title: Kempele

text: Kempele kuului aluksi seurakunnallisesti Liminkaan. Oulu ja Oulunsalo erosivat Limingasta 1610, jolloin Kempele jäi edelleen emäseurakunnan yhteyteen. Kun Oulunsaloon rakennettiin kappelikirkko 1665, alkoivat kempeleläiset puuhata liittymistä Oulunsaloon. Tilanne jatkui epäselvänä, kunnes muodostettiin Limingan alainen Kempeleen kappeli 1688. Oma kirkko Kempeleeseen valmistui 1691, mutta oma pappi saatiin vasta 1740. Vuonna 1735 Kempeleessä oli 444 asukasta. Asukasluku kasvoi tasaisesti, sillä vuonna 1800 asukkaita oli 608, 1850 921 ja 1900 jo 1 237.


title: Kempele

text: Kempeleen ja Oulunsalon yhdistämishankkeet tulivat uudestaan esille 1800-luvulla, jolloin yhdistämistä suunniteltiin kolme kertaa. Kuitenkin aina joko kempeleläiset tai oulunsalolaiset vastustivat hanketta. Vuonna 1899 Kempele määrättiin itsenäiseksi seurakunnaksi, mutta ero Limingasta toteutui vasta 1918. Tiilien valmistuksella on Kempeleessä vanhat perinteet, jotka ulottuvat aina 1600-luvulle saakka. Oulun kaupungin nopea teollistuminen 1800-luvun jälkipuoliskolla johti voimakkaaseen rakennustoimintaan. Tällöin ryhdyttiin polttamaan tiiliä kaupungin tarpeisiin ympäröivällä maaseudulla. Teolliseksi tiilien tuotanto muuttui Kempeleessä 1898, kun Kempeleen tiilitehdas perustettiin. Tehtaan toiminta keskittyi kesäkausiin. Keskimäärin tehdas työllisti 20 henkeä, mutta parhaimpina aikoina saattoi tiilien valmistuksessa työskennellä 60 henkeä. Tiilitehdas lopetti tuotantonsa vuonna 1952.


title: Kempele

text: 1930-luvulla ehdotettiin jälleen kahden pienen seurakunnan, Kempeleen ja Oulunsalon yhdistämistä, mutta kempeleläiset vastustivat ja asia raukesi. Kun Oulujoen kunta lakkautettiin vuoden 1965 alussa, siitä liitettiin Kempeleeseen noin 6 km²:n alue ja sen mukana 64 henkeä. Kempeleeseen kuuluneet Tupoksen, Järvenpään ja Selkämaan alueet liitettiin Valtioneuvoston päätöksellä Liminkaan vuonna 1970. Samana vuonna Oulun lääninhallitus ehdotti Kempeleen ja Oulunsalon kuntien yhdistämistä uudeksi Kempeleen maalaiskunta -nimiseksi kunnaksi, kuitenkin molempien kuntien valtuustot vastustivat ehdotusta. Kunnanvaltuustot kuitenkin suhtautuivat myönteisesti ottamalla Hailuodon kunnan mukaan yhteistoiminta-alueen muodostamiseen.


title: Kempele

text: Kempeleen väestö kasvoi 1900-luvun alusta 1960-luvulle 1 230:stä 2 700:aan. Sen jälkeen väestönkehitys kääntyi voimakkaaseen kasvuun, joka alkoi taittua vasta 1980-luvun alussa. Vuonna 1985 asukkaita oli 8 604. Väkiluvun kasvu on johtunut Oulun läheisyydestä, sillä sinne on matkaa keskustaajamasta noin 10 kilometriä. Kempeleen teollisuus oli pitkälle 1900-lukua vähäistä. Kempeleen tiilitehtaan toiminnan loppumisen jälkeen 1952 ei kunnassa juuri ollut teollisia työpaikkoja, ellei mukaan lasketa vähäistä pienteollisuutta. Uutta teollisuutta syntyi vasta 1960-luvulla. Kunnan huomattavin teollisuusyritys oli toimintansa vuonna 1969 aloittanut Oy Nokia Ab Pohjolan Kaapeli, joka toimii nykyään PKC Group nimellä. Muita huomattavia yrityksiä olivat 1973 aloittanut Kumi-Helenius Oy Kumitehdas, joka oli toinen kempeleläinen teollisuuslaitos, Lauri Kuokkanen Oy, Ouman Oy, Oulun puukaluste Oy, Kempeleen Elektrometalli, Temelex Oy sairaalakalustetehdas, Polar Electro Ky, Rakennuslaite Ky ja OU-SE Oy.


title: Kempele

text: Kempeleen historiaa 1500-luvulta 1980-luvun alkuun käsitellään Mauno Hiltusen vuonna 1982 julkaistussa kirjassa "Kempeleen historia".


title: Kempele

text: Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.


title: Kempele

text: Vuoden 2017 lopussa Kempeleessä oli 17 535 asukasta, joista 16 734 asui taajamissa, 648 haja-asutusalueilla ja 153 asukkaan asuinpaikan koordinaatit eivät olleet tiedossa. Taajama-aste lasketaan niistä asukkaista, joiden asuinpaikan koordinaatit ovat tiedossa; Kempeleen taajama-aste on 96,3 %. Kempeleen taajamaväestö jakautuu kahden eri taajaman kesken:


title: Kempele

text: Kunnan keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kuntaan vain osittain. Kempeleen keskuspaikka Asemanseutu ei muodosta omaa taajamaansa, vaan se on osa Oulun keskustaajamaa, joka ulottuu sekä Kempeleen että Oulun alueelle. Yhteensä Oulun keskustaajamassa on 200 400 asukasta ja sen pinta-ala on 201,26 neliökilometriä. Murron taajama ulottuu pääosin Tyrnävän kunnan alueelle.


title: Kempele

text: Vuoden 2018 aluejaon mukaan Kempeleessä on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:


title: Kempele

text: Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Kempeleen alueella toimii Oulun ortodoksinen seurakunta.


title: Kempele

text: Kempele on muun Pohjanmaan tavoin tasaista lakeutta. Kunta on entistä merenpohjaa, jota luonnehtivat alavat ja laakeat niitty- ja peltomaisemat, sekä harvaa metsää kasvavat kankaat ja suot. Erityisesti kunnan itäosassa on laajoja suoalueita. Kempele kuuluu laajaan sedimenttikivialueeseen, niin sanottuun Muhoksen muodostumaan, joka Satakunnan hiekkakivien tavoin on säilynyt kulutukselta peruskallion vajoamassa. Muhoksen muodostuma ulottuu merelle päin leveänä vyönä Muhoksen, Tyrnävän, Limingan ja Kempeleen sekä Oulunsalon alueiden kautta aina Hailuotoon saakka. Sitä ympäröi lähes homogeeninen granaattivyö. Kalliopaljastumia alueella on vähän.


title: Kempele

text: Kallioperää peittävät irtaimet maalajit paksuna kerroksena. Yleisimmät maalajit ovat savi, hiekka, turve ja moreeni, joka muodostaa kunnan itäosassa 5-10 metriä ympäristöstään kohoavia kumpareita. Korkeusvaihtelut ovat kunnan alueella vähäiset, Maasto on alavaa ja kohoaa loivasti Perämerestä pistävien Liminganlahden ja Kempeleenlahden tulvaniityiltä sisämaata kohti. Kirkonkylän seudulla maisemaan tuo vaihtelua vähäinen harjumuodostuma. Vaihtelevinta maasto on itäosassa, jossa on myös kunnan korkein kohouma Mourunginjärven pohjoisrannalla. Maankohoaminen, jonka nopeus on 8 millimetriä vuodessa, aiheuttaa alati muutoksia rannikolla. Rantavedet Liminganlahdessa ja Kempeleenlahdessa ovat matalia, joten rantaviiva muuttuu nopeasti. Vielä 1500-luvun puolimaissa Kempeleen ja Oulunsalon välissä oli noin 2,3 kilometriä leveä merensalmi ja Kempele oli niemimaa. Maayhteys Kempeleen ja Oulunsalon välille syntyi todennäköisesti 1700-luvun alkupuolella. Kohoaminen on ollut nopeinta Kempeleen ja Limigan välisellä Isollaniityllä. Myös Kempeleenlahti on maantunut nopeasti.


title: Kempele

text: Sisävesiä Kempeleessä on vähän. Ainoa huomattava järvi on Mourunginjärvi. Aikaisemmin rannikon vesijättömaalla oli useampiakin matalavetisiä järviä ja lampia, mutta ne ovat joko maatuneet tai kuivattu.


title: Kempele

text: Kempeleen keskustaajama sijaitsee Pohjanmaan radan ja valtatien 4 välittömässä läheisyydessä. Seututie 816 alkaa Kempeleen keskustaajamasta ja jatkuu Hailuodon Marjaniemeen saakka.


title: Kempele

text: Valtatie 4 kulki alun perin keskustaajaman kautta, mutta vuonna 1990 valmistunut moottoriliikennetie siirsi läpikulkuliikenteen pois keskustasta. 2000-luvun alussa moottoriliikennetie parannettiin moottoritieksi ja sitä jatkettiin samalla Limingan Haaransiltaan. Nykyisin Limingan Haaransillan liikenneympyrästä alkava ja Ouluun johtava "Vanha Nelostie" on numeroitu seututieksi 847.


title: Kempele

text: Kempeleen keskustaajamasta sekä Kokkokankaan alueelta on useita päivittäisiä paikallisliikenteen vuoroja Ouluun. Liikennöitsijöinä toimivat Koskilinjat sekä Kylmäsen Liikenne. Kaukoliikenteen pikavuorot pysähtyvät Eteläkeskus Zeppelinin rampilla ja Kempeleen kunnantalon kohdalla ja niistä vastaa muun muassa Käkelän Liikenne.


title: Kempele

text: VR lopetti matkustajajunien pysähdykset Kempeleen rautatieasemalla vuonna 1990. Liikennevirasto vahvisti syyskuussa 2013, että Kempeleen rautatieasema otetaan uudestaan matkustajakäyttöön. Matkustajaliikenne aloitettiin uudestaan 20. kesäkuuta 2016. Säännöllistä rautateiden tavaraliikennettä Kempeleessä ei ole. Kaikki ohi menevät junat eivät pysähdy Kempeleen asemalla.


title: Kempele

text: Paikat jakaantuivat seuraavasti vuoden 2012 kunnallisvaaleissa:


title: Kempele

text: Kempeleen Kiri on yleisseura, joka tunnetaan parhaiten pesäpallosta. Sekä miesten että naisten edustusjoukkueet pelaavat kaudella 2016 pesäpallon pääsarjassa Superpesiksessä. KeKin miesten joukkue nousi pääsarjaan kaudelle 2016 ja naisten joukkue kaudelle 2012.


title: Kempele

text: Kempeleessä toimi lentopallon SM-liigaa vuosina 2006–2009 pelannut Kempeleen Lentopallo. KempeLe pelasi pääsarjassa suurin satsauksin ilman mainittavaa menestystä. Joukkueeseen hankittiin mm. maajoukkuepelaaja Teppo Heikkilä, SM-liigan pistepörssin kolminkertainen voittaja Marko Aho ja SM-liigan parhaana pelaajana 2007 palkittu Pekka Kortteinen. Myös beach volley -pelaaja Anssi Hakala kuului joukkueen vahvuuteen. Edustusjoukkue siirtyi Ouluun kaudeksi 2009–2010 ja vaihtoi nimeksi Sun Volley.


title: Kempele

text: Jääkiekkoseura Kiekko-Laser syntyi kun Kiekko-Oulu ja Kempeleessä ja Oulunsalossa toiminut Laser HT yhdistyivät. Suomi-sarjaan noustuaan, edustusjoukkue siirtyi Ouluun. Seuralla on edelleen junioritoimintaa Kempeleessä. Tunnetuin Laser HT:n kasvatti on Kempeleestä kotoisin oleva NHL-maalivahti Pekka Rinne.


title: Kempele

text: Vammaishiihtäjänä menestynyt Pertti Sankilampi edusti Kempeleen Kiriä.


title: Kempele

text: Paikkakunnalla toimii myös urheilun yleisseura Kempeleen Pyrintö, jalkapalloseura Ajax-Sarkkiranta ja salibandyseura Kempele Wild Duckz."Kempele"-sanan yhteydessä käytettävät sijamuodot ovat paikkakunnalla vakiintuneen tavan mukaisesti inessiivi ("Kempeleessä"), elatiivi ("Kempeleestä") ja illatiivi ("Kempeleeseen"). Tosin ulkopaikkakuntalaiset käyttävät kunnasta varsin usein myös virheellisiä adessiivi- ("Kempeleellä"), ablatiivi- ("Kempeleeltä") ja allatiivimuotoja ("Kempeleelle").


title: Kempele

text: Kempeleen pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla suutarinlohi, maitopotut, ruisleipä ja puolukkakiisseli.


title: Kerimäki

text: Kerimäki (entinen nimi Haapala) on entinen Suomen kunta, joka sijaitsee Etelä-Savon maakunnassa. Kunnassa asui lakkauttamishetkellä ihmistä, ja sen pinta-ala oli  km, josta  km oli vesistöjä. Väestötiheys oli asukasta/km.


title: Kerimäki

text: Kerimäen pitäjä perustettiin vuonna 1642. Kerimäki on alkujaan ollut "emäpitäjä", sillä siitä jo vuonna 1882 erotettiin Savonrannan kunta ja 12 vuotta myöhemmin eli 1894 Enonkosken kunta. Vuonna 1924 perustettiin osasta Kerimäen kunnan aluetta Punkaharjun kunta. Kerimäki liitettiin vuoden 2013 alussa Savonlinnaan.


title: Kerimäki

text: Kerimäen naapurikunnat olivat Enonkoski, Kesälahti, Kitee, Punkaharju ja Savonlinna.


title: Kerimäki

text: Kerimäen nimikkoruoiksi äänestettiin 1980-luvulla muikuista tehty rantakala ja ruisleipä. Alakuona, Anttola, Haapalahti, Haapaniemi, Hevossalo, Hälvä, Jouhenniemi (Kirkonkylä), Karvila, Kattilamäki, Kerimäki, Kumpuranta, Kuokkala, Laakkola, Luotojärvi, Lötjölä, Louhi, Makkola, Moiniemi, Nojanmaa, Paakkunala, Paasniemi, Pihlajaniemi, Pitkälä, Raikuu, Rauvanniemi, Riikola, Ruokojärvi, Ruokolahti, Ruokoniemi, Simpala, Toroppala, Vuokala, Yläkuona, Silvola


title: Kerimäki

text: Kunnan kautta kulkee Juvan ja Parikkalan välinen valtatie 14, josta erkanee Kiteen ja Kerimäen välinen kantatie 71.


title: Kerimäki

text: Parikkalan, Savonlinnan ja Huutokosken välinen rautatie kulkee Kerimäen lounaisosassa. Savonlinnan ja Parikkalan välillä kulkevat taajamajunat pysähtyvät Kerimäen rautatieasemalla, josta on etäisyyttä Kerimäen kirkonkylälle noin 13,5 kilometriä ja Anttolan kylään noin 3,5 kilometriä.


title: Kerimäki

text: Savonlinnan lentoasemalle on etäisyyttä Kerimäen kirkonkylästä noin 25 kilometriä ja kunnanrajalla sijaitsevasta Makkolan kylästä noin neljä kilometriä. Lentokenttä ja -asema sijaitsevat Savonlinnan puolella.


title: Kerimäki

text: Kunnan työvoimasta sijoittuu alkutuotantoon 11 %, teollisuuteen ja rakentamiseen 27 % ja palveluihin 62 %.


title: Kerimäki

text: Kerimäen Makkolan kylässä sijaitsee Muhosen maatila ja tilaleipomo. Luomuliitto on valinnut Muhosen maatilan vuoden 2008 luomutilaksi. Kerimäki tunnetaan myös Puruveden muikusta.


title: Kesälahti

text: Kesälahti () on entinen Suomen kunta Pohjois-Karjalan maakunnassa. Kunta liitettiin Kiteen kaupunkiin 2013, jolloin Kesälahdella asui ihmistä. Kunnan pinta-ala oli  km, josta  km oli vesistöjä. Väestötiheys oli asukasta/km. Kesälahden naapurikunnat olivat Kerimäki, Kitee, Parikkala, Punkaharju ja Savonlinna. Kesälahden korkein kohta on Särkvaara.


title: Kesälahti

text: Vuoden 2006 alussa Kesälahteen liitettiin Parikkalasta 31 hehtaarin laajuinen alue, Sarvisalon saaren itäinen pää, Otrapää. Siihen saakka kuntien rajalinja oli Uudenkaupungin rauhan (1721) mukaisesti viivasuora. Tämän takia Sarvisalon itäisen kärjen väestö oli asunut aluksi Uukuniemen ja sittemmin Parikkalan puolella. Aloite rajansiirrosta tuli asukkailta itseltään, koska yhteydet palveluihin olivat Kesälahden suuntaan tiiviimmät.


title: Kesälahti

text:
Kesälahden nykyinen kirkko on valmistunut vuonna 1950 ja sen ovat suunnitelleet arkkitehdit Aili ja Niilo Pulkka. Vanha, vuonna 1831 rakennettu puukirkko tuhoutui jatkosodassa 1941 Neuvostoliiton ilmapommitusten sytyttämässä tulipalossa. Vanhan kirkon aikainen kellotapuli on yhä jäljellä.
Kiteen ja Kesälahden valtuustot hyväksyivät kuntaliitossopimuksen 26.4.2012. Kuntaliitos tuli voimaan 2013 alussa ja Kesälahdesta tuli osa Kiteen kaupunkia.


title: Kesälahti

text: Hummovaara, Kesälahti, Mehonmäki, Ristlahti-Purujärvi, Suurikylä (Suurkylä), Rasti-Salokylä, Varmo, Totkunniemi, Marjoniemi, Ruokkee, Villala, Sarvisalo (Sarvisaari) ja Rajavaara


title: Kesälahti

text: Kesälahden kirkonkylän taajamassa on 1 037 asukasta (31.12.2011).Kesälahden pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla muikkukeitto ja juustomaito.


title: Keuruu

text: Keuruu, aikaisemmin "Keuru" () on Suomen kaupunki, joka sijaitsee Keski-Suomen maakunnassa 60 kilometriä Jyväskylästä länteen. Kaupungissa asuu noin henkeä, minkä lisäksi Keuruulla on runsaasti loma-asutusta.


title: Keuruu

text: Keuruun naapurikunnat ovat Jämsä, Multia, Mänttä-Vilppula, Petäjävesi, Virrat ja Ähtäri. Naapurikunnista Ähtäri kuuluu Etelä-Pohjanmaahan, Virrat ja Mänttä-Vilppula Pirkanmaahan ja muut Keski-Suomeen.


title: Keuruu

text: Valtatie 23 halkaisee itä–länsi-suunnassa kaupungin, etelästä tulee kantatie 58. Haapamäki on rautateiden risteysasema: rautatie Haapamäeltä Jyväskylään kulkee Keuruun keskustan halki.


title: Keuruu

text: Keuruu on maastoltaan mäkinen ja metsäinen kunta, jonka luonnossa heijastuu Suomenselän läsnäolo. Keuruulla on paljon järviä ja myös soita. Keuruun kirkonkyläkin sijaitsee vesistön äärellä. Keuruun pinta-alasta vettä on hieman yli kymmenesosa. Suurin järvi on Keurusselkä ja siihen kuuluva Ukonselkä.


title: Keuruu

text: Keuruun alueella on kokonaan tai osittain yhdeksän Natura-kohdetta: Hirvijärvi, Huhkojärven pitkä ja kapea rotkojärvi, Pihlajavesi ja yläjuoksun pienvedet, saukon ja taimenen suosima Pihlajaveden reitti, Raiskin metsät, Siipikangas, Tuomistonjoki, Vesilahdensuo - Kurkisuo ja Syrjäharju.


title: Keuruu

text: Loila, Suojärvi, Suolahti, Kurkiniemi, Ketvelniemi, Kivelä, Keuruunkylä, Pappilanniemi, Nyyssänniemi, Otava, Mustasaari, Melonsaari


title: Keuruu

text: Etelä-Keuruu, Haapamäki, Jukojärvi, Liesjärvi, Pihlajavesi, Valkealahti, Ampiala, Karimo, Kivijärvi, Lavikko, Riiho, Lihjamo, Kaleton


title: Keuruu

text: Keuruun pitäjä perustettiin vuonna 1652. Tätä aikaisemmin se oli Ruoveden kappeliseurakunta nimellä Lapinsalmi vuodesta 1628. Sittemmin Multia ja Pihlajavesi erosivat Keuruusta, mutta Pihlajavesi liittyi takaisin Keuruuseen vuonna 1969. Keuruusta suunniteltiin 1970-luvulla kauppalaa, mutta tämä ei toteutunut. Sen sijaan Keuruusta tuli kaupunki vuonna 1986.


title: Keuruu

text: Keuruulla sijaitsi vuodesta 1967 alkaen Puolustusvoimiin kuulunut Pioneerirykmentti. Se koulutti vuosittain noin tuhat pioneeri- ja suojelualan varusmiestä. Kaikkiaan se ehti kouluttaa kaikkiaan noin 50 000 varusmiestä. Palkattua henkilöstöä rykmentissä oli 250. Pioneerirykmentti lopetettiin loppuvuonna 2014, ja viimeiset alokkaat astuivat palvelukseen tammikuussa 2014.


title: Keuruu

text: Pohjoisjärven rannalla Keuruulla sijaitsee helluntaiherätyksen Iso Kirja -opisto, jossa järjestetään joka vuosi juhannuskonferenssi. Kustannusalalta Otavan kirjapaino ja Kirjavälityksen keskusvarasto sijaitsevat Keuruulla. HT Laser Oy:n kotipaikka on Keuruu.


title: Keuruu

text: Vuonna 2016 eniten yhteisöveroa maksoivat Suomen Vesileikkaus Oy, Finn-Nauha Oy ja Keuruun Megamarket Oy.


title: Keuruu

text: Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kaupungin väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2013 tilanteen mukainen.


title: Keuruu

text: Vuoden 2017 lopussa Keuruulla oli 9 919 asukasta, joista 6 924 asui taajamissa, 2 934 haja-asutusalueilla ja 61 asukkaan asuinpaikan koordinaatit eivät olleet tiedossa. Taajama-aste lasketaan niistä asukkaista, joiden asuinpaikan koordinaatit ovat tiedossa; Keuruun taajama-aste on 70,2 %. Keuruun taajamaväestö jakautuu kahden eri taajaman kesken:


title: Keuruu

text: Kaupungin keskustaajama on lihavoitu.


title: Keuruu

text: Vuoden 2018 aluejaon mukaan Keuruulla on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:


title: Keuruu

text: Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Keuruun alueella toimii Jyväskylän ortodoksinen seurakunta.


title: Keuruu

text: Seuraavassa luettelossa on mainittu historiallisella ajalla lakkautetut seurakunnat Keuruun kaupungin nykyisellä alueella.


title: Keuruu

text: Keuruun vanha kirkko on yhä käytössä oleva 1700-luvulla rakennettu puukirkko. Jokakesäiset Keuruun Markkinat ovat suosittu kesätapahtuma. Esiintyjinä on vuosien varrella nähty mm. Matti Nykänen ja Danny. Jokakesäinen helluntailaisten Juhannuskonferenssi Isossa Kirjassa kokoaa yhteen kristittyjä ympäri Suomea ja maailmaa. Elias Lönnrot -siipirataslaivan kotisatama on Keuruulla. Tiedetila on Keuruulla oleva entiselle Karimon koululle perustettu pysyvä näyttelytila, jossa esitellään pääasiassa nuorille tekniikkaa.


title: Keuruu

text: Camping Nyyssänniemi sijaitsee Keurusselän rannalla, noin 3,5 km Keuruun keskustasta. Leirintäalueen vieressä on Nyyssänniemen asuinalue. Nyyssänniemen leirintäalueelta saa kalastusluvat Keurusselälle ja Virtalan- ja Palsankoskelle. Nyyssännimessä on nykyään minigolfrata ja frisbeegolfrata. Camping Nyyssänniemen lähellä on myös asuinalue. Jossa on leikkipuisto ja jalkapallokenttä. Nyyssänniemessä sijaitsee myös 1700-luvulla rakennettu Liukon pirtti, joka toimii myös vastaanottorakennuksena sekä kahvilana.


title: Keuruu

text: Vuonna 2017 Keuruulla lanseerattiin keuruulaisten yrittäjien ja kaupungin kanssa oma GoKeuruu -mobiilisovellus, joka auttaa sekä paikkakuntalaisia, että matkailijoita tutustumaan Keuruun tarjontaan.


title: Keuruu

text: Keuruun pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla puukaukalossa paistettu "kouruliha", perunalaatikko ja "varituinen" eli varilimppu.


title: Keuruu

text: Jääkiekkojoukkue KeuPa HT on nostanut 2010-luvulla paikkakunnan profiilia urheilumaailmassa.


title: Kihniö

text: Kihniö on Suomen kunta, joka sijaitsee Pirkanmaan maakunnan luoteisrajalla. Kuntakeskus sijaitsee aivan Parkanosta Jyväskylään johtavan valtatie 23:n pohjoispuolella. Matkaa kuntakeskuksesta maakunnan rajalle on noin 20 km.


title: Kihniö

text: Kihniön naapurikuntia ovat Kurikka, Ylöjärvi, Parkano, Seinäjoki ja Virrat. Suurimmat vesistöt ovat Kankarinjärvi ja Nerkoonjärvi. Vapaa-ajan asuntoja kunnassa on 777.


title: Kihniö

text: Kihniön vaakunan on suunnitellut Toivo Vuorela ja se vahvistettiin vuonna 1960.


title: Kihniö

text: Kihniö oli pitkään erämaana; sen ensimmäinen talo, Linna, mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1557. Kihniön nimen kerrotaan syntyneen siten, että pohjoisen suunnalta, Peräseinäjokea myöten, tuli kaksi uudisasukasta. Toinen jäi nykyiseen Kihniöön, mutta toinen aikoi "kihinata" eteenpäin. Kihniöön jäänyt antoi tämän vuoksi talolleen nimen Kihinu, josta siis Kihniön nimi olisi peräisin. Kihniö oli osa Kyrön pitäjää keskiajalla. Kyrön jakautuessa 1640 Kihniö siirtyi Ikaalisten Kyröön tai Suur-Ikaalisten emäpitäjään yhdessä Parkanon, Ikaalisten, Kankaanpään, Karvian ja Honkajoen kuntien alueitten kanssa.


title: Kihniö

text: Ilmari Launiksen suunnittelema Kihniön kirkko valmistui vuonna 1916 ja kunta itsenäistyi syyskuun alussa 1918; ero Parkanosta toteutui vasta kaksi vuotta myöhemmin.


title: Kihniö

text: Kihniössä on yhtenä merkittävimmistä elinkeinoista turvetuotanto, jota harjoittaa lähinnä Vapo. Turpeen kuljetusta varten on kunnan alueella ollut rautatie. Aitonevalla on turvemuseo ympäristöpolkuineen.


title: Kihniö

text: Keihäsmatkojen omistajan Kalevi Keihäsen perustama Pyhäniemen lomakeskus sijaitsee Kihniössä.


title: Kihniö

text: Perussuomalaiset ehdottivat syyskuussa 2015, että kuntaan perustetaan vastaanottokeskus 200 pakolaiselle, mikä toteutettiin.


title: Kihniö

text: Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.


title: Kihniö

text: Vuoden 2017 lopussa Kihniössä oli 1 967 asukasta, joista 680 asui taajamissa, 1 268 haja-asutusalueilla ja 19 asukkaan asuinpaikan koordinaatit eivät olleet tiedossa. Taajama-aste lasketaan niistä asukkaista, joiden asuinpaikan koordinaatit ovat tiedossa; Kihniön taajama-aste on 34,9 prosenttia. Kihniön taajamaväestö kuuluu vain yhteen taajamaan eli kunnan keskustaajamaan Kihniön kirkonkylään, jossa oli vuoden 2017 lopussa 680 asukasta.


title: Kihniö

text: Vuoden 2018 aluejaon mukaan Kihniössä on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:


title: Kihniö

text: Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Kihniön alueella toimii Tampereen ortodoksinen seurakunta.


title: Kihniö

text: Kihniön kyliä ovat Niskos, Linnankylä, Nerkoo, Mäkikylä, Jokikylä, Ratikylä, Naarminkylä, Kirkonkylä, Kihniönkylä, Kankari ja Korhoskylä,


title: Kihniö

text: Kihniössä toimii Kihniön yhtenäiskoulu, jossa on luokat 0-9. Vanha Mäkikylän koulu paloi 29. tammikuuta 2014. Kihniön yhtenäiskoulun vieressä sijaitseva Kirkonkylän koulu toimi vuoteen 2013 asti.Saija Mäki-Nevala ohjasi synnyinkunnastaan vuonna 2014 valmistuneen dokumenttielokuvan "Kihniö", jossa hän palaa tarkastelemaan tyhjenevän pikkukunnan elämää vuosien muuallaolon jälkeen.


title: Kihniö

text: Kihniön kipakka on tunnettua kihniöläistä pontikkaa. Kihniön pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla lampaanpaisti ja imelletty perunalaatikko.


title: Kihniö

text: Kihniötä on nimitetty 'Suomen perussuomalaisimmaksi paikkakunnaksi', koska Perussuomalaiset-puolue on saanut siellä vaaleissa prosentuaalisesti suurimman kannatuksen Suomessa.


title: Haminan rauha

text: Haminan rauha oli Ruotsin ja Venäjän välinen rauhansopimus, joka allekirjoitettiin 17. syyskuuta 1809 Haminassa, nykyisen Johanneksen kirkon paikalla sijainneessa linnoituksen komendantin virka-asunnossa. Rauha päätti 21. helmikuuta 1808 alkaneen Suomen sodan.


title: Haminan rauha

text: Ruotsi luovutti Haminan rauhassa Venäjälle koko Suomen. Ruotsin tuonaikaisessa hallinnossa Suomen suuriruhtinaskunta ei ollut autonominen hallintorakennelma, vaan kuusi Ruotsiin kuuluvaa lääniä. Tämän vuoksi luovutettavat alueet määriteltiin sopimuksen 4. artiklassa lääneinä: Ruotsi luovutti Venäjälle Kymenkartanon, Uudenmaan ja Hämeen, Turun ja Porin, Savon ja Karjalan, Vaasan ja Oulun läänit sekä itäosan Västerbottenin lääniä. Sopimuksen 5., 10. ja 17. artikloissa, jotka koskivat eräitä alueluovutuksen vaikutuksia, kuitenkin käytettiin näistä alueista nimitystä Suomi.


title: Haminan rauha

text: Ruotsi olisi halunnut neuvotella Ahvenanmaasta, mutta Venäjä halusi sen ehdottomasti. Eniten neuvoteltiin siitä, mitä jokia pitkin valtioiden raja kulkisi pohjoisessa. Venäläiset vaativat rauhanneuvotteluissa rajan vetämistä Kalixjokeen ja ruotsalaiset Kemi- ja Ounasjokeen. Lopulta ruotsalaiset ehdottivat, että asiaa kysyttäisiin suoraan keisari Aleksanteri I:ltä. 17. syyskuuta 1809 Venäjän valtuutetut esittivät Ruotsin valtuutetuille keisarilta tulleen kirjeen, jossa hän suostui siihen, että Ruotsi sai Kalix- ja Tornionjokien välisen alueen, mutta vaati, että Venäjän tuli saada Tornio. Keisari lähetti kirjeen mukana kartan, johon hän oli merkinnyt rajan kulkemaan Tornionjokea pitkin. Hän oli näyttänyt samaa karttaa Ranskan lähettiläälle jo huhtikuussa 1808 ja sanonut, että aikoi vetää rajan Tornionjoelle. Lisäksi Aleksanteri ilmoitti kirjeessä, että mikäli rauhaa ei solmittaisi välittömästi kun ruotsalaiset saavat kirjeen, Venäjä lopettaa rauhanneuvottelut. Rauhansopimus allekirjoitettiin samana päivänä.


title: Haminan rauha

text: Haminan rauha riisti Ruotsilta yli kolmasosan sen pinta-alasta ja väestöstä. Ikivanha valtioyhteys Suomen ja Ruotsin välillä katkesi. Ruotsalaisille rauha olikin suuri järkytys ja nöyryytys. Rauhanneuvotteluihin osallistunut ruotsalainen kreivi Curt von Stedingk totesi, että mieluummin hän olisi allekirjoittanut oman kuolemantuomionsa kuin Haminan rauhan.


title: Haminan rauha

text: Suomalaiset vapautettiin Haminan rauhassa uskollisuudenvalastaan Ruotsin kruunulle, ja Ruotsi sitoutui noudattamaan Napoleonin mannermaasulkemusta Britanniaa kohtaan. Sopimuksessa määriteltiin kolmen vuoden siirtymäaika, jonka aikana esimerkiksi Ruotsin puolella uutta rajaa asuneet suomalaiset ("Finnar") saivat vapaasti muuttaa Suomeen asumaan ja päinvastoin. Myöhemmin sovittiin Tornion- tai Muonionjoissa ja Könkämäenossa sijaitsevista saarista, joiden omistus- ja nautintaolosuhteet olivat sekavat ja vaikeat selvittää, että niiden ikivanhat nautintaoikeudet säilyisivät niiden omistajilla (ks. Suvereniteettisaaret).


title: Haminan rauha

text: Ruotsin jo 1700-luvulla Venäjälle menettämät Suomen osat eli Uudenkaupungin rauhassa luovutetut Suomenlahden ulkosaaret, läntinen Karjalankannas, Viipurinlahden länsirannikko ja Turun rauhassa luovutetut alueet, mutta myös Suomen alueeseen aiemmin kuulumaton entisen Käkisalmen läänin eteläosa eli yhteisnimitykseltään Vanhana Suomena tunnettu Suomen kuvernementti yhdistettiin Suomen suuriruhtinaskuntaan vuonna 1812. Suomi oli Venäjän osa itsenäistymiseensä asti (1917).


title: Haminan rauha

text: Suomen asiain valtiosihteeriksi nimitetty Robert Henrik Rehbinder ehdotti vuonna 1824 Suomen suuriruhtinaskunnan rajaa siirrettäväksi lännemmäs Pietarin porteilta, mutta tsaari Aleksanteri I katsoi, että Suomi säilyy varmemmin osana Venäjän valtakuntaa, kun raja on mahdollisimman lähellä tsaarin pääkaupunkia. Vuoteen 1833 saatiin myös selvitetyksi epämääräinen viivasuoraksi kuviteltu rajalinja Kuusamon ja Inarin välillä, ja samalla Norjan vastaisen rajan itäisin osa.


title: Kiihtelysvaara

text: Kiihtelysvaara oli Pohjois-Karjalassa sijainnut Suomen kunta. Se liitettiin Joensuun kaupunkiin 1. tammikuuta 2005.


title: Kiihtelysvaara

text: Kiihtelysvaaran naapurikunnat olivat ennen kunnan lakkauttamista Eno, Joensuu, Kontiolahti, Pyhäselkä, Tohmajärvi ja Tuupovaara.


title: Kiihtelysvaara

text: Vuonna 2004 kunnan väkiluku oli 2 635 ja sen pinta-ala oli 530 km², josta 44 km² oli vesistöjä. Väestötiheys oli 5,5 asukasta/km². Kiihtelysvaaran vaakuna kuvaa kiihtelystä, oravannahkojen mittayksikköä. Vaakunan suunnitteli Ahti Hammar ja se vahvistettiin vuonna 1962.


title: Kiihtelysvaara

text: Kiihtelysvaaran pohjoisosan halki kulkevat Joensuun ja Ilomantsin välinen rautatie ja kantatie 74. Kiihtelysvaaran kirkonkylä sijaitsee suunnilleen keskellä entisen kunnan aluetta, ja muita maininnan arvoisia asutuskeskittymiä ovat Heinävaaran ja Huhtilammen kylät. Kiihtelysvaaran kirkonkylästä on runsaan 30 kilometrin matka Joensuun keskustaan.


title: Kiihtelysvaara

text: Pääosa Kiihtelysvaarasta kuuluu Venäjän puolelle laskevan Jänisjoen vesialueeseen. Lähellä Tohmajärven rajaa jokeen yhtyy lännestä Viesimonjoki. Muutamat Kiihtelysvaaran luoteisosan järvet laskevat Pielisjokeen. Luoteessa sijaitsevaa Jukajärveä lukuun ottamatta koko Kiihtelysvaaran alue on yli 100 metriä merenpinnan yläpuolella, ja korkeimmat vaarat ulottuvat yli 200 metrin korkeuteen merenpinnasta. Soiden osuus pinta-alasta on huomattava ja ne ovat rajoittaneet asutuksen leviämistä. Varsinkin etelässä ja lounaassa on laajoja asumattomia alueita.


title: Kiihtelysvaara

text: Jänisjoessa ovat entisen Kiihtelysvaaran alueella Pohjois-Karjalan Sähkön omistamat Ruskeakosken ja Vihtakosken voimalaitokset.


title: Kiihtelysvaara

text: Kiihtelysvaaran alueelta on tehty muutamia esihistoriallisia löytöjä, ja vanhasta asutuksesta kertovat tervahautojen ja raudantekopaikkojen rauniot. Seutu kuului 1500-luvulla venäläisten veronkantoalueisiin. Vuoden 1617 Stolbovan rauhan jälkeen suurin osa kreikkalaiskatolisesta väestöstä siirtyi rajan itäpuolelle, ja heidän tilalleen tuli uudisasukkaita Savosta, mutta myös Hämeestä ja Pohjanmaalta saakka. Venäläiset kävivät ryöstelemässä Kiihtelysvaaran taloja 1600-luvun puolivälistä lähtien, ja uudelleen pitäjä joutui hävityksen ja ryöstelyn kohteeksi isonvihan aikana. Pikkuvihan aikana tuho oli vielä pahempaa, ja Jänisjoen Oskolankosken rannalla on sen aikaisten sissipäälliköiden Erkki Sallisen ja Antti Roivaan muistomerkki.


title: Kiihtelysvaara

text: Kiihtelysvaara muodostettiin Tohmajärven kappeliseurakunnaksi ennen vuotta 1693, ja itsenäinen seurakunta siitä tuli vuonna 1857. Ensimmäinen oma kirkkoherra saatiin kuitenkin vasta vuonna 1896. Kiihtelysvaaran ensimmäinen kirkko rakennettiin vuoden 1680 tienoilla, ja sen tilalle valmistui kirkko vuonna 1770. Tämä kirkko paloi 23.9.2018. Alkuperäinen kellotapuli paloi vuonna 1813, ja vuonna 1856 valmistui uusi kellotapuli, joka korjattiin perusteellisesti vuonna 1931. Pyhäselkä erosi Kiihtelysvaarasta omaksi kunnakseen ja seurakunnakseen vuonna 1925.


title: Kiihtelysvaara

text: Kiihtelysvaaran ensimmäinen kansakoulu aloitti toimintansa kirkonkylässä vuonna 1877. Kiihtelysvaaran asukasluku oli suurimmillaan 1950-luvulla; vuonna 1955 asukkaita oli 4 508. Voimistuva maaltamuutto vähensi väkilukua, ja vuonna 1969 asukkaita oli enää 3 298.


title: Kiihtelysvaara

text: Alavi, Heinävaara, Huhtilampi, Keskijärvi, Kiihtelysvaara, Oskola, Palo, Hyypiä, Röksä ja Uskaljärvi.Kiihtelysvaaran pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla pohjoiskarjalainen vasikanpaisti, lanttulohko, otrakokko, marjareimi ja tupinakukkoset.


title: Kiikala

text: Kiikala on entinen Suomen kunta Varsinais-Suomen maakunnassa. Ennen kuntaliitosta se oli osa Länsi-Suomen lääniä ja aiemmin Turun ja Porin lääniä. Vuodesta 2009 lähtien Kiikala on ollut osa Salon kaupunkia.


title: Kiikala

text: Itsenäisen Kiikalan kunnan rajanaapureita olivat ennen kuntaliitosta Somero, Kuusjoki, Pertteli, Kisko, Suomusjärvi ja Nummi-Pusula. Aiemmin sen rajanaapureita olivat myös Somerniemi, joka vuodesta 1977 on ollut osa Someroa, sekä Nummi ja Pusula, jotka vuonna 1981 yhdistyivät Nummi-Pusulaksi ja ovat vuodesta 2013 olleet osa Lohjaa.


title: Kiikala

text: Kiikalassa on lentokenttä, jota käyttää pääasiassa Salon Seudun Ilmailukerho (SSIK).


title: Kiikala

text: Kiikalan läpi lounaasta koilliseen kulkee Kolmas Salpausselkä, jonka Kiikalaan, Suomusjärvelle, Somerniemelle ja Nummelle ulottuvalla, Kiikalannumeksi kutsutulla osuudella on Hyyppärän harjualue -niminen Natura 2000 -suojelualue. Harjualueella on muun muassa arvokkaita lähteikköjä, ja siellä sijaitsee myös Varsinais-Suomen korkein kohta, 163,9 metriä korkea kallioinen Särämäki.


title: Kiikala

text: Luoteisosat Kiikalasta ovat savitasankoa, joka jatkuu Kiikalasta ja Kuusjoelta Someron kautta Loimaalle ja Marttilaan. Siellä savitasankoon syvään uurtuneet Rekijoen rotkolaaksot Rekijokilaakson Natura 2000 -suojelualueella muodostavat arvokkaita perinnemaisemia, jotka jatkuvat myös Someron puolella.


title: Kiikala

text: Pohjoisosa Kiikalasta kuuluu Uskelanjoen vesistöalueeseen ja eteläosa Kiskonjoen–Perniönjoen vesistöalueeseen.


title: Kiikala

text: Kiikalan järvistä Pernjärvi ja Kyynäräjärvi Perttelin rajalla ovat Perniönjoen latvajärviä. Etelässä Kiikalan alueelle ulottuu Kiskon Hirsijärvi, johon laskee pohjoisesta lintujärvenä tunnettu Omenojärvi eli Omenajärvi entiseltä Kiikalan ja Suomusjärven rajalta. Entisellä Suomusjärven ja Kiikalan rajalla sijaitsee Kiikalan kaakkoisosan halki niin ikään Kiskonjoen latvasvesiin kuuluvaa Varesjokea pitkin Suomusjärven Aneriojärveen laskeva Varesjärvi. Muita Varesjokeen laskevia järviä Kiikalassa ovat Ruukinjärvi ja Säräjärvi Johannislundissa nykyisellä Lohjan rajalla sekä joukko pikkujärviä ja lampia näiden ympärillä. Lähellä Kiikalan kirkonkylää Silvan kylässä Varesjokeen laskee Härjänvatsan lampi, jonka rannassa on Kiikalan kunnan perustama uimala.


title: Kiikala

text: Uskelanjoen latvahaaroja Kiikalassa ovat pohjoisesta Someron alueelta alkunsa saavat Rekijoki ja Terttilänjoki sekä kokonaan Kiikalan alueella virtaava Hitolanjoki, jotka yhtyvät Uskelanjoeksi Kiikalan Rekijoella. Rekijokeen ja Terttilänjokeen ei laske Kiikalasta järviä. Hitolanjoen latvoilla, Kiikalan kirkon luona, asutuksen ja peltojen ympäröimänä sen sijaan levittäytyi aiemmin Kiikalan kirkkojärveksi kutsuttu savipohjainen Kurajärvi. Sitä laskettiin kahteen otteeseen, ensin 1900-luvun alussa ja toisen kerran 1950–1960-luvuilla, jolloin koko järvi saatiin pumppuasemien avulla viljelysmaaksi. Hitolanjoen valuma-alueella Kiikalassa sijaitsevat Lammenjärvi, jonka rannassa Kiikalan seurakunnan perustama, nykyään Salon seurakunnalle kuuluva leirikeskus, sekä Kiikalan seurakunnan jo 1950-luvulla rauhoittama Kultalähde.


title: Kiikala

text: Historiallisesti Kiikala on ollut osa todennäköisesti jo 1230-luvulla perustettua Uskelan kirkkopitäjää ja sittemmin osa tämän alaisuuteen 1440-luvulla muodostunutta Perttelin kappeliseurakuntaa, johon tuolloin kuuluivat myös Kuusjoki ja myöhemmin Someroon liitetyt Uskelan pohjoisosan kahdeksan kylää. 1590-luvulla Kiikalaan rakennettiin saarnahuone, ja siitä tuli Perttelin kappeliseurakunnan saarnahuonekunta. Kiikalan seurakunta erotettiin Uskelasta itsenäiseksi kirkkoherrakunnaksi vuonna 1639. Kiikalan kunta perustettiin vuonna 1869.


title: Kiikala

text: Kiikalassa toimi vuosina 1813–1960 Johannislundin lasitehdas, joka on yksi Museoviraston vuonna 2009 määrittelemistä valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.


title: Kiikala

text: Kiikalan kunta yhdistettiin yhdeksän muun kunnan kanssa uudeksi kunnaksi 1. tammikuuta 2009 alkaen. Tällöin siihenastinen Salon kaupunki, Halikon kunta, Kuusjoen kunta, Perttelin kunta, Muurlan kunta, Perniön kunta, Särkisalon kunta, Kiskon kunta, Kiikalan kunta ja Suomusjärven kunta lakkautettiin ja tilalle perustettiin niiden silloiset alueet käsittävä uusi kunta, joka otti käyttöönsä Salo-nimen ja kaupunki-nimityksen.


title: Kiikala

text: Hitola, Hirvelä, Johannislund, Kesälä, Lasikylä (vir., aiemmin "Hidoisenpyöli"), Kiikala, Komisuo, Kruusila, Kärkelä, Pappila, Peltola, Pirilä, Rasvala, Rekijoki, Revä, Saari, Satakoski, Silva, Säräjärvi, Vanhakylä, Yltäkylä.


title: Kiikala

text: Kiikalan lentokenttä on monille tuttu paikka bomber-näytöksien kautta. Myös katuautojen kiihdytystapahtuma Burnout Party sekä VW-harrastajien VW Open -kiihdytyspäivä järjestetään siellä vuosittain. Merivoimat toimii aika-ajoin lentokentän ympärillä olevilla harjualueilla.


title: Kiikala

text: Kiikalan pitäjäruoaksi valittiin 1980-luvulla ohraryynipuuroon tehty rusinaton maksalaatikko.


title: Kiikoinen

text: Kiikoinen () on entinen Suomen kunta, joka itsenäisenä kuntana kuului Satakunnan maakuntaan. Vuoden 2013 alusta Kiikoinen liitettiin Pirkanmaan maakunnassa sijaitsevaan Sastamalan kaupunkiin, jolloin siitä tuli osa Pirkanmaan maakuntaa. Vuonna 2012 kunnassa asui ihmistä, ja sen pinta-ala oli  km, josta  km oli vesistöjä. Väestötiheys oli asukasta/km. Kiikoisten naapurikunnat olivat Kokemäki, Lavia, Ulvila, ja Sastamala. Aikaisempia naapurikuntia olivat Kauvatsa, Keikyä, Kiikka, Kullaa, Suodenniemi ja Tyrvää.


title: Kiikoinen

text: Kiikoinen sijaitsee Pirkanmaan ja Satakunnan maakuntien rajalla. Se siirtyi Pirkanmaasta Satakuntaan vuonna 1997 mutta vaihtoi maakuntaa uudelleen liittyessään pirkanmaalaiseen Sastamalaan vuoden 2013 alussa. Kiikoisten kunnanvaltuusto päätti asiasta 18. huhtikuuta 2012. Liittymisestä päätettiin äänin 10–7. Kymmenen kokoomuksen valtuutettua äänesti puolesta ja seitsemän keskustalaista vastaan.


title: Kiikoinen

text: Kiikoisten asutus on keskittynyt Jaaran, kirkon seudun ja Tervahaudan alueille. Kirkon ja Tervahaudan välissä sijaitsee kunnan ainoa peruskoulu, 1990-luvun alussa rakennettu Toukolan koulu.


title: Kiikoinen

text: Kiikoisten alueelta on tehty muutamia kivikauden aikaisia esinelöytöjä. Myöhemmin seutu kuului kauan Sastamalan pitäjän erämaihin.


title: Kiikoinen

text:
Suurin osa Kiikoisista, erityisesti läntinen Kiikoinen, on asutettu enimmäkseen etelästä Kiikasta päin. Alueen itäosien asuttajat sen sijaan olivat usein Tyrvään kylien torppareita. Kiikoinen on perustettu vuonna 1847, jolloin se irrotettiin omaksi kappeliseurakunnakseen Tyrvään seurakunnan Kiikan kappelista. Itsenäiseksi seurakunnaksi Kiikoisista tuli virallisesti vuonna 1904, joskin itsenäistyminen toteutui vasta vuonna 1922. Arkkitehti Pehr Johan Gylichin suunnittelema puukirkko on vuodelta 1851.
Kiikoisten ensimmäinen kansakoulu aloitti toimintansa kirkonkylässä vuonna 1891. Kiikoisten Osuusmeijeri perustettiin vuonna 1903 ja säästöpankki vuonna 1907. Kiikoisiin asutettiin viime sotien jälkeen Pyhäjärven (Vpl) siirtoväkeä. Kiikoinen oli koko historiansa aikana luonteeltaan korostetun selvästi maatalouskunta, jossa mikään toinen elinkeino ei saavuttanut merkittävää jalansijaa. Vuoden 1960 väestönlaskennan mukaan peräti 68 prosenttia kiikoislaisista sai toimeentulonsa maa- ja metsätaloudesta. Kunnalle oli ominaista myös keskimääräistä pienempi tilakoko ja maatilojen melko alhainen koneellistumisaste.


title: Kiikoinen

text: Kiikoinen tunnetaan "kuttupitäjänä", mihin viittaa myös Gustaf von Numersin suunnittelemassa ja vuonna 1956 vahvistetussa kunnan vaakunassa esiintyvä pukki. Kunnassa järjestetään vuosittain heinäkuussa "Kiikoisten Purpurijuhlat". Kiikoisten purpuri on yksi vanhimpia purpuritansseja.


title: Kiikoinen

text: Kiikoisten pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla siansyltty, vanhanajan rievä johon käytetään naurista tai palsternakkaa, sekä puolukasta ja talkkunasta sekoitettu "marjasokkara".


title: Kiikoinen

text: Kunnan kautta kulkevat valtatie 11 ja kantatie 44, jotka risteävät Tervahaudassa. Matkaa Kiikoisista Sastamalan keskustaan on noin 30 km. Lähimpiä suurempia kaupunkeja ovat Pori (45 km) ja Tampere (65 km). Lähimmät rautatieasemat ovat Kokemäen ja Vammalan rautatieasemat ja lähin lentokenttä Porin lentoasema.


title: Kiikoinen

text: Jaara, Kiikoinen, Kuorsumaa, Niemenmaa, Myöntee, Rautu, Jylhänmaa, Nevanperä, Hongistonmaa, Tervahauta.


title: Kiikoinen

text: Suurimmat järvet ovat Kiikoisjärvi ja Kuorsumaanjärvi. Kolmas suurehko järvi, Marjajärvi, kuivatettiin viljelysmaaksi 1960-luvun lopulla. Kunnan tunnuseläin on liito-orava ja tunnuskasvi sinivuokko.


title: Kiikoinen

text: Kiikoisten kunta on maastonmuodoiltaan varsin tasaista ja se kuuluu Satakunnan kangasmaastoihin, joilla peruskalliota peittää lähes kaikkialla moreeni. Koska kallioperä on granodioriittia, alue on melko tasaista ja korkeimmatkaan kukkulat eivät nouse 20 metriä korkeammalle ympäröivästä maastosta. Alue on metsäistä lukuun ottamatta laajoja viljelyaukeita Kiikoisjärveen laskevan Pajistonojan laaksossa sekä Jaaranjoen ja Hyssänojan alueilla. Kyseiset viljelyaukeat sekä pienemmät moreeniselänteiden väliset peltoaukeat ovat merkittäviä kulttuurimaisemia. Vaikka suurmaisema on suhteellisen tasaista, on moreeniselänteiden reunavyöhyke pienipiirteistä ja kumpuilevaa. Reunavyöhykkeellä kiemurtelevan Tervahauta-Jaara tien varrella on paljon vaihtelevia näkymiä.


title: Kiiminki

text: Kiiminki (epäv. ) on entinen Suomen kunta, joka sijaitsee Pohjois-Pohjanmaan maakunnassa, noin 20 kilometriä Oulusta koilliseen. Oulun kaupunki sekä Kiimingin, Haukiputaan, Oulunsalon ja Yli-Iin kunnat yhdistyivät vuoden 2013 alussa uudeksi Oulun kaupungiksi. 1. tammikuuta 2013 tehdyn kuntaliitoksen jälkeen Kiiminki ja Jääli (entinen Kiimingin kunnan taajama) muodostavat Kiimingin ja Jäälin suuralueet osana Oulun suuralueverkostoa.


title: Kiiminki

text: Entisen kunnan alueella asui lakkauttamishetkellä ihmistä ja sen pinta-ala on  km, josta  km on vesistöjä. Väestötiheys on asukasta/km. Kiimingin viimeisenä kunnanjohtajana oli Jukka Weisell.


title: Kiiminki

text: Kiimingin naapurikunnat olivat Haukipudas, Oulu ja Ylikiiminki. Vuoden 1965 alussa lakkautettu Oulujoen kunta oli myös naapurikunta.


title: Kiiminki

text: Kiimingin alue on kohonnut vedenpinnan yläpuolelle melko myöhään. Seudulta on silti löytynyt merkkejä merkittävästä kivikautisesta asutuksesta, näistä tärkeimpänä Linnasaaren jätinkirkko. Rautakaudella alueen asuttajia olivat lappalaiset, joita kainulaiset ryhtyivät verottamaan 800-luvulta lähtien. 1200-luvulla lappalaisten verottaminen siirtyi pirkkalaisille. Kiimingin eräalueet houkuttelivat myös karjalaisia, jotka katsoivat alueen kuuluvan eränautintaansa.


title: Kiiminki

text: Vakinaisesti seudun asuttivat savolaiset. Ensimmäisen tilan raivasi Kiimingin kylään Olli Koppelo, jonka nimi mainitaan Ii pitäjän vuoden 1555 käräjäkirjassa. Vuonna 1570 Kiimingin kylässä oli verokirjojen mukaan 10 taloa. Uudisasutus kärsi venäläisten ja karjalaisten hävitysretkistä, minkä vuoksi talonpojat muodostivat omat sotajoukkonsa Kiiminki- ja Iijokilaaksojen talollista. Joukon johtoon valittiin Ala- ja Yläkiimingin rajalla asustanut Pekka Vesainen. Kesällä 1589 Vesaisen talonpoikaisjoukko teki kostoretken Vienanmeren rannikolle ja valloitti Kantalahden kaupungin. Voittoisaa sotaretkeä seurasi karjalaisten kostoisku Iijokilaaksoon. Kiimingin taloista poltettiin kahdeksan, muun muassa Vesaisen kotitalo. Kun seutu liitettiin Täyssinän rauhassa 1595 Ruotsiin, asutus alkoi tihentyä. 1770-luvulla asukkaita oli noin 600.


title: Kiiminki

text:
Kiiminkiläiset saivat aluksi elantonsa kalastuksesta, metsästyksestä ja maanviljelyksestä. Tervanpolton kulta-aika alkoi Pohjois-Pohjanmaalla 1721 solmitun Uudenkaupungin rauhan jälkeen. Kiimingissäkin poltettiin tervahautoja ahkerasti. Tervanpolton taannuttua tilalle tulivat metsätyöt. Lisäksi kiiminkiläismiehet ovat olleet kuuluisia puuastioiden valmistajia.
Kiimingin seutu kuului 1400-luvun alussa perustettuun Iin emäseurakuntaan. Vuonna 1691 Kiimingistä tuli Iin rukoushuonekunta. Ylikiimingin tullessa kappeliksi 1732 alettiin Kiiminkiä kutsua sekaannuksen välttämiseksi Alakiimingiksi. Vuoteen 1752 saakka Alakiimingillä ja Kuivaniemellä oli yhteinen kappalainen, mutta sen jälkeen emäkirkon papit hoitivat jumalanpalvelukset määräpyhinä. Kiimingin kirkko rakennettiin Matti Hongan johdolla vuosina 1759–1760. Vuonna 1766 Ala- ja Ylikiimingille asetettiin yhtenäinen kappalainen. Alakiiminki sai kappelin oikeudet 1781 ja omaksi kirkkoherraseurakunnaksi se erotettiin 1858, jolloin se myös sai nykyisen nimensä. Kiimingin seurakuntaan kuuluivat aluksi kappeleina Ylikiiminki ja Haukipudas, mutta Haukipudas itsenäistyi omaksi seurakunnakseen 1873 ja Ylikiiminki 1909.


title: Kiiminki

text: Asutus kasvoi voimakkaasti 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa väkiluku oli kohonnut jo 2 000:een. Kiimingin asukasluku kasvoi 1900-luvun alkupuolella, mutta 1950-luvun väestönkehitys kääntyi tappiolliseksi. 1960-luvulla väkiluku alkoi jälleen kasvaa. Kiiminki koki voimakkaan elinkeinorakenteen murroksen 1960-ja 1970-luvulla. Vuonna 1868 kuntaan palkattiin koulumestari. Kiimingin kunnankirjasto perustettiin vuonna 1871. Vuonna 1895 Kiimingin ensimmäinen kansakoulu avataan Kirkonkylällä. Vuosina 1913, 1931, 1950 ja 1952 avattiin Huttulaan, Jääliin, Ylikylään ja Tirilänkylään kansakoulut. Yläkansakoulu avattiin 1923 Hannukselaan. 1934 Jääliin avattiin piirikirjasto. Sotien jälkeen vuonna 1945 Kiimigin meijerirakennus muutettiin kulkutautisairaalaksi ja sairasmajaksi. Vuonna 1962 keskikoulu aloitti toimintansa Kiimingissä. 1964 laajennettiin kirjaston uusiksi sivupisteiksi Alakylässä, Huttukylässä ja Hannuksessa. 1968 Kiimingin keskikoulu ja lukio yhdistettiin. 1973 Kiimingin uusi kunnantalo ja pääkirjaston rakennus valmistuivat. Samana vuonna lasten päiväkotitoiminta sekä ohjattu perhepäivähoito aloitettiin. 2007 Jäälissä avattiin toinen yläaste, koulun nimeksi tuli Laivakankaan koulu. Vuonna 2009 Kiimingissä avattiin ABC- Liikenneasema ja viidennet liikennevalot Kuusamontien ja seututie 848 risteykseen. Aiemmat neljät liikennevalot sijaitsivat Välikylässä ja Jäälissä.


title: Kiiminki

text: Vuoden 2013 alusta Kiiminki liittyi Ouluun ja muuttui yhdeksi sen suuralueista.


title: Kiiminki

text: Kiimingin väkiluvun kehitys 1870-luvulta nykypäivään:Kiimingin maisemia luonnehtivat tasaiset metsämaat ja laajat suot. Kiimingin kallioperä kuuluu Pohjois-Pohjanmaan liuskevyöhykkeeseen, jonka hallitsevia kivilajia ovat fylliitit. Kunnan halki kulkee niin sanottu Kiimigin liuskejakso, josta on tavattu muun muassa kupari- ja rautamalmia sekä volframia sisältävää scheeliittiä. Kunnan keskiosissa on ohuita kalkkikivikerrostumia.


title: Kiiminki

text: Maalajeista yleisin on moreeni. Soraa ja hiekkaa on etenkin Kiiminkijoen eteläpuolella Jolosjoen varrella ja Kotajärven seudulla. Pienistä harjukummuista muodostuva Kiiminkijoen eteläpuolinen harjujakso alkaa Ylikiimingin itärajalta ja kaartuu Kiimingin läpi Haukiputaan puolelle. Kotajärven harjuesiintymä on lyhyt neljän harjun muodostelma, johon liittyy Perämeren rannikolle ulottuva hiekkakenttä. Moreeni on laajoilla alueilla turpeen peitossa. Kiimingin kasvullisesta metsämaasta on 50-60% kuusimetsää, mikä on harvinaista muuten mäntyvaltaisella Pohjois-Pohjanmaalla. Kallioperän kalkin ansioista Kiimingin kasvillisuus on rehevää. Kirkonkylän pohjoispuolella on kalkkikivialuetta, missä kasvaa harvinaista tikankonttia. Tikankontti on myös Kiimingin nimikkokasvi. Kunnan maa-alasta noin puolet on suota. Suotyypeistä yleisin on räme, mutta varsinkin kalkkialueille on runsaasti lettoja.


title: Kiiminki

text: Kiiminki on tasaista lakeutta, jossa korkeuserot ovat yleensä alle 10m. Länsiosassa maanpinta on kauttaaltaan 50m:n tason alapuolella, itäosassa maanpinta nousee 60-70m tienoille. Vaihtelevinta maaston on Kotajärven ja Kiiminkijoen eteläpuolella kulkevan harjulaakson alueella. Kunnan korkein kohouma on Rukavaara (80m) Hannuksen eteläpuolella.


title: Kiiminki

text: Kiiminkiä halkoo kaakosta luoteeseen Kiiminkijoki, joka levittäytyy paikoin puolen kilometrin levyiseksi virraksi sulkien sisäänsä useita saaria. Kiiminkijoessa on monia koskia, joista huomattavin on Koitelinkoski. Kiiminkijoki kuuluu kansainväliseen Project Aqua-vesiensuojeluohjelmaan. Kiiminkijoen lohen lisääntyminen päättyi kuitenkin 1970- ja 1980-luvun vaihteessa todennäköisesti vesien pilaantumisen ja liiallisen pyynnin vuoksi. Joen veden tilan ja laadun parantamiseksi käynnistettiin 1980-luvulla laaja puhdistusohjelma.


title: Kiiminki

text: Kunnan alueella on useita järviä. Pohjoisrajalla olevista järvistä Kotajärvi, Tervajärvi ja Loukkojärvi laskevat Kiiminkijokeen Haukiputaan puolella. Eteläosan järvistä Nurmijärvi kuuluu Kiiminkijoen vesistöalueeseen, mutta Saarijärvi ja Jäälinjärvi virtaavat mereen Oulun pohjoispuolitse Kalimenojaa pitkin.


title: Kiiminki

text: Kunnan vaakunan vihreä väri kuvaa maa- ja metsätalouden valta-asemaa ja vuolinraudat käsityöperinnettä. Vaakunan laatijat ovat Olof Eriksson ja Oskari Jauhiainen. Kiimingin kunnanvaltuusto on hyväksynyt vaakunan 17.6.1968 ja sisäasiainministeriö vahvistanut sen 1.10.1968.


title: Kiiminki

text: Kiimingin kylien asukasluvut (31. joulukuuta 2004)


title: Kiiminki

text: Kyliä jotka kuuluvat yo. alueisiinKiimingissä ja sen kylissä on lukuisia ensimmäisen ja toisen asteen oppilaitoksia. Kiimingin kirkonkylällä on Kiimingin lukio, Kiiminkijoen koulu sekä Jokirannan koulu. Jäälissä sijaitsevat Jäälin koulu (1-4 luokat) ja Laivakankaan koulu (5-9 luokat).


title: Kiiminki

text: Kiiminkiä palvelevat joukkoliikennelinjat 35, 35N, 38, 38A, 38AB, 38B, 38J, 38BJ, 38Y ja 39 (ajalla 8.8.2018–2.6.2019)


title: Kiiminki

text: Kiimingin pitäjäruoaksi nimettiin 1980-luvulla "lihavelli" eli ohra- tai vehnäjauhoilla suurustettu lihakeitto.


title: Kinnula

text: Kinnula on Suomen kunta, joka sijaitsee Keski-Suomen maakunnassa pohjoisosassa kantatien 58 varrella Suomenselän vedenjakaja-alueella. Kunnassa on hieman alle asukasta. Kinnulan naapurikunnat ovat Kivijärvi, Lestijärvi, Perho, Pihtipudas, Reisjärvi ja Viitasaari, ja sillä on ulkomailla kaksi ystävyyskuntaa: Trøgstad Norjassa ja Konguta Virossa.


title: Kinnula

text: Kinnulan luonto ja vesistöt ovat houkutelleet paikkakunnalle paljon kesämökkiläisiä; nykyisin kesämökkejä on kunnan alueella 415.


title: Kinnula

text:
Kinnula on ollut poikkeuksellisen paljon julkisuudessa kunnan sisäisten poliittisten riitojen vuoksi. Kunnan hyvä imago on saanut pahan kolauksen kunnan ylempien virkamiesten poliittisesta ajojahdista ja erottamisista. Kaikki Kinnulan entiset kunnanjohtajat ovat jääneet ennenaikaiselle sairauseläkkeelle viranhoidostaan.
Kinnula on saanut myös kyseenalaista mainetta Suomen väkivaltaisimpana kuntana.


title: Kinnula

text: Kinnula sijaitsee pohjoisessa Keski-Suomessa Suomenselän vedenjakaja-alueella. Lähin kaupunki, Viitasaari, on 65 km päässä, matkaa Jyväskylään on 162 km.


title: Kinnula

text: Kinnulan naapurikunnat ovat Kivijärvi, Lestijärvi, Perho, Pihtipudas, Reisjärvi ja Viitasaari.


title: Kinnula

text: Kinnulassa on kaikkiaan 66 järveä, joista suurimmat ovat Kivijärvi, Ylä-Jäppä - Ala-Jäppä ja Iso Koirajärvi.


title: Kinnula

text: Salamajärven kansallispuisto ulottuu Kinnulaan Perhon suunnalta. Muita suojeltuja Natura-alueita ovat Aholan laitumet, Kivijärvi ja Seläntauksen suot.


title: Kinnula

text: Hakkaraniemi, Hiilinki, Jääjoki, Kangaskylä, Kirkonkylä, Markokylä, Matkusjoki, Muhola, Myllykylä, Niemenkylä, Rantakylä, Saarenkylä, Silkkiperä, Urpila.


title: Kinnula

text: Kinnulan ensimmäinen kunnanjohtaja Vilho Kinnunen (1927-1992) jäi sairauseläkkeelle 1990. Kinnunen valmistui kansakoulunopettajaksi Oriveden kansankorkeakoulusta 1947 ja toimi sen jälkeen koko työikänsä Kinnulassa. Vilho Kinnusella oli kymmeniä luottamustehtäviä ja hän oli Säästöpankin pankinjohtaja, josta hän siirtyi kunnanjohtajaksi vuonna 1976 ja jäi sairauseläkkeelle 31.12.1990, eläkepäivät jäivät vähäisiksi, hän menehtyi kotonaan Kinnulassa sydänkohtaukseen 64-vuotiaana tammikuussa vuonna 1992.


title: Kinnula

text: Vilho Kinnusta seurannut kunnanjohtaja HTM Kauko-Pekka Moilanen (s. 1947) sai erokäskyn vuonna 2004, hän toimi Kinnulan kunnanjohtajana vuodesta 1990 eli 14 vuotta. Ennen Kinnulaan siirtymistä hän oli Multian kunnanjohtajana vuosina 1988-1989. Irtisanomisen jälkeen Kauko-Pekka Moilanen muutti heti pois Kinnulasta. Hänet yritettiin erottaa jo vuonna 1994, mutta tuolloin erottaminen jäi yhdestä äänestä kiinni ja Moilanen jatkoi kunnanjohtajana noin 10 vuotta.


title: Kinnula

text: Moilasen seuraaja PD, insinööri (ylempi AMK) Juha Urpilainen (s. 1959) toimi Kinnulan kunnanjohtajana 2004–2014. Hänet yritettiin erottaa yleiseen luottamuspulaan vedoten lokakuussa 2013. Urpilainen valitti potkuistaan Hämeenlinnan hallinto-oikeuteen, mutta peruutti myöhemmin valituksensa kunnan kanssa tekemänsä sovintosopimuksen mukaisesti. Sopimuksessa Kinnulan kunta puolestaan sitoutui maksamaan Urpilaiselle asian sovinnolliseksi sopimiseksi korvausta virkasuhteen päättyessä 80 000 euroa sekä lisäksi neljän kuukauden palkan ilman työvelvoitetta. Hallinto-oikeus kumosi syksyllä 2014 Urpilaisen erottamisen erään kuntalaisen tekemän valituksen pohjalta. Urpilainen jäi tämän jälkeen eläkkeelle, mutta ei tiettävästi riidoista huolimatta muuttanut syntymäkunnastaan Kinnulasta pois. Ennen Kinnulaa Urpilainen toimi mm. Kajaanin elinkeinojohtajana ja Nokian Renkaiden tehtaanjohtajana. .


title: Kinnula

text: Vuodesta 2014 Kinnulan kunnanjohtajana toimii kasvatustieteen tohtori Pekka Kanervio (s. 1957). Hän on toiminut mm. luokanopettajana ja tutkijana sekä tehnyt rehtorin sijaisuuksia myös Kinnulassa ennen kunnanjohtajaksi valintaansa. Hän on asunut aikaisemmin Jyväskylässä ja Helsingissä. Kunnanjohtajaksi valinnan myötä hän muutti Kinnulaan.


title: Kinnula

text: Vuonna 2015 kunnassa oli 459 työpaikkaa. Niistä 22 % oli alkutuotannossa (maa-, metsä- ja kalataloudessa), 63 % palveluissa ja 12 % jalostuksessa. Alkutuotannon osuus oli suurempi kuin koko maassa keskimäärin (3 %).


title: Kinnula

text: Vuonna 2016 eniten yhteisöveroa maksaneet yritykset olivat sijoitus- ja konsultointiyritys Matril Oy, soraa ja sepeliä myyvä KS-Mursketeam Oy ja Sammalpeuhojen Perhekoti.


title: Kinnula

text: Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.


title: Kinnula

text: Vuoden 2017 lopussa Kinnulassa oli 1 656 asukasta, joista 827 asui taajamissa, 824 haja-asutusalueilla ja 5 asukkaan asuinpaikan koordinaatit eivät olleet tiedossa. Taajama-aste lasketaan niistä asukkaista, joiden asuinpaikan koordinaatit ovat tiedossa; Kinnulan taajama-aste on 50,1 %. Kinnulan taajamaväestö kuuluu vain yhteen taajamaan eli kunnan keskustaajamaan Kinnulan kirkonkylään, jossa oli vuoden 2017 lopussa 827 asukasta.


title: Kinnula

text: Vuoden 2018 aluejaon mukaan Kinnulassa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:


title: Kinnula

text: Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Kinnulan alueella toimii Jyväskylän ortodoksinen seurakunta.


title: Kinnula

text: Kinnulan kirkonkylässä, Apajarannan lähettyvillä sijaitsee maallikkosaarnaaja, kuvataiteilija Vihtori Storckin perinneateljee. Kunnassa on keskeisenä urheilulajina pesäpallo.


title: Kinnula

text: Kinnulan pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla mutti ja rommakaksi kutsuttu lammaskeitto.


title: Suomen sota

text: Suomen sota oli Venäjän ja Ruotsin välinen sota, joka käytiin vuosina 1808–1809. Sodan syynä oli Venäjän ja Ranskan 7. heinäkuuta 1807 Tilsitissä solmima rauha. Ranska antoi Venäjälle suostumuksensa Suomen valtaukseen, mikä teki Venäjästä Ranskan liittolaisen. Venäjän tehtävänä oli Suomeen hyökkäämällä pakottaa Ruotsi liittymään mannermaasulkemukseen, kauppasaartoon, jolla Ranska olisi voinut vahvistaa asemaansa merivalta Britanniaa vastaan.


title: Suomen sota

text:
Sodan seurauksena Ruotsin itäiset läänit (Suomi) liitettiin osaksi Venäjän keisarikuntaa ja samalla näiden hallinto järjestettiin autonomian pohjalle, Suomen suuriruhtinaskunnaksi.
Venäjällä ei ollut vielä ennen sotaa aikomusta liittää Suomea osaksi keisarikuntaa, sillä sodan syynä oli vain Ruotsin pakottaminen kauppasaartoon Britanniaa vastaan, minkä toteuduttua Suomen miehittäminen voitaisiin lopettaa. Päätös Suomen tulevaisuudesta tehtiin kuitenkin pian sodan alettua, maaliskuun 1808 aikoihin. Venäjän pääkaupunki Pietari oli vaarallisen lähellä Ruotsin itärajaa, joka kulki vuoden 1743 jälkeen Kymenlaaksossa. Liittämällä Suomen alueisiinsa Venäjä sai suojaa Pietarille ja Suomenlahden merenkululle. Osasyynä oli myös Viaporin merilinnoitus, joka saattaisi muodostua uhaksi Venäjälle Britannian ja Ruotsin laivastojen mahdollisena hyökkäystukikohtana Pietaria tai Baltian rannikkoa vastaan.


title: Suomen sota

text: Ranskan suuren vallankumouksen (1789–1799) seurauksena Euroopassa alkoi 1800-luvulle asti kestänyt sotaisa aikakausi. Ennen vuotta 1803 Euroopassa oli perustettu kaksi liittokuntaa, joiden tarkoituksena oli saada juuri perustettu Ranskan tasavalta kukistettua. Napoleonin onnistui kukistaa ensimmäinen liittokunta ja pakottaa itävaltalaiset hyväksymään Campo Formion rauhan, johon sota päättyi. Vuonna 1798 muodostettiin kuitenkin uusi liittokunta, johon kuuluivat muun muassa Iso-Britannia, Venäjä ja Itävalta. Napoleon oli ollut yksi avaintekijöistä Ranskan voitossa ensimmäistä liittokuntaa vastaan. Tällä kertaa Napoleon oli kuitenkin sotimassa Egyptissä. Ranskan armeija koki kovia tappioita sodan alkuvaiheessa. Napoleon palasi Egyptistä vuonna 1799. Ensitöikseen hän uudisti koko Ranskan armeijan ja Ranskan sotaonni kääntyi. Ranska pystyi torjumaan myös toisen liittokunnan pyrkimykset ja sota loppui vuonna 1802.


title: Suomen sota

text: Rauhaa ei kestänyt kauan, sillä Britannia epäili Ranskan elättelevän valtapyrkimyksiä ja seurasi huolestuneena Ranskan hyökkäyksiä Sveitsiin ja Saksaan vuosina 1801–1802. Britannia aloitti sodan Ranskaa vastaa toukokuussa 1803. Sodan alettua Napoleon alkoi kerätä armeijaa Britanniaan tehtävää maihinnousua varten. Kesken vaativien maihinnoususuunnitelmien Napoleon kuuli Ison-Britannian, Itävallan, Preussin, Ruotsin ja Venäjän muodostaneen Ranskaa vastaan kolmannen liittokunnan. Vielä kesäkuussa 1805 Napoleon elätteli toiveita Britannian miehityksestä, liittokunnasta huolimatta. Pian hän kuitenkin ymmärsi, ettei Ranskan armeija ollut tarpeeksi suuri Britannian miehittämiseen ja maihinnousuun tarkoitettu armeija siirrettiin sotimaan Ranskan länsiosiin muita liittokunnan valtioita vastaan. Ranska kukisti vuonna 1806 Preussin ja Venäjä kärsi tappion Eylaun ja Friedlandin taisteluissa.


title: Suomen sota

text: Venäjän tsaari Aleksanteri I joutui hakemaan neuvotteluratkaisua Ranskan kanssa, sillä sen armeijan voimavarat alkoivat heiketä. Aleksanteri I ja Napoleon solmivat niin sanotun Tilsitin sopimuksen 7. heinäkuuta vuonna 1807 Niemen-jokeen ankkuroidulla lautalla.


title: Suomen sota

text: Sopimuksessa solmittiin rauha Venäjän ja Ranskan välillä, mutta siinä sovittiin myös osapuolten välinen liitto. Liiton avulla Napoleon sai aiemmin vastahakoisena olleen Venäjän Englannin mannermaasulkemukseen mukaan. Sopimuksen perusteella Venäjä sitoutui välittämään rauhaa Ranskan ja Englannin välille. Edelleen, mikäli rauhantunnustelut epäonnistuisivat, Venäjä katkaisisi diplomaattisuhteensa Lontooseen ja tarvittaessa painostaisi mannermaasulkemukseen sitoutumattomat Portugalin, Tanskan ja Ruotsin mukaan saartoon, tarvittaessa voimakeinoin. Tässä vaiheessa Napoleon on todennäköisesti myös viitannut Venäjän mahdollisuuteen valloittaa itselleen Suomi. Myöhemmin Napoleon toisti ehdotuksensa myös kirjeitse. Venäjä ei ollut kiinnostunut niinkään köyhästä Suomesta, jota pidettiin erämaana. Sitä vastoin Venäjää kiinnosti Etelä-Euroopan Balkanin alue, mikä taas ei ollut Napoleonin mieleen.


title: Suomen sota

text: Ruotsi sai kuitenkin nopeasti tietoonsa Tilsitin sopimuksen sisällön ja sen johdosta Ruotsi katkaisi Ranskan kanssa solmitun aselevon 1. elokuuta 1807. Tämän jälkeen Ranska miehitti Ruotsille kuuluneen Pommerin alueen, joka oli ollut tärkeä strateginen alue aiemmissa sodissa. Ruotsi ehti evakuoimaan Pommerissa olleet joukot Skåneen. Pelkästään evakuoimista pidettiin jo puolena voittona. Ruotsi otti ulkopolitiikassaan vuonna 1807 suunnan, jota sävytti luja uskollisuus Britanniaa kohtaan. Nyt Britannia pääministeri Georg Canningin johdolla osoitti vastaavaa lojaaliutta Ruotsia kohtaan hyökkäämällä Tanskan Själlandiin. Tarkoituksena oli tuhota Tanskan sotalaivasto ja estää Tanskan liittoutuminen Ranskan kanssa. Britit tulittivat kolmena yönä 2.–4. syyskuuta 1807 Kööpenhaminaa, joka antautui lopulta 7. syyskuuta. Hyökkäyksen seurauksena Tanska kuitenkin haki suojaa Ranskalta ja allekirjoitti Tilsitin sopimuksen lokakuun lopulla. Ruotsi joutui nyt syvemmälle ahdinkoon, sillä sitä uhattiin kolmelta rintamalta; idässä Venäjä, etelässä Tanskan ja Ranskan armeijat ja lännessä Norja, joka kuului tuolloin Tanskalle.


title: Suomen sota

text: Kustaa IV Aadolf oli inhonnut alusta alkaen Napoleonia ja viha syveni entisestään syyskuussa 1807, kun hän väitti Napoleonin olevan Ilmestyskirjan ennustama peto. Ruotsin ulkopolitiikka pysyi ennallaan. Britannian arvostus Ruotsia kohtaan liittolaisena kasvoi vuoden loppuun mennessä. Britannia päätti tarjota ainoalle liittolaiselleen yhä enemmän tukea, jotta Ruotsi kykenisi jatkamaan sotaponnisteluja. Ruotsi oli pyytänyt Britannialta tukea kahta miljoonaa puntaa, mutta sai 1,2 miljoonaa puntaa sekä lisäksi amiraali Hyde Parkerin komentaman laivasto-osaston Göteborgin edustalle. Sopimus Britannian apumaksuista Ruotsille allekirjoitettiin helmikuussa 1808.


title: Suomen sota

text: Ruotsin kannalta oli tärkeintä se, mitä Venäjä ja Ruotsin kuninkaan lanko Aleksanteri I aikoi tehdä. Venäjä ei ollut erityisen kiinnostunut Suomesta eikä se juurikaan halunnut edes sotaa. Venäjä katsoi, että sota hyödyttäisi liian paljon Ranskaa. Napoleonin painostus Venäjää kohtaan oli kuitenkin erittäin suurta, sillä se halusi aloittaa sodan Britannian ainoata liittolaista kohtaan mahdollisimman nopeasti.


title: Suomen sota

text: Kustaa IV Adolf sai Venäjän tsaari Aleksanteri I:ltä kirjeen, jossa hän tiedustelee, miten Ruotsi aikoisi asennoitua Britannian-vastaiseen mannermaasulkuun ja mitä toimenpiteitä se aikoisi tehdä puolueettomuutensa ylläpitämiseksi. Aleksanteri I ehdotti Ruotsille liittoa, minkä nojalla Itämeri julistettaisiin Britannialta suljetuksi mereksi. Ruotsi ei suostunut ehdotukseen, sillä Ruotsin kuningas Kustaa IV Aadolf ei halunnut tukea vallananastajana pitämäänsä Napoleonia. Marraskuun lopussa 1807 Venäjä julisti sodan Britannialle ja uudisti vaatimuksensa Ruotsille yhteistoimiin Itämeren sulkemiseksi briteiltä. Ruotsin kuningas Kustaa IV Aadolf ei vastannut heti, koska britit olivat purjehtineet pois Juutinraumalta Själlannin antautumissopimuksen mukaisesti Tanskan laivasto mukanaan. Näin ollen brittilaivasto ei enää ollut läsnä Etelä-Ruotsin suojana kuten vielä syksyllä 1807. Harkinta-ajan jälkeen Ruotsi antoi 21. tammikuuta 1808 Venäjälle jälleen kielteisen vastauksen, jonka jälkeen Venäjä ryhtyi laatimaan uhkavaatimusta Ruotsille.


title: Suomen sota

text: Vaikka Venäjän johto epäröi sodan aloittamista Ruotsia vastaan, oltiin sotavalmisteluissa jo pitkällä. Venäjä muun muassa sabotoi Ruotsin Itämeren-kauppaa. Venäläiset johtivat Ruotsin Pietarin-lähettilästä Curt von Stedingkiä harhaan, mutta tämä kuitenkin näki huijausten lävitse ja aavisti tilanteen olevan ajautumassa kohti sotaa Venäjän ja Ruotsin välillä. 23. tammikuuta 1808 hän raportoi Ruotsiin, että sota oli lähes varmasti tulossa ja suositteli varautumaan tämän varalta.


title: Suomen sota

text: Ruotsin ja Venäjän välien kiristymisen vuoksi Suomen ylipäällikkö, kenraaliluutnantti Wilhelm Mauritz Klingspor oli käsketty Ruotsiin neuvotteluun salaisen sota-asiain valmistelukunnan puheenjohtajaksi. Valmistelukunnan hyväksymien periaatteiden mukaisesti Suomi ei saisi apua Ruotsista ja Ruotsin armeijan Suomessa oli selvittävä omillaan. Venäläisten menestyessä oli joukkojen ahtauduttava Suomenlinnan (silloin "Sveaborg") ja Svartholman linnoituksiin ja muilta osin vetäydyttävä Pohjanmaalle odottamaan meren sulamista ja vahvistuksia Ruotsista.


title: Suomen sota

text:
Suomen ylipäällikön sijainen, kenraaliluutnantti Carl Nathanael af Klercker sen sijaan valmistautui puolustukseen jo rajalta ja antoi 1. helmikuuta 1808 liikekannallepanokäskyn.
6. helmikuuta 1808 Suomen ylipäällikkö ja kenraaliluutnantti Wilhelm Mauritz Klingspor lähti paluumatkalle Suomeen Tornion kautta. Hän otti ylipäällikkyytensä takaisin 1. maaliskuuta 1808 ja salaisen sota-asiain valmistelukunnan päätösten mukaisesti ei varsinaiseen vastarintaan ryhdytty, vaan suunnitelman mukainen peräytyminen Pohjanmaalle alkoi.


title: Suomen sota

text: Venäjä jätti 17. helmikuuta 1808 Ruotsille uhkavaatimuksen, jossa todettiin, ettei Ruotsi ollut suostunut liittoon, vaan oli päinvastoin vaatinut ranskalaisia joukkoja poistumaan Itämeren rannikoilta sekä mannermaasulkuun liitettyjen Saksan satamien avaamista, jotta Britannian kanssa voisi käydä kauppaa. Ruotsin Britannian kanssa vaalimien neuvotteluyhteyksien vuoksi Venäjä totesi, ettei se voi katsoa Ruotsia puolueettomaksi valtioksi Britannian kanssa käytävän sodan osalta, vaan Venäjän oli ryhdyttävä toimiin etunsa turvaamiseksi.


title: Suomen sota

text: Ruotsin kykyä puolustaa Suomea sen jälkeen, kun Suomenlahti olisi sulanut, rajoitti se, että Tanska joutui julistamaan sodan Ruotsille. Tanska ei voinut pysyä puolueettomana vahvan ranskalaisvaikutuksen vuoksi, vaikka sodanjulistuksen seurauksena se saattoi joutua Britannian kuninkaallisen laivaston saartoon ja menettää Norjan. Tanskan 5. maaliskuuta 1808 päivätty sodanjulistus tavoitti Ruotsin hallituksen 14. maaliskuuta 1808. Tuona aikana venäläisjoukot Suomessa olivat jo edenneet Etelä-Suomessa Hämeeseen Turku tavoitteenaan.


title: Suomen sota

text: Kaarle XI armeijan uudistuksen seurauksena Ruotsille luotiin järjestelmä pysyvän armeijan ylläpitämiseksi. Kahden tai useamman ruotutilallisen oli ylläpidettävä yhtä sotilasta varusteineen. Vastapalvelukseksi valtio takasi verohelpotuksia. Järjestelmä kuitenkin osoittautui riittämättömäksi Ruotsin sotaponnistuksissa ja järjestelmä oli hiljalleen vanhenemassa, sillä Euroopassa kehitys kulkeutui kohti asevelvollisuuteen perustuvaa armeijaa. Ruotsissa kokeiltiin nostoväkeä, mutta yritys ei juurikaan täyttänyt odotuksia.


title: Suomen sota

text: Ruotsin armeijan rakennetta Suomen sodan aikana on melko hankala hahmottaa, sillä sen koostumus vaihtui useasti. Maavoimien tukena oli sotalaivasto, jonka päätukikohta oli Ruotsin Karlskronassa, ja saaristolaivasto, joka oli ryhmitelty viiteen eskaaderiin. Suurin eskaaderi oli niin sanottu Suomen eskaaderi, jonka tukikohta sijaitsi Viaporissa. Toinen olennainen saaristolaivastoin eskaaderi oli Tukholman eskaaderi.


title: Suomen sota

text: Maavoimat oli jaettu kolmeksi armeijaksi, joiden nimet olivat Läntinen armeija, Eteläinen armeija ja Suomen armeija. Näiden lisäksi sodan aikana muodostui neljäs Rannikkoarmeija, jonka tehtävänä oli Ruotsin rannikon puolustaminen venäläisiä maihinnousijoita vastaan. Ahvenanmaan saaristossa toimi jonkin aikaa myös Eteläinen Suomen armeija, jonka oli tarkoitus nousta maihin Lounais-Suomesta kesällä 1808.


title: Suomen sota

text: Ruotsin armeijan sotilaat olivat kotoisin ympäri kuningaskuntaa. Tämä tarkoitti sitä, että sotilaiden joukosta löytyi niin ruotsia kuin suomeakin puhuvia. Upseeristo oli lähes kokonaan ruotsinkielinen ja käskyt annettiin ruotsiksi. Tämä taas toi mukanaan kielellisiä ongelmia, sillä Suomen armeija koostui pääosin Suomessa rekrytoiduista suomalaisista sotilaista. Tämän takia kielitaito ei välttämättä ollut suomen kieltä laajempi. Upseerien oli näin opeteltava suomea tai heidän piti hankkia sopiva tulkki. Ruotsin armeijassa sotilaiden ikäjakauma keskittyi noin 40-vuotiaisiin, mutta mukana oli nuorempia ja muutamia 60-vuotiaitakin. Ikäerot aiheuttivat ongelmia muun muassa marssimisnopeudessa.


title: Suomen sota

text: Ruotsin armeijan sotilaan varustukseen kuului univormu, joka koostui asetakista, housuista, liivistä, kengistä, sukista, paidasta, kaulaliinasta ja niin sanotusta kapotista eli pitkästä harmaasta päällystakista. Ruotsin maavoimilla oli käytössään monenlaisia musketteja, mutta kaikkien kaliiperi oli sama 20,04 mm, joten samoja panoksia voitiin käyttää eri musketeissa. Musketin pituus oli 1,5 m ja pistimen pituus oli 70 cm. Musketin massa oli 5 kilogrammaa, joten sitä oli hankala käsitellä metsäisessä maastossa. Lisäksi miehistöllä oli hukari eli upseerimallia lyhyempi miekka. Tykistön varustukseen kuului kolmi- ja kuusinaulaiset kanuunat. Suomen armeijassa käytettiin yleisimmin kevyempiä kolminaulaisia, sillä niiden liikuttaminen maastossa oli kevyempää.


title: Suomen sota

text: Ruotsin jokaisessa armeijassa käytettiin jakoa erilaisiin alaosastoihin. Armeijat jaettiin osastoihin, jotka rakentuivat useista prikaateista, jotka vastaavasti edelleen jalkaväen pataljoonista, ratsuväen yksiköistä ja tykistöpattereista. Suurimman osan ajasta Suomen sodassa Wilhelm Mauritz Klingsporin luotsaama Suomen armeija oli jaettu kuuteen prikaatiin sekä Oulun varuskuntaan ja Fiendtin erillisjoukkoon. Myöhemmin Suomen armeijan peräännyttyä Länsipohjaan se yhdistettiin Ruotsin armeijan Pohjoiseen osastoon. Yhdistymisen seurauksena syntyneestä armeijasta alettiin käyttää nimeä Pohjoinen armeija.


title: Suomen sota

text: Venäjän armeijan koko oli Ruotsin armeijaan verrattuna ylivertainen. Suomen sodan alussa Venäjä asetti rintamalle noin 24 000 sotilasta, mikä oli lähes kaksinkertainen Ruotsin armeijan sotilaiden lukumäärään verrattuna. Tämän lisäksi sotilaat olivat saaneet reilusti kokemusta Napoleonia vastaan sodituissa sodissa. Venäjän armeija oli luonteeltaankin huomattavasti ammattimaisempi, sillä sotilaiden palvelusaika oli 25 vuotta. Tänä aikana suurin osa sotilaista tosin kuoli sairauksiin tai taisteluissa.


title: Suomen sota

text: Armeijan varustus oli hyvin samanlainen kuin Ruotsillakin, tosin varustusta oli kehitetty käytännöllisempään suuntaan vuosina 1805–07 käytyjen sotien tuloksena. Aleksanteri I ei esimerkiksi hyväksynyt sotilaiden käyttävän puuteria tai pitävän pitkiä kiharoita, jotka olivat Paavali I:n aikaisia. Sotilaan varustukseen kuuluivat huopalakki, tummanvihreä hännystakki, valkoiset housut, saappaat sekä mantteli. Venäjän maavoimilla oli käytössään Ruotsin tapaan musketti, mutta tämän lisäksi myös miekka ja pistin, joka oli ruotsalaista pistintä lyhyempi. Ratsuväen sotilaat oli varustettu pistoolein, sapelein ja karbiinein. Tykistössä venäläisillä oli raskaampia, jopa 12 naulan, kanuunoita.


title: Suomen sota

text: Venäjä otti käyttöönsä vuonna 1806 Ranskan mallin mukaisen divisioonajaon. Jaon ajatus oli sama kuin Ruotsilla prikaatien suhteen eli oli luotava mahdollisimman monipuolisia yksikköjä, jotka kykenisivät toimimaan täysin itsenäisesti. Venäjän armeijan divisioona koostui neljästä tai viidestä jalkaväkirykmentistä, yhdestä tai kahdesta jääkärirykmentistä ja kolmesta ratsuväkirykmentistä, tykistöprikaatista, pioneerikomppaniasta ja kasakkaosastosta.


title: Suomen sota

text: Venäjä oli nimittänyt pohjoista rintamaa varten kreivi Friedrich Wilhelm von Buxhoevdenin ylipäälliköksi joulukuussa 1807. Hänelle oli luvattu myös kenraalikuvernöörin paikka Suomen tultua valloitetuksi. Hän sai neuvonantajakseen Göran Magnus Sprengtportenin ja siviilikanslian päälliköksi Sprengtportenin tapaan Anjalan liittoon osallistuneen ja Venäjän ulkoasiainkollegion virkamieheksi nimitetyn kapteeni Gustaf Wilhelm Ladaun sekä Viipurin alueen kuvernöörin Nikolai Eminin. Sprengtporten oli Venäjän armeijan kannalta tärkeä henkilö, sillä hän oli jo aiemmin suositellut venäläisille talvista sotaa Ruotsia vastaan.


title: Suomen sota

text: Sprengtportenin suunnitelman mukaisesti venäläiset joukot olivat jakautuneet kolmeen osastoon. Pohjoista Heinolaan ja sieltä Etelä- ja Pohjois-Savon kautta Pohjanmaalle Suomen manneryhteydet Ruotsiin Torniossa katkaisevaksi tarkoitettua 5. divisioonaa komensi kenraaliluutnantti Nikolai Tutškov. Keskimmäistä Salpausselkää pitkin Hämeenlinnaan ja lopulta Turkuun hyökkääväksi tarkoitettua 21. divisioonaa komensi Pjotr Ivanovitš Bagration. Eteläistä rannikkoa sekä rantatietä pitkin Suomenlinnaan ja Helsinkiin sekä sittemmin Turkuun eteneväksi tarkoitettua 17. divisioonaa Aleksei Ivanovitš Gortšarov.


title: Suomen sota

text: Sodan syttyessä Suomen ruotujakoarmeijassa oli jalkaväkeä 13 000 miestä, josta täydennysväkeä (reserviä) 4 050 miestä. Näiden lisäksi oli ruotuväkijärjestelmän ulkopuolisia, värvättyjä joukkoja yhteensä 6 400 miestä. Täydennykseksi sodan aikana muodostettiin muutama pienempi joukko-osasto vapaaehtoisista ja lisäväenotosta, joukossa Viaporissa antautuneita ja kotiin päästettyjä sotilaita. Ruotsi pelkäsi hyökkäystä Tanskan suunnasta ja täten emämaasta saatiin tänne ainoastaan joitakin vähäisiä ruotsalaisia osastoja. Pohjois-Karjala oli miltei kokonaan vain ns. talonpoikaisjoukkojen hoidossa, mutta nämä suoriutuivat tehtävässään erinomaisesti viivyttäen vihollista useita kuukausia vajavaisella aseistuksellaan.


title: Suomen sota

text: Sodan alkuvaiheessa Ruotsilla oli Suomessa kolme prikaatia. Eversti August Fredrik Palmfeltin komentama 1. prikaati, joka oli sijoitettuna Loviisan seudulle ja vahvuudeltaan oli noin 3 000 sotilasta, eversti Carl Johan Adlercreutzin komentama 2. prikaati, joka oli sijoitettuna nykyiselle Lahden seudulle ja oli vahvuudeltaan noin 4 000 sotilasta sekä eversti Johan Adam Cronstedtin komentama 3. prikaati, joka oli sijoitettuna Savoon ja vahvuudeltaan 3 800 sotilasta. Venäläisten hyökätessä ainoastaan 3. prikaati Savossa oli täysivahvuisena liikekannalle pantuna.


title: Suomen sota

text: Ruotsin kuningas Kustaa IV Aadolf antoi helmikuun ensimmäisenä päivänä 1808 armeijansa suomalaisille rykmenteille liikekannallepanokäskyn. Liikekannallepanosta kuulutettiin Suomen kirkoissa 7. helmikuuta 1808. Venäläiset keskittivät samanaikaisesti omia joukkojaan Haminan seudulle.


title: Suomen sota

text: Venäläiset ylittivät Kymijoen ilman sodanjulistusta sunnuntaiaamuna noin kello viiden aikaan 21. helmikuuta 1808 ja marssivat kohti Ahvenkoskea ja Elimäkeä. Ensimmäisenä taistelukontaktiin joutui Uudenmaan 1. pataljoona. Ruotsalaisista ensimmäisinä taistelupäivänä kuoli kaksi itäuudenmaalaista sotilasta 21. ja 22. päivä. Venäläiset ylittivät Ruotsin rajan viidestä kohtaa ja etenivät noin 15–20 kilometriä. Sota alkoi erittäin hankalissa oloissa, sillä tietojen mukaan helmikuun lopulla lämpötila laski usein alle −30 °C:een. Olosuhteita vaikeutti entisestään kova lumimyrsky, joka hankaloitti niin venäläisten etenemistä kuin Ruotsin armeijan perääntymistä jo valmiiksi kehnoja Suomen teitä pitkin.


title: Suomen sota

text: Viesti sodan syttymisestä saapui viikkoa myöhemmin sodan alkamisesta Ahvenanmaan ja Tukholman välille vuonna 1796 rakennettua optista lähetintä pitkin Kustaa IV Aadolfille. Ruotsin kuningaskuntaan julistettiin sotatila 3. maaliskuuta. Suomen armeijan ylipäällikkö W. M. Klingspor oli myös myöhässä, sillä hän oleskeli sodan syttymisen aikoihin vielä Tukholmassa. Vasta kun Tukholmaan oli saapunut viesti sodasta, Klingspor aloitti pitkän matkan kohti Suomea kiertäen Pohjanlahden hevosella ja reellä. Klingsporin sijaisena oli 70-vuotias C. N. af Klercker.


title: Suomen sota

text: Talvi ei ollut otollinen hyökkäysaika huollon vaikeuksien vuoksi, mutta se tarjosi Venäjälle strategisen edun poistaen Ruotsin puolustusajattelun perustan: Ruotsista meritse tuotavien apujoukkojen kuljettamisen mahdollisuuden. Ruotsi toimi suunnitelmiensa mukaisesti ja aloitti perääntymisen rajanylityspaikoilta. Venäläiset aloittivat tunkeutumisen Suomeen aamulla 21. helmikuuta, minkä johdosta käytiin muutamia pieniä yhteenottoja. Ruotsin armeija jatkoi perääntymistään, kunnes se saavutti 1. maaliskuuta Hämeenlinnan, jossa huoltotilanne oli hyvällä tolalla ja ruokaa oli saatavilla riittävästi. Päivää myöhemmin pidettiin neuvottelut, jossa päätettiin perääntymisestä kohti pohjoista, Oulun ja Pohjanmaan alueille. Päätös oli lähes yksimielinen, Klingsporin sijainen af Klercker oli tosin sitä mieltä, että sen hetkiset asemat voitaisiin pitää kunnes ruoka uhkaisi loppua. Toisaalta Klercker ei välttämättä ollut valmis taistelemaan Venäjän armeijaa vastaan Hämeenlinnasta.


title: Suomen sota

text: Johan Adam Cronstedtin lähettämä kirje saapui Hämeenlinnaan 5. maaliskuuta, missä hän ilmoitti venäläisten 5. divisioonan hyökänneen 28. helmikuuta Savon prikaatia vastaan, ja että divisioona marssii kohti Kuopiota kenraaliluutnantti Tutškovin johtamana. Tämä viestitti pääarmeijalle, että heidän olisi aloitettava vetäytyminen ripeästi, sillä 5. divisioona saattaisi pahimmassa tapauksessa saartaa Ruotsin pääarmeijan Savosta päin. Savon prikaati sai tehtäväkseen viivyttää Tutškovin etenemistä niin paljon kuin mahdollista, jotta pääarmeija ehtisi perääntyä Ouluun ilman saartamisen uhkaa. Savon prikaati koostui 3 500 miehestä, ja sitä oli vastassa 6 500 venäläistä sotilasta. Cronstedt ei vahtinut kaikkia Savoon johtaneita teitä, joten prikaatia olisi voinut uhata motitus. Prikaati kuitenkin vetäytyi tarpeeksi nopeasti Kuopioon, eivätkä venäläiset pysyneet perässä, ja uhka alkoi hälvetä. Perääntyminen kuitenkin loi uuden uhan, sillä prikaati kokoontui 8. maaliskuuta Leppävirralle, 45 km:n etäisyydelle Kuopiosta, joka sijaitsi annettua käskyä kauempana. Nyt Venäjän 5. divisioonalle annettiin mahdollisuus käyttää Kuopion länsipuolella olevaa maantietä, jonka turvin divisioona kykenisi estämään Ruotsin pääarmeijan kulun Vaasan kautta Ouluun. Ruotsi kävi suurehkon taistelun Leppävirralla 11. maaliskuuta ja toisen taistelun Kuopiossa neljä päivää myöhemmin. Kuopion edustalle oli asetettu Joachim Zachris Dunckerin johtama etuvartiosto. Prikaati vetäytyi Kuopiosta 15. päivä, muttei ollut ilmoittanut asiasta etuvartiostolle. Näin ollen Duncker joutui torjumaan useina aaltoina tulleet venäläisten hyökkäykset. Kolmen tunnin taistelun jälkeen tilanne alkoi näyttää epätoivoiselta, koska puolustautuminen onnistui lähinnä siksi, että Venäjän ratsuväen kulku lumihangessa oli hidasta. Jonkin ajan kuluttua Duncker sai ilmoituksen, että prikaatin muut osastot olivat marssimassa kohti pohjoista, ja että hänen tulisi seurata. Toivalaan saapumisen jälkeen Duncker sai vahvistuksia ja tilanne alkoi näyttää paremmalta.


title: Suomen sota

text: Samalla Ruotsin pääarmeija oli marssinut Hämeenlinnasta Tampereelle, jossa se jaettiin kahdeksi kolonnaksi. Carl Johan Adlercreutzin johtama pienempi kolonna perääntyi pohjoiseen Parkanon, Ilmajoen ja Uudenkaarlepyyn kautta. Suurempi joukkue kiersi Poriin, ja jatkoi pohjoiseen rannikkoa pitkin. Venäläiset pysyivät jatkuvasti pääarmeijan kannoilla. Jälkijoukot joutuivat jatkuvasti torjumaan kasakoiden hyökkäyksiä. Hyökkäykset eivät verottaneet oleellisesti kummankaan armeijan voimia vaan merkittävämpi tekijä oli sää. Maaliskuussa pakkasta oli joinakin päivinä –30 °C, ja Carl Magnus Möllersvärdin sotapäiväkirjan mukaan 13. maaliskuuta pakkasta oli peräti 40 astetta. Kovan pakkasen lisäksi lumimyrskyt pakottivat sotilaita repimään ladoista polttopuita pysyäkseen lämpiminä, ennen kaikkea pysyäkseen elossa ankarista oloista. Tuossa vaiheessa oli kyse enemmänkin taistelusta säätä vastaan kuin venäläisiä vastaan.


title: Suomen sota

text: Ruotsin joukot poistuivat Porista 18. maaliskuuta. Neljä päivää myöhemmin Venäjä sai suuren poliittisen voiton, kun se valloitti Suomen hallinnollisen keskuksen, Turun. Nyt koko Etelä-Suomi oli käytännössä hyökkääjien hallinnassa, poikkeuksen teki vahva Viaporin linnoitus. Samaan aikaan Ruotsin armeijan pääjoukko lepäsi Lapväärtissä ja Venäjän 5. divisioona hallitsi Kuopiota. Lepoa jatkui aina 28. maaliskuuta asti, jolloin Adlercreutzin johtama osasto liittyi länsirantaa kulkeneeseen osastoon ja pääarmeija oli jälleen koossa. Pääarmeijaa uhkasi edelleen 5. divisioona, joka kykenisi saartamaan pääarmeijan, koska Savon prikaati oli perääntynyt liian hätäisesti. Tutškov pelkäsi Cronstedtin valtaavan Kuopion takaisin itselleen, joten hän ei uskaltanut lähettää miehiään länteen saartamaan pääarmeijaa. Tutškov lähetti kuitenkin pienen yksikön, mutta se oli aivan liian pieni ja saapui liian myöhään, joten siitä ei koitunut uhkaa Ruotsin pääarmeijalle.


title: Suomen sota

text: Savon prikaati saapui määränpäähänsä Ouluun maaliskuun 29. päivänä. Tutškov sai uuden käskyn marssia Kokkolaan ja hyökätä Ruotsin armeijan kimppuun. Tutškov oli jälleen myöhässä, eikä todellisia yhteenottoja sattunut. Painostusta Tutškov kuitenkin jatkoi.


title: Suomen sota

text: Kun Ruotsi perääntyi Suomessa Venäjän armeijaa pakoon, joutui se varautumaan sotaan muillakin rintamilla. Tilsitin sopimuksen allekirjoittanut Tanska nimittäin lähetti Ruotsille sodanjulistuksen, joka oli päivätty 5. maaliskuuta. Tanska ei kuitenkaan halunnut sotaa mm. Britannian uhan takia: se olisi voinut miehittää koko Norjan. Sotaan Tanskan veti kuitenkin sen sijainti Ruotsin läheisyydessä. Själlandissa ja Fynillä oli varustettu noin 20 000 sotilaan vahvuinen tanskalais-ranskalainen armeija valmiina matkaamaan Ruotsin Skånea kohti. Armeijaa johti Jean-Baptiste Bernadotte, josta tulisi vuonna 1810 Ruotsin kruununprinssi ja kuningas vuonna 1818. Ruotsin kruununprinssiksi nousisi myöhemmin myös Norjan armeijan komentaja Kristian August.


title: Suomen sota

text: Ruotsi onnistui välttämään kolmen rintaman sodan brittien ja espanjalaisten ansiosta. Tanskalais-ranskalaisen armeijan maihinnousu kariutui, koska amiraali Hyde Parkerin johtama eskadroona oli talvehtinut Göteborgin edustalla talven 1807–08 ja he olivat lähteneet matkaan riittävän aikaisin, että heillä oli meriherruus Juutinrauman kohdalla, joten maihinnousu Ruotsiin oli mahdotonta. Samoihin aikoihin Napoleonin mielenkiinto kääntyi kohti Espanjaa, jossa oli tapahtunut kansannousu. Paine Ruotsia kohtaan alkoi hellittää etelässä eikä Norjan armeijakaan olisi ollut yksin niin vahva, että siitä olisi koitunut Ruotsille ongelmia.


title: Suomen sota

text: Kustaa IV Aadolf pysyi epäilevänä Tanskan suhteen ja pyysi apua briteiltä. Britit lupasivat 62 kuljetusaluksesta koostuvan eskaaderin, jota johti amiraali James Saumarez ja joka kuljetti John Mooren alla toimivan 11 000 sotilaan vahvuisen armeijan. Apu saapui Göteborgin edustalle toukokuun puolessavälissä. Brittien armeijan komentajan ja Ruotsin kuninkaan välille syntyi pian riita siitä, voitaisiinko brittien joukkoja käyttää Själlandin miehittämiseen. Kustaa IV Aadolf halusi joukkojen hyökkäävän Tanskaan, mutta Moore katsoi käskyn olevan ristiriidassa saamiensa ohjeiden kanssa. Ruotsalaiset yrittivät tämän johdosta pidättää Mooren, mutta yritys epäonnistui pahasti. Vangitsemisyrityksen takia Britannian ja Ruotsin välit tulehtuivat ja lisäavun saaminen tuntui epätodennäköiseltä.


title: Suomen sota

text: Maalis-huhtikuussa Ruotsin joukkoja järjestettiin uudelleen ja perustettiin uusi 3. prikaati, jonka komentajaksi tuli eversti Hans Henrik Gripenberg. Eversti Johan Adam Cronstedtin komentamasta silloisesta 3. prikaatista tuli 4. prikaati. Perustettiin myös 5. prikaati, jonka komentajaksi tuli eversti Johan August Sandels.


title: Suomen sota

text: Ensimmäiset suuremmat taistelut käytiin Pyhäjoella 16. huhtikuuta ja Siikajoella 18. huhtikuuta. Jakov Petrovitš Kulnevin johtama etujoukot yllättivät Pyhäjoen Yppärin kylässä Döbelnin johtaman Uudenmaan 2. pataljoonan. Ruotsalaiset menettivät yhteenotossa 183 miestä, mutta onnistuivat torjumaan hyökkäyksen. Eversti Gustav Löwenhjelm jäi samalla venäläisten vangiksi. Kulnevin joukot olivat lukumäärällisesti pienemmät, mutta uusi hyökkäys tehtiin kaksi päivää myöhemmin Siikajoella, jonne Ruotsin armeija oli perääntynyt. Suomen armeija ylipäällikkö Klingspor antoi käskyn perääntyä Ouluun ja vei joukkonsa pois Siikajoelta. Paikalle jäi vielä Adlercreutzin ja Döbelnin joukot, jotka lähtivät hyökkäykseen, vaikka se rikkoikin Klingsporin antamia käskyjä. Uudenmaan rykmentin 150 jääkäriä laitettiin hyökkäämään venäläisiä vastaan yhdessä Hämeenlinnan rykmentin komppanian kanssa jäisen Siikajoen yli. Hyökkäys onnistui yli odotusten ja sitä tukemaan lähetettiin lisää sotilaita. Ruotsalaiset saivat voiton, vaikkakin vaikutus jäi psykologiselle tasolle, sillä kyse oli Ruotsin armeijan ensimmäisestä suurehkosta voitosta. Taistelussa sai surmansa 211 ruotsalaista ja todennäköisesti yli 380 venäläistä sotilasta. Venäläiset saatiin voiton ansiosta perääntymään viisi kilometriä. Voitosta huolimatta Ruotsin armeija jatkoi perääntymistä lähempänä Oulua sijainneelle Lumijoelle.


title: Suomen sota

text: Seuraava taistelu käytiin Revonlahdella. Eversti Bulatovin komentama 1 500 sotilaan joukko oli lähetetty Savon prikaatin perään. Venäläisjoukko saapui Revonlahdelle 24. huhtikuuta, missä he yrittivät saada yhteyden Siikajoella oleviin venäläissotilaisiin. Taistelu alkoi tällä kertaa ruotsalaisten aloitteesta, kun Cronstedt hyökkäsi kello seitsemän aikaan aamulla. Taistelu kääntyi ruotsalaisten voitoksi. Ruotsalaiset kärsivät 20 sotilaan tappiot ja 74 haavoittui. Venäläisten tappiot olivat paljon suuremmat, sillä arvioiden mukaan 500–600 venäläistä sai surmansa taistelussa.


title: Suomen sota

text: Ruotsalaiset olivat voittaneet Suomessa suurimmat taistelut ja voitot jatkuivat myös saaristossa. Venäläisten saatua herruuden eteläisessä Suomessa, he yrittivät valloittaa Ahvenanmaan saaret ja Ruotsin edustalla olevan Gotlannin saaren. Venäläiset levittäytyivät Ahvenanmaan suurimmille saarille huhtikuussa. Jäiden sulamisen takia venäläiset alkoivat kiristää ahvenanmaalaisia luovuttamaan heidän aluksensa venäläisille. Tämä ei miellyttänyt pääsaarella asuvia vaan he nousivat kapinaan. Kapinaa johtivat nimismies Erik Arén ja apupappi Henrik Johan Gummerus. Venäläiset lyötiin nopeasti ja harvalukuiset sotilaat vangittiin. Ruotsi lähetti apua meriteitse ja yhteistuumin Ruotsin sotilaat ja saaristossa asuneet vangitsivat muilla saarilla olleet venäläiset. Toukokuun 11. päivään mennessä koko Ahvenanmaa oli vapautettu. Gotlantia miehittämään lähetettiin huhtikuussa noin 1 800 miehen vahvuinen joukko. Saarelle nousseet venäläiset lyötiin toukokuun puolivälissä, kun 14. toukokuuta Gotlantiin nousi lukumäärältään ylivoimainen Ruotsin armeijan sotilasjoukko.


title: Suomen sota

text: Toukokuun 1808 alussa Viaporin piiritetty linnoitus antautui venäläisille juuri Suomenlahden vapautuessa jäistä. Syitä linnoituksen antautumiseen on pohdittu pitkään. Viaporin komentajaa Carl Olof Cronstedtia syytettiin tietyissä piireissä jopa maanpetturuudesta (väitettiin myyneen Viaporin venäläisille – väite, jolle historiantutkijat eivät ole löytäneet todisteita). Varmaa on, että linnoituksen antautuminen romutti Ruotsin taistelusuunnitelman. Rauhanaikaisten suunnitelmien mukaan Viaporin linnoitus ottaisi vastaan Ruotsista saapuvat apujoukot, jotka linnoituksessa talvehtineen rannikkolaivaston tukemana olisivat sitten edenneet Suomenlahden rantaa pitkin katkaisemaan vihollisen huoltotiet. Nyt Ruotsista lähetetyt apujoukot tekivät ainoastaan muutamia lähinnä epäonnistuneita maihinnousuyrityksiä Pohjanlahden rannikolle ja Ahvenanmaalle joutumatta kertaakaan merkittäviin taisteluihin. Viaporissa antautuneet sotilaat riisuttiin aseista ja heiltä otettiin kunniasana, jonka mukaan he eivät osallistuisi taisteluihin venäläisiä vastaan. Tästä huolimatta osa Viaporin miehistöstä etsiytyi pääarmeijaan tai Hämeessä vaikuttaneisiin talonpoikaisjoukkoihin.


title: Suomen sota

text: Vastahyökkäyksen suunnittelu alkoi heti, kun joukot olivat vetäytyneet Ouluun ja sen lähialueille, ja varsinkin Viaporin piirityksen ratkettua venäläisten voittoon. Vastahyökkäyksen vaihtoehtoina oli monenlaisia ajatuksia, mutta merkittävimmät olivat joko Klingsporin armeijan vahvistaminen tai sitten tehtäisiin useita suuria maihinnousuja pääarmeijan hyökkäyksen tueksi. Ensimmäistä vaihtoehtoa kannatti kuninkaan kenraaliadjutantti af Tibell, jonka mielestä Klingsporin armeijaa pitäisi vahvistaa 15 000 ruotsalaisella sotilaalla. Kuningas taas oli toisen vaihtoehdon kannalla ja lopulta kuninkaan mielipide vei voiton.


title: Suomen sota

text: Sandels sai tehtäväkseen hyökätä itään Savon ja Karjalan kautta. Sandelsin armeijan vahvuus oli suurimmillaan 2 500 miestä, joiden avulla hänen tulisi puolustaa tärkeätä Kuopion ja Oulun välistä tietä sekä häiritä Venäjän armeijan ja Pietarin välistä yhteyttä. Sandelsin saamassa armeijassa ei kuitenkaan käytetty kuin osittain Savon prikaatia, joka oli nimenomaisesti koulutettu toimimaan Savon ja Karjalan seudun maastossa. Syynä saattaa olla sodanjohdon epäluottamus prikaatin komentaja Johan Adam Cronstedtia kohtaan. Huhtikuun loppuun mennessä Sandels oli armeijoineen valmis marssimaan Kuopiota kohti.


title: Suomen sota

text: Sandelsin tehtävää helpotti se, että Itä-Suomessa oli venäläisiä sotilaita melko vähän, ja ne jotka siellä olivat, vahtivat muona- ja marssireittejä. Vaikeutena taas oli pitkä marssimatka sekä kehno huollon järjestely. Ensimmäisenä kohteena oli Pulkkila, joka vallattiin 2. toukokuuta. Onnistuneen taistelun jälkeen armeijan suunta siirtyi kohti Iisalmea ja Kuopiota. Muonatilannetta helpotti se, että Sandels onnistui ryöväämään useita venäläisten ruokavarastoja. Sandelsin joukkoihin liittyi Savossa aktiiviset talonpojat, joita johti talonpoika Erik Ollikainen. Hänen johtama vapaaehtoisten joukko valtasikin Iisalmessa sijainneen muonavaraston jopa aiemmin kuin Ruotsin armeija saapui paikalle.


title: Suomen sota

text: Sandelsin armeijasta lohkaistu kapteeni Malmin joukkio oli sijoitettu Kuopion lähistölle yöllä 10.–11. toukokuuta. Kaupungin pohjoisosissa he tapasivat 300 talonpojasta koostuneen ja koulumestari Hellgrenin johtaman vapaaehtoisjoukon, joka lupautui auttamaan hyökkäyksessä. Taistelu alkoi torstaina yöllä 12. päivä toukokuuta. Talonpojat ryhmittyivät itään järven jäälle ja Ruotsin armeijan joukot vastaavasti luoteeseen. Hyökkäys onnistui ruotsalaisten alivoimasta huolimatta ja unessa olleet venäläiset pakotettiin perääntymään järven jäälle, jossa odotti talonpoikien joukko. Venäläiset onnistuivat valtaamaan Kuopion uudelleen kesäkuussa, mutta Sandelsin joukot onnistuivat kuitenkin estämään etenemisen pidemmälle. Tämä oli tärkeätä pääarmeijan vastahyökkäyksen kannalta.


title: Suomen sota

text: Vastahyökkäyssuunnitelman mukaisesti sotatoimet merellä aloitettiin keväällä 1808. Ruotsin merivoimat oli menettänyt tärkeimmän eskadroonansa Viaporin piirityksen yhteydessä ja nyt tärkeimmäksi eskaaderi oli noussut Tukholman eskaaderi. Strategisesti kaikkein tärkeintä oli, että Venäjän merivoimat pystyttäisiin pitämään Hankoniemen itäpuolella. Tässä ei kuitenkaan aivan onnistuttu.


title: Suomen sota

text: 25. toukokuuta annettiin käsky maihinnoususta, joka tehtäisiin Turun ja Uudenkaupungin välille. Ensisijaisena tavoitteena oli vallata takaisin Turku, mutta myöhemmin maihinnousseitten joukkojen oli tarkoitus liittyä Klingsporin armeijan tueksi. Ahvenanmaan saariston ja Turun välisen Kihdin selän ylitti 2 600 sotilasta ja 70 alusta. Koko maihinnousuoperaatiota johti kenraalimajuri Ernst von Vegesack, jonka tehtäviä vaikeutti vaillinaiset tiedot Suomen mantereesta, vanhentuneet kartat ja melko kokemattomat sotilaat. Maihinnousulaivasto saapui Lemuun huomaamattomasti 19. kesäkuuta 1808. Maihinnousun alettua iltapäivällä Ala-Lemun kartanon omistaja Per-Johan Ekbomin luona ollut kasakkapartio huomasi ruotsalaisten maihinnousun ja he matkasivat kiireesti Turkuun kertomaan näkemästään. Venäläiset onnistuivat ryhmittymään nopeasti ja 3 600 venäläissotilaan voimin maihinnousu torjuttiin 14 tunnin taisteluiden jälkeen. Jo aikalaiset kritisoivat Ruotsissa maihinnousua liian voimattomaksi.


title: Suomen sota

text: Klingsporin johtama armeija kärsi vakavasta ruokapulasta ja koko armeija jäi leipomaan leipää, kun heidän olisi pitänyt hyökätä Vaasaan ja valloittaa se yhdessä maihinnousijoiden kanssa. Leipomisen takia armeija myöhästyi pahasti aikataulusta. Maihinnousijoita komensi eversti Bergenstråhl, jonka armeija taisteli Vanhasta Vaasasta muutama päivä ennen juhannusta. Taistelu muuttui sekasortoiseksi, jonka Venäjän armeija osasi hyödyntää ja onnistui lyömään maihinnousijat. Ruotsalaisten osalta taistelu meni jatkuvasti huonompaan suuntaan, joten komentajat katsoivat parhaimmaksi antautua Venäjän armeijalle. Yhteensä 16 upseeria ja 256 sotilasta kuoli tai vangittiin Vaasan taistelun seurauksena. Pakoon päässeet liittyivät pääarmeijaan Uudessakaarlepyyssä 28. kesäkuuta. Taisteluiden jälkeen venäläiset ryöstelivät ja tuhosivat Vanhan Vaasan kaupunkia perustellen tekoaan väitteellä, että kaupunkilaiset sotivat heitä vastaan ruotsalaisten rinnalla. Surmansa sai 17 siviiliä, joista viisi oli naisia. Joukossa oli myös yksi lapsi. Maihinnousujoukosta oltiin kuitenkin aiemmin lohkaistu pieni, noin 50 sotilaan joukko, joka taistelun jälkeen nousi maihin Vaasan eteläpuolella. Luutnantti Ridderhjertan johtama joukkue sai yhteyden paikalliseen väestöön ja paikalliset saatiin nousemaan kapinaan maahan tunkeutujia vastaan, kuten Kustaa IV Aadolfin suunnitelmiin kuuluikin. Rahvaan nousu kapinaan sai enemmän tuloksia aikaan kuin Ruotsin armeija oli saanut. Kapinoitsijat saivat hätyyteltyä venäläisjoukkoja etelämmäksi. Rahvaan marssi päättyi Närpiöön Finbyn sillalle.


title: Suomen sota

text: Alahärmässä käytiin 9.–10. heinäkuuta 1808 ns. Pirin kahakka.


title: Suomen sota

text: Heinäkuun taistelut alkoivat verisesti, sillä Otto von Fieandtin johtama ruotsalaisjoukko kävi koko Suomen sodan kovimmaksi luonnehditun taistelun Kokkolaan johtaneella tiellä 11. heinäkuuta. Päivää aiemmin Klingspor päätti hyökätä venäläisten pääjoukkoa vastaan Lapualla. Kyseessä oli ensimmäinen Ruotsin pääarmeijan varsinainen hyökkäys, jonka vastuun Klingspor antoi Adlercreutzille. Venäläisten armeijan vahvuus oli hieman heikompi kuin ruotsalaisten: Venäläisillä oli 4 000 sotilasta ja noin 18 tykkiä, ruotsalaisilla hyökkäykseen oli varustettu 700 miestä enemmän ja tykkejäkin oli yhtä paljon. Taistelu ei sujunut täysin Adlercreutzin suunnitelmien mukaan, mutta armeija sai kuitenkin yllätettyä venäläiset. Taistelu ei ollut järin suuri. Taistelun merkittävyys kuitenkin ilmenee siinä, että taistelun voittaja saisi hallinnan Vaasan ja Kuopion välisestä tiestöstä. Ruotsin voitettua taistelun se sai paitsi tiestön haltuunsa, myös mahdollisuuden hyökätä itäisessä Suomessa olleiden venäläisjoukkojen kimppuun.


title: Suomen sota

text: Venäläiset joutuivat heinäkuun mittaan perääntymään yhä etelämmäksi. Syynä ei ollut pelkästään Ruotsin armeija. Venäjän armeijan ylipäällikkö von Buxhoevdenin sanoin ”me taistelemme samanaikaisesti kolmea vihollista vastaan: joukkoja, kiihotettuja talonpoikia ja elintarvikepulaa vastaan.” Venäjän armeija kärsi siis elintarvikkeiden puutteesta. Syynä ei ollut niiden saatavuus Venäjältä, vaan niitä ei yksinkertaisesti kyetty siirtämään paikkoihin, joissa niitä tarvittiin kaikista eniten ja joukkojen oli peräännyttävä huollon toiminnan takia.


title: Suomen sota

text: Ruotsin armeijan tavoitteena oli saada rintamalinjat samalle tasolle. Ruotsin taisteluvoitot huipentuivat elokuussa vuonna 1808, kun se onnistui voittamaan Alavuden taistelun. Se oli käännekohta, jonka jälkeen ruotsalaiset eivät enää kyenneet saamaan voittoja yksittäisiä taisteluja enempää. Alavuden taistelun jälkeen 21. elokuuta käytiin tärkeä Karstulan taistelu, jossa Venäjän armeijalla oli merkittävä ylivoima. Taistelu alkoi näyttää epätoivoiselta Ruotsin armeijan kannalta, joten se joutui perääntymään. Häviö antoi Venäjän armeijalle tilaisuuden marssia Kokkolaan ja näin piirittää Pohjanmaalla olleet ruotsalaiset. Klingspor oli huolissaan uudesta tilanteesta ja hänen oli pakko pyytää armeijan evakuointia Pohjanlahden ylitse.


title: Suomen sota

text: Kuortaneen Ruonan ja Salmen taistelut 31. elokuuta – 2. syyskuuta aloittivat Ruotsin lopulliseen tappioon johtaneen vaiheen sodassa. Venäläisten joukkoja johti 24. heinäkuuta Nikolai Rajevskin korvannut Nikolai Kamenski. Hänellä oli käytössään 7 700 sotilasta ja 36 tykkiä Ruotsin Adlercreutzin 4 700 sotilasta 21 tykkiä vastaan. Sodan kannalta ratkaisevat taistelut alkoivat Ruonasta. Taistelu alkoi venäläisten hyökkäyksellä, jota vastaan ruotsalaiset tekivät vastahyökkäyksen ja saivat venäläiset perääntymään takaisin omiin asemiinsa. Kamenski alkoi huolestua tilanteen edetessä ja hän suunnittelikin perääntymistä. Adlercreutz aloitti perääntymisen keskiyöllä Kuortaneen Salmelle. Syynä oli se, että ylivoimaiset venäläisjoukot uhkasivat saartaa Ruotsin joukot sekä lännestä että idästä. Seuraavana päivänä Adlercreutz sai tietää, että Kamenskin joukot olisivat perääntymässä. Tämä innosti häntä valmistelemaan hyökkäystä, jonka hän myös toteuttikin. Joukkojen siirtyessä kohti Ruonaa, metsäisessä maastossa tuli vastaan Venäjän armeijan joukkoja, joiden vahvuus oli ylivertainen. Epäonnistuneen hyökkäyksen jälkeen Ruotsin armeijan joukot ryhmittyivät uudelleen Salmelle. Pohjois–etelä-suuntaan ryhmittyneiden joukkojen heikoin kohta oli pohjoisessa, jossa Uudenmaan rykmentin joukoista ja Uudenmaan jääkäreistä koostuneella pataljoonalla ei ollut minkäänlaista suojaa hyökkäyksen varalta. Venäläiset käyttivät tätä tilaisuutta hyväkseen ja hyökkäsivät pohjoisen kautta. Joukkojen ohi he eivät päässeet, mutta saivat ruotsalaiset harkitsemaan vetäytymistä. Samalla Klingspor käski Adlercreutzin joukkojen perääntyä pohjoisemmaksi, koska hän katsoi Kauhajoella olleiden venäläisten uhkaavan Lapualla olleita ruotsalaisia. Adlercreutz totteli ja veti joukkonsa Oravaisiin, minne hän valmisti uudet puolustusasemat saatuaan täydennykseksi ruotsalaisia rykmenttejä.


title: Suomen sota

text: Von Döbelnin joukot voittivat Juuttaan taistelussa armeijan perääntymistien katkaisemista yrittäneet venäläisjoukot 13. syyskuuta. Adlercreutz kärsi kuitenkin Oravaisten taistelussa 14. syyskuuta musertavan tappion ja tämä pakotti koko armeijan perääntymään uudelleen pohjoiseen.


title: Suomen sota

text: Sandels onnistui vielä 27. lokakuuta voittamaan venäläiset Koljonvirran taistelussa, mutta tällä ei enää ollut pääarmeijan tappion jälkeen strategista merkitystä. Sandelsinkin joukot joutuivat vetäytymään pohjoiseen.


title: Suomen sota

text: Toinen perääntyminen päättyi tällä kertaa Tornioon joulukuussa 1808. Ote sodasta oli karannut Klingsporilta jo Lapuan taistelussa, jossa hänellä olisi ollut mahdollisuus käyttää tilaisuutta hyväkseen ja hyökätä ongelmissa kamppailevien venäläisten kimppuun rannikolla.


title: Suomen sota

text: Armeijan tilanne oli talven tullessa käymässä yhä hankalammaksi. Sitä vaivasi elintarvikepula ja mieliala oli matalalla. Uuden perääntymisen jälkeen oltiin valmiita aselepoon. Venäjällä aselepo otettiin hyväksyvästi vastaan ja marraskuun 19. päivänä 1808 Olkijoella solmittiin aseleposopimus. Sopimuksen allekirjoittivat kenraalimajuri Adlercreutz ja kenraaliluutnantti Kamenski. Sopimuksen mukaan Ruotsin armeijan tuli vetäytyä Kemijoen taakse niin, että 29. marraskuuta mennessä Oulu ja 13. joulukuuta mennessä Kemi tuli jättää venäläisille. Sotatoimet Suomen alueella olivat käytännössä ohi.


title: Suomen sota

text: Maaliskuussa 1809 venäläiset joukot hyökkäsivät kolmelta suunnalta. Eteläisin hyökkäys tapahtui Ahvenanmaalle ja sieltä edelleen Grisslehamniin. Ahvenanmaan rintamalla solmittiin aselepo 20. maaliskuuta. Maaliskuussa venäläiset hyökkäsivät Merenkurkun yli ja valtasivat Uumajan. Venäläiset kuitenkin peräytyivät Uumajasta, sillä he uskoivat rauhan tulevan pian. Kolmas hyökkäys tapahtui Pohjanlahden ympäri Kemin ja Tornion alueelle 22. maaliskuuta. Ruotsalaiset joukot antautuivat alueella 25. maaliskuuta. Alueelle ei jäänyt merkittäviä ruotsalaisia joukkoja, mutta venäläiset eivät edenneet etelään, lähinnä huolto-ongelmien vuoksi.


title: Suomen sota

text: Maaliskuussa 1809 Tukholmassa tapahtui vallankaappaus, kun Ruotsin länsiarmeijan upseerit syrjäyttivät Ruotsin kuningas Kustaa IV Adolfin. Kapinalliset vangitsivat kuninkaan 13. maaliskuuta ja pakottivat hänet eroamaan. Keväällä käytiin rauhanneuvotteluja, mutta ne kariutuivat ja toukokuun alussa venäläiset lähtivät etenemään Länsipohjassa etelään kohti Uumajaa. Taisteluita käytiin muun muassa Skellefteåssa ja venäläiset miehittivät Uumajan toukokuun lopussa. Kesäkuun alkupäivinä solmittiin jälleen aselepo, mutta pian taistelut jatkuivat. Venäläisten lisäksi Pohjois-Ruotsiin tunkeutui heinäkuun alussa myös norjalainen divisioona. Norjalaiset lyötiin takaisin, mutta venäläisiä vastaan ruotsalaiset kärsivät tappion Hörneforsin taistelussa. Elokuussa 1809 ruotsalaiset tekivät maihinnousun Uumajan pohjoispuolelle Rataniin. Maihinnousu epäonnistui ja se jäi Ruotsin armeijan viimeiseksi merkittäväksi sotaoperaatioksi.