title: Helsingin alueellinen laajeneminen

text: Kuningatar toivoi, että uusi kaupunki erioikeuksiensa ja erivapauksiensa avulla kasvaisi kunnolliseksi kaupungiksi. Sellaiseksi, jossa rehellinen porvarillinen elinkeino kehittyisi ja aikaa myöten pääsisi huomattavaan asemaan ja kukoistukseen. Uusi kaupunki luvattiin vapauttaa kahdentoista vuoden ajaksi pikkutullista, leivinuuniverosta ja kontribuutiosta eli verosta, jota kannettiin sotajoukkojen ylläpitoon, sekä lisäksi aksiisimaksusta eli valmisteverosta kaupungin oikeudenkäyttöalueella valmistetusta oluesta ja poltetusta paloviinasta.


title: Helsingin alueellinen laajeneminen

text: Pietari Brahelle lähetettiin kuninkaallinen kirje 30. toukokuuta 1639. Kirjeessä ilmoitettiin että uuden kaupungin paikaksi hyväksyttiin Pietari Brahen kirjeessään ehdottama Sörnäisten niemi (Södernäsin niemi, Södernäs Udd). Tukholmassa otettiin mielihyvin vastaan tieto siitä, että niemi oli hyvä paikka uudelle kauppakaupungille ja lisäksi pienin kustannuksin linnoitettavissa ja varustettavissa.


title: Helsingin alueellinen laajeneminen

text: Helsingin kaupungin erioikeuskirja annettiin Köpingissä 2. lokakuuta 1639. Kaupunki sai luvan käyttää Ruotsin kaupunkilakia ja sen nojalla valita pormestarit ja raatimiehet. Sille annettiin kaupungin sinetti, jolla vahvistettiin tuomiot, välikirjat, valtakirjat, passit ja muut varmistuskirjat. Sinetissä oli sinisellä pohjalla koskessa oleva vene, jonka yläpuolella on kullattu kruunu. Kaupunkia nimitetään tästedeskin Helsingiksi (Helsingfors). Ennen luvattujen 12 vuoden verovapauden lisäksi saatiin 12 vuoden vapautus merisotilaan pidosta ja kaupunkien yleisestä suostuntaverosta.


title: Helsingin alueellinen laajeneminen

text: Kaupungissa tuomituista sakoista kaupunki sai pitää puolet kirkkojen, koulujen ja yleisten rakennusten kunnossapitoon. Sille myönnettiin myös kymmenesosa perinnöistä ja vapautus majoituksesta ja kestityksestä. Vangitsemisen uhalla kiellettiin kulkevien käsityöläisten työskentelemästä neljää peninkulmaa lähempänä kaupunkia. Lopuksi alamaisia kiellettiin aiheuttamasta vastusta taikka haittaa Helsinkiin asumaan asettuville.


title: Helsingin alueellinen laajeneminen

text: Sörnäisten niemeä pidettiin kuitenkin liian ahtaana tulevaa kasvua ajatellen. Vasta Pietari Brahen Tukholmassa käymien neuvottelujen jälkeen asia ratkesi lopullisesti.


title: Helsingin alueellinen laajeneminen

text: Kuninkaallisessa kirjeessä 29. lokakuuta 1640 ilmoitettiin, että kenraalikuvernöörin kanssa käydyissä neuvotteluissa oli päätetty kaupungille uusi paikka. Kaupunki perustettiin Södernäsin niemen ja Helsingin niemen (Helsingenäs) välillä olevalle Vironniemelle (Estnäs skatan). Niemen oli havaittu olevan purjehduksen kannalta paras paikka kaupungille. Sinne luvattiin myös lähettää maanmittari paaluttamaan kaupunki pohjapiirroksen osoittamalla tavalla.


title: Helsingin alueellinen laajeneminen

text: Asukkaiden siirtyessä vanhasta kaupungista uuteen jäivät kaupungin maat Kumpulassa ja Koskelassa autioiksi ja kaupunkilaiset käyttivät niitä korkeintaan laidunmaina. Tilojen ei enää katsottu kuuluvan kaupungin alueeseen, vaan niitä pidettiin Helsingin pitäjään kuuluvina.


title: Helsingin alueellinen laajeneminen

text: Uuden kaupungin asukkaat halusivat kaupungin keskipisteeksi kivikirkon. Koska kaupungin tulot ja kruunun antamat avustukset eivät riittäneet edes puukirkon rakentamiseen, piti jostain saada lisätuloja. Töölön kylässä olevan kruununtilan haltijan kuoltua heräsi ajatus saada tila kaupungin haltuun. Se olisi nimittäin oiva paikka tiiliruukille, sillä sen mailla oli hyvää savea ja riittävästi puuta tiilien polttoon.


title: Helsingin alueellinen laajeneminen

text: Päätöksessään 20. marraskuuta 1643 kuningatar Kristiina myöntyi uuden Helsingin porvariston anomukseen. Hän lahjoitti tilan kaupungille, jotta kaupunki voi laittaa sen tiluksille "tiilenkuivausladon". Tiiliruukin tulot kaupungin oli käytettävä kirkon rakentamiseen. Tilaa hallitseva leski sai korvaukseksi koko elinaikansa vuosittain 16 tynnyriä viljaa. Vasta tällä lahjoituksella kaupunki sai haltuunsa kaupunkialueen maapohjan Vironniemellä.


title: Helsingin alueellinen laajeneminen

text: Toinen puoli Töölön kylästä eli 27 kyynärää (veroluku) oli autiona. Kaupungin oikeuspormestari anoi hallitsijalta sitäkin aluetta kaupungille ja kuningatar myöntyi anomukseen 1644.


title: Helsingin alueellinen laajeneminen

text: Kirkko ei ehtinyt pitkään palvella helsinkiläisiä, sillä 5. elokuuta 1654 se ja kolme neljäsosaa muusta kaupungista tuhoutui tulipalossa.


title: Helsingin alueellinen laajeneminen

text: Ratsumestari Skytten kuoltua hänen hallinnassaan Helsingin pitäjässä olleiden tilojen verot siirtyivät kruunulle. Kruunu puolestaan luovutti verotulot Helsingin kaupungin menojen kattamiseen. Asiata riideltiin pitkään perillisten kanssa ja se ratkesi syksyllä 1653. Helsinki sai maistraatin palkkatiloiksi, mutta ei siis omistukseensa, Pikku-Haapalahden, Hindersnäsin (Meilahden), Talin ja Lauttasaaren.


title: Helsingin alueellinen laajeneminen

text: Suomenlinnan saaret kuuluivat vanhojen karttojen mukaan Töölön kylän tilusalueeseen ja sijaitsivat siis kaupungin rajapyykkien sisäpuolella. Koska saaret Helsingin edustalla olivat sotilaallisesti tärkeitä, alkoi kruunu rakentaa sinne valleja jo 1656. Kaupungin suojaksi ja laivaston tukikohdaksi tarkoitetun linnoituksen rakentaminen alkoi 1748. Helsinkiläisten mielestä Ruotsin kruunu anasti nämä saaret pakkotoimin ja sai ainoastaan hallintaoikeuden niihin määräämättömäksi ajaksi. Asia selkiytyi lopullisesti vuoden 1946 suuressa alueliitoksessa, jossa saarista tuli Helsingin kaupunginosa numero 52.


title: Helsingin alueellinen laajeneminen

text: On hyvä muistaa, että ennen kaupungiksi kutsuttu yhdyskunta oli erilainen kuin nykyisin. Kaupunki nimittäin muodostui ennen 1873 kunnallishallinnon uudistusta kolmesta julkisoikeudellisesta yhdyskunnasta: 1) maaomaisuuden ja oikeuden hoidosta sekä järjestyksestä huolehtimisesta vastaavasta porvaristosta eli porvarisoikeuden saaneista kauppaa ja käsitöitä tekevistä kaupunkilaisista; 2) talonomistajista, jotka rahoittivat palotoimen, kadut ja tiet; 3) seurakunnasta, johon kuuluivat kaikki kaupunkilaiset ja joka kirkollisten asioiden lisäksi huolehti koulutoimesta ja köyhäinhoidosta.


title: Helsingin alueellinen laajeneminen

text: Vuonna 1906 liitettiin Helsinkiin maita Meilahtea, Käpylää ja Kumpulaa myöten. Jo vuonna 1899 huvilanomistajat Helsingin pitäjässä sijaitsevista Hermanninkaupungin ja Toukolan esikaupungeista lähettivät kirjeen läänin kuvernöörille, jotta heidän asuinalueelleen saataisiin parempi hallinto. He pyysivät, että joko esikaupungista muodostettaisiin taajaväkinen maalaisyhdyskunta omine hallintoineen tai ne yhdistettäisiin Helsingin kaupunkiin. Kaupunginvaltuusto kannatti näiden Helsingin kaupungin omistaman Gumtähden kartanon maalla olevien esikaupunkien liittämistä kaupunkiin. Helsingin maalaiskunta ja seurakunta puolestaan halusivat rahakorvauksen alueiden siirrosta, mitä kaupunki puolestaan vastusti.


title: Helsingin alueellinen laajeneminen

text: Keisarillinen senaatti hylkäsi rahakorvaukset ja päätti 1903, että seuraavat alueet vuoden 1906 alusta yhdistetään Helsinkiin:


title: Helsingin alueellinen laajeneminen

text: Vähän Huopalahden kylässä olevan Böhlen maistraatintilan maille alettiin 1890-luvun lopulla rakentamaan asuntoja. Pasilan eli Fredriksbergin esikaupungiksi nimitetyn alueen asukkaat tekivät 1906 ensimmäisen aloitteen alueen liittämiseksi kaupunkiin. Vuonna 1908 Helsinki osti 67,86 hehtaarin alueen hallintaoikeuden itselleen. Kaupunkiin alue liitettiin 1. toukokuuta 1912.


title: Helsingin alueellinen laajeneminen

text: Turkuun johtavan viertotien itäpuolella olevalle Ruskeasuon 3,47 hehtaarin ja tien länsipuolella olevalle Uudenpellon 1,73 hehtaarin palstoille syntyi 1890-luvulta alkaen esikaupunkiasutusta. Vuoden 1906 alueliitoksessa nämä pienet alueet jäivät Helsingin kaupungin rajojen sisälle Helsingin maalaiskuntaan kuuluvina saarekkeina. Ensimmäisen kerran vuonna 1902 ehdotettu liitosajatus toteutui monen vuoden ja monen vaiheen jälkeen. Vuoden 1923 alusta Haagan kauppalaan kuuluneet alueet pakkolunastettiin ja liitettiin Helsinkiin vuoden 1926 alusta.


title: Helsingin alueellinen laajeneminen

text: Länsisataman laajennussuunnitelmien vuoksi Helsinki osti 1917 Huopalahden kunnassa sijaitsevan Drumsön kartanoon kuuluvan Merholmen-nimisen saaren (Salmisaaren) länsiosan (3,27 ha). Saaren itäosa (4,2 ha) kuului jo ennestään kaupunkiin. Lisäksi ostettiin 102 hehtaarin suuruinen vesialue. Vuoden 1927 alusta alue siirtyi Huopalahden kunnasta Helsinkiin.


title: Helsingin alueellinen laajeneminen

text: Huopalahden kunnan Lauttasaaren (Drumsö) kylässä sijaitseva Melkön tilan maavero kuului Helsingin kaupungille. Koska pääosa alueesta kuului Suomen sotalaitokselle, sai kaupunki vastineeksi tilan kalavedet ja osan saarista omikseen 13. elokuuta 1890. Rysäkari (Rysskär) pakkolunastettiin 1922 ja siirtyi puolustusvoimien haltuun. Tilan liittäminen kaupunkiin jäi keskeneräiseksi ja toteutui vasta vuoden 1931 alussa.


title: Helsingin alueellinen laajeneminen

text: Santahamina kuului Krimin sodasta lähtien Viaporin linnoitukseen. Suomen itsenäistyttyä maat siirtyivät Suomen valtion haltuun ja puolustusvoimien käyttöön. Valtioneuvosto päätti 22. joulukuuta 1924 liittää alueen Helsingin kaupunkiin. Kaupunginvaltuusto asetti liitokselle kuitenkin ehdon, ettei kaupungille saa koitua siitä kuluja. Siirto saattoi kirkollisessa suhteessa tapahtua vasta kun Helsingin pitäjän pappien palkansaanti on turvattu. Hallinnollisesti ja oikeudellisesti siirto voi tapahtua vasta pappien palkka-asian ratkettua. Koska palkka-asia ei ratkennut, toteutui siirto Helsinkiin vasta suuressa alueliitoksessa 1946.


title: Helsingin alueellinen laajeneminen

text: Varsinkin köyhemmän väestön asunto-olot Helsingissä olivat huonot 1900-luvun alussa. Koska asuntopulan vuoksi vuokrat olivat korkeat niin maaseudulta työhön kaupunkiin tullut muuttaja etsi itselleen asuinpaikan esikaupungista. Siellä ei ollut vesi-, viemäri-, kaasu- ja sähköjohtoja kuten kaupungissa, mutta siellä oli väljempi asunto ja puutarhapalsta sen vierellä. Myös varakkaampi väki alkoi muuttaa omakotitaloihin kaupungin lähelle kasvaviin esikaupunkeihin eli huvilakaupunkeihin. Syntyi myös monia yksityisiä yrityksiä, jotka ostivat maata, jakoivat sen omakotitonteiksi ja myivät tontit hyvällä voitolla.


title: Helsingin alueellinen laajeneminen

text: Helsingin ja sen esikaupunkien väestönkasvu kääntyi vähenemiseksi vuosina 1917–1919. Tämän jälkeen väestömäärä jatkoi uudelleen kasvuaan. Esikaupunkien kasvamisen estämiseksi ja varatakseen maata kaupungin tulevalle kasvulle Helsinki aloitti vuonna 1917 laajat maanostot. Esikaupunkien kasvu siirtyi tämän vuoksi etäämmälle: Tapaninkylään, Leppävaaraan, Haagaan ja Oulunkylään.


title: Helsingin alueellinen laajeneminen

text: Helsingin vuonna 1907 kunnallistettu sähkölaitos alkoi myydä sähköä myös kaupungin ulkopuolelle. Aluksi sähkövirtaa myytiin Oulunkylään ja Kulosaareen, sitten Haagaan ja Munkkiniemeen, ja vuosien mittaan sitä myytiin yhä laajemmalle. Näin alueet alkoivat vähitellen sitoutua kaupungin yhteyteen.


title: Helsingin alueellinen laajeneminen

text: Asiaa edisti myös se, että talonpoikainen Helsingin maalaiskunnan väestö tunsi uudet asukkaat ja heidän alueensa itselleen vieraiksi. Uudet asuinalueet kaipasivat hallintonsa ja asioidensa järjestämistä. Vuonna 1894 saatiin voimaan oikeastaan ainoa merkittävämpi toimi uusilla alueilla eli terveydenhoitojärjestys. Se sisälsi määräyksiä puhtaanapidosta ja määräsi joka kylään vähintään yhden terveyskaitsijan.


title: Helsingin alueellinen laajeneminen

text: Seuraava vaihe esikaupunkien olojen järjestämiseksi oli 1900-luvun alkuvuosina luoda uusi kunnallinen hallintomuoto. Näille alueille syntyi kaupunkien ja maalaiskuntien hallintojen välimuoto: ne julistettiin taajaväkisiksi yhdyskunniksi. Asukasmäärän yhä kasvaessa nähtiin tarpeelliseksi muodostaa esikaupungeista itsenäisiä kuntia. Näin syntyivät Huopalahden kunta (1920) ja siitä erotettu Haagan kauppala (1923) sekä Oulunkylän kunta (1921) ja Kulosaaren huvilakaupunki (1922). Samoihin aikoihin erotettiin myös Espoosta Grankullan (Kauniainen) kauppala (1920).


title: Helsingin alueellinen laajeneminen

text: Vuosien mittaan tehtiin monia liitosaloitteita, mutta osoittautui ainoaksi vaihtoehdoksi tehdä Helsingin ympäristön kunnallisen jaotuksen uudelleenjärjestely yhtenä kokonaisuutena. Vuonna 1928 asetettiin selvitysmies Yrjö Harvia tekemään ehdotus asiasta.


title: Helsingin alueellinen laajeneminen

text: Helsingin suuri alueliitos toteutui vasta vuoden 1946 alussa, jolloin Helsinkiin liitettiin Helsingin maalaiskunnasta (nykyisestä Vantaasta) muun muassa Tali, Pakila, Tuomarinkylä, Suutarila, Pukinmäki, Malmi, Tapanila, Puistola, Viikki, Puotila, Mellunkylä, Herttoniemi, Herttoniemeen tuolloin kuulunut Roihuvuoren alue, Laajasalo ja Santahamina sekä osia Kaarelasta, Helsingin pitäjän kirkonkylästä ja Tikkurilasta. Lisäksi Helsinkiin liitettiin silloinen Haagan kauppala ja Huopalahden, Kulosaaren sekä Oulunkylän kunnat. Huopalahden kuntaan kuuluivat mm. Lauttasaari ja Munkkiniemi. Liitoksen seurauksena Helsinki sai 51 000 uutta asukasta ja kaupungin alue viisinkertaistui. Se oli vuoden 1946 alussa yli 160 neliökilometriä.


title: Helsingin alueellinen laajeneminen

text: Helsingin kaupunki osti Vuosaareksi kutsutusta niemestä vuonna 1965 maata 350 hehtaaria. Alue haluttiin liittää Helsinkiin, koska sinne rakennettaviin taloihin muutti pääosin helsinkiläisiä, jotka kävivät töissä kaupungissa. Lisäksi alueelle suunnitellun hiilisataman haluttiin olevan kaupungin hallintoalueella. Helsingin mielestä sen ja Helsingin maalaiskunnan rajasta tulisi luonnollinen, jos tämä vain 200 metrin levyisen kannaksen kautta maalaiskuntaan yhdistyvä alue kuuluisi kaupunkiin. Alueliitos toteutuikin vuoden 1966 alussa, ja kaupungin pinta-ala kasvoi noin 15 neliökilometrillä.


title: Helsingin alueellinen laajeneminen

text: Vuoden 1982 alussa tuli voimaan kaksi erillistä alueliitosta, joissa Vantaan Kuninkaalan kylästä siirrettiin tiloja Helsingin Puistolan osa-alueelle. Sirkkalanmäen lähellä sijaitsevat liitosalueet käsittävät Mustanniementien alueen, jossa on 20 tilaa, sekä erillisen Alkärr-nimisen tilan. Alueet sijaitsevat 300 metriä Kehä III:n eteläpuolella ja 800 metrin päässä Puistolan rautatieasemasta. Ne rajoittuvat etelässä Puistolan pientaloalueeseen.


title: Helsingin alueellinen laajeneminen

text:
Liitoksen syynä oli kaupunkirajan epätarkoituksenmukainen kulku. Alueiden asukkaat käyttivät niitä Helsingin kaupallisia ja julkisia palveluja, jotka olivat heille sallittuja. Muun muassa postiosoite oli Helsinki 75, ja lapset kävivät Helsingin kouluissa. Asukkaiden virka-asioiden hoitaminen ja terveyspalveluiden saaminen Vantaalla oli hyvin vaikeaa puuttuvien liikenneyhteyksien vuoksi. Alkärr oli Vantaalla ainoa kuluttaja, jolle Helsingin sähkölaitos johti sähkön. Näin oli tapahtunut vuodesta 1935 lähtien. Myös tilan vesi- ja viemärijohdot oli tarkoitus liittää Helsingin johtoverkkoihin. Vantaan ilmoitettua, ettei sillä ollut alueeseen nähden suunnitelmia, tilojen omistajat anoivat tilojen liittämistä Helsinkiin.
Kaupunginhallituksen puheenjohtaja Jan Vapaavuori ehdotti tammikuussa 2006, että pääkaupunkiseudun kaupungit liitettäisiin yhteen. Hän ehdotti myös, että kokonaisuuteen liitettäisiin Sipoon lounaisosa. Helsingin valtuusto kannatti esitystä yksimielisesti. Rajansiirtoesitys tuotiin kesäkuussa 2006 valtuustoon kovalla kiireellä. Kaupunginvaltuusto päätti 21. kesäkuuta 2006 ehdottaa valtioneuvostolle, että Lounais-Sipoosta liitettäisiin 5 000 hehtaarin alue ja Kaakkois-Vantaasta 200 hehtaarin suuruinen alue Helsinkiin. Pääministeri Matti Vanhanen ilmoittikin pian tukevansa hanketta.


title: Helsingin alueellinen laajeneminen

text: Sipoon kunta vastusti ajatusta ja piti sen perusteluja kyseenalaisina. Sipoo kertoi aikovansa kasvattaa asukasmääräänsä 40 000 asukkaalla vuoteen 2025 mennessä (Sipoon asukasluku vuoden 2011 alussa oli 18 279). Sisäministeriö määräsi rajakiistan selvitysmieheksi Pekka Myllyniemen. Sipoo asetti puolestaan omat selvitysmiehensä, mutta Hjallis Harkimon ja Bo-Erik Ekströmin esitykset eivät johtaneet toimenpiteisiin.


title: Helsingin alueellinen laajeneminen

text: Osa liitoksen alaisista maa-alueista on Helsingin kaupungin omistuksessa. Liitettäväksi ehdotetulla alueella on Sipoossa noin 3 500 asukasta, mutta Helsinki näkee mahdollisena alueen kehittämisen 50 000 asukkaalle. Marraskuussa 2006 julkaistussa mielipidekyselyssä lähes 90 % sipoolaisista vastusti liitosta ja vain 4 % hyväksyi sen.


title: Helsingin alueellinen laajeneminen

text: Selvitysmies Myllyniemen esityksen mukaan Helsingille tulisi 3 000 hehtaarin alue Sipoosta. Alue oli 2 000 hehtaaria pienempi kuin Helsingin alkuperäinen suunnitelma. Selvitysmiehen mukaan suurempi alue haittaisi liikaa Sipoon kehitystä. Sipoo ei hyväksynyt esitystä.


title: Helsingin alueellinen laajeneminen

text: Valtioneuvosto päätti äänin 8–4 Sipoon lounaisosien liittämisestä Helsinkiin 28. kesäkuuta 2007 selvitysmies Pekka Myllyniemen ehdotuksen pohjalta. Alueen koko on Myllyniemen esittämä 3 000 hehtaaria. Päätöksestä tehtiin useita valituksia, muun muassa Sipoon kunta valitti päätöksestä. 15. tammikuuta 2008 Korkein hallinto-oikeus hylkäsi valitukset. Alueliitos tapahtui 1.1.2009.


title: Helsingin alueellinen laajeneminen

text: Korkein hallinto-oikeus käsitteli Sipoo-liitosta laillisuusnäkökohtien kannalta. Koska siirretty alue käsittää yli 5 % Sipoon väestöstä ja yli 10 % sen pinta-alasta, siirto oli mahdollinen ainoastaan, mikäli erittäin painavat "alueen" kehittämiseen liittyvät syyt vaativat siirtoa. Valituksessaan Sipoon kunta katsoi, että alueella nyt elävien asukkaiden etu ei edellytä alueen siirtoa. Korkein hallinto-oikeus katsoi kuitenkin päätöksessään, että valtioneuvosto oli toiminut oikein tulkitessaan lain termin "alue" tarkoittavan kaikkia kyseessä olevia kuntia sekä niiden ympäristöä eli Helsingin seutua. Korkein hallinto-oikeus katsoi myös, valtioneuvoston kantaan yhtyen, että Sipoo oli lyönyt laimin alueen kehittämisen valtakunnan kokonaisedun mukaisella tavalla. Liitoshankkeen vireille tulon jälkeen Sipoossa toteutettuja toimenpiteitä kunnan kehittämiseksi ei ollut tarpeen ottaa huomioon. Valtioneuvostolla oli näissä olosuhteissa oikeus katsoa tässä yksittäistapauksessa poliittisen harkintavaltansa nojalla, että alueliitosta puoltavat syyt olivat erittäin painavia. Myöskään kielelliset syyt eivät estäneet kuntaliitosta. Sekä Sipoo että Helsinki ovat kaksikielisiä kuntia, joiden enemmistökieli on suomi. Tämän vuoksi liitosalueen asukkaiden kielellinen asema ei heikkene.


title: Helsingin alueellinen laajeneminen

text:
Lounais-Sipoon liitosprosessia vastaan esitettiin sen eri vaiheissa huomattava määrä syytöksiä muotovirheistä. korkein hallinto-oikeus oli todennut, että nämä syytökset käsiteltäisiin vasta valtioneuvoston päätöksestä tehtyjä valituksia käsiteltäessä. Sipoo syytti lopulta päätösprosessia neljästä päävirheestä:
Tuomiossaan korkein hallinto-oikeus totesi, että asia oli tullut vireille lainmukaisesti. Sipoon kuntaa oli kuultu, kun kuntajakoselvittäjä asetettiin, eikä kuulemisen mahdollisia muotovirheitä pidetty esteenä asian myöhemmälle käsittelylle. Kuntajakoselvittäjä Myllyniemi ei ollut esteellinen sen vuoksi, että hän oli aiemmin toiminut kuntajakoselvittäjänä tai osallistunut asiaa koskevan lainsäädännön valmisteluun. Myöskään hänen normaali työnsä Uudenmaan liitossa, johon liitettävä alue siirtyi, ei ollut esteellisyysperuste. Uudenmaan liiton ei näet katsottu saavan erityistä hyötyä päätöksestä, jolla sen hallinnoiman maakunnan aluetta kasvatettiin. Pääministeri Matti Vanhasen asiasta julkisuudessa esittämien lausuntojen KHO katsoi olevan oikeudellisesti merkityksettömiä. Esittelymuistion KHO katsoi olevan osa päätöstä ja muodostavan sen perustelut. Liitteenä olleen kartan tekniset erot kuntajakoselvittäjän ehdotuksen ja päätöksen tekstin kanssa eivät olleet oikeudellisessa mielessä merkittäviä..


title: Helsingin alueellinen laajeneminen

text: Helsingillä ei ollut vahvistettua rajaa avomerta vasten, mikä haittasi poliisilaitoksen toimintaa eikä helsinkiläisillekään voitu laatia karttaa kalastusalueiden sijainnista. Käytännössä kaupungin raastuvanoikeus käsitteli ne rikosasiat, jotka tapahtuivat ulkomerellä kaupungin alueen eteläpuolella. Käsitellyt asiat liittyivät salakuljetukseen ja merivahinkoihin. Rajankäynti aavaa merta vasten pantiin vireille 11. elokuuta 1954. Turun maanjako-oikeus ratkaisikin asian, mutta maatalousministeriö valitti asiasta ja oikeuden päätös kumottiin, koska hallinnollisista rajoista määrää valtioneuvosto eikä maanjako-oikeus. Kesti aikansa ennen kuin valtioneuvosto päätti asiasta. Päätös, jossa kaupungin rajat määrättiin ulottumaan aluemeren ulkorajaan saakka tuli voimaan vuoden 1992 alussa. Lisää vesialuetta Helsinki sai hallintaansa 1995, kun Suomi laajensi aluemerensä neljästä meripeninkulmasta kahteentoista meripeninkulmaan.


title: Helsingin alueellinen laajeneminen

text: Vuoden 1993 alussa siirrettiin pieni kiilamainen määräala Helsingistä Vantaan kaupunkiin. Syynä tähän oli se, että Vantaan sisäiset linja-autoreitit kulkivat tuon kiilan verran Helsingin puolella. Nyt koko Rajatorpantie on Vantaan alueella.


title: Helsingin alueellinen laajeneminen

text: Ruoholahti rakennettiin 1910-luvulla uutta satamaa varten yhdistämällä Jätkäsaari, Hietasaari, Kellosaari, Saukko, Salmisaari (josta ennen käytettiin myös nimeä Tammasaari), Munkkisaari ja Hernesaari yhteen täyttömaalla. Saaret olivat tätä ennen olleet lähinnä huvilakäytössä. Nykyään niistä on jäljellä vain muutama kadunnimi.


title: Pertti Nieminen

text: Pertti Nieminen -nimisiä henkilöitä ovat:


title: Alkalimetalli

text: Alkalimetallit ovat alkuaineiden jaksollisen järjestelmän ensimmäinen pääryhmä. Alkalimetalleihin kuuluvat litium, natrium, kalium, rubidium, cesium ja radioaktiivinen frankium. Alkalimetallien nimi tulee siitä, että ne muodostavat veden kanssa reagoidessaan hydroksideja, jotka tekevät liuoksesta emäksisen eli alkalisen. Esimerkiksi


Alkalimetalli


title: Alkalimetalli

text: Alkalimetallit ovat keveitä, helposti sulavia (sulamispiste alhainen) ja litiumia lukuun ottamatta melko pehmeitä. Suuren reaktiokykynsä vuoksi alkalimetalleja tulee säilyttää ilmasta eristettynä esimerkiksi palo- tai mineraaliöljyssä tai vaihtoehtoisesti tiiviisti umpeen juotetuissa astioissa.


title: Alkalimetalli

text: Yhdisteissään ne esiintyvät aina yhdenarvoisina positiivisina ioneina, esimerkiksi Na ja K. Niiden yhdisteet ovat siis suoloja, ja useimmat niistä liukenevat runsaasti veteen.


title: Alkalimetalli

text: Litiumin liekin väri on punainen, natriumin oranssinkeltainen ja kaliumin kobolttilasin läpi katsottuna violetti. Kaikki alkalimetallien reaktiot perustuvat niiden suureen pelkistyskykyyn. Ilmassa kaikki alkalimetallit hapettuvat nopeasti pinnaltaan muodostaen oksideja. Oksidit taas reagoivat veden kanssa muodostaen hydroksideja.


title: Alkalimetalli

text: Myrkkyasetuksen mukaan alkalimetallit ovat toisen luokan myrkkyjä eli syövyttäviä aineita.


title: Edvard Westerlund

text: Edvard Westerlund (1. helmikuuta 1901 Helsinki – 7. joulukuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen painija ja olympiavoittaja.


title: Edvard Westerlund

text: Seuratasolla Westerlund edusti Helsingin Atleettiklubia ja Helsingin Ponnistusta.


title: JYP

text: JYP (aik. JyP ja JyP HT) on vuonna 1923 perustettu jyväskyläläinen jääkiekkoseura, jonka edustusjoukkue pelaa jääkiekon SM-liigassa. Alun perin seura oli Jyväskylän Palloilijoiden jääkiekko-osasto, kunnes vuonna 1977 se irrottautui itsenäiseksi seurakseen nimellä JyP HT. JYPin omistaa vuonna 1999 perustettu JYP Jyväskylä Oy. Seuran kotihalli on LähiTapiola Areena, joka paremmin tunnetaan nimellä Hippos. Hallin yleisökapasiteetti on 4 437. JYP on kevään 2009 sekä 2012 Suomen mestari, European Trophyn mestari 2013 ja Mestarien liigan voittaja vuodelta 2018. JYP on saavuttanut myös naisten Suomen-mestaruuden vuosina 1997, 1998 ja 2016.


title: JYP

text: Kauden 2018–2019 alussa joukkuuen pelaajabudjetti oli 2,4 miljoonaa ja liikevaihto 8,2 miljoonaa euroa. Seuran toimitusjohtajana toimii entinen JYPin pelaaja Aku Vallenius. Hän on myös koiranruoka ja -tarvikeyritys Ryrys Oy:n hallituksen puheenjohtaja, Jypin akatemiajoukkue D Teamin toimitusjohtaja sekä Jyväskylän Jäähalli Oy:n hallituksen jäsen. JYPin hallituksen puheenjohtaja on Jukka-Helge Seppänen. Hän toimii hallituksen jäsenenä tai puheenjohtajana yli kymmenessä kiinteistöosakeyhtiössä. Seppänen on toiminut JYPin toimitusjohtajana ja hallituksen puheenjohtajana yhteensä parikymmentä vuotta. Aiemmin hän oli koko Jypin suurin yksittäinen omistaja. Muut hallituksen jäsenet ovat Harvian yrittäjäsukuun kuuluva Pekka Harvia, joka toimii myös vene- ja konekauppaan keskittyvän Jyväs-Marinen että uutta liikuntakeskusta Jyväskylään valmistelevan Jyväskylän Hippoksen kehitys Oy:n hallituksessa; Jyväs-Marinen ja Jyväskylän Hippoksen kehitys Oy:n hallituksessa, sekä kirjanpainoalan yritys Grano Oy:n hallituksessa toimiva Heimo Viinanen; vaateyritys Rito Oy:n toimitusjohtaja Sari Rito; Dioptiria Oy:n ja Virlans Oy:n toimitusjohtaja Rauno Lyytinen sekä lukuisten asunto-osakeyhtiöiden hallituksissa sekä kuljetuspalvelualan ja autokaupan alan yritysten hallituksissa toimiva Esa Polas.


title: JYP

text: Vuonna 1923 perustettiin urheiluseura nimeltään Jyväskylän Palloilijat eli JyP, mistä on lähtöisin myös seuran nykyinen nimi. JyP:n lajeina olivat tuolloin jalkapallo, pesäpallo ja jääpallo. Myöhemmin lajiksi tuli myös koripallo. Jääkiekko tuli seuran lajivalikoimaan vuonna 1947. Vuonna 1977 Jyväskylän Palloilijoiden jalkapallo- ja jääkiekkojaostot kuitenkin erkanivat toisistaan. Tuolloin syntyi JyP HT (HT tulee sanoista Hockey Team) ja jalkapallon puolella JyP-77 eli nykyinen JJK. Vuodesta 1997 lähtien seuran nimi on kirjoitettu kokonaan isolla eli JYP. Tuolloin myös pääte HT putosi pois seuran nimestä. Joukkueesta käytetään puhekielessä yleisesti nimitystä "Jyppi".


title: JYP

text: Nykyinen JYP, silloinen JyP HT nousi jääkiekon 1. divisioonasta SM-liigaan syksyksi 1985. Ensimmäisellä kaudellaan pääsarjatasolla JyP HT taisteli kauden loppuun asti pudotuspelipaikasta jääden kuitenkin lopulta viidennelle sijalle ja näin pudotuspelien ulkopuolelle. Seuraavalla kaudella jyväskyläläisten odotettiinkin pääsevän mukaan pudotuspeleihin, mutta tuloksena oli 7. sija, ja joukkue jäi ulos mitalipeleistä. Jyväskyläläisten valmentajana toimi tuolloin Erkka Westerlund, joka aloitti kaudella 1987–88 jo kolmannen kautensa JyP HT:n valmentajana, kunnes tuli erotetuksi odotuksiin nähden vaisun alkukauden johdosta. Loppukauden 1987–88 hänen tilallaan valmensi Antero Lehtonen, mutta joukkue ei valmentajavaihdoksesta huolimatta yltänyt pudotuspeleihin.


title: JYP

text: Kaudeksi 1988–89 joukkueen valmentajaksi palkattiin Hannu Aravirta. Tulosta tuli jo Aravirran ensimmäisellä kaudella: sensaatiomaisesti keväällä 1989 Keski-Suomessa juhlittiin hopeaa. Aravirta jatkoi joukkueen valmentajana kevääseen 1993 asti, jolloin JyP voitti pronssia. Hopeaa joukkue saavutti vuonna 1992. Pronssiotteluun jyväskyläläiset ylsivät myös kaudella 1990–91, häviten kuitenkin HPK:lle.


title: JYP

text: 1980-luvun loppu ja 1990-luvun alku olivat Jyväskylässä todellista menestysaikaa: Kaupunki oli noussut valtakunnan jääkiekkoeliittiin. Jyväskylässä puhuttiin "JYP-hurmoksesta". JyP HT saavutti tuona aikana kolme SM-mitalia ja voitti runkosarjan keväällä 1992.


title: JYP

text:
Aravirran viimeisen kauden jälkeen keväällä 1994 ja 1995 JyP HT:n pelit päättyivät puolivälieriin ja tuloksena oli 5. sija. Kaudella 1995–96 JyP oli jopa vaarassa joutua liigakarsintoihin. JyP HT päätyi toisen kerran SM-liigahistoriansa aikana erottamaan päävalmentajansa (Kari Savolainen) ja tilalle palkattiin kevään ajaksi Hannu Jortikka, mutta pudotuspelipaikka jäi saavuttamatta Jypin päätyessä 10. sijalle välttäen kuitenkin karsinnat.
Seuraavalla kaudella Jyväskylässä komennon otti Pekka Tapani, ja Jyväskylässä pelattiin taas pudotuspelejä. Seuraavilla kausilla JYP kuitenkin jäi pudotuspelien ulkopuolelle, ja Tapanista tuli JYPin kolmas kesken kauden erotettu päävalmentaja. Hänen tilalleen tuli Mika Saarinen, jonka johdolla JYP pääsi kertaalleen pudotuspeihin, mutta muuten oli tyydyttävä heikompiin sijoituksiin.


title: JYP

text: Vuonna 1999 huomiota sai, kun JYPin pelaajat istuivat lisähappinaamarit päällä vaihtoaitiossa.


title: JYP

text: Keskikokoisen liigapaikkakunnan Jyväskylän joukkueen ansiolistaan kuuluu kuitenkin se, että se ei ole kahden vuosikymmenen aikana joutunut kertaakaan karsimaan sarjapaikastaan. Matti Alatalon kaudella (2002–07) jyväskyläläiset pelasivat resursseihinsa nähden hyviä kausia: vuosi toisensa jälkeen Jypiä veikkailtiin sarjan häntäpäähän, mutta jokaisella kaudella he taistelivat pudotuspelipaikoista. Keväällä 2003 Jyp pääsi runkosarjan 6. sijallaan suoraan pudotuspeleihin. Seuran budjetti oli monena vuonna sarjan pienimpiä, mutta Alatalon aikakaudella Jyp pelasi pudotuspeleissä joka vuosi lukuun ottamatta kevättä 2007. JYPin joukkueelle tunnusomaista on vahva kotimaisuusaste eikä seurassa 1990-luvun lopulta 2000-luvun alkupuolelle ollut valtakunnallisesti tunnettuja kotimaisiakaan pelaajia. Se toimi usein kasvattajaseurana ja ponnahduslautana isompiin seuroihin. JYPissä pelaavia maajoukkuemiehiä ei Aravirran kauden jälkeen juuri nähty muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta, ja usein jos JYPissä joku pelaaja nousikin liigan eliittiin, siirtyi tämä tulevaisuudessa isompaa palkkaa maksaviin joukkueisiin. JYPin pelaajabudjetti oli syksyyn 2007 asti aina yksi liigan pienimmistä.


title: JYP

text:
Matti Alatalon ajan Jyväskylässä oli "Missio 2007", jonka tavoitteena oli rakentaa yhtenäinen joukkue nuorista lupauksista ja nostaa JYP pelaamaan keväällä 2007 mitaleista. Tavoite ei kuitenkaan onnistunut, koska Jyväskylässä huipulle nousseet pelaajat karkasivat muihin seuroihin pienen palkkabudjetin ja joukkueen heikon menestyksen vuoksi. Joukkueen rakentaminen pienillä resursseilla osoittautui miltei mahdottomaksi tehtäväksi. Niinpä kesän 2007 aikana Jyväskylässä päätettiin "puhaltaa yhteen hiileen" ja aloittaa uusi nousu osin myös yritysmaailman tuella. JYP palkkasi valmentajakseen Mestiksessä runsaasti menestystä tuoneen Risto Dufvan ja maalivahteja valmentamaan tuli Ari-Pekka Siekkinen. Useat Keski-Suomen yritysmaailman edustajat lähtivät tukemaan JYPin toimintaa. Kaikkien yhteinen tavoite oli palauttaa Jyväskylä toden teolla maan kiekkoiluhuipulle ja palauttaa JYP-hurmos. Tämä mahdollisti isomman pelaajabudjetin ja aivan uudenlaisen panostuksen joukkueen kokoonpanoon. Jypiin saatiin hankittua nimimiehiä SM-liigan lisäksi Pohjois-Amerikasta, josta tulivat NHL-liigaan pääsyä yrittänyt Tuomas Pihlman sekä yhdysvaltalaiset Helmisen veljekset (Dwight Helminen ja Lars Helminen). Isoimmat satsaukset kohdistuivat Jarkko Immosen hankintaan. Immonen oli haluttu pelaaja koko SM-liigassa, koska kesän 2007 aikana alkoi käydä selväksi että mies ei jatka NHL:ssä, vaan on palaamassa Eurooppaan. Niinpä yritysmaailman edustajat päättivät ryhtyä toimeen miehen saamiseksi joukkueeseen. Immosen rahakas sopimus nosti joukkueen budjettia entisestään, mutta lisäsi kiinnostusta joukkuetta kohtaan sekä paransi entisestäänkin kovaa hyökkäyskalustoa. Pitkästä aikaa Jyväskylässä pelasi mies joka taisteli pistepörssin voitosta ja pelaisi maajoukkueen vahvuudessa. Valtavat satsaukset toivat jyväskyläläisille toivottua valtakunnallista medianäkyvyyttä ja uskoa pienen paikkakunnan mahdollisuuksiin pärjätä kaupallistuneessa SM-liigassa. Jyväskylään otettiin myös useita nuoria lupauksia, joiden varaan menestystä oli tarkoitus rakentaa.
JYPin kausi 2007–08 meni vahvasti: se saalisti 56 ottelussa 101 pistettä ja sijoittui viidenneksi runkosarjassa saaden suoran pudotuspelipaikan. Keväällä oltiin Jyväskylässä vaikean tilanteen edessä: Joukkueen selkeä ykkösvahti Sinuhe Wallinheimo oli saanut tarjouksen KHL-liigasta. Pienenä joukkueena JYPin oli päästettävä mies lähtemään: se takasi JYPille tukun rahaa siirtokorvauksina ja palkkasäästönä, mutta toisaalta "Sinkulle" mahdollisuuden pelata vielä kerran urallaan ulkomailla. Tulevaisuutta ajatellen ratkaisu oli järkevä, mutta kevään mahdollisia mitalipelejä ajatellen haastava. JYP ylsi 5. sijalle runkosarjassa jääden neljännestä tilasta ja kotiedusta vain kolme pistettä (kotietu pudotuspeleissä tarkoittaa sitä, että saa aloittaa play off-ottelut kotikentällään; runkosarjan 4 parasta saavat kyseisen edun). JYP kohtasi puolivälierissä Tapparan, mutta jyväskyläläisten kohtalona oli karsiutua välieristä häviten ottelusarjan voitoin 2–4. Ykkösmaalivahdiksi kesken kauden noussut Pekka Tuokkola sai kevään aikana harjoitusta paitsi pudotuspeleistä myös tärkeää kokemusta jatkoa ajatellen. Joukkue ei kaatunut maalivahtipeliin Wallinheimon lähdöstä huolimatta, vaikka mediassa paljon puhuttiinkin "mitalin hinnasta".


title: JYP

text: Kaudelle 2008–2009 joukkueeseen panostettiin halliremontin myötä entistä enemmän. Joukkueeseen liittyivät uusina niminä muiden muassa Jani Tuppurainen, Kalle Koskinen, Jyrki Välivaara sekä Olli Malmivaara. Myös nuoria nostettiin joukkueeseen rohkeasti ja farmiseura D-teamin kanssa solmittu yhteistyö lisäsi mahdollisuutta pelaajien kierrätykseen. Pitkästä aikaa JYP kiinnosti paitsi uusia pelaajia, myös paluumuuttajia, joista Välivaara ja Koskinen olivat esimerkkejä. JYP varmisti kauden 2008–09 runkosarjan voiton toiseksi viimeisellä kierroksella 3. maaliskuuta voitettuaan Ilveksen Tampereella 2-7. Edellisen kerran seura voitti runkosarjan 17 vuotta aiemmin vuonna 1992. JYP oli lopulta 17 vuoden tauon jälkeen finaalissa Oulun Kärppiä vastaan. JYP voitti Kärpät otteluvoitoin 4–0 ja saavutti ensimmäisen mestaruutensa. JYP oli ensimmäinen joukkue, joka voitti paras seitsemästä -järjestelmällä pelatun loppuottelusarjan häviämättä finaalisarjassa otteluakaan. Mestaruuskauden tärkeimpiä lenkkejä olivat VIP-ketjuksi kutsuttu Antti Virtanen-Jarkko Immonen-Tuomas Pihlman ja torjuntavastuuta tasaisesti saanut maalivahtikaksikko Wallinheimo ja Tuokkola, jotka jakoivat pudotuspelien parhaan pelaajan palkinnon. Immonen lähti kauden päätteeksi KHL:ään.


title: JYP

text: Runkosarjan kolmena edelliskautena voittanut JYP palkkasi päävalmentajakseen Jyrki Ahon syyskuussa 2011. Nimitystä seuranneella kaudella 2011–12 jyväskyläläisjoukkue saavutti seurahistoriansa toisen mestaruuden voittamalla Pelicansin finaalisarjassa 4–1. Edelliskaudella JYPiin palannut kapteeni Éric Perrin teki Suomen-mestaruuden ratkaisseen maalin jatkoajalla.


title: JYP

text: Kauden 2013–2014 alussa päävalmentajaksi nimettiin aiemmin Jyrki Ahon apuvalmentajana toiminut Marko Virtanen. Joulukuussa 2013 JYP voitti Berliinissä pelatussa European Trophyn loppuottelussa ruotsalaisen Färjestad BK:n 2–1 ja saavutti näin historiaan jääneen turnauksen mestaruuden ainoana suomalaisjoukkueena. Tuomas Tarkki valittiin turnauksen parhaaksi maalivahdiksi.


title: JYP

text:
Kauden 2016–2017 jälkeen JYP aloitti kauden mittaisen yhteistyön Mestis-seura KeuPa HT:n kanssa ja laukkautti kokonaan JYP-Akatemian toiminnan. Kaudella 2017–2018 JYP oli neljättä peräkkäistä kertaa mukana Mestarien liigassa. Joukkue selvisi pudotuspeleihin tulemalla alkulohkossaan toiseksi Zugin jälkeen. CHL:n ensimmäisellä pudotuspelikierroksella se voitti Tampereen Tapparan ja puolivälierissä Kometa Brnon. JYP eteni Växjö Lakersia vastaan pelattavaan loppuotteluun voittamalla tšekkiläisen HC Ocelaři Třinecin välierien voittolaukauskilpailussa. Ratkaisevan maalin teki joukkueeseen viime syksynä palannut Jarkko Immonen. JYP voitti Ruotsissa pelatussa finaalissa Lakersin 2–0 Joonas Nättisen ja Janne Kolehmaisen maaleilla. Nollapelin pelannut Juho Olkinuora valittiin ottelun parhaaksi pelaajaksi. Kauden päätyttyä JYP palkittiin CHL-mestaruuden johdosta Suomen Jääkiekkoliiton ojentamalla Kalen Kannulla. Mestarien liigan voitosta huolimatta kolme vuotta JYPin päävalmentajana toiminut Virtanen vapautettiin tehtävistään tavoitteisiin nähden heikkojen tulosten myötä. Virtasen aikakaudella JYP saavutti SM-pronssia keväällä 2015 ja 2017. 35-vuotias Lauri Merikivi nimitettiin hänen seuraajakseen kolmivuotisella sopimuksella. Merikivi oli edelliset kaudet valmentanut JYPin A-nuoria.
Vuonna 2014 JYPin silloinen toimitusjohtaja, Kari Tyni, kertoi nykyisen logon olevan arvokas osa JYPin brändiä. Hänen mukaansa tunnus yhdistettiin ja yhdistetään edelleen vahvasti Keski-Suomeen. JYPin värit ovat samat kuin Keski-Suomen maakuntaviirissä, mutta logossa valkoinen on korvattu harmaalla.


title: JYP

text: JYP on pelannut paljolti kotimaisin avuin, mutta se on toisinaan onnistunut hankkimaan laadukkaitakin ulkomaalaisvahvistuksia joukkueeseensa. Vuoteen 2007 asti JYP ei pienenä joukkueena pystynyt kilpailemaan suurempia seuroja vastaan pelaajapalkkioissa, joten monet huippunimet jäivät JYPiltä saamatta, ja sen täytyikin keskittyä lähinnä kasvattajan rooliin sekä ottamaan joukkueeseensa sellaisia pelaajia, jotka eivät vastuuta muualla saaneet. Monet pelaajat kuitenkin kehityttyään lähtivät muihin joukkueisiin.


title: JYP

text: JYPin etuna on usein ollut se, että sitä isommissa joukkueissa pimentoon jääneet pelaajat ovat lyöneet itsensä läpi pelatessaan Jyväskylässä. Tällaisista pelaajista esimerkkejä on monia, kuten Jarkko Immonen, Antti Virtanen, Ville Mäntymaa, Pekka Tuokkola ja Markus Hännikäinen.


title: JYP

text: Syksyllä 2007 tehdyn ison muutoksen jälkeen JYP on houkutellut paitsi uusia pelaajia kasvamaan, myös todellisia huippunimiä. Myös aiemmin Jyväskylästä lähteneet pelaajat ovat toisinaan palanneet Jyväskylään, kuten Tuomas Pihlman.


title: JYP

text: Ari-Pekka Siekkisen lopetettua maalivahdinuransa ja tultuaan JYPin maalivahtivalmentajaksi, on Jyväskylä alkanut tuottaa laadukkaita maalivahteja. Jyväskylästä ovat vauhtia hakeneet muiden muassa Mika Lehto, Tero Leinonen, Ari Ahonen, Aleksis Ahlqvist, Tommi Nikkilä ja Tommi Satosaari.


title: JYP

text:
Nykyään JYP on panostanut pelaajabudjetteihin valtavasti. Se huomattiin jo kaudella 2007. Ei voida enää puhua omista kasvattipelaajista, koska JYP on alkanut ostaa huippupelaajia muista joukkueista, kuten Jani Tuppuraisen KalPasta ja Vili Sopasen Pelicansista. Jopa maajoukkuetasoiset pelaajat, kuten Antti Pihlström siirtyvät JYPiin pelaamaan. JYPin juniorityö tuottaa edelleen hedelmää. JYPin tunnetuista nimistä esimerkiksi JP Hytönen, Harri Pesonen ja Sami Vatanen ovat JYPin omia kasvatteja. JYPin kasvateista Jyri Marttinen pelaa SM-liigassa, ja moni Jyväskylässä kasvanut pelaa nykyisin ulkomailla, kuten Sami Vatanen. Ville Mäntymaa kasvoi JYPissä maajoukkuetason puolustajaksi ja siirtyi JYPistä Ruotsiin. Samoin Jarkko Immonen joka siirtyi JYPistä KHL-liigaan.
JYPissä pelaajia houkuttelevana etuna oli myös se että syksystä 2008 kevääseen 2010 asti JYPin päävalmentaja toimi myös maajoukkueen kakkosvalmentajana.


title: JYP

text:
JYP avasi kunniagallerian 3. helmikuuta 2018 Kalevan Palloa vastaan pelatun ottelun yhteydessä. Seura nimesi Hall of Fameen ensimmäisinä niminä jo jäädytettyjen pelinumeroiden lisäksi seuraavat henkilöt:JYP on pelannut kahtena kautena peräkkäin mitaleille ja kaudelle 2010–11 JYP valmistautui myös yhtenä ennakkosuosikeista. JYPissä tapahtui paljon muutoksia kevään 2009 mestaruuden jälkeen. Joukkueen kantavina voimina toimineet ja Jypissä tasoaan nostaneet pelaajat Ville Mäntymaa ja Jarkko Immonen siirtyivät ulkomaille. Mäntymaalle löytyi korvaaja omista junioreista: Sami Vatanen näytti jo ensimmäisellä liigakaudellaan olevan SM-liigan puolustaja. Jarkko Immosen korvaaja olikin vaikeampi löytää. JYP aloitti kauden 2009–10 vaisusti ja joukkueen johto etsi hyökkäyspäähän vahvistusta. Korvaajia löytyikin kauden edetessä, JYP otti joukkueeseensa muualla vaille pelipaikkaa jääneet Steve Kariyan, Jussi Makkosen ja Antti Pihlströmin. Tämä aiheutti sen, että JYP joutui kierrättämään pelaajia ja niinpä esimerkiksi pitkäaikainen JYP-ikoni Antti Virtanen istui välillä katsomossa vailla peliaikaa. Myös edellisellä kaudella huipulle nousseet Miika Lahti ja Harri Pesonen joutuivat ottamaan vauhtia mestiksen D-teamista. Yhteistyö mestisjoukkueen kanssa tarjoaa kuitenkin mahdollisuuden kaikille pelaajille saada kokemusta todellisista otteluista jos varsinaisessa joukkueessa ei jostain syystä peliaikaa saa.
Jyväskylässä hyödynnetään myös kaupungin runsasta koulutustarjontaa. Pelaajia yritetään kannustaa kouluttautumaan ja näin valmistamaan itseään peliuran jälkeiseen elämään.


title: JYP

text:
Pitkäaikainen JYPin näkyvin hahmo Sinuhe Wallinheimo lopetti uransa keväällä 2010 joukkueen juhliessa pronssimitaleita. JYP hankki joukkueeseen Tuokkolan aisapariksi Joni Myllykosken joka on aloittanut vahvasti. Pekka Tuokkola toimii edelleen ykkösvahtina.
Jypissä pelaa runsaasti omia kasvatteja, mutta myös rahakkaita sopimuksia muualta tulleiden pelaajien kanssa on tehty. JYP ei ole enää pikkujoukkue, vaikka hallin yleisökapasiteetti onkin sarjan pienin. JYP tekee runsaasti yhteistyötä eri tahojen kanssa, uusimpana yhteistyösopimus NHL-seura Boston Bruinsin kanssa.
JYPin liikevaihto on kasvanut runsaasti 2000-luvun puolenvälin jälkeen. Budjetin on arvioitu olevan noin 7,7 miljoonaa euroa. Kaudella 2008–09 JYP tuotti tappiota 72 000 euroa mestaruudesta huolimatta. JYPin toiminta onkin mahdollista runsaan yhteistyön ansiosta. Pelaajabudjeteista joukkueet eivät tarkkaan kerro, mutta JYPillä sen on arvioitu olevan hieman yli 2 miljoonaa euroa.
Kaudelle 2010–11 JYP lähti noin 6,2 miljoonan euron budjetilla mikä on SM-liigan 5. suurin.


title: JYP

text: 21. syyskuuta 2011 alkoivat spekulaatiot päävalmentaja Risto Dufvan sopimuksen purkamisesta. Vuoteen 2014 asti ollut sopimus purettiin erimielisyyksien vuoksi. Myöhemmin JYP tiedotti tehneensä sopimuksen entisen kakkosvalmentajan Jyrki Aho kanssa, joka jo hoiti päävalmentajan pestiä virkaa tekevänä. Kakkosvalmentajaksi palkattiin joukkueen A-nuorien valmentaja Marko Virtanen. Apuvalmentajana toiminut Virtanen aloitti päävalmentajana kauden 2012–13 jälkeen ja hänen sopimuksensa kesti aluksi vuoteen 2015 asti. Myöhemmin sopimusta jatkettiin.JYPin naisten joukkue perustettiin alun perin nimellä Hockey Cats. JYP Naiset on voittanut naisten Suomen-mestaruuden vuosina 1997, 1998 ja 2016. SM-hopeaa se on saanut vuosina 1999, 2013, 2014 ja 2015. JYPin pelaajat ovat saavuttaneet useita arvokisamitaleja naisten maajoukkueessa. Esimerkiksi kevään 2015 MM-pronssijoukkueessa pelasi neljä JYPin pelaajaa: Jenni Hiirikoski, Rosa Lindstedt, Saila Saari ja Riikka Välilä. Vuonna 2017 JYP ei saanut kootuksi joukkuettaan kasaan, pelaajapulan vuoksi. Usea JYP:n pelaaja lähti Ruotsiin pelaamaan naisten mestaruussarjaa. Paikan otti Rauman Lukko, Naisten Mestis-sarjan voittanut joukkue.


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: Marie-Joseph-Paul-Roch-Yves-Gilbert du Motier de La Fayette, markiisi de La Fayette tai de Lafayette (6. syyskuuta 1757 – 20. toukokuuta 1834 Pariisi) oli ranskalainen aristokraatti, kenraali ja poliitikko, joka liittyi vuonna 1777 Amerikan siirtokuntien armeijaan Ison-Britannian kuningaskuntaa vastaan käydyssä sodassa. Sodan aikana hän ystävystyi George Washingtonin kanssa ja johti menestyksellisesti oman maansa joukkoja Yorktownin piirityksessä 1781. Myöhemmin Lafayette osallistui Ranskan suuren vallankumouksen (1789–1799) alkuvaiheisiin ja heinäkuun vallankumoukseen (1830).


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: Gilbert du Motier syntyi 6. syyskuuta 1757 vauraaseen ranskalaiseen aatelissukuun. Hänen isänsä kuoli Pohjois-Amerikassa käydyssä seitsenvuotisen sodan taistelussa Englantia vastaan vuonna 1759. Gilbertin äiti palveli Pariisin hovissa ja asui Palais du Luxembourgissa isänsä ja isoisänsä kanssa. Gilbert varttui Chavaniacissa kahden isänpuoleista sukua olevan tätinsä hoivissa, ja tapasi vain harvoin äitiään. Vaikka Gilbertillä oli aristokraattien tavoin monia erikoisoikeuksia, hänen lapsuutensa oli melko ankara. Muut kylän lapset kohtelivat nuorta markiisia kunnioittavasti; pojat tervehtivät häntä nostamalla hattuaan ja tytöt niiasivat.


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: Vuonna 1768 Gilbert muutti äitinsä luo Pariisiin ja aloitti opinnot kaupungin maineikkaimmassa collegessa 11 vuoden iässä. Huhtikuussa 1770 hänen äitinsä ja isoisänsä kuolivat kahden viikon sisällä. Gilbert peri jättiomaisuuden, joka takasi 120 000 livren vuositulot. Hänen holhoojanaan toimi hänen isoisoisänsä.


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: Vuonna 1771 Lafayette yleni vänrikiksi nuorten kuninkaallisten muskettisoturien (King's Black musketeers) yksikössä, jossa hänen isoisoisänsä oli aikoinaan toiminut kapteenina. Palvelukset sisälsivät etupäässä erilaisia seremonioita ja sotilasparaateja. Samanaikaisesti Lafayette opiskeli sosiaalisia taitoja, miekkailua ja ratsastusta kahdessa eri koulussa, jotka oli tarkoitettu korkea-arvoisten perheiden jälkeläisille. Täytettyään 16 vuotta Lafayette solmi isoisoisänsä järjestämän avioliiton 14-vuotiaan Maria Adrienne Francoisin kanssa. Morsian edusti vanhaa arvostettua Noaillesien sukua.


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: Avioliiton solmittuaan Lafayette asui appensa ja vaimonsa talossa Versaillesissa. Samalla hän jatkoi opintojaan collegessa ja ratsastuskoulussa, jossa hänen eräänä opiskelutoverinaan oli Ranskan tuleva kuningas Kaarle X. Nuoripari osallistui kuninkaalliseen hovielämään Marie-Antoinetten hovissa, mutta Lafayette viihtyi huonosti hoviympäristössä. Hän ei pitänyt seurapiirielämästä vaan vältteli sitä tekosyiden varjolla.


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: Vain kuukausi avioitumisensa jälkeen Lafayette sai johtajuuden appensa rykmentissä. Vuonna 1775 hän pääsi rykmenttinsä komentajan päivällisille, joilla vieraillut Englannin kuningas Yrjö III:n veli kritisoi maansa politiikkaa ja puolusti Amerikan vapaussotaa. Tämä vaikutti voimakkaasti Lafayetteen, ja hän päätti liittyä Amerikan vapaustaistelijoihin vapausaatteen ja tasa-arvon innoittamana. Lafayetteä innoitti myös hänen liittymisensä vapaamuurareihin, joiden kokouksissa puhuttiin kielletystä vapausaatteesta.


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: Benjamin Franklinin saapuessa Ranskaan hakemaan tukea vapaussodalle hänen mukanaan tullut Silas Deane värväsi sotilaita amerikkalaisiin joukkoihin. Lafayette sopi joulukuussa 1776 värväytymisestään kenraalimajurina. Siirtokuntien kongressi ei pystynyt rahoittamaan matkaa, joten 19-vuotias Lafayette varusti omin varoin sotalaivan "La victoiren" ("Voitto"). Kuningas sai kuulla suunnitelmasta ja kielsi Lafayetteä toteuttamasta matkaansa.


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: Kuninkaallisesta määräyksestä välittämättä Lafayette aloitti purjehduksensa Amerikkaan 20.4.1777. Hän ei ilmoittanut perheelleen aikeistaan, vaan kertoi matkastaan vasta vaimolleen lähettämässään kirjeessä. Useimmista tovereistaan poiketen Lafayette opetteli laivassa englannin kieltä osatakseen "vapauden kansan kieltä".


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: Brittiläisten sota-alusten saartaessa Charlestonin Lafayette nousi maihin Etelä-Carolinassa 13. kesäkuuta 1777. Seurueensa kanssa hän saapui yli kuukauden marssin jälkeen Philadelphiaan, jossa mannermaakongressi nimitti hänet kenraalimajuriksi heinäkuun lopulla. Tuolloin 19-vuotias Lafayette teki kunnianhimollaan ja vaatimattomuudellaan vaikutuksen siirtokuntien armeijan ylipäällikköön George Washingtoniin ja päätyi tämän adjutantiksi. Lapseton Washington kutsui myöhemmin orpoa Lafayettea "pojakseen"..


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text:
Lukumääräisesti ylivoimaisten brittien ja hesseniläisten ammattisotilaiden saarrettua amerikkalaiset Brandywinen taistelussa 11.9.1777 Washington lähetti Lafayetten kenraali John Sullivanin avuksi. Jalkaan haavoittunut Lafayette hillitsi kaoottisen paon järjestelmälliseksi perääntymiseksi. Washington ylisti Lafayetten urheutta ja pyysi kongressilta tälle oman divisioonan ulkomaalaisuudesta huolimatta.
Marraskuussa 1777 vammastaan toipunut Lafayette ja hänen 300 sotilastaan ajoivat pakoon samankokoisen hesseniläisosaston New Jerseyssä. Hyökkäys oli menestys amerikkalaisille ja toi paljon kunniaa Lafayettelle. Albanyssa keväällä 1778 Lafayette värväsi amerikkalaisten puolelle irokeesien liittokuntaan kuuluvat oneidat, joka käyttivät 20-vuotiaasta kenraalista nimitystä "Kayewla" ("pelottava ratsumies" tai "suuri soturi"). Kun suurin osa siirtokuntien armeijasta jäi talvileirille Valley Forgeen, oneidat kantoivat heille maissia ja muita elintarvikkeita vastapalveluksena Lafayetten osoittamasta ystävällisyydestä.


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: Maaliskuussa 1778 Ranska tunnusti Yhdysvaltain itsenäisyyden ja maiden väliset salaiset sopimukset julkistettiin.


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: Toukokuussa 1778 Washington lähetti Lafayetten johtamaan 2 200 miehen tiedusteluretkeä Barren Hilliin Pennsylvaniassa. Seuraavana aamuna britit saivat tiedon Lafayetten leiristä, ja lähettivät kaikkiaan 11 000 miestä iskemään tämän armeijan vasempaan sivustaan. Kenraali William Howen johtamien brittien yrittäessä saartaa vihollisen Lafayette organisoi nopean perääntymisen. Määrällistä ylivoimaa teeskentelemällä hän määräsi osan miehistään kapuamaan metsäiselle Barren Hillille ja tulittamaan brittijoukkoja samalla kun pääjoukko vetäytyi kohti New Yorkia.


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: Ranskan ja Amerikan suhteiden vaarannuttua Lafaytte sai luvan palata Ranskaan, jonne purjehti helmikuussa 1779. Hän sai sankarin vastaanoton. Louis XVI kuitenkin määräsi hänet kahden viikon kotiarestiin luvattomasta Amerikan-matkasta. Myöhemmin kuningas halusi tavata hänet ja otti hänet jälleen palvelukseensa Lafayetten esiteltyä suunnitelmansa brittejä vastaan. Yhdessä Benjamin Franklinin kanssa Lafayette sai Ranskan lähettämään 6 000 ranskalaisen sotilaan lisäjoukon. Huhtikuussa 1780 hän saapui uudelleen Amerikkaan järjestettyään lisää tukea vallankumoussodalle.


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: Toukokuussa 1781 Lafayette liittyi uudelleen Washingtonin armeijaan. Hän seurasi kenraali Charles Cornwallisin brittijoukkoja, joka olivat menossa valmistelemaan hyökkäystä Philadelphiaan. Lafayetten toimet houkuttelivat uusia miehiä värväytymään mukaan. Kesäkuussa kenraali Anthony Waynen joukot liittyivät hänen armeijaansa. Viikkokausien marssiminen ja huonot olosuhteet aiheuttivat miesten kapinointia ja sotilaskarkuruutta, joiden seurauksena Wayne teloitutti kuusi karkuria. Lafayette päinvastoin lupasi vapauttaa palveluksesta kaikki halukkaat, mutta yksikään hänen alaisistaan ei halunnut jättää armeijaa.


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: Elokuussa Cornwallis saapui Yorktowniin, jonne Lafayette saartoi britit. Kaupunkiin piti rakentaa satama brittilaivastolle. Ranskalaisen laivaston saavuttua ensimmäisenä ja torjuttua brittilaivaston Cornwallisin osasto oli ansassa. Lafayettea pyydettiin hyökkäämään heti, jotta ranskalaiset saisivat kunnian voitosta. Hän ei kuitenkaan halunnut uhrata suurta osaa joukoistaan vaan odotti Washingtonin saapumista ennen hyökkäystä. Lafayetten 400 miehen oikea siipi valtasi linnakkeen pelkin pistimin. Brittien vastahyökkäys epäonnistui ja Cornwallis antautui 19.10.1781.


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: Lafayette palasi Ranskaan vuodenvaihteessa 1781–82, ja hänet ylennettiin sotamarsalkaksi. Hän valmisteli sotaretkeä Länsi-Intiaan mutta 20.1.1783 solmittu Yhdysvaltojen ja Britannian rauhansopimus peruutti sen. Ystävänsä Thomas Jeffersonin kanssa Lafayette solmi USA:n ja Ranskan välisen kauppasopimuksen USA:n velan vähentämiseksi.


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text:
Jo 1777 Lafayette oli tukeutunut mustiin vapaussodassa, ja häneen vaikutti suuresti Condorcet'n orjuudenvastainen pamfletti (1781). Lafayette liittyi ranskalaiseen orjuudenvastaiseen Mustien ystävien seuraan, joka vaati orjakaupan lopettamista ja tasa-arvoa vapaille mustille. Kirjeissään Washingtonille (1783) hän ehdotti orjien vapauttamista viljelijöiksi. Washingtonin vastustaessa Lafayette perusti Ranskan Guayanaan tilan, jolla kokeili orjien kouluttamista ja vapauttamista.
Vuonna 1784 Lafayette palasi Amerikkaan. Edustajainhuoneelta hän pyysi "vapautta koko ihmiskunnalle" ja kiirehti orjien vapauttamista. Virginia, Massachusetts, Connecticut ja Maryland myönsivät hänelle kunniakansalaisuuden.


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: 1780-luvulla Lafayetten koti ("Hôtel de La Fayette") toimi Pariisin amerikkalaisten päämajana. Benjamin Franklin sekä John Jay ja John Adams puolisoineen nauttivat siellä viikoittaisen päivällisen perheen ja liberaalien aatelisten kuten Clermont-Tonnerren ja Madame de Staëlin kanssa.


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: Ranskan velkakriisin paisuttua vuonna 1786 kuningas kutsui koolle "huomattavien neuvoston". Lafayette oli yksi nimetyistä jäsenistä. Hän vaati veronkorotusten sijaan julkisten menojen vähentämistä, ja laajempaa säätykokousta, joka edustaisi muitakin kuin aatelia ja papistoa. 8. elokuuta 1788 kuningas suostui tähän ja valitsi Lafayetten aatelin edustajaksi.


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: Toukokuussa 1789 pidetyssä Säätyjen yleiskokouksessa (Estates-General) Lafayette kuului "Kolmenkymmenen komiteaan", joka vaati äänestämistä pääluvun eikä säädyn mukaan. Esityksen hyväksyminen olisi taannut "kolmannen säädyn" (lähinnä keskiluokka) enemmistön yli aatelin ja papiston. Porvariston vaatimukset eivät saaneet kannatusta muilta säädyiltä ja kokoustila Versaillesissa suljettiin. Kolmas sääty ei kuitenkaan luopunut vaateistaan, vaan julistautui kansalliskokoukseksi 17. kesäkuuta 1789. Vain joitakin päiviä myöhemmin se vannoi "pallohuoneen valan" lupaamalla olla hajaantumatta ennen kuin perustuslaki on säädetty. Lafayette liittyi kansalliskokoukseen myöhemmin 46 aateliston edustajan kanssa.


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: Vapausaate jäi pysyvästi elämään Lafayetten ajatuksiin ja 11. heinäkuuta 1789 hän esitteli "Ihmisen ja kansalaisen oikeuksien julistuksen" luonnoksen, jonka hän oli tehnyt ystävänsä Thomas Jeffersonin (USA:n Pariisin-suurlähettiläs, USA:n itsenäisyysjulistuksen kirjoittaja, myöhempi presidentti) avulla. Jefferson oli innokas vallankumouksen tukija, joka oli antanut kotinsa Lafayetten vallankumouksellisten kokoontumispaikaksi.


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: Vain päivä Bastiljin linnoituksen valtauksen jälkeen 14. heinäkuuta 1789 Lafayette nimettiin kansalliskaartin komentajaksi vastoin kuninkaan toiveita. Lafayette ideoi kaartin nimen ja sini-valko-punaisen kokardin. Vastaperustettujen joukkojen johtajana hänellä oli vastuu järjestyksen ylläpitämisestä Pariisissa. Lafayetten kansalliskaartista tuli malli muille kaupungeille ja maakuntien päämiehet värväsivät omia vapaaehtoisjoukkojaan amerikkalaisen kaavan mukaan.


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text:
Lokakuussa 1789 naisten ja miesten muodostama mielenosoituskulkue marssi Versaillesiin Ranskaa ravisuttavan talouskriisin pakottamina. Väkijoukko tunkeutui kuninkaan kartanon pihamaalle ja surmasi kaksi kuninkaallista henkivartijaa. Paikalle saapuneet Lafayetten kaartilaiset yrittivät rauhoittaa tilannetta. Kuningas joutui taipumaan asukkaiden edessä ja antoi määräyksen kuljettaa kaikki saatavilla oleva vilja kaupunkilaisille nälänhädän tyydyttämiseksi. Tapahtuman loppuvaiheessa Lafayette pelasti kuningatar Marie-Antoinetten parvekkeelta, jonne kaupunkilaiset aikoivat ampua hänet. Väkijoukon murtautuessa palatsiin Lafayette rauhoitti tilanteen ja sai kuninkaan perheineen siirtymään Pariisin Tuileries'n palatsiin rauhanomaisesti, väkijoukon toiveiden mukaisesti.
Toukokuussa 1790 Lafayette perusti Pariisin pormestari Jean Sylvain Baillyn kanssa "Vuoden 1789 seuran" tasapainottamaan jakobiiniklubin vaikutusvaltaa. Seura oli eräänlainen poliittinen akatemia, joka piti voimassa vuoden 1789 valtiojärjestystä. 14. heinäkuuta 1790 hän vannoi palvelevansa kansalliskokouksen säätämää ja kuninkaan hyväksymää perustuslakia ja toivoi tasavaltaista perustuslaillista monarkiaa itsevaltiaan tilalle. Monien muiden tehtäviensä ohessa Lafayette yritti yhä ylläpitää järjestystä. Keväällä 1791 hän riisui aseista kuninkaan suojaksi asettuneet aateliset.


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: Kesäkuussa 1791 kuningasperhe yritti paeta Tuileries'n palatsista, mutta jäi kiinni. Äärivasemmiston Danton ja Robespierre syyttivät kuningasperheestä vastuussa ollutta Lafayettea "petturiksi". Hän menetti suosionsa kansan silmissä, ja kuninkaanvastainen mieliala nousi koko maassa.


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: 17. heinäkuuta 1791 kuninkaanvastainen 10 000 hengen väkijoukko hirtti kaksi "vakoojaa" lyhtypylvääseen. Pormestari julisti sotatilan ja Lafayetten kansalliskaarti hajotti Marskentälle kokoontuneet mielenosoittajat ilman väkivaltaa. Väkijoukko kuitenkin kokoontui uudelleen, osittain Georges Dantonin ja Camille Desmoulinsin kiihotuspuheiden vuoksi. Kansalliskaartia kivitettiin, ja heitä kohti ammuttiin. Lafayette määräsi kaartin ampumaan varoituslaukauksen, mutta kun väkijoukko ei perääntynyt, kaartilaiset avasivat tulen. Tässä niin sanotussa Marskentän verilöylyssä menehtyi 13−50 ihmistä. Tapahtuman jälkeen kuolleiden lukumäärä liioiteltiin moninkertaiseksi ja Lafayetten suosio romahti kansan keskuudessa.


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: Ranskan julistaessa sodan Itävallalle huhtikuussa 1792, Lafayette määrättiin Metzin armeijan komentajaksi. Hän ei kuitenkaan ehtinyt saada kokoon riittävästi sotilaita, ja hänen armeijansa joutui paniikkiin ensimmäisten tykinlaukausten alla. Myöhemmin Lafayette pyysi kansalliskokousta neuvottelemaan rauhasta.


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: Kesäkuussa 1792 Lafayette palasi Pariisiin ja pyysi kansalliskokousta sulkemaan radikaaliklubit sekä puolustamaan perustuslakia. Saatuaan taakseen vain pienen ryhmän hän totesi kadottaneen valtansa, ja joutui pakenemaan Pariisista. Elokuun alussa 1792 kansalliskokous äänesti hänet pois virastaan.


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: Lafayette yritti paeta Hollannin kautta Yhdysvaltoihin, mutta jäi itävaltalaisten vangiksi Belgiassa, ja vietti seuraavat vuodet eri vankiloissa, joista ensimmäinen oli preussilainen Westphalian linnake. Välillä hän oli vuoden täydessä eristyksessä rangaistuksena pakoyrityksestä. Vankeuden aikana Lafayette pyrki hyödyntämään suhteitaan Haagin amerikkalaisiin diplomaatteihin. Presidentti Washington kuitenkin kehotti lähettiläitä välttämään toimenpiteitä, jotka vaarantaisivat Yhdysvaltain välit Eurooppaan. Yhdysvalloilla ei ollut diplomaattisuhteita Itävalta-Preussiin, ja kongressi pystyi tarjoamaan vain rahallista apua kummankin Lafayetten etuoikeuksien lisäämiseksi vankeudessa. Viimeiset vuodet Lafayette vietti Olmützin vankilassa Itävallassa. Hänen Adrianne-vaimonsa joutui Pariisissa kotiarestiin syyskuussa 1792, ja terrorikaudella toukokuussa 1794 vankilaan, josta vapautui seuraavan vuoden alussa. Connecticutin osavaltio lähetti Lafayetten perheelle kansalaispassit, mutta Adrianne halusi vankilaan miehensä vierelle. Hänen passinsa kuitenkin oikeutti vain matkaan Yhdysvaltoihin. Päästyään amerikkalaisen diplomaatin avustuksella Wieniin, Adrianne ja hänen kaksi tytärtään viettivät pitkiä aikoja vankilassa Lafayetten tukena.


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: Syyskuussa 1797 Lafayette vapautettiin. Hän muutti perheineen aluksi Schleswig-Holsteiniin Saksaan, jossa asui vuoteen 1799. Napoleonin suorittaman Brumairen vallankaappauksen jälkeen Lafayette palasi Ranskaan ja asettui asumaan vaimonsa suvun omistamamaan La Grangen linnaan 60 kilometrin päässä Pariisista. Hän kieltäytyi palvelemasta Napoleonin armeijassa pitäen tämän valtaa laittomana. Thomas Jefferson pyysi vuonna 1803 Lafayetteä Louisianan kuvernööriksi, mutta tämä kieltäytyi ja kertoi haluavansa työskennellä vapauden puolesta Ranskassa. Tämän jälkeen Lafayette vetäytyi julkisuudesta pitkäksi aikaa ja omistautui perheensä ohella maanviljelyyn ja rotukarjan kasvattamiseen.


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: Adriannen kunto ei koskaan palautunut ennalleen raskaiden vankilavuosien jälkeen. Lääkärit eivät kuitenkaan pystyneet diagnosoimaan hänen sairauttaan. Adriannen viimeisinä elinviikkoina Lafayette kävi päivittäin vaimonsa sairasvuoteen äärellä kunnes korkea kuume uuvutti tämän lopullisesti jouluaattona 1807.


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: Vaikka Lafayette viihtyi maatilallaan, hän tuki Napoleonia vastustavia aktivisteja ja eri vapausliikkeitä kaikkialla Euroopassa. Satapäiväisen keisarikunnan aikana Lafayette valittiin edustajainhuoneeseen vuonna 1815. Hän oli koko lainsäätäjän uransa aikana ajanut lehdistönvapautta, äänioikeuden laajentamista ja maailmanlaajuista orjuuden lakkauttamista. Napoleonin hävittyä Waterloon taistelun hän puolusti vaatimusta Napoleonin erosta syyttäen tätä kolmen miljoonan ranskalaisen kuolemasta vuosien varrella. Bourbonien hallituskautena 1818 Lafayette toimi edustajainhuoneen jäsenenä ja puhui taantumuksellisuutta vastaan.


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: Presidentti James Monroe kutsui Lafayetten yli vuoden vierailulle USA:han 1824–25 juhlimaan valtion 50-vuotista itsenäisyyttä. Lafayette vieraili kaikissa osavaltioissa ja tapasi monien merkittävien henkilöiden ohella John Adamsin ja James Madisonin. Kongressin päätöksellä Lafayettelle annettiin 2 000 000 dollarin palkkio tunnustuksena hänen palveluksistaan Yhdysvaltain itsenäisyyden hyväksi.


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: Kuningasvallan palattua Lafayette työskenteli kansalaisten perustuslaillisten oikeuksien kaventamista vastaan, erityisesti sananvapauden ja riippumattoman oikeuslaitoksen puolesta, sekä parlamentaarikkona että salaisen Carbonari-vallankumousseuran Ranskan suurmestarina.


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: Kaarle X:n hallinnon muuttuessa konservatiivisemmaksi Lafayette osallistui voimakkaasti vuoden 1830 heinäkuun vallankumoukseen johtaneisiin tapahtumiin. 27. heinäkuuta 1830 pariisilaiset alkoivat rakentaa barrikadeja. Lafayette perusti komitean väliaikaiseksi hallitukseksi. Hän sai komissiolta pyynnön ryhtyä diktaattoriksi, mutta ei suostunut vaan siirrätti kruunun Ludvig Filip I:lle, joka vielä tuolloin esiintyi perustuslain puolustajana. Uusi kuningas nimitti Lafayetten kansalliskaartin komentajaksi mutta erotti tämän Lafayetten johtaessa tasavaltalaista oppositiota.


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: Lafayette puhui viimeisen kerran edustajainhuoneessa 3. tammikuuta 1834. Helmikuussa hän sairastui keuhkokuumeseen, josta toivuttuaan sairastui uudelleen maaliskuussa ja menehtyi 20. toukokuuta 1834. Hänet haudattiin vaimonsa viereen yksityiselle Picpusin hautausmaalle. Kuningas Ludvig Filip määräsi sotilashautajaiset estääkseen kansan osallistumisen. Suuret väkijoukot kokoontuivat protestoimaan hautajaisten sulkemista.


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: Historioitsija Lloyd S. Kramerin mukaan Lafayette tuki laajempaa liberaalien vallankumousten ja kansanliikkeiden sarjaa kuin kukaan muu: "Pohjois-Amerikasta (1770-luku) Ranskaan (1789), Etelä-Amerikkaan (1820-luku), Kreikkaan, Espanjaan, Belgiaan (1830) ja lopulta Puolaan (1831–33) – unohtamatta Irlannin, Sveitsin, Italian ja Saksan kansallisia liikkeitä." Lafayette yhdisti ihmisiä ja tapahtumia ja oli näiden "liberaali vallankumouksellinen silta".


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: Kansalliskokouksessa Lafayette ei kuulunut liberaaleihin vaan oikeistolaiseen kansallispuolueeseen, joskin hän oli useissa asioissa hyvin liberaali kannattaen laajaa äänioikeutta, orjuuden lakkauttamista, sananvapautta ja perustuslaillista, tasavaltalaista, parlamentaarista valtiota, tosin haluten kuninkaan toimivan valtionpäänä.


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: Lafayette oli säätykokouksen 1789 aatelin edistyksellisimpiä edustajia ja hänen lankonsa Noailles oli keskeinen aateliston etuoikeuksien riisuja..


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: Heinäkuussa 1790 häntä juhlittiin sankarina, joka puolusti demokraattisesti säädettyä perustuslakia ja oikeuksia anarkialta. Vuotta myöhemmin moni piti häntä jo tasavallan petturina. Toisaalta monarkistit pitivät jo aiemmin häntä petturina, joka oli hylännyt kuninkaan ja aatelin edut.


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: Lafayette tuki naisasiaa, etenkin oikeutta koulutukseen ja avioeroon.


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: Presidentti John Quincy Adamsin mukaan ""Lafayetten nimi on korkealla luettelossa ihmiskunnan puhtaista ja pyyteettömistä hyväntekijöistä"".


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: Elämäkertojan mukaan Lafayette arvosti mainetta ja kunniaa, muttei kaivannut valtaa tai asemaa, vaan halusi vain intohimoisesti edistää hyvää.


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: Yhdysvaltain vapaussodan edetessä Lafayette lausui: ""Ihmiskunta on voittanut taistelunsa. Vapaudella on nyt kotimaa."" ja/tai ""Ihmisyys on saanut kotinsa, vapaus ei enää ikinä tule olemaan vailla turvapaikkaa.""


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: USA:n presidentti Andrew Jackson määräsi Lafayettelle samat kunnianosoitukset kuin presidentit John Adams ja George Washington olivat saaneet. Linnoituksissa ja aluksissa ammuttiin 24 laukausta, liput laskettiin puolitankoon 35 päiväksi ja upseerit pitivät huivia puolen vuoden ajan. Kongressi pyysi koko kansaa pukeutumaan mustiin 30 päivän ajan.


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: Valkoista taloa pohjoisessa reunustava puisto nimettiin jo 1824 nimellä Lafayette Park. Yliopistoja, sotalaivoja, monumentteja ja tauluja on tehty tai nimetty hänen kunniakseen. USA:ssa on puolensataa kaupunkia tai kylää nimeltään Lafayette, Fayette tai Fayetteville. "Lafayette Street" -katuja on lukemattomissa kaupungeissa, yksin New York Cityssä viisi, yksi kussakin kaupunginosassa.


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: USA:n liityttyä ensimmäiseen maailmansotaan eversti Charles E. Stanton kävi itsenäisyysjulistuksen vuosipäivänä 4.7.1917 Lafayetten haudalla lausumassa kuuluisat sanansa "Lafayette, olemme tässä" ("Lafayette, we are here"). Sodan jälkeen USA:n lippu sijoitettiin haudalle pysyvästi. Joka vuosi 4.7. lippu vaihdetaan ranskalais-yhdysvaltalaisessa seremoniassa. Lippua ei uskallettu poistaa edes natsien miehittäessä Pariisin.


title: Gilbert du Motier de Lafayette

text: USA:n vapautettua Korsikan 1943 kenraali George S. Patton lupasi siellä amerikkalaisten vapauttavan myös Lafayetten synnyinpaikan.


title: Karibian merirosvous

text: Karibian merirosvouden aikakautta olivat noin vuodet 1550–1730. Toiminnan huippukautena pidetään ajanjaksoa 1698–1730, jonka loppuun mennessä kaikki alueen pelätyimmät merirosvot oli saatu kiinni ja otettu hengiltä.


title: Karibian merirosvous

text: Karibian merirosvous liittyi kansainvälisiin suhteisiin. Karibia oli eurooppalaisen kaupan ja kolonialismin keskus 1400-luvun loppupuolelta alkaen. Tordesillasin sopimuksessa kaikki Euroopan ulkopuolinen maailma jaettiin Espanjan ja Portugalin kesken Kap Verden läheisyydessä sijaitsevalta pohjois–etelä-linjalta siten, että Espanja sai linjan länsipuolen, Portugali itäpuolen. Täten Espanja sai haltuunsa Pohjois- ja Etelä-Amerikan, mikä vielä paavin bullalla vahvistettiin. Karibian maita kutsuttiin Espanjan kaivokseksi. Tärkeimmät varhaiset keskukset olivat Kartagena, Panamá, Santiago, Porto Bello ja Santo Domingo. Espanjalaisten kaivokset Uudessa-Espanjassa ja Perussa tuottivat valtavat määrät hopeaharkkoja. Emämaahan lähteneet hopeakuljetukset houkuttelivat kimppuunsa merirosvoja ja kaappareita niin Karibianmerellä kuin Atlantilla koko matkan Sevillaan saakka. Suojautuakseen ryöstelyltä espanjalaiset kehittivät 1560-luvulla saattuejärjestelmän, aarrelaivaston ("flota"), joka purjehti Sevillasta (myöhemmin Cádizista) kerran vuodessa Amerikkaan kuljettaen matkustajia, sotilaita ja tarvikkeita siirtokunnille. Takaisin lähtiessään laivasto lastattiin hopealla ja se oli merirosvoille houkutteleva kohde, joskin he mieluummin iskivät laivastosta erilleen joutuneisiin laivoihin kuin päälaivoihin.


title: Karibian merirosvous

text: Hollanti ja Englanti olivat vanhastaan hyvin espanjalaisvastaisia, ja Ranska halusi lisätä siirtomaaomistuksiaan. Ranska oli saanut Karibiasta ensimmäisen ei-espanjalaisen omistuksen, St. Augustinen, joka jäi lyhytaikaiseksi. Hallitustensa kannustamina englantilaiset, ranskalaiset ja hollantilaiset uudisasukkaat hylkäsivät sopimuksen, jonka mukaan merentakaiset maat kuuluivat Espanjalle. Espanja ei kyennyt tuomaan alueelle riittävästi sotilaallista voimaa pitääkseen sen hallussaan. Tämä johti kasvaneeseen ryöstelyyn ja ei-espanjalaisiin siirtokuntiin jo rauhan aikana, puhumattakaan sota-ajoista.


title: Karibian merirosvous

text: Espanjan Karibian imperiumi oli 1600-luvulta alkaen rappeutumassa. Hopean saapuminen Eurooppaan oli antanut Espanjalle vain lyhytaikaisen ja pettävän piristeen. Toisaalta Karibian alkuperäisväestö oli eurooppalaisten saapumisen jälkeen muun muassa sairauksien vuoksi vähentynyt 1500–1600-luvuilla jopa 96 prosenttia. Tämä haittasi Espanjaa, jonka imperiumi perustui suurelta osin paikalliseen orjatyövoimaan. Lisäksi espanjalaisten kauppasäännöksistä ei enää tarvinnut piitata Trinidadin muodostettua kaikkien alueen valtioiden tärkeän sataman. 1620-luvulta alkaen kolmikymmenvuotisen sodan sytyttyä Espanjan asema alkoi alkoi heiketä entistä nopeammin, sen sotilaallinen voima väheni ja se tuli riippuvaisemmaksi afrikkalaisesta orjatyövoimasta. Samaan aikaan muiden maiden asemat paranivat: Englanti perusti Barbadoksen siirtokunnan, joka oli ensimmäinen todella menestyksekäs englantilaissiirtokunta. Toinen englantilaissiirtokunta Providence-saarella muodostui merirosvosatamaksi.


title: Karibian merirosvous

text: Kolmikymmenvuotinen sota jätti useimmat Euroopan maat surkeaan jamaan, ja etenkin Espanja ajautui vararikkoon. Tämä heijastui Karibiassa Espanjan voiman vähenemisenä ja eurooppalaisten siirtolaisten suurena määränä. Vaikkakin useimmat alueen kaupungit olivat yhä Espanjan hallussa, muut maat valtasivat syrjäseutuja. Englantilaiset perustivat siirtokunnat St. Kitts ja Nevisille, Antigualle, Montserratille, ja Bermudalle. Ranskalaiset Guadeloupeen, Hispaniolaan (nyk. Haiti), Martiniqueen ja pitivät nimellisesti hallussaan Tortugaa, joka oli 1640-luvulta merkittävä merirosvokeskus. Hollantilaiset olivat jääneet miltei siirtokunnattomiksi kauppiaiksi, mutta Espanjan rappion myötä he perustivat siirtokunnat Curaçaoon ja Sint Eustatiukseen


title: Karibian merirosvous

text: Karibia heijasti Euroopan poliittista tilannetta jatkossakin. Englannin, Ranskan ja Hollannin voimistuttua ne alkoivat Espanjan lisäksi taistella toisiaan vastaan etenkin taloudellisesti. Englanti aloitti taloudellisten sanktioiden käytön Hollantia vastaan 1650-luvulla ja maat olivat sodassa keskenään kolmesti seuraavien kahden vuosikymmenen aikana. Ludvig XIV ajoi aggressiivista laajenemispolitiikkaa Ranskaan. 1660-luvulla Espanjan imperiumi koki lyhytaikaisen uudelleenheräämisen hopeantuotannon lisääntymisen myötä. Käytännössä kaikki Karibiassa läsnä olleet maat olivat sodassa kaikkia muita vastaan. Siirtokunnat vaihtoivat usein isäntiä (muun muassa St. Eustatius kymmenen kertaa vuosina 1664–1674), ja valtaukset ja takaisinvaltaukset vahingoittivat niitä. Valtiot kykenivät tarjoamaan siirtokunnille vain vähäistä sotilaallista tukea, joten tämä merkitsi kulta-aikaa kaappareille ja merirosvoille. Port Royal Jamaikalla liittyi tärkeiden merirosvosatamien joukkoon saaren jouduttua Englannille vuonna 1655.


title: Karibian merirosvous

text: Sotien jatkuessa Euroopassa, alkoi Karibia 1600-luvun lopulle tultaessa saada enemmän asutusta. Siirtokunnat olivat entistä tärkeämpiä ja merirosvouden aiheuttamat taloudelliset haitat vakavampia. Tämän johdosta valtiot alkoivat panostaa merirosvouden torjuntaan enemmän, muun muassa Englanti perusti laivueen Port Royalille ja otti sen tiukempaan valvontaan 1680-luvulla. Kaapparitoiminnasta tuli harvinaisempaa ja merirosvojen metsästäminen sotavoimin yleistyi.


title: Karibian merirosvous

text: Karibiassa kaappareiden, eli hallitsijan nimissä toisen valtion laivoja ja siirtokuntia ryöstelevien palkkarosvojen, käyttö oli erityisen yleistä. Siirtokuntia puolustavien laivastojen lähettämiseen Karibiaan ei 1500- ja 1600-luvulla ollut varaa. Yksityisten laivoja nimitettiin kaappareiksi laivastoon niin sanotulla kaapparikirjalla, jolla heille myönnettiin osuus vihollisen laivojen ja siirtokuntien ryöstelystä saadusta saaliista, loput menivät valtiolle. Kaapparilaivat toimivat yksin tai laivastoina. Menestyessään heidän palkkionsa saattoi olla suuri, kuten Francis Draken kaapatessa espanjalaisten hopeasaattueen Nombre de Diosissa vuonna 1573, mikä teki hänen miehistöstään rikkaita. Saman teki hollantilainen Piet Hein vuonna 1628 ansaiten 12 miljoonaa guldenia hollantilaisten Länsi-Intian kauppakomppanialle. Tämänkaltaiset voitot tekijät kaappariudesta lähes normaalia liiketoimintaa: rikkaat liikemiehet ja aateliset sijoittivat kaappareihin. Kaapattujen tuotteiden myynti avitti niin ikään siirtokuntien taloutta.


title: Karibian merirosvous

text: Bukanieereiksi kutsutut merirosvot ilmaantuivat noin vuonna 1630 ja toimivat merirosvouden ajan loppuun asti 1730-luvulle. Alkuperäiset bukanieerit olivat siirtokuntien maanpakolaisia. Pakotettuina elämään ilman tukea, piti heidän olla taitavia laivanrakentajia, merimiehiä ja metsästäjiä. Sana bukanieeri tulee alun perin ranskan sanasta "boucaner", joka tarkoittaa savustettua lihaa. Sana tulee lihaa avotulella paahtaneista villikarjan metsästäjistä, jotka 1700-luvulle asti toimivat Karibiassa osittain laillisesti ulkoespanjalaisten vähäisellä tuella. Lopulta he alkoivat soveltaa taitojaan merirosvouteen.


title: Karibian merirosvous

text: Bukanieereilla oli jotain omintakeisia piirteitä. Joukko toimi demokratiaperiaatteella: miehistö valitsi kapteenin ja saattoi syrjäyttää tämän. Kapteenin oletettiin olevan sekä johtaja että taistelija: taistelussa hänen täytyi olla miestensä rinnalla eikä johtaa toimintaa kauempaa.


title: Karibian merirosvous

text: Ryöstösaalis jaettiin osiin; jos joillakuilla oli tavanomaista suurempi osuus, johtui se heidän ottamastaan suuremmasta riskistä tai erityistaidoista. Toisinaan miehistö saattoi purjehtia ilman palkkaa velaksi, saalista saatettiin koota kuukausia ennen sen jakamista. Bukanieerit voittivat kauppalaivat usein miesylivoimansa ja vahvan sotilashenkensä turvin. Rosvoilla oli myös jonkinlainen sosiaaliturva – loukkaantumisten varalle saatettiin taata tietty määrä rahaa tai kultaa.


title: Karibian merirosvous

text: Merirosvouden ajan loppu liittyi laajemmin palkkasotureiden poismenoon ja kansallisten armeijojen perustamiseen Euroopassa. Kolmikymmenvuotisen sodan jälkeen valtioiden voima lisääntyi. Armeijat yhtenäistettiin ja saatettiin kruunun hallintaan ja kaapparitoimintakin väheni. Laivastoja vahvistettiin ja niiden toimialaan lisättiin merirosvoja vastaan taisteleminen. Merirosvouden hiipuminen Euroopan vesillä sai jatkoa Karibiassa 1720-luvulla, Länsi-Afrikassa ja Pohjois-Amerikassa 1720-luvun alun jälkeen, ja 1720-luvun lopulla Intian valtamerelläkään ei enää juuri ollut merirosvoja. 1700-luvun alkupuolen lukuisat ja tunnetut merirosvot olivat tavallaan lainsuojattomia jäänteitä merirosvouden kultakaudelta.


title: Antropometria

text:
Antropometria on ihmisruumiin rakenteen, mittasuhteiden ja koostumuksen analysoimista erilaisin mittauksin.
Antropometria kuuluu usein esimerkiksi urheilijoiden testausohjelmiin. Toinen esimerkki antropometriasta on niin sanotun painoindeksin määrittäminen. Ihmisruumiin mittaamiseen on kehitetty lukuisia menetelmiä ja järjestelmiä. Niiden luotettavuus (mittaustarkkuus ja toistettavuus) vaihtelee paljon. Syynä on lähinnä se, että suurin osa antropometriasta edustaa ns. epäsuoraa menetelmää, jossa kohteena oleva ihmisruumiin määre johdetaan ns. sovitetusta ennusteyhtälöstä. Näin menetelmän tarkkuuteen ja haettuun arvoon vaikuttavat ratkaisevasti ennusteyhtälön parametrit.


title: Antropometria

text: Menneisyydessä antropometriaa on käytetty useissa eri yhteyksissä, ja sekä menetelmälle itselleen että eri antropometristen menetelmien antamille tuloksille on annettu erilaisia merkityksiä. Ihmisruumiin mittaamisen isänä on pidetty ranskalaista Alphonse Bertillonia. Hän kehitti 1880-luvulla järjestelmän, jossa tiettyjä kehon synnynnäisiä (pään ja kehon mittasuhteet) ja hankittuja (arvet, tatuoinnit) ominaisuuksia käytettiin rikoksenuusijoiden tunnistamisessa.


title: Antropometria

text: 1900-luvulla antropometrisiä metodeja käyttivät laajasti eurooppalaiset ja yhdysvaltalaiset antropologit. Yksi päätavoitteista oli oletettujen rotupiirteiden kaavoittaminen antropometrisillä mitoilla. 1920- ja 1930-luvuilla kulttuuriantropologi Franz Boas puolestaan perusteli teoriaa biologisten ihmisrotujen olemattomuudesta antropometrisin tuloksin. 1900-luvun alun länsimaissa ja varsinkin Euroopan fasistisissa piireissä 1930-1940-luvuilla antropometrialla pyrittiin perustelemaan ihmisyksilöiden ja -populaatioiden paremmuusjärjestystä. Jyrkästi jaottelevat rotu- ja populaatioteoriat hylättiin laajasti kansallissosialistien järjestämän holokaustin jälkeen, koska eräs sen motiiveista olivat olleet rotuopit, joita pyrittiin tukemaan antropometrialla. Esimerkiksi ihmisen biologista evoluutiota ja adaptaatiota selvittelevä fyysisen antropologian koulukunta menettikin suuren osan merkityksestään omana tieteenalanaan toisen maailmansodan jälkeisenä aikana, mutta uudempien menetelmien (esimerkiksi DNA-tutkimukset) myötä se on saamassa lisäarvoa. Nykymuodossaan sitä pidetään kuitenkin tiukasti myös yhteiskuntatieteellisenä alana.


title: Antropometria

text:
Akateemisessa mielessä antropometriaa käytetään nykyään esimerkiksi ihmispopulaatioiden fenotyypin ja genotyypin välisten erojen vertaavassa tutkimuksessa muun muassa ympäristötekijöiden merkitystä selvitettäessä. On esimerkiksi arvioitu, että suurikehoisten nisäkkäiden fenotyyppivariaatiota kuvaavat Bergmannin sääntö ja Allenin sääntö koskevat myös ihmistä. Edellisen mukaan kylmemmissä ympäristöissä elävät yksilöt ovat keskimäärin suurempia ja jälkimmäisen mukaan lyhytraajaisempia kuin lämpimämmissä ympäristöissä elävät lajitoverinsa. Ihmisiin keskittyvät paleontologit käyttävät antropometriaa ihmisen biologisen evoluutioketjun selvittelyssä. Akateemisen maailman ulkopuolella antropometriaa käytetään ihmispopulaatioille valmistettavien käyttötavaroiden, esimerkiksi vaatteiden mittasuhteiden suunnittelemiseen ja merkitsemiseen. Lääketieteessä antropometriaa käytetään esimerkiksi lasten kasvun ja ravitsemustieteessä painon seurantaan. Oikeuslääketieteessä antropometriaa saatetaan käyttää rikosten selvittelyssä tai uhrien tunnistamisessa.
Antropometria kuuluu ottaa huomioon myös työvälineitä, koneita ja työpisteitä kehitettäessä ja suunniteltaessa.


title: Antropometria

text: Historiallinen antropometria kehittyi, kun historiantutkijat alkoivat käyttämään biologista aineistoa tutkimuksissaan. Ranskalainen annalistinen koulukunta oli edelläkävijä ja Emmanuel Le Roy Ladurie kirjoitti ensimmäisiä nykymuotoisia tutkimuksia 1960–1970-lukujen taitteessa. Ladurie tutki ranskalaisten sotilaiden pituuksia ja vertasi niitä sotilaiden sosiaaliseen ja taloudelliseen asemaan.


title: Antropometria

text: 1980-luvulla historiallinen antropometria kehittyi ja laajeni. Tutkimuksia muun muassa amerikkalaisten orjien ja sotilaiden pituuksista on käytetty mitä moninaisempiin historiantutkimuksiin. Tärkein näistä alueista on ollut biologisen elintason mittaaminen. Näissä tutkimuksissa saatiin tietää, että teollistumisen alkuvaiheessa teollistuminen laskee elintasoa, ja että ihmisten keskipituudet ovat kehittyneet syklisesti, eivät lineaarisesti. Myös lukutaidon ja pituuskasvun selkeä yhteys saatiin selville. Myös naisten ja miesten välistä tasa-arvoa on päästy tutkimaan joillain pienemmillä aineistoilla. Tällä hetkellä antropometriaa historiantutkimuksessa käyttää John Komlos, Ilkka Nummela ja Staney Engerman.


title: Dennis Wilcock

text: Dennis Wilcock oli englantilaisen heavy metal -yhtye Iron Maidenin laulaja vuosina 1976-1977.


title: Dennis Wilcock

text: Teatraalinen lavaesiintyjä Wilcock lauloi Iron Maidenin konserteissa punaisen tähden tapainen kasvomaalaus oikean silmänsä ympärillä. Hänen lavashownsa eräs numero oli "viiltää" omat suupielensä halki miekalla ja purskauttaa tekoverta poskiin piilotetuista kapseleista.


title: Dennis Wilcock

text: Vuonna 1977 Wilcock aiheutti käytöksellään useiden Iron Maidenin jäsenten eron yhtyeestä. Hän savusti muun muassa kitaristi Dave Murrayn Iron Maidenistä varsin pikkumaisella syyllä: Wilcock ei pitänyt Murrayn tyttöystävästä.


title: Dennis Wilcock

text: Dennis Wilcockin lyhytaikainen Iron Maiden -pesti loppui keväällä 1977 hänen ilmoitettua eräänä iltana ennen konserttia, ettei häntä kiinnostanut jatkaa yhtyeen laulajana.


title: Kiribatin lippu

text: Kiribatin lippu otettiin virallisesti käyttöön 12. heinäkuuta 1979. Lipun ylemmän puoliskon punaisella pohjalla kullanvärinen fregattilintu (kiribatin kielellä "te eitei") lentää samanvärisen nousevan auringon ("otiintai") yläpuolella, minkä sanotaan kuvastavan vahvuutta ja voimaa merellä. Alemman puoliskon sinisellä pohjalla on kolme valkoista, aaltomaista raitaa, jotka kuvaavat valtamerta ja symboloivat valtion kolmea saariryhmää: Gilbert-, Phoenix- ja Linesaaria. Auringon 17 sädettä edustavat kuuttatoista Gilbert-saarta ja Banabaa.


title: ATR 72

text: ATR 72 on kaksimoottorinen potkuriturbiinilentokone, joka on tarkoitettu syöttöliikenteeseen lyhyille lentoreiteille. Koneen valmistaja on ranskalais-italialainen ATR (ransk. "Avions de Transport Régional"). Lentokoneeseen mahtuu enimmillään 76 matkustajaa, kaksi lentäjää ja kaksi matkustamohenkilökunnan jäsentä (yksi 50 matkustajaa kohti).


title: ATR 72

text: Suomessa kyseisellä koneella ovat operoineet esimerkiksi Blue1, Finnair, Flybe Nordic, Finncom Airlines ja Nordic Regional Airlines.


title: ATR 72

text: ATR 72 on tehty ATR 42 -koneen pohjalta pidentämällä sitä 4,5 metriä ja muuttamalla siipiä. ATR 72 julkistettiin vuoden 1985 Pariisin ilmailunäyttelyssä ja suoritti ensilentonsa 27. lokakuuta 1988. Tasan vuotta myöhemmin, 27. lokakuuta 1989, ensimmäisenä yhtiönä Finnair otti koneen käyttöön.


title: ATR 72

text: Kone suunniteltiin pitkälti Finnairin toiveiden mukaan, ja siitä mm. jätettiin pois APU-varavoimayksikkö painon keventämiseksi ja talviluotettavuuden lisäämiseksi. APUn sijaan koneen oikea moottori on varustettu potkurijarrulla, joka mahdollistaa moottorin käytön generaattorina maassa toimittaessa.


title: ATR 72

text:
ATR-konsortio syntyi marraskuussa 1981, kun Aérospatiale (nykyisin osa EADS:ää) ja Alenia Aeronautica (entinen Aeritalia) yhdistivät lyhyiden matkojen koneidensa suunniteluosastot. ATR-tuotemallisto käynnistettiin virallisesti 4. marraskuuta, kun molemmat yhtiöt allekirjoittivat yhteistyösopimuksen. EADS (European Aeronautic Defence and Space Company) on 10. heinäkuuta 2000 aloittanut yhteenliittymän kolmen yrityksen kesken: Aérospatiale-Matra SA (Ranska), Construcciones Aeronàuticas SA (Espanja) ja DaimlerChrysler Aerospace AG (Saksa). Alenia Aeronautica osa italialaista Finmeccanica-konsernia.
Alenia Aeronautican tuotantolaitokset Pomiglianossa lähellä Napolia Italiassa valmistavat lentokoneen rungon ja pyrstöosan. EADS Sogerma Services kokoaa siivet Bordeaux’ssa läntisessä Ranskassa. Lopullisen kokoamisen, lentotestauksen, tarkastuksen ja toimituksen hoitaa ATR-yhtiö Toulousessa, Ranskassa.


title: ATR 72

text: Muunnoksia on kolmea päämallia:


title: ATR 72

text: Ensimmäinen ATR 72 -rahtikone, jossa on suuret rahtitilan ovet, julkistettiin Farnborough 2002 -ilmailunäytöksessä.


title: ATR 72

text: Nykyään eri lentoyhtiöille on toimitettu yli 400 konetta.


title: Live After Death

text: Live After Death on brittiläisen heavy metal -yhtye Iron Maidenin ensimmäinen täysimittainen livealbumi. Albumin julkaisi alun perin levy-yhtiö EMI 14. lokakuuta 1985, ja sen tuotti Martin Birch. Yhdysvalloissa albumin julkaisi EMI:n tytäryhtiö Capitol Records. "Live After Deathia" pidetään yleisesti yhtenä kaikkien aikojen parhaimmista livealbumeista.


title: Live After Death

text: Albumi on taltioitu kahdeksassa yhtyeen World Slavery Tour -kiertueen konsertissa. Albumin intro ja kaksitoista ensimmäistä kappaletta on äänitetty 14–17. maaliskuuta 1985 Yhdysvalloissa Kalifornian Long Beachilla, jolloin yhtye konsertoi neljänä iltana loppuunmyydyllä Long Beach Arenalla. Albumin viisi viimeistä kappaletta sen sijaan on äänitetty vuoden 1984 lokakuussa Britanniassa, jolloin yhtye konsertoi niin ikään neljänä iltana loppuunmyydyssä Lontoon Hammersmith Odeonissa.


title: Live After Death

text: "Live After Death" nousi yhtyeen kotimaassa Britannian albumilistalla toiseksi ja Suomessa albumilistan kahdeksanneksi vuonna 1985. Albumilta julkaistiin vuonna 1985 myös kaksi singleä: syyskuussa ”Running Free” (Britannian singlelistan sija 19.) ja joulukuussa ”Run to the Hills” (brittilistan 26).


title: Live After Death

text: Yhtye julkaisi päivää albumin ilmestymisen jälkeen VHS-formaatissa konserttivideon "Live After Death". Video ilmestyi DVD-formaatissa vuonna 2008.


title: Live After Death

text: Vuoden 1984 syyskuussa Iron Maiden julkaisi uransa viidennen studioalbumin "Powerslave", jonka julkaisua seurasi mittava World Slavery Tour -kiertue. World Slavery Tour kesti peräti yksitoista kuukautta, ja sen 187 konserttia ulottuivat yhteensä 24 eri maahan. Kiertueesta tuli yhtyeen uran pisin, ja sitä on myös pidetty Iron Maidenin kiertueista kunnianhimoisimpana.


title: Live After Death

text: World Slavery Tour käynnistyi 9. elokuuta 1984 Puolasta, jolloin Iron Maidenista tuli ensimmäinen länsimainen yhtye, joka esiintyi itäblokin maassa. Kiertueen kohokohdaksi muodostui myös yhtyeen konsertti Rock in Rio -festivaaleilla, jossa yhtye konsertoi 300 00 katsojan yleisölle.


title: Live After Death

text: World Slavery Tourin Pohjois-Amerikan osuuteen lukeutuivat neljä konserttia Kalifornian Long Beachilla 14–17. maaliskuuta 1985, jolloin Iron Maiden esiintyi neljästi loppuunmyydyllä Long Beach Arenalla. Tuottaja Martin Birchin johdolla yhtye taltioi neljä konserttiaan Long Beachilla. Yhtye oli jo 8–10. ja 12. lokakuuta 1984 äänittänyt Birchin kanssa neljä loppuunmyytyä konserttiaan kotimaassaan Lontoon Hammersmith Odeonissa. Näistä kahdeksassa konsertissa äänitetyistä live-kappaleista Iron Maiden koosti uransa ensimmäisen täysimittaisen livealbuminsa, joka sai nimekseen "Live After Death".


title: Live After Death

text: Albumin intro ja kaksitoista ensimmäistä kappaletta on äänitetty Long Beach Arenalla. Long Beachilla äänitetyt kappaleet muodostavat "Live After Deathin" alkuperäisen LP-painoksen kolme ensimmäistä puolta, kun taas viisi Hammersmith Odeonissa taltioitua kappaletta (”Wrathchild”, ”Children of the Damned”, ”22 Acacia Avenue”, ”Die With Your Boots On” ja ”Phantom of the Opera”) muodostavat levyn neljännen puolen.


title: Live After Death

text: Albumin kansikuvituksen on tehnyt brittiläinen taiteilija Derek Riggs, joka on yhtyeen maskotti Eddie the Headin luoja ja monivuotinen yhteistyökumppani. "Live After Deathin" kansikuvassa Eddie on kuvattu nousemassa haudastaan tulenliekkien saattelemana, kun salama iskee hänen otsaansa. Eddien taustalla on hänen hautakivensä, johon kaiverrettu kirjoitus on katkelma kirjailija H. P. Lovecraftin kirjoittamasta kauhutarinasta "Nimetön kaupunki" (1921):


title: Live After Death

text:
Lovecraftin englanninkielinen runo
"”That is not dead which can eternal lie."
"And with strange aeons even death may die.”"


title: Live After Death

text:
S. Albert Kivisen suomennos
""Se kuollut ei oo, mi voi iäti maata,"
"aikojen myötä voi kuolokin laata.""


title: Live After Death

text: "Live After Deathin" introna on vuosina 19401–945 Britannian pääministerinä toimineen Winston Churchillin kuuluisa puhe ”Taistelemme rannoilla” (), jonka Churchill piti alun perin House of Commonsissa 13. toukokuuta 1940. Albumilla kuultava puhe on kuitenkin nauhoitettu 4. kesäkuuta 1940, sillä Churchillin puhetta ei alun perin taltioitu. ”Taistelemme rannoilla” -puhe toimi yhtyeen introna World Slavery Tour -kiertueen jokaisessa konsertissa, jolloin se edelsi varsinaista aloituskappaletta ”Aces High”.


title: Live After Death

text:
”Taistelemme rannoilla” on lukeutunut Iron Maidenin konserttien ohjelmistoon myös World Slavery Tourin päättymisen jälkeen. Yhtye on käyttänyt sitä The Ed Hunter Tour-, Somewhere Back in Time World Tour- ja Maiden England World Tour -kiertueillaan ennen ”Aces High’n” soittamista.
"Live After Death" on yksi kaikkien aikojen arvostetuimmista ja kehutuimmista livealbumeista. Vuoden 1985 lokakuussa brittiläinen "Kerrang!" antoi albumille viiden K-kirjaimen eli viiden tähden arvion, ja samana vuonna lehti myös valitsi sen mukaan listalleen vuoden parhaista albumeista. 1990-luvulla "Kerrang!" listasi sen myös sadan kaikkien aikojen parhaan heavy metal -albumin joukkoon. AllMusicin Greg Prato on kirjoittanut albumin olevan ”helposti yksi parhaista live-hevimetallilevyistä”. Sekä "Kerrang!" että Sputnikmusic ovat nostaneet sen ”mahdollisesti kaikkien aikojen parhaimmaksi livealbumiksi”. Vuonna 2010 brittiläinen radioasema Planet Rock puolestaan sijoitti "Live After Deathin" kuudenneksi laatimallaan parhaiden livealbumien listalla.


title: Panssarilaiva Väinämöinen

text: Panssarilaiva Väinämöinen oli vuonna 1932 valmistunut Suomen merivoimien rannikkopanssarilaiva. "Väinämöinen" ja sen sisaralus "Ilmarinen" olivat Suomen laivaston kaikkien aikojen suurimmat alukset. "Ilmarisen" tavoin myös "Väinämöinen" oli suunniteltu pääasiallisesti uivaksi rannikkolinnakkeeksi tehtävänään muun muassa demilitarisoidun Ahvenanmaan suojaaminen. Laivat soveltuivat huonosti avomerisodankäyntiin. "Väinämöinen" oli Suomen laivaston käytössä vuoteen 1947, jolloin Neuvostoliitto osti sen Suomessa rauhansopimuksen nojalla takavarikoiduilla entisillä saksalaisilla rahavaroilla. Alus nimettiin uudelleen "Vyborgiksi". Se poistettiin käytöstä ja romutettiin 1966.


title: Panssarilaiva Väinämöinen

text: "Väinämöinen" tilattiin Crichton-Vulcanin telakalta Turusta. Sen köli laskettiin elokuussa 1929 ja alus laskettiin vesille 28. joulukuuta 1930. Alus valmistui 1932.


title: Panssarilaiva Väinämöinen

text: Aluksen järeimmät Bofors-tykit pystyivät ampumaan 225 kg:n painoisia kranaatteja 31 kilometrin päähän. Tulenjohdon ja tykkiasemien tähtäys- ja suuntauslaitteet olivat sähköisesti toisiinsa kytkettyjä, joten laitteiden lukemia sekä komentoja voitiin välittää ilman puheyhteyttä. Sähkömekaanisten tulenjohtolaitteiden lukemat välitettiin suoraan tykkitorneihin.


title: Panssarilaiva Väinämöinen

text: "Väinämöinen" otti toukokuussa 1937 Suomen edustajana osaa Ison-Britannian kuningas Yrjö VI:n kruunajaisiin liittyvään sotalaivojen paraatiin.


title: Panssarilaiva Väinämöinen

text: Sotavuosina alus miehitettiin pääasiassa vanhemmalla kantahenkilökunnalla. Tämä näkyi eniten vapaa-ajalla: Ilmarisen väki oli innokkaampia urheilijoita ja metsästäjiä, kun taas Väinämöisellä mieluummin pelattiin shakkia tai hiukan kalastettiin pitkäsiimalla tai verkoilla (Wilho Heinämies).


title: Panssarilaiva Väinämöinen

text: Alus otti osaa talvisotaan lähinnä kiinteänä ilmatorjuntapatterina Turussa lisäten alueen ilmatorjuntavahvuutta olennaisesti. Jatkosodassa molemmat panssarilaivat kävivät muutaman kerran tulittamassa vihollisen tukikohtana olevaa Hankoa. Ainoa tulos oli tiettävästi yhden ammusvaraston tuhoutuminen. Tämäkin tulos saavutettiin vasta, kun maamaaliammuntaa varten kehitettiin rannikkotykistön 254 mm kranaateista erityisiä maamaalikranaatteja. Tästä seurasi monen viikon tauko ammunnoissa, koska uusille kranaateille piti laatia omat taulukkonsa eli laskea lentoajat eri etäisyyksille.


title: Panssarilaiva Väinämöinen

text: Sisarlaiva Ilmarisen tuhouduttua Nordwind-operaatiossa 13. syyskuuta 1941 Väinämöinen kävi vielä kerran saman vuoden joulukuussa tulittamassa Hangon järeää rautatiepatteria, tosin tuloksetta.


title: Panssarilaiva Väinämöinen

text: Tämän jälkeen perustettiin Osasto Väinämöinen ja alus siirtyi taustalle toimimaan vastustajan voimia ja huomiota sitovan "fleet in being" -periaatteen mukaisesti.


title: Panssarilaiva Väinämöinen

text: Ajatus olikin tehokas, sillä venäläiset pitivät panssarilaivaa tuhottavien kohteiden kärjessä sodan loppuun asti. Operaatio Uragan (ven. Hirmumyrsky) Kotkassa kesällä 1944 oli tähdätty nimenomaan Väinämöistä vastaan, mutta sen uhriksi joutuikin hiukan suurempi mutta paljon kevyemmin aseistettu saksalainen ilmatorjunta-alus Niobe. Alus upotettiin ja venäläiset väittivät pitkään upottaneensa Väinämöisen.


title: Panssarilaiva Väinämöinen

text: Jatkosodan päättymisen jälkeen "Väinämöinen" ei kiinnostanut venäläisiä, mutta 29. toukokuuta 1947 se myytiin 265 miljoonalla markalla Neuvostoliitolle. Väinämöinen laski Suomen lipun 5. kesäkuuta 1947 Pansiossa ja se siirrettiin NL:n laivastoon, jossa se sai uuden nimen, "Vyborg", "Viipuri". Alus palveli Punalaivastossa aluksi kuuden vuoden ajan Porkkalan vuokra-alueella.


title: Panssarilaiva Väinämöinen

text: 1950-luvulla "Vyborg" modernisoitiin, mutta valmistelut aluksen poistamiseksi aloitettiin 1958. Välillä jopa ehdotettiin aluksen palauttamista Suomeen. Alus kuitenkin polttoleikattiin osiin vuonna 1966 Leningradin laivanpurkamistukikohdassa. Venäläisten laskelmien mukaan siitä saatiin n. 2 700 tonnia metalliromua.


title: Negaraku

text: Negaraku eli Negara Ku on Malesian kansallislaulu. Se valittiin Malesian kansallislauluksi vuonna 1957. Kappaleen sanoitukset ovat malaijin kielellä ja kappaleen nimi tarkoittaa sillä "Minun maani."


title: Negaraku

text:
"Negaraku, tanah tumpahnya darahku,
Rakyat hidup, bersatu dan maju,
Raja kita, selamat bertakhta.|*2"


title: Dideba

text: Dideba (, "ylistys") on Georgian entinen kansallislaulu, johon Kote Potskhverašvili teki sekä musiikin että sanoitukset. Kappaletta käytettiin Georgian kansallislauluna vuosina 1918–1920 ja uudelleen vuosina 1990–2004. Vuonna 2004 sen korvasi "Tavisupleba".


title: Andy Griffith

text: Andrew Samuel ”Andy” Griffith (1. kesäkuuta 1926 Mount Airy, Pohjois-Carolina – 3. heinäkuuta 2012 Roanoke Island, Pohjois-Carolina) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja tuottaja.


title: Andy Griffith

text: Griffith valmistui University of North Carolina-Chapel Hillistä musiikkilinjalta vuonna 1949.


title: Andy Griffith

text: USA:ssa Griffith muistetaan parhaiten sheriffi Andy Taylorin roolista suositussa 1960-luvun televisiosarjassa "The Andy Griffith Show". Sarjaa ei esitetty Suomessa. Maailmanlaajuisesti hänet tunnetaan parhaiten pääroolista televisiosarjassa "Matlock" vuosilta 1986–1995.


title: Andy Griffith

text: "The Andy Griffith Show" oli Yhdysvalloissa suosittu televisiosarja, jonka päähenkilöihin katsojat saattoivat helposti samaistua. Sarjan tapahtumat sijoittuivat pieneen kuvitteelliseen Mayberryn kaupunkiin, jossa sheriffinä toimi Griffithin esittämä Andy Taylor. Sarjan muut henkilöt olivat Opie Taylor (Ron Howard), Bee-täti (Frances Bavier), apulaissheriffi Barney Fife (Don Knotts), sekä kaupunkilaiset Gomer Pyle (Jim Nabors) ja Goober Pyle (George Lindsey).


title: Andy Griffith

text: Griffith aloitti uransa stand-up-koomikkona, ja hänen ensimmäinen läpimurtonsa elävän yleisön edessä tapahtui ohjelman "What It Was, Was Football" nauhoituksissa. Tarina kertoi maalaispojasta joka oli ensimmäistä kertaa elämässään jalkapallo-ottelussa. Myöhemmin samana vuonna Griffith äänitti tarinan ”Number One Street”, joka kertoi maalaisperheestä matkalla Floridaan valtatietä 1 pitkin.


title: Andy Griffith

text: Vuonna 1954 Griffith esiintyi Broadwayllä näytelmässä "No Time for Sergeants", joka kertoi maalaispojasta ilmavoimissa. Näytelmästä tehtiin elokuva 1959, mistä syntyi inspiraatio Gomer Pylen hahmoon.


title: Andy Griffith

text: Vuonna 1957 Griffith näytteli elokuvassa "Kasvot väkijoukossa", jälleen kerran maalaispoikana ja viihdyttäjänä mutta samalla myös kauhua herättävänä psykopaattisena poliitikkona. Elokuvassa Griffith näyttäytyi ensi kertaa menestyksekkäästi draamaroolissa.


title: Andy Griffith

text: Sen jälkeen, kun "Andy Griffith Show" lopetettiin vuonna 1968 Griffith esiintyi useissa sarjoissa, joista ei tullut yhtä suosittuja (muun muassa "The Headmaster" 1970, "The New Andy Griffith Show" 1971 ja "Salvage I" 1979). Hän näytteli myös useissa elokuvissa kuten "Strangers in 7A" (1972), "Winter Kill" (1974) ja "Pray for the Wildcats" (1974).


title: Andy Griffith

text: Vuonna 1981 Griffith pääsi ehdolle Emmy-palkinnon saajaksi roolistaan tv-elokuvassa "Murder in Texas" ja sai vuonna 1983 lisää arvostusta roolistaan murhanhimoisena roistona tv-elokuvassa "Murder in Coweta County". Griffith näytteli Matlockia vuosina 1986–1995 ja vieraili vuonna 1997 sarjassa "". Hän esiintyi myös pienessä roolissa elokuvassa "Spy Hard – lupa läikyttää" vuonna 1996.


title: Andy Griffith

text: Griffith kuoli sairaalassa saatuaan vuorokautta aikaisemmin sydänkohtauksen kotonaan Roanoke Islandilla, Pohjois-Carolinassa.


title: Tavisupleba

text: Tavisupleba (, ”vapaus”) on Georgian kansallislaulu. Davit Maghradzen georgian kielellä sanoittama hymni otettiin käyttöön uuden lipun ja vaakunan kanssa vuonna 2004, kun Georgian hallinto oli vaihtunut ruusujen vallankumouksessa. Parlamentti hyväksyi uuden kansallislaulun 20. toukokuuta 2004, tasan viisi kuukautta Eduard Ševardnadzen eron jälkeen. Se korvasi vanhan kansallislaulun, "Dideba zetsit kurtkheulsin", ja siitä tuli nopeasti erittäin suosittu. Musiikki on otettu kahdesta Zakaria Paliašvilin säveltämästä georgialaisesta oopperasta, "Abesalom da Eteri" ja "Daisi", jotka sovitti kansallislauluksi Ioseb Ketšakmadze.


title: Kaamanen

text: Kaamanen (pohjoissaameksi "Gámas", "poron koipinahka") on Inarin kunnassa sijaitseva noin 200 asukkaan kylä valtatie 4:n ja kantatie 92:n varressa Muddusjärveen laskevan Kaamasjoen rannalla.


title: Kaamanen

text: Porotalous ja palveluelinkeinot ovat kylän pääasialliset elinkeinot.


title: Kaamanen

text: Kaamasjoen suulla sijaitsevat , Saamelaisalueen koulutuskeskuksen luontaistalousyksikkö sekä Kaamasjokisuun lintutorni, joka on Suomen pohjoisin.


title: Kaamanen

text: Juha ”Watt” Vainion laulusta kuuluisaksi tullut Jouni Nuorgam pitää matkamuistomyymäläänsä Karigasniementien risteyksessä. Kaamasjoella kalastetaan runsaasti.


title: Kaamanen

text: Kaamasessa Kaamasen kievarissa järjestetään vuosittain Gámas-Blues-niminen musiikkitapahtuma. Tapahtuma levittäytyy myös Inarin kirkonkylän alueelle. Tapahtuman taustalla on inarilainen kunnallispoliitikko ja muusikko Jarmo Siivikko. Vuonna 2008 tapahtumassa esiintyi muun muassa englantilainen blues-muusikko Papa George.


title: Hansu Hanhi

text: Hansu Hanhi (aiemmin suomennettu Hannuna, ) on Disneyn sarjakuvamaailmassa esiintyvä sivuhahmo. Hän on Mummo Ankan laiska renki, jonka ruokahalu on lähes loputon ja unenlahjat erittäin hyvät.