title: Maastricht-vaihe

text: Ankylosaureihin lukeutuivat mm. "Ankylosaurus", "Edmontonia", "Euoplocephalus". Muita hirmuliskoja olivat mm. "Pachycephalosaurus", "Elasmosaurus", "Saltasaurus", "Mosasaurus", "Tylosaurus" sekä teropodit "Abelisaurus", "Albertosaurus", "Carnotaurus", "Deinocheirus", "Dromaeosaurus", "Dromiceiomimus", "Dryptosaurus", "Gallimimus", "Nanotyrannus", "Noasaurus", "Pyroraptor", "Struthiomimus", "Tarbosaurus", "Therizinosaurus", "Troodon" ja "Tyrannosaurus", ja edelleen ornitopodit "Anatotitan", "Edmontosaurus" ja "Thescelosaurus".


title: Maastricht-vaihe

text: Näistä merimatelijoita olivat muun muassa pitkäkaulainen joutsenlisko "Elasmosaurus" sekä "Tylosaurus", joka muistutti haita.


title: Maastricht-vaihe

text: Ilmassa lenteli lepakkomainen lentolisko "Quetzalcoatlus".


title: Maastricht-vaihe

text: Maastricht-kauden lintuja olivat "Avisaurus", "Hesperornis" ja "Vegavis".


title: Maastricht-vaihe

text: Maastricht-vaiheen nisäkkäitä olivat muiden muassa "Austrotriconodon", "Bondesius", "Cimexomys", "Cimolodon", "Hainina", "Kogaionon", "Meniscoessus", "Mesodma" ja "Reigitherium".


title: Maastricht-vaihe

text: Punapuusuku "Metasequoia" tunnetaan Maastrich-vaiheesta.


title: Maastricht-vaihe

text: Ylä- ja Ala-MaastrichtYlä- ja ala-Maastricht jaetaan neljään belemniittivyöhykkeeseen, jotka taas kymmeneen alivyöhykkeeseen.


title: Maastricht-vaihe

text: Eurooppalainen, alueellinen Maastrichtin jako:Amerikan eläinvyöhykkeet:


title: Hevosenkenkä

text: Hevosenkenkä on hevosen sarveisaineesta muodostuneeseen kavioon naulattava kaareva metallinen suojus, joka suojaa kaviota kulumiselta. Hevosenkengät keksittiin jo pronssikaudella. Hevosen kengittäminen mahdollistaa raskaamman työnteon ja nopeamman matkanteon etenkin kovalla maaperällä.


title: Hevosenkenkä

text: Nykyaikaiset hevosenkengät tehdään yleensä teräksestä tai alumiinista. Entisaikaan kengityssepät takoivat kengät alusta loppuun itse, mutta nykyään käytetään lähinnä tehdasvalmisteisia kenkiä, jotka seppä takoo lopulliseen muotoon. Jos hevonen joutuu liikkumaan liukkailla alustoilla (talvikeli, kilparatsastus nurmikentällä), kenkään kiinnitetään hokkeja antamaan lisäpitoa.


title: Hevosenkenkä

text: Kenkien on sovittava kooltaan ja tyypiltään hevosen kavioon ja käyttöön. Ne on myös irrotettava säännöllisin väliajoin (hevosesta ja olosuhteista riippuen noin 4–8 viikkoa) kasvaneen kavion oikeaan muotoon vuolemista varten. Samoja kenkiä voi kuitenkin käyttää useaan kertaan, jos ne yhä sopivat eivätkä ole liian kuluneita. Liian pitkiksi kasvaneet tai vääränmuotoisiksi vuollut kaviot voivat pakottaa hevosen jalkojen nivelet rasittaviin ja vahingollisiin asentoihin. Myös kenkien kiinni naulaaminen on tarkkaa työtä, koska kavion sisällä on herkästi vahingoittuvia kudoksia. Hevosen terveys, liikkumiskyky ja käyttökelpoisuus ovat hyvin pitkälti kiinni kavioiden terveydestä, joten kengitys ja vuoleminen on syytä teettää ammattinsa osaavalla kengityssepällä – tai ainakin hankkia itselleen kunnollista alan opetusta.


title: Hevosenkenkä

text: Hevosta ei aina ole välttämätöntä kengittää, sillä kaviot saattavat kulua sopivaan tahtiin omia aikojaankin, varsinkin jos hevonen on vähäisessä käytössä tai laidunlomalla. Yleensä kenkiä tarvitsemattomankin hevosen kaviot täytyy silti säännöllisesti vuolla. Kengitystarve riippuu lähinnä hevosyksilön kavioaineksen laadusta, maaperästä ja hevosen käytöstä. Joissakin tapauksissa kengitys on kuitenkin keino korjata hevosen rakennevioista johtuvia virheellisiä liikeratoja (jolloin hevonen esimerkiksi yhtenään kolhii jalkoja toisiinsa), pitää muuten ontuva hevonen kivuttomana tai hoitaa jalan tai kavion vammaa.


title: Hevosenkenkä

text: Varsa tai nuori hevonen kengitetään ensimmäistä kertaa vasta, kun se alkaa tarvita kengitystä kavion kulumisen vuoksi tai virheellisten jalka-asentojen tai liikkeiden korjaamiseksi. Ravurivarsojen opetus ja valmennus alkaa aiemmin kuin ratsujen, ja tästä syystä niitä ryhdytään kengittämään aiemmin. Kavioita kuitenkin vuollaan jo pienestä pitäen tarpeen mukaan, ja on tavallista totuttaa varsaa jo nuorena kengittämiseen nostelemalla sen kaikkia jalkoja ja koputtelemalla kavioita kengitystyökaluilla.


title: Hevosenkenkä

text: Hevosenkenkä tunnetaan onnenkaluna, joka on ollut tapana ripustaa kodin seinälle. Perinteisintä on ollut ripustaa se suupuoli ylöspäin, jotta onni ei valuisi hukkaan. Hevosenkenkä kuuluu nykyaikaisiin, melko laajalle levinneisiin taikakaluihin ja onnenmerkkeihin yhdessä neliapilan, jäniksenkäpälän ja vastaavien kanssa. Yleensä hevosenkengän onnea tuovaan vaikutukseen ei ehkä suoranaisesti uskota, mutta sen aikaansaamaan onneen liittyvä uskomusperinne tunnetaan myös Suomessa. Myös suomalaiset uudenvuodentinat valetaan yleensä hevosenkengän muotoisista tinankappaleista.


title: Jäniksenkäpälä

text: Jäniksenkäpälä on jäniksen kuivattu jalkaterä. Jäniksenkäpälää on käytetty muun muassa jauhojen levittämiseen ja poispyyhkimiseen leivonta-alustalta. Yleisimmin jäniksenkäpälä tai kaninkäpälä tunnetaan kuitenkin onnenkaluna.


title: Jäniksenkäpälä

text: Englannin kuninkaana toimi vuosina 1035–1040 vuonna 1037 kruunattu Harald Jäniksenkäpälä. Liikanimi "Jäniksenkäpälä" tuli hänen metsästystaidoistaan.


title: Ilmastointiteippi

text: Ilmastointiteippi on luja, vedenkestävä ja joustava teippilaatu. Se on tavallisesti mustaa tai hopeanväristä, mutta sitä valmistetaan myös muissa väreissä ja läpinäkyvänä. Ilmastointiteippi on kuitupohjainen, monikäyttöinen teippi, jonka saa kestävyydestään huolimatta käsin poikki reunasta repimällä.


title: Ilmastointiteippi

text: Ilmastointiteipistä käytetään puhekielessä muun muassa kutsumanimiä "hopeateippi, ilmari" ja "jeesusteippi" (tai "jesari", "jesse"). Joskus käytetään virheellisesti termiä "roudarinteippi", joka viittaa tosiasiassa toiseen hieman samantyyppiseen teippiin (engl. roudarinteippi = gaffer tape, ilmastointiteippi = duct tape). Tuotteiden olennaisin ero on, että roudarinteippi irtoaa kiinnityspinnasta puhtaasti, ilmastointiteippi jättää tahmaa.


title: Ilmastointiteippi

text: Ilmastointiteippi kehitettiin Yhdysvalloissa vuonna 1942 vedenkestäväksi ammuslaatikoiden sulkijaksi. Pian teipin käyttöönoton jälkeen sotilashenkilöt huomasivat ilmastointiteipin monikäyttöisyyden aseiden, ajoneuvojen ja lentokoneiden korjaamisessa. Toisen maailmansodan jälkeen teippi vauhditti asuntobuumia ja toimi ilmastointikanavien (eng. "ventilation duct") yhteenliittäjänä. Ilmastointiteipin väri vaihdettiin armeijanvihreästä harmaaseen, jotta se sopisi paremmin peltisten ilmastointikanavien väritykseen. 1970-luvulla ilmastointiteippirullia alettiin pakata kutistusmuoviin, jolloin tahmeiden rullien myynti helpottui ja pian sen jälkeen markkinoille tuli uusia värivaihtoehtoja.


title: Ilmastointiteippi

text:
Huolimatta "ilmastointiteippi"-nimityksestään sitä ei enää käytetä ilmastointiasennuksissa, vaan niissä käytetään itsestään vulkanoituvaa teippiä.
Ilmastointiteippiä käytetään hyvin laajasti lukemattomissa eri tarkoituksissa niin kotikäytössä kuin teollisuudessa. Esineiden kiinnittäminen, korjaaminen tai jopa koristelu onnistuu ilmastointiteipillä. Ilmastointiteippiä voi myös käyttää muistilappuna, kun sen liimaa näkyville ja kirjoittaa tussikynällä teipin selkäpuolelle muistettavan asian.


title: Ilmastointiteippi

text: Ilmastointiteipistä on tullut vakiovaruste NASA:n avaruuslennoilla. Ilmastointiteippiä käytettiin Apollo 13-avaruuslennolla avaruusaluksen CO2-suodattimen korjaamisessa ja sillä korjattiin myös Lunar Roverin lokasuoja Apollo 17-avaruusohjelman aikana Kuussa. NASAn nykyisten ohjeiden mukaan astronautti teipataan vaarattomaksi mikäli hänestä tulee sekava ja hän uhkaa lennon turvallisuutta.


title: Ilmastointiteippi

text: Ilmastointiteippiä voi soveltaa ensiaputoiminnassa, mikäli ensiapuun tarkoitettuja välineitä ei ole saatavilla. Ilmastointiteipillä voi tehdä esimerkiksi jalkatuen/kylmäpussin kiinnityksen, tukea käden olkatuella tai sitoa haavalapon paikoilleen. Ilmastointiteippiä on esitetty myös käytettäväksi syylänhoidossa.


title: Onnenkalu

text: Onnenkalu on usein pakanalliseen uskontoon tai kansanperinteeseen liittyvä taikaesine eli taikakalu, jonka uskotaan tuottavan onnea tai siunausta. Pyhiä kuvia, pyhäinjäänteitä, ristejä tai muita maailman valtauskontoihin liittyviä uskonnollisia esineitä pidetään harvemmin onnenkaluina. Esimerkiksi kaulassa kannettavan ristin käyttötarkoitus on jokseenkin sama kuin ukonkirveen, mutta silti jälkimmäinen mielletään useammin onnenkaluksi tai taikakaluksi. Onnenkalu voi siis myös joissakin tapauksissa olla puolueellinen ja halventava nimitys.


title: Korpiklaani

text: Korpiklaani on suomalainen Lahdesta kotoisin oleva, sekä suomeksi että englanniksi laulava folk metal -yhtye, jonka perusti Jonne Järvelä vuonna 2003. Aikaisemmin yhtyeen sanoitukset olivat saamenkielisiä, jolloin yhtyeen nimi oli "Shaman". Yhtye saavutti suuremman yleisön, kun se sai tarjouksen levytyssopimuksesta Nuclear Blastin kanssa. Siitä lähtien Korpiklaani on esiintynyt isoilla festivaaleilla ja ollut niillä pääesiintyjänä.


title: Korpiklaani

text: Yhtyeen sanoitukset liittyvät usein suomalaiseen muinaisuskoon, ja musiikissa sekoitetaan perinteisen suomalaisen kansanmusiikin elementtejä metallimusiikkiin esimerkiksi jouhikolla, viululla, harmonikalla, huilulla ja jopa virolaisella torupill-säkkipillillä. Laulu on matalaa ja käheää vokalisointia, joka muistuttaa kuitenkin myös hyvin paljon yhtyeen "Shaman"-nimellä toimivan aikaisemman tuotantokauden joikulaulamista.


title: Korpiklaani

text: Aiemmin suomenkielisiä sanoituksia Korpiklaanille kirjoitti mm. Poropetra yhtyeessä vaikuttanut Juha Jyrkäs, (aiemmin nimellä Virva Holtiton), mutta vuodesta 2011 lähtien pääasiallinen sanoittaja on ollut runoilija Tuomas Keskimäki, joka on sanoittanut myös Jonne Järvelän soolotuotantoa. Korpiklaanin suomenkielisissä sanoituksissa on paljon vaikutteita kalevalalaisesta nelipolvitrokeisesta runomitasta.


title: Korpiklaani

text:
Manala-albumilla esiintyi myös ensikertaa yhtyeen uusi viulisti Tuomas Rounakari.
Haitaristi Juho Kauppisen jätettyä yhtyeen alkuvuodesta 2013, tuli uudeksi jäseneksi Sami Perttula.


title: Korpiklaani

text: Korpiklaani on kasvattanut tasaisesti kansainvälistä suosiotaan esiintymällä säännöllisesti ulkomailla. Korpiklaani haki vuoden 2012 Uuden musiikin kilpailuun Metsälle-kappaleella.


title: Korpiklaani

text: Heinäkuussa 2018 yhtye pääsi esiintymään Gene Simmons's Bändin kanssa Master of Rockissa kun hän lainasi Jarkon bassoa.Studioalbumit


title: Linkkuveitsi

text: Linkkuveitsi eli kääntöveitsi on taskuveitsi jonka terä niveltyy kädensijaa vasten, tavallisesti sen sisään.


title: Linkkuveitsi

text: Terä on yleensä korkeintaan 8-13 senttimetrin mittainen. Linkkuveitsen koko on tavallista veistä pienempi. Se mahtuukin yleensä helposti taskuun; siitä myös vanhahtava nimi "taskuveitsi".


title: Linkkuveitsi

text: Linkkuveitsiä on useita erityyppisiä. Yksi ero on siinä, että terää ei lukita paikalleen vaan sen saa aina taitettua takaisin sisään riittävällä voimalla. Toisentyyppisissä veitsissä terä lukittuu ja se on vapautettava jollakin tavalla, ennen kuin se taittuu sisään.


title: Linkkuveitsi

text: Linkkuveitsen muunnelmia ovat stiletti, niin kutsuttu perhosveitsi ja monitoimityökalut, tunnetuimpina merkkeinä Victorinox ja Leatherman. Stiletissä terä ponnahtaa jousivoimalla, joko kahvan sivusta tai sisältä, ja lukkiutuu käyttöasentoonsa. Perhosveitsessä kahva jakautuu kahteen osaan, ja terä voidaan kääntää suojaan näiden osien sisään. Leathermanin tyyppisissä työkaluissa terät ovat käännettävissä kahvan suojaan kääntöveitsien tapaan.


title: Linkkuveitsi

text: Maailman eniten valmistettu linkkuveitsi lienee ranskalainen Opinel. Sen terä lukkiutuu käyttöasentoonsa pyöräytettävällä lukkolaitteella.


title: Linkkuveitsi

text: Niin kutsutuissa monitoimilinkkuveitsissä voi olla useita erilaisia teriä: sahoja, korkinavaajia, korkkiruuveja, kynsiviiloja. Kuuluisin tällainen veitsisarja ovat Sveitsin armeijan linkkuveitset.


title: Sateenvarjo

text: Sateenvarjo on kannettava hyötyväline, jota käytetään sateelta suojautumiseen. Auringolta suojautumiseen käytettävää tyyppiä sanotaan aurinkovarjoksi tai päivänvarjoksi. Sateenvarjo valmistetaan yleensä kiristämällä vedenpitävää kangasta tai muovia kokoon taitettavan metallikehikon päälle. Myös kevyempää lasikuitukehikkoa voidaan käyttää.


title: Sateenvarjo

text: Englanninkielinen sateenvarjoa tarkoittava sana "umbrella" tulee latinankielisestä sanasta "umbra", joka tarkoittaa peittämistä tai varjoa.


title: Sateenvarjo

text: Auringonvarjoja tai sateenvarjoja on käytetty jo tuhansia vuosia niin muinaisessa Assyriassa, Kreikassa, Egyptissä kuin Kiinassakin. Kiinalaiset sateenvarjot tehtiin yleensä silkistä tai öljypaperista bambukehikon päälle. Eurooppaan kannettavat varjot levisivät vasta 1600-luvulla. Englannissa päivänvarjoja käyttivät aluksi vain naiset, mutta 1700-luvun puolivälissä tapa levisi miestenkin keskuuteen . Teräskehikon sateenvarjoihin keksi Samuel Fox vuonna 1852.


title: Sateenvarjo

text: Kokoontaitettava sateenvarjo menee pienempään tilaan kuin perinteinen.


title: Belenos

text: Belenos (vaihtoehtoisia nimiä Belenus, Belinus, Belinu, Bellinus, Belus, Beli) eli "loistava" oli kelttiläisen mytologian valon jumala, jota palvottiin Galliassa, Britanniassa ja nykyisen Italian sekä Itävallan alueilla. Hänelle rakennettuja pyhäkköjä oli Skotlannista aina Adrianmerelle asti. Belenos tarkoittaa "loistavaa" ja hänet yhdistetään tuleen ja parantamiseen. Belenos oli myös lampaiden ja karjan suojelija. Roomalaisena aikana hänet yhdistettiin Apolloon. Hänen vaimonsa oli Belisama.


title: Belenos

text: Kelttien kevätjuhla Beltane on saattanut alun perin liittyä Belenoksen palvontamenoihin.


title: Sinn Féin

text: Sinn Féin "(Me itse)" on Irlannissa pieni ja Pohjois-Irlannissa merkittävä vasemmistopuolue, jota pidetään terroristijärjestö IRA:n poliittisena siipenä. Puolue ajaa yhtenäistä Irlantia. Sen puheenjohtaja on ollut vuodesta 1983 Gerry Adams.


title: Sinn Féin

text: Euroopan parlamentissa puolueen edustajat toimivat GUE/NGL-parlamenttiryhmässä.


title: Sinn Féin

text: Arthur Griffith perusti Sinn Féinin vuonna 1905 Irlannin itsenäisyyttä ajamaan. Vuonna 1917 se muodostui useita suuntauksia kokoavaksi voimaksi, kokoomuspuolueeksi tai sateenvarjo-organisaatioksi. Se saavutti vaalivoittoja vaalipiireissään 1917 ja 1918 ja siten haastoi Irlannin parlamentaarisen puolueen.


title: Sinn Féin

text: Joulukuun 1918 parlamenttivaaleissa Irlannin parlamentaarinen puolue menetti 62 paikkaa ja sai enää vain kuusi paikkaa, kun taas Sinn Féin sai 76 paikkaa. Unionistien paikkaluku nousi 18:sta 26:een.


title: Sinn Féin

text: Unionistit olivat sopineet, että he eivät vastustaisi Irlannin itsehallintoon (Home rule) siirtymistä muutoin kuin Ulsterin kuudessa kaikkein protestanttisimmassa maakunnassa.


title: Sinn Féin

text: Sinn Féinin Britannian alahuoneeseen valitut edustajat eivät ottaneet vastaan kansanedustajanpaikkojaan, vaan muodostivat tammikuussa 1919 Dublinissa Dáil Éireann -nimisen kansalliskokouksen, joka julistautui Irlannin hallitukseksi. Samana päivänä irlantilaisvapaaehtoiset hyökkäsivät aseistamattoman poliisin kimppuun Soloheadbegissa Tipperaryssa, minkä katsotaan olleen alku Irlannin itsenäisyyssodalle. Maaseudulle vetäytyneet irlantilaisvapaaehtoiset alkoivat kutsua itseään Irlannin tasavaltalaisarmeijaksi eli IRA:ksi vuonna 1920. Joulukuussa 1920 Britannian parlamentti hyväksyi jo ennen ensimmäistä maailmansotaa valmistellun Irlannin itsehallintolain, jonka mukaan kuusi protestanttisinta maakuntaa Pohjois-Irlannissa jäi unioniin ja muu Irlanti sai itsehallinnon. Keväällä 1921 Pohjois-Irlannissa pidettiin vaalit, joissa unionistit saivat 40 paikkaa, maltilliset kansallismieliset kuusi ja Sinn Féin myös kuusi paikkaa.


title: Sinn Féin

text: Dáil Éireann ja Britannian hallitus sopivat 6. joulukuuta 1921, että Irlannin 26 maakuntaa muuttuvat Brittiläiseen kansainyhteisöön kuuluvaksi dominioksi, jota kutsuttiin Irlannin vapaavaltioksi.


title: Sinn Féin

text: IRA:sta ja Sinn Féinistä erosivat sopimusta tukeneet puoliskot ja vielä vuonna 1926 Éamon de Valeran yhteistyöhakuisempi ryhmä perustaen Fianna Fail -puolueen. Tynkä-IRA:n tueksi jääneen Sinn Féinin sirpaleen vaalimenestys jäi heikommaksi.


title: Sinn Féin

text: 1960-luvulla Sinn Féin siirtyi vasemmalle ja IRA:ssa oli marxilaisia elementtejä. Vuonna 1970 Sinn Féinistä lohkesi Työväenpuolue (aluksi: "Virallinen Sinn Féin"), josta lohkesivat puolueet Irlannin tasavaltalainen sosialistipuolue 1975 ja Demokraattinen vasemmisto 1992. IRA:sta on vastaavasti irronnut useita sirpaleryhmiä.


title: Sinn Féin

text: Vuonna 2005 IRA ilmoitti luopuvansa terrorismista. Sinn Féin ei hyväksynyt IRA:sta irtautuneiden "real IRA" ja "continuity IRA" -ryhmien iskuja maaliskuussa 2009.


title: Sinn Féin

text: Sinn Fein toimii Irlannin tasavaltalaisarmeijan, IRA:n, parlamentaarisena siipenä ja muodostaa oman parlamenttipuolueen vaikuttaen Ison-Britannian politiikkaan Pohjois-Irlannista käsin. Sen päätoimistot sijaitsevat Dublinissa ja Belfastissa


title: Sinn Féin

text: Britannian alahuoneeseen on valittu viisi Sinn Feinin jäsentä: Gerry Adams, Martin McGuinness, Michelle Gildernew, Conor Murphy ja Pat Doherty.


title: Sinn Féin

text: Euroopan unionin parlamentissa on kaksi Sinn Feinin edustajaa, Bairbre de Brún ja Mary Lou McDonald, jotka kuuluvat radikaalivasemmiston yhteistyöryhmään, GUE:hen.


title: Sinn Féin

text: Puolue vastustaa aborttia ja ehdottaa sen sijaan yksinhuoltajien tukemista.


title: Dmitri Pavlovitš Romanov

text: Suuriruhtinas Dmitri Pavlovitš Romanov (; 18. syyskuuta 1891 Iljinskoje, Moskovan läh., Venäjän keisarikunta – 5. maaliskuuta 1941 Davos, Sveitsi) oli venäläinen aatelismies, joka parhaiten muistetaan Grigori Rasputinin murhasta vuonna 1916. Romanov oli Venäjän tsaarin Nikolai II:n serkku.


title: Dmitri Pavlovitš Romanov

text: Vuoden 1917 vallankumouksen aikana bolševikit murhasivat Dmitri Pavlovitšin perheen jäsenet. Bolševikit lähettivät Dmitri Pavlovitšin Persian rintamalle sotimaan valkoisia vastaan, mutta tämä pakeni brittien avulla Teheranin kautta Bombayhin ja sieltä edelleen Lontooseen. Vuonna 1919 Dmitri Pavlovitš ja Feliks Jusupov tapasivat Lontoossa. Dmitri Pavlovitš avioitui vuonna 1927 amerikkalaisen Audrey Emeryn kanssa, joka otti nimekseen prinsessa Iljinski. Heille syntyi yksi poika, Paul Romanovsky-Ilyinsky (Павел Дмитриевич Романов-Ильинский), josta tuli myöhemmin Floridassa sijaitsevan Palm Beachin kuvernööri. Dmitri Pavlovitš ja Audrey Emery erosivat vuonna 1939. Dmitri Pavlovitš Romanov kuoli tuberkuloosiin Davosissa vuonna 1941.


title: Kävelykeppi

text: Kävelykeppi on liikkumisen apuna käytettävä kahvalla varustettu keppi, johon nojaamalla liikkuja voi siirtää osan vartalon painosta jaloilta kepin varaan. Vakavammissa yhden jalan vammoissa käytetään kahta kainalo- tai kyynärsauvaa. Kävelykeppiä tai matkasauvaa voidaan käyttää myös edessä olevan maan tai jään kantavuuden tarkastamiseen ennen sille astumista. Kävelykeppiä voidaan käyttää myös itsepuolustusaseena.


title: Kävelykeppi

text: Miehet ryhtyivät kantamaan kävelykeppiä 1700–1800-luvulla miekan kantamisen sijaan. Sitä voitiin käyttää aseena, mutta se ei ollut tappava (jotkut kylläkin piilottivat ohuen miekan kävelykepin sisään). Ranskalainen taistelulaji la canne perustuu lyhyen kepin käyttöön aseena, ja englantilainen bartitsu kehitettiin erityisesti kävelykepeillä miekkailuun. 1800-luvun lopulla kehitetyssä japanilaisessa taistelutaidossa Uchida-ryū tanjōjutsussa käytetään länsimaista kävelykeppiä aseena miekkaa vastaan. Vuosikymmenien myötä kävelykeppi muuttui kuitenkin lähinnä herrasmiesten vaatekaapin osaksi.


title: Kävelykeppi

text: Kävelykeppi tulee aina mitoittaa käyttäjänsä mukaan, ja sen vuoksi on olemassa myös pituudeltaan säädettäviä keppejä. Kepin pituuden ohella sen yläosan muotoilu, kämmenpohjaa tukeva malli, helpottaa keppiin tukeutumista. Kävellessä keppi pidetään vammattomalla puolella ja viedään yhtäaikaa tukea tarvitsevan jalan kanssa eteen askelta otettaessa. Hartioiden ja käsivarren rentouttaminen keppikävelyn tauoilla ennaltaehkäisee jännitystiloja, joita esimerkiksi voimakas keppiin nojautumisen tarve usein aiheuttaa.


title: Fanny Blankers-Koen

text: Francina Elsje ”Fanny” Blankers-Koen (26. huhtikuuta 1918 Baarn, Alankomaat – 25. tammikuuta 2004 Hoofddorp, Alankomaat) oli hollantilainen yleisurheilija, joka kilpaili erityisesti pikamatkoilla sekä pituus- ja korkeushypyssä. Hänen uransa huippuhetki osui Lontoon olympialaisiin 1948, jolloin hän voitti 30-vuotiaana kahden lapsen äitinä neljä olympiakultaa, vaikka hän ei edes osallistunut hyppylajeihin. Olympiamitalien lisäksi Blankers-Koen voitti kahdeksan EM-mitalia, joista viisi oli kultaisia, ja teki useita maailmanennätyksiä. Kansainvälinen yleisurheiluliitto valitsi vuonna 1999 naisten yleisurheilun asemaa muokanneen Blankers-Koenin 1900-luvun parhaaksi naisyleisurheilijaksi.


title: Fanny Blankers-Koen

text: Francina Koen syntyi 26. huhtikuuta 1918 Baarnissa, Lage Vuurschen kylässä. Hän oli perheen ainoa tytär, ja hänellä oli sekä kaksi vanhempaa että nuorempaa veljeä. Hänen isänsä Arnold Koen oli kilpaillut kiekonheitossa ja kuulantyönnössä ja innosti tytärtään urheilun pariin. Fanny kävi koulunsa Hoofddorpissa ja harrasti muun muassa voimistelua, uintia ja yleisurheilua. Koulun johtajan neuvosta Fanny päätti keskittyä yleisurheiluun ja liittyi amsterdamilaiseen naisten yleisurheiluseuraan.


title: Fanny Blankers-Koen

text: Koen osallistui vuonna 1935 Groningenissa ensimmäiseen kilpailuunsa, mutta hän ei sijoittunut 200 metrin juoksussa korkealle. Vaikka ensimmäinen kilpailu ei sujunutkaan hyvin, Koen osallistui vuoden aikana muihinkin kilpailuihin. Vielä saman vuoden aikana hän voitti 800 metrillä Alankomaiden-mestarin ja teki matkan uuden Alankomaiden-ennätyksen. Juoksu vakuutti Alankomaiden yleisurheilukomission, joka päätti ottaa Koenin Berliinin olympialaisiin valmistautuvaan ryhmään. Samalla Koenin valmentajana aloitti Jan Blankers, joka oli itse kilpaillut olympiatasolla kolmiloikassa.


title: Fanny Blankers-Koen

text: 800 metrin juoksu oli kielletty olympialaisissa naisilta, mutta Koen valittiin edustamaan Alankomaita korkeushypyssä. Olympialaisia edeltäneissä juoksukilpailuissa hän osoitti nopeutensa, ja hänet otettiin myös Alankomaiden viestijoukkueeseen. Olympialaisissa Koen ylitti korkeushypyssä 1,55 metriä ja sijoittui kuudenneksi. 4 × 100 metrin viestijoukkue sijoittui puolestaan viidenneksi. Myöhemmin Koen muisteli, että Jesse Owensin nimikirjoituksen saaminen oli hänelle kisojen arvokkain hetki.


title: Fanny Blankers-Koen

text: Olympialaisten jälkeen Blankers alkoi hioa Koenin pikajuoksutekniikkaa. Seuraavan vuoden aikana Koen voitti jokaisen pikajuoksukilpailun Alankomaissa ja kaksi Saksassa. Koenin ensimmäinen maailmanennätys syntyi 1938, kun hän juoksi 100 jaardin matkan 11 sekuntiin. Samana vuonna hän voitti ensimmäiset arvokisamitalinsa, kun hän sijoittui Wienissä järjestetyissä Euroopan-mestaruuskilpailuissa pronssille 100 ja 200 metrin juoksuissa. Vuoden 1938 EM-kilpailut olivat ensimmäiset, joihin naiset hyväksyttiin mukaan, vaikkakin kilpailut järjestettiin eri kaupungissa kuin miesten kilpailut.


title: Fanny Blankers-Koen

text: Koen alkoi harjoittelussaan tähdätä vuoden 1940 Helsingin olympialaisiin ja keskittyi korkeushyppyyn ja 100 metrin juoksuun. Alankomaissa lehdistö odotti menestystä olympialaisista, mutta kansainvälinen kilpailutoiminta keskeytettiin 1939 toisen maailmansodan puhkeamisen jälkeen.


title: Fanny Blankers-Koen

text: Alankomaat oli toisen maailmansodan aikana Natsi-Saksan miehittämänä, mutta Koen jatkoi sodan aikana harjoittelemista ja osallistui kansallisiin kilpailuihin. Saksa valtasi Alankomaat toukokuussa 1940. Koen oli pari viikkoa aikaisemmin mennyt kihloihin valmentajansa Blankersin kanssa, ja he menivät naimisiin 29. elokuuta. Heidän esikoisensa Jan Blankers nuorempi syntyi elokuussa 1941, eikä Blankers-Koen pystynyt kilpailemaan vuoden 1941 aikana. Hän aloitti harjoittelun sisäradalla kuitenkin jo kolme kuukautta pojan syntymän jälkeen. Vuoden 1942 aikana Blankers-Koen päätti keskittyä myös 80 metrin aitoihin ja sivusi vielä saman vuoden aikana matkan maailmanennätysaikaa 11,3.


title: Fanny Blankers-Koen

text: Blankers-Koen rikkoi sota-aikana useita maailmanennätyksiä ja voitti esimerkiksi vuonna 1942 jokaisen juoksunsa. Hän ylitti 30. toukokuuta 1943 korkeushypyssä maailmanennätyskorkeuden 1,71 metriä ja teki 19. syyskuuta pituushypyssä maailmanennätystuloksen 6,25 metriä. Seuraavana vuonna Blankers-Koen juoksi 100 jaardin matkan maailmanennätysaikaan 10,8 ja oli mukana tekemässä 4 × 110 jaardin ja 4 × 200 metrin maailmanennätyksiä.


title: Fanny Blankers-Koen

text: Talvi 1944–1945 oli ankara Alankomaissa. Blankers-Koenin perhe selviytyi kuitenkin "Hongerwinter"-nimellä tunnetusta talvesta, jonka aikana saksalaisten blokin takia maassa kärsittiin paikoin ankarasta nälänhädästä. Sota loppui toukokuussa 1945, eikä Blankers-Koenilla ollut suunnitelmia palata kilpaurheiluun. Hän päätti kuitenkin jatkaa uraansa kuultuaan, että Oslossa järjestettäisiin EM-kilpailut vuonna 1946.


title: Fanny Blankers-Koen

text: Blankers-Koen synnytti helmikuussa 1946 Fanneke-nimen saaneen tyttären. Hän jatkoi harjoittelua kaksi kuukautta myöhemmin, osallistui elokuussa Alankomaiden-mestaruuskilpailuihin ja voitti niissä viisi mestaruutta. Oslon EM-kilpailuissa Blankers-Koen ei kuitenkaan pärjännyt odottamallaan tavalla. Korkeushypyn finaali ja 100 metrin välierät järjestettiin samana päivänä, eikä hän pystynyt täysin keskittymään kumpaankaan. Hän sijoittui korkeushypyssä lopulta neljänneksi, mutta 100 metrillä hän kaatui ja karsiutui loppukilpailusta. Kisojen aikana Blankers-Koen voitti kuitenkin kultaa 80 metrin aitajuoksussa ja 4 × 100 metrin viestissä.


title: Fanny Blankers-Koen

text: Blankers-Koen harjoitteli kovaa talvella 1946–1947, ja vuoden 1947 tulokset olivatkin lupaavia: hän paransi edellisen vuoden tuloksiaan ja voitti Alankomaiden-mestaruuskilpailuissa peräti kuusi lajia (100 ja 200 metrin juoksut, 80 metrin aitajuoksun, korkeushypyn, pituushypyn ja kuulantyönnön). Vuoden loppupuolella Blankers-Koen ja hänen valmentajamiehensä päättivät tähdätä Lontoon olympialaisissa vain pikamatkoille ja jättää epävarmemmat hyppylajit väliin. Ratkaisu tehtiin osittain pakosta, sillä naiset saivat osallistua vain kolmeen henkilökohtaiseen lajiin.


title: Fanny Blankers-Koen

text: Blankers-Koen keskittyi talvella 1947–1948 ensimmäisen kerran urallaan vain juoksulajien harjoitteluun, ja hänen tuloksensa ennen olympialaisia olivatkin erinomaisia. Hän rikkoi 200 metrin Alankomaiden-ennätyksen, sivusi Helen Stephensin 100 metrin maailmanennätysaikaa 11,5 sekuntia ja muutama viikkoa myöhemmin juoksi 80 metrin aidat 11 sekunnissa, 0,3 sekuntia alle vanhan maailmanennätyksen.


title: Fanny Blankers-Koen

text:
Vaikka Blankers-Koenin nimissä olivat 100 metrin, 80 metrin aitojen, korkeushypyn ja pituushypyn maailmanennätykset, hän sai paljon kritiikkiä osallistumisestaan kisoihin. Monet epäilivät, että hän olisi 30-vuotiaana kahden lapsen äitinä liian hidas kisoihin. Lisäksi Blankers-Koen sai kirjeitä, joissa häntä neuvottiin lopettamaan kilpauransa ja keskittymään lastensa kasvattamiseen.
Lontoon olympialaisissa Blankers-Koenin ensimmäinen laji oli 100 metrin juoksu. Hän voitti sekä oman alkueränsä, välieränsä että lopulta finaalijuoksun. Finaalin voittoaika oli 11,9 sekuntia. Seuraavassa lajissa, 80 metrin aitajuoksussa Blankers-Koen rikkoi kahdesti olympiaennätyksen. Ensimmäisen kerran ensimmäisessä alkuerässä ajalla 11,3 sekuntia ja toisen kerran finaalissa ajalla 11,2 sekuntia. Aitajuoksun ratkaisu syntyi vasta maalikameratarkastelun jälkeen, kun Maureen Gardner oli saanut saman ajan. Juoksu oli ollut Blankers-Koenilta vaikea, sillä hän oli saanut huonon lähdön ja vielä törmännyt viidenteen aitaan. Blankers-Koen rikkoi 200 metrillä olympiaennätyksen jälleen kahdesti: alkuerässä ajalla 25,7 ja välierässä ajalla 24,3 sekuntia. Loppukilpailussa hän juoksi ajan 24,4 ja voitti toiseksi tulleen Audrey Williamsonin 0,7 sekunnilla. Viimeisessä lajissaan Blankers-Koen juoksi ankkuriosuuden viestijoukkueessa, johon kuuluivat Xenia Stad-de Jong, Gerda van der Kade-Koudijs ja Nettie Witziers-Timmer. Blankers-Koenin saadessa viestikapulan Alankomaat oli vasta neljäntenä, mutta hän pystyi nostamaan joukkueen ankkuriosuudella voittoon.


title: Fanny Blankers-Koen

text: Blankers-Koenista tuli Lontoossa ensimmäinen naisurheilija, joka voitti neljä kultamitalia olympialaisista. Hän oli kuitenkin kisojen aikana jättämässä olympialaiset koti-ikävän takia kahdesti. Hän tunsi voittaneensa tarpeeksi ennen 200 metrin juoksua ja kaipasi lapsiaan. Jan Blankers onnistui kuitenkin suostuttelemaan vaimonsa mukaan myös 200 metrille. ”Lentävä kotirouva” nimen saanut Blankers-Koen sai kotona Alankomaissa loisteliaan vastaanoton: hänet ja hänen perheensä kuljetettiin Amsterdamin halki neljän valkoisen hevosen vetämässä avoimessa vaunussa.


title: Fanny Blankers-Koen

text: EM-kilpailuissa 1950 Blankers-Koen oli jälleen voitokas. Hän onnistui voittamaan kultaa 100 ja 200 metrillä sekä 80 metrin aidoissa, vaikka Saksa oli palannut kilparadoille ja Neuvostoliitto osallistui ensimmäisen kerran arvokisoihin. Viestimestaruutta Alankomaat ei onnistunut uusimaan, vaan se jäi siinä hopealle. EM-kilpailujen jälkeen Blankers-Koen lisäsi valikoimaansa myös viisiottelun, joka ei ollut kuitenkaan vielä naisten arvokisalajina. Siinä hän teki maailmanennätyksen vuonna 1951.


title: Fanny Blankers-Koen

text: Blankers-Koen osallistui vielä Helsingin 1952 olympialaisiin. Paise vaikeutti kuitenkin hänen valmistautumistaan kisoihin, ja hän joutui vetäytymään pikajuoksuista ja viestistä. Blankers-Koen juoksi jatkoon 100 metrin alkueristä ja puolivälieristä, mutta ei osallistunut enää välieriin. Aitajuoksussa Blankers-Koen pääsi finaaliin, mutta sen hän keskeytti osuttuaan pahasti toiseen aitaan. Olympialaisten jälkeen Blankers-Koen jatkoi vielä uraansa, vaikkei osallistunutkaan enää arvokisoihin. Uransa hän lopetti 37-vuotiaana vuonna 1957. Kansainvälisen menestyksen lisäksi Blankers-Koen voitti uransa aikana 58 Alankomaiden-mestaruutta.


title: Fanny Blankers-Koen

text: Blankers-Koen jatkoi vielä kilpauransa jälkeen yleisurheilun parissa. Hän toimi Alankomaiden yleisurheilujoukkueen johtajana Rooman 1960, Tokion 1964 ja Méxicon 1968 olympialaisissa.


title: Fanny Blankers-Koen

text: Jan Blankers kuoli heinäkuussa 1977, ja muutaman vuoden päästä Blankers-Koen päätti muuttaa Amsterdamista entiseen kotikaupunkiinsa Hoofddorpiin. Hän joutui viimeisinä vuosinaan psykiatriseen hoitokotiin, kun hänen terveytensä oli heikentynyt Alzheimerin taudin ja aivoinfarktin seurauksena. Blankers-Koen kuoli 85-vuotiaana tammikuussa 2004.


title: Fanny Blankers-Koen

text: Kansainvälinen yleisurheiluliitto valitsi vuonna 1999 vuosisadan yleisurheilijat. Blankers-Koen valittiin 1900-luvun parhaaksi naisyleisurheilijaksi ja Carl Lewis miesyleisurheilijaksi. Blankers-Koenin vaikutus naisyleisurheiluun oli suuri. Hänen kilpauransa aikana naisyleisurheilu oli käytännössä vain miesten kilpailujen oheisaktiviteettia. Lisäksi naisten ei uskottu pystyvän kilpailemaan huipputasolla enää 30-vuotiaana. Blankers-Koenin pitkä ja ansiokas ura kuitenkin pakotti monien ajattelemaan uudelleen naisurheilun asemaa.


title: Juri Borzakovski

text: Juri Mihailovitš Borzakovski, (, s. 12. huhtikuuta 1981 Kratovo) on venäläinen keskimatkojen, pääasiassa 800 metrin juoksija. Etniseltä taustaltaan Borzakovski on ersäläinen. Hänen suurin saavutuksensa on 800 m juoksun olympiavoitto Ateenan olympialaisissa 2004 23-vuotiaana.


title: Juri Borzakovski

text: Juri Borzakovski syntyi 12. huhtikuuta vuonna 1981 Žukovskissa Moskovan lähellä työläisten kommuuniin, jossa hänen köyhähköllä perheellään oli huone. Asukkailla oli käytössään vain yksi yhteinen keittiö, kylpyhuone ja käymälä. Nimensä hän sai kosmonautti Juri Gagarinin mukaan, joka lähetettiin ensimmäisenä ihmisenä avaruuteen samana päivämääränä, 12. huhtikuuta, kaksikymmentä vuotta aikaisemmin, vuonna 1961.


title: Juri Borzakovski

text: Borzakovskin äiti, Jekaterina, työskenteli katujen siivoojana, ja joutui heräämän aamuisin jo neljän aikaan. Juri vei joka aamu sisarensa puoli kahdeksaksi lastentarhaan ja meni itse kouluun. Hän huolehti myös ruuan valmistuksesta sisarilleen ja tehtaassa työskenneelle isälleen.


title: Juri Borzakovski

text: Urheilussa Borzakovski oli jo pienestä pitäen luonnonlahjakkuus. Hänen lahjansa havaittiin 10-vuotiaana, kun koulussa opetettiin venäläistä sambo-itsepuolustuslajia ("Samozaštšitja bez oružija", ""itsepuolustus ilman aseita""). Kaksi viikkoa myöhemmin hänet kutsuttiin urheiluseuraan, jonka Borzakovski itse luuli aluksi olevan jalkapallojoukkue, mutta joka paljastuikin yleisurheiluseuraksi. Kuukauden kuluttua Borzakovski osallistui ensimmäisiin kilpailuihinsa 600 metrin matkalla ja kaikkien yllätykseksi voitti. Pian hänestä tuli myös kotikaupunkinsa Žukovskin mestari, ja saman tien mestaruus tuli myös Moskovan alueen nuorten mestaruuskilpailuista.


title: Juri Borzakovski

text: Borzakovski tuli tunnetuksi vuonna 1998 voitettuaan 800 metrin kilpailun Maailman nuorten kisoissa Moskovan olympiastadionilla. Vuonna 1999 hän voitti 800 metriä aikuisten Euroopan cupissa ja saman matkan alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Riiassa. Tammikuussa 2000 Dortmundin hallikisoissa hän juoksi maansa miesten halliennätyksen 1.44,38, joka oli samalla nuorten hallimaailmanennätys. Keväällä 2000 hän voitti myös sisäratojen Euroopan-mestaruuden.


title: Juri Borzakovski

text: Borzakovski on muodostanut omalaatuisesta juoksutyylistään varsinaisen "tavaramerkkinsä". Hänellä on tapana jättäytyä joukon hännille ja ratkaista juoksu vasta hurjan loppukirinsä ansiosta. Tämä on perua jo nuoruusvuosilta: ikäistensä sarjassa ylivoimainen Borzakovski laitettiin juoksemaan vanhempaan ikäluokkaan, jossa kilpakumppanit olivat fyysisiltä ominaisuuksiltaan, varsinkin voimaltaan, paljon kehittyneemmässä vaiheessa. Tämän takia hän joutui usein tönityksi ja valitsi taktiikakseen rauhallisen juoksun, jossa ratkaiseva repäisy tehdään vasta viimeisen kahdensadan metrin aikana.


title: Juri Borzakovski

text: Sydneyn olympialaisissa 2000 Borzakovski oli vasta 19-vuotias, ja kokemattomuus näkyikin lopputuloksissa. Borzakovski ajatteli rentoutuvansa ennen loppukilpailua, minkä seurauksena hän jumiutui suurten ihmismassojen keskelle päästen stadionille vain viime hetkellä ennen juoksun alkua. Vahingostaan johtuen hän ei ehtinyt suorittaa kunnon alkulämmittelyä. Vaikka finaali olikin vauhdiltaan hidas, jäi Borzakovski kuudenneksi. Tuon juoksun jälkeen hän vannoi keskittyvänsä täysillä uransa tärkeimpään kilpailuun, vuoden 2004 kesäolympialaisten 800 metrille, ja kaikki turhat kilpailut, jopa taloudellisesti melko tuottoisat GP-kisat, saivat jäädä ennen kuin tavoite oli saavutettu. Tästä syystä hän jätti osallistumatta myös vuoden 2001 MM-kisojen ja vuoden 2002 Euroopan-mestaruuskilpailujen 800 metrille. Borzakovski kuitenkin voitti sisäratojen maailmanmestaruuden vuonna 2001, alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2001 400 metrillä sekä hopeaa Münchenin EM-kilpailujen 4 × 400 metrin viestissä ja vuoden 2003 MM-kisojen 800 metrillä, jossa hän taipui vain Algerian Djabir Said-Guernille.


title: Juri Borzakovski

text: Monien epäilemä taktiikka tuotti lopulta tulosta, ja Borzakovski saavutti tavoittelemansa olympiavoiton Ateenassa, Kreikassa, olympiaurheilun syntysijoilla elokuussa 2004.


title: Juri Borzakovski

text: Vuonna 2005 Helsingin MM-kilpailuissa Borzakovski oli hyvissä kiriasemissa, mutta kompuroi kilpailun viimeisessä kaarteessa. Hän kuitenkin otti jälleen hyvän loppukirin ja sijoittui lopulta hopealle Bahrainin Rashid Ramzin jälkeen. Hän sai pronssia Moskovan MM-hallikilpailuissa 2006. Osakan MM-kisoissa 2007 hän juoksi 800 metrillä pronssille. Pekingin olympialaisissa 2008 hän karsiutui välierissä. Torinon sisäratojen EM-kilpailuissa vuonna 2009 Borzakovski voitti EM-kultaa 800 metrin juoksusta. Berliinin MM-kisoissa hän sijoittui neljänneksi. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän sai 800 metrillä pronssia. Hän voitti 800 metrin Euroopan-mestaruuden Helsingissä 2012 ajalla 1.48,61. Lontoon olympialaisissa 2012 hän karsiutui 800 metrin välierissä. Hän ilmoitti heinäkuussa 2014 lopettavansa urheilu-uransa ja jatkavansa muissa tehtävissä yleisurheilun parissa.


title: Juri Borzakovski

text: Borzakovskin perheeseen kuuluvat vaimo Irina ja poika Jaroslav. Perhe asuu yhä Jurin kotikaupungissa Žukovskissa.


title: Juri Borzakovski

text: Borzakovski on 182 senttimetriä pitkä ja painaa 73 kilogrammaa.Lähde: Tilastopaja


title: Gerry Adams

text: Gerry Adams (s. 6. lokakuuta 1948 Belfast, Pohjois-Irlanti) on pohjoisirlantilainen poliitikko, joka on Sinn Féinin puheenjohtaja (1983–) ja Irlannin alahuoneen jäsen.


title: Gerry Adams

text: Vuonna 1972 Adams otettiin kiinni ja häntä pidettiin tutkintavankeudessa ilman oikeudenkäyntiä heinäkuuhun 1972 saakka, minkä jälkeen hän osallistui salaisiin neuvotteluihin Ison-Britannian ulkoasiainministeri William Whitelaw’n kanssa aselevosta IRA:n ja brittijoukkojen kesken. Kun tasavaltalaisjohtajat otettiin kiinni 1973, Adams yritti paeta, mutta hänet otettiin kiinni ja vapautettiin 1976.


title: Gerry Adams

text: Vuonna 1981 Adams tuli kuuluisaksi Euroopassa ja Yhdysvalloissa toimimalla IRA:n vankilassa olevien nälkälakkoilijoiden puolestapuhujana. Syömä- ja sitä edeltäneen pitkäkestoisen peseytymättömyyslakon tavoitteena oli palauttaa poliittisen vangin asema, jonka Ison-Britannian hallinto oli lakkauttanut muutamaa vuotta aikaisemmin. Sinn Féinin puheenjohtajana Adamsia on pidetty liikkeen politiikkaan kääntymisen päästrategina.


title: Gerry Adams

text: Adams oli aiemmin Iso-Britannian alahuoneen jäsen, mutta vuonna 2011 hän erosi sieltä ja pyrki ja pääsi Irlannin parlamenttiin.


title: Vaaleahiuksisuus

text: Vaaleahiuksisuus ja -karvaisuus on monilla nisäkkäillä esiintyvä, alhaisesta tumman melaniini-pigmentin ja korkeasta vaalean pigmentin määrästä johtuva fenotyyppi eli ilmiasu. Näiden perinnöllisten tekijöiden määrästä ja suhteesta riippuen väri vaihtelee kussakin tapauksessa useimmiten vaaleankeltaisen, jopa valkoisen eri sävyistä aina oranssiin, punertavaan tai kullan värin suuntaiseen sävyyn. Yleisimmin vaaleat hiukset ovat kuitenkin sävyltään lähempänä vaaleanruskeaa ja harmaata, kuin valkoista. Vaaleaa karvoitusta esiintyy eräissä ihmistyypeissä ja koiraroduissa sekä monissa muissa nisäkäslajeissa. Ihmisten keskuudessa vaaleahiuksisuus on hyvin usein geneettisesti kytköksissä vaaleaan silmien (yleensä siniset tai vihreät) ja lähes poikkeuksetta ihon väriin.


title: Vaaleahiuksisuus

text: Vaaleahiuksista ihmistä on perinteisesti kutsuttu vaaleaveriköksi. Vastaavasti ruskeahiuksista tai tummahiuksista on kutsuttu tummaveriköksi, ja tumman ja vaalean välissä olevia ristiverisiksi. Nykyaikana vaaleahiuksisista ihmisistä puhuttaessa on suomessa yleistynyt englanninkielinen, alkujaan latinasta peräisin oleva käsite "blondi", varsinkin naispuolisista ihmisistä puhuttaessa. Tumma- tai ruskeahiuksisista naisista saatetaan käyttää nimitystä "brunetti".


title: Vaaleahiuksisuus

text: Vaaleahiuksisuutta ei tule sekoittaa albinismiin, joka on resessiivisten geenien aiheuttama mutaatio, joka estää melaniinin tuotannon.


title: Vaaleahiuksisuus

text: Kanadalaisen genetiikkaan perehtyneen antropologi Peter Frostin esittämän teorian mukaan vaaleahiuksisuus yleistyi pohjoisessa jääkauden jälkeisenä aikana noin 10 000—11 000 vuotta sitten. Euroopassa miesten metsästämä suurriista oli tärkein ravinnon lähde, mikä johti siihen, että miehiä kuoli pitkillä metsästysretkillä suuret määrät. Näin ollen kaikille naisille ei riittänyt miehiä. Eniten miehiä viehättivät vaaleahiuksiset naiset, joilla on enemmän estrogeeniä kuin tummempihiuksisilla, minkä johdosta vaaleahiuksisuuden aiheuttava hiusvärigeeni (MC1R), yksi seitsemästä, pääsi yleistymään. Etelämmässä, missä ravinnonsaannista suurempi osa oli hedelmien ja muun keräiltävän ravinnon varassa, jota naisetkin kykenivät hankkimaan, ei vastaavanlaista puutetta miehistä esiintynyt, ja eteläisten maiden väestö onkin huomattavasti tummahiuksisempaa.


title: Vaaleahiuksisuus

text: Evoluutiopsykologit Alan S. Miller ja Satoshi Kanazawa ovat selittäneet vaaleahiuksisuutta sillä, että vaaleilla hiuksilla on tapana tummentua iän myötä. Miehet ovat täten suosineet tiedostamattaan vaaleahiuksisia, koska vaaleita hiuksia oli nuorilla ja lapsilla. Nuoremmat naiset ovat keskimäärin terveempiä ja lisääntymiskykyisempiä. Siten vaaleahiuksisuus yleistyi erityisesti Skandinaviassa ja Pohjois-Euroopassa, mahdollisesti koska vaaleahiuksisuus oli näkyvin merkki nuoresta iästä, kun naisten muu ruumis oli kylmän sään takia raskastekoisten vaatteiden peitossa.


title: Vaaleahiuksisuus

text: Naiset ovat kaksi kertaa miehiä useammin vaaleahiuksisia. Miehet ovat kolme kertaa naisia useammin mustatukkaisia. Tutkijat arvelevat evoluutiota syyksi, koska vaaleatukkaiset naiset saavat helpommin miehiä ja vastaavasti tummatukkaiset miehet ovat suositumpia naisten keskuudessa. Ero havaittiin kaikissa valkoisten populaatioiden alaryhmissä.


title: Vaaleahiuksisuus

text: Ero ei ole geeneissä vaan epigenetiikassa: kasvavilla miehillä vaaleahiuksisuutta aiheuttavat geenit kytkeytyvät pois päältä useammin kuin naisilla.


title: Vaaleahiuksisuus

text: Vaaleahiuksisuus on yleensä liitetty Pohjois-Eurooppaan, etenkin Pohjoismaihin. Pohjoismaissa eri asteista vaaleahiuksisuutta esiintyy yli 80 prosentilla väestöstä. Tämä käsittää kaikki vaaleahiuksisuuden variantit vaaleanruskeasta lähes valkoiseen. Keski-Euroopassa, muun muassa Saksassa, Puolassa ja Britteinsaarilla, ihmisistä on vaaleahiuksisia noin 35-40 prosenttia. Etelä-Euroopassa luku on noin 10 prosenttia.


title: Vaaleahiuksisuus

text: Vaaleahiuksisia on lisäksi pieninä vähemmistöinä pääosin tummapiirteisten ihmisten kansoittamilla alueilla. Pohjois-Amerikassa ja Lähi-idässä noin viisi prosenttia ihmisistä on vaaleahiuksisia. Varsinkin Amerikassa kyse lienee suurelta osin pohjoiseurooppalaisten siirtolaisten jälkeläisistä. Pääasiassa mestitsien asuttamissa Latinalaisen Amerikan maissa, kuten Meksikossa ja Kolumbiassa, Saharan eteläpuolisen Afrikan alkuperäisväestössä sekä itäaasialaisten mongolidien keskuudessa määrä on alle prosentin, ja näissäkin tapauksissa kyse on usein albinismista. Vaaleahiuksisuutta esiintyy myös eräillä Australian aboriginaaleilla etenkin lapsena.


title: Vaaleahiuksisuus

text: Historian saatossa tummahiuksiset ihmiset ovat usein ihailleet ja kadehtineet vaaleita hiuksia. Esimerkiksi antiikin Roomassa tummilla naisilla oli tapana ostaa vaaleiden germaaniheimojen hiuksista valmistettuja peruukkeja itselleen. Hiuksia myös vaalennettiin liottamalla niitä esimerkiksi hevosen virtsassa ja kuivattamalla sen jälkeen ne auringossa. Myös nykyaikana läntisissä kulttuureissa ja Japanissa hiusten keinotekoinen vaalentaminen on suosittua, varsinkin tyttöjen ja naisten keskuudessa.


title: Vaaleahiuksisuus

text: Pohjoisen ihmistyypin vaaleisiin edustajiin liittyvät myös muun muassa aikanaan kansallissosialistisen Saksan propagandistiset ja epätieteelliset rotuopit muita ihmisiä paremmasta "arjalaisesta rodusta", vaikka esimerkiksi natsijohtajat Adolf Hitler ja Joseph Goebbels olivatkin ulkoisilta piirteiltään siitä hyvin kaukana. Samansuuntaisia näkemyksiä esitettiin 1900-luvun alkupuolella myös Yhdysvalloissa esimerkiksi rotuajattelija Madison Grant. Hitler jopa lähetti Grantille kirjeen, jossa hän kertoi Grantin vuonna 1916 ilmestyneen kirjan "The Passing of the Great Race" ”olevan hänen raamattunsa”.


title: Vaaleahiuksisuus

text: Nykyaikana vaaleahiuksiset ovat suosittu vitsien aihe – blondivitseistä on muotoutunut jopa kokonainen vitsien lajityyppi, joka polveutuu 1950- ja 1960-luvuilla vallinneesta kliseestä yhdysvaltalaisissa elokuvissa, joissa vaaleahiuksiset näyttelijät kuten Marilyn Monroe esittivät ”tyhmiä blondeja”.


title: Vaaleahiuksisuus

text: Monroe tosin oli oikeasti ruskeatukkainen.


title: Vaaleahiuksisuus

text: Vuonna 2002 tiedotusvälineissä levisi perätön huhu tutkimuksesta, jonka mukaan tiedemiehet ennustaisivat ”blondien katoavan” tulevaisuudessa.


title: Impilinna

text: Impilinna on kalevalaisessa tarustossa impien eli naimattomien naisten tai neitsyiden asuttama linna. Kokko eli vaakalintu on aikeissa kaapata jonkun, ja hyökkää miesten linnaa kohti. Linnan rautakatto kuitenkin torjuu Kokon. Kokko hyökkää vuorostaan naisten linnan kimppuun, mutta sen lautakatto torjuu hyökkäyksen. Lopulta Kokko hyökkää impilinnaan. Sen suojana on pelkkä liinakatto, jonka kokko repii, saaden saaliikseen immen. Kokko valitsee parhaan ja pisimmän tyttöjoukosta.


title: Impilinna

text: Impilinnoiksi on kutsuttu yksin elävien naimattomien naisten asuttamia taloja. Impilinna-nimen ovat saaneet myös useat nykyajan rakennukset kuten kerrostalot, joissa asuu tai on asunut pääosin naisia.


title: Sakkola

text: Sakkola (kirkonkylän nimenä vuodesta 1948 ) on entinen Suomen kunta Karjalankannaksella Neuvostoliitolle vuonna 1944 luovutetulla alueella. Kunnan pinta-ala oli 349,4 km², ja vuonna 1939 siellä oli 6 395 asukasta.


title: Sakkola

text: Sakkolan vanha historiallinen nimi on Sakkula. Sakkula-niminen pogosta oli olemassa jo 1200-luvulla. Pähkinäsaaren rauhassa se jäi Novgorodin puolelle, ja mainitaan Vatjan viidenneksen verokirjassa Sakkulan muodossa. Nimi muutettiin vuonna 1735, kun papisto ja virkamiehet alkoivat kirjoittaa U:n tilalle O:n ruotsin kielen ääntämisen mukaan. Kansan suussa historiallinen Sakkula-nimi säilyi kuitenkin pitkään.


title: Sakkola

text: Suvanto jakaa Sakkolan kahtia. Kirkonkylä sijaitsi järven pohjoispuolella. Alkujaan nykyistä kokoa suurempi järvi laski länteen päin Vuokseen ja Vuoksi Käkisalmen kautta Laatokkaan. Vuonna 1818 kevättulvien takia kaivettiin oja Suvannon ja Laatokan välillä olleeseen hiekkakannakseen. Lopulta Suvannon vesi syöksyi Laatokkaan sellaisella voimalla, että vei mukanaan suuria puita, kiviä ja rakennuksia. Jylinä kuului Pähkinälinnaan asti, missä soitettiin kirkonkelloja kolme vuorokautta. Topelius kertoo kirjassa "Vanha kaunis Suomi", että rakennuksen pirstaleilla kiekui kukko Laatokalla. Järven pinta laski seitsemän metriä ja syntyi 5 000 hehtaaria viljelyskelpoista maata. Yhteys Vuokseen katkesi kokonaan. Tämän jälkeen Vuoksen rantojen viljelijät päättivät alentaa kevättulvia. Kiviniemessä kaivettiin ja syntyi koski, jonka kautta Vuoksen vedet alkoivat virrata Suvannon ja sen uuden lasku-uoman, Taipaleenjoen, kautta Laatokkaan vuonna 1857. Tämän seurauksena Vuoksen lasku-uoma muuttui täysin ja vanhan pohjoisemman virtaus tyrehtyi, kun valtaosa Vuoksen virtaamasta alkoi kulkea Suvannon kautta.


title: Sakkola

text: Sakkolan väestöä sijoitettiin jatkosodan jälkeen seuraaviin kuntiin: Huittinen, Lempäälä, Messukylä, Pirkkala, Punkalaidun, Tottijärvi, Tyrvää, Vesilahti ja Viiala.


title: Sakkola

text: Sakkolan kylät olivat Arkuntanhua, Haitermaa, Haparainen, Kaarnajoki, Karhola, Kelja, Kiviniemi, Kottila, Lapinlahti, Lohijoki, Lupra, Mönkö, Ojaniemi, Petäjärvi, Purpua, Riiska, Röykkylä, Sakkola, Valkjärvi, Viiksanlahti, Vilakkala ja Volossula.


title: Sakkola

text: Lukuvuonna 1937–1938 kunta oli jaettu 13 koulupiiriin.


title: Sakkola

text: Sakkola oli erityisen tunnettu laadukkaista porsaistaan. Sakkola kehittyi porsaspitäjäksi rajojen ollessa vielä avoimia, ja pietarilaisille tuotettiin 4–6-viikkoisia teurasporsaita. Sittemmin markkina-alue laajeni enemmälti Suomeen. Sakkolan porsaita ei tuotettu suurissa sikaloissa, vaan yksityisten ihmisten maatiloilla. Sakkolan ylivertaisten porsaiden maine heikkeni kuitenkin aiheettomasti, kun muiden pitäjien heikompilaatuisia porsaita alettiin kaupitella sakkolalaisina. Usein sanotaan, että Sakkolan porsaille tunnusomaisia olivat suuret luppakorvat.


title: Naimattomuus

text: Naimaton on henkilö, joka ei ole solminut avioliittoa. Naimatonta henkilöä voidaan sanoa myös sinkuksi (). Aikoinaan naimaton tarkoitti myös neitsyttä eli impeä, sillä tuolloisten siveellisyysnormien puitteissa sukupuoliyhdyntä oli pidettävä hyväksyttävänä yksinomaan avioliiton solmineiden miehen ja naisen välillä. Nykyisin myös lesket ja eronneet katsotaan toisinaan naimattomiksi. Miespuolista naimatonta henkilöä kutsutaan usein poikamieheksi. Ikääntynyttä naimatonta naispuolista henkilöä kutsutaan ikäneidoksi tai vanhaksipiiaksi ja miestä vanhaksi pojaksi. Nuoria naimattomia naisia on perinteisesti kutsuttu myös neideiksi.


title: Naimattomuus

text: Juridisesti naimaton on yksi siviilisäädyistä ja tarkoittaa henkilöä, joka ei ole koskaan ollut avioliitossa tai rekisteröidyssä parisuhteessa. Avioliiton tai rekisteröidyn parisuhteen päättymisen jälkeen henkilö on joko eronnut tai leski, mutta ei naimaton.


title: Naimattomuus

text: Aikaisemmin naimattomuutta on pidetty pahana, ja pidetään edelleen useissa kulttuureissa. Naimisiin meneminen varsinkin naiselle on merkinnyt aiemmin taloudellista turvaa elämään. Toisaalta neitsyyden säilyttämisen vuoksi naimattomina pysyviä on usein kunnioitettu ja pidetty pyhinä. Tällaisia ovat olleet myös eri jumalille elämänsä pyhittävät neitsyet, kristinuskossa nunnat ja munkit ja joidenkin suuntausten papit.


title: Naimattomuus

text: Nykyisin naimattomuus on luonnollinen ja pitkälti hyväksytty tila länsimaissa. Suomalainen yhteiskunta kannustaa naimattomina eläviä pareja avioliittoon muun muassa tukemalla aviopuolisoita paremmin. Naimattomia pareja on aikaisemmin kutsuttu "susipareiksi", sillä heidän on katsottu tekevän syntiä ja elävän piilotellen kuin metsän eläimet. Sana on leikkimielisessä käytössä edelleen. Nykyisin naimattoman, mutta yhdessä asuvan parin sanotaan olevan avoliitossa.


title: Naimattomuus

text: Ortodoksiuskonnossa luostariasukkaat sitoutuvat naimattomuuteen eli selibaattiin.


title: Naimattomuus

text: Naimattomista miehistä 90 % ja naimattomista naisista 75 % haluaisi parisuhteen. Psykologi Anna Salmen mukaan miehelle parisuhde on usein tärkein ihmissuhde, naisella on usein läheisiä suhteita muihin naisiin. Toisaalta sinkut voivat myös iloita vapaudestaan.


title: Naimattomuus

text: Parisuhteen etsimiseen apua voi saada Väestöliiton sinkkujen neuvontapuhelimesta ja Väestöliiton chat-nettivastaanotolla.


title: Naimattomuus

text: Yksilön kannalta naimattomuus voi olla joko hyvä tai huono asia riippuen subjektiivisista toiveista. Puolisoa etsitään sinkkutapaamisissa sekä virtuaalisin keinoin kuten deittipalvelut ja Tinder, mutta siitä huolimatta puolisoa ei välttämättä löydy. Lisäksi monissa perinteisissä yhteiskunnissa oli käytössä sopimusavioliitto, jonka monet yksilöt näkivät välttämättömänä pahana, joskin monien tutkimusten mukaan järjestetyt avioliitot voivat olla yhtä hyviä kuin muut. Ilman sopimusavioliittoja joidenkin ihmisten on vaikea löytää puolisoa. Tällöin naimattomuus voi olla keskeinen ongelma yksilölle.


title: Naimattomuus

text: Sinkku-sanan alkuperää on selvitetty. Suomeen sinkku-käsitettä (yksin elävän ihmisen merkityksessä) käytti ensimmäisen kerran lehtijutussaan toimittaja Heikki Kemppainen (nykyisin Karjalaisen taloustoimittaja). Suonna Konosen jutussa "Mies joka lanseerasi "sinkun" Suomeen" (Karjalainen 10.12.2000) kirjoitetaan:


title: Naimattomuus

text: Yksin elävän sinkun eläminen ja asuminen on huomattavasti kalliimpaa kuin samaan tuloluokkaan kuuluvan pariskunnan, koska sinkku joutuu maksamaan kaikki menonsa yksin. Kuluttajatutkimuskeskuksen tutkimuspäällikkö Anu Raijaksen selvityksen mukaan yksin elävän eläminen maksaa vuodessa 20 366 euroa, kun vastaavan tulotason omaava pariskunta selviää 25 094 eurolla. Sinkkutalouden liikkumavara on pienempi kuin vastaavan lapsettoman pariskunnan, koska välttämättömiin menoihin kuluu huomattava osa tuloista. Selvityksen mukaan pääkaupunkiseudulla sinkulle jää 278 euroa kuukaudessa, kun taas vastaavalle pariskunnalle jää kummallekkin 380 euroa käyttövaraa tai säästöön. Yksinelävien asunnot ovat pieniä, mutta niiden markkina-arvo on huomattavan korkea, mikä nostaa asumisen hintaa. Ratkaisuna sinkkutalouden ongelmiin on esitetty muun muassa asumiseen yksiöitä, joiden sähkölaskutus hoidetaan kiinteistökohtaisesti.


title: Soanlahti

text: Soanlahti on entinen Suomen kunta Raja-Karjalassa Laatokan Karjalan pohjoisosassa Viipurin läänissä Neuvostoliitolle 1944 luovutetulla alueella. Se kuului Salmin kihlakuntaan, Suojärven tuomiokuntaan, Korpiselän–Soanlahden käräjäkuntaan ja nimismiespiiriin. Pinta-ala oli 448,4 km² ja asukkaita 3 106 (1939).


title: Soanlahti

text: Soanlahti oli Raja-Karjalan pitäjistä pienin. Se oli harvaan asuttua ja vain Jänisjärven rannalla oli mainittavaa maanviljelyä.


title: Soanlahti

text:
Kivikauden aikaiset löydöt osoittavat, että Soanlahden alueella on ollut jo tuolloin asutusta.
1500-luvulla Soanlahti oli yksi Ilomantsin (Pogosta) kylistä. Soanlahti oli tuolloin varsin suuri kylä verrattuna alueen muihin kyliin. 1600-luvulla Pälkjärvestä muodostettiin oma seurakunta, johon kuuluivat myös Soanlahden muodostaneet kylät. Pitäjien verot kerättiin neljänneskunnittain, ja Soanlahti muodosti oman neljänneskuntansa. Oikeudenkäytöstä huolehti lähinnä kihlakunnanoikeus, joka istui Pälkjärven keskustassa. Kirkollisesti Soanlahti kuului tuolloin Pälkjärven ortodoksiseen seurakuntaan. Vuonna 1721 solmitun Uudenkaupungin rauhan raja jakoi Pälkjärven pitäjän kahtia niin, että Soanlahti jäi Venäjän puolelle, kun taas pääosa Pälkjärveä jäi Ruotsin puolelle rajaa. Raja katkaisi yhteyden Pälkjärveen ja Soanlahti liitettiin Ruskealaan. 1800-luvulla Soanlahti eriytyi vähitellen omaksi pitäjäkseen. Koska Ruskealan sijaitsi pitkien kulkuyhteyksien päässä Jänisjärven länsipuolella, oli Soanlahdella herännyt ajatus oman seurakunnan muodostamisesta. Olihan Leppälahden kappeli jo aikaisemmin siirretty Soanlahdelle. Myös Viipurin läänin kuvernööri ryhtyi ajamaan tätä asiaa. Kuvernöörin ehdotuksen mukaan Impilahden luterilainen seurakunta säilyisi ja siihen liitettäisiin Salmin luterilaiset. Soanlahden väestö oli anonut seurakunnallista itsenäisyyttä ja siihen oli suostuttava. Perustettavaan seurakuntaan liitettäisiin Suistamon luterilaiset ja Impilahden Niinisyrjän kylä. Lopullinen keisarillinen päätös seurakunnan perustamisesta annettiin 16.11.1885.
Ensimmäinen kansakoulu perustettiin Soanlahdelle 1886. Seurakunnallinen itsenäistyminen merkitsi tuolloin myös kunnallista itsenäistymistä, joka tosin tapahtui vasta vuonna 1894. Vuoden 1895 kuntakokouksessa päädyttiin esittämään Soanlahden muodostamista omaksi käräjäkunnakseen. Jo edellisellä vuosikymmenellä oli muodostettu Korpiselän ja Soanlahden yhteinen nimismiespiiri.
Soanlahden hallinnolliset tehtävät hoidettiin pitäjän perustamisen jälkeen kuntakokouksin, joihin saivat osallistua kaikki kuntalaiset, joilla oli äänioikeus. Kuntakokousten aikaa kesti vuoteen 1919, jolloin vaaleilla valittiin 15-jäseninen kunnanvaltuusto. Kunnan korkeimpana hallintoelimenä se päätti kunnan asioista. Soanlahden kunnan toiminta loppui 30.09.1948. Kunnan päättäjäistilaisuus järjestettiin Iisalmen kaupungin seurahuoneella 26.09.1948.


title: Soanlahti

text: Soanlahden asukkaat sijoitettiin jatkosodan jälkeen Keski-Pohjanmaalle ja Pohjois-Pohjanmaalle seuraaviin kuntiin: Haapajärvi, Haapavesi, Kärsämäki, Nivala, Pyhäjärvi Ol ja Ylivieska.


title: Soanlahti

text: Jänisjärven rannalla oli Kintsinniemen dolomiitti-louhos, josta kiveä vietiin vuosikymmenet Värtsilän rautatehtaalle käytettäväksi rautamalmin sulatuksessa. Louhos työllisti useita kymmeniä miehiä. Toinen dolomiittikaivos oli Prolavaarassa, neljä kilometriä edellisestä kaakkoon. Dolomiittivarat ovat erittäin suuret, miljoonia kuutiometrejä. Lehtomäessä sijaitsi 1920-luvulla löydetty kaoliini-kaivos, jonka kaoliinia käytettiin Helsingissä posliinitehtaassa. Jänisjärven pieneltäselältä nostettiin järvimalmia vielä 1920-luvulla.


title: Soanlahti

text:
Soanlahdella ei ole virallista kuntavaakunaa.
Soanlahtelaisten seuran viirissä on aaltokoroinen, punainen alaosa, jossa hopeinen seitsenkielinen kannel sekä yläpuolella kuusikoroinen musta lakio hopeisessa kentässä. Tunnuksen on suunnitellut Bo Aurén 1977.
Helsinginseudun soanlahtelaisten seuran viirissä on sinisellä pohjalla aaltokoroinen hopeatyviö sekä liekkikoroinen hopealakio, joiden välissä on hopeinen juokseva jänis. Jänis ja tyviö viittaavat Jänisjärveen, lakio teollisuuteen. Tunnuksen on suunnitellut Jukka Suvisaari 1993.


title: Soanlahti

text: Harsuvaara, Havuvaara, Juttulampi, Kiekua, Koirivaara, Kuikka, Soanlahti (kirkonkylä)


title: Soanlahti

text: Lukuvuonna 1937–1938 kunta oli jaettu 5 koulupiiriin.


title: Häränsilmä

text: Häränsilmäksi voidaan kutsua pientä keskeistä kohtaa tai aluetta. Häränsilmä on myös usean paikan erisnimi.


title: Suistamo

text: Suistamo () on entinen Suomen kunta Raja-Karjalassa Laatokan Karjalan pohjoisosassa Neuvostoliitolle 1944 luovutetulla alueella. Pinta-ala oli 1 624 km² ja asukkaita henkikirjoituksen mukaan 8 141 (1939). Nykyään Suistamon alue kuuluu Karjalan tasavallan Suojärven piiriin.


title: Suistamo

text: Suistamon naapurikuntia olivat Korpiselkä pohjoisessa, Suojärvi idässä, Salmi kaakossa, Impilahti etelässä sekä Harlu, Ruskeala ja Soanlahti lännessä.


title: Suistamo

text: Pinta-alasta oli maata 1 516 ja vettä 108 neliökilometriä. Järviä tai lampia oli kuutisenkymmentä. Länsiosan vesistöt laskevat Jänisjärven kautta, keski- ja itäosien vedet Uuksun vesistöjä pitkin Laatokkaan. Maasto oli vaihtelevaa. Pitäjän keskeiset osat olivat 100-150 metrin korkeudessa merenpinnasta. Sen länsi- ja lounaispuolen viljelty, tiheämmin asuttu alue kuuluu Laatokan Karjalan vihreään vyöhykkeeseen, jossa kalkkikivipohjainen maaperä kasvattaa yli 500 tutkittua puu- ja kasvilajia. Metsäinen ja soinen itäosa muistuttaa enemmän Pohjois-Karjalaa.


title: Suistamo

text: Suistamon länsirajalla sijaitsi suuri Jänisjärvi. Se on muodostunut törmäyskraatteriin. Muita merkittäviä järviä entisen kunnan alueella ovat Suistamojärvi, Loimolanjärvi ja Uuksujärvi. Suistamon itäosien halki virtaava Kollaanjoki tuli maailmankuuluksi talvisodan aikaan, kun joen kohdalle vetäytynyt suomalainen puolustaja esti puna-armeijan etenemisen kolmen kuukauden ajan, sodan loppuun saakka.


title: Suistamo

text: Ruotsin ja Novgorodin välinen raja sovittiin 1323, jolloin Suistamo jäi rajan itäpuolelle. Suistamo-nimi esiintyy ensimmäisen kerran Vatjan viidenneksen kirjoissa vuodelta 1500, jolloin Suistamolla oli 44 taloutta. Stolbovan rauhassa 1617 siitä tuli Ruotsin voittomaata. Uudenkaupungin rauhassa 1721 alue siirtyi taas Venäjälle. Asutustiedot ovat puutteellisia pitkiltä ajanjaksoilta. Henkikirjoitusta vastaava selvitys tehtiin vuonna 1764, kun Suistamo siirrettiin Aleksanteri Nevskin luostarilta keisarillisen talouskomission alaisuuteen. Alueella oli silloin 19 kylää, joissa asui 1475 asukasta.


title: Suistamo

text: Vuonna 1812 yhdistettiin ns. Vanha Suomi Suistamo mukaan lukien Suomen alueeseen osana Venäjän suuriruhtinaskuntaa. Suomi itsenäistyi vuonna 1917, mutta talvisodan jälkeisen pakkorauhan seurauksena Suistamosta tuli vuonna 1940 osa Neuvostoliittoon kuuluvaa Karjalais-suomalaista sosialistista neuvostotasavaltaa. Talvisodan alettua jouduttiin väestö evakuoimaan nopeasti pitäjän itälaidan kylistä. Läntisimpien kylien loppuevakuointi tapahtui 15.3.1940 vasta rauhantulon jälkeen. Pääasiallisimpina evakuointialueina olivat Etelä-Pohjanmaa ja Savo.


title: Suistamo

text: Suistamon kirkonkylään sijoitettiin talvisodan aikana IV armeijakunnan esikunta. Se houkutteli osaltaan puna-armeijan ilmavoimia pommittamaan aluetta. Kun suomalaiset saivat Värtsilään uutta lentokalustoa, voitiin neuvostokoneiden lentoja ruveta häiritsemään. Koko seudun suurin ilmataistelu käytiin 13.2. 1940. Gladiatoreilla lentänyt Lentolaivue 26 pudotti sen aikana kahdeksan neuvostokonetta. Taistelussa putosi kuitenkin myös kaksi vapaaehtoisten tanskalaisten ohjaamaa suomalaiskonetta. Toinen tanskalainen kuoli.


title: Suistamo

text: Suomalaiset valtasivat alueensa takaisin kesällä 1941. Pitäjän alueen kovimmat taistelut käytiin 13.- 15.7. Jalovaarassa. Puna-armeija puolusti tiukasti kylää, koska sen nopea menetys olisi vaarantanut venäläisjoukkojen vetäytymisen Jänisjärven rantaa pitkin Soanlahdelta Suistamon kirkonkylän suuntaan. Taistelussa kaatui ainakin 24 suomalaista ja 110 venäläistä. Suistamo jouduttiin luovuttamaan uudelleen Neuvostoliitolle jatkosodan päätyttyä syyskuussa 1944 ja lopullisesti Pariisin rauhansopimuksessa helmikuussa 1947. Jatkosodan evakuoinnit tehtiin pääasiassa heinäkuun alkupuolella 1944. Viimeiset työvelvolliset sadonkorjaajat poistuivat vasta 21.9. Evakuointikuntina olivat Kauhava ja Lapua. Jonkun verran suistamolaisia jäi näille alueille. Väestön siirrot tapahtuivat kuitenkin edelleen pääasiassa Iisalmelle ja sen ympäristöön, Kiuruvedelle, Lapinlahdelle, Pielavedelle, Keiteleelle, Vieremälle ja Pohjois-Karjalaan. Myöhemmin on paljon suistamolaisia ja heidän jälkeläisiään muuttanut oma-aloitteisesti pääkaupunkiseudulle.


title: Suistamo

text: Alue määriteltiin Neuvostoliiton rajavyöhykkeeksi, jonne pääsy oli kielletty ulkomaalaisilta aina 1990-luvun vaihteeseen saakka. Kirkonkylän sijasta keskuspaikaksi muodostui Leppäsyrjä, jonne perustettiin suuri karjasovhoosi. Suojärven piiriin liitetty Suistamo on nykyisin osa Venäjään kuuluvaa Karjalan tasavaltaa. Neuvostoliitto asutti sen kylät, mutta 1960-luvun maatalousuudistuksessa pääosa niistä todettiin perspektiivittömiksi ja hävitettiin. Seudusta tuli puunjalostusteollisuuden raaka-ainealuetta. Asutusta jätettiin pitäjän eteläosien kyliin Petroskoihin johtavien rauta- ja maanteiden varsille.


title: Suistamo

text: 1.1.1937 tehdyn henkikirjoituksen mukaan Suistamolla asui 8122 henkilöä (1.1.1939 ainoastaan 19 enemmän). Neliökilometriä kohti tuli vain 5,6 asukasta. Eri kylien asukasluku oli seuraava: Ahvenlampi 392, Alattu 503, Haapaselkä 27, Hutjakka 48, Ihatsu 46, Jalovaara 465, Koitonselkä 621, Kontuvaara 329, Laitioinen 233, Leppäsyrjä 649, Loimola 885, Muuanto 271, Petäjäselkä 113, Pyörittäjä 316, Piensarka 285, Suursarka 370, Shemeikka 44, Suistamo kk. 1196, Teronvaara 31, Ulmalahti 119, Uuksu 154, Uuksujärvi 592, Äimäjärvi 127. Kirkon tiloilla asui lisäksi 11 ja valtion metsissä 272 henkilöä.


title: Suistamo

text: Epävirallisina kylinä, joiden asukasluku sisältyy em. kylien lukuihin, mainitaan Maisula, Roikonkoski, Hovinaho, Pulkala, Vaaherselkä, Pollampi, Suurijärvi, Saariselkä ja Vaaherjoki.


title: Suistamo

text: Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Suistamon väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1940.


title: Suistamo

text:
Maa- ja metsätalous tarjosivat väestölle toimeentulon. Isojaon jälkeen voitiin maita lunastaa perintötiloiksi 1800-luvun lopussa. Vuonna 1938 oli kunnassa 1 025 viljelmää. Tilojen keskikoko oli liki 50 hehtaaria. Pitäjän 4300 hehtaarin peltoalasta oli hieman yli puolet heinällä. Navetoissa oli 2 320 lehmää. Leppäsyrjän meijeri vastaanotti maitoa 954 000 kg eli enemmän kuin mikään muu meijeri Salmin kihlakunnassa.
Tärkein teollisuuslaitos kunnan alueella oli VR:n saha Roikonkoskella. Sen tuotanto käsitti vuosittain 9 400-28 000 kuutiometriä sahatavaraa ja jopa 20 000 hehtolitraa hiiliä höyryvetureille. Sahausta harjoitettiin myös Loimolassa. Pitäjässä oli useita pieniä myllyjä ja niiden yhteydessä sirkkeleitä ja pärehöyliä. Metsätyöt ja uitot työllistivät pientilallisia ja tilattomia. Vuonna 1938 toimi kunnassa 43 kauppaa. Neljännes niistä oli osuuskauppoja. Suutareita, räätäleitä ja seppiä oli jokseenkin joka kylässä.


title: Suistamo

text: Vuonna 1500 Suistamo kuului Sortavalan pogostaan. Vuoden 1598 verokirjan mukaan Suistamosta oli muodostettu Sortavalan pogostan kappelikunta. 1700-luvun lopussa siitä tehtiin itsenäinen seurakunta. Tähän seurakuntaan kuuluivat myös Soanlahden ortodoksit. Suistamon luterilaiset kuuluivat puolestaan Soanlahden evankelisluterilaiseen seurakuntaan. Ortodoksienemmistö supistui 1900-luvulla, kun pitäjän etelälaitaan tuli rautatie, joka toi mukanaan teollisuutta ja uutta väestöä muualta. Vuonna 1937 henkikirjoitetusta Suistamon väestöstä oli ortodokseja 62,8 %.


title: Suistamo

text: Kansansivistystoiminta alkoi kirkon piirissä. Kirkonkylässä tapahtui jonkinlaista opetusta jo vuodesta 1846 alkaen. Kunnallinen kansakoulu aloitti toimintansa kirkonkylässä ja Leppäsyrjässä 1886. Vuosisadan vaihteen kahta puolta perustettiin kansakouluja useimpiin kyliin. Vuonna 1938 oli kunta jaettu 18 koulupiiriin. Niissä toimi 13 yläkansakoulua, kolme supistettua ja 15 alakansakoulua. Opettajia oli 38. Vuonna 1918 kirkonkylä sai alakansakouluseminaarin, jossa ehti opiskella sotaan mennessä 914 oppilasta. Toisena merkittävänä koulutuspaikkana oli Leppäsyrjässä sijainnut maamies- ja kotitalouskoulu, joka muutettiin pienviljelijäkouluksi. Juuri ennen talvisotaa valmistui Uuksujärven Nujakkasaareen partiojohtajaopisto. Loimolaan rakennettiin metsäkoulu, jota ei ehditty kuitenkaan hyödyntää.


title: Suistamo

text: Lukuvuonna 1937–1938 kunta oli jaettu 17 koulupiiriin.


title: Suistamo

text: 1800-luvun loppupuolella ja 1900-luvun alussa Suistamo tunnettiin erityisesti runonlaulajistaan, itkuvirsien esittäjistään, kanteleen soittajistaan ja metsämiehistään. Alueelle tehtiin runonkeruu- ja karhunkaatomatkoja. Alpo Sailo käytti tunnettua runonlaulajaa Pedri Shemeikkaa mallinaan muotoillessaan Sortavalaan Runonlaulajapatsaan. "Karjalan äidin" maineen saavutti Sotikaisten sukuun kuulunut Matjoi Plattonen itkuvirsillään. Myös laajasti tunnettu ja Kalevalaseuran arvostama runonlaulaja Matrona Kyyrönen syntyi Suistamossa marraskuussa vuonna 1843, mutta hän eli suurimman osan elämästään Impilahdella. Nuori musiikkimies Armas Launis äänitti vuonna 1905 vaharullille Iivana Onoilan ja Pedri Shemeikan muisteloita. Ne ovat Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran äänitearkistossa.


title: Suistamo

text: Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen laatiman kartan mukaan Suistamon läntisimmissä kylissä puhuttiin Suomen kielen ns. karjalaismurteiden kaakkoismurteita eli Etelä-Karjalan murteita. Itäosissa puhuttiin Karjalan kielen murteisiin kuuluvaa eteläkarjalaa eli etelämurteita kuten Suojärvelläkin. Kaakkoinen rajanaapuri Salmi kuului jo aunukselaismurteiden (livvi) piiriin.


title: Suistamo

text: Suistamon perinnevaakunan on suunnitellut graafikko Jukka Suvisaari vuonna 1993.


title: Suistamo

text: Suistamo-tietoutta tallentaa Suistamon Perinneseura ry.


title: Suistamo

text: Paikkakunnan mukaan on nimetty Suistamon Sähkö -niminen elektronista kansanmusiikkia esittävä orkesteri.


title: Suistamo

text: Suistamon perinneseuran julkaisemia Suistamoon liittyviä kirjoja (käytetty lähteenä):


title: Raja-Karjala

text: Raja-Karjala on historiallinen alue, joka käsittää Laatokan Karjalan pohjoisimman osan Laatokan pohjoispuolelta luovutetussa Karjalassa. Raja-Karjalaan kuuluivat Salmin kihlakunnan kunnat, Impilahti, Suistamo, Soanlahti, Salmi, Suojärvi ja Korpiselkä. Raja-Karjalassa puhuttiin yleisesti karjalan kieltä ja suurin osa väestöstä oli ortodokseja. Nykyisin entinen Raja-Karjalan alue kuuluu Venäjän Karjalan tasavallan Suojärven ja Pitkärannan piireihin.


title: Raja-Karjala

text: Raja-Karjalan alue kuului alkujaan Novgorodille ja sittemmin Venäjälle kuuluneeseen Käkisalmen lääniin ja siirtyi sen mukana Ruotsille Stolbovan rauhassa 1617. Ruotsi menetti alueen Suuressa Pohjan sodassa Venäjälle 1721, jonka jälkeen alue tuli kuulumaan Viipurin kuvernementtiin. Vuonna 1812 alue liitettiin muun Vanhan Suomen mukana Suomen suuriruhtinaskuntaan.


title: Raja-Karjala

text: Vuonna 1940 Suomi luovutti alueen Neuvostoliitolle talvisodan päättäneessä Moskovan rauhansopimuksessa. Jatkosodan alussa 1941 suomalaisjoukot valtasivat alueen takaisin ja väestö palasi koteihinsa. Suomi vetäytyi alueelta kesällä 1944 ja väestö evakuoitiin uudelleen muualle Suomeen. Raja-Karjalan väestö kuului suurelta osin Suomen Karjalan karjalankieliseen vähemmistöön ja heidän jälkeläisensä muodostavat edelleen enemmistön Suomen karjalankielisestä vähemmistöstä.


title: Raja-Karjala

text: Sodan jälkeen Raja-Karjala venäläistyi, koska alkuperäiset asukkaat evakuoitiin talvisodan aikana ja uudelleen jatkosodan lopulla muualle Suomeen, pääasiassa Pohjois-Karjalaan (mm. Valtimolle) ja Pohjois-Savon pohjoisosiin sekä Kainuun eteläosaan ja Pohjois-Pohjanmaalle. Entisen Raja-Karjalan alueelle tuli pääasiassa venäläisiä, mutta jonkin verran myös karjalaisia ja muita kansallisuuksia.


title: Suojärvi

text: Suojärvi on entinen Suomen kunta Laatokan Karjalan pohjoisosassa Raja-Karjalassa Neuvostoliitolle 1944 luovutetulla alueella.


title: Suojärvi

text: Suojärven pinta-ala oli 3 474,3 km ja asukkaita 15 934 (1939), se oli luovutetun alueen ja samalla Viipurin läänin suurin pitäjä. Pitäjän keskusjärvenä on 20 km pitkä, pohjoisosassaan kaksihaarainen Suojärvi johon lännestä laskee Annankosken ja Karatsalmen kautta lähes samanpituinen Salonjärvi. Vedet laskevat Suojärven pohjoispäästä alkavaa 160 km pitkää Suojokea pitkin Ääniseen Petroskoin pohjoispuolella. Joen keskimääräinen leveys on 100–225 m ja suurin syvyys lähes 9 m. Joessa on useita koskia. Joen varrella toimii Suojärven kartonkitehdas, joka perustettiin jo suomalaisten aikana. Salonjärveen laskevat pohjoisen suunnasta Aittojoen kautta Ägläjärven ja Vegaruksen vesistöt, samoin siihen laskee Vuotelejärvi ja lännen puolelta Ruaduvus sekä Vieksinki Kivijärven ja Hanhijoen kautta. Salonjärvessä ovat Salonsaari ja Hirvatsaari, Suojärvessä taas Niilosaari (Markinsaari tai Murginsaari), Tervasaari ja Pöpöinsaari. Järvien ja metsien ohella Suojärven maisemaan ovat kuuluneet vaarat, kuten Viirunvaara, Moisenvaara, Kuuttivaara, Hautavaara ja Suojärven länsirannan Pönttösenvaara, Nasareinvaara ja Rasvasenvaara.


title: Suojärvi

text: Suojärvellä oli 76 kylää, jotka on lueteltu seuraavassa:


title: Suojärvi

text: Ensimmäiset Suojärveä asuttaneet suvut mainitaan nimeltä 1550–1570, ne olivat Pusu ja Kuksina. Lappalaisperäiset paikannimet viittaavat tosin alueen olleen asutun jo aiemmin. 1600-luvulla mainittuja sukuja ovat mm. Kuikin, Kuiginen, Turha, Kutti, Huttuin, Rytzä sekä Määränen.


title: Suojärvi

text:
Suojärvi kuului Kajaanin vapaaherrakuntaan eli Pietari Brahelle vuodesta 1652 alkaen, 1721 se joutui Uudenkaupungin rauhassa Venäjän alamaisuuteen. 1700-luvulla Suojärven lahjoitusmaaisäntinä toimivat kenraali Buturlin, varakuvernööri Engelhard sekä kenraali Kaskin ja hänen perillisensä, 1800-luvun alkupuolella kenraali Orlov-Tshesmenski, kreivitär Anna Orlova-Tshesmenskaja sekä Gromovin veljekset. Vuonna 1856 pitäjän lahjoitusmaat joutuivat Venäjän vuorihallitukselle, jolta Suomen valtio osti ne vuonna 1880 noin 59 tuhannella markalla. Isojako Suojärvellä toimitettiin 1888 ja vahvistettiin viisi vuotta myöhemmin, mutta Suomen valtio luovutti tilakirjat omistajilleen vasta vuonna vuonna 1922 eli peri heiltä aiheetonta maanvuokraa 42 vuotta. Suomeen kuuluessaan Suojärvi oli myös useiden merkittävien runonlaulajien kotipaikka.
Suomen itsenäistyessä 98 prosenttia suojärveläisistä oli karjalankielisiä ortodokseja. Suojärvi oli Salmin ohella tässä mielessä ainutlaatuinen pitäjä Suomessa. Suojärvellä puhuttu karjalan kieli oli pohjoisimmissa kylissä varsinaiskarjalan etelämurteisiin kuuluvaa kieltä ja eteläisimmissä kylissä, mm. laajalla Hyrsylän alueella aunukselaisväritteistä "livvin" murretta - samaa, joka oli Suojärven eteläpuolella sijaitsevan Salmin pitäjän asukkaiden puheenpartena. Vuonna 1922 avatun rautatieyhteyden myötä Suojärvelle syntyi metsäteollisuutta, jonka palvelukseen muutti runsaasti luterilaista väestöä muualta Suomesta. Tämän seurauksena vuonna 1939 enää 70 prosenttia Suojärven väestöstä oli ortodokseja.


title: Suojärvi

text: Talvisodassa suojärveläiset joutuivat evakkoon, joskin osa asukkaista joutui sotavangiksi ja palautettiin Suomeen vasta toukokuussa 1940. Sodassa tuhoutui 70 prosenttia pitäjän kylistä. Lopullisesti asukkaat lähtivät kesäkuussa 1944, heidät sijoitettiin asumaan pääosin Pielisjärvelle, Valtimoon, Nurmekseen, Sotkamoon, Kajaanin maalaiskuntaan ja Juukaan.


title: Suojärvi

text: Ensimmäinen yksiopettajainen venäjänkielinen seurakuntakoulu perustettiin Suojärven Leppäniemelle 1847. Opettajan vuosipalkka oli 20 tynnyriä ruista, oppilaiksi valittiin yhdeksi vuodeksi 25 kahdestatoista viiteentoistavuotiasta lasta. Vuodesta 1883 alkaen toimi eri kyliä kiertävä pikkulasten seurakuntakoulu, Varpakylän ja Leppäniemen kansakoulut aloittivat 1887 ja Salonkylän koulu 1895. Kirjastot saatiin näiden kylien lisäksi Kaitajärvelle ja Vegarukseen 1890-luvulla.


title: Suojärvi

text: Lukuvuonna 1937–1938 kunta oli jaettu 23 koulupiiriin. Koulupiirien määrä kasvoi, niin että vuonna 1939 niitä oli 25, yhteensä koululaisia oli 2 623. Venäläinen koulu toimi Karatsalmella vuodesta 1894 alkaen, muita vastaavia kouluja perustettiin yhteensä 14 vuosisadan alkupuolella. Suojärven yhteiskoulu aloitti Lietteen Välikylässä 1938, vaikka keskikoulun kannatusyhdistys oli perustettu jo 1924. Syksyllä 1939 siinä toimi kolme luokka-astetta ja useita rinnakkaisluokkia, rehtorina Lauri Viitala.


title: Suojärvi

text: Jo 1890 oli perustettu kutoma- ja käsityökoulu, opettajana koulussa toimi pitkään Anna Poutanen. Kaksi kuukautta kestäviä maanviljelys- ja karjanhoitokursseja pidettiin vuodesta 1923 alkaen.


title: Suojärvi

text: Suojärvi todetaan vuonna 1589 Sortavalan ortodoksisen seurakunnan kappelina, ensimmäisen Helylänniemeen rakennetun kirkon hävittivät ruotsalaiset: 1615 Suojärvi mainitaan autiona pogostana. Suojärven ortodoksinen seurakunta itsenäistyi vuonna 1630. Korpiselkä erotettiin omaksi seurakunnakseen vuonna 1777. Annantehtaan kappeliseurakunta perustettiin vuonna 1898. Annantehtaan seurakunta itsenäistyi vuonna 1917, jolloin Suojärven ortodoksinen seurakunta jaettiin kahtia, Suojärven ja Annantehtaan ortodoksisiin seurakuntiin.


title: Suojärvi

text: Suojärven ortodoksisen seurakunnan pääkirkko, Pyhän Kolminaisuuden kirkko Varpakylässä, oli rakennettu vuonna 1894. Sen vieressä oli Neitsyt Marian kirkko 1600-luvulta. Annantehtaan ortodoksisen seurakunnan pääkirkko oli rakennettu puusta vuonna 1887. Leppäniemen Kristuksen kirkastuksen kirkko rakennettiin vuonna 1930. Tšasounia oli miltei joka kylässä, merkittävimmät Varpakylässä, Moissienvaarassa, Vegaruksessa, Leppäniemellä, Kuikkaniemellä, Kaitajärvellä, Kaipaankylässä, Hautavaarassa, Salonkylässä, Kotajärvellä ja Niemistenkylässä. Vuonna 1939 Suojärvellä asui 9 888 ortodoksia.


title: Suojärvi

text: Suojärven luterilainen seurakunta kuului aikaisemmin Impilahteen ja vuodesta 1885 rukoushuonekuntana Soanlahden seurakuntaan. Ensimmäinen puukirkko tehtiin Kuikkaniemen kylään, Eranniemeen vuonna 1890. Seurakunta itsenäistyi vuonna 1928 ja samana vuonna tehtiin puukirkko Suvilahteen. Vuonna 1923 luterilaisia oli Suojärvellä vain viisisataa.


title: Suojärvi

text: Suojärveläinen maatalous kehittyi 1920-luvulta lähtien niin, että keskimääräinen tilakoko oli 340 hehtaaria, yksityisiä tiloja oli yli 120 tuhatta hehtaaria ja valtion maata yli 220 tuhatta hehtaaria.


title: Suojärvi

text: Anna Orlova-Tshesmenskaja rakennutti jo 1809 Karatsalmelle masuunin ja 1814 rautaruukin, siitä tuli Pyhän Annan rautatehdas. Raaka-aineena käytettiin molempien suurten järvien järvimalmia, tehdas toimi liki sata vuotta eli vuoteen 1905 saakka. 1920-luvulla Suojärvelle perustettiin useita sahoja ja puutavaraliikkeitä, vanhastaan siellä oli myös myllyjä. Suksitehdas Urheilutarpeita Oy perustettiin Hyrsylään 1929. Metsä- ja uitto-töiden ansiosta Suojärvi tunnettiin "Suomen Klondykena". Suojärvi teollistui ripeästi 1900-luvulla, sillä 1910 maataloutta harjoitti 99,6 % asukkaista, mutta 1939 teollisuusväestön osuus oli 47,3 %. Suojärvellä oli myös kartonkitehdas, joka jatkaa toimintaansa edelleen.


title: Suojärvi

text: Suojärveläisten varhaisimpia kaupankäyntimuotoja olivat markkinat Käkisalmessa, Sortavalassa, Salmissa, Nurmeksessa ja Kajaanissa. 1700-luvulla mainitaan omassa pitäjässä olleen kauppiaita, mutta ensimmäiset henkikirjoihin merkityt kauppiaat olivat Varpakylän Jemeljan Filipov ja Leppäniemen Dimitri Agapov vasta vuonna 1901. Silti vuonna 1920 kauppiaita oli jo 25.


title: Suojärvi

text: Vanhin reitti pitäjään kulki Kaipaasta Suojärven itärantaa Varpakylän kautta Pönttösenvaaraan. Siellä siihen yhtyi Salokylästä tuleva tie, joka jatkui Vuonteleen ja Aittojoen kautta Ägläjärvelle ja edelleen Korpiselkään. Repolaan menevä tie oli myös jo varhain käytössä, Pyhän Annan tehtaan perustamisen yhteydessä valmistui tie Karatsalmesta Petroskoihin. Lietteen–Loimolan–Koirinojan tie tehtiin 1880-luvun aikana ja sen jälkeen Kaipaan–Lietteen tie.


title: Suojärvi

text: Rautatien Suojärvi sai vuosien 1918 ja 1923 välisenä aikana, lähinnä puutavaran kuljetuksia varten. Asema-alueeksi otettiin eteläinen Suvilahti. Rataa jatkettiin myöhemmin Naistenjärvelle.


title: Suojärvi

text:
Autoliikenne kehittyi niin, että 1939 Suojärvellä oli rekisterissä eniten autoja koko Viipurin läänissä.
Nykyään Suojärven keskustaajaman Suvilahden paikalla on Suojärven kaupunki (), jossa on noin 11 700 asukasta (1990). Siellä on sahatoimintaa, iso rajavartioston kasarmi ja tutka-asema sekä rautatieasema. Suojärvellä toimi 1990-luvulla majoitusliike. Suojärven kaupungin lisäksi on entisen Suojärven kunnan alueella Naistenjärven asutushallintoalue, Suojoen ja Piitsjoen kylähallintoalueet sekä osittain Vegaruksen ja Veskelyksen kylähallintoalueet.


title: Suojärvi

text: Vanhoista suomalaisista kylistä asuttuja ovat vain Kaipaa ja Kaitajärvi. Rautatieasemista asutusta on Piitsjoella, Naistenjärvellä ja Torasjoella. Vähäistä asutusta on lisäksi Hyrsylässä, Hautavaarassa ja Ignoilassa sekä Kuikkaniemen ja Leppäniemen alueilla. Neuvostoaikaisia kyliä ovat Lahkolampi, Suojoki ja Vegarus. Kaikki muut kylät ovat autioita ja asumattomia.


title: Sonja Henie

text: Sonja Henie (8. huhtikuuta 1912 Oslo – 12. lokakuuta 1969) oli norjalainen taitoluistelija ja norjalais-yhdysvaltalainen näyttelijä. Häntä pidetään yhtenä kaikkien aikojen parhaista naistaitoluistelijoista, ja hän mullisti lajin harrastuksesta vakavaksi kilpalajiksi. Henie voitti urallaan kolme olympiakultaa, kymmenen maailmanmestaruutta ja kuusi Euroopan-mestaruutta. Kilpauransa jälkeen hän esiintyi jäänäytöksissä ja teki useita elokuvia. Lisäksi Henie perusti kolmannen miehensä Niels Onstadin kanssa Henie-Onstad-taidekeskuksen.


title: Sonja Henie

text: Sonja Henie syntyi 1912 Oslossa, ja hänen vanhempansa olivat Hans Wilhelm Henie ja Selma Lochman-Nielsen Henie. Isä-Wilhelm oli ollut kilpapyöräilijä ja voittanut urallaan vuonna 1894 ratapyöräilyssä maailmanmestaruuden. Hän innosti lapsiaan harrastamaan ja iloitsemaan urheilusta. Sonja oli kuusivuotias, kun hän sai joululahjaksi ensimmäiset luistimensa. Hän oli tätä ennen harjoitellut jo tanssimista, mutta luistelusta tuli nopeasti hänen suurin intohimonsa. Luistelun ohella Henie harjoitteli myös balettia Anna Pavlovan entisen opettajan johdolla.


title: Sonja Henie

text: Henie voitti kahdeksanvuotiaana lasten Norjan-mestaruuden, ja hänen vanhempansa tajusivat, että hän tarvitsee taitoluisteluvalmentajan. Henien valmentajaksi tuli Oscar Holte, ja lisäksi hän harjoitteli Oslo Skøiteklub -seurassa. Äiti vei Henien 1922 Lontooseen harjoittelemaan balettia Tamara Karsavinan opastuksessa. Henie osallistui seuraavana vuonna ensimmäisen kerran aikuisten Norjan-mestaruuskilpailuihin ja voitti maansa mestaruuden.


title: Sonja Henie

text: Henie oli vasta 11-vuotias, kun hän osallistui 1924 ensimmäisiin olympialaisiinsa. Hän jäi kuitenkin Chamonix’n olympialaisten naisten yksinluistelun viimeiselle, kahdeksannelle sijalle. Vapaaohjelmassa hän tosin oli kolmas, mutta pakollisen ohjelman huonot pisteet pudottivat hänet yhteispisteissä viimeiseksi.


title: Sonja Henie

text: Norjan-mestaruuden Henie voitti jälleen 1925, lähti sen jälkeen kiertueelle ja esiintyi ympäri maata. Henie voitti seuraavana vuonna Norjan-mestaruuden sekä yksinluistelussa että pariluistelussa parinaan Arne Lie. MM-kilpailuissa hän sijoittui Herma Szabon jälkeen toiseksi. Henie oli 1927 jälleen kaksinkertainen Norjan-mestari. Oslossa järjestetyissä MM-kilpailuissa hän voitti ensimmäisen maailmanmestaruutensa. Voitto herätti myös keskustelua, sillä viidestä tuomarista kolme oli Norjasta. Kansainvälinen luisteluliitto päätti tämän jälkeen, että kansainvälisissä kilpailuissa jokaisen tuomarin oli oltava eri maasta. Henie matkusti kesällä 1927 äitinsä kanssa Lontooseen katsomaan Anna Pavlovan balettiesitystä. Henie kertoi myöhemmin, että esitys inspiroi hänet yhdistämään balettitanssia taitoluisteluun. Hän voitti seuraavana vuonna jälleen kaksi Norjan-mestaruutta.


title: Sonja Henie

text: Henie voitti ensimmäisen olympiakultansa St. Moritzissa 1928 ja myöhemmin samana vuonna jälleen maailmanmestaruuden. Heniestä oli tullut suuri tähti, ja hän oli jo esiintynyt ensimmäisessä elokuvassaankin, norjalaisessa "Syv dager for Elisabethissa". Henie esiintyi vielä vuoden 1928 aikana muun muassa kuusipäiväisen pyöräilykisan avajaisissa Berliinissä ja Göteborgissä, ja hän oli myös kesäolympialaisten kunniavieras. Henie osallistui 1929 viimeisen kerran Norjan-mestaruuskilpailuihin ja voitti niissä kultaa yksinluistelussa. Lisäksi hän voitti jälleen maailmanmestaruuden. Hänen veljensä Leifin mukaan Wilhelm Henie oli tuohon aikaan alkanut kerätä korvauksia Sonjan esiintymisistä, vaikka tämä oli vielä amatööri. Wilhelm otti palkkiot vastaan käteisellä ja kierrätti ne yrityksensä kautta.


title: Sonja Henie

text: Henie matkusti joulukuussa 1929 ensimmäisen kerran Amerikkaan. Hän esiintyi tuolloin muun muassa Madison Square Gardenissa. Lisäksi hän osallistui viidensiin maailmanmestaruuskilpailuihinsa ja voitti neljännen mestaruutensa. Henie vietti vuoden 1930 loppupuoliskon rauhallisesti eikä osallistunut kansallisiin kilpailuin eikä ensimmäisen kerran järjestettyihin Euroopan-mestaruuskilpailuihin. Seuraavana vuonna hän voitti maailmanmestaruuden ohella myös ensimmäisen Euroopan-mestaruutensa.


title: Sonja Henie

text: Lake Placidin talviolympialaisissa 1932 Henie otti toisen olympiakultansa. Samana vuonna maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Montrealissa, missä hänen piti esiintyä kisojen lisäksi myös luisteluesityksissä. Hän ei kuitenkaan tehnyt niin, mikä herätti huhut Henien perheen vaatimista liian suurista korvauksista. Henie suunnitteli myös siirtyvänsä ammattilaiseksi mutta jatkoi kuitenkin amatööriuraansa. Hän voitti tuona vuonna jälleen MM- ja EM-kultaa. Henie toisti suorituksensa myös vuosina 1933, 1934 ja 1935. Samaan aikaan Henie esiintyi useissa näytöksissä, jotka alkoivat kehittyä vaativammiksi ilotulituksineen ja puvustoineen.


title: Sonja Henie

text: Henie aloitti vuoden 1936 Euroopan-mestaruudella. Sen jälkeen hän osallistui Garmisch-Partenkirchenin olympialaisiin. Henie voitti olympiakultaa mutta vain täpärällä erolla Cecilia Colledgeen. Seuraavalla viikolla Henie voitti kymmenennen perättäisen maailmanmestaruutensa. Samaan oli pystynyt aiemmin vain 11 MM-kultaa saanut Ulrich Salchow.


title: Sonja Henie

text: Henie allekirjoitti maaliskuussa 1936 promoottori Arthur Wirtzin kanssa esiintymissopimuksen, ja hän esiintyi yhdeksässä Yhdysvaltain kaupungissa. Myöhemmin samana vuonna Henien isä vuokrasi Los Angelesista luisteluareenan, jolla Henie esiintyi kahdesti. Esityksiä mainostettiin paljon, ja niihin tuli lukuisia kuuluisia vieraita. Yleisön joukossa oli myös elokuvavaikuttaja Darryl F. Zanuck, joka tarjosi Henielle viiden vuoden sopimuksen 20th Century Fox -elokuvayhtiön kanssa. Henien ensimmäinen elokuva "Jääprinsessa" ilmestyi vielä saman vuonna, ja se oli yleisömenestys. Samana vuonna tehtiin myös elokuva "Liukkaalla jäällä". Henie oli ensimmäisenä Hollywood-vuotenaan ansainnut 250 000 dollaria. Wilhelm Henie kuoli toukokuussa 1937, ja Sonjan oli jatkossa huolehdittava itse omista liikeasioistaan.


title: Sonja Henie

text: Henie esiintyi 1938 kahdessa elokuvassa, "Tunturimaan tyttäressä" ja "Nuoruuden keväässä". "Tunturimaan tyttären" kuvausten jälkeen Henie kiersi Hollywood Ice Revuen kanssa Yhdysvalloissa. Seuraavana vuonna hän esiintyi elokuvissa "Tyttö pohjolasta" ja "Meidän kilpakosijain kesken". Seuraavien kolmen vuoden aikana Henie teki elokuvat "Swingin tahdissa", "Iceland" ja "Iloinen hotelli".


title: Sonja Henie

text: Toisen maailmansodan aikana Henie lisäsi jääesiintymisiinsä patrioottisia teemoja. Hän filmasi 1945 elokuvan "Rakkaus liukkaalla jäällä" ja viimeisen julkaistun elokuvansa "The Countess of Monte Carlo" 1948. Hän esiintyi Hollywoodissa noin vuosikymmenen ajan ja ansaitsi tuona aikana arviolta 50 miljoonaa dollaria, joista noin puolet tuli elokuvista ja puolet jääkiertueista.


title: Sonja Henie

text: Henie jätti aviomiehensä rohkaisemana yhteistyönsä Arthur Wirtzin kanssa 1950-luvun alussa ja rahoitti jatkossa itse jääshow’nsa. Henie sijoitti kauden 1951–1952 ohjelmaan noin miljoona dollaria ja käytti paljon aikaa ohjelmien järjestämiseen. Yksi esiintyminen maaliskuussa 1952 päättyi tragediaan, kun väliaikainen avokatsomo romahti ja satoja katsojia loukkaantui. Henie ja hänen yrityksensä joutuivat oikeuteen, ja monia esityksiä jouduttiin peruuttamaan. Henie kiersi kesällä 1953 Eurooppaa ja esiintyi useissa maissa. Hän lopetti käytännössä 1956, vaikka teki vielä 1958 julkaisemattoman elokuvan.


title: Sonja Henie

text: Henie oli kolmesti naimisissa. Hänen ensimmäinen miehensä oli urheiluvaikuttaja, Brooklyn Dodgersin osa-omistaja Dan Topping. He menivät naimisiin 1940 ja erosivat 1945. Henien toinen aviomies oli Winthrop Gardiner Jr. He erosivat huhtikuussa 1956, ja Henie meni kesäkuussa naimisiin laivanvarustaja Niels Onstadin kanssa. Henie ja Onstad keräsivät modernia taidetta. Heillä loppui pian tila niiden esittelyyn, ja he perustivat 1961 säätiön ja lahjoittivat varat taidekeskuksen perustamiseen. Henie-Onstad-taidekeskus avattiin syyskuussa 1968 Høvikoddeniin.


title: Sonja Henie

text: Henie sairastui syyskuussa 1968 ja joutui sairaalaan keuhkokuumeen takia. Hän toipui siitä hitaasti, ja hänellä todettiin verinäytteiden perusteella olevan nopeasti etenevä leukemia. Leif-veljen mukaan Henielle ei kerrottu todellista diagnoosia, vaan kerrottiin hänen kärsivän anemiasta ja määrättiin lepoa. Henie matkusti miehensä kanssa syyskuussa 1969 Sveitsiin ja lokakuussa Pariisiin ja teki suunnitelmia tulevaa show’taan varten, vaikka koki väsymystä. Heniet lähtivät 12. lokakuuta paluulennolle Osloon, ja Sonja Henie kuoli lennon aikana.


title: Sonja Henie

text: Henien vaikutus taitoluisteluun oli merkittävä, ja urheilukirjoittaja Sandra Stevensonin mukaan Henie mullisti lajin yläluokan vapaa-ajan harrastuksesta vakavaksi kilpaurheiluksi. Taitoluisteluun kuului 1900-luvun alussa pitkä tekninen osuus, jossa kilpailijat esittivät erilaisia liikkeitä. Musiikki soi osuuden aikana taustalla, mutta liikkeet esitettiin yksittäin eikä niistä muotoutunut musiikkiin sopivaa ohjelmaa. Henie pystyi taiteellisen koulutuksensa ansiosta suunnittelemaan omiin esityksiin koreografian, joka otti huomioon myös taustamusiikin. Lisäksi hän käytti esityksissään lyhyttä hametta, mikä mahdollisti vaikeampien liikkeiden suorittamisen. Tuohon aikaan luistelijat käyttivät yleensä pitkiä hameita ja mustia luistimia, mutta Henie teki valkoisista luistimista suosittuja.


title: Sonja Henie

text: Henie sai urheilu- ja esiintymisurastaan useita tunnustuksia ja palkintoja. Hänet valittiin 1938 norjalaiseen Pyhän Olavin ritarikuntaan urheilullisista ja taiteellisista ansioistaan ja Norjan hyväksi tehdystä työstä. Hän oli nuorin henkilö, joka siihen mennessä oli saanut kunnian. Henie valittiin 1976 World Figure Skating Hall of Fameen, ja hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. Sports Illustrated -lehti valitsi vuonna 2000 Henien 1900-luvun neljänneksi parhaaksi naisurheilijaksi.


title: Sonja Henie

text: Norwegian Air Shuttle on maalauttanut Henien kuvan yhden Boeing 737-800 -koneen ja yhden Boeing 787-8 -koneen pyrstöön. Henien kuva on ollut myös Boeing 737-300 -koneessa, joka on sittemmin poistunut Norwegianin laivastosta.


title: Viipurin vanha raatihuone

text: Viipurin raatihuone sijaitsee kaupungin keskustassa Torkkeli Knuutinpojan torin laidalla. Rakennuksen kaksi alinta kerrosta ovat peräisin 1600-luvulta ja ylin kerros sekä nykyinen uusrenessanssia edustava julkisivu on rakennettu vuonna 1895 arkkitehti Brynolf Blomqvistin suunnitelmien mukaan.


title: Viipurin vanha raatihuone

text: Vanha raatihuone rakennettiin vuonna 1652 riehuneen kaupunkipalon jälkeen, jolloin tuli hävitti Viipurin edellisen raatihuoneen. Se kuitenkin vaurioitui pahoin Suuren Pohjan sodan aikana Viipurin piirityksessä vuonna 1710 sekä lievemmin vuosien 1738 ja 1793 tulipaloissa. Vanha raatihuone jäi pois käytöstä 1797, kun uusi raatihuone valmistui nykyiselle Raatihuoneentorille. 1800-luvulla rakennus oli muun muassa ruotsalais-saksalaisen seurakunnan sekä kaupunginkirjaston käytössä, kunnes sen tiloissa avattiin Viipurin historiallinen museo vuonna 1895. Samassa yhteydessä rakennusta remontoitiin sekä sisä- että ulkopuolelta. Museo toimi vanhalla raatihuoneella aina talvisotaan saakka, jolloin sen kokoelmat siirrettiin Lahteen ja Hämeenlinnaan. Sodan viimeisenä päivänä 13. maaliskuuta 1940 rakennus sai osuman palopommista ja kärsi pahoja vaurioita.


title: Viipurin vanha raatihuone

text: Vanhan raatihuoneen edustalla on vuonna 1908 pystytetty Torkkeli Knuutinpojan patsas.


title: Hulluna sinuun

text: Hulluna sinuun ("Mad About You") oli Paul Reiserin ja Helen Huntin tähdittämä tilannekomediasarja. Tarina kertoi tuoreesta avioparista Paul ja Jamie Buchmanista New Yorkissa. Ohjelmaa tuotettiin NBC:lle vuosina 1992–1999, seitsemän tuotantokauden ajan. Sarjassa näytteli myös "Frendeistä" tunnettu näyttelijä Lisa Kudrow Ursula Buffayn roolissa.


title: Hulluna sinuun

text: Sarja on voittanut neljä Golden Globe -palkintoa sekä 32 muuta palkintoa.


title: Kasimir Leino

text: Kasimir Leino (oikealta nimeltään Kasimir Agathon Lönnbohm, 17. marraskuuta 1866 Paltamo – 8. maaliskuuta 1919 Helsinki) oli kirjailija, sanomalehtimies ja teatterimies. Nykyisin hänet tunnetaan paremmin Eino Leinon veljenä kuin kirjailijana, vaikka hänellä on runsaasti omaakin tuotantoa.


title: Kasimir Leino

text: Kasimir Leino syntyi Paltamon Paltaniemellä (nyk. Kajaania) liperiläistä Mustosen sukua olevan komissionimaanmittari Anders (Antti) Lönnbohmin kymmenlapsiseen suurperheeseen. Leinon äiti oli Anna Emilia Kyrenius Sortavalan läheltä. Leino pääsi ylioppilaaksi 1884, valmistui filosofian kandidaatiksi 1888 ja väitteli filosofian tohtoriksi 1896.


title: Kasimir Leino

text: Ylioppilasaikanaan Leino työskenteli "Hämeen Sanomat" -lehden toimittajana ja myöhemmin jonkin aikaan "Valvoja" ja "Suomen Kuvalehti" -lehtien toimittajana, samoin kuin "Uusi Suometar" -lehden taidearvostelijana. Paitsi teatterialan kriitikkona nuorsuomalaisessa "Päivälehdessä", hän oli myös Maaseututeatterin ensimmäinen johtaja 1899–1903 ja Suomalaisen teatterin apulaisjohtajana hän ehti olla vuoden ja ohjata kaksi näytelmää, ennen kuin sai potkut Kaarlo Bergbomilta 1896, syynä vähäinen innostus työhön, ilmeisesti muiden kiireiden vuoksi.


title: Kasimir Leino

text: Leino kirjoitti tutkimuksen "Minna Canth näytelmäkirjailija" (1897). Hänen muita tutkimuksiaan olivat "Prosper Mérimée. Elämäkerta ja teokset kirjallisuushistorialliselta kannalta" (väitöskirja 1895) ja taidehistoriaa käsittelevä "Hovimaalaaja Aleksander Lauréus ja hänen ympäristönsä" (1908). Leinon yhdessä veljensä Eino Leinon kanssa perustama "Nykyaika"-aikakauslehti ilmestyi 1898–1899, Leino oli lehden päätoimittaja. Vuonna 1904 hän perusti "Suomen Näyttämön", joka toimi kuitenkin vain vuoden verran.


title: Kasimir Leino

text: Vuonna 1886 julkaistiin Leinon ensimmäiset teokset "Runokokeita" sekä kertomukset "Sukulais-rakkautta" ja "Emmalan Elli". Vuosina 1889–1890 Leino teki matkan Saksaan, Ranskaan ja Englantiin, jolloin tutustui näiden maiden kirjallisuuteen ja taiteeseen. Matkan aikana hän kirjoitti novellikokoelman "Elämästä. Pienempiä kertomuksia" (1889) sekä uuden runokokoelman "Ristiaallokossa" (1890). Pyrkimys vapautua ajatuksen ja elämän sovinnaisuudesta jatkui runokokoelmissa "Väljemmillä vesillä" (1893) ja "Runoja" (1899). Vuonna 1908 hänen koko lyriikastaan julkaistiin valikoima "25 vuotta". Vuonna 1905 ilmestyneen kertomuskokoelman "Testamentti y.m. kertomuksia" lisäksi hän kirjoitti näytelmät "Jaakko Ilkka ja Klaus Fleming" (runodraama 1901) ja "Lehtolapsi" (1905).


title: Kasimir Leino

text: Leinon lukuisista suomennoksista mainittakoon Henrik Ibsenin runodraama "Brand" (1896); Prosper Mériméen pienoisromaani "Carmen. Espanjalaisen mustalaistytön elämäntarina" (1907), "Colomba. Kertomus Korsikan oloista 1810-luvulta" (1907) ja novellikokoelma "Helmiä" (1895); Arthur Schnitzlerin huvinäytelmä "Kaksi kirjailijaa" (1908) ja näytelmä "Viimeiset naamiot" (1908); Alphonse Daudet'n "Kuninkaita maanpaossa I–II" (1907–1908) ja Guy de Maupassantin "Valittuja novelleja 1–2" (1907).


title: Koirien Kalevala

text: Koirien Kalevala on Mauri Kunnaksen kuvakirjaversio Kalevalasta. Ensimmäinen painos kuvakirjasta ilmestyi 1992 ja vuonna 2006 siitä ilmestyi uudella tekniikalla tehty versio. Kirjasta on otettu lukuisia uusintapainoksia. Kuvituksena kirjassa on Mauri Kunnaksen versioita Akseli Gallen-Kallelan maalauksista.


title: Koirien Kalevala

text: Kirjassa Kalevalassa asuu villi ja vapaa koirien heimo ja Pohjolassa asuu hurja ja häijy susien heimo. Niiden välissä asuu pieni mutta sitkeä kissojen heimo.


title: Koirien Kalevala

text: Herra Hakkaraisen talossa Vammalassa on myös Koirien Kalevalasta kertova näyttelyosio. Savonlinnan oopperajuhlilla on esitetty Jaakko Kuusiston säveltämää oopperaversiota, joka sai ensi-iltansa vuonna 2004.


title: Koirien Kalevala

text: Jaakko Kuusiston johdolla ooppera esitettiin myös Naantalin Musiikkijuhlilla viidesti vuoden 2010 kesällä. Naantalin Maijamäen liikuntahallissa pidettävissä konserteissa kappellimestarina toimi Jaakko Kuusisto ja orkesterina Jyväskylä Sinfonia. Kuorona toimi ja esityksen ohjasi Minna Vainikainen. Rooleissa olivat Väinämöinen Jukka Romu; Lemminkäinen Toni Wahlström; Tytti Mari Palo; Ilmarinen Juha Hostikka; Lemminkäisen äiti Eija Ahvo; Louhi Tiina Sinkkonen; Herra Hakkarainen Sami Vartiainen; Tanssijat Lotta Kuusisto ja Hermanni Rask, sekä librettona Sami Parkkinen.


title: Katumaasturi

text: Katumaastureja kutsutaan englanniksi nimellä SUV, joka tulee sanoista "Sports Utility Vehicle". Englanninkielisellä termillä viitataan useisiin erilaisiin autotyyppeihin, joita voivat olla maastoautot, katumaasturit ja tila-autot. Edelleen, englanninkielisessä terminologiassa on myös olemassa toinen katumaasturien alaluokka, "Crossover Utility Vehicle" (CUV), joka on risteytys katumaasturista ja tavallisesta henklöautosta. Arkikielessä puhutaan myös monasti ns. kaupunkimaastureista, joilla tarkoitetaan pienen kokoluokan CUV-ajoneuvoja. Katumaasturit ovat sen sijaan maastoajo-ominaisuuksilla varusteltuja SUV-ajoneuvoja, jotka on suunniteltu käytettäväksi pääosin kaupungissa ja vilkasliikenteisillä teillä. Suomalaisessa mediassa katu- ja kaupunkimaasturit kuitenkin monasti sekoitetaan toisiinsa.


title: Katumaasturi

text: USA:ssa katumaasturit nousivat suureen suosioon yhdessä kevyiden kuorma-autojen (esimerkiksi Ford F150 ja Chevrolet Silverado) kanssa. Tämä johtui lähinnä siitä, että autojen verotusta muutettiin ja SUV:t laskettiin hyötyajoneuvoksi. Nykyisin miltei jokaisella automerkillä Yhdysvalloissa on tarjolla oma SUV-malli, isoimmilla monia. SUV:t tulivat muotiin myös Euroopassa. Vuoden 2005 lopulla öljyn hinnan noustessa reippaasti näiden autojen myynti Yhdysvalloissa on laskenut rajusti. Vuoden 2008 talouskriisin myötä kiinnostus niitä kohtaan on vähentynyt kaikkialla maailmassa.


title: Katumaasturi

text: Aiemmin SUV:llä ymmärrettiin maastoajoon tarkoitettuja suurikokoisia nelivetoisia autoja. SUV:illa on myös muita käyttötarkoituksia, kuten erilaisten perävaunujen hinaaminen (kuten asuntovaunu tai hevosvaunu) tai yli viiden henkilön kuljettaminen. Suuren ihmisjoukon kuljettamiseen SUV:t sopivat huonommin kuin tila-autot.


title: Katumaasturi

text: Suomessa käytetty termi katumaasturi vastaa crossover-SUV:tä, joka on henkilöautomainen tyypillisesti nelivedolla varustettu korkea auto. Nämä autot eivät ole varsinaiseen maastoajoon tarkoitettuja.


title: Katumaasturi

text: SUVit tulivat Yhdysvalloissa ja Kanadassa 1990-luvulla ja 2000-luvun alussa useista syistä suosituiksi. Autonostajia houkuttelivat suuret sisätilat, suurempi korkeus ja koettu turvallisuus. Lisäksi useimmilla täysikokoisilla SUVeilla on perinteisiä autoja parempi vetokyky, joka mahdollistaa asuntovaunujen, perävaunujen ja veneiden vetämisen.


title: Katumaasturi

text: Yhdysvalloissa naisille suunnattu mainostaminen selittää suuren kasvun SUV-autojen suosiossa. Enemmän kuin puolet SUV-kuljettajista koostuu naisista ja SUVit ovat yksi suosituimmista autovalinnoista naisilla.


title: Katumaasturi

text: Yleinen syy SUVien suosiolle, jonka omistajat mainitsevat, on suurempi koettu turvallisuus kolarissa tavallisen auton kanssa. Tosiasiassa jättikokoisella autolla kolaroiminen aiheuttaa yleensä tavallista henkilöautoa enemmän kuolemantapauksia niin vastapuolelle kuin jalankulkijoille. Suurempi koko mahdollistaa paremman näkyvyyden ja vaaran huomaamisen aiemmin, mutta suurempi massa pidentää jarrutusmatkaa ja pienentää kapealla tiellä välimatkoja sivusuunnassa muihin ajoneuvoihin, jolloin kolaririski kasvaa. Suurempi paino vähentää riskiä loukkaantua SUVin kyydissä, vaikkakin lisää riskiä vastapuolen kohdalla, mutta SUV-auton herkempi kaatumiskynnys kumoaa tämän hyödyn. Lisäksi brittiläisen televisio-ohjelman ”Fifth Gearin” epävirallisessa testissä Land Rover Discoverylle kävi huomattavasti huonommin kuin monikäyttöauto Renault Espacelle, kun autot kolaroitiin keskenään. Land Rover Discovery oli tosin huomattavasti paljon vanhempi kuin Espace, mikä pääasiassa selittää tulosta. Uudemmat SUV:t ovat menestyneet törmäystesteissä pääosin henkilöautojen veroisesti. Tietty osa SUVien menestyksestä johtuu niiden ”hyödyllisyydestä” tai ”suurempi on parempi” -ajattelutavasta, jossa auton suuri koko ja paino lisäisivät omistajansa kunnioitusta. 1990-luvun lopulla ja varhain 2000-luvulla autonvalmistajat myivät SUVeja paljon suuremmalla katteella kuin normaaliautoja ja siksi valmistajat mielellään myivätkin juuri näitä autoja. Suurempi kate johtui siitä, että vaikka rakenne oli normaaliautoa yksinkertaisempi (ja turvattomampi), autoja saatiin myydyksi kalliimmalla hinnalla.


title: Katumaasturi

text: 2000-vuosikymmenen puolivälissä SUVien suosio väheni Yhdysvalloissa bensiininhintojen nousun, katolleensuistumistapauksien ja suuremman saastuttamisen vuoksi. Keväällä 2006 Yhdysvaltojen suurimpien SUV-mallien tankkaus vaati yli 100 dollaria, joka tekee niiden käytön kalliiksi. Nykyiset crossover-malliset SUVit on suunniteltu sen totuuden mukaan, että 98 prosenttia näiden autojen omistajista ei koskaan aja teiden ulkopuolella. Tämän vuoksi autojen maavaraa on laskettu ja jousitus rakennettu päällystettyjä teitä ajatellen.