title: Sienet

text: Ympäristömyrkyt rikastuvat sienirihmastoihin ja itiöemiin. Tehokkaimpia ympäristömyrkkyjen rikastajia ovat nurmikolla ja lehtikarikkeessa kasvavat sienet, joiden rihmastot kasvavat maaperän saastuneessa pintakerroksessa; mykorritsasienet ja puuta lahottavat sienet eivät sisällä yhtä paljon ympäristömyrkkyjä. Myös radioaktiiviset aineet, kuten cesium kertyvät sieniin. Radioaktiivisten aineiden pitoisuus sienissä vaihtelee sienilajin ja kasvupaikan mukaan. Ruokasienistä mustavahakkaissa ("Hygrophorus camarophyllus"), orakkaissa, kehnäsienissä, kangastateissa ("Suillus variegatus"), rouskuissa, mustatorvisienissä ("Craterellus cornucopioides") ja suppilovahveroissa ("Cantharellus tubaeformis") radioaktiivisten aineiden pitoisuus voi ylittää EU:n raja-arvon. Korvasienet, lampaankääpä ("Albatrellus ovinus") sekä kanto- ja mesisienet sisältävät vähiten radioaktiivisia aineita. Radioisotooppeja sisältäviä sieniä voi satunnaisesti käyttää ravinnoksi, sillä liottaminen ja ryöppääminen poistavat suuren osan radioaktiivisuudesta.


title: Sienet

text: Myös myrkyttömät sienet voivat aiheuttaa oireita. Tällöin voi olla kyse sienisokerin imeytymishäiriöstä tai pilaantuneiden sienten aiheuttamasta ruokamyrkytyksestä. Sienisokeri eli trehaloosi on disakkaridi ja sen imeytymishäiriö eli trehaloosi-intoleranssi johtuu sienisokeria pilkkovan trehalaasientsyymin puuttumisesta elimistöstä. Sienisokerin imeytymishäiriö ilmenee tavallisesti ilmavaivoina sieniaterian jälkeen, mutta sienistä voi aiheutua oksentelua ja ripuliakin. Imeytymishäiriön yleisyydestä ei ole tietoa. Eniten trehaloosia on herkkutateissa ("Boletus edulis"), keltavahveroissa eli kantarelleissa ("Cantharellus cibarius") sekä vaaleaorakkaissa ("Hydnum repandum") että rusko-orakkaissa ("Hydnum rufescens"). Yksittäiset sienilajit voivat syötynä aiheuttaa allergisia reaktioita, mutta mitään luetteloa yleisesti allergisoivista sienistä ei ole. Toistuva altistus itiöpölylle esimerkiksi sieniviljelmillä voi allergisoida.


title: Sienet

text: Ei ole tietoa siitä, kuinka kauan ihminen on käyttänyt sieniä ravintonaan tai mitkä olivat varhaisimpia käytettyjä lajeja. Eri puolilla ja eri aikoina Euroopassa sieniin on suhtauduttu hyvin eri tavoin. Roomalaiset söivät mielellään sieniä, mutta germaanien ja muiden pohjoisen Euroopan "barbaarien" väitetään inhonneen niitä. Sieniruokakulttuurit ovatkin melko paikallisia, ja sienten käyttö on perustunut perimätietoon. Näin samaa sientä voidaan pitää yhdessä maassa herkullisena ruokasienenä ja toisessa kelvottomana tai jopa myrkyllisenä. Suomen sisälläkin on erilaisia sienikulttuureita. Itä-Suomessa sieniä on käytetty paljon, Etelä-Suomessakin jonkin verran. Länsi- ja Pohjois-Suomessa niitä alettiin käyttää vasta siirtokarjalaisten ja sienikirjojen myötä. Suosittuja suomalaisia ruokasieniä ovat muun muassa kantarelli, suppilovahvero, herkkutatti ja haaparousku.


title: Sienet

text: Toistaiseksi osataan viljellä vain lahottajasieniä. Sienten viljely alkoi Kiinassa noin 1 000–1 500 vuotta sitten. Tältä ajalta on peräisin puunkorvien kirjoja, joissa opetetaan puunkorvien ("Auricularia") viljelyä. Puunkorvia viljellään ja käytetään edelleen kaikkialla maailmassa. Käytetyin viljelysieni on herkkusieni ("Agaricus"), jonka viljely alkoi Ranskassa 1600-luvulla. Muita viljelysieniä ovat muun muassa siitake ("Lentinula edodes") ja osterivinokas ("Pleurotus ostreatus").


title: Sienet

text: Sienten viljelyssä puhtaus on tärkeämpää kuin ehkä minkään muun eliön kasvatuksessa. Viljeltävät sienet joutuvat helposti tappiolle kilpaillessaan muiden lahottajasienten ja -eliöiden kanssa, joten lahottajat on pidettävä poissa. Varsinkin idätysvaiheessa, ennen kuin haluttu sienirihmasto valtaa viljelyalustan, on suuri vaara että väärä lahottajaeliöstö valtaa sen ensin. Viljelyalustoja joudutaan siksi esimerkiksi pastöroimaan ennen idätystä. Kun sieni on vallannut alustan kokonaan, viljelmän "saastuminen" ei ole yhtä todennäköistä. Esimerkiksi bakteerien tuloa sieni torjuu antibioottisin ainein. Kasvatettavat sienet eristetään ympäristöstä sienten, ei ympäristön suojelemiseksi.


title: Sienet

text: Sienimöksi kutsutaan viljelyyn varattua huonetta tai rakennusta. Sienimön olosuhteet täytyy pitää tarkasti tietyissä sienilajille sopivissa rajoissa. Sienten viljely sisäkasvien tapaan kotioloissa voi olla vaikeaa, sillä sienet eivät yleensä viihdy samanlaisissa oloissa kuin ihmiset, ja yleensä olosuhteet asunnoissa olisi pidettävä mahdollisimman epäsuotuisina sienten kasvulle talon rakenteiden suojelemiseksi homeelta. Jos lahottajahomeet valtaavat viljelmän tai talon, niiden toiminnasta voi syntyä ihmiselle haitallisia itiöitä.


title: Sienet

text: Sieniä käytetään nykyään monien elintarviketeollisuudessa käytettävien aineiden valmistukseen. Sitruunahappoa saadaan nykyään "Aspergillus niger" -nuijahomeesta. Hiiva on pisimpään käytössä ollut hyötysieni. Se muuttaa sokereita hiilidioksidiksi ja alkoholiksi, ja sitä on käytetty ja käytetään kohotusaineena ja käymisreaktiossa.


title: Sienet

text: Alpeilta löytyneen noin 5 000 vuotta vanhan Ötzin eli "Jäämiehen" tavaroista löytyi taulakääpää ("Fomes fomentarius") ja pökkelökääpää ("Piptoporus betulinus"), joita arvellaan käytetyn lääkkeenä. Kirjallista tietoa sienten lääkekäytöstä Euroopassa on noin 400-luvulla eaa. eläneen Hippokrateen kirjoituksissa. Sienissä on antibioottisia aineita, ja niitä on käytetty haavojen hoitoon eri puolilla maailmaa. Tuhkeloita ("Lycoperdon") on käytetty haavanpuhdistuksessa Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Käävistä lehtikuusenkääpää, joitakin arinakääpiä ("Phellinus igniarius") ja pakurikääpää on käytetty lääkkeenä eri tarkoituksiin. Kiinassa sienilääkkeet kuuluvat perinteiseen kiinalaiseen lääketieteeseen. Ehkä tunnetuin esimerkki sienten lääkekäytöstä on penisilliini, jota tuottaa "Penicillium chrysogenum" -homesieni. Alexander Fleming huomasi sen bakteeriviljelmässään 1928. Penisilliini tappaa bakteerisoluja mutta ei vahingoita eläinsoluja. Penisilliinin löytöä on seurannut monien muiden sieniperäisten antibioottien löytäminen ja käyttöönotto.


title: Sienet

text: Sienissä on monia eri väriaineita, joita voidaan hyödyntää. Mustesienen helttamassaa on käytetty musteena, ja intiaanit käyttivät punaorakasta kasvomaalina. 1970-luvulla yleistyi sienten käyttö tekstiilien värjäyksessä. Monet sienet soveltuvat sienivärjäykseen, ja niistä saadaan värejä, jotka ovat muuten kasvivärjäyksellä vaikeita tai mahdottomia, kuten tummanpunainen tai -sininen. Värjäykseen sopivia sieniä on ainakin seuraavissa sieniryhmissä: veriseitikit, orakkaat, tatit ja käävät. Monet sienet ovat parhaimmillaan värjäyksessä yli-ikäisinä, jopa mädäntyneinä. Myös kuivatuilla tai pakkasenpuremilla sienillä voi värjätä. Eräissä sienissä on itseloistavia värejä, jotka kiinnittyvät hyvin villaan ja näkyvät ultraviolettivalossa kellanvihreänä.


title: Sienet

text: Sienten entsyymejä tuotetaan nykyään myös pesuaineteollisuuden tarpeisiin. Samat entsyymit, joilla sienet hajottavat kasvualustansa orgaanisia aineita, soveltuvat myös tahranpoistoon. Entsyymejä tuotetaan pensseli-, nuija- ja pallohomesienilajien puhdasviljelmillä.


title: Sienet

text: Gibberelliini on "Gibberella fujikoroi" -sienestä eristetty kasvuhormoni, jota valmistetaan teollisesti. Gibberelliini edistää kasvisolujen jakaantumista ja pituuskasvua.


title: Sienet

text: Sieniä on aikojen kuluessa käytetty erilaisiin tarkoituksiin, muun muassa lääke- ja huumauskäyttöön, uskonnollisiin rituaaleihin sekä syötäväksi. Sieniin on liittynyt erilaisia uskomuksia ja taikauskoa.


title: Sienet

text: Erityisesti sienten myrkyllisyyteen liittyviä taruja on tunnettu jo tuhansia vuosia. Tämä johtuu siitä, että sienten vaikutuksista on ollut jo varhain kokemusperäistä tietoa. Ensimmäiset kirjalliset merkinnät sienten myrkyllisyydestä ja lääkekäytöstä ovat viidenneltä vuosisadalta ennen ajanlaskumme alkua (Hippokrates). Sienten käyttöön liittyvät aistiharhat on tunnettu paljon aikaisemmin. Tiedetään, että Meksikossa ja Väli-Amerikassa intiaanit ovat käyttäneet uskonnollisissa rituaaleissa ainakin "Psilocybe"-, "Conocybe"- ja "Panaeolus"- sukujen sieniä. Punakärpässieniä on käytetty pohjoisten seutujen shamaanien keskuudessa, tarkoituksena päästä transsiin. Jotkut Pohjois-Euroopan alkuperäiskansat ovat käyttäneet punakärpässientä tähän tarkoitukseen vielä 1900-luvulla.


title: Sienet

text: Sieniä opittiin käyttämään ruoaksi jo kauan sitten. Tiedetään, että antiikin aikana sieniä on syöty yleisesti ainakin Kiinassa, Japanissa ja Välimeren maissa. Roomalaiset suosivat herkkutatteja, huhtasieniä, herkkusieniä, tryffeleitä, mustesieniä ja leppärouskuja. Näitä lajeja käytetään edelleen monissa Etelä-Euroopan maissa. Rooman vallan loputtua sienten käyttö Euroopassa väheni, sillä esimerkiksi germaanit eivät käyttäneet sieniä ravinnokseen. Joskin luostareissa säilyi vanhoja sieniperinteitä. Renessanssin aikana sienten käyttö vilkastui jälleen. Anglosaksisissa maissa luonnon sienien poiminta on ollut vähäistä, mutta herkkusieniä viljellään ja syödään runsaasti.


title: Sienet

text: Ihminen on oppinut myös viljelemään sieniä. Vanhimmat tiedot sienten viljelystä ovat Japanista ja Kiinasta. Euroopassa tiedetään antiikin kreikkalaisten ja roomalaisten harrastaneen sienten kasvatusta poppelipölkyissä. Ranska on ollut 1600-luvulta lähtien herkkusienien viljelyn edelläkävijämaita.


title: Sienet

text: Taulakäävästä on valmistettu taulaa, jota käytettiin tulenteossa sytykkeenä. Taulaksi kävivät käävän mallosta leikatut lastut. Taulaa valmistettiin myös liottamalla maltoa virtsassa tai tuhkalipeässä ja nuijimalla se levyksi, jota kuljetettiin rullalle käärittynä. Vanhimmat todisteet taulakäävän käytöstä tulenteossa ovat Britteinsaarilta 10 000 vuoden takaa.


title: Sienet

text: Sienten soveltuvuutta ympäristömyrkkyjen hajottamiseen tutkitaan aktiivisesti. Lisäksi ligniiniä hajottavista sienistä yritetään eristää entsyymiä selluteollisuuden tarpeisiin.


title: Ruokasieni

text: Ruokasieniksi kutsutaan syötäväksi kelpaavia sieniä. Suomessa jokamiehenoikeuksiin perustuen voi jokainen poimia metsästä sieniä. Osa metsässä kasvavista sienistä on kuitenkin myrkyllisiä ja siksi tuntemattomia sieniä ei tulisi syödä.


title: Ruokasieni

text: Suomessa arvioidaan olevan 2 000 suursienilajia, joista syötäviä yli 500 ja ruokasieninä huomionarvoisia parisataa. Suomen kokonaissienisato on noin 1 500 miljoonaa kilogrammaa ja hyvänä sienivuonna 5 000 miljoonaa kiloa. Tämän perusteella joka vuosi olisi kerättävissä ainakin 1 000 miljoonaa kiloa ruokasieniä. Syötävistä sienistä on yleisiä yli puolet eli 252 lajia ja runsassatoisia 137 lajia. Toivo Rautavaara on tehnyt syötävistä sienistä seuraavan laskelman:


title: Ruokasieni

text: Toivo Rautavaara vuonna 1947 tekemän väitöskirjan "Suomen sienisato" tarkoituksena oli osoittaa, miten vähäinen osa sienisadosta korjataan talteen. Tästä syntyi sanonta: "Miljoonat mätänevät metsiin". Metsähallitus alkoi 1969 opettaa kauppasienineuvojia, mikä tehtävä siirtyi myöhemmin ammattikasvatushallitukselle ja mitä on jatkanut Porin metsäopisto. Luonnonvara-alan opetus on laajentunut koskemaan myös luonnonyrttejä ja metsämarjoja sekä muita keräilytuotteita. Tuloksena on keruutuotetarkastajan tutkinto. 82 keruutuotetarkastajalla on yliopistollinen loppututkinto. Keruutuotetarkastajat opettavat keruutuoteneuvojia, joita on vuoden 2002 loppuun mennessä opetettu 4 600 ja joista 3 500 osaamisalueeseen kuuluvat myös sienet. Sienenpoimijoita on opetettu noin 70 000.


title: Ruokasieni

text: Suomessa sienten satokausi kestää huhtikuulta marraskuulle ja se jaetaan neljään osaan. Kevätsadon sienet, kuten huhta- ja korvasienet, ovat poimittavissa huhti-kesäkuussa. Heinäkuuhun ajoittuva kesäsato jää monesti kuivan alkukesän takia niukaksi. Kesäsatoon kuuluu muun muassa tatteja, haperoita, keltavahveroita ja joitakin lahottajia. Elokuusta syyskuuhun ajoittuva syyssato on useimpien sienten satoaikaa. Etelä-Suomessa myöhäissyksyn satokausi jatkuu pakkasiin saakka. Tämä on suppilovahveron satokautta.


title: Ruokasieni

text: Ruokasieniä ei pidä poimia saastuttavien teollisuuslaitosten läheltä, saastuneilta maa-alueilta tai valtateiden varsilta 50–100 metriä lähempää tietä. Alueilta, joilla on suoritettu vesakkomyrkytyksiä tai tuholaistorjuntaa, ei pidä myrkytyksen varoaikana poimia sieniä. Jokamiehen oikeudet rajoittavat sienten poimimista toisten tonteilta tai pihan välittömästä läheisyydestä.


title: Ruokasieni

text: Sienten kelvollisuudesta ravinnoksi on olemassa vahvasti sopimuksenvaraisia luokitteluja. On mahdollista, että jotain syötäviä sieniä ei suositella enää ruokasieniksi, vaikka ne ovat ruokasieniä aikaisemmin olleet lievän myrkyllisyytensä vuoksi, kuten pulkkosieni tai siksi, että ne voidaan tunnistettaessa erehdyksessä sekoittaa myrkyllisiin sieniin tai tappavan myrkyllisiin sieniin.


title: Ruokasieni

text: Sienten luokitteluissa on eroja. Esimerkiksi Suomen sieniseuran luokittelussa nollaa muistuttava O-kirjain tarkoittaa arvotonta sientä, sientä, jota ei kannata kerätä, mutta sama merkki voi myös tarkoittaa ruokasientä, joka on vain esikäsiteltävä: joko keitettävä ryöppäämällä noin viisi minuuttia tai keitettävä pidemmän ajan. Yleisesti kuitenkin tähdillä kuvataan syömäkelpoisuutta.


title: Ruokasieni

text: Punakärpässienen myrkyt ovat vesiliukoisia, joten sienen voi periaatteessa ryöpätä. Näin on toimittu aikoinaan Venäjällä, jossa perusteellisesti ryöpättyjä punakärpässieniä on käytetty ruokasieninä.


title: Ruokasieni

text: Lueteltuna suomenkielisen nimen (heimo tai suku) mukaan aakkosjärjestyksessä.


title: Keltavahvero

text: Keltavahvero eli kantarelli ("Cantharellus cibarius") on kantarellien heimoon kuuluva herkullinen ruokasieni ja kauppasieni. Keltavahveroa on kutsuttu myös vanhoissa sieniopaskirjoissa ruskosieneksi tai keltasieneksi.


title: Keltavahvero

text: Väriltään keltavahvero on munankeltainen, vanhemmiten haalistuva. Sen lakki on melko pieni, noin 4–8 cm leveä, harvoin yli 10 cm leveä. Lakin tasainen pinta on kuiva ja aaltoileva. Varsi on alaosasta usein vaaleampi. Helttamaiset poimut ovat paksut, johteiset ja haaraiset. Malto on paksua, lähes valkoista ja miellyttävän tuoksuista. Maku on raakana aavistuksen verran kirpeä, mutta kirpeys katoaa täysin kypsennettäessä. Itiöpöly on vaalean kellertävää.


title: Keltavahvero

text: Keltavahveroa muistuttavia sieniä ovat samaan heimoon kuuluva kalvasvahvero ("Cantharellus pallens") sekä kantarelleihin kuulumaton niittyvahakas ("Camarophyllus pratensis"), jotka ovat myös hyviä ruokasieniä. Keltavahveroa muistuttaa myös toinen kantarellien sukuun kuulumaton sieni, valevahvero ("Hygrophoropsis aurantiaca"), joka on melko huono ruokasieni. Valevahveron ja keltavahveron erottaa helposti, sillä valevahvero on pienempi ja hennompi, sen väri on oranssinkeltainen ja malto on ohutta. Valevahveron lakissa on tiheät heltat eikä poimuja kuten keltavahverolla. Lisäksi valevahvero kasvaa usein lahopuulla ja hakkuualueiden kannoilla, toisin kuin keltavahvero.


title: Keltavahvero

text: Pohjois-Amerikassa kasvaa kaksi keltavahveron kaltaista lajia: "Gomphus floccosus", joka muistuttaa hieman nahistunutta kantarellia ja aiheuttaa lieviä ruoansulatushäiriöitä, sekä lyhtysieni ("Omphalotus olearius"), joka on myrkyllinen, ja jonka heltat hohtavat pimeässä.


title: Keltavahvero

text: Keltavahvero kasvaa yleisenä Etelä- ja Keski-Suomessa, Pohjois-Suomessa se on harvinainen. Esiintymiä on kuitenkin löydetty Tunturi-Lapistakin. Sitä tavataan luonnossa jo kesäkuusta lähtien. Yleisin se on heinä-lokakuussa. Keltavahveron tyypillisimpiä kasvuympäristöjä ovat erilaiset koivuvaltaiset metsät, mutta toisinaan myös mäntykankaat ja lehdot. Yleisiä kasvupaikkoja ovat polkujen varret ja muut kovaksi painautuneet, karikkeiset ja valoisat maastonkohdat. Keltavahverot kasvavat yleensä ryhmissä, vuodesta toiseen samoissa paikoissa.


title: Keltavahvero

text: Kantarelleja tavataan Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa sekä Aasiassa, mukaan lukien Himalajan vuoristo, sekä Afrikassa.


title: Keltavahvero

text: Keltavahvero on yksi parhaista ruokasienistä, ja se on parhaimmillaan sellaisenaan paistettuna. Siinä on myös harvoin toukkia. Keltavahveron lähisukulaiset suppilovahvero, kosteikkovahvero ja mustatorvisieni ovat myös arvostettuja ruokasieniä. Keltavahvero on paras säilöä pakastamalla. Siihen voi pakastettaessa tulla kitkeryyttä, joka ei kuitenkaan ole vaarallista. Kuivattavaksi sieni ei sovellu. Tästä huolimatta markkinoilta löytyy kuivattua keltavahveroa. Keltavahveroa on opittu etsimään Suomessa myös sienikoiran avulla


title: Keltavahvero

text: Keltavahvero on kauppasieni, jota myydään vuosittain 7 000 – 8 000 kiloa eli huomattavasti vähemmän kuin rouskuja ja tatteja. Suurin osa poimituista kantarelleista meneekin poimijan omaan käyttöön.


title: Keltavahvero

text: Keskimäärin 25 % sienten kuivapainosta on proteiinia, mikä on huomattavasti enemmän kuin useimmissa kasviksissa, mutta vähemmän kuin palkokasveissa. Oheisessa taulukossa on vertailtu keltavahveron ja herkkutatin ravintoainepitoisuuksia porkkanan ja herneen arvoihin. Muiden sienten tavoin keltavahverossa on B- ja C-vitamiineja, mutta kantarellissa on lisäksi A-vitamiinin esiastetta karoteenia. Kantarellin D-vitamiinipitoisuus on huomattava 12,8 µg/100 g, kun päivittäinen saantisuositus on Suomessa vähintään 7,5 mikrogrammaa . Keltavahverossa on myös runsaasti kuituja.


title: Keltavahvero

text: Ravintokäytön ohella Pohjois-Amerikassa käytetään keltavahveroa myös sienivärjäyksessä.


title: Jouko Jokisalo

text:
Jouko Jokisalo (s. 1953) on suomalainen historioitsija, joka työskentelee historian ja yhteiskuntaopin lehtorina Itä-Suomen yliopistossa. Hän on aikaisemmin toiminut muun muassa Euroopan historian dosenttina Oulun yliopistossa. Jokisalo on erikoistunut fasismin tutkimukseen ja rasismin historiaan. Hänen vuonna 1994 ilmestynyt saksankielinen väitöskirjansa käsitteli natsi-Saksan 1930-luvun kansallissosialistista ideologiaa. Vuosina 1977–1982 Jokisalo opiskeli Saksan demokraattisessa tasavallassa, ja tunnusti myöhemmin olleensa lähes kymmenen vuoden ajan maan tiedusteluministeriön Stasin vakooja.
Sykysyllä 2001 Jokisalo tunnusti toimineensa Stasin agenttina vuosina 1978–1987 koodinimellä ”Boris”. Hän kertoi pelänneensä paljastumista DDR:n vuonna 1990 tapahtuneesta lakkauttamisesta lähtien, ja päätti lopulta itse kertoa asiasta TV 2:n "Silminnäkijä"-ohjelmassa. Stasi oli värvännyt hänet palvelukseensa 1970-luvun lopussa, kun Jokisalo opiskeli DDR:ssä. Hän vakoili tuolloin myös Saksan liittotasavallan puolella kuvaten esimerkiksi rakennuksia ja ajoneuvoja. Lisäksi Jokisalo kertoi haastatelleensä ihmisiä toimittajaksi naamioituneena sekä värvänneensä uusia vakoilijoita. Vuonna 2002 hän myönsi vakoilleensa opiskeluaikoinaan myös Neuvostoliiton turvallisuuspalvelulle KGB:lle. Jokisalo sanoi ottaneensa tehtävät vastaan ”ideologisista syistä”.


title: Luther-säätiö

text: Suomen Luther-säätiö on vuonna 1999 perustettu luterilainen järjestö, jonka pyrkimyksenä on rakentaa Suomen evankelis-luterilaisen kirkon sisälle jumalanpalvelusyhteisöjä, joissa voi liikkeen oman määrittelyn mukaan "saada evankeliumin hoitoa sanan saarnassa ja ehtoollisen sakramentissa sekä kokea Jumalan lasten perheyhteyttä". Säätiö tunnetaan voimakkaasta kirkon maallistumisen ja naispappeuden kritiikistään. Järjestö järjestää jumalanpalveluksia Suomen suurissa kaupungeissa niille, jotka eivät tunne kotiutuneensa hengellisesti omiin paikallisseurakuntiinsa. Opillisesti järjestö katsoo toimivansa Raamatun ja luterilaisten tunnustuskirjojen pohjalta. Järjestö toiminta keskittyy Suomen evankelisluterilaiseen lähetyshiippakuntaan.


title: Luther-säätiö

text: Espoon hiippakunnan piispa Mikko Heikka on todennut blogissaan, että Luther-säätiön haluttomuus suostua kirkon järjestykseen tekee siitä skismaattisen. Sitä vastoin hän ei pidä Luther-säätiötä hereettisenä (harhaoppisena), koska Suomen evankelis-luterilaisessa kirkkossa naispappeuden torjuminen ei ole hereesia."


title: Luther-säätiö

text:
Suomen Luther-säätiö katsoo toimintansa pääpainon olevan yhteisöllisessä ja elävässä luterilaisessa jumalanpalveluselämässä, johon kuuluvat kiinteästi maallikkoaktiivisuus ja oikein toimitetut sana ja sakramentit. Tämän lisäksi Suomen Luther-säätiö julkaisee ja levittää suomenkielistä luterilaista kirjallisuutta. Säätiö pyrkii myös järjestämään toimintamahdollisuuksia naispappeutta vastustaville eli ns. "apostoliseen virkakäsitykseen" pitäytyville papeille evankelis-luterilaisen kirkon piirissä. Julkisuudessa tämä toiminta on saanut eniten näkyvyyttä. Säätiön perustajia oli muun muassa edesmennyt rovasti Simo Kiviranta.
Omia jumalanpalveluksia järjestetään kahdellakymmenelläkuudella paikkakunnalla, mm. Helsingissä, Hämeenlinnassa, Joensuussa, Jyväskylässa, Kajaanissa, Lahdessa, Mikkelissä, Oulussa, Rovaniemellä ja Turussa. Säätiöön ei voi kuulua, minkä vuoksi varsinaista jäsenistöä ei ole. Niihin jumalanpalvelusyhteisöihin, jotka ovat järjestäytyneet, on mahdollista liittyä jäseneksi, ja niiden jäsenmäärä on noin 900. Säätiön jumalanpalveluksiin osallistuvien ihmisten määrä on noin 3000.


title: Luther-säätiö

text: Luther-säätiön perustamiskokous pidettiin 24. lokakuuta 1999 Simo Kivirannan kotona Espoossa. Kokouksessa oli osallistujia kolmekymmentä, ja säätiön hallituksen jäseniksi nimettiin Pekka Huhtinen, Mia Keskinen, Simo Kiviranta, Erkki Leino, Erkki Pitkäranta, Juhana Pohjola, Vesa Viisteensaari sekä Matti Väisänen. Säätiörekisteri antoi säätiölle toimiluvan ja vahvisti säännöt 5. tammikuuta 2000. Vuonna 2001 alettiin julkaista tiedotuslehteä Pyhäkön Lamppu, jolloin säätiö järjesti messuja ainoastaan Helsingissä, Ruoholahden seurakuntakodissa. Myöhemmin samana vuonna messut siirtyivät Helsingin Vanhan kirkon seurakuntakotiin. Saman vuoden syksynä aloitettiin jumalanpalvelukset Vantaan Tikkurilassa, Imatralla Teppanalan rukoushuoneella sekä Porissa Teljän seurakunnan Väinölän kirkossa. Vuoden 2003 keväällä jumalanpalveluksia järjestettiin seitsemällä paikkakunnalla eli Espoossa, Helsingissä, Imatralla, Lahdessa, Porissa, Raumalla ja Vantaalla.


title: Luther-säätiö

text: Suomen Luther-säätiö nousi julkisuuteen keväällä 2004, kun Helsingin piispa Eero Huovinen vieraili Luther-säätiön Markus-yhteisön messussa. Luther-säätiön järjestämää jumalanpalvelusta toimittaneet papit, Turun hiippakunnan papistoon kuuluva Sakari Korpinen ja Oulun hiippakunnan papistoon kuuluva Juhana Pohjola esittivät piispa Huoviselle sakaristossa epäsuoran toivomuksen, ettei hän osallistuisi ehtoolliselle. Säätiön dekaani Juhana Pohjola sanoi Huoviselle ennen messua, että hän joutuu vaikeaan valintatilanteeseen, mikäli piispa osallistuu ehtoolliselle. Eero Huovinen jätti tämän seurauksena tulematta ehtoolliselle, jottei hän aiheuttaisi avointa riitaa. Pohjolan mukaan keskustelu hoidettiin sovinnollisesti. Piispa Huovinen toi myöhemmin tapahtuneen julkisuuteen, ja asiasta kirjoiteltiin paljon lehtien palstoilla.


title: Luther-säätiö

text: Tapauksen aikoihin Suomen Luther-säätiön Markus-yhteisö vietti messuja Helsingin Mellunmäen seurakuntakodissa seurakuntaneuvoston luvalla. Tapauksen jälkiseurauksena lupa peruutettiin seurakuntaneuvoston kokouksessa, ja Markus-yhteisö muutti viettämään messuja Helsingin Adventtikirkkoon.


title: Luther-säätiö

text: Luterilaisen kirkon piirissä onkin keskusteltu siitä, onko uskonnollista yhteyttä kuvaavan ehtoollisen epääminen nähtävä kristillisenä vertauskuvana siitä, ettei Luther-säätiön kristillinen tunnustus ole sama kuin vieraan. Suomen Luther-säätiön perusteluna ehtoollisen epäämiselle oli se, että piispa Huovinen edistää toiminnallaan kirkon hajaannusta, jolloin hän itse kieltäytyy implisiittisesti ottamasta naispappeutta vastustavilta papeilta vastaan ehtoollista. Evankelis-luterilaisen kirkon kirkkojärjestyksen mukaan jokaisella konfirmoidulla kirkon jäsenellä on kuitenkin oikeus osallistua ehtoolliselle.


title: Luther-säätiö

text: Vuonna 2004 perustettiin Ruotsissa Missionsprovinsen-niminen hengellinen järjestö. Luther-säätiö lähestyi Missionsprovinsenia ja solmi yhteyden siihen. Seuraavan vuonna Missionsprovinsen vihki kaksi suomalaista teologia Luther-säätiön papeiksi. Järjestö myöhemmin vihki yhteensä kahdeksan suomalaista papinvirkaan.


title: Luther-säätiö

text: Missionprovinsenin neljänneksi piispaksi valiittiin tammikuussa 2010 rovasti Matti Väisänen, joka työskenteli Luther-säätiössä pappina. Väisäsen piispanvihkimys tapahtui Helsingissä 20.3.2010. Vihkimisen toimittivat Lähetyshiippakunnan piispat johtavan piispan Arne Olssonin johdolla, sekä Kenian piispa Obare. Matti Väisäsen valinta piispaksi käynnisti Tampereen tuomiokapitulissa kurinpitomenettelyn, jonka seurauksena Väisänen tuomittiin menettämään 11.8.2010 pappisvirkansa Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa. Päätöksen perusteluissa todettiin Väisäsen asettuneen piispaksi vailla kirkkolain siihen suomaa oikeutusta, hiippakuntaa ja virkaa. Hän on vihkimyksestään alkaen käyttänyt oikeudettomasti piispanviran ulkoisia tunnusmerkkejä ja ilmoittanut tehtäviinsä piispana kuuluvan mm. säätiön yhteisöjen kaitsennan sekä uusien pappien vihkimisen.


title: Luther-säätiö

text: Luther-säätiö perusti maaliskuussa 2013 Suomen evankelisluterilaisen lähetyshiippakunnan omaksi kirkolliseksi järjestökseen. Säätiön seurakunnat siirtyivät osaksi lähetyshiippakuntaa ja järjestö valitsi itselleen oman piispan. Lähetyshiippakunnan ensimmäiseksi piispaksi valittiin Risto Soramies, joka voitti piispanvaalissa Sakari Korpisen. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Tampereen hiippakunnan tuomiokapituli erotti Soramiehen pappisvirasta lokakuussa 2010.


title: Luther-säätiö

text: Kirkossa tapahtuviin jumalanpalveluksiin tarvitaan kyseisen seurakunnan kirkkoherran lupa. Ehtoollista saadaan viettää tämän lisäksi muuallakin kuin kirkossa, kunhan tähän on saatu paikallisseurakunnan kirkkoherran tai hiippakunnan tuomiokapitulin lupa. Luther-säätiölle ei vuokrata kirkkoja sen omiin jumalanpalveluksiin, minkä vuoksi ehtoollisia on vietetty tiloissa, joita ei ole vihitty kirkoiksi. Ehtoollista muualla kuin vihityssä kirkossa nauttimisesta seuraa syyte tuomiokapitulissa ehtoollisen viettämisestä ilman tuomiokapitulin tai kirkkoherran lupaa kirkkolain säännösten vastaisesti. Vuosien 2003 ja 2004 aikana Sakari Korpinen ja Juhana Pohjola olivat jakaneet ehtoollista renkolaisen luottamushenkilön kotona ns. Rengon kotikirkossa.


title: Luther-säätiö

text: 22. marraskuuta 2005 päätti Mikkelin hiippakunnan tuomiokapituli evätä Luther-säätiön Kouvolassa kokoontuvalta Paulus-yhteisöltä luvan jakaa ehtoollista paikallisen Adventtikirkon tiloissa järjestämissään vaihtoehtoisissa jumalanpalveluksissa. Tuomiokapitulin kannan mukaan tällaisille vaihtoehtoisille ehtoollisjumalanpalveluksille ei ole Kouvolassa tarvetta. Luther-säätiö taas kyseenalaisti tuomiokapitulin toimivallan asiassa väittäen, ettei tuomiokapitulilla tai Kouvolan kirkkoneuvostolla ole toimivaltaa rajoittaa kirkollisten tilojen ulkopuolella tapahtuvaa uskonnonharjoitusta.


title: Luther-säätiö

text: 31. toukokuuta 2005 päätti Oulun hiippakunnan tuomiokapituli äänin 5–2, että Luther-säätiön dekaani, pastori Juhana Pohjola, erotetaan kolmeksi kuukaudeksi pappisvirastaan. 1. kesäkuuta 2005 päätti Turun arkkihiippakunnan tuomiokapituli yksimielisesti, että Luther-säätiön Sakari Korpinen erotetaan pappisvirasta kahdeksi kuukaudeksi, koska tämä oli toiminut pappisvirkansa velvollisuuksien ja kirkkojärjestyksen säännösten vastaisesti. Sen lisäksi että Korpinen oli esittänyt piispa Huoviselle toivomuksen olla tulematta ehtoolliselle oli Korpinen jättänyt ehtoollisen jakamatta Rengon seurakunnan kirkkoherra Soili Juntumaalle marraskuussa 2003.


title: Luther-säätiö

text: Pastori Juhana Pohjola valitti Oulun hiippakunnan tuomiokapitulin päätöksestä Oulun hallinto-oikeuteen. Hän sai hallinto-oikeudelta kielteisen päätöksen. Kurinpitorangaistus pidettiin voimassa. Lopullisesti Juhana Pohjola erotettiin pappisvirastaan elokuun alussa 2014.


title: Luther-säätiö

text: Huhtikuussa 2015 Turun arkkihiippakunta erotti viisi säätiön pappia pappisvirasta.


title: Luther-säätiö

text: Lähetyshiippakunnan mukaan Luther-säätiö on luonut pohjan hiippakunnalle. Luther-säätiön seurakunnat siirtyivät Lähetyshiippakunnan alaisuuteen, mutta säätiö tukee edelleen seurakuntia. Monin paikoin seurakuntien talous ja toiminta perustuu Luther-säätiön tukeen. Valtaosa lähetyshiippakunnan papeista työskentelee Luther-säätiölle, joka maksaa heidän palkkansa. Lähetyshiippakunta näkee Luther-säätiön hiippakunnan tukijäsenenä.


title: Luther-säätiö

text: Keskustelussa Luther-säätiön toiminnan hengellisistä perusteista on tärkeää erottaa se, että keskustelun osapuolet argumentoivat eri pohjilta. Suomen Luther-säätiöllä ei ole Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkkojärjestyksen mukaista oikeutta viettää ehtoollista osana kirkon virallista toimintaa. Osalla sen papeista on kuitenkin Suomen evankelis-luterilaisen kirkon pappisvirka, joka antaa näille henkilöille yksityishenkilöinä oikeuden vihkiä avioliittoon ja toimittaa myös kirkkojärjestyksen mukaisia jumalanpalveluksia. Ruotsin Lähetyshiippakunnassa vihityiltä papeilta nämä oikeudet puuttuvat, koska Suomen evankelis-luterilainen kirkko ei tunnusta heitä papeikseen.


title: Luther-säätiö

text: Luther-säätiö katsoo kuitenkin luterilaiseen oppiin vedoten, että sen pappien toimittamat sakramentit ovat päteviä hengellisessä mielessä, vaikkei kyse ole juridisessa mielessä Suomen evankelis-luterilaisen kirkon toiminnasta. Tuomiokapituleissa käsitellyt kurinpitoasiat ovatkin käsitelleet lähinnä sitä, onko Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papeilla oikeutta olla mukana tällaisessa toiminnassa. Uskonnonvapauslain mukaan kuka tahansa voi järjestää haluamiaan jumalanpalvelusmenoja, mutta toisaalta Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papeilla on velvollisuus pysyä kirkon yhteydessä.


title: Luther-säätiö

text: Alkuvuodesta 2008 uutisoitiin, että mikäli säätiön vihkimä pastori kastaa aiemmin kastamattoman, kaste on teologisesti pätevä, mutta kastettua ei samalla kertaa voida liittää seurakunnan rekisteriin, vaan se on erikseen tehtävä. Pian Suomen evankelis-luterilainen kirkko kommentoi kielteisesti Luther-säätiön pastoreiden toimittamia kasteita. Kirkon piispojen pääsiäisviikon kastekannanotosta (2008) kertova uutinen Kuopion tuomiokapitulin verkkosivulla:


title: Luther-säätiö

text: Piispojen kannanoton mukaan näin kastettuja lapsia ei liitetä seurakunnan jäseneksi. Arkkipiispa Jukka Paarma huomautti, ettei kyseisillä "valepapeilla" ole pappisoikeuksia. Toukokuussa 2008 uutisoitiin, että kirkon johdossa oli harkittu rikosilmoituksen tekemistä kasteita suorittavista Luther-säätiön papeista.


title: Luther-säätiö

text:
Kirkkojärjestyksen mukaan oikein kastettua ei saa kastaa uudelleen. Tuomiorovasti Ilpo Rannankari sanoi Savon Sanomissa, että Luther-säätiön pappi Kalle Väätäisen toimittama kaste ei ole oikea, koska se ei liitä lasta mihinkään kirkkokuntaan, kun Luther-säätiö ei ole kirkko. Luther-säätiön mukaan väite on virheellinen ja kasteen pätevyys perustuu vain veteen ja kolmiyhteisen Jumalan nimeen. Se huomauttaa myös, että Ruotsin kirkko hyväksyy Lähetyshiippakunnan pastoreiden kastamat lapset jäsenikseen.
Kastekiistaan liittyen annettiin menettelyohjeet 9.–10.9.2008 Kuopiossa kokoontuneessa piispainkokouksessa. Piispainkokous totesi, että "Luthersäätiön Ruotsissa vihittyjen henkilöiden toimittama kaste on kirkkolainsäädännön
vastainen." "Kasteita ovat toimittaneet henkilöt, joilla ei ole papille kuuluvia oikeuksia hoitaa kirkollisia toimituksia." Piispainkokous antoi kuitenkin ohjeet Luther-säätiön pappien kastamien lasten liittämisestä luterilaisen kirkon jäseniksi, jotta "näin kastettu lapsi ei jää kirkon jäsenyyden ja hengellisen yhteyden ulkopuolelle." Lapsi voidaan ottaa luterilaisen kirkon jäseneksi "kirkkoherran päätöksellä ja käyttämällä kirkon yhteyteen ottamisen toimitusta." Piispainkokouksen mielestä Luther-säätiön ei kuitenkaan pitäisi käyttää lapsia kirkkopolitiikan välineinä.


title: Luther-säätiö

text: Oulun hiippakunnan emerituspiispa Olavi Rimpiläinen on vihkinyt Juhana Pohjolan pastoriksi Suomen Luther-säätiön työhön vuonna 1999. Tämän jälkeen Suomen evankelis-luterilaisen kirkon piispat eivät ole vihkineet Luther-säätiölle pastoreita, mutta Luther-säätiön työhön on siirtynyt pastoreita, jotka ovat aiemmin saaneet Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa pappisvihkimyksensä.


title: Luther-säätiö

text: Suomen evankelis-luterilainen kirkko ei järjestä ns. erillisvihkimyksiä, eli naispappeuden torjuvat jäävät kokonaan ilman pappisvihkimystä. Ruotsissa vastaavalla tavalla Raamattuun ja kirkon tunnustukseen sitoutuneita teologeja ei ole vihitty papeiksi vuosiin. Tämän vuoksi siellä on perustettu Missionsprovinsen.


title: Luther-säätiö

text: Kenialainen piispa Walter Obare vihki Ruotsiin Missionsprovinsen-yhteisölle Arne Olssonin piispaksi. Saman vihkimyksen yhteydessä Arne Olsson vihki Niko Vannasmaan Luther-säätiön pastoriksi ja kaksi ruotsalaista teologia Missionsprovinseniin pastoreiksi. Missionsprovinsen pyrki määrittelemään asemansa itsenäiseksi kirkkoprovinssiksi. Se katsoi myös tulleensa piispa Obaren kautta osaksi apostolista sukkessiota eli kirkon paimenviran jatkumoa ensimmäisistä apostoleista nykyajan pappeihin. Myöhemmin Arne Olsson on vihkinyt Ruotsissa viisi pastoria Suomen Luther-säätiön työhön: vuonna 2006 Janne Koskelan Oulun Timoteuksen jumalanpalvelusyhteisön pastoriksi ja 2007 Kalle Väätäisen Kuopion Pietarin jumalanpalvelusyhteisöön sekä lokakuussa 2007 Göteborgissa vielä kolme teologian maisteria.


title: Luther-säätiö

text: Vuonna 2011 Luther-säätiö vihki Sebastian Grünbaumin, säätiön ensimmäinen suomenruotsalaisen papin. Säätiö aikoo myös perustaa Turkuun ruotsinkielisen yhteisön. 17. syyskuuta 2011 Missionsprovinsenin piispa Matti Väisänen vihki papeiksi kolme miestä Suomen ortodoksisen kirkon Kuopion ortodoksisen seurakunnan tiloissa.


title: Zhou Enlai

text: Zhou Enlai, (, 5. maaliskuuta 1898 – 8. tammikuuta 1976) oli kiinalainen kommunistijohtaja, joka toimi Kiinan pääministerinä vuodesta 1949 kuolemaansa saakka. Hänen strategiansa selvitä Kiinan huipulla oli myötäillä passiivisesti puhemies Maon aivoituksia. Lopulta hän kuitenkin joutui Maon epäsuosioon Maon pidettyä hänen linjaansa liian maltillisena ja hänen tehtäviään vähennettiin. On arvioitu, että hän oli kuitenkin viimeisinä vuosinaan selvästi Maoa suositumpi kansan keskuudessa.


title: Zhou Enlai

text: Zhou syntyi Huai’anissa, Jiangsun maakunnassa, ja hänet adoptoitiin hyvätuloiseen perheeseen Tianjinin kaupunkiin Hebein maakuntaan. Hän opiskeli Nankain yliopistossa Tianjinissa sekä Japanissa vuosina 1915–1918. Zhoun yhteydet radikaaleihin johtivat siihen, että hänet pidätettiin lyhyeksi ajaksi hänen palatessaan Nankaihin. Vapauduttuaan vuonna 1920 hän opiskeli Ranskassa, Britanniassa ja Saksassa. Zhou liittyi Kiinan kommunistiseen puolueeseen vuonna 1921, ja kolme vuotta myöhemmin hän palasi Kiinaan työskentelemään Sun Yat-senin kanssa. Häntä pidetään puolueen parhaiten koulutettuna ja kielitaitoisimpana johtajana.


title: Zhou Enlai

text: Hän meni naimisiin 8. elokuuta 1925 opiskelija-aktivisti Deng Yingchaon kanssa Tianjinissa. Dengistä tuli myöhemmin huomattava kommunistipuolueen jäsen. Aviopari jäi lapsettomaksi, mutta he adoptoivat monia ”vallankumouksellisten marttyyrien” orpoja lapsia, joista ehkä kuuluisin oli tuleva pääministeri Li Peng.


title: Zhou Enlai

text: Zhou herätti kansallista huomiota vuoden 1919 Toukokuun neljännen päivän liikkeen aikana johtaessaan ratsiaa paikallisviraston tiloihin Versailles’n sopimuksen vastaisten opiskelijaprotestien aikana. Vuonna 1920 Zhou muutti Ranskaan, jossa hän toimi aktiivisesti radikaalien kiinalaisopiskelijoiden joukossa. Vuonna 1921 hänestä tuli Ranskan kommunistisen puolueen jäsen, ja hän vietti seuraavat kaksi vuotta matkustellen Euroopassa.


title: Zhou Enlai

text: Vuonna 1923 Etelä-Kiinaa presidenttinä hallinnut Sun Yat-sen solmi avunantosopimuksen kommunistisen Kominternin kanssa. Tämä loi mahdollisuuden sekä kansallisen kuomintang-puolueen että kommunistisen puolueen muodostumiselle. Palattuaan Kiinaan Zhou palveli Kantonissa Whampoan Sotilasakatemian poliittisen osaston puheenjohtajana sen perustamisvuonna 1926. Whampoan Kominternin tukijat pitivät tätä tehtävää vastapainona Tšiang Kai-šekin kansalliselle puolueelle.


title: Zhou Enlai

text: Pohjoisen sotaretken alettua hän toimi työläisten agitaattorina. Vuonna 1926 hän järjesti yleislakon Shanghaissa, avaten kaupungin kuomintangille. Kun kuomintang erosi kommunisteista, Zhou onnistui pakenemaan valkoisten terroria ja selvisi lopulta Jiangxiin. Vähitellen hän alkoi etääntyä ortodoksisemmasta kaupunkikeskeisestä kommunistipuolueen siivestä, ja hänen lojaalisuutensa suuntautui Maon uudentyyppiseen maalaisvallankumoukseen. Zhou osallistui myös Pitkään marssiin.


title: Zhou Enlai

text: Yan’anin vuosinaan Zhou toimi aktiivisesti yhdistyneen japanilaisvastaisen rintaman luomisessa. Tämän seurauksena hän näytteli tärkeää roolia Xi’anin välikohtauksessa, auttoi varmistamaan siepatun Tšiang Kai-šekin vapauttamisen ja neuvotteli uuden kuomintangin ja kommunistien välisen liiton perustamisen. Zhou vietti Kiinan–Japanin sodan ajan kommunistipuolueen suurlähettiläänä Chiangin sodanajan hallituksessa Chongqingissa ja otti osaa toista maailmansotaa edeltäneisiin epäonnistuneisiin neuvotteluihin.


title: Zhou Enlai

text: Vuonna 1949, Kiinan kansantasavallan perustamisen aikaan, Zhousta tuli pää- ja ulkoministeri. Kysyttäessä Ranskan vallankumouksen vaikutuksesta hän vastasi: "On vielä liian aikaista sanoa." Kesäkuussa 1953 hän laati viisi rauhanjulistusta. Hän johti kommunistisen Kiinan delegaatiota Geneven rauhanneuvotteluissa (1954) ja Bandungin konferenssissa (1955). Vuonna 1958 hän luovutti ulkoministerin salkkunsa Chen Yi'lle mutta pysyi pääministerinä. Zhou oli suosittu ja käytännöllinen valtionhoitaja ja säilyttikin virkansa suuren harppauksen (1958) ja kulttuurivallankumouksen (1966–1976) ajan. Hän ajoi ”neljää modernisaatiota” kumotakseen aiheutetun vahingon.


title: Zhou Enlai

text: Zhou oli suurimmaksi osaksi vastuussa suhteiden uudistamisesta länsimaihin 1970-luvun alussa. Hän kutsui Yhdysvaltain presidentti Richard Nixonin Kiinan vierailulle helmikuussa 1972 ja allekirjoitti suhteiden normalisointiin tähtäävän sopimuksen. Saatuaan tietää sairastavansa syöpää hän alkoi siirtää monia vastuutehtäviään Deng Xiaopingille. Hän joutui sairaalahoitoon vuonna 1974 ja kuoli 8. tammikuuta 1976 vain muutamia kuukausia ennen Maoa. Näin Kiina joutui vuoden 1976 aikana johtajiensa sukupolvenvaidokseen. Zhoun julkisuuskuva oli hänen loppuaikoinaan huomattavasti parempi kuin Maolla, sillä kansa oli jo 1970-luvulla kyllästynyt Maon kaoottisena pidettyyn politiikkaan. Myös kansan spontaanit surunosoitukset Zhoun kuoltua olivat huomattavat siihen nähden, että maan virallinen johto pyrki vähättelemään tapahtunutta (suruaika säädettiin lyhyeksi eikä Mao osallistunut hautajaisiin). Kansan riveissä Zhouhun liitettiin kiinalaiseen tarustoon kuulunut hyvän pääministerin hahmo, jonka tehtävä oli hillitä mielivaltaista keisaria.


title: Hera (mytologia)

text: Hera () on avioliiton ja aviollisen rakkauden, hedelmällisyyden ja synnytyksen jumalatar antiikin Kreikan mytologiassa. Hera on Zeuksen sisar ja vaimo. Hera vainosi Zeuksen rakastajattaria ja yritti tappaa Herakleenkin, sillä Zeus oli Herakleen isä, mutta Hera ei ollut tämän äiti. Hera lähetti vastasyntyneen Herakleen luokse kaksi käärmettä tappamaan hänet, mutta Herakles katkaisi käärmeiden päät. Heran lapsia ovat muun muassa sodanjumala Ares ja sepäntaidon ja tulen jumala Hefaistos. Heran tunnuseläin on lehmä. Hera kuvattiin usein majesteettisena naisena päässään seppele tai diadeemi. Hänen vastineensa roomalaisessa mytologiassa oli Juno.


title: Hera (mytologia)

text: Heran palvomiseen pyhitetty temppeli on nimeltään "Heraion". Heran merkittävin kulttipaikka oli Samoksen saarella sijainnut Heraion. Sen arkeologinen kohde on nykyisin Unescon maailmanperintökohde. Toinen merkittävä Heran temppeli oli Olympian Heran temppeli.


title: Leo Jokela

text: Leo Paavali Jokela (24. tammikuuta 1927 Hausjärvi – 11. toukokuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja koomikko, joka muistetaan koomisten sivuroolien virtuoosimaisena esittäjänä. Hänen tunnetuimpiin rooleihinsa kuuluvat papukaija G. Pula-aho Spede Pasasen radio-ohjelmissa sekä etsivä Väinö Kokki Komisario Palmu -elokuvissa.


title: Leo Jokela

text: Leo Jokela oli aikansa käytetyimpiä ja suosituimpia näyttelijöitä. Vakituisen teatterityön ohella Jokela sai jatkuvasti työtarjouksia elokuvan, television ja radion puolelta, ja teki näiden lisäksi vielä omia lavakeikkoja. Suosiostaan huolimatta Jokela oli hyvin itsekriittinen, eikä mikään roolisuoritus ollut hänen mielestään riittävän hyvä.


title: Leo Jokela

text: Jokelasta piti tulla veturinlämmittäjä, mutta hän päätyikin teatteriin. Hänen uransa teatterissa alkoi vuonna 1945 Helsingin Työväen teatterin kesäteatterissa. Suomen Teatterikoulun (1947–1950) jälkeen hänet kiinnitettiin Joensuun kaupunginteatteriin. Sieltä hänen tiensä vei 1952 Vaasan Suomalaiseen Teatteriin, jossa hän työskenteli vuoteen 1955, jolloin hän siirtyi Fennada-Filmin palvelukseen näyttelijä-maskeeraajaksi.


title: Leo Jokela

text: Vuonna 1959 Jokela siirtyi Helsingin Kansanteatterin (nykyinen Helsingin kaupunginteatteri) näyttelijäksi ja jatkoi elokuvien tekoa lähinnä Suomen Filmiteollisuudelle. Vuonna 1965 Jokela siirtyi uuteen Helsingin Kaupunginteatteriin, jossa hän näytteli elämänsä viimeiset vuodet. Tuon kauden merkittävimmät roolisuoritukset Jokela teki näytelmissä "Pohjalaisia", "Tukkijoella", "Lohikäärme", "Kauppaneuvoksen härkä" ja "Volpone".


title: Leo Jokela

text: Ensimmäiset avustajan roolit Jokela sai elokuvissa jo teatterikoululaisena, mutta ensimmäinen näkyvämpi osa tuli vuonna 1954 Aarne Tarkaksen ohjaamassa rikoskomediassa "Kovanaama", jossa Jokela oli konnakoplan jäsenenä. Tarkas ottikin Jokelan vakionäyttelijäkseen, ja kymmenen vuoden aikana hän esiintyi lähes kaikissa Tarkaksen ohjaamissa elokuvissa.


title: Leo Jokela

text: 1950-luvun puolivälin Fennada-kaudella Jokelalla oli paljon rooleja sotilasfarsseissa, esimerkiksi elokuvissa "Sankarialokas", "Tyttö lähtee kasarmiin" ja "Sotapojan heilat". Matti Kassilan 1957 ohjaamassa "Kurittomassa sukupolvessa" hänellä oli pärinäpojan rooli.


title: Leo Jokela

text: Vuonna 1960 syntyivät Tarkaksen ohjauksessa komediat "Isaskar Keturin ihmeelliset seikkailut" ja "Opettajatar seikkailee". 1960-luvun alussa Jokela näytteli vielä muun muassa komedioissa "Oksat pois...", "Älä nuolase...", "Turkasen tenava!" ja "Johan nyt on markkinat", jotka myös olivat Tarkaksen ohjaamia.


title: Leo Jokela

text: Vuonna 1960 Jokela tulkitsi etsivä Kokin roolin Matti Kassilan elokuvassa "Komisario Palmun erehdys", jota pidetään yhtenä suomalaisen elokuvan klassikoista. Tässä elokuvassa on ehkä koko Jokelan uran kuuluisin kohtaus, jossa hän laulaa foksin "Silmät tummat kuin yö" ravintola Kämpin kabinetissa. Elokuva sai jo ilmestyessään suuren suosion ja kolme jatko-osaa, joissa Jokela uusi roolinsa Kokkina. "Kaasua, komisario Palmu!" (1961) toi Jokelalle parhaan miessivuosan Jussi-palkinnon, "Tähdet kertovat, komisario Palmu" (1962) ja "Vodkaa, komisario Palmu" (1969).


title: Leo Jokela

text: Kun Spede Pasanen aloitti elokuvatuotantonsa, Leo Jokelasta tuli yksi hänen vakionäyttelijöistään. Jokelan koomiset sivuroolit höystävät sellaisia varhaisia Spede-elokuvia kuin "Pähkähullu Suomi" (1967), "Noin 7 veljestä" (1968), "Näköradiomiehen ihmeelliset siekailut" (1969), "Leikkikalugangsteri" (1969), "Speedy Gonzales – Noin 7 veljeksen poika" (1970), "Saatanan radikaalit" (1971) ja "Kahdeksas veljes" (1971). Myös hänen uransa viimeiseksi jäänyt elokuva "Viu-hah hah-taja" (1974) oli Spede-tuotantoa.


title: Leo Jokela

text: Jokela esiintyi säännöllisesti televisiossa muun muassa "Kuten haluatte" -sketsisarjassa, jota esitettiin Yle 1:n kanavalla vuosina 1966–1970. Jokela esitti pääosaa Juhani Ahon romaaniin perustuvassa televisionäytelmässä "Rautatie" (1973).


title: Leo Jokela

text: Vuonna 1960 Spede Pasanen palkkasi Jokelan radio-ohjelmaansa "Ruljanssiriihi" esittämään papukaija G. Pula-ahoa. Jokelan hampaat yhdessä esittämä kovanaamainen papukaija, joka laukoi totuuksia stadin slangilla ja pani Spedeä halvalla, muodostui yleisön suureksi suosikiksi. Pula-aho esiintyi radiossa vuoteen 1964.


title: Leo Jokela

text: Leo Jokela oli aviossa kahdesti. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli Eila Sillantie, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1947, mutta liitto päättyi eroon 1952. Tästä liitosta on kaksi lasta: Jaana (s. 1949) ja Juha (s. 1950). Toinen vaimo oli Marja-Terttu Vainio, jonka kanssa Jokela solmi avioliiton vuonna 1957. He saivat yhdessä kolme lasta: Tiinan (s. 1958), Juuson (s. 1959) ja Teemun (s. 1961). Vainion kanssa Jokela oli aviossa kuolemaansa saakka. Vapaa-ajallaan Jokela harrasti kutomista.


title: Leo Jokela

text: Leo Jokela käytti runsaasti alkoholia vuosien ajan työpaineita, esiintymisjännitystä ja riittämättömyyden tunnetta lievittääkseen, ja kuoli vain 48-vuotiaana maksakirroosiin 11. toukokuuta 1975. Hänet on haudattu Honkanummen hautausmaalle (kortteli 10, rivi 4, hauta 101).


title: Leo Jokela

text: Leo Jokelan elämäntyötä kunnioittava "Leo Jokela Boozing Society" jakoi vuosittain gaalaillassaan G. Pula-aho -patsaan ja kunniakirjoja ansioituneille viihteen ja kulttuurin ammattilaisille. Kyseisen palkinnon ovat saaneet esimerkiksi Jukka Virtanen, Vesa-Matti Loiri, Tuomari Nurmio ja Peter von Bagh.


title: Leo Jokela

text: Asko Alasen kirjoittama 240-sivuinen elämäkerta "Leo Jokela: Vaatimaton sivuosien sankari" julkaistiin vuonna 2016.


title: Hawkingin säteily

text: Hawkingin säteily on hypoteettista säteilyä, jota oletetaan syntyvän mustan aukon tapahtumahorisontin läheisyydessä. Teorian kehitti Stephen Hawking vuonna 1974. Kyse on hiukkas-antihiukkaspareista, joita kutsutaan virtuaalihiukkasiksi, jotka ilmestyvät tyhjiöstä ja normaalisti annihiloituvat välittömästi – niin nopeasti etteivät ne edes ehdi rikkoa mitään luonnonlakeja olemassaolollaan. Kun hiukkaset syntyvät tapahtumahorisontin lähellä, hiukkasparin toinen hiukkanen voi joutua mustaan aukkoon ja luovuttaa parilleen hieman energiaa. Lisäenergiaa saanut hiukkanen puolestaan muuttuu reaaliseksi kumppaninsa kadottua ja pakenee mustan aukon ulottuvilta. Ulkopuolisesta tarkkailijasta näyttää siltä, että hiukkanen tulee mustasta aukosta ja musta aukko säteilisi.


title: Hawkingin säteily

text: Mustan aukon säteilyä ei ole havaittu. Tämä johtuu siitä, että tuntemamme mustat aukot ovat vain sellaisia mustia aukkoja, jotka ovat syntyneet tähden luhistuessa. Esimerkiksi muutaman Auringon massaisen mustan aukon säteily on vain asteen miljoonasosan päässä absoluuttisesta nollapisteestä. Kosminen taustasäteily peittää tehokkaasti suurten mustien aukkojen säteilyn, koska säteily on noin 2,7 kelviniä absoluuttisen nollapisteen yläpuolella.


title: Hawkingin säteily

text:
Hawkingin säteilyn lämpötilan voi laskea kaavasta
jossa c on valonnopeus, h on Planckin vakio, G on painovoimavakio, M on mustan aukon massa ja k on Boltzmannin vakio.


title: Hawkingin säteily

text: Ensimmäisen vihjeen Hawkingin säteilystä antoivat teoreettiset tarkastelut siitä, mitä tapahtuu aineen tai säteilyn syöksyessä mustaan aukkoon tai kahden mustan aukon törmätessä toisiinsa. Osoittautui, että tällaisissa tapauksissa vallitsevat lait ovat merkillisellä tavalla analogiset termodynamiikan pääsäännöille.


title: Hawkingin säteily

text: Niinpä mustien aukkojen tapahtumahorisonttien yhteenlaskettu pinta-ala joko pysyy vakiona tai kasvaa kaikissa tällaisissa ilmiöissä, mutta ei koskaan pienene. Tässä suhteessa se muistuttaa entropiaa, joka termodynamiikan toisen pääsäännön mukaan aina kasvaa, paitsi reversiibeleissä prosesseissa, joissa se pysyy vakiona, mutta ei koskaan pienene. Lisäksi kahden mustan aukon törmätessä syntyvä aukko asettuu tasapainotilaan siten, että sen pinnalla pintagravitaatio on kaikkialla yhtä suuri, samaan tapaan kuin termodynamiikan nollannen pääsäännön mukaan systeemi on tasapainossa, jos siinä lämpötila on kaikkialla yhtä suuri. Tämä viittaisi siihen, että mustan aukon pinta-ala olisi suoraan verrannollinen sen entropiaan ja pintagravitaatio lämpötilaan.


title: Hawkingin säteily

text: Koska mustan aukon tapahtumahorisontin säde on


title: Hawkingin säteily

text: on gravitaatiokiihtyvyys tällä etäisyydellä sen keskipisteestä


title: Hawkingin säteily

text: siis kääntäen verrannollinen sen massaan.


title: Hawkingin säteily

text: Ensinäkemältä rinnastus näytti kuitenkin ontuvan. Kaikki kappaleet, joiden lämpötila poikkeaa absoluuttisesta nollapisteestä, nimittäin lähettävät lämpösäteilyä, mutta mustien aukkojen gravitaatio on niin suuri, ettei niiden ajateltu voivan lainkaan säteillä. Voitiin kuitenkin palauttaa mieleen, että lämpösäteily oli aikaisemminkin aiheuttanut teoreettisille fyysikoille ongelmia. Niinpä klassisen fysiikan mukainen Rayleigh’n–Jeansin laki päti kyllä säteilyn pitkillä, mutta ei lyhyillä aallonpituuksilla, ja vasta Planckin kvanttihypoteesi ratkaisi ongelman. Voitiinkin osoittaa, että myös mustien aukkojen tapauksessa kvanttiteorian tulokset muuttavat tilanteen. Teoreettiset tarkastelut viittasivat siihen, että musta aukko todella säteilee kuin musta kappale, jonka absoluuttinen lämpötila on kääntäen verrannollinen sen massaan ja siten suoraan verrannollinen sen pintagravitaatioon.


title: Hawkingin säteily

text: Kun musta aukko lähettää säteilyä, se menettää energiaa, ja samalla erityisen suhteellisuusteorian mukaan myös sen massa pienenee yhtälön "E=mc²" mukaisesti.


title: Hawkingin säteily

text: Mustan aukon lähettämän säteilyn teho on helpoimmin määritettävissä varauksettomalle mustalle aukolle, joka ei pyöri. Sen Schwarzschildin säde on


title: Hawkingin säteily

text: missä "M" on aukon massa, "G" gravitaatiovakio ja "c" valonnopeus.


title: Hawkingin säteily

text: Edellä esitetyn mukaisesti se lähettää mustan kappaleen säteilyä kuin kappale, jonka lämpötila on


title: Hawkingin säteily

text: missä "c" on valonnopeus, "h" Planckin vakio, "G" gravitaatiovakio, "M" aukon massa ja "k" Boltzmannin vakio. Tällaisen kappaleen säteilyteho on Stefan-Boltzmannin lain mukaan


title: Hawkingin säteily

text: missä "A" on kappaleen pinta-ala, ja "T" sen lämpötila ja formula_7 Stefan-Boltzmannin vakio, jolle voidaan esittää myös lauseke:


title: Hawkingin säteily

text: Schwartzchildin säteestä seuraa mustan aukon pinta-alalle "A" lauseke


title: Hawkingin säteily

text: ja sijoittamalla nämä lausekkeet edellä esitettyyn mustan aukon säteilytehon lausekkeeseen saadaan:


title: Hawkingin säteily

text:
Tulosta
sanotaan "Stefanin-Boltzmannin-Schwarzschildin-Hawkingin teholaiksi".


title: Hawkingin säteily

text: Siinä formula_11 on redusoitu Planckin vakio, "c" valonnopeus ja "G" gravitaatiovakio.


title: Hawkingin säteily

text: Jos mustan aukon massa on samaa luokkaa kuin auringon massa, sen säteilyteho on hyvin pieni, 9 × 10 wattia. Tällaista kappaletta voidaan täydellä syyllä nimittää mustaksi.


title: Hawkingin säteily

text: Hawkingin säteilyn vuoksi mustan aukon massa pienenee vähitellen, ellei sinne tule ulkopuolelta ainetta tai säteilyä. Voidaankin laskea, missä ajassa mustan aukon massa tällaisessa tapauksessa pienenee nollaan. Aukon tehon ja sen massan neliön tulo on tällaisessa tapauksessa vakio:


title: Hawkingin säteily

text: Koska Hawkingin säteilyn teho on aukon menettämä energia aikayksikkö kohti, on


title: Hawkingin säteily

text: Koska aukon massan ja energian suhde on Einsteinin kaavan mukaan:


title: Hawkingin säteily

text: on säteilyteho samalla verrannollinen aukon massan pienenemisnopeuteen:


title: Hawkingin säteily

text: Yhdistämällä nämä kaksi lauseketta saadaan:


title: Hawkingin säteily

text: Tämä differentiaaliyhtälö on separoituva, ja voidaan kirjoittaa:


title: Hawkingin säteily

text: Näin ollen mustan aukon massa "M" on ajan "t" funktio. Jos tämä integroidaan "M":n suhteen aukon alkuperäisestä massasta "formula_18 nollaan, mikä vastaa tilannetta, jossa aukko on kokonaan "höyrystynyt", ja samalla ajan "t" suhteen kyseiseltä ajalta, saadaan:


title: Hawkingin säteily

text: Täten mustan aukon höyrystymiseen kuluva aika on suoraan verrannollinen sen massan kuutioon:


title: Hawkingin säteily

text: Musta aukko siis hajoaa ajassa


title: Hawkingin säteily

text: missä formula_18 on mustan aukon massa.


title: Hawkingin säteily

text: Kvantti-ilmiöstä seuraa kuitenkin, että tämä pätee vain, kun massa on vähintään Planckin massan, formula_22, suuruinen. Massaltaan Planckin massan suuruisen mustan aukon höyrystymiseen kuluva aika on:


title: Hawkingin säteily

text: missä formula_24 on Planckin aika.


title: Hawkingin säteily

text:
Jos mustan aukon massa on yhtä suuri kuin auringon massa (formula_25 = 1.98892 × 10 kg),
saadaan höyrystymisajaksi


title: Hawkingin säteily

text:
eli 2,098 · 10 vuotta. Tämä on paljon pidempi kuin maailmankaikkeuden ikä, joka nykyisten tietojen mukaan on noin (13,798 ± 0,037) × 10 vuotta.
Jos sitä vastoin mustan aukon massa on 10 kg, sen höyrystymisaika on 2,667 miljardia vuotta. Tämän vuoksi jotkut tähtitieteilijät etsivätkin merkkejä räjähtävistä "primordiaalisista" mustista aukoista.


title: Hawkingin säteily

text: Koska maailmankaikkeus kuitenkin on täynnä kosmista mikroaaltosäteilyä, musta aukko ei tällä tavoin höyrysty, ellei sen lämpötila ole korkeampi kuin tämän säteilyn taajuusjakaumaa vastaava lämpötila


title: Hawkingin säteily

text: Tämä edellyttää, että höyrystyvän mustan aukon massa on enintään


title: Hawkingin säteily

text: missä formula_30 on Maan massa.


title: Hawkingin säteily

text: Tavanomaisilla mittayksiköillä tämä on


title: Hawkingin säteily

text: Esimerkiksi mustan aukon elinikä on yksi sekunti, jos sen massa on 2,28 × 10 kg, mitä vastaava energia on 2,05 × 10 J. Tämä vastaa räjähdystä, jonka voimakkuus on 5 · 10 megatonnia TNT:tä. Säteilyteho on aluksi 6,84 × 10 W.


title: Hawkingin säteily

text: Mustan aukon höyrystymisellä on useita merkittäviä seurauksia:


title: Meteoriparvi

text: Meteoriparvella tarkoitetaan Maan ilmakehään tulevia meteoreja, jotka tulevat tietystä taivaan suunnasta tiettyinä päivinä vuodesta. Meteoriparvet ovat yleensä törmäyksissä hajonneiden isompien kappaleiden tai ohi kulkeneen komeetan jäännöksiä. Usein nämä jäännökset kulkevat samaa rataa kuin komeetta aiemmin. Maapallon kohdatessa tämän radan sille jääneet hiukkaset törmäävät Maan ilmakehään. Siihen osuminen aiheuttaa valoilmiön, ja ne näkyvät maassa tähdenlentoina.


title: Meteoriparvi

text: Vaikka meteoriparveen kuuluvat meteorit näkyvätkin ympäri taivasta, perspektiivistä johtuen ne näyttävät tulevan säteittäisesti jostakin tietystä taivaan kohdasta. Tätä kohtaa kutsutaan parven "radiantiksi". Meteoriparvet nimetään joko sen tähdistön mukaan, jonka alueella radiantti sijaitsee (esimerkiksi Perseidit ja Perseuksen tähdistö), tai meteoriparven aiheuttaneen komeetan mukaan.


title: Meteoriparvi

text: Merkittäviä meteoriparvia tunnetaan parisenkymmentä. Näiden parvien maksimin aikaan nähdään 5–100 tähdenlentoa tunnissa. Jotkin parvet saattavat aiheuttaa niin sanottuja meteorimyrskyjä, jolloin aktiivisuus voi nousta tuhansiin tähdenlentoihin tunnissa.


title: Amnat Charoen (provinssi)

text: Amnat Charoenin provinssi () on yksi Thaimaan provinsseista ("changwat"). Se sijaitsee maan koillisosassa Isanin alueella. Naapuriprovinsseja ovat Ubon Ratchathani, Yasothon ja Mukdahan. Idässä rajanaapurina on Laos. Provinssin pinta-ala on 3 161,2 neliökilometriä ja siellä on arviolta 276 500 asukasta (vuonna 2017).


title: Amnat Charoen (provinssi)

text: Provinssi sijaitsee Mekongjoen laaksossa. Kaksi muuta provinssin jokea ovat Lam Sae Bok ja Lam Sae Bai.


title: Amnat Charoen (provinssi)

text: Amnat Charoen saavutti kaupungin aseman kuningas Rama III:n aikana. Aluksi sitä hallinnoitiin Nakhon Khemaratista käsin ja myöhemmin Ubon Ratchathanista. Siitä tuli oma provinssinsa 12. tammikuuta 1993, kun se erotettiin Ubon Ratchathanista.


title: Amnat Charoen (provinssi)

text: Provinssin sinetin keskellä on Buddhan kuva, jota kutsutaan nimellä Phra Mongkol Ming Muang. Toiselta nimeltään Phra Yai (Iso Buddha), tämä 20 metriä korkea patsas on yksi Amnat Charoenin kaupungin pyhimpiä. Vasemmalla ja oikealla puolella on kaksi puuta, alapuolella kaksi elefanttia.


title: Amnat Charoen (provinssi)

text: Provinssin puu on "Hopea ferrea".


title: Amnat Charoen (provinssi)

text: Provinssi on jaettu 7 piiriin ("amphoe"). Piirit on edelleen jaettu 56 kuntaan ("tambon") ja 653 kylään.


title: Luettelo meteoriparvista

text: Tämä artikkeli on luettelo Suomessa näkyvistä meteoriparvista.


title: Thaimaan provinssit

text: Thaimaa on jaettu 75 provinssiin (, "changwat"), jotka on ryhmitelty viiteen maantieteelliseen ryhmään. Toisinaan itäinen ja keskinen ryhmä lasketaan yhdeksi.


title: Thaimaan provinssit

text: Provinssien lisäksi on kaksi erityishallintoaluetta: Bangkokin ja Thonburin muodostama "Krungthep Mahanakhon" ja Chonburiin kuuluva Pattaya. Bangkok on hallinnollisesti provinssin veroinen yksikkö, "76. provinssi", jota ei virallisesti kuitenkaan lueta provinssien lukuun. Suurin pinta-ala on Nakhon Ratchasiman provinssilla, pienin Samut Songkhramin provinssilla. Mae Hong Son-provinssilla on pienin väestötiheys ja Ranongin provinssilla pienin asukasmäärä (vuoden 2000 laskennan perusteella).


title: Thaimaan provinssit

text: Kutakin provinssia hallinnoi sisäministerin valitsema kuvernööri. Vain Bangkokissa kuvernööri valitaan vaalein. Provinssin pääkaupunki on myös yleensä provinssin suurin kaupunki, paitsi Songkhlassa. Provinssit on nimetty maakuntapääkaupunkinsa mukaan, mutta erotuksena kaupungin nimen edessä käytetään määrettä "mueang" ().


title: Thaimaan provinssit

text: Provinssit jakautuvat 796 piiriin ("amphoe", อำเภอ) ja 80 pienempään piirin ("king amphoe", กิ่งอำเภอ). Bangkokin 50 aluetta kutsutaan nimellä "khet" (เขต), mutta jopa virallisissa dokumenteissa niistä saatetaan käyttää erheellisesti nimitystä "amphoe". Alueiden lukumäärä provinsseittain vaihtelee kolmesta pienimmissä provinsseissa viiteenkymmeneen Bangkokissa. Jaottelun lisätasoja ovat "tambon" (kunta) ja "muban" (kylä).


title: Thaimaan provinssit

text: Monet provinssit olivat aiemmin puoli-itsenäisiä heimokuntia tai kuningaskuntia, jotka muodostivat Ayutthayan kuningaskunnan. Kuten nykyään, provinssit muodostettiin pääkaupungin ympärille ("Mueang") ja sisälsivät ympäröivät kylät ja satelliittikaupungit. Provinsseja hallitsi joko kuninkaan asettama kuvernööri tai paikallinen määräävä perhe. Määräävät perheet olivat vanhojen paikallisten kuninkaiden jälkeläisia ja alueiden ruhtinaita, joille "keskuskuningas" antoi luvan hallita provinssiaan. Kuninkaalla ei ollut muita todellisia vaihtoehtoja kuin valita joku paikallisesta ylimystöstä tai taloudellisesti vahva mies, koska hallinto olisi ollut mahdotonta paikallisia voimaryhmiä vastaan. Kuningas ei maksanut kuvernööreille, jotka rahoittivat itse toimensa ja hallintonsa itse määräämillään veroilla. Joka provinssia vaadittiin lähettämään vuosittainen summa Bangkokiin.


title: Thaimaan provinssit

text: Provinssit oli jaettu neljään eri luokkaan. Neljännen luokan provinssit sijaitsivat lähellä pääkaupunkia, kolmannen luokan provinssit oli muodostettu äskettäin jakamalla ne muista provinsseista. Ensimmäisen luokan provinssit olivat rajaprovinsseja, toisen luokan sellaisia, joilla oli aikanaan ollut oma kuninkaallinen sukunsa. Lisäksi verovelvolliset valtiot kuten Lannathain ruhtinaskunnat, Laosin Vientiane- ja Luang Prabang-kuningaskunnat, Kamputsea tai Malesian sulttaanikunta Kedah kuuluivat myös maahan, mutta niillä oli provinsseja suurempi autonomia. Tässä Mandala-järjestelmässä puoli-itsenäiset valtiot olivat joskus useamman kuin yhden valtion hallinnassa.


title: Thaimaan provinssit

text: Uusia provinsseja luotiin, kun jonkin alueen väestö kasvoi hallinnon kykyjen yli, mutta joskus myös poliittisista syistä. Jos kuvernööristä tuli liian voimakas jollain alueella, satelliittikaupungit saattoivat saada provinssin statuksen, kuten esimerkiksi Maha Sarakham.


title: Thaimaan provinssit

text: Provinssihallinnon uudistukset alkoivat 1870-luvulla Ison-Britannian ja Ranskan harjoittaman kolonialismin paineen vuoksi. Erityisesti raja-alueille lähetettiin komissaareja voimistamaan keskushallinnon valtaa.


title: Thaimaan provinssit

text: 1800-luvun lopussa kuningas Chulalongkorn uudisti keskushallintoa perusteellisesti. Vuonna 1892 ministeriö, jolla aiemmin oli monia päällekkäisiä vastuita, järjestettiin selkeiden osa-alueiden mukaan länsimaiden esikuvan mukaisesti. Prinssi Damrong Rajanubhabista tuli pohjoisen ministeriön ("mahatthai") ministeri, alun perin vastaten pohjoisen hallinnosta. Kun etelän ministeriö ("kalahom") lakkautettiin 1894, prinssi Damrong:sta tuli sisäministeri, jonka vastuualue oli koko maan provinssihallinto.


title: Thaimaan provinssit

text: Vuonna 1893 silloiset joissakin maan osissa olleet komissaarit nimettiin ylitarkastuskomissaareiksi ("khaluang thesaphiban"), ja heidän vastuualueensa nimeksi tuli "monthon". Stategisesti tärkeiden alueiden monthonit luotiin ensin muiden vähemmän tärkeiden alueiden säilyttäen itsenäisyytensä hieman pitempään. Useiden pienien provinssien statusta laskettiin piireiksi "amphoe" tai jopa kunnaksi "tambon", ja samalla ne liitettiin naapuriprovinsseihin. Joskus syy oli hallinnollinen, joskus taas tarkoituksena oli syrjäyttää yhteistyökyvytön kuvernööri.


title: Thaimaan provinssit

text: Joillain alueilla puhkesi kapinoita uutta hallintosysteemiä vastaan usein paikallisten ylimystöjen organisoimina heidän pelätessään menettävän valtaansa. Huomattavin oli "pyhän miehen kapina" vuonna 1902 Isan-provinssissa. Siitä huolimatta, että kapina oli aluksi messiaaninen tuomiopäivän julistus, myös hallinnon edustajia vastaan hyökättiin koillisessa. Kapinalliset jopa polttivat Khemaratin kaupungin. Kapina kukistui muutamassa kuukaudessa.


title: Thaimaan provinssit

text: Vuoden 1916 jälkeen sana "changwat" yleistyi tarkoittamaan provinsseja, osittain erottamaan ne provinssin pääkaupungista ("mueang" tai "amphoe mueang"), mutta myös painottamaan provinssien uutta hallinnollista rakennetta.


title: Thaimaan provinssit

text: Kun prinssi Damrong erosi vuonna 1915, koko maa jaettiin 19 monthoniksi (mukaan lukien Bangkokin ympärysalue, joka oli eri ministeriön alaisuudessa vuoteen 1922 asti), joihin kuului 72 provinssia.


title: Thaimaan provinssit

text: Joulukuussa 1915 kuningas Vajiravudh ilmoitti alueiden ("phak") perustamisesta, joita kutakin hallitsi varakreivi ("upparat"), ja jotka käsittivät useita monthoneita. Vuoteen 1922 mennessä neljä aluetta oli muodostettu, 1925 ne kuitenkin taas hajotettiin. Samaan aikaan useat monthonit yhdistettiin tarkoituksena vähentää kustannuksia ja yksinkertaistaa hallintoa.


title: Thaimaan provinssit

text: Monthonit hajotettiin viimein, kun Thaimaan absoluuttinen monarkia vaihtui perustuslailliseksi monarkiaksi 1932. Provinsseista tuli jälleen ylätason hallinnollisia yksikköjä. 1900-luvun puolivälin jälkeen luotiin muutamia uusia provinsseja jakamalla isoja provinsseja osiin. Nuorimmat provinssit ovat Srakaeo, Nong Bua Lam Phu ja Amnat Charoen, jotka muodostettiin 1993.


title: Ukrainan historia

text: Ukrainan historialle on tyypillistä, että maan rajat ovat jatkuvasti muuttuneet. Kasakkakulttuuri on Ukrainan erityispiirre. Kulttuurin vaikutteita on tullut sekä Venäjältä että lännestä. Vaikutteet ovat siirtyneet Ukrainasta Venäjällekin: Kiovan Rusistä ovat tuhat vuotta sitten muodostuneet nykyukrainalaisten lisäksi venäläiset ja valkovenäläiset.


title: Ukrainan historia

text: Noin vuoden 700 eaa. tienoilla nykyisen Ukrainan alueella asuneet kimmerialaiset joutuivat pakenemaan Vähään-Aasiaan skyyttalaisten vuoksi. 600-luvulta eaa. lähtien Mustanmeren rannikoille syntyi kreikkalaisia siirtokuntia, jotka kävivät vilkasta kauppaa skyyttien kanssa ja toimittivat suuria määriä viljaa emämaahansa. Noin vuoden 200 eaa. tienoilla sarmaatit valtasivat Ukrainan.


title: Ukrainan historia

text: Ajanlaskun alkuaikoina gootit levittäytyivät vuoteen 100 mennessä Veikselin suulta pohjoisesta Mustallemerelle kaakkoon. 200-luvulla gootit jakautuivat ostro- ja visigooteiksi. Ostrogoottien valtakunta ulottui 300-luvun puolivälissä Itämereltä Mustallemerelle.


title: Ukrainan historia

text: Ennen 400-lukua kuitenkin idästä hyökänneet hunnit tuhosivat ostrogoottien valtakunnan. Näiden vetäydyttyä vuosisadan puolenvälin jälkeen heidän jättämäänsä tyhjiöön tulivat Veikselin ja Dneprin väliltä itäslaavit asuttaen Ukrainan länsi- ja keskiosat. Kiovan perustivat itäslaavit 500-luvulla, jolloin Ukrainaan ja Pannoniaan siirtyi Keski-Aasiasta myös avaareja. 600-luvulla alueelle saapuivat turkkilais-tataarilaiset kasaarit ja bolgaarit. 700-luvulla alueelle tulivat unkarilaiset, jotka turkinsukuiset petsenegit ajoivat takaisin länteen, aluksi Moldaviaan ja sitten Pannoniaan 800-luvulla, jolloin Kiovasta alkoi muodostua valtio ja lopulta suuriruhtinaskunta 880. Kiovan Venäjästä on muodostunut vuosisatojen kuluessa nykyukrainalaisten lisäksi venäläiset ja valkovenäläiset. Ortodoksia tuli Ukrainaan 900-luvun lopulla Konstantinopolista.


title: Ukrainan historia

text: Kiovan Rus ("Kiovan Venäjä" venäläisen historiankirjoituksen mukaan), Ukraina, ulottui 1000-luvulla Itämereltä Mustallemerelle. Kiova taisteli 700-luvulla alueelle tulleita petsenegejä ja myöhemmin idästä tulleita kumaaneja vastaan. Kumaanit onnistuivat luomaan valtakunnan, joka ulottui Karpaateilta Araljärvelle.


title: Ukrainan historia

text: 1200-luvun alussa mongolit hävittivät petsenegien valtakunnan ja valloittivat Kiovan Rusin vuonna 1240. Puola alkoi muodostua suurvallaksi Puolan ja Liettuan personaaliunionista 1300-luvun puolivälissä. Puola-Liettua valloitti Länsi-Ukrainan, Galitsian-Volynian ruhtinaskunnan ja lopulta suuren osan muusta Ukrainasta. Galitsia oli Puolan omistuksessa vuoteen 1772 asti ja sen keskuksena oli Lviv. Puola aloitti 1400-luvulla alueen länsimaistamisen, jolloin Galitsian ortodoksiylimystö pakeni liettuaan, Moldovaan ja Valakiaan. Alueelle jääneet sulautuivat puolalaisiin, ja Galitsiasta tuli kulttuurisesti muusta Ukrainasta eroava alue. Etelä-Ukraina ja Krim jäivät kuitenkin vielä mongolien Kultaiselle ordalle Krimin kaanikuntaan, mistä tataarit jatkoivat hyökkäyksiään länteen.


title: Ukrainan historia

text: Puola-Liettua muodosti Galitsiaan katolisen puolalaisen aatelin, minkä vaikutuksesta muodostui jumalanpalvelusmenoiltaan ortodoksinen, mutta Rooman paavia päämiehenään pitävä, Moskovan arkkipiispasta riippumaton uniaattikirkko. Puola-Liettuan vaikutuksesta maaorjuus alkoi lisääntyä.


title: Ukrainan historia

text: Mongolivallan väistyttyä alkoi Keski- ja Etelä-Ukrainaan muodostua riippumattomia venäläis-tataarilaisia kasakkayhteisöjä, jotka taistelivat tataareja ja turkinsukuisia kansoja vastaan etelässä. Lopulta 1648 kasakoiden johtaja, hetmani Bohdan H’melnytskyi (), aloitti kapinan ja vapaustaistelun puolalaisia vastaan ja perusti itsenäisen kasakkahetmanaatin, mutta joutui lopulta tukeutumaan ulkopoliittisesti Venäjän tsaariin ja pyytämään tältä tukea solmimalla liiton 1654 Venäjän tsaarin Aleksein kanssa. Sopimuksen tuloksena kasakat tunnustivat Venäjän yliherruuden Ukrainaan ja saavat sotilaallista tukea Venäjältä, mikä johti Venäjän ja Puolan väliseen sotaan. Sota päättyi Andrusovon rauhaan 1667, jossa Puolan oli luovutettava Venäjän hallintaan Dneprin itäpuolinen Ukraina (, 'vasen ranta') sekä Kiova. Rajan itäpuolella olevat kasakkayhteisöt jäivät tsaarin, kun taas länsipuolella olevat Puolan kuninkaan alamaisiksi.


title: Ukrainan historia

text: Ruotsin viholliset aloittivat suuren Pohjan sodan 1700. Ruotsin kuningas Kaarle XII kuljetti pääarmeijansa Puolan kautta Ukrainaan vuonna 1708. Hänen puolelleen liittyi myös hetmanni Ivan Mazepa joukkoineen. Ruotsalaisten ja ukrainalaisten yritys Venäjän voittamiseksi romuttui Pultavan taistelun tappioon 1709: venäläiset Pietari Suuren joukot saivat suurvoiton käyttämänsä poltetun maan taktiikan ja suuremman armeijan ansiosta.


title: Ukrainan historia

text: Sodan lopputulos muutti Venäjän suhdetta Ukrainaan. Liittosuhde muuttui vähitellen suoremmaksi hallinnoksi. Aluksi Pietari järjesti Ukrainan hallinnon uudelleen ja Katariina II lakkautti lopulta hetmanin aseman kokonaan. Puolalaisen aatelin aloittama maaorjuus levisi vähitellen Katariina II:n aikana koko Ukrainaan.


title: Ukrainan historia

text: Puolan heikkous alkoi korostua 1700-luvulla Venäjän ja Preussin vahvistuessa. Puolan ensimmäisessä jaossa 1772 Itävalta sai itselleen Ukrainan läntisimmän osan, Itä-Galitsian ja Bukovinan, jotka olivat olleet Puolan hallussa nelisensataa vuotta. Puolan toisen, 1793 tapahtuneen, jaon ja kolmannen, 1795 tapahtuneen jaon seurauksena Venäjä sai Puolaan kuuluneet Länsi-Ukrainan alueet, Podolian ja Volynian.


title: Ukrainan historia

text: Puolalaisen aatelin aloittama ja Katariina II:n laajentama sekä vahvistama maaorjuus lakkasi Ukrainassa ja Venäjällä vasta Aleksanteri II:n julistamalla vapautuksella 1861.


title: Ukrainan historia

text: Ukrainan kulttuuritietoisuus alkoi elää kansallisaatteiden mukana 1840-luvulla, mutta Nikolai I:n hallitus pyrkii kitkemään sitä. Tukahduttaminen kärjistyi Aleksanteri II:n aikana 1876, jolloin ukrainan käyttö kirjakielenä kiellettiin. Tästä huolimatta Taras Hryhorovytš Ševtšenko (1814–1861) nousi tällöin Ukrainan kansallisrunoilijaksi.


title: Ukrainan historia

text: Talonpoikaistyytymättömyytenä jatkunut liikehdintä levisi tehtaisiin teollistumisen myötä ja sai yhä järjestäytyneempiä muotoja.


title: Ukrainan historia

text: Venäjän keisarikunnan ensimmäisen väestönlaskenta järjestettiin vuonna 1897. Tässä yhteydessä selvitettiin myös asukkaiden äidinkieli. Kuvernementtitasolla tarkasteluna ukraina oli valtakieli kaikissa enimmäkseen tai kokonaan nykyiseen Ukrainaan kuuluvissa Venäjän keisarikunnan kuvernementeissä vuonna 1897. Tämä selviää oheisesta taulukosta. Keisarikunnan kuvernementtien sijainti ja laajuus (1917) ilmenee oheisesta kartasta.


title: Ukrainan historia

text: Vuonna 1897 ukrainalaiset olivat kielivähemmistönä (2. suurin ryhmä "moldovalaisten ja romanialaisten" jälkeen) nykyään Moldovan ja eteläisimmän Odessan alueen tuolloin käsittäneellä Bessarabian kuvernementin alueella. Nykyisen Donetskin ja Luhanskin alueiden kaakkoisosat kuuluivat vuorostaan laajaan Donin kasakoiden alueeseen, jolla ukrainalaisia oli - koko aluetta tarkasteltaessa - 28,1 prosenttia. Kuvernementtihallinnon kihlakunta- tai paikallistasolla, esimerkiksi varuskuntapaikkakunnilla, venäjän kielellä saattoi olla valta-asema paikotellen. Nykyisen Ukrainan läntisin reuna (esim. vahvasti ukrainankielinen Lvivin seutu) oli vuonna 1897 puolestaan osa Itävalta-Unkariin kuulunutta Galitsiaa. Galitsian itäosissa ukrainan kieli oli väestön pääkieli.


title: Ukrainan historia

text: Japanin sodan tappion sytyttämään Nikolai II:n hallintoa vastaan tähdätyn vuoden 1905 liikehdinnän aikan Ukrainaan muodostui kansanvaltainen puolue. Pääministeri Pjotr Stolypinin vakauttamis- ja tukahduttamistoimien seurauksena perustettiin myös Ukrainan itsenäisyysliitto, joka pyrkii tekemään ohjelmansa tunnetuksi ulkomailla.


title: Ukrainan historia

text:
Sisäpoliittinen muutos tapahtui Sergei Witten tullessa Venäjän pääministeriksi. Witte aloitti 1905 reformit keisari Nikolai II:n epäröidessä. Stolypin oli vakauttaja, joka aloitti maauudistuksen, Stolypinin reformi I:n. sosialistivallankumoukselliset murhasivat hänet pommilla Kiovan baletissa 1911.
Ukrainan autonomiavaatimukset saavat uutta tuulta 1917 Nikolai II:n ja hänen seuraajakseen valitsemansa veljensä luovuttua vallasta Venäjän väliaikaisen hallituksen hyväksi, mutta väliaikaisen hallituksen tekemät myönnytykset jäävät niin laihoiksi, että itsenäisyysajatus jää elämään. Venäjän sota Saksaa, Itävalta-Unkaria ja Bulgariaa jatkui myös Ukrainan osalta.


title: Ukrainan historia

text: Uusi mahdollisuus muodostui marraskuussa 1917 bolševikkien lokakuussa (juliaanisen kalenterin mukaan) suorittaman vallankaappauksen jälkeen, jolloin Ukraina julistettiin riippumattomaksi kansantasavallaksi joulukuussa 1917. Tätä eivät kuitenkaan Saksan kanssa aselevon joulukuussa 1917 tehneet kansankomissaarit hyväksyneet, vaan halusivat Kerenskin väliaikaisen hallituksen tapaan pitää Venäjän "yhtenäisenä ja jakamattomana".


title: Ukrainan historia

text: Kiova oli sivistyneistön ja juutalaisten kaupunki (15 %). Harkova taas oli tehdastyöväen kaupunki. Koska saksalaiset olivat joulukuusta asti odottaneet, että kansankomissaarit olisivat solmineet rauhan Saksan kanssa kovin esitetyin vaatimuksin, mutta bolševikit olivat lykänneet asiaa ylläpitämällä aselepoa, yritti Saksa helmikuussa 1918 sotilaallista ratkaisua hyökkäämällä Baltian ja Pihkovan kautta kohti Petrogradia. Osana tätä kampanjaa Saksa, Itävalta-Unkari ja Bulgaria solmivat Ukrainan kanssa rauhan ja tunnustivat sen itsenäisyyden.


title: Ukrainan historia

text: Neuvosto-Venäjän ulkoasiainkansankomissaari ja puna-armeijan komentaja Lev Trotski joutui maaliskuussa 1918 neuvottelemaan Venäjälle epäedullisen rauhansopimuksen Brest-Litovskissa, missä Venäjä tunnusti Ukrainan itsenäisyyden. Brest-Litovskin rauhansopimuksella kansankomissaareista tuli epäsuorasti keisarillisen Saksan liittolaisia, ja Britannia aloitti sotatoimet kansankomissaareja vastaan lähettämällä laivasto-osaston Arkangeliin pyrkien estämään saksalaisten etenemisen ja toisaalta tukemaan Venäjän valkoisia kenraaleja, joka aloittivat taistelun kansankomissaareja vastaan. Kansankomissaarit tunnustivat Ukrainan itsenäisyyden Venäjästä, mutta maa joutui Saksan suojelualueeksi sotilaallisesta tilanteesta johtuen.


title: Ukrainan historia

text: Ukrainan kansantasavallan hallitusta johti Simon Petljura, joka pyrki toteuttamaan maalaisväen toivoman maareformin. Tämä ei kuitenkaan sopinut suurmaanomistajille, jotka pyysivät saksalaisilta tukea estääkseen peltojensa jakamista. Toisaalta vasemmistolaisen hallituksen oli saatava aikaan uudistuksia, sillä kansan tyytymättömyys hyödytti Harkovaan perustettua Ukrainan neuvostotasavallan hallitusta eli bolševikkeja.


title: Ukrainan historia

text: Maareformi liittyi itsenäisyyteen. Suurmaanomistajat hakivat tukea – niin Venäjältä kuin Saksalta. Saksalle ei Ukrainan hallitusmuodolla ollut merkitystä, koska se halusi liittää Ukrainan sotataloutensa osaksi ja lievittää elintarvikepulaa Saksassa. Varmistaakseen viljan saannin se oli kuitenkin valmis tukemaan vallankaappausta jo huhtikuussa 1918: Simon Petljuran kansantasavaltainen hallitus vaihdettiin Pavlo Skoropadskin saksalaismieliseen hallitukseen.


title: Ukrainan historia

text: Vallankaappaus ei kuitenkaan nauttinut laajojen kansallismielispiirien luottamusta ja Skorodpatskin hallituksesta tuli liian kapeapohjainen onnistuakseen. Talonpojat eivät luovuttaneet Saksan pyytämää viljaa. Saksalla ei taas ollut teollisuustuotteita, millä maksaa viljasta. Näin Skorodpatskin hallitus saattoi tukeutua ainoastaan sotilaalliseen voimaan. Saksalaiset taas eivät halunneet Ukrainan asevoiman kasvavan pitääkseen Ukrainan jatkossakin Saksan suojelusta riippuvaisena.


title: Ukrainan historia

text: Simon Petljuran hallitus palasi valtaan Saksan keisarin luovuttua kruunustaan 9. marraskuuta 1918 ja Saksan antauduttua ympärysvalloille 11. marraskuuta 1918, minkä vuoksi Saksan Itä-Eurooppaan sijoitetut joukot menettivät sotilaallisen merkityksensä. Ranska ja Britannia vaativat, että saksalaiset joukot kotiutetaan. Simon Petljura perusti joulukuussa 1918 uudelleen Ukrainan kansantasavallan.


title: Ukrainan historia

text: Aikaisemmin Itävalta-Unkariin kuuluneet ukrainalaiset eli ruteenit perustaneet länsiukrainalaisen kansantasavallan, jonka tavoitteena oli hallita kaikkia Unkarin, Itä-Galitsian ja Bukovinan ukrainalaisia alueita.


title: Ukrainan historia

text: Saksalaisten alkanut kotiutuminen vahvisti Ukrainassa Venäjän väliaikaisen hallituksen puolesta toimivia, ympärysvaltojen kanssa liitossa olevia kenraali Denikinin asemaa. Ranska oli jopa lähettänyt hänen tuekseen 1918 lopussa ranskalaisia sotilaita vahvistukseksi Ukrainan rannikolle, heidät kuitenkin vedettiin pois huhtikuussa 1919, kun viimeisetkin saksalaiset sotilaat olivat poistuneet.


title: Ukrainan historia

text: Alkuvuodesta 1919 ympärysvaltojen saartotoimet saivat neuvostovallan ahtaalle, mikä heikensi Petljuran hallituksen asemaa Krimiltä hyökkäävää Denikiniä vastaan. 1919 Petljuran hallitus liittoutui Puolan kanssa, joka pyrkii vahvistamaan asemaansa idässä. Vuoden 1920 toukokuuhun mennessä Ukraina ja Puola olivat onnistuneet yhdessä valtaamaan takaisin Ukrainan Kiovaa myöten, mutta Mihail Tuhatševskin joukkojen vastahyökkäys pakotti puolalaiset perääntymään. Tuhatshevski johtamat joukot onnistuvat torjumaan myös Anton Denikinin joukkojen hyökkäyksen etelästä, ja hänen seuraajansa, Pjotr Wrangel joutui evakuoimaan Etelä-Venäjän armeijan viimeiset joukot Krimin niemimaalta 1920.


title: Ukrainan historia

text: Puolan ja Neuvosto-Venäjän välinen raja vahvistettiin Riian rauhassa 1921 ja Ukrainan neuvostotasavallan bolševikit pääsivät vakiinnuttamaan viimein valtansa. Joulukuussa 1922 Ukrainan sosialistisesta neuvostotasavallasta tuli Sosialististen neuvostotasavaltojen liiton, Neuvostoliiton perustajajäsen, kun Neuvosto-Venäjästä muodostettiin liittovaltio vuoden 1922 perustuslailla, ns. Leninin perustuslailla. Neuvostoagentit surmasivat Simon Petljuran Pariisissa 1926. Ukrainan neuvostotasavallan pääkaupunkina jatkoi Harkova vuoteen 1934, jolloin Kiovasta tuli jälleen Ukrainan pääkaupunki.


title: Ukrainan historia

text: Ukrainaa on sanottu Venäjän tai Neuvostoliiton leipäkoriksi. Näin ollen oli ilmeistä, että kansallishenkisyys, joka oli aiheuttanut vaikean ja lyhyen itsenäisyyden aikana ideologisen ongelman niin suhteessa neuvostovaltaan, saksalaisten suojelukseen kuin myös Lvovin ja Kerenskin väliaikaiseen hallitukseen ja lopulta myös sen politiikkaa jatkamaan pyrkineiden ympärysvaltojen sekä Venäjän vastavallankumouksellisten politiikkaan, oli Ukraina merkittävä osa Neuvostoliiton kannalta myös 1928 alkanutta suunnitelmataloutta, mikä teki maatalouden kollektivisoinnista tärkeän neuvostohallituksen kannalta.


title: Ukrainan historia

text: Ukrainan pakkokollektivisoimiseksi lähetti Neuvostoliiton kommunistinen puolue muualta komissaareja valvomaan toimitusta ja Ukrainaan järjestettiin neuvostohallituksen määräämin pakkoluovutuksin Holodomoriksi kutsuttu nälänhätä, minkä vuoksi jopa kolmen miljoonan ihmisen arvellaan kuolleen 1930-1932. Ukrainan kommunistisen puolueen pääsihteerinä oli tuolloin Nikita Hruštšov. Ylijäämävilja kaupattiin maailmanmarkkinoilla siten, että viljan hinta laski. Tämä ja Ukrainan lyhyt itsenäisyys pohjustivat ukrainalaisten nationalistien yhteistoimintaa Saksan kanssa 1941-1944 toisen maailmansodan aikana.


title: Ukrainan historia

text: Saksa ja Neuvostoliitto solmivat 23.8.1939 hyökkäämättömyyssopimuksen, mikä ratkaisi sen, ettei Neuvostoliitto osallistunut Ranskan, Britannian ja Puolan rinnalla Saksan vastaisiin toimiin toisen maailmansodan alussa syyskuussa 1939, vaan päinvastoin osallistui Puolan jakamiseen Saksan kanssa miehittämällä Puolan länsiosat vedoten alueella olevan ukrainalaisen ja valkovenäläisen väestön suojeluntarpeeseen. Puolalle kuulunut itäosa, Itä-Galitsia, liitettiin Ukrainan neuvostotasavaltaan. 1940 Neuvostoliitto painosti Romanian luovuttamaan Pohjois-Bukovinan ja Bessarabian, joista Pohjois-Bukovina liitettiin Ukrainan neuvostotasavaltaan, kun taas lähinnä myös romanialaisen väestön asuttamasta Bessarabiasta muodostettiin Moldavian neuvostotasavalta, mikä on Neuvostoliiton purkauduttua itsenäistynyt Moldovaksi.


title: Ukrainan historia

text: Puolassa 1934 vangittu Ukrainan itsenäisyystaistelua jatkanut Stepan Bandera vapautettiin 1939, kun saksalaiset olivat miehittäneet Puolan. 1941 kun saksalaiset olivat vallanneet Ukrainan (Itä-Galitsian) julisti Bandera Lvovissa Ukrainan tasavallan uudelleen perustetuksi. Saksa sitoi Ukrainan tiukasti itseensä sallimatta sille Slovakian tai Kroatian kaltaista itsenäisyyttä määrittelemällä sen valtakunnanprotektoraatiksi. Bandera ja muut kansallismieliset sekä neuvostovastaiset ukrainalaiset vangittiin. Bandera kuitenkin vapautettiin 1944. Stepan Banderan surmasivat neuvostoagentit 1959 Münchenissä.


title: Ukrainan historia

text: Toisen maailmansodan tuloksena Ukrainan neuvostotasavallan ja Puolan raja kulki pääosin Curzonin linjaa pitkin, jolloin Ukrainaan liitettiin pääosa Volhyniasta ja Itä-Galitsiaa, myös Lvov. Myös osia Tšekkoslovakiasta, Karpato-Ukraina, liitettiin Ukrainaan.


title: Ukrainan historia

text: Viimeisen aluelisäyksen Ukraina sai Venäjän federaatiolta 1954, kun Neuvostoliiton kommunistisen puolueen pääsihteeri Nikita Hruštšovin aloitteesta Ukrainaan liitettiin myös Krimin niemimaa, mistä tuli myöhemmin itsenäistyneen Ukrainan ja Venäjän välinen kiista Mustanmeren laivastotukikohtaa ja Sevastopolia koskien.


title: Ukrainan historia

text: Neuvostotaloudessa Stalinin jälkeen kokeiltiin monia tapoja säätää komentotaloutta tehokkaammaksi. Talousstalinismille oli tyypillistä ministeriökohtainen sektoriohjaus, josta oli seurauksena se, että arvoketjut eri teollisuuslaitoksia omistavien ministeriöiden tuotantoketjuissa muodostuivat toisistaan poikkeaviksi. Sama puolivalmiste saattoi maksaa tuotantokustannuksiltaan samalla alueellakin tuotettuna yhden ministeriön tuotantolaitoksessa tuotettuna kolme kertaa enemmän kuin toisen ministeriön.


title: Ukrainan historia

text: Tätä varten pyrittiin luomaan toimialapohjaisen sektorihallinnon korvikkeeksi aluetaloudellista suunnittelua, "sovnarhosit", joita kokeiltiin Hruštšovin kauden puolivälissä. Brežnevin alkukausi oli teollisen kasvun, koneenrakennuksen ja terästeollisuuden kasvun aikaa, joka kuitenkin alkoi hiipua 1970-luvulle tultaessa huolimatta siitä, että teknillisen ammattikoulun opettajana toiminut Brežnev yritti tehostaa tuottavuutta myös opetusta parantamalla ja kurinalaistamalla.


title: Ukrainan historia

text: Brežnevin vuosia (1964–1970) ei Suomessa tunneta talousmielessä. 1970-luvun lopulla 1980-luvun alussa, pysähtyneisyyden vuosina, Ukrainassa ei ollut merkittävää taloudellista kasvua neuvostotasavaltojen piirissä ja Neuvostoliitto panosti voimakkaasti pohjoisten alueiden öljy- ja kaasuteollisuuteen, mikä takasikin ensimmäisen (1974) ja toisen öljykriisin (1979) vuoksi Neuvostoliitolle mittavia valuuttatuloja energian viennistä ja mahdollisti jopa läntisten kulutustavaroiden ostamisen jossain määrin myös suoraan tavallisille kuluttajille.


title: Ukrainan historia

text: Alkaneessa puoluejohtoisessa kritiikissa 1980-luvun alussa myös Ukrainaa pidettiin vanhoillisena ja pysähtyneenä neuvostotasavaltana. Sieltä siirtyikin paljon väkeä pohjoiseen.


title: Ukrainan historia

text: Perestroika alkoi julkisuudella, glasnostilla (glasnost ei tarkoita kansanvaltaista avoimuutta, vaan hallinnon julkistamista), mutta vähitellen kiteytyi vaatimukseksi nopeuttaa (verbi uskorit; nopeuttaminen; uskorenie) suunnitelmatalouden toimintoja. Nopeuttaminen johti eritahtisuuteen talousyksiköissä, mikä lopulta johti suunnitelmatalouden keskitetyn jakelujärjestelmän korvautumiseen sääntelemättömillä ja epätasapainoisilla markkinoilla.


title: Ukrainan historia

text: Koska perestroika ei tuottanut pysähtyneisyydestä epäillyille alueille glasnostin eikä uskorenien keinoin taloudellista menestystä, alkoi kritiikki inflaatioista nostattaa kansallismielisiä liikkeitä. Ukrainaan perustettiin tasavallan neuvostojohtoa kritisoiva ja perestroikaa avoimesti kannattava kansallismielinen liike "Ruh" (käsi; kansan käsi), mikä lopulta vaati puoluejohtaja Sherbitskin eroa. Ruh menestyi paikallisvaaleissa maaliskuussa ja heinäkuussa Ukraina julistautui suvereeniksi.


title: Ukrainan historia

text: Elokuussa 1991 Gennadi Janajevin kansallisen pelastuksen komitea yritti kaapata vallan Gorbatšovilta ja palauttaa Neuvostoliiton, minkä aikana Ukrainan korkeimman neuvoston puhemies Leonid Kravtšuk vastusti Jeltsinin tapaan avoimesti kaappausyritystä. Joulukuun alussa 1991 järjestettiin Ukrainassa kansanäänestys itsenäisyydestä, missä 80 % kannatti Ukrainan itsenäistymistä Neuvostoliitosta.


title: Ukrainan historia

text: Kravtšuk voitti presidentinvaaleissa Ruhin asettaman vastaehdokkaan ja tuli Ukrainan presidentiksi. Venäjän, Ukrainan ja Valko-Venäjän johtajat perustivat Itsenäisten valtioiden yhteisön ja Neuvostoliitto lakkautettiin.


title: Ukrainan historia

text: Venäjä ja Ukraina ajautuivat riitaan 1992 Krimillä sijaitsevan Neuvostoliitolle kuuluneen Mustanmeren laivaston hallinnasta. Toukokuussa 1992 Krim antoi itsenäisyysjulistuksen Ukrainasta, mikä kuitenkin peruttiin Venäjän ja Ukrainan parlamenttien vastustuksesta. Tämä kuitenkin johti neuvotteluihin Venäjän ja Ukrainan kesken autonomiasta Krimille, minkä johdosta Krimin asema nousi alueesta (oblast) autonomiseksi tasavallaksi. Runsas miljoona Krimin vajaasta kahdesta miljoonasta asukkaasta on venäläisiä.


title: Ukrainan historia

text: Laivaston ja Krimin lisäksi toinen kiistakysymys koski Neuvostoliiton Ukrainan alueelle jääneitä ydinaseita. Venäjän ja Yhdysvaltain tavoitteena oli estää ydinsulkusopimuksen hengen mukaisesti uusien ydinasevaltioiden muodostumista Itsenäisten valtioiden yhteisössä tai niiden leviäminen kolmansiin maihin esimerkiksi asekaupan avulla. Ukraina luovutti toukokuussa 1992 taktiset ydinaseet Neuvostoliiton kansainvälisoikeudelliselle seuraajavaltiolle, Venäjälle, mutta piti strategiset ydinaseet itsellään. 1992 Ukrainasta tuli ETYK:n (nyk. ETYK) jäsen.


title: Ukrainan historia

text: Vitold Fokinin hallitus joutui lokakuussa 1992 eroamaan ja uudeksi pääministeriksi tuli Leonid Kutšma. Taloudellinen tilanne sai hiilikaivostyöläiset lakkoilemaan ja Kutshma vaati maan julistamista hätätilaan, mistä Kravtšuk presidenttinä kieltäytyi. Kutšma joutui eroamaan pääministerin tehtävästä syyskuussa 1993. Tilanteen vakauttamiseksi nimitti Kravtšuk kaivosjohtaja Jefim Zviaglinskin pääministeriksi.


title: Ukrainan historia

text: Heinäkuussa 1993 Ukrainan parlamentti julisti strategiset ydinaseet omiksi, mutta suostui jo marraskuussa allekirjoittamaan strategisten aseiden rajoittamissopimuksen, START-1:n ja 1994 ydinsulkusopimuksen, minkä perusteella se luopui myös sille jääneistä strategisista ydinaseista aloittaen länsi-integraation.


title: Ukrainan historia

text: Vuonna 1994 pidetyissä ensimmäisissä täysin vapaissa parlamenttivaaleissa 338 täytetystä 450:stä parlamenttipaikasta sai Ruh enää vain 20 paikkaa ja entiset kommunistit 80 paikkaa. Sitoutumattomien edustajien määrä puolestaan nousi 170 paikkaan.


title: Ukrainan historia

text: Tammikuussa 1994 voitti venäläismielinen Juri Meskov Krimin autonomisen tasavallan presidentinvaalit, minkä vuoksi Ukrainan parlamentti kumosi Krimin parlamentin 1992 säätämän perustuslain ja lakkautti Krimin presidentin viran.


title: Ukrainan historia

text: Ukrainan pääministeriksi tuli Vitali Masol. Presidentinhallinnoksi muuttuneesta parlamentarismista seurasi, että Kutšma voitti Kratšukin presidentinvaaleissa ja Masolin oli erottava pääministerin tehtävästä. Pääministeriksi tuli entinen varapääministeri, Jevgeni Martshuk. 1994 Ukraina liittyi NATO:n rauhankumppaneihin.


title: Ukrainan historia

text: Huhtikuussa 1995 presidentti Kutšma anoi asetuksen, minkä mukaan Krimi on presidentin hallinnossa, kunnes Krimin parlamentti esittää uutta perustuslakia Ukrainan parlamentin kumoaman tilalle. Kesäkuussa Venäjän presidentti Jeltsin ja Kutšma sopivat siitä, että Venäjä saa pitää Krimillä sijaitsevaa Sevastopolia Mustanmeren laivaston tukikohtanaan.


title: Ukrainan historia

text: Martshuk joutui eroamaan toukokuussa 1996 ja pääministeriksi tuli Pavel Lazarenko, joka erosi vuoden kuluttua heinäkuussa 1997. Pääministeriksi nousi varapääministeri Vasul Durdynets ja sitten Valeri Putovojtenko. Venäjä ja Ukraina pääsivät yhteisymmärrykseen vuodesta 1992 kestänestä kiistasta Neuvostoliiton Mustanmeren laivaston alusten jakamisesta Ukrainan ja Venäjän kesken. Tammikuussa 1998 allekirjoitettiin Ukrainan ja Venäjän kesken sopimus, millä vahvistettiin Ukrainan rajojen loukkaamattomuus eli käytännössä Krimin kuuluminen Ukrainalle, vaikka Krimin siirtämistä Ukrainalle 1954 oli pidetty Neuvostoliiton silloisen perustuslain vastaisesti suoritettuna toimena.


title: Ukrainan historia

text: Maaliskuussa 1998 olivat kommunistit vahvistaneet asemaansa jo siten, että presidentinvaaleissa Kutšman päähaastajana oli Petro Simonenko, minkä tosin Kutšma voitti. Huhtikuussa 2000 Kutšma järjesti kansanäänestyksen, missä enemmistö kannatti presidentin valtuuksien lisäämistä entisestään. Oppositio järjesti maaliskuussa 2001 suurmielenosoituksen yksinvaltaiseksi koettua presidenttiä vastaan ja 2002 Uudistusmielinen "Meidän Ukrainamme" -vaaliliitosta tuli suurin parlamenttiryhmä, vaikkakin parlamentin enemmistö tukee edelleen presidenttiä tukevaa vaaliliittoa "Yhtenäisen Ukrainan puolesta" sitoutumattomien tuella.


title: Ukrainan historia

text: Vuonna 2002 epäiltiin Ukrainan valtiollisen asevientiyhtiön vieneen välikäsien kautta tutkateknologiaa Irakiin ja että presidentti olisi asiasta tietoinen. Yhtiön johtaja kuoli onnettomuudessa.


title: Ukrainan historia

text: Vuonna 2004 Ukrainassa järjestettiin presidentinvaalit, Istuva presidentti, Leonid Kutšma ei enää ollut ehdokkaana. Viktor Juštšenkon johtama poliittinen liike "Meidän Ukrainamme" (fraktsija "Naša Ukrajina", фракція "Наша Україна") nousi tällöin voimakkaasti esille. Juštšenkoa pidettiin Kutšman-vastaisen länsimielisen opposition johtohahmona. Presidentin linjaa taas tuki maan teollistuneen itäosan venäjänkielisten seutujen tukema Viktor Janukovytš. Vaalien ensimmäisellä kierroksella lokakuun lopussa kumpikaan pääehdokkaista ei onnistunut keräämään yli puolta annetuista äänistä. Vaalien toinen kierros kahden ensimmäisellä kierroksella eniten ääniä saaneen ehdokkaan välillä käytiin 21. marraskuuta 2004. Epäselvyyksien vuoksi syntyi Juštšenkoa kannattava länsimielinen Ukrainan oranssi vallankumous. Vaalin toinen kierros uusittiin 26. joulukuuta 2004 ja voittajaksi tuli opposition ehdokas Juštšenko yli 52 prosentin ääniosuudella.


title: Ukrainan historia

text: Ukrainan pääministeriksi nimitettiin vaalien jälkeen Juštšenkon näkyvä liittolainen Julija Tymošenko. Perustuslakia muutettiin parlamentaariseen suuntaan, presidentin valtaoikeuksia vähennettiin ja pääministerin valtaa isättiin. Oranssit voimat ajautuivat kuitenkin pian keskinäisiin riitoihin ja Tymošenkon hallitus erotettiin korkeimman hallinnon lahjusepäilyjen vuoksi syyskuussa 2005. Tymošenkon yhtä lyhytaikaiseksi seuraajaksi tuli Juri Jehanurov, joka sai parlamentilta epäluottamuslauseen 10. tammikuuta 2006, mutta jatkoi virkaatekevänä pääministerinä uuden hallituksen muodostamiseen asti. Maaliskuun parlamenttivaaleissa Janukovitš johti Alueiden puolueen vaalivoittoon ja suurimmaksi puolueeksi. Maaliskuun vaalien jälkeen jouduttiin kuukausien pattitilanteeseen, jossa toimivaa hallitusta ei saatu muodostettua.


title: Ukrainan historia

text: Oranssien Meidän Ukrainamme ja Julija Tymošenkon ryhmittymän yhteishallitus Ukrainan sosialistipuolueen kanssa hajosi sosialistien valittua oman miehensä Oleksandr Morozin Radan puhemieheksi ja loikattua Alueiden puolueen puolelle "antikriisikoalitiohallituksen" muodostamiseksi. Juštšenko kieltäytyi nimittämästä kilpakumppaniaan pääministeriksi, kunnes uusi vaalien järjestämisen mahdollistava aikaraja tuli vastaan. Tällöin Alueiden puolue liittolaisineen uhkasi presidentin viraltapanolla. Myös edeltävää pääministeriä Juri Jehanurovia, joka erotettiin tammikuussa, ja joka johti siitä lähtien toimitusministeriötä, pyrittiin nostamaan takaisin asemaansa peruuttamalla tammikuun erottaminen.


title: Ukrainan historia

text: Huolimatta siitä että oli julkisesti kieltäytynyt yhteistyöstä Janukovitšin kanssa, Juštšenko nimitti tämän pääministeriksi ja muodosti "kansallisen yhtenäisyyden koalitiohallituksen" "Meidän Ukraina"-puolueen kanssa 3. elokuuta 2006. Parlamentti hyväksyi Janukovitšin pääministeriksi äänin 271–9 opposition boikotoidessa äänestystä. Kolmen puolueen hallituskoalitio sai 239 paikkaa 450-jäseniseen Radaan.


title: Ukrainan historia

text: Joulukuussa 2006 "Verkhovna Rada" erotti presidentin nimittämän ulkoministeri Borys Tarasjukin. Presidentti Juštšenko ei hyväksynyt tätä ja väitti ministerin erottamisen olevan presidentin vastuulla. Hallitus esti Tarasjukia osallistumasta kokouksiinsa, jonka jälkeen Tarasjuk haastoi alueiden puolueen edustajat oikeuteen huliganismista. Ševtšenkon piirinoikeus kumosi Verkhovna Radan päätöksen, mutta parlamentin mukaan alioikeuden päätös ei voi muuttaa sen päätöksiä.


title: Ukrainan historia

text: Janukovitšin hallitus laajensi kannatuspohjaansa ottamalla hallitukseen opposition tukijoille, jotka näin siirtyivät hallituksen taakse. Erityisesti Juštšenkoa huolestutti hänen entisen tukijansa Anatoli Kinahin nimitys valtiovarainministeriksi, mikä sai maaliskuussa 2007 kymmenen opposition edustajaa loikkaamaan hallituksen tukijoiksi. Janukovitš ja puhemies Moroz lupasivat koalition kasvavan kesään mennessä kahteen kolmasosaan tai 300 edustajan suuruiseksi, mikä mahdollistaisi presidentin veto-oikeuden kumoamisen tai perustuslain muuttamisen.


title: Ukrainan historia

text: Juštšenko antoi huhtikuussa 2007 asetuksen "Verkhovna Radan" hajottamisesta, minkä hallitus ja parlamentin enemmistö katsoivat perustuslain vastaiseksi ja jatkoivat työskentelyään. Ukrainan perustuslain mukaan parlamentin saa hajottaa vain kolmesta syystä, jotka liittyvät sen kykenemättömyyteen kokoontua tai muodostaa hallitusta. Juštšenkon mukaan hajotuksen peruste on se, että parlamentti on toiminut yli kuukauden ilman enemmistökoalitiota, ja on edustajien loikkausten myötä muuttunut laittomaksi. Vastustajien mukaan enemmistökoalitio on laillinen, koska sen muodostivat parlamenttiryhmät. Juštšenko jatkoi opetaatiotaan erottamalla toukokuussa Ukrainan valtakunnansyyttäjän perustuslain rikkomisen perusteella. Presidentti ilmoitti myös ottavansa hallintaansa Janukovitšin puolella olleen sisäministeri Vasyl Tsuškon "Berkut"-joukkojen sotilaat, jotka lain mukaan ovat sisäministeriön alaisuudessa.


title: Ukrainan historia

text: Uudet vaalit pidettiin syyskuussa 2007. Vaaleissa Janukovitšin Alueiden puolue sai jälleen eniten ääniä ja paikkoja (175 jossa -11), vaikka menettikin hieman, Tymošenkon blokki lisäsi paikkamääränsä (156 jossa +27) ja presidentti Juštšenko tukipuolue Meidän Ukrainamme jatkoi alamäkeään (72 jossa -9). Niin sanotuilla oransseilla puolueilla oli niukka paikkaenemmistö (228/450), joka olisi riittänyt hallituksen muodostamiseen, mutta osa "Meidän Ukrainamme" edustajista kieltäytyi allekirjoittamasta yhteistyösopimusta Tymošenkon blokin kanssa.


title: Ukrainan historia

text: Pitkällisen viivytyksen jälkeen Tymošenko nousi uudelleen pääministeriksi 18. joulukuuta 2007 Juštšenkon ja Tymošenkon tukijoiden muodostaman koalition hallitukseen.


title: Ukrainan historia

text: Juštšenkon ja Tymošenkon välit heikkenivät taas, kun Tymošenko kieltäytyi tukemasta Georgiaa Venäjän–Georgian sodan aikana elokuussa 2008. Presidentinhallinnon edustaja Andriy Kyslynskyi syytti Tymošenkoa maanpetturuudesta ja korruptiosta. Kun Tymošenkon blokki liittoutui Alueiden puolueiden ja kommunistien kanssa säätämällä lait, joka vähensivät presidentinvaltaa ja helpottivat hänen erottamistaan, presidentti Juštšenkon tukipuolue "Meidän Ukrainamme" erosi hallituksesta 4. syyskuuta 2008,


title: Ukrainan historia

text: Ukraina ajautui vakavaan talouskriisiin syksyllä 2008 kansainvälisen talouskriisin yhteydessä. Lokakuussa 2008 kolmen viikon aikana pankeista nostettiin 32 miljardia hryvniaa ja maan valuutan arvo romahti 23 prosenttia. Kansainvälinen valuuttarahasto myönsi maalle 16,5 miljardia US-dollaria lainaa.


title: Ukrainan historia

text: Hallituskriisi näytti helpottavan 9. joulukuuta 2008, kun Rada valitsi Volodymyr Lytvynin uudeksi puhemieheksi.


title: Ukrainan historia

text: Helmikuun 2010 presidentinvaaleissa Janukovitš julistettiin voittajaksi. Tymošenko syytti häntä vaalivilpistä ja erosi pääministerin paikalta. Uudeksi pääministeriksi nousi Mykola Azarov Alueiden puolueesta. Joulukuussa 2010 Tymošenko ja entinen sisäministeri Juri Lutsenko joutuivat oikeuden eteen syytettyinä valtion varojen väärinkäytöstä. Tymošenkon syytteisiin lisättiin myöhemmin vallan väärinkäyttö kaasukaupoissa Venäjän kanssa. Hänet tuomittiin vankeuteen lokakuussa 2011.


title: Ukrainan historia

text: Kesäkuussa 2010 Ukrainan parlamentti päätti luopua Nato-jäsenyyden tavoittelusta. Sen sijaan tavoittelee vapaakauppasopimusta Euroopan Unioinin kanssa, mikä saattaa syntyä loppuvuonna 2013. Tämä EU:n ja Ukrainan välinen "assosiaatiosopimus" aiotaan solmia Vilnan huippukokouksessa marraskuussa 2013, mutta sitä ennen EU vaatii Ukrainaa hyväksymään lain Tymošenkon vapauttamisesta ja matkustamisesta Saksaan saamaan sairaalahoitoa.


title: Ukrainan historia

text: Sopimus jää hyvin todennäköisesti allekirjoittamatta, jos Ukraina ei taivu vapauttamaan Tymošenkoa. EU-maiden silmissä Tymošenkon tapaus on esimerkki Ukrainan oikeusjärjestelmän puutteista. Sen sijaan Venäjä on houkutellut Ukrainaa mukaan suunniteltuun Euraasian unioniin, jossa on tarkoitus päästä myös pääomien ja työvoiman vapaaseen liikkuvuuteen.


title: Ukrainan historia

text: EU-yhteistyötä kannattavat tahot alkoivat osoittaa mieltään Kiovassa ja muualla Ukrainassa marraskuussa 2013. Mielesnoittajia motivoivat Janukovitšin Venäjään päin kallistuvan talouspolitiikan lisäksi myös maan korruptio ja heikko talous. Venäjä tuki Janukovitšia avoimesti.


title: Ukrainan historia

text: 18. helmikuuta kuoli kymmeniä, kun poliisin erikoisjoukot puuttuivat koviin ottein protestointiin. Hallituksen puolella olevat tarkka-ampujat ampuivat sekä mellakoijia että poliiseja, jolloin saatiin peruste kukistaa tulevat protestit kovin ottein. Mutta Janukovitš ei yllättäen halunnutkaan jatkaa kovalla linjalla, vaan neuvotteli sopimuksen opposition kanssa.


title: Ukrainan historia

text:
Valtaan noussut länteen päin kallellaan oleva kansallismielinen hallitus herätti tyytymättömyyttä Venäjän hallituksessa
ja Ukrainan venäläisalueilla. Krimin niemimaalle ja Itä-Ukrainaan syntyi helmi-maaliskuussa Ukrainan uutta hallitusta vastustavaa venäläismielistä separatismia, jota kaikki alueilla asuneet venäläiset eivät kannattaneet. Separatistit järjestivät Krimillä kansanäänestyksen. Venäläiset lähettivät Krimille erikoisjoukkoja, ja Ukrainan armeija vetäytyi sieltä. Niinpä Venäjä saattoi liittää Krimin niemimaan itseensä. Jo Krimin tapahtumien aikana olivat venäläismieliset mielenosoittajat ja aseistetut separatistit vallaneet hallintorakennuksia Itä-Ukrainassa. Ukrainan hallitus päätti vastata omalla terrorisminvastaisella operaatiollaan. Venäjä uhkasi mahdollisella sotilaallisella väliintulolla 23.4.2014.