title: Kurkunpää

text: Kurkunpää () on nielun ja henkitorven välinen rustoinen rakenne, joka suojaa alempia hengitysteitä nieltäessä sekä osallistuu äänenmuodostukseen. Kurkunpäätä pitää koossa joukko jänteitä ja lihaksia, joita hermottavat saman aivohermon kaksi eri haaraa. Kurkunpäätä verhoaa limakalvo, jossa on lukuisia sylkirauhasia. Ihmisellä kurkunpään ulkoinen tunnusmerkki on yhden sen rustoisen osan muodostama ulkonema, jota sanotaan aataminomenaksi ja joka on yleensä helppo havaita etenkin miesten kaulalla. Nimi aataminomena lienee saanut alkunsa uskosta, että se johtuu kurkkuun takertuneesta "kielletystä hedelmästä" (omena).


title: Kurkunpää

text: Kurkunpää muodostuu neljästä rustoisesta osasta: kurkunkannenrustosta (lat. "cartilago epiglottica"), kilpirustosta (lat. "cartilago thyroidea"), rengas- eli sormusrustosta (lat. "cartilago cricoidea") sekä toisiinsa kiinnittyneistä kannurustoista (lat. "cartilagines arytaenoideae"). Kurkunpää sijaitsee nielun alla ja suun takana, kiinnittyen ihmisellä kilpirustosta sidekudoksen välityksellä kieliluuhun, joka näin ripustaa kurkunpään kallonpohjaan. Useilla eläimillä kilpirusto kiinnittyy kieliluun sijaan usean pienen luun ketjuun, joka kuitenkin toimittaa samaa tehtävää kuin ihmisen yksittäinen kieliluu.


title: Kurkunpää

text: Kurkunkansi (lat. "epiglottis") muodostuu kurkunkannenrustosta sekä sitä verhoavasta limakalvosta. Kurkunkansi sulkee tien nielusta henkitorveen muun muassa nieltäessä, jotta ruoka tai juoma ei pääse keuhkoihin. Kurkunkansi laskeutuu ja muu kurkunpää nousee sitä vastaan sekä äänihuulten päällä roikkuvat taskuhuulet sulkeutuvat. Kurkunkannenrusto on kudostyypiltään kimmorustoa eli elastista rustoa.


title: Kurkunpää

text: Kilpirusto on kurkunpään suurin rusto ja se suojaa kurkunpäätä iskuilta. Kilpiruston anteriorinen (eläimillä rostraalinen) osa on muuta kilpirustoa paksumpi ja muodostaa aataminomenan. Kilpirusto on kudostyypiltään lasirustoa eli hyaliinirustoa. Yksilön ikääntyessä kilpirusto voi siis osittain kalkkeutua ja jopa luutua, toisin kuin kimmorustosta muodostuva kurkunkannenrusto.


title: Kurkunpää

text: Kilpiruston alapuolella sijaitsee rengas- eli sormusrusto, joka on ainoa kurkunpään osa, joka ei pysty juurikaan laajenemaan. Se muodostuu kilpiruston tavoin lasirustosta, ollen näin altis kalkkeutumiselle ja luutumiselle siinä missä kilpirustokin. Rengasruston alapuolelta lähtee henkitorvi, joka on muodostunut rustokaarista, joita yhdistää takaa sidekudos ja joista ensimmäiseen rengasrusto kiinnittyy. Rustokaarten joustavuus on tärkeää, jotta henkitorven takana sijaitsevassa ruokatorvessa kulkeva ravinto pääsee mahalaukkuun.


title: Kurkunpää

text: Kurkunpään takaosassa sijaitsevat kannurustot, jotka ovat kudostyypiltään suurimmaksi osakseen lasirustoa, mutta niihin posteriorisesti ja mediaalisesti liittyneet pidentymät (lat. "processus corniculatus") muodostuvat kimmorustosta. Äänijänteet ovat liittyneet kannurustoihin. Äänihuulet muodostuvat näistä jänteistä, niihin liittyvistä lihaksista sekä näitä verhoavista limakalvoista.


title: Kurkunpää

text:
Kurkunpäässä on viisi pientä lihasta, jotka yhdistävät rustoisia osia toisiinsa ja vaikuttavat äänihuulten toimintaan:
Kaikkia näitä lihaksia hermottaa kiertäjähermo (lat. "nervus vagus"), jonka haaroista palaava kurkunpäähermo (lat. "n. laryngeus recurrens") hermottaa muita lihaksia paitsi "m. cricothyroideusta", jota hermottaa toinen kiertäjähermon haara – ihmisellä superiorinen kurkunpäähermo (lat. "n. laryngeus superior") ja eläimillä vastaava kraniaalinen kurkunpäähermo (lat. "n. laryngeus cranialis"). Näiden lisäksi monet kurkunpään ulkopuolella kulkevat suuremmat lihakset stabiloivat kurkunpäätä ja voivat vaikuttaa äänihuulten asentoon epäsuorasti.


title: Kurkunpää

text: Kurkunpää on kauttaaltaan limakalvon peittämä. Limakalvoa verhoaa epiteeli, jonka tyyppi vaihtelee alueittain. Limakalvolla on erityisesti taskuonteloiden (lat. "ventriculus laryngis") alueella runsaasti mukoosia sylkeä tuottavia rauhasia.


title: Kurkunpää

text: Ääni muodostuu kurkunpäässä äänihuulten liikkuessa sivusuunnassa uloshengityksen ilmavirrassa. Artikulaatiossa ovat tärkeitä suu, kieli ja huulet. Äänen kaikukammioina toimivat suuontelo sekä nenäontelo sivuonteloineen. Kurkunpää kasvaa puberteetin aikana enemmän pojilla kuin tytöillä, jolloin myös äänihuulet kasvavat. Tästä johtuu pojilla äänenmurros. Seurauksena kurkunpään kasvusta on myös se, että aataminomena erottuu yleensä paremmin miehillä kuin naisilla. Äänihuulet sulkeutuvat äänen muodostamisen lisäksi myös taakkaa nostettaessa ja ulostettaessa, jotta rintaontelon paine ei pääsisi karkaamaan.


title: Kurkunpää

text: Wiik, K. 1981. Fonetiikan perusteet. Suomenkielinen oppikirja. Juva: WSOY. ISBN 951-0-10324-1.


title: Kurkunpää

text: Dyce, K. M. & Sack, W. O. & Wensing, C. J. G. 2010. Textbook of Veterinary Anatomy. Neljäs painos. St. Louis: Saunders. ISBN 978-1-4160-6607-1.


title: Kurkunpää

text: Rosen, C. A. & Simpson, C. B. 2008. Operative Techniques in Laryngology. Ensimmäinen painos. Berliini: Springer. ISBN 978-3-540-25806-3.


title: Autti

text: Autti on kylä Rovaniemellä Lapin maakunnassa, noin 70 kilometriä itään Rovaniemen keskustasta. Taajama sijaitsee Kemijoen ja Korojoen liittymäkohdassa. Autti kuuluu Yläkemijoen alueeseen.


title: Autti

text: Sana "autti" on saamen kieltä ja tarkoittaa "syvää rotkoa". Kylä on saanut nimensä Kemijokilaakson mukaan.


title: Autti

text: Auttin alueella on ollut asutusta jo 1660-luvulta lähtien. 1950-luvulle saakka Auttia ja vastarannan Pikkukylää erotti Pirttikoski-niminen koski. Pirttikosken tunnelivoimalaitoksen valmistuessa koski hiljeni ja syntyi Pirttikosken kylä.


title: Autti

text: Auttissa sijaitsee Auttikönkään luonnonhoitometsä, joka kuuluu Pohjois-Suomen vanhojen metsien suojeluohjelmaan. Alueen läpi virtaa Auttijoki paikoin erittäin vaikuttavassa kanjonissa kallioiden välissä.


title: Brandi Carlile

text: Brandi Carlile (s. 1. kesäkuuta 1981, Ravensdale, Washington, Yhdysvallat) on country & western -muusikko. Hän sekä säveltää, kirjoittaa että laulaa. Columbia Records julkaisi Carlilen esikoisalbumin "Brandi Carlile" vuonna 2005. Rolling Stone -lehti nimesi hänet yhdeksi kymmenestä artistista, joihin tulisi tulevaisuudessa kiinnittää huomiota.


title: Brandi Carlile

text: Carlilea on kehuttu tunteikkaasta äänestään, joka erottuu hyvin perinteisestä country & western -lauluäänestä, olematta oikeastaan lainkaan perinteinen kyseiselle musiikkityylille.


title: Pekka Vesainen

text: Pekka Vesainen (kaunokirjallisuudessa myös Juho Vesainen) oli suomalainen, nykyisen Ylikiimingin alueella asunut talonpoika, joka johti niin sanotun pitkän vihan aikana yhtä tai useampaa Suomesta Vienan Karjalaan tehtyä sissiretkeä. Varmuudella hänen tiedetään johtaneen kesällä 1589 iiläisten ryöstö- ja hävitysretkeä, jonka yhteydessä poltettiin Kantalahden kaupunki. Vesaisesta on myöhemmin kerrottu romantisoituja tarinoita, joissa toden ja tarun erottaminen on vaikeaa.


title: Pekka Vesainen

text: Pekka Vesaisesta on hyvin vähän luotettavaa tietoa. Hänen tiedetään olleen yhtenä isäntänä Vesalan eli Vesan talossa silloisessa Iin pitäjässä, nykyisen Ylikiimingin kunnan alueella. Pekka Vesaisen nimi esiintyy säilyneissä kruunun tilikirjoissa isäntänä vuodesta 1568 alkaen ja vuodesta 1578 hänen on mainittu olleen satunnaisesti lautamiehenä käräjillä. Tämä henkilö on oletettu samaksi kuin sissipäällikkö Vesainen, vaikka kyse on periaatteessa saattanut olla myös isästä ja pojasta. Vesaisen syntymä- tai kuolinaikaa tai perhesuhteita ei tunneta. Veroluetteloiden perusteella Vesalan talo oli hänen aikanaan suhteellisen vaatimaton ja omisti vähemmän karjaa kuin Iin talolliset keskimäärin, vuonna 1571 vain yhden hevosen, neljä lehmää, mullikan ja neljä lammasta.


title: Pekka Vesainen

text: Myöhemmässä historiankirjoituksessa Pekka Vesainen on ilmeisesti sekoitettu Utajärven Juorkunassa 1600-luvun alussa eläneeseen toiseen Pekka Vesaiseen, josta on mainintoja vuodesta 1623 alkaen. Tämä on johtanut virheelliseen päätelmään, että hän olisi ollut kotoisin Utajärveltä ja asettunut vanhoilla päivillään uudelleen sinne asumaan. Utajärven Vesaiset ovat kuitenkin voineet olla hänen sukulaisiaan tai jopa jälkeläisiään.


title: Pekka Vesainen

text: Iin talonpoikien tiedetään tehneen vuonna 1589 menestyksekkään ryöstö- ja hävitysretken Vienan alueelle. Salon eli Saloisten kirkossa säilytettiin vielä 1700-luvulla sittemmin kadonnutta pergamenttia, jossa kerrottiin iiläisten tehneen vuonna 1588 tai 1589 Kantalahteen ryöstöretken, josta he toivat paljon saalista. Toisen 1700-luvulla muistiin kirjatun perimätiedon mukaan retkeen osallistui 90 miestä, jotka nousivat Iijokea ylös Maanselälle asti ja laskivat sitten Koutajokea alas Kantalahteen, joka vallattiin äkkirynnäköllä Pietarin päivän vastaisena yönä kesäkuun alussa. Sen jälkeen joukko oli jatkanut matkaansa Vienanlahden rannikkoa pitkin kyliä polttaen aina Vienan Kemiin, josta he palasivat Suomeen nousemalla Vienan Kemijokea ylös ja mahdollisesti kulkemalla Kuusamojärven kautta takaisin Iijoelle. Venäläinen Solovetskin luostarin kronikka mainitsee Ruotsin puolelta tehdyn hävitysretken, jonka yhteydessä oli Pietarin päivänä poltettu koko Kantalahden kaupunki ja luostari ja surmattu 450 paikallista asukasta. Iiläisten sotaretki oli tarkoitettu myös kostoksi ja pelotteeksi, sillä Venäjän puolelta oli tehty edeltävinä vuosina useita vastaavia hävitysretkiä Pohjois-Suomen alueelle, myös Iihin. Venäläiset ja karjalaiset kostivat välittömästi tekemällä jo elokuussa 1589 uuden hävitysretken juuri Iin alueelle.


title: Pekka Vesainen

text: Tarinoissa Pekka Vesaisen mainittiin toimineen kesän 1589 sissiretken päällikkönä ja hänestä käytettiin leikillistä nimitystä ”Vesan voivotta”, joka tulee venäjän kielen sotapäällikköä tarkoittavasta sanasta "vojevoda". Vesaisen osallistumisesta retkeen kertoo vain yksi asiakirjalähde, Pohjanmaan voudin vuonna 1589 tilikirjoihin tekemä merkintä, jonka mukaan Pekka Vesaiselta ja eräiltä muilta Venäjän-sotaretkeen osallistuneilta oli kannettu heidän saamastaan saaliista veroa kuusi näädännahkaa, kaksi sudennahkaa ja yksi karhunnahka. Vesaisen nimen mainitsemista tässä yhteydessä on pidetty luotettavana todisteena siitä, että hän tosiaan johti mainittua retkeä. Saman merkinnän mukaan osa iiläisten saaliista oli ollut paloveroa eli asukkailta perittyä suojelurahaa heidän talojensa polttamatta jättämisestä.


title: Pekka Vesainen

text: Venäläiset lähteet mainitsevat myös toisen suomalaisten vuonna 1589 tekemän hävitysretken, joka oli tapahtunut syyskuun alussa. Sen aikana peräti 700 miestä olisi hävittänyt Kantalahden aluetta, Vienan Karjalaa ja Kuolan niemimaan lounaisrannikkoa. Suomalaiset lähteet eivät tunne tätä toista retkeä laisinkaan, joten nykyisessä historiantutkimuksessa sen todenperäisyyttä on epäilty, varsinkin kun uuden retken tekeminen juuri äskettäin hävitetylle alueelle olisi ollut melko turhaa. Sen sijaan tiedetään, että vuoden 1589 aikana Pohjanmaalta tehtiin toinen suuri hävitysretki Jäämeren rannikolle. Sen aikana pohjalaiset hävittivät Petsamon luostarin ja surmasivat sen munkit, valtasivat Kuolan kaupungin ja yrittivät myös Kuolan linnoituksen valtausta. Joissain myöhemmissä tarinoissa Pekka Vesaisen on väitetty johtaneen tätäkin retkeä, vaikka väitettä ei tue mikään lähde. Todennäköisesti tämän retken suorittivat Tornion ja Kemin talonpojat, eikä iiläinen Vesainen liene ollut siihen osallisena.


title: Pekka Vesainen

text: 1800-luvulla elänyt historioitsija Yrjö-Sakari Yrjö-Koskinen väitti virheellisesti Pekka Vesaisen johtaneen myös mainittua Petsamon luostarin hävitysretkeä, mutta hän itse asiassa sekoitti tapahtumat vuoden 1591 sotaretkeen ja käytti samalla Pekka Vesaisesta virheellistä nimeä Juho Vesainen sotkettuaan myös hänet toiseen henkilöön. Santeri Ivalo käytti Yrjö-Koskisen teoksia lähteenään julkaistessaan vuonna 1894 historiallisen romaanin "Juho Vesainen", jossa Vesainen esitettiin myös Petsamon ja Kuolan retken johtajana. Fiktiivisyydestään huolimatta Ivalon kirja vaikutti paljon myöhemmin vallinneisiin käsityksiin Vesaisesta.


title: Pekka Vesainen

text: Kansantarinat kertovat Vesaisen olleen "liikkeissään salamannopea; ruumiinvoimiltaan väkevä; kookas ja solakka; ja mieleltään uljas, neuvokas ja peloton". Vesaisen lapsuudesta kerrotaan kansantarinaa, jonka mukaan tämän äiti olisi ollut pesemässä lasta vienalaisten hävitysjoukkojen tullessa. Kaikki lähtivät pakoon vainolaisia, mutta lapsi oli unohtunut pesusoikkoon. Väen palatessa takaisin soikko oli jäässä, mutta lapsi yhä elossa. Näin pelastuneesta lapsesta kasvoi "voivatta". Erään tarinan mukaan vuonna 1589 Iihin saapuneet vienalaiset hävitysjoukot ottivat Vesaisen vaimon vangiksi ja surmasivat kaksi hänen lastaan. Vuonna 1591 viholliset iskivät uudelleen ja surmasivat kolme hänen lapsistaan. Ainoastaan hänen vaimonsa, Antti-poikansa ja tytär jäivät eloon.


title: Pekka Vesainen

text: Santeri Ivalo teoksessa "Suomalaisia sankareita" on kuvattu eräs versio Vesaisen kuolemasta: Tornion lapinvoudin tuvassa Vienasta tuotu vanki nimeltä Ahma onnistui laukaisemaan musketin vihollistaan kohti. Luoti osui pahasti Vesaisen rintaan ja hän houri seuraavaan aamuun kuumeessa, kunnes kuoli.


title: Pekka Vesainen

text: Erään epäluotettavan muistitiedon mukaan Vesainen olisi vuonna 1590 tavannut Ruotsin kuninkaan ja saanut tältä lahjoja.


title: Pekka Vesainen

text: Oskari Jauhiaisen 1936 veistämä Vesaisen patsas Ylikiimingin Vesalassa on pystytetty sissipäällikön muistoksi ja hänen mukaansa on nimetty myös Vesalankylän Aumaharjulla sijaitseva Pekka Vesaisen tie. Iihin pystytettiin 1950 Kalervo Kallion 1940 veistämä Vesaisen patsas.


title: Pekka Vesainen

text: Suomalainen folk metal -yhtye Korpiklaani on tehnyt kappaleen "Vesaisen Sota". Kappale pohjautuu Vesaisesta kerrottuihin kansantarinoihin.


title: Telemark (hiihto)

text: Telemark on laskettelun kantamuoto, jossa liikutaan lumella hiihtäen tai laskien kahdella suksella. Suksien side mahdollistaa kantapään vapaan nousun. Telemarkille ovat tyypillisiä ns. telemark-käännökset.


title: Telemark (hiihto)

text: Telemark-hiihdon historia alkaa 1800-luvun puolivälin Norjasta, jossa hiihtoa harrastettiin ensimmäisiä kertoja pelkän hyötykäytön lisäksi myös huvina ja urheiluna.


title: Telemark (hiihto)

text: Nykyaikaisen telemarkin alkuna pidetään Telemarkin maakunnasta kotoisin olevan Sondre Norheimin, aikansa "hiihtopummin" ja nykyaikaisen hiihdon isän, osallistumista Kristianiassa (nykyisessä Oslossa) hiihtokilpailuun vuonna 1868.


title: Telemark (hiihto)

text: Telemarkilaiset miehet olivat kilpailussa ylivoimaisia. Norheim voitti kilpailun ja esitteli maailmalle uuden käännöstyylin ja uudenlaiset välineet. Hän esitteli telemarkilaiseksi ristityn käännöksen sekä silloin christianiaksi ristityn parallel-käännöksen, joka myöhemmin vakiintui käyttöön myös alppihiihdossa.


title: Telemark (hiihto)

text: Välineisiin Norheim keksi parannuksia, jotka vaikuttavat niissä vielä tänäkin päivänä. Hänen käyttämänsa suksi oli totuttua lyhyempi, ja siinä oli sivuleikkaus ja kannantausside. Hänen kehittämänsä muutokset paransivat olennaisesti suksen ominaisuuksia ja helpottivat käsittelyä niin hypyissä kuin käännöksissä. Myöhemmin 1900-luvun alkupuolella suksiin lisättiin Keski-Euroopassa teräsreunat ja lisää tukevuutta haettiin myös lukitsemalla kantapää sukseen.


title: Telemark (hiihto)

text: Telemark-hiihto vaipui unohduksiin vuosikymmeniksi, kunnes 1970-luvulla se herätettiin Yhdysvalloissa uudestaan henkiin. Tällöin vapaalaskusta kiinnostuneet laskijat löysivät tämän hiihdon kantamuodon uudestaan.


title: Telemark (hiihto)

text: Eurooppaan telemarkin uusi aalto saapui 1980-luvulle tultaessa, jolloin se kuitenkin oli pienten piirien harrastus. Vasta 1990-luvulla telemarkin suosio lisääntyi räjähdysmäisesti. Tällöin niin harrastajamäärät, välinepuolen tarjonta kuin kilpailutoimintakin lisääntyivät voimakkaasti.


title: Telemark (hiihto)

text: Telemark on perinteisin ja monipuolisin hiihtolajeista. Se mahdollistaa hiihtämisen, nousemisen, laskemisen, käännökset ja hyppäämisen. Siinä voi kilpailla monipuolisesti tai sitä voi harrastaa sellaisenaan: vaeltaa, laskea ja nousta rinteitä missä haluaa.


title: Telemark (hiihto)

text: Telemark-tekniikka on kaikkien laskettelutekniikoiden kantamuoto, ja siitä ovat muun muassa alppilajit myöhemmin syntyneet.


title: Telemark (hiihto)

text: Telemark-hiihdon käännös eroaa alppihiihdon tekniikasta selkeimmin siinä, että hiihtäjän kantapää on vapaa nousemaan suksesta, mikä mahdollistaa käännöksessä laskeutumisen tasapainoiseen, matalaan ja joustavaan asentoon. Tässä asennossa paino jakautuu molemmille jaloille, ja takajalan paino on päkiällä ja polvi suunnilleen lantion alapuolella. Etujalka taas joustaa nilkasta ja polvesta siten, että kantapää on kiinni suksessa. Jalkojen väliin jää noin monon mitta. Kyseistä asentoa kutsutaan telemark-asennoksi, ja sitä käytetään myös mäkihypyssä ns. telemark-alastulossa. Sen olennainen merkitys on pitkittäistukevuus, jos laskettelija seisoisi suorana jalat vierekkäin pienikin este kaataisi hänet nokalleen.


title: Telemark (hiihto)

text: Käännös suoritetaan pudottautumalla kevennyksestä jouhevasti telemark-asentoon siirtäen ulkojalkaa eteen – toisinaan myös sisäjalkaa taaksepäin. Tässä asennossa paino jakautuu molemmille jaloille siten, että käännöksen alussa painotetaan hieman enemmän etujalkaa ja käännöksen lopussa takajalkaa. Kun sukset on kantattu sisäkaarteen puoleiselle reunalleen, käännös leikkaa itsestään rinteeseen.


title: Telemark (hiihto)

text: Käännöksessä vyötärö kiertyy siten, että hartialinja on koko ajan kohtisuorassa alarinteen suuntaan. Laskijan lantio nojaa kantatessa sisäänpäin. Kädet ovat rennosti vartalon etupuolella. Tekniikka ei tarvitse sauvoja, mutta laskijat käyttävät usein kahta sauvaa (käännöksessä suoritetaan vain ns. kevyt merkintä tai ei mitään) tai yhtä pitkää keppiä (perinteisesti puinen sauva, jolla vain tasapainotetaan laskua).


title: Telemark (hiihto)

text: Käännösten välillä tehtävä telemark-vaihto on yhtäjaksoinen, pehmeä liikesarja, jossa takajalka viedään eteen seuraavan käännöksen etujalaksi. Vaihdossa tapahtuva jalkojen vienti eteen tai taakse aiheuttaa ylös-alasliikkeen, joka antaa laskuun luonnollisen rytmin. Näin uusi käännös alkaa lähes itsestään. Jatkuvuus ja pehmeys myös tekevät laskusta kaunista katseltavaa.


title: Telemark (hiihto)

text: Telemark-suksissa on yleensä teräsreunat ja sivuleikkaus keskellä, kuten laskettelusuksissakin. Sukset ovat kuitenkin jonkin verran löysemmät, koska laskiessa paino on molemmilla jaloilla. Telemark-suksia saa sekä puhtaasti laskemiskäyttöön että vaelluskäyttöön, jälkimmäisissä yhdistyy murtomaasuksen jalkavuus ja voideltavuus laskettelusuksen sivuleikkaukseen ja teräskantteihin. Vaellussukset ovat yleensä kevyempiä, kapeampia ja pidempiä kuin puhtaasti laskemiseen suunnitellut sukset.


title: Telemark (hiihto)

text: Siteet jättävät kantapään vapaaksi nousemaan ja mono kiinnittyy kärjestään tai kantapään kiertävän vaijerin avulla. Kärkikiinnitystä käytetään lähinnä vaelluskäytössä, rinnelaskettelussa siteet ovat tukevampia ja niissä on usein korotuspala. Siteissä saattaa olla kannan alle käännettävä nousurauta pitkiä nousuja varten.


title: Telemark (hiihto)

text: Telemark-laskettelussa käytetään yleensä karkuremmejä, koska useimmissa siteissä ei ole jarruja. On myös olemassa laukeavia ja jarruilla varustettuja siteitä, sekä step-in siteitä.


title: Telemark (hiihto)

text: Monot ovat kärjestä enimmäkseen 75 mm kolmipiikkiseen siteeseen sopivaa mallia. Vaellusmonot saattavat olla matalia ja nahasta tai muovista. Rinnekäyttöön tehdyt monot muistuttavat muovisia laskettelumonoja, mutta taipuvat päkiän kohdalta, ollen kuitenkin jäykkiä sivusuunnassa.


title: Telemark (hiihto)

text: Sauvoina käytetään rinnekäytössä normaaleja tai vähän lyhyempiä laskettelusauvoja, vaelluskäytössä ja omin voimin laskettaessa usein teleskooppisauvoja.


title: Telemark (hiihto)

text: Laskettaessa ilman hiihtohissien palveluita suksien pohjassa käytetään usein nousukarvoja, jotka tarjoavat erinomaisen pidon ylämäessä ja jotka poistetaan ennen laskua.


title: Telemark (hiihto)

text: Maastossa laskettaessa käytetään usein polvisuojia, koska lumen alla oleva este saattaa heittää suksen yllättäen ylös ja telemark-asento ja -side sallivat suksen nousun.


title: Telemark (hiihto)

text: Telemarkin kilpailulajeja ovat:


title: Telemark (hiihto)

text: Telemarkissa on laskettu maailmancupia 1990-luvulta lähtien. Lisäksi lajissa kamppaillaan maailmanmestaruudesta.


title: Telemark (hiihto)

text: Neljä suomalaista on voittanut lajissa maailmanmestaruuden: Milla Mattila, Antti-Pekka Auvinen, Pia Raita ja tuoreimpana Mikko Huupponen (Classic Juniorit 22.01.2009) Joonas Karhumaa on voittanut vapaalaskun Pohjoismaiden mestaruuden telemark-sarjassa.


title: Tulium

text: Tulium () on alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Tm ja järjestysluku 69. Se on maapallon harvinaisin pysyvä lantanoideihin ja harvinaisiin maametalleihin luokiteltu aine. Se on kiiltävän hopeanvalkoinen metalli joka on hyvin venyvää ja helposti muokattavaa. Luonnossa tulium esiintyy vain vakaana isotooppina Tm. Alkuaine on samankaltainen kuin muutkin lantanoidit, eikä sillä ole juurikaan niistä poikkeavia ominaisuuksia.


title: Tulium

text: Tuliumin harvinaisuudesta johtuvat kalliit tuotantokustannukset rajoittavat sen käyttöä, joten sillä ei ole merkittäviä käyttökohteita. Maailmassa tuotetaan vuosittain noin 50 tonnia tuliumia tuliumoksidin muodossa. Sitä on käytetty joissain kannettavissa röntgensäteilyn lähteissä sekä kiinteän olomuodon lasereissa.


title: Tulium

text: Ruotsalainen kemisti Per Teodor Cleve löysi tuliumin vuonna 1879 etsimällä epäpuhtauksia muiden harvinaisten maametallien oksideista. Cleve poisti ensin kaikki tunnetut epäpuhtaudet erbiumista (erbiumoksidina ErO, jota sisältävää maalajia kutsuttiin myös nimellä "erbia") ja lisäkäsittelyn jälkeen sai eristettyä kaksi uutta ainetta, ruskean ja vihreän. Ruskea aine oli holmiumin ja vihreä tuliumin oksidi. Cleve nimitti oksidimuotoiset aineet holmiaksi ja thuliaksi. Thulia sai nimensä Thulesta, muinaisesta roomalaisesta nimestä myyttiselle pohjoiselle maalle.


title: Tulium

text: Suhteellisen puhdasta tuliummetallia saatiin tuotettua ensimmäisen kerran vuonna 1911.


title: Tulium

text: Tulium on kiiltävän hopeanvalkoinen metalli. Se on hyvin venyvää, helposti muokattavissa ja niin pehmeää, että sitä voi leikata veitsellä. Metallinen tulium tummuu hitaasti ilmassa. Metalli liukenee laimeisiin happoihin, mutta ei fluorivetyhappoon, jossa liukenematon tuliumfluoridin TmF kerros muodostuu suojaamaan pintaa.


title: Tulium

text: Tulium on voimakkaasti paramagneettinen yli 56 K (−217 °C) lämpötilassa. Välillä 56–32 K (−241 °C) metalli on antiferromagneettista ja alle 32 K tulium on ferrimagneettinen.


title: Tulium

text: Tuliumille tunnetaan vain yksi kiderakenne. Se on tiiviisti pakattu heksagonaalinen rakenne, jonka hilavakiot ovat a = 353,75 pm ja c = 555,40 pm huoneenlämpötilassa.


title: Tulium

text: Tuliumille tunnetaan 35 radioaktiivista isotooppia (pois lukien ydinisomeerit). Niiden massaluvut vaihtelevat välillä 144–179 ja puoliintumisajat 300 nanosekunnista (Tm) aina 1,92 vuoteen (Tm). Jos luonnossa esiintyvää tuliumia (Tm) pommitetaan neutroneilla, saadaan radioaktiivista Tm isotooppia (puoliintumisaika 128,6 päivää), joka emittoi gammasäteilyä, jonka aallonpituus on samaa luokkaa kuin laboratorioissa yleensä käytettävillä röntgensäteilyn lähteillä. Useimpien muiden tuliumin isotooppien puoliintumisajat ovat enimmillään vain joitain minuutteja. Suurin osa tuliumin keveimmistä isotoopeista (massaluku alle 161) hajoavat joko β-hajoamisella tai elektroninsieppauksella, mutta myös protoniemissiota ja α-hajoamista esiintyy. Raskaat tuliumisotoopit hajoavat β-hajoamisella.


title: Tulium

text: Tuliumoksidi TmO on ainoa tuliumin oksidi. Siitä on joskus käytetty myös nimeä "thulia". Tulium tummuu hitaasti ilmassa ja palaa 150 °C:n lämpötilassa oksidikseen:


title: Tulium

text: Tuliummetalli on sangen elektropositiivista ja reagoi hitaasti kylmän ja nopeasti kuuman veden kanssa muodostaen tuliumhydroksidia Tm(OH) ja vetykaasua:


title: Tulium

text: Tulium muodostaa yhdisteitä kaikkien halogeenien kanssa, esimerkiksi kloorin kanssa se reagoi muodostaen tuliumkloridia TmCl. Reaktiot ovat hitaita huoneenlämmössä, mutta nopeutuvat huomattavasti yli 200 °C:n lämpötiloissa:


title: Tulium

text: Tuliumin yleisin hapetusluku on +III, kuten muillakin lantanoideilla, mutta myös +II-arvoisia yhdisteitä tunnetaan, esimerkkinä tummanvärinen tuliumdijodidi TmI. Tm-ioni ei ole stabiili vesiliuoksissa vaan antaa hetkellisesti tumman violetin tai punaisen värin ennen hajoamistaan yleisemmäksi Tm-muodoksi.


title: Tulium

text: Tuliumia ei löydy maasta puhtaassa muodossaan, vaan ainoastaan pienissä määrissä mineraaleissa muiden harvinaisten maametallien joukossa. Se on harvinaisin lantanoideihin ja harvinaisiin maametalleihin kuuluva aine radioaktiivisen prometiumin jälkeen. Sitä on maankuoressa 0,5 ppm. Se on kuitenkin kaksi kertaa niin yleistä kuin hopea ja suunnilleen yhtä yleistä kuin jodi ja antimoni. Pääasiassa alkuainetta eristetään jokihiekkojen monatsiittimalmista (~0,002 % tuliumia) ioninvaihdolla tai bastnäsiitista, jossa sitä on vieläkin vähemmän (~0,0008 %). Sitä on myös eukseniitissa ja ksenotiimissä. Merivedessä tuliumia on 0,25 ppt ja maaperän pinta-aineksissa keskimäärin 0,5 ppm (vaihteluväli 0,4–0,8 ppm). Tunnetut tuliumin varannot ovat noin 100 000 tonnia.


title: Tulium

text: Metalli voidaan eristää pelkistämällä tuliumoksidia lantaanimetallilla, mutta nykyisin sitä useimmiten valmistetaan pelkistämällä tuliumfluoridia kalsiumilla.


title: Tulium

text: Tuliumilla ei ole minkäänlaista biologista roolia, tosin jotkin sen suolat kiihdyttävät aineenvaihduntaa. Veteen liukenevat suolat voivat olla lievästi myrkyllisiä suurina annoksina, mutta liukenemattomat eivät ollenkaan. Tuliumyhdisteiden kokonaismääriä ihmiskehossa ei tiedetä, mutta ne ovat erittäin pieniä. Kasvien juuret eivät yleensä ota tuliumia maaperästä, joten se ei pääse rikastumaan ravintoketjussa.


title: Tulium

text: Tuliumin harvinaisuudesta johtuvat kalliit tuotantokustannukset rajoittavat sen käyttöä, joten sillä ei ole merkittäviä käyttökohteita kemian tutkimuksen ulkopuolella. Muut harvinaiset maametallit pystyvät korvaamaan tuliumin lähes kaikissa sen mahdollisissa käyttökohteissa. Ydinreaktorissa säteilytettyä tuliumia (isotooppi Tm) on kuitenkin käytetty joissain kannettavissa lääketieteellistä käyttöä varten valmistetuissa röntgensäteilylähteissä. Tuliumilla doupattua kalsiumsulfaattia on käytetty henkilökohtaisissa dosimetreissä koska se reagoi fluoresenssillaan jo hyvin pieniin säteilytasoihin.


title: Tulium

text: Tuliumia käytetään joissain lasereissa. Tällaisia ovat pelkästään tuliumilla doupattu Tm:YAG (tuliumilla seostettua yttriumalumiinigranaatti-materiaalia käyttävä laser), joka toimii 2 010 nm aallonpituudella. Tm:YAG-laseria käytetään lääketieteessä, meteorologiassa ja Lidar-keilauksessa. Käytössä on myös holmiumia, kromia ja tuliumia käyttävä Ho:Cr:Tm:YAG (2 080 nm), sekä Cr:Tm:YAG (1 945 –1 965 nm). Tunnetaan myös ytterbiumia ja telluuria (telluurioksidina TeO) sisältävä Yb,Tm,Ho-telluurikuitulaser. Tuliumlasereiden aallonpituus tekee niistä erityisen soveltuvia etenkin pehmytkudosten leikkaamiseen lääketieteellisissä sovellutuksissa.


title: Tulium

text: Yhdessä yttriumin kanssa tuliumia on käytetty komponenttina joissain korkean lämpötilan suprajohtavissa oksideissa.


title: Tulium

text: Eurosetelit sisältävät tuliumia rahanväärennöksiä ehkäisevänä turvatekijänä. Jotkin setelien siniset alueet on käsitelty Tm-suoloilla, jotka saavat ne fluoresoimaan ultraviolettivalossa sinisenä.


title: Lahden kaupunginvaltuusto

text: Lahden kaupunginvaltuusto on hallintoelin, joka käyttää ylintä päätösvaltaa Lahdessa.


title: Lahden kaupunginvaltuusto

text: Lahden kaupungin ja Nastolan kunnan yhdistyttyä vuonna 2016 yhdistyneessä kunnanvaltuustossa on 101 kaupunginvaltuutettua. Vuoden 2017 vaalien jälkeen palataan 59 valtuutettuun.


title: Lahden kaupunginvaltuusto

text:
Valtuusto nimittää luottamushenkilöitä muun muassa seuraaviin toimielimiin:
Yleisen raastuvankokouksen 17. maaliskuuta 1906 valitsema Lahden ensimmäinen kaupunginvaltuusto koostui 18 valtuutetusta, joista 12 kuului nuorsuomalaisiin, kaksi suomalaisiin ja neljä sosiaalidemokraatteihin. Kaupunginvaltuustoon valittiin Niilo J. Avellan, Anton Berg, Karl Boman, Albin Eklund, Gustaf Fagerholm, Hjalmar Fellman, Ferdinand Frigrén, Uno Heininen, Kustaa V. Kunnas, Juho E. Laine, Oskar Lefrén, Vihtori Pöysälä, Kalle Salminen, Emil Salonen, Axel Sievers, Juho N. Suvela, Otto Virtanen sekä Johan Vitali.


title: Lahden kaupunginvaltuusto

text: Äänioikeus oli jakautunut kunnallisveronmaksun mukaan siten, että:


title: Lahden kaupunginvaltuusto

text: Äänioikeutettuja oli 558, joista äänesti 275 (49,28 %). Vaaleissa oli kolme ryhmittymää: suomalaiset, perustuslailliset ja liikemiehet. Sosiaalidemokraatit harkitsivat omaa ryhmää, mutta lopulta menivät vaaleihin perustuslaillisten kanssa. Perustuslaillisten vaalilistaa epäiltiin muutetun siitä päättävän kokouksen jälkeen, mistä oli lehtikirjoituskin.


title: Lahden kaupunginvaltuusto

text: Sosiaalidemokraateilla oli odotuksia yleisestä ja yhtäläisestä äänioikeudesta myös kunnallisvaaleissa. Kunnallisvaalilain uudistus kuitenkin lykkääntyi 27. marraskuuta 1917 saakka. Kuudesta sosiaalidemokraatista jättäytyi neljä pois kaupunginvaltuustotyöskentelystä vuoteen 1907 mennessä ja viides vuoteen 1911 mennessä. 1911 kaupunginvaltuustoon sosiaalidemokraattina osallistui enää satulaseppä E. N. Suvela, joka ei noudattanut SDPn kunnallisjärjestön kehotusta valtuustosta vetäytymisestä. Hänet oli valittu perustuslaillisten listalta.


title: Lahden kaupunginvaltuusto

text: 1913 tehtiin ehdotus valtuutettujen lukumäärän nostamiseksi 18:sta 24:ään, koska myös 30 valtuutetun kokoinen kaupunginvaltuusto olisi ollut mahdollinen paikallisen edustavuuden parantamiseksi. 1914 tehtiin päätös valtuutettujen määrän lisäämiseksi 24:ään.


title: Lahden kaupunginvaltuusto

text: Venäjän maaliskuun 1917 vallankumouksen jälkeen sosiaalidemokraatit ehdottivat, että heille myönnettäisiin puolet valtuustopaikoista, koska heidän äänestäjämääränsä oli noin puolet äänestäjistä. Pyyntöä ei ryhdytty toteuttamaan, vaan päätettiin odottaa kunnallisvaalilain uudistamista yleiseen ja yhtäläiseen äänioikeuteen perustuvaksi:


title: Lahden kaupunginvaltuusto

text: Kirjeen esitteli kaupunginvaltuutolle 12. huhtikuuta 1917 puheenjohtaja, jonka esityksen mukaan kunnallisasetuksen voimassa ollessa siihen ei valtuusto voinut reagoida. Valtuusto yhtyi puheenjohtajans kantaan.


title: Lahden kaupunginvaltuusto

text: Joulukuussa 1918 pidettiin ensimmäiseen yleiseen ja yhtäläiseen kunnallisäänioikeuteen perustuneet kunnallisvaalit. Valtuustoon tulivat ensimmäisinä naisina valituiksi Elli von Hertzen, Hanna Jaakkola, Elina Kanervio, Anni Manninen sekä Anni Savola. Valtuuston täytevaalit, missä olisi valittu 1/3 kaupunginvaltuustosta uudelleen, olisi pitänyt pitää joulukuussa 1919, mutta ne siirtyivät vuoteen 1920.


title: Lahden kaupunginvaltuusto

text: Viime valtuustokausina Lahdessa ovat jakautuneet muun muassa Vihreiden, Kokoomuksen ja Keskustan valtuustoryhmät. Vihreiden jakautuminen johtui yhden valtuutetun ryhtymisestä suoraan kansalaistoimintaan Karjusaaren kaavoituksen estämiseksi. Tehdyistä toimista valtuutettu joutui syytteeseen ja tuomittiin sakkorangaistuksiin. Kokoomuksen jakautuminen liittyi siihen, miten korkeaa kunnallisveroa on kannatettava, jotta yhteistyö sosialidemokraattien kanssa ei kärsisi. Osittain Lahden Kokoomukseen liittyvistä syistä ja kaupunginhallituksen jäsenyyden jakamisesta kahtia vaalikaudella seurasi Keskustan jakautuminen. Vihreät, Keskusta ja Kokoomus ovat jälleen yhtenäiset.


title: Lahden kaupunginvaltuusto

text: Pentti E. Rantanen valittiin 2004 sosiaalidemokraattien vaalilistalta, mutta hän erosi valtuustoryhmästä ja perusti oman valtuustoryhmänsä. Myöhemmin hän siirtyi Kokoomuksen valtuustoryhmään. Punavihreä ryhmä oli itsenäinen vaaleissa, ja sen kaupunginvaltuutettu Nea Kontio edusti aikaisemmin Lahden vihreitä. Nea Kontiota ei valitty enää kaupunginvaltuutetuksi 2008 kunnallisvaaleissa.


title: Lahden kaupunginvaltuusto

text: Vuoden 2004 kunnallisvaalien jälkeen sosialidemokraattisesta valtuustoryhmästä muodostui lisäksi yksi sitoutumaton valtuustoryhmä (PER), jonka perustaja liittyy 2005 kokoomuksen valtuustoryhmään.


title: Lahden kaupunginvaltuusto

text: Syynä tähän oli ehdotus Lahden kaupungissa käytössä olevien liikuntakiinteistöjen siirtämisestä yhdistyksiltä ja mahdollisesti säätiöiltä kaupungin suoraan hallintaan. Sosialidemokraatit ovat myös vaatineet, että Lahti Energia ja Lahti Vesi pitäisi siirtää lähemmäksi kaupungin hallintoa autonomisesta asemastaan.


title: Arvi Hällfors

text: Arvi Johannes Hällfors (20. syyskuuta 1888 Oulu – 17. maaliskuuta 1942 Turku) oli maisteri ja kaupunginjohtaja. Oulussa syntynyt Hällfors valmistui ylioppilaaksi Oulun Lyseosta vuonna 1907. Hän toimi Oulun rahatoimikamarin sihteerinä vuodesta 1908 vuoteen 1920 ja siirtyi tämän jälkeen Kunnallisen Keskustoimiston eli nykyisen Kuntaliiton kansliapäälliköksi. Kun suomalaisten kaupunkien hallintoa uudistettiin ja monet kaupungit siirtyivät kaupunginhallitusjärjestelmään vuoden 1930 alussa, hänestä tuli Lahden ensimmäinen kaupunginjohtaja. Hällfors erosi virastaan vuoden 1931 alussa siirtyäkseen Turun kaupunginjohtajaksi. Hänen seuraajakseen Lahteen valittiin Bruno Sarlin, joka ei ottanut virkaansa vastaan tullessaan Helsingin köyhäinhoidon toimitusjohtajaksi.


title: Arvi Hällfors

text: Turun ensimmäisen kaupunginjohtajan Armas Ensiön erottua tehtävästään vuoden 1930 lopussa, kokoontui Turun kaupunginvaltuusto 2. tammikuuta 1931 käsittelemään uuden kaupunginjohtajan valintaa. Kokouksessa RKP:n valtuutettu Volter Köhler esitti virkaan tuolloin Lahden kaupunginjohtajana toiminutta Arvi Hällforsia. Hällfors ei ollut varsinaisten hakijoiden joukossa, mutta oli ilmoittanut aiemmin olevansa käytettävissä virkaan. Äänestyksessä Hällfors sai 24 ääntä, hovioikeuden asessori Torsten Malinen 13 ääntä ja uudelleen ehdolla ollut Armas Ensiö yhdeksän ääntä. Hällforsin valinta varmistui RKP:n ja Kokoomuksen tuella.


title: Arvi Hällfors

text: Turun johdossa Hällfors keskittyi esikaupunkikysymyksiin, alueliitoksiin, teollisuuden voimakkaaseen kasvuun ja terveydenhuollon parantamiseen. Koko 1930-luku oli Turussa esikaupunkien kehittymisen ja alueliitosten kannalta vilkasta aikaa. Sisäasiainministeriö oli nimittänyt lääninsihteeri Jaakko Passisen selvittämään, missä laajuudessa Turkua ympäröiviä kuntia ja alueita tuli liittää Turun kaupunkiin. Passisen selvityksen pohjalta Hällfors ryhtyi toimiin, joiden tavoitteena oli liittää alueita Raisiosta, Kaarinasta ja Maariasta Turkuun. Pian selvityksen jälkeen vuonna 1931 Raisiosta liitettiin Turkuun Pansion alue, mutta Kaarinan ja Maarian alueliitokset viivästyivät. Hällforsin neuvottelukumppanina valtion puolelta oli silloinen apulaissisäministeri Urho Kekkonen, joka jarrutteli liitospäätöksiä. Hällforsin mukaan Kekkosta ja Suomen hallitusta oli painostettu liitosasian tiimoilta. Lopullisessa päätöksessä vuonna 1939 liitettiin Kaarinasta Turkuun Harittu, Ilpoinen, Koivula, Kurala, Nummi, Peltola, Uittamo, Vähäheikkilä ja Lauste. Maarian alueita liitettiin Turkuun vasta Hällforsin kuoleman jälkeen vuonna 1944.


title: Arvi Hällfors

text: Hällfors vaikutti merkittävältä osalta myös siihen, että Turkuun perustettiin Suomen ensimmäinen siviililentoasema, Artukaisten lentokenttä, vuonna 1935. Tukholman Brommaan oli tarkoitus valmistui lentokenttä vuonna 1935 ja Hällfors halusi Turun lentokentän olevan samana vuonna valmis. Presidentti P. E. Svinhufvud vihki Artukaisten lentokentän käyttöön 8. syyskuuta 1935. Bromman kenttä avattiin keväällä 1936 ja myöhemmin syksyllä 1936 avautui myös Malmin lentokenttä Helsinkiin.


title: Arvi Hällfors

text: Hällforsin virkakauteen kuului Turussa myös valtion ja Turun sairaanhoitopiirin yhteisen sairaalaan rakentaminen. Turussa toimi jo valmiiksi lääninsairaala, mutta sen hoitopaikat olivat useimmiten täynnä. Turun kaupungilla oli ennestään myös oma sisätautien osasto, mutta sen tilat olivat vaatimattomat eivätkä ne tarjonneet mahdollisuuksia kirurgisiin toimenpiteisiin. Turkuun Noormarkusta tullut lääninsairaalan uusi ylilääkäri Aleksis Tähkä teki aloitteen, että kaupunki ja ympäristölautakunnat varaisivat sairaansijoja valtion omistamasta uudesta lääninsairaalasta ja sitoutuisivat maksamaan osuutensa sekä perustamis- että ylläpitokustannuksista, valtion huolehtiessa omista sairaansijoistaan. Tällä ratkaisulla luotiin myöhemmin pohja Suomen keskussairaalaverkostolle.


title: Arvi Hällfors

text: Aleksis Tähkä totesi myöhemmin muistelmissaan, että "Turun kaupungilla oli erinomainen onni, että sillä oli tähän aikaan sellainen tarmonpesä, viisas ja käytännön elämää ymmärtävä kaupunginjohtaja. Hän oli jo saanut aikaan kaupungissa varsin kauaskantoisia uudistuksia, jotka vaikuttivat käänteentekevästi kaupungin talouselämään. Vanhat turkulaiset, jotka olivat tottuneet kitsaaseen kunnallispolitiikkaan ja pitivät tärkeänä vain verojen halpuutta, siunailivat kovasti hänen riehuntaansa peläten taloudellista perikatoa. Hällfors piti hyvin tärkeänä yhteistyötä naapurikuntien kanssa: 'Kaupunki ei koskaan tee turhaa työtä edistäessään ympäristökuntien pyrkimyksiä, se maksaa itsensä takaisin', hän lausui".


title: Arvi Hällfors

text: Sairaalakysymys eteni Hällforsin johdolla hyvin aina viimeiseen valtioneuvoston kanssa käytyyn neuvotteluun asti. Siinä lääkintöhallituksen puheenjohtaja Hannes Ryömä kuitenkin totesi, ettei hän usko köyhien Maarian ja Kaarinan kuntien kantokykyyn. Hällfors totesi Ryömälle, että Turku ottaa vastuun myös näistä kunnista ja lopulta asia sai uuden lääninsairaalan osalta myönteisen lopputuloksen. Uuden sairaalan vihkiäisiä vietettiin 10. syyskuuta 1938. Asian merkityksestä kertoo myös se, että uuden sairaalan vihkiäisissä oli läsnä muun muassa presidentti Kyösti Kallio, pääministeri A. K. Cajander, valtiovarainministeri Väinö Tanner, sisäministeri Urho Kekkonen ja arkkipiispa Erkki Kaila.


title: Arvi Hällfors

text: Arvi Hällfors kuoli virassaan kaupunginjohtajana Turussa 17. maaliskuuta 1942. Aikalaisten muistokirjoituksissa Hällforsia kiitettiin erityisesti hänen tunnollisuudestaan ja avarakatseisuudesta. Hällforsin siunaustilaisuuden päivänä maanantaina 30. maaliskuuta Turun kaupungin henkilöstöllä oli työstä iltapäivä vapaana ja kaupungin virastot pidettiin suljettuina hänen muistokseen.


title: Paavo Säippä

text: Paavo Erkki Säippä (1. lokakuuta 1902 Ylitornio – 14. joulukuuta 1991 Kauniainen) oli suomalainen virkamies, koulutukseltaan lakitieteen kandidaatti ja varatuomari.


title: Paavo Säippä

text: Paavo Säippä suoritti ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1925 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1928. Hän toimi Ylitornion ja Turtolan (nykyisin Pello) nimismiehenä vuosina 1927–1930, Rovaniemen kauppalanjohtajana vuosina 1930–1933 sekä Lahden kaupunginjohtajana vuosina 1933–1938. Valtiollisen poliisin päällikkönä hän työskenteli vuosina 1938–1941. Nimitykseen vaikuttivat voimakkaasti sisäministeri Urho Kekkonen ja Maalaisliiton keskeinen hahmo Kaarlo Hillilä. Jälkimmäinen toi Säipän esiin ja Kekkonen haki valinnalle tuen Väinö Tannerilta. Säipän kausi valtiollisessa poliisissa jäi lyhyeksi Suomen Saksa-suuntauksen vahvistuessa. Häntä seurasi tehtävässä varatuomari Arno Anthoni. Entisen Etsivän keskuspoliisin päällikkö Esko Riekki ja apulaispäällikkö Bruno Aaltonen sekä Suomen aseveljien liitto olivat Säipän eron taustalla.


title: Paavo Säippä

text: Myöhemmin Säippä toimi valtiovarainministeriön osastopäällikkönä ja hallitusneuvoksena ja vuodesta 1959 ministeriön kansliapäällikkönä. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1969.


title: Pilaus

text: Pilaus on eräänlainen tahallaan tai vahingossa ihmiselle tai esineelle aiheutunut vika tai sairaus suomalaisessa kansanperinteessä.


title: Pilaus

text: Noita saattoi aiheuttaa pilauksen eli pilata ihmisen, jos hän sai uhrinsa osia eli vaikkapa tämän hiuksia, ruumiineritettä tai palan kynttä haltuunsa. Nämä "ihmisen osat" edustivat koko ihmistä, joten niitä vahingoittamalla uskottiin voitavan vahingoittaa ihmistä. "Osat" joko tuhottiin tai laitettiin vaaralliseen paikkaan. Niitä saatettiin laittaa veteen tai jopa kalan suuhun, jossa niiden uskottiin menevän manalaan. Pilauksen uskottiin aiheuttavan raivohulluutta, tuskia ja jopa kuoleman. Pilauksen ajateltiin vievän ihmistä jatkuvasti syvemmälle sairauteen, joten parantajan oli toimittava pikaisesti.


title: Pilaus

text: Myös esineet saattoivat pilaantua; ne saattoivat menettää kykynsä toimia tarkoituksenmukaisella tavalla. Esimerkiksi kalastus- ja metsästysvälineet saattoivat menettää tehonsa. Joskus naisen harppaamisen miesten esineiden yli uskottiin pilaavan nämä esineet.


title: Kohtaus (kansanperinne)

text: Suomalaisessa kansanperinteessä kohtaus tarkoittaa äkillisesti iskevää sairaalloista tilaa, jonka aiheuttaa ihmisen "kohtaaminen" haltijan tai vainajan sielun kanssa. Kohtaamisessa näkymätön henkiolento tulee ihmiseen kiinni tai asettuu tämän sieluun. Kohtaus on edelleen sanana käytössä, tarkoittaen monenlaisia sairauskohtauksia. Kohtauksille annetut selitykset ja hoitomuodot sitä vastoin ovat täysin muuttuneet.


title: Kohtaus (kansanperinne)

text: Kohtaus (henkiolennon kanssa) täytyi pystyä erottamaan muista vaivoista, jotta siihen olisi osattu kohdistaa sopivaa hoitoa. Kohtauksen tunnistamiseen käytettiin mittausta. Ihmisestä otettiin joitakin mittoja, esimerkiksi etäisyys oikeasta isovarpaasta vasemman käden sormeen, ja vasemmasta isovarpaasta oikean käden sormeen. Mikäli näitä tuloksia vertailtaessa ilmeni merkittäviä eroja, oli vaivana kohtaus. Ilmeisesti uskottiin, että tullessaan ihmiseen henkiolento oli tuonut jotakin, joka saatettiin löytää mittaamalla. Mikäli mittaus vahvisti kyseessä olevan kohtauksen, oli erään perinteen mukainen hoito potilaan pelästyttäminen.


title: Kohtaus

text: Kohtaus tarkoittaa seuraavia asioita:


title: Mehmed I

text: Mehmed I Çelebi (lisänimeltään Kirisci, "Teloittaja") (1382 – 26. toukokuuta 1421) oli Osmanien valtakunnan sulttaani ja yksi Bayezid I:n pojista.


title: Mehmed I

text: Kun Timur Lenk voitti osmanit Ankaran taistelussa ja vangitsi Beyazid I:n, syntyi 11 vuotta kestänyt osmanien interregnum, hajaannuskausi ilman kiistämätöntä hallitsijaa Osmanien valtakunnassa. Hajaannuskauden aikana Bayezidin pojat kukin vuorollaan tavoittelivat sulttaaniutta Mehmediltä, jonka Timur Lenk oli valinnut vallanperijäksi. Mehmedin onnistui valloittaa joitakin osia Anatoliasta, mikä takasi hänelle suurimman tuonaikaisen sotilasreservin Osmanien valtakunnassa. Ensimmäiseksi hän soti veljeään İsaa vastaan ja voitti tämän Ulubadin taistelussa 1403. İsa pakeni, mutta joutui pian Mehmedin agenttien surmaamaksi. Mehmed tuki veljeään Musaa, kun tämä kukisti heidän vanhimman veljensä Rumelian hallitsijaksi julistautuneen Suleimanin vuonna 1410. Koska Musan julma ja mielivaltainen hallinto herätti vihaa ja katkeruutta niin ulkomailla kuin kotimaassakin, Mehmed liittoutui Bysantin keisarin Manuel II Palaiologoksen kanssa. Mehmed pystyi nyt kulkemaan Dardanellien salmen kautta, valtasi nopeasti Traakian ja surmautti veljensä Musan.


title: Mehmed I

text: Kun Mehmed oli lopulta selviytynyt voittajaksi, hän nimitytti itsensä sulttaaniksi 1413 Adrianopolissa (Edirne). Hän elvytti valtakuntaa, siirsi pääkaupungin Bursasta Adrianopoliin ja valloitti osia Albaniasta, turkkilaisten emiraatin Candaroglun ja kristittyjen valtakunnan Kilikian. Liitto Bysantin kanssa velvoitti Mehmedin nimittämään Bysantin keisaria "isäksi ja yliherraksi" ja osoittamaan tälle uskollisuutta kaikissa oloissa — tätä voidaan pitää Bysantin viimeisenä poliittisena voittona. Mehmed kuoli vuonna 1421 ja uudeksi sulttaaniksi tuli hänen poikansa Murad II.


title: Taikapiiri

text: Taikapiiri on maahan tai maahan levitettävälle pergamentille piirretty ympyrä, jolla maagikko suojaa itsensä pahoilta hengiltä. Perinne on tunnettu vähintään 5000 vuoden ajalta. Taikapiiri piirrettiin suojeltavan ihmisen tai kohteen ympärille teräaseella, puukepillä tai liidulla.


title: Taikapiiri

text: Suomessa taikapiirillä suojattiin esimerkiksi aviopari häiden yhteydessä. Samalla saatettiin lukea loitsu, jonka mukaan mukaan piiri on rautatarha, joka juurtuu maaemään ja nousee taivaiseen. Varsinkin taikapiirin toivottiin torjuvan kateita.


title: Taikapiiri

text: Noidankehä saatettiin tehdä jokseenkin samaan tapaan, mutta siinä missä taikapiiri koettiin myönteiseksi ja suojelusta antavaksi, noidankehät liittyivät lähinnä pelättyihin ja paheksuttuihin taikuuksiin, ja niillä saatettiin vahingoittaa ja hallita niihin joutuneita.


title: Taikapiiri

text: Vielä edelleen sanojen ”taikapiiri” ja ”noidankehä” eläessä lähinnä vertauskuvina on taikapiiri myönteinen vertaus, noidankehä taas kielteinen.


title: Sairilan linnavuori

text: Sairilan linnavuori on Etelä-Savossa Mikkelin Sairilan länsipuolella sijaitseva linnavuori.


title: Sairilan linnavuori

text: Linnavuori sijaitsee Mikkelin asemalta 4,3 kilometriä itään ja Saimaan Mustaselän itäpuolella lähellä Sairilan koulukotia. Kalliohuippuinen mäki kohoaa 40 metriä Mustaselän yläpuolelle. Sen rinteet ovat jyrkät lukuun ottamatta eteläisessä ja itäisessä suunnassa. Länsirinteessä on erittäin jyrkkä kallioseinämä. Etelärinteessä sijaitsee matala ja usean metrin levyinen maavalli, jonka katkoksessa arvellaan olleen parimetrinen kivillä vahvistettu kulkuaukko. Maavallin vieressä on myös vallihaudaksi tulkittu rakenne. Mäen laelle johtaa kaksi käytävältä vaikuttavaa painannetta, joiden tukkimiseen tarkoitettuja kiviröykkiöitä löytyy maastosta edelleen. Maavalli on voinut tukea paaluvarustusta, mutta sen jäänteitä ei ole enää jäljellä.


title: Sairilan linnavuori

text: Sairilan linnavuorta on tutkittu arkeologisilla kaivauksilla vuonna 1888 (Hjalmar Appelgren). Vuonna 1972 (Matti Huurre) suoritettiin vain pintapuolinen tutkimus.


title: Sairilan linnavuori

text: Linnavuori saattaa olla keskiaikainen, sillä myös Sairilassa sekä Visulahden ja Norolan alueilla on ollut muinaislöytöjä. Linnavuoren toteutustapa – sijainnista puhumattakaan – viittaa vahvasti karjalaiseen taustaan. Yleisen käsitykseen mukaan linnavuori olisi varustettu 1100- ja 1200-lukujen aikana.


title: Sairilan linnavuori

text: Vuonna 1991 (Hannu Poutiainen) suoritettiin linnavuorella kasvuston perusraivaus, jossa linnan alueilta poistettiin vesakkoa ja katajikkoa. Maavallien päällä kasvaneet tukkipuut poistettiin.


title: Thorvald Strömberg

text: Lennart Thorvald Strömberg (17. maaliskuuta 1931 Kirkkonummi – 9. joulukuuta 2010 Tammisaari) oli suomalainen Helsingin olympialaisten 1952 kajakkimelonnan olympiavoittaja.


title: Thorvald Strömberg

text: Strömberg voitti ensimmäisellä ulkomaanmatkallaan Kööpenhaminan MM-kilpailuissa 1950 kultaa 10 000 metrillä ja hopeaa 1 000 metrillä. Pidemmällä matkalla hän kukisti maineikkaan ruotsalaisen Gert Fredrikssonin, mutta hävisi tälle 1 000 metrillä. Seuraavana vuonna hän meloi PM-kilpailuissa toiseksi 10 000 metrillä. Helsingin olympialaisissa 1952 Strömberg voitti kultaa 10 000 metrillä yli 11 sekunnin erolla Fredrikssoniin. 1 000 metrillä Strömberg sai Fredrikssonin jälkeen hopeaa.


title: Thorvald Strömberg

text: Melbournen olympialaisissa 1956 Strömberg kärsi vatsataudista. Hän sijoittui 10 000 metrillä neljänneksi ja karsiutui 1 000 metrillä alkuerissä. Prahan MM-kilpailuissa 1958 hän voitti toistamiseen 10 000 metrin maailmanmestaruuden. Hän sijoittui rankkasateessa käydyssä kilpailussa alun perin kolmanneksi, mutta nousi voittajaksi kahden kärkimelojan tultua hylätyksi ratarikon vuoksi.


title: Thorvald Strömberg

text: Strömberg toimi urheilu-uransa jälkeen useissa tehtävissä Suomen Kanoottiliitossa sekä tammisaarelaisen melontaseuran puheenjohtajana. Vuonna 2000 hän sai opetusministeriön Pro Urheilu -tunnustuspalkinnon.


title: Thorvald Strömberg

text: Strömberg vietti lapsuutensa isovanhempiensa kanssa saaristossa. Pitäessään kilpailutaukoa hän muutti Helsinkiin, jossa suoritti keskikoulun, ja sen jälkeen hän opiskeli Ruotsissa moottoritekniikkaa. Hän työskenteli runsaat 30 vuotta venealan maahantuontiliikkeessä Hanke-Palsbo Oy:ssä. Eläkkeelle jäätyään hän palasi Tammisaareen, jonne hän perusti venealan yrityksen Tescon Marinen, jonka johtajana hän toimi vuoteen 2007.


title: Thorvald Strömberg

text: Strömberg kuoli kotikaupungissaan Tammisaaressa 9. joulukuuta 2010.


title: ECMWF

text: ECMWF eli Euroopan keskipitkien sääennusteiden keskus (engl. "European Centre for Medium-Range Weather Forecasts") on tietokonekeskus, jonka alkuperäinen tarkoitus on tuottaa nk. keskipitkiä eli 10 vuorokauteen saakka ulottuvia numeerisia sääennusteita maailmanlaajuisesti.


title: ECMWF

text: Keskus perustettiin vuonna 1975 Englantiin Readingin kaupunkiin ja sen jäseninä oli aluksi 17 maata, muun muassa Suomi. Nykyisin keskuksen toimintaan osallistuu 25 maata, ja vuonna 2005 tehdyn päätöksen mukaan sen toimintaan voivat osallistua kaikki EU-maat. Ensimmäisen ennusteensa keskus tuotti kesäkuussa 1979.


title: ECMWF

text: Nykyisin keskuksessa kehitellään myös yli 10 vuorokauden ennusteita eli kuukausiennusteita ja kausiennusteita ja tehdään paljon muutakin tutkimusta. Moni suomalainenkin meteorologian asiantuntija on työskennellyt keskuksen palveluksessa tai osallistunut sen järjestämään koulutukseen. Keskuksessa on käytetty aina maailman nopeimpia supertietokoneita. Ensimmäinen tietokone oli Cray-1. Välillä käytössä oli IBM Cluster 1600. Vuonna 2014 käyttöön otettiin uusi Cray.


title: ECMWF

text: ECMWF:n verkkosivu


title: Anacletus

text: Anacletus I:n kreikankielinen paavinimi merkitsee henkilöä, joka on kutsuttu takaisin palvelukseen. Hänen toinen nimensä oli luultavasti Cletus.


title: Kurt Wires

text: Kurt Oskar Wires (alk. Virtanen, 28. huhtikuuta 1919 Helsinki – 22. helmikuuta 1992 Helsinki) oli kilpameloja ja kaksinkertainen olympiavoittaja, myöhemmin liikemies.


title: Yrjö Hietanen

text: Yrjö Jalmari Hietanen (12. heinäkuuta 1927 Helsinki – 26. maaliskuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen kilpameloja ja kaksinkertainen olympiavoittaja Helsingin kisoista 1952 parinaan Kurt Wires.


title: Yrjö Hietanen

text: Hietanen edusti koko uransa ajan Merimelojia. Hän liittyi seuraan 1943 ja oli sen puheenjohtaja 1983–1987.


title: Yrjö Hietanen

text: Hietanen omisti osaksi sähköalan yrityksen Oy C. A. Lindbergin, jonka toimitusjohtaja hän oli. Hän luopui omistuksesta 1984.


title: Yrjö Hietanen

text: Hietanen sai opetusministeriön Pro Urheilu -tunnustuspalkinnon vuonna 2000.


title: Venäjän historia

text: Venäjän historia omana valtakuntanaan alkoi Nestorin kronikan mukaan, kun eräät slaavilaiset ja suomalais-ugrilaiset heimot kutsuivat varjagi Rurikin ruhtinaakseen. Rurik asettui Novgorodiin ja novgorodilaiset nimittivät maataan "Russkaja zemljaksi" 'Venäjän maaksi'. Tämän tarun todellisuuspohja on kuitenkin hyvin epäselvä.


title: Venäjän historia

text: Venäjä on Suomen itänaapuri, minkä vuoksi Suomella ja Venäjällä on pitkä yhteinen historia. Suomi oli Venäjän keisarikunnan autonominen osa vuosina 1809–1917.


title: Venäjän historia

text: Keisarikunta kaatui vuoden 1917 vallankumouksissa ja pitkän sisällissodan jälkeen Venäjän johdolla muodostettiin 1922 Neuvostoliitto. Neuvostoliiton hajotessa vuonna 1991 Venäjästä tuli taas oma valtionsa.


title: Venäjän historia

text: Paleoliittisella kivikaudella Neandertalin ihmisen tiedetään Uralin ja Kaukasuksen arkeologisten kaivausten perusteella asuneen alueella jo 100 000 vuotta sitten. Cro-Magnonin ihminen saapui Eurooppaan noin 35 000 eaa. Myöhäispaleoliittisella ajalla Venäjän alueella esiintyi mammutteja ja muuta jääkauden suurriistaa pyytäneitä kulttuureja.


title: Venäjän historia

text: Jääkauden jälkeen mesoliittisella kivikaudella metsästäjäväestöt joutuivat sopeutumaan nopeisiin ympäristönmuutoksiin. Maanviljely levisi 4000-luvulla eaa., ensimmäisenä Ukrainan alueelle, jossa syntyi muun muassa Tripoljen kulttuuri. Pohjoisella metsävyöhykkeellä säilyivät pyyntielinkeinot, joita edustivat muun muassa kampakeraamiset kulttuurit.


title: Venäjän historia

text: 1000-luvulla eaa. alkaa Venäjällä pronssikausi. Pronssikaudella on merkkejä päällikkökunnista ja aroseutujen hevosiin perustuva paimentolaiselämäntapa muotoutuu. Itä-Venäjällä on kukoistavia pronssikautisia kulttuureja. Rauta yleistyy noin 700–400 eaa.


title: Venäjän historia

text: Mustanmeren pohjoisrannoille syntyy kreikkalaisia siirtokuntia ja Etelä-Venäjän alue päätyy antiikin kulttuurin vaikutuspiiriin. Aroseuduilta tunnetaan useita nimeltä mainittuja paimentolaisheimoja: kimmerialaiset, skyytit, sarmaatit ja ajanlaskun alkamisen jälkeen kansainvaellusajalla hunnit.


title: Venäjän historia

text: Esihistoriallisina aikoina Pohjois-Venäjän suurilla aroilla asui hajanaisia vaeltavien paimentolaisten heimoja. Antiikin aikaan Kaspian aroilla asuivat skyytit. Näiden arolla eläneiden yhteiskuntien jäännöksiä on löydetty 1900-luvun aikana muun muassa Stravropolin, ja Tšeljabinskin alueilta Arkaimista, Uralin eteläpuolen aroilta sekä Altain vuoristosta. 700-luvun eaa. jälkipuolella antiikin Kreikan kauppiaat välittivät Venäjän alueelle vaikutteita omasta yhteiskunnastaan Donin ja Tamanin niemimaan kauppapaikkojen kautta. 200- ja 500-luvuilla eaa. Krimin itäosissa sijainnut Bosporoksen valtakunta, hellenistinen Kreikan siirtokuntia seurannut politeia, jäi sotaisten paimentolaisheimojen, kuten hunnien ja avaarien, toistuvien hyökkäysten alle. Turkkilainen kansa, kasaarit, hallitsi Volgan eteläosien jokialueen aroja Kaspianmeren ja Mustanmeren välissä 700-luvulle saakka.


title: Venäjän historia

text: Nykyvenäläisten kielelliset esivanhemmat olivat slaaviheimoja, joiden alkuperäisen kotialueen jotkut tutkijat ovat sijoittaneet Pripetin soiden metsäalueille. Itäslaavit asettuivat näin vähitellen Venäjän länsiosiin kahtena aaltona, joista toinen liikkui Kiovasta kohti nykyisiä Suzdalin ja Muromin alueita ja toinen Polatskista kohti Novgorodia ja Rostovia.


title: Venäjän historia

text: 700–800-luvuilla itäslaavilaiset heimot joutuivat maksamaan veroja Etelä-Volgan ja Kaukasuksen alueella asuneille turkinsukuisille, juutalaisuuteen kääntyneille kasaareille.


title: Venäjän historia

text: 1000-luvulle tultaessa slaavit olivat jakautuneet kielellisesti eteläiseen, läntiseen ja itäiseen haaraan. Itäinen haara muodosti venäläisten, ukrainalaisten ja valkovenäläisten kielelliset esivanhemmat.


title: Venäjän historia

text:
600-luvulta alkaen itäslaavit edustivat suurinta osaa läntisen Venäjän asukkaista, ja niihin yhdistyi hitaasti mutta rauhanomaisesti suomalais-ugrilaisia heimoja, joihin kuuluivat muun muassa merjalaiset, muromat, ja meštšeralaiset.
Etelämpänä turkinsukuisten kansojen osuus perimästä on suuri, mutta se on syntynyt historiallisena aikana arokansojen vaellusten myötä. Venäläinen sekakansa on aina ollut kansojen sulatusuuni.


title: Venäjän historia

text: Kasaarit olivat turkinsukuista väestöä, joka asutti Volgan alajuoksun aroalueita Mustanmeren ja Kaspianmeren välissä 600–1200-luvuilla. 700-luvulla kasaarien yläluokka kääntyi juutalaisuuteen. Itil nykyisen Astrahanin lähellä oli heidän valtakuntansa pääkaupunki. Lakiensa, suvaitsevaisuutensa ja kansainvälisyytensä ansiosta kasaarit muodostivat tärkeimmän taloudellisen yhteyden Itämeren alueen ja Bagdadin islamilaisen abbasidikalifaatin välille. 700–800-luvuilla monet itäslaavilaiset heimot maksoivat veroja kasaareille. Heidän vaikutusvaltansa alkoi vähetä, kun varjagisoturi Oleg siirtyi Novgorodista etelään, karkotti kasaarit Kiovasta ja perusti Kiovan Rusin noin vuonna 880. Kasaarien vaikutusvalta väheni edelleen 900-luvulla slaavien ja turkinsukuisten paimentolaisten maahantunkeutumisen myötä.


title: Venäjän historia

text: Skandinaaviset viikingit, joita bysanttilaiset kutsuivat varjageiksi, yhdistivät ryöstelyn ja kaupan ja alkoivat retkeillä Baltiasta Mustallemerelle ja Kaspianmerelle johtavilla vesireiteillä. Jokien varrella asuneet slaavit palkkasivat varjageja usein suojelijoikseen. Vanhimpien kronikoiden mukaan Rurik-nimisestä varjagista tuli Novgorodin ruhtinas n. vuonna 860. Todellisuudessa hänen hallintopaikkanaan saattoi olla Laatokanlinna (Novgorodin kaupunki perustettiin nykyarkeologian mukaan aikaisintaan noin 930). Noin vuonna 880 hänen seuraajansa ottivat haltuunsa Kiovan ja perustivat Kiovan Venäjän, tai "Kiovan Rusin", Dnepr-joen laaksoon. joka oli aiemmin ollut kasaarien vallassa. Kiovan Venäjä käsitti jo 800-luvun lopussa laajan alueen, joka toimi nykyisen Venäjän esimuotona. Varsinaisesta Venäjästä ei kuitenkaan vielä voi puhua siitäkään syystä, että Kiovan Venäjä voidaan nähdä niin ikään Ukrainan ja Valko-Venäjän alkuna.


title: Venäjän historia

text: Nimi "rus", yhdessä suomen kielen "ruotsin" ja viron "rootsin" kanssa, liittyy monien tutkijoiden mukaan Ruotsin Roslageniin tai soutamista kuvaavaan sanaan. Tämä teoria on hyväksytty Länsi-Euroopassa yleisesti. Eräät venäläiset tutkijat ovat myös esittäneet, että sanalla olisikin slaavilaiset tai persialaiset juuret. On esimerkiksi esitetty, että sana tulisi eteläslaavilaisen rosamondi-kansan nimestä. Varmalta joka tapauksessa näyttää, että Kiovan Rusin hallitsevan luokan keskuudessa skandinaavinen aines oli merkittävässä osassa.


title: Venäjän historia

text: Kiovan Venäjä käsitti keskitetysti hallitun ryhmän ruhtinaskuntia, joiden päätarkoituksena oli ylläpitää jokien kauppareittejä, joiden kautta kuljetettiin turkiksia, mehiläisvahaa ja orjia Skandinavian ja Bysantin välillä. 900-luvun loppuun mennessä skandinaavinen vähemmistö oli sulautunut slaavilaiseen väestöön. Kiovan Venäjän pitkäkestoisimpia vaikutuksia oli ortodoksisen uskon slaavilaisen version kehittyminen, joka vaikutti voimakkaasti Venäjän kulttuuriin seuraavan tuhannen vuoden ajan. Kiova kääntyi kristinuskoon ruhtinas Vladimirin hallintokaudella 988, jolloin kaikki asukkaat kastettiin. Muutamia vuosia myöhemmin luotiin ensimmäinen lakikokoelma, "Russkaja pravda". Kiovan ruhtinaat noudattivat Bysantin esimerkkiä ja pitivät kirkon tuloineen riippuvaisina valtiosta, mikä johti siihen, että Venäjän kirkko ja valtio ovat aina olleet läheisessä yhteydessä.


title: Venäjän historia

text: 900- ja 1000-luvuilla Kiovan Venäjästä tuli suurvalta. 1000-luvulle tultaessa, etenkin Jaroslav Viisaan hallintokaudella, Kiovan Rus kykeni taloudessa, arkkitehtuurissa ja kirjallisuudessa saavutuksiin, jotka ylittivät Länsi-Euroopan saavutukset. Verrattuna läntiseen kristikuntaan venäjän kieli sai vain vähän vaikutteita kreikan- ja latinankielisistä varhaisista kristillisistä kirjoituksista. Tämä johtui kirkkoslaavin käytöstä jumalanpalveluksissa.


title: Venäjän historia

text: 1000- ja 1100-luvuilla turkkilaisten paimentolaisheimojen, kuten kiptšakien ja petsenegien, jatkuvat hyökkäykset saivat aikaan slaavien massiivisen muuton turvallisimmille pohjoisen metsäalueille, erityisesti Metsäntaka-nimellä tunnetulle seudulle. Monien muiden Euraasian alueiden tavoin nämä alueet joutuivat mongolien valtaamiksi 1230-luvun loppupuolelta alkaen. Myöhemmin nämä myös tataareina tunnetut valloittajat muodostivat Kultaisena ordana tunnetun valtion, joka ryösteli Venäjän alueen ruhtinaskuntia ja hallitsi alueen etelä- ja keskiosia yli kolmen vuosisadan ajan. Mongolien valta hidasti alueen taloudellista ja sosiaalista kehitystä. Novgorodin tasavalta sekä Pihkova säilyttivät kuitenkin osan autonomiastaan mongolien aikana ja osin säästyivät muita alueita vaivanneilta levottomuuksilta. Aleksanteri Nevalaisen johtamat novgorodilaiset olivat karkottaneet saksalaiset ristiretkijoukot, jotka pyrkivät muuttamaan alueen siirtomaakseen. Kiovan Venäjän valtio hajaantui lopulta sitä kollektiivisesti hallinneen ruhtinassuvun sisäisten kamppailujen tuloksena. Mongolit olivat hävittäneet Kiovan pahoin vuonna 1240, sen valta-asema hiipui ja sitä ympäröineet Vladimir-Suzdal koillisessa, Novgorodin tasavalta luoteessa sekä kaakossa sijainnut Galitsia-Volynia puolestaan suhteessa vahvistuivat. Galitsia-Volynia sulautui lopulta Puola-Liettuaan, kun taas mongolien vallan alle jäänyt Vladimir-Suzdal ja itsenäinen Novgorodin tasavalta muodostuivat modernin Venäjän perustaksi.


title: Venäjän historia

text: Kiovan Venäjä hajaantui valtiollisesti täysin ruhtinasperheiden aseellisiin valtakamppailuihin. Kiovan mahti väheni pohjoisen Novgorodin ja kaakon Halych-Volhynian kustannuksella. Mongolien valloitus 1200-luvulla tuhosi lopulta Kiovan. Halych-Volhynia liittyi Puola-Liettuaan ja mongolien hallitsema Vladimir-Suzdal ja itsenäisyytensä säilyttänyt Novgorod tulivat modernin Venäjän valtion perustaksi.


title: Venäjän historia

text: Kiovan Rusin hajaantuminen sisäisiin valtakamppailuihin yhdistyi mongolien invaasioon. Vuonna 1223 kiovalaisten joukot kohtasivat mongolit Kalka-joella ja kiovalaiset murskattiin. Uutta hyökkäystä johti Tšingis-kaanin pojanpoika Batu ja vuonna 1240 mongolit hävittivät Kiovan ja siirtyivät länteen Puolan ja Unkarin seuduille. Siihen mennessä he olivat valloittaneet suurimman osan Venäjän ruhtinaskunnista, vain Novgorod säästyi valtaukselta. Mongolivalloituksen vaikutukset olivat alueellisesti epätasaisia. Kiovan kaltaiset keskukset eivät koskaan toipuneet. Eteläiseltä Venäjältä paenneet siirtyivät pääosin koilliseen, jossa maaperä oli parempaa ja joet mahdollistivat taloudellisen kehityksen. Tästä alueesta kehittyi modernin Venäjän sydän. Novgorod kukoisti yhä ja uusi valtamuodostuma Moskova alkoi kehittyä mongolien paineessa.


title: Venäjän historia

text: Batun Venäjälle perustamaa kaanikuntaa on kutsuttu "Kultaiseksi ordaksi". Voitetut venäläiset ruhtinaskunnat saivat pitää hallintonsa ja uskontonsa, mutta ne alistettiin Ordan ankaraan ja mielivaltaiseen vero-orjuuteen. Venäjän alueen väestölle Ordan aika merkitsi raskasta taakkaa verojen ja sorron muodossa ja alueen sivistysarvoille ja kehitykselle se oli tuhoisa. Vuonna 1242 Batu perusti pääkaupunkinsa "Sarain", joka lienee sijainnut Volgan alajuoksulla. Orda menetti nopeasti mongolilaisen identiteettinsä: suurin osa sen väestöstä oli turkinsukuisia, uzbekkeja ja muita alueen alkuperäisiä paimentolaisheimoja. Ordasta tuli enemmän kaupunki- kuin paimentolaisvaltio: Saraista tuli kukoistava metropoli. Ordan mongolitkin omaksuivat myös nopeasti islamin hyläten vanhat animistiset uskontonsa. Ordan vallanpitäjistä on käytetty useimmiten nimitystä tataarit.


title: Venäjän historia

text: Ordan politiikka Venäjällä noudatti ohjenuoraa "hajota ja hallitse", tataarit pyrkivät sopimaan nopeasti vaihtelevia liittoja paikallisten ruhtinaiden kanssa pitääkseen alueen heikkona ja jaettuna. 1300-luvulla Liettuan nousu suurvallaksi merkitsi haastetta tataarien ylivallalle. Sen takia kaani pyrki muodostamaan Moskovasta johtavan venäläisen valtion. Moskovan Iivana I:lle myönnettiin suuriruhtinaan arvo ja oikeus kerätä veroa muilta venäläisruhtinailta.


title: Venäjän historia

text: Daniel Aleksandrovitš, Aleksanteri Nevskin nuorin poika, perusti Moskovan kaupungin pohjalle Moskovan ruhtinaskunnan, joka myöhemmin yhdisti Venäjän. Moskovan nousua edesauttoi edullinen sijainti jokien suhteen ja metsien ja suoalueiden tarjoama suoja, mutta päätekijä oli sen yhteistyö mongolivaltiaiden kanssa. Mongolit nimittivät Moskovan hallitsijat suuriruhtinaiksi ja antoivat näille oikeuden kerätä veroa muilta ruhtinaskunnilta. Myöhemmin ruhtinaskunnan etuoikeuksia yhä lisättiin tekemällä siitä Venäjän ortodoksisen kirkon keskus.


title: Venäjän historia

text: Kirkon johtaja metropoliitta muutti hoveineen Kiovasta Vladimirin kautta Moskovaan vuonna 1299.


title: Venäjän historia

text: 1300-luvun puolivälistä alkaen mongolien voima alkoi heiketä sisäiseen kamppailuun ja Moskovan suuriruhtinaat näkivät mahdollisuuden avoimeen mongoleita vastaan asettumiseen. Vuonna 1380 mongolit voitettiin Kulikovon taistelussa ja vaikka tämä ei vielä lopettanut Venäjän mongolivaltaa, toi se paljon mainetta suuriruhtinas Dimitri Donskoille, josta myöhemmin tehtiin pyhimys, ja vahvisti Moskovan johtavan aseman ruhtinaskuntien joukossa.


title: Venäjän historia

text: 1300-luvulta alkaen Moskovan suuriruhtinaat pyrkivät yhdistämään Venäjän maat alaisuuteensa. Tässä menestynein oli Iivana III Suuri (1462–1505), joka laski modernin Venäjän perustukset. Hän kaksinkertaisti Moskovan alueet liittämällä suurimman osan silloista Pohjois-Venäjää mukaan lukien Novgorodin Moskovaan ja myöhemmin kolminkertaisti ne lännestä hankituilla alueilla. Hän kehitti hallintoa itsevaltaisuuden suuntaan typistäen aatelisten ja paikallisruhtinaiden vallan. Iivana irtisanoutui Kultaisen ordan vero-orjuudesta ja avasi tien sen lopulliselle kukistamiselle. Iivana nai kukistuneen Bysantin viimeisen keisarin tyttären ja ajatus Venäjästä kolmantena Roomana alkoi kehittyä. Sitä levitti etenkin munkki Filofei Pihkovalainen kirjeissään Iivanan seuraajalle Vasili III:lle.


title: Venäjän historia

text: Vuonna 1453 tapahtuneen Konstantinopolin luhistumisen jälkeen Moskova omaksui itselleen Bysantin valtakunnan perinnön. Ollessaan yhä mongoli-tataarien alaisena 1300-luvun alkupuolella Moskovan ruhtinaskunta alkoi näiden suostumuksella vaatia itselleen lisää vaikutusvaltaa Länsi-Venäjään. Venäjän ortodoksisen kirkon ja etenkin pyhittäjä Sergei Radonežilaisen aloittaman hengellisen elämän elvyttämisen tukemana Venäjä kukisti mongoli-tataarit lopulta vuonna 1380 käydyssä Kulikovon taistelussa. Iivana III ("Iivana Suuri") lopulta onnistui irrottamaan Venäjän valloittajien otteesta ja yhdisti ympäröivät alueet Moskovan alaisuuteen. Hän nimitti itsensä "Koko Venäjänmaan suuriruhtinaaksi".


title: Venäjän historia

text: Hallitsijan itsevaltaisuus sai huippunsa Iivana IV Julman hallituskaudella (1547–1584). Pitkän valtakautensa aikana Iivana IV liitti alueeseensa Volgan rannoilla sijainneet tataarien kaanikunnat (Kazanin ja Astrahanin) ja muutti Venäjän monikansalliseksi valtioksi, jossa oli nyt myös merkittävä määrä islaminuskoisia. Iivana IV sääti uuden lakikokoelman, perusti ensimmäisen Venäjän feodaalihallinnon edustuselimen ja myönsi maaseudun alueille paikallisen itsehallinnon. Iivana IV:n valtakautta varjosti kuitenkin pitkä ja epäonnekas Liivinmaan sota, jossa Venäjä taisteli Puolaa, Liettuaa ja Ruotsia vastaan päästäkseen Itämeren rannikoille ja sen myötä paremmin käsiksi kaupankäyntiin meriteitse. Sama tarkoitus oli diplomatialla Englannin Elisabetin suuntaan: englantilaiset perustivat Vienanmerelle merireitin ja saivat Venäjällä tilapäisen kauppamonopolin. Sotatappiot, epidemiat ja katokaudet heikensivät valtiota, ja Krimin tataarit onnistuivat polttamaan Moskovan vuonna 1571. Iivana Julman poikien kuolema sekä nälänhätä vuosina 1601–1603 johtivat maan sisällissotaan ja ulkovaltojen sekaantumiseen 1600-luvun alkupuolen "sekasorron aikana".


title: Venäjän historia

text: Iivanan kuolemaa 1584 seurasi sisällissotien kausi jossa kamppailtiin hallitsijasta ja aateliston vallan elvyttämisestä. Yksinvaltius kuitenkin säilyi läpi tämän ajan voimakkaan virkakoneiston avulla, joka kykeni toimimaan riippumatta hallitsijan laillisuudesta. Tämä kausi aiheutti Venäjälle suuret aluemenetykset Puola-Liettualle ja Ruotsille. Puola-Liettua onnistui jopa valloittamaan Venäjän 1609, mutta puolalaiset saatiin karkotettua jo 1612. Vuosien 1598 ja 1613 välinen kausi Venäjän historiassa tunnetaan sekasorron aikana.


title: Venäjän historia

text: Järjestys palautui 1613 kun viidenkymmenen kaupungin edustajat valitsivat valtaan Iivana Julman veljenpojan pojan Mikael Romanovin. Romanov-suku hallitsi Venäjää sen jälkeen aina vuoteen 1917. Uuden dynastian välttämätön tehtävä oli järjestyksen palauttaminen. Moskovan onneksi sen pääviholliset, Puola-Liettua ja Ruotsi olivat katkerassa keskinäisessä konfliktissa, joka mahdollisti Moskovalle rauhan solmimisen Ruotsin kanssa 1617 ja aselevon Puola-Liettuan kanssa 1619.


title: Venäjän historia

text: Venäjän ylimysaateliset eli pajarit valitsivat mieluummin yhteistyön Romanovien kanssa kuin uuden sisällissotajakson, mikä mahdollisti Romanoveille keskitetyn virkakoneiston viimeistelyn. Valtio tarvitsi aateliston tuen etenkin sotilasasioissa ja antoi pajarien vastineeksi viimeistellä talonpoikien maaorjuutus. Aiempina vuosisatoina valtio oli ainoastaan rajoittanut talonpoikia siirtymästä isännältä toiselle, mutta nyt maaorjuus kirjattiin kokonaisuudessaan lakiin ja paenneita talonpoikia kohdeltiin lainsuojattomina. Maanomistajat olivat saaneet täydellisen vallan talonpoikiensa yli ja kykenivät ostamaan, myymään ja kiinnittämään heitä. Valtio ja ylimystö asettivat talonpoikien ylle ylettömän verotaakan. Myös kaupunkien kauppiaita ja käsityöläisiä alettiin verottaa ja heitäkin kiellettiin vaihtamasta asuinpaikkaa. Kaikki väestöryhmät tulivat sotilaallisten ja muiden erityisverojen piiriin.


title: Venäjän historia

text: Venäjä alkoi jo 1500-luvulla laajentaa alueitaan itään, Siperiaan. 1600-luvun puoliväliin mennessä Venäjän siirtokuntia oli perustettu jo Tšuktšien niemimaalle sekä Amurjoen ja Tyynen valtameren rannoille saakka. Vuonna 1648 venäläiset tutkimusmatkailijat näkivät ensimmäistä kertaa Aasian ja Pohjois-Amerikan toisistaan erottavan Beringinsalmen.


title: Venäjän historia

text:
Venäjän ja Kiinan raja vahvistettiin ensimmäisen kerran Nertšinskin rauhansopimuksella vuonna 1689.
Raja päättyi idässä Ohotanmereen huomattavasti nykyistä rajaa pohjoisempana.


title: Venäjän historia

text: Talonpoikaiskapinat olivat enimmäkseen paikallisia, mutta Euroopan 1600-luvun suurin talonpoikaiskapina tapahtui 1667 kun kasakat nousivat vallan keskityspyrkimyksiä vastaan ja maaorjat liittyivät heihin paeten isänniltään. Kasakkakapinallinen Stenka Razin johti kannattajansa Volgalle, kiihotti talonpojat kapinaan ja perusti aiemman paikallishallinnon tilalle kasakkahallituksensa. Tsaarin armeija löi lopulta hänen joukkonsa 1670 ja vuotta myöhemmin Stenka vangittiin ja teloitettiin. Kansannousu ja sitä seurannut pula nosti alueen talonpoikaiskuolleisuutta huomattavasti.


title: Venäjän historia

text: Venäjän keisarikunta (Росси́йская Импе́рия; Rossijskaja Imperija) oli olemassa 1721–1917 Pietari Suuren valloituksista Venäjän laajenemiseen Baltiasta Tyynelle merelle asti aina vuoden 1917 helmikuun vallankumoukseen asti, jolloin keisari Nikolai II syrjäytettiin.


title: Venäjän historia

text: Jo Iivana IV:nnen itselleen ottama arvonimi "tsaari" tuli Caesarista. Ensimmäiseksi Venäjän keisariksi kruunattiin 1721 Pietari Suuri, josta oli tullut yksinvaltias 1696.


title: Venäjän historia

text: Pietari uudisti Venäjää monella tavalla. Hän perusti laivaston ja voitti sillä Ruotsin, länsimaisti Venäjän armeijan, uudisti hallintojärjestelmän, perusti ensimmäisen virkamieskunnan ja senaatin. Ortodoksinen kirkko liitettiin osaksi valtiota ja patriarkaatti korvattiin pyhällä synodilla, jota johti valtion virkamies. Pietarin aikana kerättyjen verojen määrä kolminkertaistui. Henkiveron lisäksi viinaa ja suolaa alettiin verottaa. Hän länsimaisti Venäjää tapojen ja taiteen suhteen, perusti ensimmäisen kirjapainon ja Venäjän tiedeakatemian. Länsimaistaminen tosin johti juopaan kansan ja ylimystön kesken. Pääkaupunki siirrettiin 1703 perustettuun länsimaistyyliseen Pietarin kaupunkiin, joka oli rakennettu Ruotsilta vallatuille maille Suomenlahden pohjukkaan.


title: Venäjän historia

text: Pietari kuoli 1725, mutta jo 1727 Venäjä kirjoitti rajasopimuksen Kiinan kanssa.


title: Venäjän historia

text: Pietari muutti kruununperimystä surmatessaan oman poikansa Aleksein, joka vastusti isänsä uudistuksia ja keräsi niitä vastustavia joukkoja. Uuden lain mukaan tsaari sai itse valita seuraajansa, mutta Pietari ei ehtinyt tehdä tätä kuollessaan tapaturmaisesti 1725 pelastaessaan miehiään. Epäselvä kruununperimys johti vallankaappauksiin, joissa kruunun peri se, joka onnistui taivuttamaan Pietarissa palatsikaartin puolelleen.


title: Venäjän historia

text: Katariina I:n ja Pietari II:n lyhytaikaisten hallituskausien jälkeen Iivana V:n tytär Anna Ivanovna, joka oli ollut Pietarin kanssahallitsija, nousi valtaistuimelle. Hän sai vallan ylimystön tuella, mutta joutui myöntymään moniin myönnytyksiin. Keisarinna Anna kuoli 28. lokakuuta 1740 ja hänen ottolapsensa Iivana (1740–1764) nousi valtaistuimelle. 1741, Pietari Suuren tytär, Jelizaveta Petrovna (1709–1762) kaappasi vallan kaartin suosiollisella avustuksella, ja nousi valtaistuimelle hallitsijanimellä Elisabet vuonna 1741. Infantti Iivana heitettiin vankilaan, jossa hän eli koko loppuikänsä.


title: Venäjän historia

text: Elisabet jatkoi isänsä uudistuksia, ja hänen aikanaan perustettiin Moskovan yliopisto (1755) ja Pietarin taideakatemia (1757). Mihail Lomonosov, ensimmäinen Venäjän merkittävä tiedemies pääsi kemian professoriksi Pietarin yliopistoon ja nousi myöhemmin sen rehtoriksi ja 1764 sisäministeriksi.


title: Venäjän historia

text: Vuosina 1726–1761 Venäjä oli Itävallan liittolainen Osmanien valtakuntaa ja Ranskaa vastaan. Puolan perimyssodassa 1733–1735 Venäjä ja Itävalta estivät Ranskan ehdokkaan pääsyn Puolan valtaistuimelle. Sodassa osmaneja vastaan 1734–1739 Venäjä valloitti jälleen Azovin. Seitsenvuotisessa sodassa 1756–1763 Venäjän joukot olivat jo Berliinin porteilla, mutta Elisabetin kuoltua 1762, Anna Petrovnan poika Pietari III teki rauhan Preussin kanssa.


title: Venäjän historia

text: Pietari III:lla oli lyhyt ja epäsuosittu valtakausi. Katariinan I:n tyttären Anna Petrovnan ja saksalaisen Holstein-Gottorpin Karl Friedrichin poikana hän oli saanut luterilaisen kasvatuksen ja venäläiset pitivät häntä ulkomaalaisena. Hänen valtakautensa kesti vain kuusi kuukautta, ennen kuin keisari murhattiin hänen vaimonsa rakastajansa Aleksei Orlovin kanssa juoniman salaliiton seurauksena. Vaimo nousi valtaistuimelle Katariina II:na kesäkuussa 1762.


title: Venäjän historia

text: Katariina II:n valtakaudella Venäjä laajentui merkittävästi. Osmaneja vastaan sodittiin jälleen 1768. Vuoden 1774 rauhansopimuksessa Venäjä sai sataman Mustallemerelle, ja Krimin tataarit saivat itsenäisyyden Osmanien valtakunnasta. Katariina liitti Krimin Venäjään 1783, mikä johti uuteen sotaan turkkilaisia vastaan 1787. Jassin rauhassa 1792 Venäjä laajeni Dnestrille. Katariina ei saavuttanut sodassa koko tavoitettaan, mutta Osmanit eivät kuitenkaan enää muodostaneet merkittävää vaaraa, vaikka Balkan jäikin heidän alaisuuteensa.


title: Venäjän historia

text: Laajeneminen länteen johti Puolan jakoon. Heikentyneen Puolan naapurit – Venäjä, Preussi ja Itävalta – pyrkivät asettamaan oman hallitsijansa sen valtaistuimelle. Vuonna 1772 ensimmäisessä Puolan jaossa Venäjä sai Valko-Venäjän ja Liivinmaan ja myöhemmässä jaossa suurimman osan Valko-Venäjää ja Ukrainan Dneprin länsipuolella. Jako johti Preussin ja Venäjän vastaisiin kansannousuihin, jolloin kolmannessa jaossa 1795 Puola lakkasi olemasta itsenäisenä valtiona. Venäjä menetti nyt Puolan puskurialueena ja sai rajalleen voimakkaat saksalaisvaltiot.


title: Venäjän historia

text: Uusien alueiden liittäminen johti myös epävakauteen. Katoliset puolalaiset osoittautuivat hankaliksi kansalaisiksi. Venäjä oli karkottanut kaikki juutalaiset 1742 ja uuden väestön johdosta säädettiin laki, joka määräsi juutalaiset pysymään keisarikunnan länsiosissa. Katariina aloitti venäläistämis- ja yhtenäistämistoimet, joita myös hänen seuraajansa harjoittivat lakkauttamalla Dneprin itäpuolisen Ukrainan, Baltian ja kasakoiden itsenäisyyden.


title: Venäjän historia

text: Vuoden 1768–1774 sodan aikana osmaneja vastaan Venäjä koki ensimmäiset sosiaalisen tyytymättömyyden merkit. Donin kasakka Jemeljan Pugatševin kapinan seurauksena Katariina päätti uudistaa hallintoa ja 1775 hän jakoi maan maakuntiin ja piireihin, joilla oli paikallishallinto. Ylimystö vapautettiin velvollisuudesta työskennellä keskushallinnolle, ja monet heistä sijoittuivat paikallishallitusten virkoihin. Hän jakoi kansan myös säätyihin 1785 antaen joka kansanosalle omat velvollisuutensa. Ylimystö sai nyt oikeuksia, joihin edes keisari ei voinut puuttua. Maaorjien asemaan ei puututtu. Länsimaistuminen jatkui ja lisääntyvä julkaisujen määrä johti valtaapitävien arvosteluun.


title: Venäjän historia

text: Katariina II kuoli 1796 ja hänen poikansa Paavali I (1796–1801) seurasi häntä valtaistuimella. Tietoisena siitä, että Katariina oli suunnitellut seuraajakseen hänen poikaansa, Aleksandr Pavlovitš Romanovia, Paavali määräsi uuden kruununperimysjärjestyksen, jossa seuraajana oli aina vanhin lapsista. Hän perusti myös Venäläis-amerikkalaisen kauppakomppanian 1799, joka perusti ensimmäiset tukikohdat Alaskaan turkisten pyyntiä varten. Paavalia pidettiin epävakaana ja päättämättömänä, ja hän saattoi pyörtää yllättäen vanhempia päätöksiään luoden kaaosta ja vihamiehiä.


title: Venäjän historia

text: Eurooppalaisena suurvaltana Venäjä ei välttynyt Ranskan vallankumouksen vaikutuksilta. Paavalista tuli heltymätön Ranskan vastustaja ja hän liittyi Britannian ja Itävallan kanssa sotaan Ranskaa vastaan. Vuosina 1798–1799 venäläisjoukot Aleksandr Suvorovin johdolla sotivat loisteliaasti Italiassa ja Sveitsissä. Paavali kuitenkin muutti mielensä ja hylkäsi liittolaisensa. Tämä johti sisäpoliittisen ongelmien lisäksi kriisiin, ja Paavali salamurhattiin maaliskuussa 1801.


title: Venäjän historia

text: Valtaistuimelle nousi Aleksanteri I (kruunattu 1801–1825) isänsä murhan jälkeen, johon hän oli myös sekaantunut. Aleksanteri oli kasvatettu valistusajan hengessä, mutta hän oli myös taipuvainen romantismiin ja mystiikkaan, etenkin valtakautensa loppuvaiheissa.


title: Venäjän historia

text: Napoleonin kasvava valta oli Euroopan maiden pääasiallisena huolenaiheena, ja Venäjä liittyi jälleen Britannian ja Itävallan rinnalle Napoleonia vastaan. Napoleon löi koalition Austerlitzin taistelussa 1805 ja löylytti venäläiset uudelleen Friedlandissa 1807. Aleksanteri joutui taipumaan rauhaan, ja 1807 solmitulla Tilsitin sopimuksella hänestä tuli Napoleonin liittolainen. Pakottaakseen Ruotsin Britannian saartoon, hän valloitti Suomen Suomen sodassa 1809 ja hyökkäsi vielä 1812 Turkkia vastaan vallaten Bessarabian.


title: Venäjän historia

text: Venäjän–Ranskan liitto alkoi pian rakoilla. Mannermaasulkemus ei palvellut Venäjän taloudellisia etuja, ja Aleksanteri sanoutui irti siitä 1810. Kesäkuussa 1812 Napoleon hyökkäsi Venäjälle 600 000 miehen Grande Arméen kanssa. Joukot marssivat Moskovaan asti, muttei saavuttanut ratkaisevaa voittoa. Perääntyessään armeijassa oli enää 30 000 miestä.


title: Venäjän historia

text: Liittolaisten kanssa ranskalaiset ajettiin takaisin Pariisiin, ja Napoleon syöstiin vallasta. Liittolaisten voiton jälkeen Aleksanteri sai maineen Euroopan pelastajana, ja hänen osuutensa oli merkittävä Wienin kongressissa 1815 piirrettäessä Euroopan rajat uudelleen. Samana vuonna hän perusti Pyhän allianssin Itävallan ja Preussin kanssa, joiden johtajien kanssa hän julisti ylläpitävänsä kristillisiä arvoja Euroopassa, liittoon liittyivät myöhemmin Britannia ja Ranska. Samalla maat turvasivat selustansa Ranskan vallankumouksesta lähtöisin olevia huolestuttavia yksinvaltaa vastustavia ja vapautta vaativia arvoja vastaan. Britannia paljolti pysyi syrjässä toiminnasta, mutta mannermaiset jäsenet kukistivat menestyksekkäästi perustuslaillisten kapinat Italiassa 1821 ja Espanjassa 1823.


title: Venäjän historia

text: Venäjä jatkoi laajenemistaan länteen, Wienin kongressi perusti uudelleen Puolan kuningaskunnan, jolle Aleksanteri myönsi perustuslain. Hänestä tuli Venäjän itsevaltaisen keisarin ja Suomen suuriruhtinaan (1809) aseman lisäksi myös Puolan perustuslaillinen monarkki. Vuonna 1813 Venäjä valloitti Bakun Kaukasiassa Persialta, ja Alaskakin oli jo tiukasti keisarikunnan hallussa.


title: Venäjän historia

text: Aleksanteri I:n aikana syntyivät ensimmäiset vallankumoukselliset liikkeet. Ranskasta palaavat upseerit toivat mukanaan ideat ihmisoikeuksista, edustuksellisesta hallituksesta ja demokratiasta. Itsevaltaisuuden vastustus ja vaatimukset maaorjuuden tai jopa koko yksinvaltaisuuden lopettamisesta alkoivat lisääntyä. Kummastus siitä, että Kongressi-Puolalle oli sallittu lakiasäätävä parlamentti, joka oli vastuullinen vain Puolan varakreiville, kun taas Venäjällä oli itsevaltius ilman perustuslakeja, herätti tyytymättömyyttä ja useat ryhmät olivat valmistautumassa kapinaan keisari Aleksanterin yllättäen kuollessa 1825. Valtaistuimelle nousi hänen toinen veljensä Nikolai. Upseeriryhmä, jolla oli komennossaan 3000 miehen joukot kieltäytyi tunnustamasta uutta hallitsijaa ja vaativat sen sijaan perustuslakia. Kapinan ajankohdan mukaan joulukuussa sitä kutsutaan dekabristikapinaksi. Dekabristit vaativat Aleksanterin veljen Konstantinin ympärille muodostettavaa perustuslaillista monarkiaa, mutta heidän joukossaan oli myös tasavaltalaisia. Konstantinin kieltäydyttyä kruunusta armeija murskasi kapinan. Sen johtajat teloitettiin ja loput karkotettiin Siperiaan.


title: Venäjän historia

text: Nikolai I (1796–1855) oli keisari vuodesta 1825 kuolemaansa 1855 asti. Hän vältti veljensä uskonnollisia ja valistusajan vaikutteita ja pyrki pönkittämään valtaansa itsevaltiaana tarpeellisin keinoin. Hän loi 1826 keisarin kanslian kolmannen osaston johtaman santarmiston, joka valvoi maan sisäistä turvallisuutta. Sensuuri valvoi tarkoin kaikkia julkaisuja. Vuonna 1833 opetusministeri Sergei Uvarov vahvisti hallinnon ohjenuoriksi yksinvaltiuden, ortodoksisuuden ja nationalismin. Periaatteet eivät tuoneet kansan tukea, mutta johtivat vähemmistökansallisuuksien tukahduttamisyrityksiin. Katoliseen kirkkoon yhteydessä olleen itäiset riitit tukahdutettiin Ukrainassa ja Valko-Venäjällä 1839. Ranskan vuoden 1830 kapinan jälkeen myös puolalaiset nousivat kapinaan 1830. Yhdentoista kuukauden sodan jälkeen puolalaiset kukistettiin 1831, Puolan parlamentti hajotettiin, perustuslaki kumottiin ja maasta tehtiin Venäjän maakunta, jonka virallinen kieli oli venäjä. Euroopan hulluna vuotena 1848 Nikolai oli etulinjassa puolustamassa vanhaa järjestelmää. Hän antoi apua Habsburgeille Unkarin kapinan kukistamisessa ja taivutti Preussia olemaan omaksumatta vapaamielistä perustuslakia. Autettuaan vallankumousten estämisessä, Nikolai vaikutti Euroopan voimakkaimmalta hallitsijalta.


title: Venäjän historia

text: Yleisestä ilmapiiristä huolimatta Venäjän kulttuuri nousi silti kukoistukseen, Aleksandr Puškin, Nikolai Gogol ja Ivan Turgenev toivat Venäjälle kansainvälistä mainetta ja kunniaa. Baletti tuotiin Ranskasta, ja se vakiinnutti asemansa Mihail Glinkan (1804–1857) sävellysten ansiosta. Kansallisuusaatteen myötä filosofit jakaantuivat kahteen koulukuntaan, toiset pitivät Venäjää edelleen takaperoisena ja primitiivisenä, ja pyrkivät edistämään länsimaistumista. Toiset taas keskittyivät slaavilaiseen kulttuuriin ja väheksyivät länsimaisia vaikutteita.


title: Venäjän historia

text: Nikolain pyrkiessä pitämään yllä olemassa olevaa tilannetta Euroopassa, hän otti tiukan asenteen Osmanien valtakuntaa vastaa. Seuratessaan Venäjän perinteistä asemaa ortodoksien suojelijana, hän pyrki turkkilaisten hallitseman Balkanin ortodoksien suojelijaksi. Venäjä soti voittoisan sodan osmaneja vastaan 1828 ja 1829 ja solmi 1833 Unkiar-Skelissin sopimuksen. Vuoden 1848 vallankumousten kukistamisen vahvistaman kansainvälisen asemansa turvin hän provosoi osmanit sotaan 1853 valloittamalla Moldavian ja Valakian. Pelätessään Venäjän kukistavan osmanit, Britannia ja Ranskan liittyivät Krimin sodassa turkkilaisten puolelle. Eurooppalaiset joukot valtasivat Venäjän linnoitetun Sevastopolin tukikohdan vuoden piirityksen jälkeen syyskuussa 1854. Nikolai I kuoli ennen sodan päättymistä, mutta Sevastopolin menetyksen ja Aleksanteri II:n valtaannousun jälkeen aloitettiin rauhanneuvottelut ja sota päättyi Pariisin rauhaan 30. maaliskuuta 1856.


title: Venäjän historia

text: Aleksanteri II seurasi isäänsä 1855. Hän oli konservatiivinen, mutta uudistuksia oli pakko tehdä. Hän uudisti koulutusta, hallintoa, lainkäyttöä ja armeijaa. Vuonna 1861 hän vapautti 20 miljoonaa maaorjaa isäntiensä vallasta. Maatyöläisille jaettiin maata, mutta he joutuivat maksamaan maksuja valtiolle viidenkymmenen vuoden ajan. Isäntien menetykset korvattiin obligaatioilla. Hallitus oli toivonut vapautettujen kykenevän elättämään itsensä ja tuottamaan tarpeeksi satoa vientiin ja valtion menojen korvaamiseen. Talonpojille jaettu maa oli kuitenkin kehnointa ja tehottomien viljelymenetelmien vuoksi talonpojat jäivät pian jälkeen maksuistaan. Maanomistajien obligaatioiden arvo romahti, eivätkä monet kyenneet enää viljelemään koko omistamaansa maa-alaa ilman työvoimaa ja pääomaa.


title: Venäjän historia

text: Paikallishallinnon uudelleenjärjestely seurasi orjien vapautusta. Euroopan puoleinen osa Venäjää järjestettiin maakuntiin ja piireihin ("zemstva"), joiden hallintaan osallistuivat kaikkien yhteiskuntaluokkien edustajat, ja jotka olivat vastuussa kouluista, terveydenhuollosta, teistä, vankiloista ja ruuan jakelusta. Vuonna 1870 perustettiin kaupunkien neuvostot, "dumat". Hallinto oli usein entisen yläluokan hallussa.


title: Venäjän historia

text: Vuonna 1864 suurkaupunkeihin perustettiin länsimaistyyliset oikeusistuimet valamiehistöineen. Uusi oikeuskäytäntö toimi hyvin, mutta valtiolla ei ollut varoja laajentaa sitä pienempiin kyliin.


title: Venäjän historia

text: Sensuuri kumottiin osin, ja joistain asioista vaadittiin julkista keskustelua ennen päätöksentekoa. Kun Aleksanteri II yritettiin murhata 1866, sensuuri palasi, ja yliopistot menettivät jälleen riippumattomuutensa, jonka ne olivat saaneet viisi vuotta aiemmin. Hallitus yritti myös asettaa kouluopetukselle opetussuunnitelman, mutta siltä puuttui resursseja toteuttaa sitä. Venäjän valtion pankki perustettiin 1866 vakauttamaan valuuttaa.


title: Venäjän historia

text: Yksi maaorjien vapautuksen tavoitteita oli armeijan tehostaminen, ennen maaorja ei voinut lähteä omistajaltaan sotilaskoulutukseen vain palatakseen takaisin orjaksi. Byrokratia hidasti armeijan uudistusta, kunnes Ranskan-Preussin sota 1870–1871 näytti modernin armeijan luonnin välttämättömäksi. Kutsuntajärjestelmän käyttöönotto 1874 johti armeijan velvollisuuteen opettaa sotilaat lukutaitoisiksi. Armeija säilyi silti uudistuksista huolimatta takapajuisena, Venäjä jäi muiden jälkeen kiväärien, konekiväärien ja tykistön käyttöönotossa ja laivaston alalla.


title: Venäjän historia

text: Vallankumoukselliset murhasivat Aleksanteri II:n kotitekoisella pommilla 1. maaliskuuta 1881. Valtaan astui hänen poikansa Aleksanteri III (hallitsi 1881–1894), joka jatkoi hallinnon otteen tiukentamista järjestämällä poliisin Ohranaksi, joka asetettiin sisäministeriön alaisuuteen ja sille annettiin erikoisvaltuudet. Yrityksessä pelastaa Venäjä modernismilta, Aleksanteri III pani toimeen uskonnollisen sensuurin, vainosi vähemmistöuskontoja ja -kansoja, aloitti juutalaisten vainot ja pienensi yliopistojen määräysvaltaa. Puolalaiset, suomalaiset, latvialaiset, liettualaiset ja ukrainalaiset reagoivat yhtenäistämispyrkimyksiin kiihtyvällä nationalismilla ja monet juutalaiset liittyivät radikaaleihin liikkeisiin.


title: Venäjän historia

text: Huonosti päättyneen Krimin sodan jälkeen Venäjä harjoitti varovaista ulkopolitiikkaa. Vuoden 1856 Pariisin sopimus oli demilitarisoinut Mustanmeren ja vei Venäjältä Bessarabian ja kaistaleen maata Tonavan suulla. Länsi-Euroopan valtiot saivat oikeuden suojella Osmanien valtakunnan kristittyjä Venäjän sijaan, jolla tämä oikeus oli ollut vuodesta 1774 Kutšuk-Kainirjin sopimuksesta asti. Aleksanteri II:n ensimmäinen tavoite oli saada jälleen sotalaivastolleen pääsy Bosporinsalmesta. Britanniaa ja Itävaltaa (vuodesta 1867 Itävalta-Unkaria) pidettiin tämän suunnitelman suurimpina esteinä, joten Ranskasta, Preussista ja Yhdysvalloista tuli tärkeitä kumppaneita. Preussi (vuodesta 1871 Saksan keisarikunta) korvasi Britannian pankkiirina.


title: Venäjän historia

text: Krimin sodan jälkeen laajentumispolitiikkaa jatkettiin Kaukasian suuntaan. Lukuisat muslimikansat – tšetšeenit, tšerkessit ja dagestanit – jatkoivat vastarintaa lukuisista operaatiosta huolimatta. Vasta joukkojen vangittua legendaarisen tšetšeenijohtaja Šamilin 1859 valloituksia voitiin jatkaa. Taškentin valloitettiin Kodandin (Quqon) kaanikunnalta ja Samarkandin alue Buharan emiirikunnalta 1868. Kaanikunnat säilyttivät autonomian vuoteen 1917 asti.


title: Venäjän historia

text: Seuraten Yhdysvaltoja, Britanniaa ja Ranskaa, Venäjä solmi suhteet Japanin kanssa ja Britannian ja Ranskan kanssa hankki myönnytyksiä Kiinalta toisessa oopiumisodassa 1856–1860. Aigunin sopimuksessa 1858 ja Pekingin sopimuksessa 1860 Venäjä sai Kiinalta Amurin pohjois- ja Ussuri-joen itäpuoliset alueet, kaikkiaan yli miljoona kilometriä, ja alkoi rakentaa satamaa ja tukikohtaa Vladivostokiin. Amurin–Ussurin alueen turvaamiseksi ja varojen saamiseksi Alaska myytiin Yhdysvalloille 1867.


title: Venäjän historia

text: Osana Euroopanpolitiikkaansa Venäjä tuki Ranskan Itävallan vastaista diplomatiaa, mutta yhteistyö kariutui. Venäjä tuki tiukemmin Preussiin hyväksyen Saksan yhdistymisen Mustanmeren kysymyksen hinnalla. Tämä tavoite saavutettiin Lontoon konferenssissa 1871 Preussin lyötyä Ranskan Saksan-Ranskan sodassa. Yhdistyneestä Saksasta tuli Euroopan voimakkain valtio, ja se liittoutui kolmen keisarin liittoon Itävalta-Unkarin ja Venäjän kanssa 1873 estääkseen näitä muodostamasta liittoa Ranskan kanssa. Venäjän ja Itävalta-Unkarin tavoitteet menivät kuitenkin ristiin Balkanilla, jossa kristityt slaavilaiset kansat olivat heikentyvän Osmanien valtakunnan alaisuudessa. 1870-luvulla yleinen mielipide alkoi kääntyä Balkanin kristittyjen vapauttamisen puolelle ja Bulgarian ja Serbian liittämiseksi Venäjän protektoraateksi. Vuosina 1875–1877 Balkanilla kapinoitiin Bosniassa, Hertsegovinassa ja Bulgariassa, joiden kapinat turkkilaiset kukistivat julmasti. Euroopan suurvallat eivät reagoineet, mutta Serbia julisti sodan osmaneille.


title: Venäjän historia

text: Vuonna 1877 Venäjä tuli piiritettyjen serbi- ja venäläisten vapaaehtoisjoukkojen avuksi julistamalla sodan. Vuoden kuluessa Venäjän armeija lähestyi Konstantinopolia ja osmanit antautuivat. Kenraalit ja diplomaatit kehottivat pakottamaan osmanit allekirjoittamaan San Sterfanonon sopimuksen, joka olisi luonut itsenäisen, Luoteis-Balkanille asti ulottuva Bulgarian. Britannia uhkasi julistaa sodan sopimuksen ehtojen vuoksi, ja Venäjä perääntyi. Berliinin kongressissa heinäkuussa 1878 luotiin pienempi Bulgaria ja Länsi-Balkan jäi Itävalta-Unkarille. Venäjän nationalistit raivostuivat Itävalta-Unkarille ja Saksalle niiden tuen puutteesta, mutta uudistettu kolmen keisarin liitto jäi voimaan.


title: Venäjän historia

text: Sotilaallinen painopiste siirtyi jälleen Keski-Aasiaan, jossa oli kukistettu sarja kapinoita 1870-luvulla. Britannia huolestui jälleen 1881 Venäjän joukkojen miehitettyä turkmeenien maat Persian ja Afganistanin rajoilla, mutta sota vältettiin Saksan annettua tukensa Venäjälle. Samaan aikaan Bulgariassa tyytymättömyys Venäjän sekaantumiseen sen asioihin kasvoi, ja maa kääntyi Itävalta-Unkarin puoleen. Saksa tuki Itävaltaa, mutta rauhoitteli Venäjää solmimalla kahdenkeskisen puolustusliiton 1887. Vuoden kuluttua Bismarck kuitenkin kielsi lisälainat Venäjälle, ja Ranskan siirtyi päärahoittajaksi. Keisari Vilhelm II:n erotettua Bismarckin 1890, Saksan ja Venäjän sotilasliitto päättyi, ja Venäjä solmi kolmea vuotta myöhemmin liiton Ranskan kanssa, Saksan–Itävalta-Unkarin vuoden 1879 liiton vastapainoksi.


title: Venäjän historia

text: 1800-luvun jälkipuoliskon ajan Venäjä kehittyi taloudellisesti hitaammin kuin muut valtiot. Vaikka Venäjä olikin jättiläinen, se ei kyennyt luomaan eikä saamaan ulkoa tarpeeksi pääomaa teollistumista varten. Ranska pyrki sijoittamaan merkittävästi Venäjälle. Ruotsalainen Nobel-suku on tunnettu sijoituksistaan Bakun öljykentille. Väkiluvultaan se oli huomattavasti suurempi kuin läntiset kumppaninsa, mutta suurin osa väestöstä asui maaseuduilla harjoittaen pienimuotoista maanviljelyä. Neljä viidesosaa maaseudun väestöstä oli entisiä maaorjia ja valtion talonpoikia. 20 prosenttia maatalousmaasta oli yli 50 km²:n suurtiloja, mutta niitä harvoin viljeltiin yhtenä yksikkönä.


title: Venäjän historia

text: Vuosina 1850–1900 väkiluku kaksinkertaistui, mutta maa säilyi maatalousvaltaisena pitkälle 1900-luvulle. Vuosina 1850–1910 väestönkasvu oli nopeinta suurvaltojen joukossa, Yhdysvaltoja lukuun ottamatta.


title: Venäjän historia

text: Teollinen kasvu oli merkittävää, mutta epävakaata eikä kovin laajaa. Teollistuneimmat alueet olivat Moskova, Euroopan puoleiset keskiset alueet, Pietari, Baltian kaupungit, Venäjän Puola ja jotkin alueet Don- ja Dneprjokien varsilla ja Ural-vuoriston eteläiset alueet. Vuoteen 1890 mennessä Venäjällä oli 32 000 km rautatietä ja 1,4 miljoonaa tehdastyöläistä, suurin osa tekstiiliteollisuudessa. Vuosina 1860–1890 hiilen tuotanto oli kasvanut 1200 prosenttia 6,6 miljoonaan tonniin vuodessa ja terästä ja rautaa tuotettiin 2 miljoonaa tonnia vuodessa.


title: Venäjän historia

text: Aleksanteri II:n uudistukset, etenkin sensuurin hellittäminen johti poliittisen mielipiteiden vapaampaan ilmaisuun. Hallitus pyrki saamaan tukea politiikalleen aikakausi- ja sanomalehtijulkaisuissa, mutta myös hallitusta ja yksinvaltaa arvostelevat liikkeet pääsivät ääneen.


title: Venäjän historia

text: 1860–1880-luvuilla radikaalit tunnettiin yleisnimellä Narodnikit, ja he keskittyivät enimmäkseen talonpoikien asioihin, joita he kutsuivat nimellä narod ("kansa"). 1860-luvulla Nikolai Tšernyševski ehdotti, että Venäjä voisi siirtyä suoraan sosialismiin ohittaen kapitalistisen yhteiskunnan. Muita radikaaleja olivat anarkisti Mihail Bakunin ja hänen työtoverinsa Sergei Netšajev, jotka vaativat suoria toimia. Pjotr Tkatšev puhui marxismia vastaan väittäen että vallankumouksellisten täytyi toimia ennen kapitalismin kehittymistä.


title: Venäjän historia

text: Epäonnistumisen seurauksena vuonna 1876 luotiin propagandaorganisaatio "Zemlja i volja" (Maa ja vapaus), joka luotti terrorismiin. Ryhmä nimettiin kolme vuotta myöhemmin uudelleen "Narodnaja voljaksi" ('Kansan tahto'), jolla nimellä se toimi 1881 Aleksanteri II murhan yhteydessä. Vuonna 1887 Tšerni Peredel (Musta jako)-propagandaryhmän 1887 jäsen Aleksandr Uljanov yritti keisari Aleksanteri III:n salamurhaa. Viranomaiset saivat hänet kiinni ja hänet teloitettiin. Teloitus järkytti Aleksandrin nuorempaa veljeä Vladimir Uljanovia, joka liittyi Kansan tahto -järjestöön ja otti myöhemmin salanimen Lenin.


title: Venäjän historia

text: Aleksanteri III (hallitsi 1881–1894) nousi veljensä sairastumisen ja kuoleman 1865 jälkeen ja isänsä murhan vuoksi valtaistuimelle 14. maaliskuuta 1881. Jo kruunajaismanifestissaan hän ilmoitti selväsanaisesti, ettei itsevaltaiseen hallitusmuotoon ollut tulossa muutoksia, eikä hän myöskään muuttanut mieltään myöhemmin. Hänen mielestään Venäjän pelastaisivat anarkistien ja vallankumouksellisten agitaatiolta samat arvot, joita slavofiilien vanhempi sukupolvi kannatti – kansallisuus, ortodoksisuus ja itsevaltius. Hänelle idealistinen valtio koostuisi yhdestä kansallisuudesta, kielestä, uskonnosta ja hallinnosta. Tämä saavutettaisiin asettamalla venäjän kieli koulukieleksi saksalaisille, puolalaisilla ja suomalaisille alamaisille, ja tuhoamalla loputkin saksalaisten, puolalaisten ja ruotsalaisten instituutioiden jäänteet ulommista maakunnista.


title: Venäjän historia

text: 1800-luvun lopulla Venäjän takapajuisuus saavutti kriittiset suhteet, vuoden 1891 kato vaati puoli miljoonaa ihmishenkeä. Vastineeksi tarvittiin laajoja, mutta kalliita uudistushankkeita. Näitä toteuttamaan asetettiin finanssiministeriksi 1892 Sergei Witte. Hän järjesti ulkomaista lainaa, järjesti epävakaan valuutan kultastandardiin ja kiihdytti raskaan teollisuuden kehittämistä, mihin sisältyi Siperian rautatien rakentaminen. Näiden toimien oli tarkoitus modernisoida maata ja turvata Venäjän kaukoitä Japanin ja Kiinan uhkaa vastaan. Huolimatta vuosisadan lopun lamasta, hiili, rauta ja öljytuotanto kolminkertaistui, ja Venäjä nousi rautatiekilometrien määrässä toiseksi Yhdysvaltain jälkeen. Kuitenkaan viljan tuotanto ja vienti eivät juuri kasvaneet, ja kaksinkertaistuvat valtion menot söivät osan talouskasvusta.


title: Venäjän historia

text: Teollistuminen lisäsi kaupunkien tehdastyöläisten määrää. Suuri osa teollisuudesta oli valtion ja ulkomaisten omistajien hallussa, jolloin työläisillä oli huomattavan suuri vaikutusvalta rikkaan porvariston puuttuessa. 1890–1900-luvuilla onnettomat työ- ja elinolot, korkeat verot ja talonpoikien huono asema johtivat moniin lakkoihin ja epäjärjestykseen. Nämä kannustivat myös poliittiseen järjestäytymiseen.


title: Venäjän historia

text: Venäjän puolalaiset, joita sortokaudet koskivat kovimmin, perustivat puolalaisen sosialistisen puolueen Pariisissa 1892. Puolueen perustajat toivoivat voivansa yhdistää Itävalta-Unkarin, Saksan ja Venäjän kesken jaetun Puolan. Juutalaiset työläiset perustivat 1897 puolueen ("Bund"), joka sai kannatusta Länsi-Ukrainassa, Valko-Venäjällä, Liettuassa ja Puolassa. Venäjän sosiaalidemokraattinen työväenpuolue perustettiin 1898. Suomalaiset pysyivät erillisinä, mutta gruusialaiset ja latvialaiset sosiaalidemokraatit liittyivät Venäjän puolueeseen. Etelässä poliittisesti aktiivisia muslimikansoja houkuttelivat islamilainen yhtenäisyys ja panturkkilaisuus. Suurimmaksi puolueeksi muodostui kuitenkin narodnikkiliikkeen pohjalta syntynyt yhdistynyt Sosialistivallankumouksellinen puolue, jonka ohjelma oli lähinnä agraarisosialistinen.


title: Venäjän historia

text: Nuori Vladimir Uljanov karkotettiin vuosiksi 1895–1899 Siperiaan, jossa hän otti nimen "Lenin" Lena-joen mukaan. Joulukuussa 1900 hän perusti "Iskra"-lehden ('Kipinä'), uskoen että ulkomailla tuotettu lehti voisi luoda organisoituneen vallankumouksellisen puolueen itsevaltiuden syrjäyttämiseksi. Hän toimi myös luodakseen VSDTP:stä tiukasti järjestetyn ja yhtenäisen. Toisessa puoluekokouksessa 1903 hän pakotti juutalaisten liiton kävelemään ulos, ja sai erotettua puolueesta menševikkifaktion, joka uskoi ennemmin työläisten spontaaniin aktiivisuuteen, kuin keskusjohtoiseen ohjaukseen.


title: Venäjän historia

text: Aleksanteri III:n kuoltua 1. marraskuuta 1894, vallan peri hänen vanhin poikansa Nikolai II. Nikolai oli huonosti varautunut valtaannousuun isänsä aikaisen kuoleman vuoksi ja luotti hallitusasioissa vaimoonsa ja tämän serkkuun, Saksan keisari Vilhelm II:een.


title: Venäjän historia

text: Nikolai ja hänen vaimonsa Aleksandra Fjodorovna (syntyjään Alix von Hessen-Darmstadt) ja hovi olivat taipuvaisia mystismiin. Tämä korostui kruununperijä Aleksein (s. 1904) kärsittyä verenvuototaudista, jolloin tsaariperhe haki apua mystikko Grigori Rasputinilta, joka väitti pystyvänsä rukouksen voimalla pysäyttämään verenvuodon.