiestä erkani kylätie pohjoiseen Kitilänselän kautta Yläjärvelle, jonka lisäksi Kitilänselästä erkani kylätie Keskijärvelle. Korpiselkä–Hoilola–Värtsilä maantieltä erkani kylätie Saaroisten kylään.


title: Korpiselkä

text: Puhelinyhteys Korpiselkään saatiin vuonna 1904 ja säännöllinen postiautoliikenne alkoi vuonna 1925. Postitoimisto ja puhelinkeskus sijaitsivat kirkonkylässä. Linja-autoliikenne alkoi 1920-luvun lopulla ja linja-autoyhteyksiä oli muun muassa Sortavalaan, Ilomantsiin ja Joensuuhun. Rautateitä kunnassa ei ollut ja lähin rautatieasema oli Värtsilä, jonne Korpiselän kirkonkylästä oli matkaa 40 kilometriä.


title: Korpiselkä

text: Korpiselässä oli vilkasta yhdistys- ja järjestötoimintaa. Maamiesseurat, joita oli Tšiipakassa (per. 1919), Ägläjärvellä (1922), Kokkari–Tšokissa (1922), kirkonkylässä (1926), Tolvajärvellä (1927) ja Hoilolassa (1930), tekivät arvokasta työtä maatalouden kehittämiseksi. Työväenyhdistys järjesti kerhotoimintaa ja kotitaloutta edistänyt martta-toiminta alkoi 1919-1920. Korpiselän suojeluskunta perustettiin 1917-1918 ja sen alainen Ägläjärven kyläosasto 1918. Korpiselän Lotta-Svärd perustettiin 1921 ja sillä oli kyläosastot Tolvajärvellä, Ägläjärvellä ja Soanlahden puolella Havuvaarassa. Urheiluseuroja toimi kirkonkylässä, Hoilolassa, Ägläjärvellä ja Tšiipakassa, joiden lisäksi Tolvajärven, Kokkarin ja Tšokin kylillä kunnan keskiosassa oli yhteistä urheilutoimintaa. Saarivaarassa toimii vuonna 1917 perustettu nuorisoseura. Korpiselän VPK perustettiin 1905.Suomen puolelle jääneeseen osaan on rakennettu sotien jälkeen:


title: Korpiselkä

text: Korpiselän kunnan nimi taipui "vanhanaikaisesti" Korpiselillä, ei Korpiselässä.


title: Ahlainen

text: Ahlainen (, aiemmin "Hvittisbofjärd") on entinen Suomen kunta Satakunnassa. Kunta liitettiin Porin kaupunkiin vuonna 1972. Naapurikunnat lakkautushetkellä olivat pohjoisessa Merikarvia, idässä Pomarkku ja Noormarkku ja etelässä Pori. Aiemmin kunta oli etelässä myös Porin maalaiskunnan rajanaapuri. Siikaisten kanssa Ahlaisilla oli rajaa yhdessä pisteessä kunnan koilliskulmalla.


title: Ahlainen

text: Ahlaisten kirkonkylä on luokiteltu valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi. Kirkonkylässä on Salomon Köykkä-Köhlströmin vuonna 1796 suunnittelema puurakenteinen Ahlaisten kirkko. Vuodelta 1832 oleva erillinen kellotapuli on C. L. Engelin suunnittelema.


title: Ahlainen

text: Ahlaisten vaakunan suunnitteli Ilmari Sysimetsä ja se vahvistettiin vuonna 1954.


title: Ahlainen

text: Ahlaisissa toimii oma urheiluseura, nuorisoseura ja metsästysseura.


title: Ahlainen

text: Ahlaisten ruotsinkielinen nimi "Vittisbofjärd" ("huittislaisten selkä") viittaa vanhoihin huittislaisten eräomistuksiin. Ahlaisten edustalla oleva merenselkä Keikvesi on taas ollut aikanaan keikyäläisten kalavesi.


title: Ahlainen

text: Ahlainen oli Ulvilan emäseurakuntaan kuulunut kappeli vuosina 1691–1861, jonka jälkeen se oli Noormarkun kappelina vuodesta 1861 ja oma kirkkoherrakunta vuodesta 1893. Ahlaisten seurakunta itsenäistyi 1908. Vuonna 1972 kunta liitettiin Porin kaupunkiin ja seurakunta muuttui yhdeksi Porin seurakunnista.


title: Ahlainen

text: Ahlaisten rannikolla ja saaristossa oli aikanaan paljon ruotsinkielisiä asukkaita, mutta 1900-luvulla väestö suomenkielistyi täysin. Vuonna 1880 Ahlaisten 3 618 asukkaasta 476 oli ruotsinkielisiä, mutta vuoden 1960 väestönlaskennassa kunnan silloisista 2 984 asukkaasta vain yksi oli ruotsinkielinen.


title: Ahlainen

text: Ahlaisiin asutettiin viime sotien jälkeen Hiitolan siirtoväkeä.


title: Ahlainen

text: Ahlaisten alueella laskee Pohjanlahteen kaksi Noormarkun puolelta tulevaa suurempaa jokea: Keikveden lahteen laskeva, Noormarkun Poosjärvestä alkunsa saava Pohjajoki (ylempänä myös nimillä Lampinjoki ja Poosjoki) ja Baablinginlahden luona mereen laskeva Eteläjoki (ylempänä Noormarkunjoki), joka saa alkunsa Noormarkun Inhottujärvestä. Nämä ovat osa Pohjois-Satakunnasta alkunsa saavan Karvianjoen vesistöä ja muodostavat tämän vesistön kaksi eteläistä lasku-uomaa. Pienempiä, pienet rannikkovesistöalueet muodostavia jokia ovat etelässä Puodanlahteen laskeva Kellahdenjoki (ylempänä Söörmarkunjoki) ja pohjoisessa, Merikarvian rajalla, lähellä Keikveden lahden suuta mereen laskeva, osittain Merikarvian puolella virtaava Uksjoki.


title: Ahlainen

text: Ahlaisten itäosissa sijaitsevia järviä ovat Uksjokeen laskeva Uksjärvi pohjoisessa lähellä Merikarvian rajaa sekä Pohjajoen varressa entisellä Noormarkun rajalla sijaitsevat Lampinjärvi, Kivijärvi, Haapijärvi ja Poikeljärvi.


title: Ahlainen

text: Ahlaisten edustalla Selkämeressä ovat etelässä Kolpanlahti, lännessä Pohjaselkä ja sitä pohjoisempana Baablinginlahti, Plaantunlahti, Lanskatanlahti ja Keikvesi.


title: Ahlainen

text: Ahlaisten saarista ovat oman kylänsä muodostavat Anttoora, Pastuskeri ja Rankkuu. Muita saaria ovat muun muassa Lynaskeri, Iso-Enskeri, Gummandoora, Hamskeri ja Kiislee. Rannikolla sijaitsevia niemiä ovat Fiskee, Saantee ja Lanskata.


title: Ahlainen

text: Ahlaisten itäosaa halkoo valtatie 8. Seututie 272 alkaa lännessä Lampaluodosta ja yhdistyy Lampin eteläpuolella valtatiehen 8. Lampin kohdalta valtatieltä erkanee yhdystie 2680, joka kulkee ensin länteen ja sitten pohjoiseen Pohjanjoen kautta Merikarviaan kirkonkylään. Tämä tieosuus on Pohjanlahden rantatien matkailutietä.


title: Ahlainen

text: Ahlaisissa on 9 henkikirjakylää (tieto vuodelta 1967):


title: Ahlainen

text: Kulmakuntia Ahlaisissa ovat Hara, Kankaankulma, Keikvesi, Korkeakoski, Lampinkartano, Mustalahti, Pirttijärvi, Pohjajoki ("Norrland"), Puoda, Ristikallio, Sahakoski, Trikanmäki ja Ämttöö.


title: Ahlainen

text: Nykyisessä Porin kaupungin tilastollisessa aluejaossa Anttoora, Bastuskär ja Lampaluoto kuuluvat Meri-Poriin, Alakylä, Kellahti, Lamppi, Rankku ja Ylikylä Pohjois-Poriin. Vuonna 2013 Alakylässä oli 408 asukasta, Anttoorassa 3, Bastuskärissä 17, Kellahdessa 241, Lampaluodossa 77, Lampissa 156, Rankussa 10 ja Ylikylässä 453. Näiden tietojen perusteella entisen Ahlaisten kunnan alueella olisi 1 365 asukasta.


title: Ahlainen

text: Ahlaisten alueen ainoa taajama on Ahlaisten kirkonkylä, jossa vuoden 2011 lopussa oli 401 asukasta. Vuoden 1960 väestönlaskennassa Ahlaisten taajamia olivat Alakylä ja Ylikylä. Alakylässä oli 392 asukasta 1,7 neliökilometrin alueella ja Ylikylässä 255 asukasta 2,0 neliökilometrin alueella. Vuoden 1970 väestönlaskennassa taajamat olivat yhdistyneet Alakylä-nimiseksi taajamaksi, jossa oli 463 asukasta ja jonka pinta-ala oli 2,22 neliökilometriä. Vuoden 1990 väestönlaskennassa taajama oli myös nimeltään Alakylä. Tuolloin siellä oli 509 asukasta, ja sen pinta-ala oli 3,9 neliökilometriä. Ahlaisten kirkonkylä on myös yksi Museoviraston määrittelemistä valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä Suomessa.


title: Ahlainen

text: Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Ahlaisten väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1970.Ahlaisten pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla nahkiaissoppa ja madesoppa.


title: Edvard Musta prinssi

text: Edvard Musta prinssi, KG, (15. kesäkuuta 1330 Oxfordshire – 8. kesäkuuta 1376) oli Englannin kuninkaan Edvard III:n ja tämän vaimon Hainaultin Filippan vanhin poika ja Rikhard II:n isä. Hänestä ei tullut kuningasta, sillä hän kuoli vuotta aiemmin kuin isänsä.


title: Edvard Musta prinssi

text: Edvard syntyi Woodstockin palatsissa Oxfordshiressa. Vuonna 1333 hän sai Chesterin jaarlin, vuonna 1337 Cornwallin herttuan ja vihdoin 1343 Walesin prinssin arvon. Hän hallitsi nimellisesti vuosina 1339, 1340 ja 1342 isänsä Edvard III:n ollessa sotaretkillä.


title: Edvard Musta prinssi

text: Edvard toimi englantilaisten komentajana satavuotisessa sodassa. Hän oli lahjakas sotilasjohtaja ja kunnostautui jo Crécyn taistelussa vain 16-vuotiaana 1346. Kymmenen vuotta myöhemmin hän johti englantilaiset voittoon Poitiers'n taistelussa. Hän jatkoi Edvard III:n aloittamaa tapaa käyttää harjoitettuja pitkäjousimiehiä. Walesilaisen pitkäjousen kantomatkan ja tulinopeuden ylivertaisuus mannermaiseen jalkajouseen nähden oli suurimpia tekijöitä Englannin satavuotisen sodan alkumenestyksiin. Yhtenä ensimmäisistä Edvard otti joukoilleen käyttöön yhtenäisen univormun. Edvardin terveys oli mennyt sotaretkillä, ja hän kuoli jo vuonna 1376 ehtimättä nousta Englannin valtaistuimelle. Kuninkuuden peri Edvardin poika, josta tuli kuninkaana Rikhard II.


title: Edvard Musta prinssi

text: Nimityksen Musta prinssi ( tai vain "Black Prince") Edvard sai 200 vuotta kuolemansa jälkeen; aikalaiset eivät sitä käyttäneet. Nimityksen alkuperä on epäselvä; joidenkin mukaan se tulee hänen käyttämästään mustasta haarniskasta. Kyseessä voi olla myös ranskalaisten kronikoitsijoiden viittaus Edvardin ranskalaisille aiheuttamiin tappioihin. Aikalaiset käyttivät hänestä nimeä "Edward of Woodstock" (Edvard Woodstockilainen) syntymäpaikan Woodstockin mukaan.


title: Gaon kieli

text: Gao on Salomonsaarilla puhuttava austronesialainen kieli. Sillä on noin 1 220 äidinkielistä puhujaa (1999).


title: Mania

text: Mania (maanisuus) on mielialahäiriö, jossa mieliala on epänormaalisti ja pysyvästi kohonneena ja kiihtyneenä mielialana, jota jatkuu vähintään viikon. Mieliala voi olla myös ärtyisä. Maanisessa tilassa oleva henkilö voi ajautua hakemaan mielihyvää tavoilla, joista on hänelle itselleen haittaa. Hän voi esimerkiksi käyttää rahaa yli varojen, sortua uhkapeleihin tai sopimattomaan sosiaaliseen käytökseen. Maanikkoa on kuitenkin vaikeaa hoitaa, sillä hän itse kokee olonsa hyväksi.


title: Mania

text: Manian oireisiin kuuluu tyypillisesti ylikorostunut itsetunto, vähentynyt unen tarve, puheliaisuus, kokemus ajatuksen kulun lennokkuudesta, huomiokyvyn häiriintyminen, lisääntynyt päämäärätietoinen toiminta ja taipumus sellaiseen mielihyvää tuottavaan toimintaan, jolla on suuri mahdollisuus johtaa kärsimystä aiheuttaviin seuraamuksiin. Jos näitä oireita esiintyy merkittävissä määrin yhdessä kohonneen mielialan, voidaan epäillä maniaa. Diagnoosin edellytyksenä on myös, että mielialahäiriö on niin vakava, että se aiheuttaa merkittävää haittaa ihmissuhteissa, työkyvyssä ja sosiaalisissa tilanteissa tai että sairaalahoito on välttämätöntä, jotta henkilö ei vahingoittaisi itseään tai muita. Päihteiden ja fysiologisten häiriöiden aiheuttamat oireet on myös rajattava pois, ellei kyseessä ole kaksisuuntainen mielialahäiriö.


title: Mania

text: Maaniset vaiheet kuuluvat osana myös kaksisuuntaiseen mielialahäiriöön. Maanisia tiloja voi esiintyä myös psyykelääkkeiden sivuvaikutuksena tai tiettyjen huumeiden käytön yhteydessä. Myös neurologiset häiriötilat voivat tuottaa maanisia oireita.


title: Mania

text: Mania voi aiheuttaa tarkkaavaisuuden ja päättelykyvyn heikentymistä sekä tapaturmia. Siihen liittyy usein myös nukahtamisvaikeudet. Maniassa univajeen vaikutus on kaksisuuntainen. Se aiheuttaa univajetta, joka puolestaan lisää maniaa, joka ilmenee mm. ylivilkkautena ja haastavana käytöksenä. Siten myös unen puute voi aiheuttaa maniaa.


title: Kiilopää

text: Kiilopää on 546 metrin korkuinen tunturi Urho Kekkosen kansallispuistossa, Saariselällä Raututunturien alueella. Kiilopää on Inarin ja Sodankylän rajalla ja kuuluu UK-puisto-Sompio-Kemihaara-Natura 2000 -luonnonsuojelualueeseen.


title: Kiilopää

text: Saariselän alueelle suuntautuvat vaellukset aloitetaan usein Kiilopäältä. Kiilopään juurella sijaitsee Suomen Latu Kiilopää, joka on Suomen Ladun omistama hotelli ja retkeilykeskus. Aikaisemmin kohde on tunnettu nimellä Tunturikeskus Kiilopää, Kiilopään Eräkeskus ja Kiilopään Koulutuskeskus. Se tarjoaa majoitus- ja ravintolapalvelujen lisäksi liikunta- ja retkeilypalveluita. Hotellin pihasta alkaa kolme eripituista luontopolkua, joilla on mahdollista tutustua tunturiluontoon. Ajorata Kiilopäälle erkanee nelostieltä Sodankylän Kakslauttasen kohdalla. Useita vuosia kestänyt tien perusparantaminen saatiin päätökseen syksyllä 2006.


title: Annika Sörenstam

text: Annika Sörenstam (s. 9. lokakuuta 1970 Tukholma) on ruotsalainen ammattilaisgolfaaja. Hän pelasi ammattilaisena vuosina 1992–2008. Häntä pidetään yhtenä maailman menestyksekkäimmistä naisgolfaajista.


title: Annika Sörenstam

text: Sörenstam voitti urallaan 72 LPGA-turnausta, joista 10 major-turnauksen voittoa. Hän ansaitsi uransa aikana palkintorahaa yli 22 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Vuonna 2003 Sörenstam valittiin World Golf Hall of Fameen.


title: Annika Sörenstam

text: Sörenstam lopetti uransa kauden 2008 jälkeen.


title: Siionin virret

text: Siionin virret on herännäisyyden eli ns. körttiläisyyden virsikirja. Sitä käytetään etenkin seuratilaisuuksissa ja herättäjäjuhlilla.


title: Siionin virret

text: Siionin virsien ensimmäinen laitos ilmestyi vuonna 1790 Sionin Wirret -nimisenä, kun Jalasjärven kappalainen, myöhemmin Taivassalon kirkkoherra Elias Lagus suomensi Ruotsin herrnhutilaisten vuosina 1743–1747 julkaiseman laulukirjan Sions sånger. Herättäjä-Yhdistyksen entinen toiminnanjohtaja Jaakko Elenius on sanonut, että ”herrnhutilaisen virren ytimessä liekehtii Kristuksen rakkaus syntistä kohtaan, Kristuksen risti, kärsimys, haavat ja sovintoveri. Tämän Kristuksen kanssa seurusteleminen, hänen kärsimyksensä katseleminen on ainut mikä voi muuttaa ihmisen.”


title: Siionin virret

text: Kokoelma sisälsi 223 virttä. Näistä Johan Christoffer Holmbergilta on kokoelmassa 32 laulua, 25-vuotiaana hukkuneelta Johan Kahlilta 43, Lars T. Nybergiltä 41 ja Anders Odheliukselta 31 laulua. Näiltä neljältä oli 147 laulua eli yli puolet julkaisusta.


title: Siionin virret

text: Rukoilevaisten herätysliike käyttää edelleen Siionin virsiä Laguksen suomentamassa asussa.


title: Siionin virret

text: Myös lestadiolaisessa herätysliikkeessä käytettiin liikkeen alkuvuosikymmeninä jossain määrin Laguksen Sionin Wirsiä, mutta 1800-luvun lopulla omien laulukirjojen myötä Wilhelmi Malmivaaran uudistamien Siionin virsien käyttö lestadiolaisilla väheni.