title: Johann Friedrich Franz Burgmüller

text: J. F. F. Burgmüller sai musiikin alalla opetusta Louis Spohrilta ja Moritz Hauptmannilta. Hänen ensimmäinen opuksensa oli vuonna 1826 Leipzigissä julkaistu rondo.


title: Johann Friedrich Franz Burgmüller

text: Burgmüllerin tuotanto koostuu pääasiassa pienimuotoisista pianokappaleista. Hän sävelsi runsaasti nuorille pianisteille, ja säveltäjän etydejä käytetään varsin usein pianonsoiton opetuksessa lapsille. Erityisen suosittu on kahdenkymmenenviiden etydin kokoelma op. 100. Burgmüller kirjoitti myös lauluja. Eräs suurempi teos on kaksinäytöksinen baletti "La Péri", joka sai kantaesityksensä Pariisissa 17. heinäkuuta 1843.


title: Johann Friedrich Franz Burgmüller

text: Myöhemmät vuotensa säveltäjä vietti lähinnä kesäasunnollaan Beaulieussa, jossa hän myös kuoli 67-vuotiaana. Burgmüller ei mennyt koskaan naimisiin.


title: Johann Friedrich Franz Burgmüller

text: Myös Burgmüllerin isä Johann August Franz Burgmüller ja veli Norbert Burgmüller olivat säveltäjiä. Hän oli Johann August Franzin ja Therese Burgmüllerin toinen poika.


title: Suomen sarjakuvaseura

text: Suomen sarjakuvaseura ry on vuonna 1971 perustettu sarjakuva-alan kattojärjestö. Seuran tarkoitus on lisätä sarjakuvan arvostusta, edistää hyvän sarjakuvan tuntemusta ja sarjakuvien kriittistä lukemista. Kotimaisen sarjakuvan hyväksi seura toimii muun muassa osallistumalla virallisten tukitoimien kehittämiseen ja tekemällä yhteistyötä sarjakuvapiirtäjien ammattijärjestön Sarjakuvantekijät ry:n kanssa.


title: Suomen sarjakuvaseura

text: Toiminnan näkyvintä puolta ovat vuosittaiset Helsingin sarjakuvafestivaalit, "Sarjainfo"-lehti, Puupäähattu-palkinto, Sarjakuvakeskus Helsingin Kalliossa sekä lukuisat suositut verkkopalvelut kuten Kvaak.fi, Sarjakuvablogit.com ja 24tuntiasarjakuvaa.info. Suomen Sarjakuvaseuran kokoelma sijaitsee Aralis-kirjastokeskuksessa Helsingin Arabiassa.


title: Suomen sarjakuvaseura

text: Seura toimii vapaaehtoisvoimin ja jäseniä on noin 800.


title: Suomen sarjakuvaseura

text: Katso artikkeli Sarjakuvakeskus.


title: Suomen sarjakuvaseura

text: Kvaak.fi on Suomen sarjakuvaseuran ylläpitämä sarjakuvaportaali, johon kuuluu suosittu keskustelupalsta ja kaikille avoin kuvagalleria. Sivustolla julkaistaan myös artikkeleita ja arvosteluja.


title: Suomen sarjakuvaseura

text: Suomen sarjakuvaseuran ylläpitämä wordpress-pohjainen blogipalvelu, joka on suunniteltu nimenomaan sarjakuvein julkaisemista varten. Sivuston pääsivulla esitellään kuukausittain yksi palveluun rekisteröity blogi.


title: Suomen sarjakuvaseura

text: Pohjoismaisen sarjakuvayhteistyön sivusto.


title: Suomen sarjakuvaseura

text: Suomalaisen sarjakuvan vientiä edistämään luodun Finnish Comics Annual -antologiasarjan sivusto.


title: Suomen sarjakuvaseura

text: Kansainvälisen 24 tuntia sarjakuvaa-piirtämistapahtuman suomalaisia töitä kokoava sivusto.


title: Suomen sarjakuvaseura

text:
"Sarjainfo" on alan vanhin ja laajin erikoislehti ja ilmestynyt neljästi vuodessa jo vuodesta 1972. Lehdessä uutisoidaan sarjakuvamaailman tapahtumia Suomesta ja ulkomailta, esitellään ja haastatellaan sarjakuvantekijöitä, raportoidaan festivaaleilta ja muista tapahtumista, arvostellaan sarjakuvajulkaisuja. Vanhat "Sarjainfo"t löytyvät artikkelikohtaisesti digitoituina (.pdf tiedostoina) pohjoismaisesta sarjakuvatietokannasta Nordicomics.info.
Kokoelma sijaitsee Taideteollisen korkeakoulun kirjastossa, Aralis-kirjastokeskuksessa. Sarjakuvaseuran kokoelma sisältää aineistoa yli 100 hyllymetriä, ja teoksia kokoelmassa on yhteensä noin 5 000 nimikettä:


title: Himachal Pradesh

text: Himachal Pradesh () on osavaltio Intiassa. Sen pinta-ala on 55 673 km² ja asukasluku on 6 856 509 (2011). Osavaltion pääkaupunki on Shimla. Muita alueella olevia tärkeitä kaupunkeja ovat muun muassa Mandi, Dharamsala, Manali, Chamba ja Hamirpur.


title: Himachal Pradesh

text: Vuonna 1966 muodostetun osavaltion nähtävyyksiä ovat muun muassa vuorivaellusreitit, Kulu-laakso sekä Dalai Laman nykyinen asuinpaikka, Dharamsala. Hindi ja pahari ovat Himachal Pradeshin viralliset kielet.


title: Johan Laidoner

text: Johan Laidoner (12. helmikuuta 1884, Viiratsi – 13. maaliskuuta 1953, Vladimir) oli Viron itsenäisyystaistelun sotilaallinen johtaja 1919–1920 sekä Viron puolustusvoimien komentaja vuoteen 1940 saakka, jolloin Viron tasavalta muuttui sosialistiseksi neuvostotasavallaksi ja osaksi Neuvostoliittoa.


title: Johan Laidoner

text: Laidonerin isä oli Jaak Laidoner (1854–1911) oli renkinä maaseudulla, ja hänen äitinsä oli Mari o.s. Saarsen (1851–1938). Hänellä oli kolme nuorempaa veljeä. Hän kävi koulua Viiratsissa ja pääsi sieltä vuonna 1900. Koska hänen vanhempansa olivat köyhiä, hän ei voinut opiskella enempää vaan liittyi Venäjän armejaan vapaaehtoisena. Hän palveli Kaunasissa jalkaväkijoukoissa vuosina 1901–1902, josta jatkoi Vilnan jalkaväen miinakouluun vuosiksi 1902–1905. Hän valmistui sieltä luokkansa parhaana huhtikuussa 1905 ja ylennettiin aliluutnantiksi. Hänet määrättiin 13. Yerevan Grenadier-rykmenttiin joka oli Georgiassa Manglisin kaupungissa noin 50 kilometrin päässä Tbilisistä. Vuonna 1908 hänet ylennettiin luutnantiksi. Laidoner oli vuosina 1909–1912 Pietarissa Keisarillisessa Nikolain sotilasakatemissa josta valmistui hyvin arvosanoin.


title: Johan Laidoner

text: Vuonna 1911 hän avioitui Pietarissa puolalaisen Maria Kruszewskan, (1888–1978), kanssa. Hän oli tavannut tämän aiemmin Vilnassa ollessaan. Vuonna 1913 heille syntyi poika, joka kuitenkin kuoli 1928. Sen jälkeen he adoptoivat Maria Laidonerin veljenpoijan Aleksei Kruszewskin (1913–1941).


title: Johan Laidoner

text: Laidoner ylennettiin vuonna 1912 kapteeniksi ja lähetettiin takaisin rykmenttiinsä. Seuraavana vuonna hänet nimitettiin yleishenkilökuntaan ja lähetettiin vuodeksi palvelemaan 1. Kaukasuksen kivääri-rykmentin päällikkönä. Laidoner oli ensimmäisessä maailmansodassa Kaukasuksella 1914–1917, jona aikana hänet ylennettiin kapteenista everstiluutnantiksi vuonna 1916.


title: Johan Laidoner

text: Joulukuusta 1917 helmikuuhun 1918, everstiluutnantti Laidoner oli Venäjän armeijan virolaisten kansallisten yksiköiden päällikön 1. Viron osaston komentaja. Ennen saksalaismiehityksen alkua Laidoner erosi divisioonan komentajuudesta ja lähti Venäjälle.


title: Johan Laidoner

text: Loppuvuodesta 1918 Laidoner palasi Viroon. Maan väliaikainen hallitus nimitti hänet 23. joulukuuta Viron armeijan päälliköksi. Laidoner johti Viron armeijaavapausodassa puolustusvoimien komentajana. Vuonna 1919 hänet ylennettiin kenraalimajuriksi. Hän erosi ylipäällikkyydestä itsenäisyyssodan päätyttyä maaliskuussa 1920. Ennen eläkkeelle siirtymistään hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi.


title: Johan Laidoner

text: Vuodesta 1920 vuoteen 1929 Laidoner oli kansanedustajana Riigikogussa (Viron parlamentti). Hän oli myös parlamentin ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtaja.


title: Johan Laidoner

text: Kun kommunistit yrittivät vallankaappausta 1. joulukuuta 1924, hallitus julisti poikkeustilan ja pyysi Laidoneria jatkamaan työtään asevoimien komentajana. Kun tilanne rauhoittui vuoden 1925 alkupuolella, Johan Laidoner erosi asepalveluksesta uudelleen.


title: Johan Laidoner

text: Vuosina 1922–1929 Laidoner oli Viron valtuuskunnan jäsen Kansainliiton yleiskokouksissa. Vuonna 1925 hän toimi Kansainliiton erityisoperaation Irakissa, jonka tehtävänä oli tutkia väitteitä joiden mukaan Turkki olisi karkottanut kristittyjä Mosulin alueella. Laidonerin erityiskomitean raportilla oli tärkeä rooli rajanvedossa Turkin ja Irakin välille. Vuosina 1932–1934 Laidoner edusti Viroa Kansainliiton kansainvälisessä aseistariisuntakokouksessa ja hänet valittiin konferenssin armeijan komitean varapuheenjohtajaksi.


title: Johan Laidoner

text: Viron valtionvanhin () Konstantin Päts julisti 12. maaliskuuta 1934 poikkeustilan ja kutsui päällikkö Laidonerin jälleen asevoimien komentajaksi.


title: Johan Laidoner

text: Kun Neuvostoliitto kesäkuussa 1940 miehitti Viron ja muut Baltian maat. Johan Laidoner ja hänen vaimonsa kyyditettiin 19. heinäkuuta 1940 Penzaan kaupunkiin Venäjälle, jossa he olivat pakkosiirrettyinä siihen asti kun sota Saksan kanssa kesäkuussa 1941 alkoi. Sitten heidät vangittiin ja pidätettiin, ja he olivat Kirovissa, Ivanovossa ja Moskova "kunniavankeina" yhdessä Konstantin Pätsin ja joidenkin muiden latvialaisten, liettualaisten ja puolalaisten valtiomiesten kanssa. Vuonna 1952 Laidoner tuomittiin 25 vuoden vankeuteen Neuvostoliiton valtion turvallisuusministeriön erityistuomioistuimessa. Hänet lähetettiin Vladimirin vankilaan, jossa hän kuoli 13. maaliskuuta 1953. Hänen jäänöksiään ei ole löydetty, mutta hänet on tiettävästi haudattu vankilan hautausmaalle, jonne laitettiin 1990-luvulla muistolaatta.


title: Johan Laidoner

text: Vuonna 2001 Tallinnan itäpuolelle Viimsiin perustettiin Johan Laidoneriin keskittynyt museo.


title: Firefly (televisiosarja)

text: Firefly on yhdysvaltalainen avaruuswestern science fiction draamasarja, jonka on luonut käsikirjoittaja-ohjaaja Joss Whedon. Whedon oli sarjan vastaava tuottaja yhdessä Tim Minearin kanssa. Sarja sijoittuu vuoteen 2517, jolloin ihmiset ovat saapuneet uuteen tähtijärjestelmään, ja seuraa ”firefly-luokan” "Serenity"-avaruusaluksen kapinallisen miehistön seikkailuja.


title: Firefly (televisiosarja)

text: Sarjan kuvaamassa tulevaisuudessa ainoat selviytyneet supervallat, Yhdysvallat ja Kiina, yhdistyivät muodostaakseen keskushallinnon, Alliancen, mistä seurasi myös kulttuurien yhdistyminen. Whedonin näkemyksen mukaan ”tulevaisuudessa ei muutu mikään: teknologia kehittyy, mutta meillä on edelleen samat poliittiset, moraaliset ja eettiset ongelmat kuin nykyään”.


title: Firefly (televisiosarja)

text:
"Fireflyn" ensiesitys Yhdysvalloissa tapahtui Foxin verkossa 20. syyskuuta 2002. Isoista odotuksista huolimatta sarjalla oli joulukuun puoliväliin 2002 mennessä keskimäärin vain 4,7 miljoonaa katsojaa jaksoa kohti ja se oli 98. Nielsenin katselutilastoissa. Sarja hyllytettiin kun yksitoista jaksoa neljästoista tuotetusta oli ehditty esittää. Lyhyestä esitysajasta huolimatta DVD-julkaisu myi hyvin, minkä seurauksena Universal Pictures tuotti Wheldonin sarjaan perustuvan elokuvan, "Serenityn". Elokuvan ensi-ilta oli 30 syyskuuta 2005. "Firefly"-sarjasta tehtiin
myös "Serenity"-sarjakuva ja "Serenity"-roolipeli.


title: Firefly (televisiosarja)

text: Suomessa sarjan ensimmäinen jakso esitettiin ensimmäisen kerran MTV3:lla 3. maaliskuuta 2004 ja sen viimeinen jakso 9. kesäkuuta 2004. Sen jälkeen Subtv näytti sarjan uusintana vuoden 2005 syksyllä.


title: Firefly (televisiosarja)

text: Fireflyn tapahtumat sijoittuvat fiktiiviseen tulevaisuuteen 2500-luvulla, jolloin ihmiskunta on levittäytynyt avaruuteen toiseen aurinkokuntaan eikä Maata ilmeisesti enää ole tai ainakaan asuteta. Kaikki asutetut taivaankappaleet ovat maankaltaistamisen tulosta, eikä vieraita elämänmuotoja sarjassa tavata. Siirtokuntien kesken on äskettäin käyty verisyydessään ja epäinhimillisyydessään Yhdysvaltain sisällissotaa muistuttanut sota. Se päättyi siirtokuntien itsenäisyyttä kannattaneen osapuolen häviöön ja keskushallinnon (”allianssin”) voimistumiseen.


title: Firefly (televisiosarja)

text: Firefly-tyyppiä edustavan "Serenity"-avaruusaluksen miehistö, joka osin taisteli sisällissodan hävinneellä puolella, elättää nyt itsensä sivistyksen laitamilla virkavaltaa vältellen, tilanteen mukaan joskus laillisin mutta yleensä laittomin keinoin (ryöstöt, salakuljetus). Aluksen väki koostuu yhdeksästä hyvin erilaisesta ja mielenkiintoisesta persoonallisuudesta, joiden seikkailuista ja henkilökemiasta irtoaa laajalti huumoria. Mukana on kuitenkin myös paljon draamaa ja helposti hyvin väkivaltaiseksi yltyvää toimintaa.


title: Firefly (televisiosarja)

text: "Serenityn" väki kohtaa rikollisia, virkavallan edustajia ja usein ankarissa olosuhteissa elävien siirtokuntien väkeä vaihtelevan vihamielisissä tunnelmissa. Alusta ajaa eteenpäin miehistön tahto elää vapaasti ja itsenäisesti ja turvata elantonsa, ja asioita hankaloittavat lukuisat vihamiehet. "Serenity" yrittää siksi pitää matalaa profiilia tässä lähes poikkeuksetta epäonnistuen: siitä pitävät huolen muun muassa vaaralliset tehtävät, virkavallan metsästämät matkustajat sekä miehistön sisäiset erimielisyydet.


title: Firefly (televisiosarja)

text: "Firefly"-sarjan erikoisuuksiin kuuluu, että lähes koko henkilökaarti käyttää paljon (aitoja) kiinankielisiä termejä, nimityksiä ja lausahduksia, erityisesti kiroillessaan mutta myös normaalissa keskustelussa. Tämä heijastaa sarjan tulevaisuusnäkemystä, jossa nimenomaan Yhdysvallat ja Kiina ovat supervaltoina lähteneet Maasta avaruuteen.


title: Firefly (televisiosarja)

text: "Firefly" sai 13-osaisen tilauksen joulukuussa 2001, ja Joss Whedonin tuotantoyhtiö Mutant Enemy sai 10 miljoonaa dollaria pilottijakson kehittämiseen ja kuvaamiseen. Ennen kuvausten alkua tuli kuitenkin suorittaa näyttelijöiden valinta. Nathan Fillion oli juuri vapautunut tilannekomediasarjasta "Kaksi kaveria, tyttö ja pizzapaikka" ja häntä pyydettiin tapaamiseen Whedonin kanssa mahdollisesta roolista "Fireflyssa". Fillion oli vuonna 1996 koe-esiintynyt Whedonin toisen sarjan "Buffy, vampyyrintappajan" Angelin rooliin, joka meni myöhemmin David Boreanazille. Whedon kertoi Fillionille, että olisi hienoa jos hän koe-esiintyisi kapteeni Malcolm Reynoldsin rooliin väittäen, että rooli sopisi hänelle. Fillion joutui koe-esiintymään viisi kertaa ennen kuin hänen ilmoitettiin saaneen roolin.


title: Firefly (televisiosarja)

text: Gina Torres valittiin Zoen rooliin. Hän keskusteli hahmosta paljon Whedonin kanssa ja korosti kahta asiaa, jotka tulivat heidän keskusteluissaan esille: Zoe on uraltaan sotilas ja hän rakastaa miestään, Washia, jota tulisi esittämään Alan Tudyk. Torresin mukaan hän sai itse kehittää loput hahmosta. Adam Baldwin sai palkkasoturi Jaynen roolin. Whedon oli nähnyt hänen aiempia töitään ja koki hänen olevan vahva ehdokas rooliin jo ennen koe-esiintymistä. Baldwinille kerrottiin, että Jayne ei ollut kaikkein terävin kynä penaalissa, mutta aina hyvin itsekeskeinen. Häneen ei myöskään voisi luottaa, mutta hänet haluttaisiin mukaan tiimiin.


title: Firefly (televisiosarja)

text: Jewel Staite oli lähettänyt videonauhan koe-esiintymisestään Kayleen rooliin ennen kuin hänet kutsuttiin Los Angelesiin koe-esiintymään studiolle. Koe-esiintymisessä oli myös mukana Whedon, joka hymyili hermostuneelle Staitelle aina kun tätä jännitti. Neil Patrick Harris oli vahva ehdokas lääkäri Simon Tamin rooliin, mutta rooli meni lopulta Sean Maherille. Maher ei ennen koe-esiintymistään ollut kovinkaan kiinnostunut osasta, koska ei ollut koskaan nähnyt "Buffya" tai ollut kovin suuri scifin fani. Hän muutti mieltään sarjasta, kun Whedon kertoi hänelle Simon Tamin tarinan. Summer Glau valittiin River Tamin rooliin ja Ron Glass sai sielunpaimen Bookin osan. Rebecca Gayheart oli valittu alun perin Inara Serran rooliin, mutta hän jätti sarjan tuotannon käynnistyttyä maaliskuussa 2002. Morena Baccarin sai osan koe-esiintymisensä jälkeen.


title: Henstock–Kurzweil-integraali

text: Matematiikassa Henstock-Kurzweilin integraali, tunnettu myös nimillä Denjoyn integral ja Perronin integraali, on Riemannin integraalin yleistys. Se on myös toisinaan kätevämpi kuin Lebesguen integraali.


title: Henstock–Kurzweil-integraali

text: Integraalin määritteli ensimmäisen kerran Arnaud Denjoy vuonna 1912. Denjoy oli kiinnostunut integraalista, jolla voitiin integroida funktion


title: Henstock–Kurzweil-integraali

text: tyyppisiä funktioita. Tällä funktiolla on singulariteetti nollassa eikä funktio ole Lebesgue-integroituva. Vaikuttaa kuitenkin luonnolliselta integroida funktiota lukuun ottamatta väliä formula_2 ja tämän jälkeen ε → 0+ (tätä kutsutaan integraalin pääarvoksi tai ehdolliseksi suppenemiseksi. Denjoyn ja Lebesguen integraalin määritelmät yhtyvät positiivisilla funktioilla.


title: Henstock–Kurzweil-integraali

text: Yrittäessään luoda yleistä teoriaa Denjoy käytti transfiniittistä induktiota erityyppisille singulaaripisteille, ja tämä teki integraalin määritelmän varsin monimutkaiseksi Nikolai Luzin ja Oskar Perron koettivat myös määritellä integraalia yksinkertaisemmin. Matemaatikoilta kesti hetken aikaa huomata, että Perronin ja Denjoyn integraalit ovat samat. Vuonna 1957 tšekkiläinen matemaatikko Jaroslav Kurzweil keksi integraalille elegantin määritelmän, joka oli luonteeltaan samanlainen kuin Riemannin integraali. Kurzweilin määritelmä sai jotkin yliopiston lehtorit harkitsemaan voitaisiinko uutta integraali käyttää differentiaali- ja integraalilaskennan peruskursseilla, mutta tämä ajatus ei lyönyt itseään läpi.


title: Henstock–Kurzweil-integraali

text: Toinen Henstockin integraalin ominaisuus on se, että jokainen funktio, joka on jonkin toisen funktion derivaatta, on integroituva, joten analyysin peruslause on voimassa Henstockin integraalille.


title: Henstock–Kurzweil-integraali

text: Henstockin määritelmä on seuraava. Olkoon "P" välin ["a", "b"] jako, toisin sanoen


title: Henstock–Kurzweil-integraali

text: ja positiivinen funktio


title: Henstock–Kurzweil-integraali

text: jota kutsutaan mitaksi. Sanotaan, että "P " on formula_5-hieno jos


title: Henstock–Kurzweil-integraali

text: Jaolle "P" ja funktiolle


title: Henstock–Kurzweil-integraali

text: määritellään Riemannin summa kaavalla


title: Henstock–Kurzweil-integraali

text: Määritellään nyt annetulle funktiolle


title: Henstock–Kurzweil-integraali

text: mittaintegraali "I" siten, että kaikille formula_10 on olemassa formula_5 siten, että kaikilla formula_5-hienoilla "P" on voimassa


title: Henstock–Kurzweil-integraali

text: Riemannin integraali voidaan tulkita Henstockin-Kurzweilin integraalin siinä erikoistapauksena, missä sallitaan vain vakiomitat. Huomaa, että Cousinin lemman mukaan kaikilla mitoilla formula_5 on olemassa formula_5-hieno ositus.


title: Norbert Burgmüller

text: Norbert Burgmüller (8. helmikuuta 1810 Düsseldorf – 7. toukokuuta 1836 Aachen) oli saksalainen säveltäjä. Hän syntyi musikaaliseen perheeseen. Myös hänen isänsä, August sekä hänen veljensä, Johann Friedrich Franz olivat säveltäjiä.


title: Norbert Burgmüller

text: Norbert Burgmüller aloitti musiikin opiskelunsa vuonna 1826 Louis Spohrin johdolla Kasselissa. Burgmüller palasi Düsseldorfiin vuonna 1830. Hän kuoli Aachenissa vuonna 1836. Hänen kuolinsyystään ei ole täyttä varmuutta, mutta on arveltu hänen hukkuneen epileptisen kohtauksen vuoksi tai tehneen itsemurhan.


title: Mariner 5

text: Mariner 5 avaruusluotain oli Mariner 4:n varakappale, joka laukaistiin kohti Venusta 14. kesäkuuta 1967. Mariner 4:n Mars-lennon onnistuttua varaluotain muunnettiin Venus-lentoa varten kääntämällä ja pienentämällä aurinkopaneelit ja lisäämällä lämpösuojan. Lämpöä pystyttiin hallitsemaan säädettävillä säleiköillä, aurinkoa varjostavilla suojilla, kiilloitetuilla alumiinipinnoituksilla sekä verhoilun monikerroksisuudella ja eristävyydellä.


title: Mariner 5

text: Luotain ohitti Venuksen 19. lokakuuta 1967, 3990 kilometrin etäisyydeltä ja suoritti sarjan kokeita luotaamalla planeettaa radioaalloilla ja planeetan kirkkautta ultraviolettivalossa sekä otti näytteitä aurinkohiukkasista ja magneettikentän vaihteluista planeetan yläpuolella.


title: Mariner 5

text: Mariner 5 lakkasi toimimasta marraskuussa 1967, ja se kiertää edelleen Aurinkoa.


title: Arunachal Pradesh

text: Arunachal Pradesh (अरुणाचल प्रदेश) on yksi Intian seitsemästä koillisesta osavaltiosta, ja se sijaitsee Himalajan juurella. Osavaltion pinta-ala on 83 743 km² ja asukasluku on 1 091 117 (2001). Itanagar on Arunachal Pradeshin pääkaupunki ja suurin kaupunki. Adi, nishi ja monpa ovat Arunachal Pradeshin viralliset kielet.


title: Arunachal Pradesh

text: Rajanaapureita ovat Assamin ja Nagalandin osavaltiot etelässä, Myanmar idässä, Bhutan lännessä ja Kiina pohjoisessa.


title: Arunachal Pradesh

text: Arunachal Pradeshin nimi tarkoittaa nousevan auringon maata ja viittaa osavaltion asemaan Intian itäisimpänä osana. Kiinalla on aluevaatimuksia Arunachal Pradeshin ydinalueilla, ja kiinalaiset kutsuvat aluetta mielellään Etelä-Tiibetiksi.


title: Arunachal Pradesh

text: Arunachal Pradesh sai territorion statuksen vuonna 1972. Vuonna 1987 siitä tuli osavaltio. Se on Intian harvimpaan asuttua aluetta. Osavaltiossa on vain kolme yli 20 000 asukkaan kaupunkia: pääkaupunki Itanagar (35 022 asukasta vuonna 2001), Naharlagun (27 020) ja Pasighat (21 965).


title: Arunachal Pradesh

text: Arunachal Pradeshissa elää 26 suurempaa heimoa ja useita osaheimoja. Heimoilla on erilainen kieli ja pukeutumiskulttuuri.


title: Arunachal Pradesh

text: Monet osavaltion asukkaat ovat syntyperältään tiibetiläisiä tai thai-burmalaisia. Maahanmuuttajia on 15 prosenttia; iso osa heistä peräisin Bangladeshista, joukossa useita chakma-kansan edustajia. Huomattava osuus on myös muista Intian osavaltioista, etenkin kahdesta etelänaapurista, muuttaneita.


title: Arunachal Pradesh

text: Himalaja vaikuttaa huomattavasti osavaltion ilmastoon. Se on Intian sateisimpia osavaltioita, vuosisadanta on yli 3 500 mm. Lämpötilat nousevat alavilla alueilla kesä-elokuussa 40–42 asteeseen. Talvella vuorilla voi olla 15–21 astetta.


title: Uttar Pradesh

text: Uttar Pradesh (उत्तर प्रदेश hindiksi, اتر پردیش urduksi) on osavaltio Intiassa. Osavaltion pinta-ala on 238 566 km² ja asukasluku oli vuonna 2011 melkein kaksisataa miljoonaa.. Uttar Pradesh on Intian suurin osavaltio asukasluvultaan ja pinta-alaltaan neljänneksi suurin. Uttar Pradesh on väkiluvultaan maailman suurin valtion sisäinen hallinnollinen yksikkö. Vuonna 2000 se jakautui kahteen osaan, jolloin sen luoteisosan vuoristoalueesta muodostettiin Uttarakhandin osavaltio.


title: Uttar Pradesh

text: Osavaltion pääkaupunki ja suurin kaupunki on Lucknow, mutta vuonna 2011 suurin asutuskeskus oli Kanpur 2,92 miljoonalla asukkaalla, kun Lucknowin kaupunkiseudulla asui 2,90 miljoonaa asukasta. Hindi ja urdu ovat Uttar Pradeshin viralliset kielet. Uttar Pradeshin pääministeri on Mayawati.


title: Uttar Pradesh

text: Suurin osa Uttar Pradeshista sijaitsee Gangesin tulvatasangolla, mutta osavaltion eteläosa on kumpuilevampaa maastoa. Tasanko koostuu Himalajalta tulleista alluviaalisista maalajeista ja on hedelmällistä ja tasaista.


title: Uttar Pradesh

text: Uttar Pradeshin ilmasto on lämmin ympäri vuoden. Vuoden sademäärästä 90 prosenttia saadaan kesäkuusta syyskuuhun ulottuvan sadekauden aikana.


title: Uttar Pradesh

text: Tasankoalueella on ollut alkujaan varsin monipuolinen luonto, mutta alkuperäisluonto on hävinnyt lähes kokonaan ihmisasutuksen tieltä. Luonnontilaista metsää löytyy tasangolta vain pieninä laikkuina, mutta samanlaista metsää on enemmän kukkuloilla, jotka nykyisin kuuluvat Uttarakhandin osavaltioon. Kosteaa trooppista lehtimetsää kasvaa siellä missä vuosittainen sademäärä on 100–150 mm. Niissä kasvaa puiden lisksi bambua, köynnöksiä ja liaaneita. Kuivaa trooppista lehtimetsää kasvaa kaikissa tasangon osissa, etenkin sen keskiosassa. Valo pääsee siellä kenttäkerrokseen asti, joten puiden välissä kasvaa ruohokasveja ja varpuja. Osavaltion vähäsateisessa lounaisosassa, missä sademäärä jää 50–70 millimetriin vuodessa, kasvaa piikkisiä metsiä ja pensaikkoja. Niiden lajeihin kuuluvat akasiat ja tyräkit. Sadekaudella niiden väliin nousee myös ruohovartisia kasveja.


title: Uttar Pradesh

text: Uttar Pradeshin tärkein elinkeino on maatalous. Viljelykasveihin kuuluvat riisi, vehnä ja sokeriruoko.


title: Uttar Pradesh

text: Tärkeimpiä kaivannaisvaroja ovat pii, kalkkikivi ja kivihiili. Mirzapurin lähellä ovat suuret hiilikaivosalueet. Hiiltä poltetaan lämpövoimaloissa, sähköä saadaan myös vesivoimasta ja Bulandshahrin ydinvoimalasta. Sähkökatkot ovat silti hyvin yleisiä.


title: Uttar Pradesh

text: Uttar Pradesh on kaupungistunut hitaammin kuin muut Intian osat, ja tulotaso on siellä osavaltioista kolmanneksi alhaisin. Naisten eliniänodote on 55 vuotta, ja alle viisivuotiaina kuolee 141 lasta tuhannesta. Vuoden 1991 tilastoissa vain neljännes seitsemän vuotta täyttäneistä naisista osasi lukea, maaseudulla paikoin alle viidennes.


title: Uttar Pradesh

text: Vuonna 2011 lukutaitoisia naisia oli jo 59 % ja miehiä 79 %.


title: Louis Spohr

text: Louis Spohr (5. huhtikuuta 1784 – 22. lokakuuta 1859) oli saksalainen säveltäjä, viulisti ja kapellimestari. Hänen ristimänimensä oli Ludwig Spohr, mutta hänet tunnetaan parhaiten hänen nimensä ranskankielisellä versiolla.


title: Louis Spohr

text: Spohr liittyi 15-vuotiaana orkesteriin soittamaan viulua. Kolme vuotta myöhemmin hänet lähetettiin Pietariin opiskelemaan. Spohrin varhaisimmat tunnetut sävellykset, kuten ensimmäinen viulukonsertto, ovat peräisin näiltä ajoilta. Vuosina 1805–1812 Spohr toimi konserttimestarina orkesterissa. Tänä aikana hän meni naimisiin harpisti Dorette Scheidlerin kanssa. Spohr soitti Scheidlerin kanssa duossa esiintyen Italiassa (1816–1817), Englannissa (1820) ja Pariisissa (1821). Myöhemmin Scheidler jätti harpun soiton ja keskittyi hänen ja Spohrin lapsien kasvatukseen. Scheidler kuoli vuonna 1834. Spohrilta katkesi käsi vuonna 1858, jolloin hän joutui lopettamaan viulistin uransa. Spohr kuoli Kasselissa vuonna 1859 pitkällisen sairauden murtamana.


title: Louis Spohr

text: Spohr tutustui Ludwig van Beethoveniin toimiessaan Wienissä vuosina 1813–1815. Vuosina 1817–1819 hän toimi oopperanjohtajana Frankfurtissa. Vuodesta 1822 kuolemaansa lähtien Spohr toimi Kasselissa.


title: Louis Spohr

text: Spohr sävelsi sinfonioita, konserttoja, oopperoita, kamarimusiikkia ja pienimuotoisempia kappaleita.


title: Kai Winding

text: Kai Winding (18. toukokuuta 1922 – 6. toukokuuta 1983) oli tanskalaissyntyinen jazzpasunisti ja -säveltäjä. Hän muutti perheineen Yhdysvaltoihin vuonna 1934. Winding valmistui vuonna 1940, jolloin hän alkoi myös soittaa pasuunaa Shorty Allenin yhtyeessä. Toisen maailmansodan jälkeen Winding liittyi Benny Goodmanin yhtyeeseen. Winding kuoli aivosyöpään New Yorkissa vuonna 1983.


title: Radio Lakeus

text: Radio Lakeus oli 1930-luvun alun jälkeen Suomen ensimmäinen virallinen yksityinen paikallisradioasema. Se toimi Nivalassa ja aloitti lähetyksensä 27. huhtikuuta 1985. Sen toimiluvan omisti Nivala-lehteä julkaissut Nivala-seura. Aseman lähetystaajuus oli 90,8 MHz. Radio Lakeus lopetti vuonna 1989.


title: Radio Lakeus

text: Ennen virallista lähetyksen aloittamista ja avaamista Radio Lakeus lähetti koelähetystä. Viimeisen illan lähetyksessä 1989 soi Phil Collinsin ”One More Night”.


title: Radio Lakeus

text: Urheilutoimittaja Osku Laukkanen oli mukana radiokanavan toiminnassa alusta alkaen. Hän teki vuonna 1985 Radio Lakeuden ohjelmistoon viikottain nuorten musiikkiohjelma OCSID:ia yhdessä Mikko Jussilan kanssa. Myös muita nykyisiä tunnettuja radio- ja mediapersoonia on työskennellyt Radio Lakeudessa.


title: Dancer in the Dark

text: Dancer in the Dark on Lars von Trierin vuonna 2000 ensi-iltansa saanut musikaalielokuva. Trier on myös elokuvan käsikirjoittaja. Tuottajana on Vibeke Windeløv. Pääosassa on Björk, joka myös sävelsi elokuvan musiikin. Muita päärooleja esittävät Catherine Deneuve, Vladica Kostic, David Morse, Cara Seymour ja Peter Stormare. Elokuva on kolmas osa Trierin trilogiassa, jonka aikaisemmat osat ovat "Breaking the Waves" ja "Idiootit".


title: Dancer in the Dark

text: Elokuva sijoittuu Yhdysvaltoihin vuoteen 1964. Elokuvan päähenkilö on Selma Ježková (Björk), tšekkiläinen maahanmuuttaja, joka on muuttanut Yhdysvaltoihin poikansa Gene Ježkován (Kostic) kanssa. Selma työskentelee tehtaalla. He asuvat asuntovaunussa kaupungin poliisin Bill Houstonin (Morse) ja hänen vaimonsa Linda Houstonin (Seymour) tontilla. Selman ystävä on Kathy (Deneuve), jota hän kutsuu Cvaldaksi. Selmaa tavoittelee ujo mutta periksiantamaton Jeff (Stormare), joka myös työskentelee tehtaassa.


title: Édouard Lalo

text: Édouard Victoire Antoine Lalo (27. tammikuuta 1823 – 22. huhtikuuta 1892) oli ranskalainen säveltäjä. Lalon mainitaan yleensä olleen espanjalaista alkuperää, mutta hänen sukunsa oli kuitenkin asunut Pohjois-Ranskassa jo 1500-luvulta lähtien. Lalo syntyi Lillessä ja opiskeli muun muassa Pariisin konservatoriossa François-Antoine Habeneckin johdolla. Ennen kuin saavutti suosiota säveltäjänä, Lalo toimi Pariisissa viulistina ja musiikinopettajana.


title: Daman ja Diu

text: Daman ja Diu () ovat kaksi liittovaltion aluetta, jotka sijaitsevat Intian länsirannikolla, Gujaratin osavaltion ympäröiminä. Ne ovat aiemmin kuuluneet Portugalille, mutta vuodesta 1974 alkaen myös Portugali tunnusti niiden kuuluvan Intian hallintoon. Niiden pinta-ala on 122 neliökilometriä ja asukasluku on 158 059 (2001). Gudžarati ja marathi ovat Daman ja Diun viralliset kielet.


title: Daman ja Diu

text: Daman on enklaavi Gujaratin rannikolla, Diu on saari Gujaratin edustalla.


title: Dadra ja Nagar Haveli

text: Dadra ja Nagar Haveli (, ) on Länsi-Intiassa sijaitseva liittovaltion alue. Alueen pääkaupunki on Silvassa. Dadran ja Nagar Havelin pinta-ala on 491 km² ja asukasluku on 220 490 (2001). Alueen viralliset kielet ovat marathi ja gudžarati.


title: Chandigarh

text: Chandigarh on kaupunki Intiassa. Se toimii kahden osavaltion pääkaupunkina: Punjabin ja Haryanan, mutta kaupunki ei kuulu kumpaankaan niistä. Vuonna 2001 Chandigarhissa oli asukkaita 808 515.


title: Chandigarh

text: Kun Intia ja Pakistan erosivat toisitaan 1947, vanha Punjab jaettiin ja sen pääkaupunki Lahore jäi Pakistanin puolelle. Intian osalle tarvittiin pääkaupunki, ja monista ehdokkaista valittiin Chandigarh, joka sijaitsee upeassa maisemassa Himalajan juurella. Sveitsiläissyntyinen Le Corbusier intialaisine avustajineen piirsi uuden kaupungin asemakaavan, rakennustyöt alkoivat 1950-luvulla ja valmistuivat 1960-luvulla. Asemakaavan lisäksi myös monet hallintorakennukset ovat Le Corbusierin piirtämiä.


title: Chandigarh

text: Vuonna 1966 Intian Punjab jaettiin vielä kahtia, kun pääosin hindinkielinen Haryana erotettiin punjabinkielisestä Punjabista. Chandigarh sijaitsee niiden välissä, ja se erotettiin ympäristöineen erityishallintoalueeksi.


title: Chandigarh

text: Chandigarhista on suoria lentoja Delhiin ja Mumbaihin. Linja-automatka Delhiin kestää viisi ja puoli tuntia, Shimlaan neljä tuntia. Pikajunalla pääsee Delhiin kolmessa tai neljässä tunnissa.


title: Chandigarh

text: Chandigarhissa toimii Panjabin yliopisto ja useita muita oppilaitoksia.


title: Chandigarh

text: Chandigarhin moderni kaupunkikuva suorine siisteine katuineen ja uudehkoine rakennuksineen poikkeaa muista Intian kaupungeista.


Chandigarh


title: Eila Hiltunen

text: Eila Vilhelmina Hiltunen (22. marraskuuta 1922 Sortavala – 10. lokakuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen kuvanveistäjä. Hiltunen tunnetaan ennen kaikkea hitsatuista teräsveistoksistaan, joista tunnetuin on Sibelius-monumentti (1967) Helsingissä. Nuoruudentuotantonsa hän teki pronssista ja marmorista. Myöhemmin hän on soveltanut hitsaustekniikkaa teräksen lisäksi muun muassa kupariin ja alumiinipronssiin.


title: Eila Hiltunen

text: Suurten töiden ohella Eila Hiltunen tunnetaan muotokuvistaan, mitaleistaan ja koruistaan.


title: Eila Hiltunen

text: Eila Hiltunen oli autoalan yrittäjä Usko Hiltusen ainoa lapsi. Hän teki ensimmäiset hitsauskokeilunsa kahdeksanvuotiaana salaa toisen tytön kanssa isän metalliverstaassa Haminassa. Isän työn perässä perhe muutti Lahteen ja sitten Helsinkiin, jossa Eila kävi Tyttönormaalilyseossa. Hän pääsi ylioppilaaksi keväällä 1942, sota-ajan vuoksi ilman ylioppilaskirjoituksia. Hänet valittiin Ateneumiin opiskelemaan kuvataidetta muun muassa Aale Hakavan johdolla. Eila Hiltunen sai vuonna 1948 osallistua Salzburgin seminaariin, amerikkalaiseen kesäyliopistokurssiin Itävallassa. Samana vuonna hän osallistui pohjoismaiseen naistaiteilijoiden näyttelyyn Tukholmassa. Kahta vuotta myöhemmin hän piti ensinäyttelynsä Suomessa ja vuonna 1952 Kööpenhaminassa. Hiltusen teoksia ovat myös Pusulan vuonna 1947 ja Simpeleen vuonna 1953 julkaistut sankarimuistomerkit.


title: Eila Hiltunen

text: 1950-luvun lopulla Eila Hiltunen alkoi työskennellä muovailun ja valamisen sijasta suoraan metalliin. Vaikka hän itse perehtyikin hitsaukseen, Hiltunen alkoi käyttää hitsaaja-avustajaa. Vuonna 1967 paljastetun Sibelius-monumentin lisäksi Hiltusen tunnettuja julkisia teoksia ovat muun muassa suihkukaivo "Veden alla" Tampereella (1960), Suomen Pankin suihkukaivo "Kuparikonstruktio" (1961) – ensimmäinen abstrakti julkinen veistos Helsingissä –, kiistelty Sibelius-monumentti (1967), "Ihmisiä aikojen saatossa" Helsingin kaupungintalolla (1971) sekä "Polyfonia" Porin Etelärannassa (1984). Ulkomailla Hiltusen julkisia teoksia on muun muassa Montrealissa, New Yorkissa, Berliinissä, Roomassa, Teheranissa ja Jeddassa.


title: Eila Hiltunen

text: Eila Hiltunen sai Pro Finlandian 1966 ja professorin arvonimen 1973. Vuonna 2000 Hiltuselle myönnettiin Suomi-palkinto ja seuraavana vuonna Taiteen valtionpalkinto. Samana vuonna 2001 Didrichsenin taidemuseo järjesti Eila Hiltusen töiden retrospektiivisen näyttelyn. Ulkomaisia tunnustuksia olivat Italian tasavallan komentajamerkki 1982, Pariisin kaupungin hopeamitali ja Jeddan kaupungin kultamitali 1980.


title: Eila Hiltunen

text: Vuonna 1944 Eila Hiltunen avioitui leskeksi jääneen valokuvaajan Otso Pietisen kanssa, ja he saivat kaksi lasta. 1950-luvulla valmistui ateljeetalo Helsingin Munkkiniemeen. 1960-luvun lopulla perhe hankki toiseksi asunnokseen keskiaikaisen linnoitustornin Monticchiellon kylästä Italian Toscanasta.


title: Eila Hiltunen

text: Hiltunen on haudattu Hietaniemen hautausmaan Taiteilijainmäelle.


title: Nikolai Sinebrychoff

text: Nikolai Petrovitš Sinebrychoff (, "Sinebrjuhov"; n. 1789 Gavrilov, Venäjän keisarikunta – 23. tammikuuta 1848 Tver, Venäjän keisarikunta) oli Suomeen asettunut venäläinen liikemies, joka perusti nykyisen Oy Sinebrychoff Ab -panimon vuonna 1819. Hän kuului Suomessa sittemmin pitkään vaikuttaneeseen Sinebrychoffin sukuun.


title: Nikolai Sinebrychoff

text: Nikolai Sinebrychoffin isä Petr Sinebrychoff oli alkujaan köyhä kruununtalonpoika, joka muutti 1790-luvun lopulla Vanhan Suomen alueelle Kymiin ja perusti Ruotsinsalmen varuskuntaa palvelleen olutpanimon. Vanhimpana poikana Nikolai Sinebrychoff sai panimon johdettavakseen vain 16-vuotiaana, kun hänen isänsä kuoli vuonna 1805. Perheen liiketoimet laajenivat nopeasti myös muille aloille. Suomen sodan jälkeen Sinebrychoff siirsi vuonna 1810 toiminnan merkityksensä menettäneeltä Ruotsinsalmelta Helsingin edustalla olleeseen Viaporiin. Hän oli yksi venäläisen varuskunnan virallisista muonittajista eli marketenteista. Hän sai vuonna 1816 tarjouskilpailussa itselleen yksinoikeuden myydä Viaporin sotilaille väkiviinaa, olutta, kaljaa ja simaa, joille oli suuri kysyntä. Hän myi varuskunnalle myös ruokaa viidessä eri puodissa, ja vaurastui nopeasti.


title: Nikolai Sinebrychoff

text: Sinebrychoff osti vuonna 1817 itselleen Helsingin kaupungissa Ullanlinnan alueella sijainneen viinatehtaan tontin ja hankki itselleen viinan valmistus- ja myyntioikeudet, joita hän sen jälkeen uusi määräajoin kuolemaansa asti. Ostettuaan myös Vanhassakaupungissa sijainneen panimon hän hankki vuonna 1819 yksinoikeuden myös panimotoimintaan Helsingissä. Samana vuonna hän sai luvan panimonsa rakentamiseen Hietalahden torin eteläpuoliselle tontille. Toiminta tosin siirrettiin sinne Ullanlinnasta vasta vuonna 1829 uusien tilojen valmistuttua. Panimoalueelle valmistui vuonna 1842 komea päärakennus, jossa nykyään toimii Sinebrychoffin taidemuseo. Sinebrychoff perusti myös vuonna 1836 panimon vierestä ostamalleen kolmen hehtaarin laajuiselle palstalle puutarhan, josta syntyi nykyinen Sinebrychoffin puisto. Sinebrychoff ei muuttanut itse koskaan Helsinkiin, vaan asui Viaporiin rakennuttamassaan talossa, joka on myöhemmin purettu. Hän ei oppinut koskaan ruotsia tai suomea, vaan asioi venäjäksi.


title: Nikolai Sinebrychoff

text: Sinebrychoff oli myös merkittävä rakennusurakoitsija Helsingissä. Hän rakennutti valtion tilauksesta muun muassa Helsingin Kampissa sijainneen Turun kasarmin vuosina 1830–1833. Sinebrychoff sai kauppaneuvoksen arvonimen vuonna 1835. Hänen liiketoimensa laajenivat lopulta ulottumaan kauas ulkomaille saakka. Hän kuoli vuonna 1848 keuhkotulehdukseen ollessaan liikematkalla Tverissä.


title: Nikolai Sinebrychoff

text:
Naimattoman ja lapsettoman Nikolai Sinebrychoffin jälkeen Sinebrychoffin panimoa johtivat hänen nuoremmat veljensä Ivan ja Pavel Sinebrychoff sekä myöhemmin Pavelin lapset Nicolas ja Paul Sinebrychoff, jotka saivat kaikki kauppaneuvoksen arvonimen. Perheen sukuhauta sijaitsee Helsingin ortodoksisella hautausmaalla.
Sinebrychoff-panimo toi vuonna 1988 markkinoille perustajansa mukaan nimetyn Nikolai Sinebrychoff -oluen (tunnetaan myös lyhyemmällä nimellä Nikolai).


title: Kain Tapper

text: Kain Tapper (6. kesäkuuta 1930 Saarijärvi – 17. elokuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen kuvanveistäjä, joka käytti puuta, betonia, kiveä ja metallia teostensa materiaaleina.


title: Kain Tapper

text: Tapper oli kotoisin Saarijärveltä ja kasvoi samassa perheessä niin ikään taiteilijoiksi aikuisena ryhtyneiden veljiensä kanssa. Veljeksistä Harri (1929–2012) ja Marko (taiteilijanimeltään Marko Tapio, 1924–1973) olivat kirjailijoita. Veljessarjan nuorin, Yrjö (1932–2014), oli teatterilavastaja.


title: Kain Tapper

text: Ennen taiteilijanuraansa Tapper toimi kotiseudullaan Saarijärvellä rakennusmiehenä, metsätyömiehenä sekä uitoilla. Käytyään sotaväen 1952 Tapper haki ja pääsi Taideteollisen oppilaitoksen oppilaaksi Helsinkiin, jossa opiskeli 1952–1954. Suomen Taideakatemian koulussa Tapper opiskeli 1955.


title: Naamioteatteri

text: Naamioteatteri on näyttämötaiteen muoto, jossa esiintyjien kasvot on verhottu naamioilla tai puolinaamioilla. Erona puolinaamioiden ja koko kasvoja peittävien naamioiden välillä on se, että puolinaamioiden kanssa näyttelijä saa puhua ja esimerkiksi peittää kädellä kasvonsa. Tavalliseen naamionäyttelemiseen se ei kuulu. Naamionäyttelemisessä näyttelijän tulee näytellessään ottaa perusnäyttelemiseen kuuluvien lainalaisuuksien lisäksi huomioon monia sellaisia asioita, jotka eivät kuulu tavalliseen näyttelemiseen. Näitä naamionäyttelemisen liittyviä "kultaisia sääntöjä" ovat esimerkiksi, ettei naamion takaa saa päästä ääntäkään, naamiota ei saa riisua eikä pukea kenenkään nähden vaan on käännyttävä selin katsojiin, jos naamio täytyy pukea tai riisua ihmisten edessä. Käsiä tai mitään muutakaan ei saa nostaa naamion eteen, muutoin naamion rooli putoaa. Toisaalta naamionäytelmässä niin sanottu "roolista putoaminen" ei välttämättä ole aivan niin läpinäkyvää, kuin tavallisessa näytelmässä, sillä naamion takana voi melko huoletta virnuilla ja nauraa äänettömästi niin, ettei yleisö sitä huomaa. Naamioteatterin kultaisiin naamionkohtelusääntöihin kuuluu myös se, että naamiota on kunnioitettava ja sitä tulee pitää vasemmalla polvella, kun istutaan naamion kanssa.


title: Naamioteatteri

text: Naamionäyttelemisen eräs selvin ero tavanomaiseen teatteriin verrattuna on näytelmän rytmi. Näyttelijän lavalle tulo ja lavakäyttäytyminen on paljon merkityksellisempää, sillä mimiikka ja muu lavalla olo ovat ainoita keinoja näytellä naamionäyttelemisessä, ja siten niiden rooli on korostunut.Teatteri Metamorfoosi


title: Lännen lokari

text: Lännen lokari on amerikansuomalaisen Hiski Salomaan (oik. Hiskias Möttö) tunnetuimpia kappaleita. Laulu on hänen säveltämänsä ja sanoittamansa. Salomaa levytti sen 1. kesäkuuta 1930. Ilmestymisensä aikaan se ei ollut kovin tunnettu, mutta nousi suosioon sodan aikana Aunuksen Radiossa ja sen jälkeen rauhan aikana "Metsäradiossa". Myös Tapio Rautavaara muisteli löytäneensä Lännen lokarin Suomen Aseveljien Liiton levyvarastosta sodan aikana ja soittaneensa sitä Maaselän Radiossa, jossa hän toimi kuuluttajana. Columbia Recordsin alkuperäislevytyksellä (Columbia 3158 F) harmonikkaa soittaa Willy Larsen.


title: Lännen lokari

text:
Nimi "lokari" on amerikansuomalaisten käyttämän sekakielen fingelskan metsuria tai metsätyömiestä tarkoittava sana. Alkuperäinen sana on englannin "logger". Kappaleen sanoituksessa käytetään useita ”fingelskaksi” vääntyneitä sanoja:
"Piutti" ja "Retulaatsi" (Ratulaati) tarkoittavat Butten ja Red Lodgen kaivoskaupunkeja. Salomaa itse ei ammatiltaan ollut metsätyömies vaan räätäli.


title: Lännen lokari

text: Yleisradion pääjohtaja Hella Wuolijoki rikkoi 1940-luvun lopulla toimittajien nähden Salomaan Lännen lokari -levyn, koska hän vihasi laulua. Wuolijoen mukaan Yleisradion arkistosta hävitettiin myös useampi levy. Anekdoottina kerrotaan, että laulua taajaan "Metsäradiossa" soittanut Pekka Tiilikainen olisi ottanut esiin uuden levyn ja todennut, että näitähän riittää.


title: Lännen lokari

text: Niilo Tarvajärvi kutsui vuonna 1951 Wuolijoen vieraakseen Yleisradion 25-vuotisjuhlaan "Tervetuloa aamukahville" -ohjelmaansa, joka lähetettiin Helsingin Pikku-Messuhallista. Tarvajärven annettua Wuolijoelle vasaran ja Lännen lokari -levyn tämä oli rikkonut sen säpäleiksi toivoen, ettei sitä enää ikinä hankittaisi Yleisradioon. Tarvajärvi totesi tämän jälkeen Tiilikaisen pyytäneen sanomaan, että Wuolijoen juuri rikkoma levy ei todellisuudessa ollutkaan Lännen lokari.


title: Pyyhe

text: Pyyhe on kankaasta, pehmopaperista tai muusta imevästä materiaalista valmistettu kappale, jota käytetään pyyhkimällä tapahtuvaan puhdistamiseen ja pesun jälkeiseen kuivaamiseen. Yleisimmin pyhkeellä tarkoitetaan peseytymisessä ja astioiden pesussa tarvittavia kuivausliinoja. Myös siivouksessa käytettäviä pesu- ja kuivausliinoja (arkikielellä ”rättejä” tai ”riepuja”) kutsutaan pyyhkeiksi (esim. "pölypyyhe, lattiapyyhe, ikkunapyyhe").


title: Pyyhe

text: Jatkuvakäyttöiset "kestopyyhkeet" valmistetaan perinteisesti imukykyisestä ja pesua kestävästä puuvilla- tai pellavakankaasta. "Kertakäyttöpyyhkeet" ovat tavallisesti paperia tai kuitukangasta, mutta ne voivat olla myös kutomatonta puuvillakuitua, kuten trasselia. Likaa hyvin poistavat mikrokuitukankaat ovat yleistyneet pyyhkeiden materiaaleina etenkin muun kuin ihon puhdistuskäytössä. Myös nahkaista säämiskää käytetään kuivaus-, puhdistus- ja kiillotuspyyhkeenä.


title: Pyyhe

text: Kotitalouskäytössä kestopyyhkeet eli pyyheliinat jakautuvat kylpemisessä ja peseytymisessä käytettäviin pyyhkeisiin (kasvo-, käsi- ja kylpypyyhkeet) ja keittiöpyyhkeisiin.


title: Pyyhe

text: Peseytymisessä käytettäviä pyyhkeitä kutsutaan usein yhteisnimityksellä "kylpyhuonetekstiilit", joihin tosin voidaan lukea myös kylpytakit, kylpyhuonematot, saunatekstiilit, kuten pefletit, ja jopa suihkuverhot.


title: Pyyhe

text: Käsi- ja kasvopyyhkeet ovat kooltaan yleensä noin 0,4 m × 0,8 m. Niiden pitkän tai lyhyen sivun keskelle on yleensä ommeltu ripustinlenkki, josta pyyhkeen voi ripustaa pesualtaan lähellä olevaan seinäkoukkuun. Aiemmin lenkki suositeltiin ompelemaan molempiin päihin, jotta pyyhe kuluisi tasaisemmin ollessaan käytössä milloin mitenkin päin. Ilman lenkkiä olevat käsipyyhkeet voidaan ripustaa pyyhetangolle tai käyttää irrotettavia, metallisella ”klipsillä” eli puristimella varustettuja pyyhelenkkejä. Yleisin kylpyhuoneiden käsipyyhkeiden materiaali on nykyisin frotee, mutta myös muita puuvillakudoksia, kuten vohvelikangasta, käytetään. Perinteinen materiaali on pellava tai puolipellava eli puuvillaloimen ja pellavakuteen yhdistelmä. Perinteinen karjalainen pyyhe on käspaikka.


title: Pyyhe

text: Kylpypyyhkeet eli "kylpylakanat" ovat kooltaan noin 1,5 m × 0,8 m ja valmistettu yleisimmin puuvilla- tai pellavafroteesta. Uimarannalle mukaan otettavat "rantapyyhkeet" ovat vielä suurempia, esimerkiksi 1,8 m × 1 m, jotta niitä voidaan käyttää myös maahan levitettävinä makuualustoina tai näkösuojana vaatteita vaihdettaessa.


title: Pyyhe

text: "Kietaisupyyhe" on suomalaisen saunakulttuurin muunnelma kylpypyyhkeestä. Helposti vartalon ympäri vaatteeksi kiinnitettävä kietaisupyyhe, eräänlainen kylpypyyhkeen ja kylpytakin välimuoto, on varustettu tarranauha-, nappi- tai nepparikiinnityksellä ja joustavalla kuminauhalla, joskus myös päällipuolelle ommellulla taskulla. Naisten kietaisupyyhe on pidempi ja kiinnitetään kainaloiden korkeudelle peittämään rinnat, miesten kietaisupyyhe kiinnitetään vyötärön korkeudelle.


title: Pyyhe

text: "Jalkapyyhe" on kylpyhuoneen lattialle suihkun tai kylvyn jälkeen levitettävä käsipyyheen kokoinen pyyhe, jota käytetään silloin, kun käytössä ole kylpyhuonemattoa. Pyyhkeeksi voidaan kutsua myös kankaasta ommeltuja pesulappuja tai -kintaita.


title: Pyyhe

text: Märkää pyyhettä voi pesutilojen puutteessa käyttää myös kevyeen peseytymiseen. "Oshibori "on virkistävä märkä pyyhe, joka tarjotaan vieraille japanilaisissa baareissa ja ravintoloissa. Kesällä oshibori on kylmä ja talvella höyryävän kuuma. Tavan omat omaksuneet myös monet kansainväliset lentoyhtiöt pitkillä mannertenvälisillä lennoilla.


title: Pyyhe

text: "Astiapyyhkeet" on tarkoitettu tiskattujen astioiden kuivaamiseen. Ennen kuivauskaappien ja astianpesukoneiden yleistymistä keittiöihin neuvottiin varaamaan erilliset "lasipyyhkeet" juomalasien ja muiden lasiesineiden kuivaamiseen, "posliinipyyhkeet" muiden astioiden kuivaamiseen ja "veitsipyyhkeet" metallisia teräaseita varten.


title: Pyyhe

text: Kotitaloudessä yleisiä kertakäyttöisiä pyyhkeitä ovat erilaiset talouspaperit ja vessapaperit sekä paperinenäliinat, kosteuspyyhkeet ja meikkauksessa ym. ihonhoidossa käytettävät kasvopyyhkeet () ja muut pehmopaperit.


title: Pyyhe

text: Julkisten tilojen WC- ja pesutiloissa suositaan käsipyyhkeinä erilaisia kertakäyttöisiä tai jatkuvakäyttöisiä pyyhkeitä ja niiden annostelijoita, jotka aiheuttavat mahdollisimman vähän ylläpitotyötä henkilökunnalle. Telan ympärille ommellusta pyyheliinalenkistä, niin sanotusta "pyörivästä pyyheliinasta", on kehittynyt "vetopyyhe" ja siitä nykyajan "pyyheautomaatti", kotelon sisällä pyörivä pyyhekangasrulla. Laitteen jousi- tai sähköinen koneisto syöttää kullekin käyttäjälle esiin noin puolen metrin pätkän puhdasta ja kuivaa pyyhettä, jonka se muutaman sekunnin kuluttua kelaa pois näkyvistä. Muita vaihtoehtoja julkisiin peseytymistiloihin ovat paperipyyhkeiden suurisäiliöiset annostelijat, joiden sisällä pyyhkeet voivat olla valmiiden arkkien pinoina tai katkottavana paperirullana. Pyyhkeiden vaihtoehtoina ovat yleistyneet lämmintä ilmaa puhaltavat käsienkuivaimet.


title: Pyyhe

text: Siivouspyyhkeen tehtäviä ovat kuivaamisen ohella puhdistusaineen ja veden levitys erilaisille pinnoille, lian kerääminen ja sitominen sekä suoja- ja hoitoaineiden levittäminen. Siivouspyyhkeitä voidaan käyttää kohteesta ja likaisuudesta riippuen kuivana, nihkeinä, kosteina ja täysin märkinä. Puhdistuskohteiden mukaan siivouspyyhkeet jaotellaan lattia-, kaluste- ja ikkunapyyhkeisiin.


title: Pyyhe

text: "Puuvillaiset siivouspyyhkeet" kestävät hyvin emäksiä, valkaisuaineita, liuottimia ja heikkoja happoja. Ne soveltuvat hyvin kostea- ja märkäpyyhintään, sillä puuvilla on märkänä lujempaa kuin kuivana. Märkänä puuvillapyyhettä on tosin raskas käyttää. Puuvillapyyhettä on vaikea puhdistaa täysin, ja se kuivuu hitaasti, homehtuu helposti ja toimii kasvualustana mikrobeille.


title: Pyyhe

text: "Mikrokuituinen siivouspyyhe" sopii moneen käyttöön kuivana tai nihkeänä, jopa ilman puhdistusainetta. Pyyhe irrottaa likaa hyvin, eikä se pölyä tai nukkaa.


title: Pyyhe

text: Kuitukankaasta valmistettu "kertakäyttöpyyhe" soveltuu korkeaa hygieniaa vaativiin kohteisiin tai silloin, kun pyyhkeiden huoltoa ei voida tehdä. Kuitukangaspyyhkeet voivat olla sileitä, nukattuja, kiinteitä tai verkkomaisia.


title: Pyyhe

text: Nyrkkeilyssä annetaan luovutusvoitto vastustajalle heittämällä pyyhe huoltonurkkauksesta keskelle nyrkkeilykehää. Tästä on tullut muunkinlaisesta luovuttamisesta ja periksi antamisesta kertova sanonta ”heittää pyyhe kehään”. Sanonnalla ”saada pyyhkeitä” taas tarkoitetaan moitteiden tai nuhteiden saamista.


title: Pyyhe

text: Pyyhe on merkittävässä osassa humoristisessa kuunnelma- ja romaanisarjassa Linnunradan käsikirja liftareille, jossa sitä väitetään yhdeksi tärkeimmistä planeettojen välisen matkailun varusteista. Teosten ihailijat viettävät 25. toukokuuta vuosittaista pyyhepäivää kirjailija Douglas Adamsin kunniaksi.


title: Pyyhe

text: South Park -televisiosarjan yhtenä hahmona esiintyy elävä pyyhe nimeltä Towelie.


title: Pyyhe

text: Tämän artikkelin muunkielisiin Wikipedioihin johtavista linkeistä voi todeta, että suomen kielen "pyyhe"-sanan vastineet muissa kielissä voivat tarkoittaa osin eri asioita. Esimerkiksi ruotsin "handduk" tai englannin "towel" eivät tarkoita siivouspyyhettä eivätkä vessapaperia. Englannin "towel" voi tarkoittaa myös muun muassa terveyssidettä. Ranskan "serviette" taas tarkoittaa paitsi peseytymiseen käytettävää pyyheliinaa, myös lautasliinaa, kun taas astiapyyhkeelle on oma sana "torchon", ja niin edelleen.


title: Transnistrian lippu

text: Transnistrian lippu perustuu entisen Moldavian sosialistisen neuvostotasavallan lippuun. Lippu on muuten melko samanlainen, mutta värit ovat hieman eri sävyä. Lipusta on olemassa myös versio ilman sirppi ja vasara -tunnusta.


title: Radio-ohjaus

text: Radio-ohjaus () on termi, jota käytetään jonkin laitteen kaukokäytöstä, radioteitse kulkevien ohjaussignaalien välityksellä. Radio-ohjausta käyttäviä laitteita on laaja skaala, sähköisesti ohjattavista pistotulpista lentäviin pienoislentokoneisiin. Yleensä "radio-ohjattava"-termillä viitataan radio-ohjattaviin pienoismalleihin.


title: Radio-ohjaus

text: Radio-ohjauslaitteisiin kuuluu lähetin, vastaanotin ja itse toiminnon suorittavat laitteet kuten servomoottorit ja nopeudensäätimet.


title: Radio-ohjaus

text: Tavallisille kuluttajille harrastekäyttöön suunnatut radio-ohjauslaitteet toimivat yleensä 27 MHz, 35 MHz, 40 MHz tai 2,4 GHz taajuusalueilla. Jokaisella taajuusalueella on useita kanavia, joten radio-ohjattavia laitteita voi olla kullakin taajuudella useita yhtä aikaa. Käyttöpaikoilla kuten lennokkikentällä tai pienoismalliautoradalla, on kuitenkin radiokanavien varauskäytäntö, jottei kahta täsmälleen saman taajuista laitetta käytettäisi samaan aikaan. Jos kaksi samalla taajudella toimivaa laitetta olisi päällä samaan aikaan, ne häiritsisivät toisiaan, ja seurauksena olisi luultavasti toimintahäiriö.


title: Radio-ohjaus

text: Radio-ohjauslaitteet käyttävät AM-, FM- ja PCM-tekniikoita. AM-laitteiden ollessa häiriöherkimpiä, ne alkavat väistyä FM- ja PCM-laitteiden tieltä.


title: Radio-ohjaus

text: Radio-ohjauslähetin on esim. kädessä pidettävä laite, joka muuntaa mekaanisen liikkeen, esim. ohjausvivun liikkeen radio-signaaliksi, joka lähetetään ohjattavassa laitteessa olevalle vastaanottimelle. Harrastekäytössä olevia pienoismallien radio-ohjauslähettimiä on olemassa kahta päämallia: ns. tikkuradio ja rattiradio. Tikkuradiossa on kaksi x-y akselin suuntiin liikkuvaa ohjaussauvaa, joilla ohjataan esim. lennokin ohjainpintoja. Rattiradiossa on liipasinkahva, jota käytetään auton tai veneen kiihdyttämiseen/jarruttamiseen/peruuttamiseen ja ratti, jolla ohjataan laitteen suuntaa.


title: Radio-ohjaus

text: Lähettimessä voi edellisten lisäksi olla erilainen määrä katkaisijoita, liukukytikimiä jne. joilla voidaan ohjata muita toimintoja, sekä erilaisia säätömahdollisuuksia, joiden avulla ohjauksen toimintaa voidaan muuttaa.


title: Radio-ohjaus

text: Ohjattavassa laitteessa on vastaanotin, joka ottaa vastaan radio-signaalin ja välittää sen servoille. Vastaanottimessa on tekniikasta riippuen 2-100 cm:n pituinen antennijohto sekä liitännät virtalähteelle (akulle) ja servoille. Vastaanotin voi mallista riippuen ohjata kahdesta jopa kymmeneen servoa tai muuta toimilaitetta yhtäaikaisesti, jolloin kaikki toimilaitteet toimivat samanlaisella ohjaussignaalilla ja ohjaimella (lähettimellä).


title: Radio-ohjaus

text: Yleisin toimilaite on servo, joka muuttaa vastaaottimelta saadun sähköisen signaalin mekaaniseksi liikkeeksi, eli liikuttaa esim. servopyörää (servossa olevaa pyöreää levyä) lähettimen käskyjen mukaan. Yleensä servopyörä kääntyy 120–180 astetta. Servopyörään voidaan kiinnittää työntötankoja, jotka on nivelöity niin, että ne liikuttavat esimerkiksi auton eturenkaita tai lentokoneen ohjauspintoja. Servolla voidaan myös esim. nostaa ja laskea radio-ohjattavan purjeveneen purjeita.


title: Radio-ohjaus

text: Monissa laitteissa on sähkömoottoreita, joita voidaan ohjata nopeudensäätimellä. Näitä on portaallisia mekaanisia ja portaattomia, nykyaikaisia elektronisia nopeudensäätimiä(eng. Electronic speed controller eli ESC). Nopeudensäädin säätää portaattomasti tai portaallisesti sähkömoottorille annettavaa tehoa.


title: Radio-ohjaus

text: Mekaanista nopeudensäädintä ohjaa servo. Samoin ohjattavan laitteen nopeuteen vaikuttavaa polttomoottoreiden kierroslukua säädetään servolla tehtävällä mekaanisella liikkeellä.


title: Radio-ohjaus

text: Radio-ohjattavia pienoismalleja on useanlaisia: autoja, veneitä, lentokoneita, helikoptereita, amfibio-aluksia, tankkeja, moottoripyöriä jne.


title: Radio-ohjaus

text: Harrastekäyttöön tarkoitetut pienoismallit rakennetaan usein itse joko rakennussarjan tai piirustusten perusteella ja/tai niitä voi muuttaa, korjata, virittää itse. Jotkut harrastajat (erityisesti laivamallien ja mallilennokkien harrastajat) myös suunnittelevat koko pienoismallin alusta alken kokonaan itse. Erilaisille radio-ohjatuille pienoismalleille on olemassa lukuisia erilaisia kilpailuluokkia Suomessa ja maailmalla ja toiminta on organisoitu kerhoihin, yhdistyksiin ja lajiliittoihin.


title: Brianchonin lause

text: Brianchonin lause on euklidiseen geometriaan liittyvä tulos: Sivutkoon suorat AB, BC, CD, DE, EF ja FA annettua ympyrää pisteissä G, H, I, J, K ja L. Tällöin suorat AD, BE ja CF leikkaavat samassa pisteessä.


title: Brianchonin lause

text: Todistus: Olkoon M AB:n ja CD:n leikkauspiste ja N DE:n ja FA:n leikkauspiste. Nyt Newtonin lauseen mukaan sovellettuna nelikulmioon AMDN janat AD, IL ja GJ leikkaavat samassa pisteessa, olkoon piste A'. Samoin janat BE, HK ja GJ leikkaavat pisteessä B' ja janat CF, HK ja IL pisteessä C'. Nyt janat IL ja A'C' yhtyvät. Pascalin lauseen mukaan sovellettuna pisteisiin G, G, I, L, L, H pisteet A, O ja P ovat samalla suoralla, missä O on GI:n ja LH:n leikkauspiste ja P on IL:n ja HG:n leikkauspiste. Soveltamalla jälleen Pascalin lausetta pisteisiin H, H, L, I, I ja G huomataan, että C, O ja P ovat samalla suoralla.


title: Brianchonin lause

text: Olkoon nyt G on AB:n la A'B':n leikkauspiste, H on BC:n ja B'C':n leikkauspiste ja P on CA:n ja IL:n leikkauspiste. Tällöin myös P on CA:n ja C'A':n leikkauspiste. Nyt soveltamalla Desarguesin lausetta kolmioihin ABC ja A'B'C' saadaan, että janat AA'=AD, BB=BE, CC'=CF leikkaavat samassa pisteessä.


title: Darshan

text: Darshan on sanskriittia ja merkitsee "nähdä", "saada näky" pyhästä hahmosta, pyhimyksestä, Jumalaa ilmentävästä olennosta tai Jumalasta.


title: Darshan

text: Intialaisessa perinteessä Darshan tarkoittaa katsekontaktia Jumalaan patsaiden, jumalkuvien välityksellä tai pyhimysten ja henkisten opettajien tapaamista. Pyhien henkilöiden, temppeli- ja alttarihahmojen muodossa Jumala voi antaa darshanin eli näyn itsestään.


title: Darshan

text: Intiassa ihmiset saattavat matkustaa tuhansia kilometrejä darshaniin nähdäkseen pyhän ihmisen, pyhimyksen koska tämän näkeminen uskotaan antavan siunausta ja voimistavan oppilaan sisäistä yhteyttä darshanin antajaan ja Jumalaan -omaan korkeimpaan itseen.


title: Martti Aiha

text: Hannu Martti Matias Aiha (s. 23. joulukuuta 1952 Pudasjärvi) on suomalainen kuvanveistäjä.


title: Martti Aiha

text: Aiha muutti perheensä mukana Pudasjärveltä Ruotsiin vuonna 1964. Hän valmistui mekaanikko-konepiirtäjäksi Halmstadin ammattikoulusta vuonna 1969. Aiha opiskeli Helsingin Taideteollisessa oppilaitoksessa vuosina 1970–1972 ja Suomen Taideakatemian koulussa vuodet 1972–1976. Valmistumisensa jälkeen hän toimi opettajana Lahden taideoppilaitoksessa vuoteen 1984 saakka sekä Lahden taidekoulun opettajana lukukaudella 1978–1979.


title: Martti Aiha

text: 1970- ja 1980-luvuilla Aiha teki muun muassa omakuvallisia miesfiguureja kipsistä sekä avointa tilaa hyödyntäviä bamburakennelmia. 1980- ja 1990-luvuilla hänen töilleen oli tyypillistä liekkimäisyys ja ornamentaalisuus. 1990-luvulla Aiha alkoi myös maalata ja teki vuosikymmenen lopulla myös pronssiveistoksia. 2000-luvun alussa hän teki esimerkiksi puusta sorvattuja värikkäitä rakennelmia, joissa on yhtymäkohtia dadaismiin ja surrealismiin. Aiha on maininnut yhdeksi lempitaiteilijoistaan Max Ernstin.


title: Martti Aiha

text: Aiha on tehnyt orgaanisia muotoja ja kalligrafisia merkkejä heijastelevia värikkäitä suurikokoisia julkisia töitä. Esimerkiksi Oulussa linja-autoaseman edustalla sijaitsee hänen valkobetoninen veistoksensa "Futura – Tuntematon" (1986) ja Helsingin Salmisaaressa 15 metriä korkea musta alumiiniteos "Rumba" (1992). Materiaaleina Aiha käyttää muun muassa pleksilasia, puuta, alumiinia ja vaneria sekä readymade-esineitä. Aihan töitä on esillä muun muassa nykytaiteen museo Kiasmassa, Helsingin taidemuseossa, Amos Andersonin taidemuseossa ja Sara Hildénin taidemuseossa.


title: Martti Aiha

text: Vuonna 1982 Aiha sai Suomen Taideyhdistyksen dukaattipalkinnon ja vuonna 1992 Pro Finlandian. Aihan "Rumba"-teos valittiin yhdessä arkkitehti Vesa-Pekka Tuomisen suunnitteleman asuinrakennuksen muodostaman aukion kanssa vuoden 1994 ympäristötaideteokseksi. Vuonna 2013 Aihalle myönnettiin Prinssi Eugenin mitali.


title: Martti Aiha

text: Aiha asuu ja työskentelee Fiskarsissa.


title: Dharma

text: Dharma (sanskritia; devanagari धर्म, paaliksi धम्म "dhamma" '(luonnon)laki', 'oikeus', 'luonnollinen järjestys', 'hyve' jne.) on lukuisten intialaisten tai intialaisperäisten uskontojen keskeinen teoreettinen käsite, jolla tarkoitetaan ihmisestä riippumatta olemassa olevaa luonnollista järjestystä sekä tämän järjestyksen mukaista elämää.


title: Dharma

text: Hindulaisuudessa dharmalla on monta merkitystä, muun muassa jumalallinen laki, olemassaolon laki, elämäntapa, oikeudenmukaisuus, uskonto, elämänohje, velvollisuus, hyve, oikeus, hyvyys ja totuus, "se joka ylläpitää kaikkeutta". Dharmalla voidaan tarkoittaa hindulaisuuden opetusta ja siksi se toimii myös uskonto-sanan vastineena. Dharma merkitsee uskonnon sisäisiä periaatteita. Esimerkiksi ihmisen dharma on oivaltaa jumalallisuus itsessään.


title: Dharma

text: Hindulaisuuden ohella dharma on keskeinen käsite myös buddhalaisuudessa, jainalaisuudessa sekä sikhiläisyydessä, jotka kaikki tulkitsevat sen omalla tavallaan.


title: Dharma

text: Buddhalaisuudessa dharma merkitsee Buddhan ja muiden valaistuneiden opettamaa oppia eli kaikkia niitä opetuksia, jotka auttavat ihmistä kehittymään kohti valaistumista.


title: Dharma

text: 2. Katri Hanki, Outi Könni, Seppo Nyyssönen: "Verso 3, Maailman uskontoja." Sanomapro 2017.


title: Aimo Tukiainen

text: Aimo Johan Kustaa Tukiainen () oli suomalainen kuvanveistäjä. Tukiainen kuului sodanjälkeisten vuosien keskeisimpiin suomalaisiin kuvanveistäjiin, ja hän suunnitteli useita julkisia muistomerkkejä, joista tunnetuin lienee marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas Helsingissä.


title: Aimo Tukiainen

text: Hän siirtyi 1960-luvun alussa realistisesta tyylistä informalismiin. Tukiainen vaikutti myös valtion taidehallinnossa ja perusti Purnun taidekeskuksen. Hän sai professorin arvonimen vuonna 1977.


title: Aimo Tukiainen

text: Aimo Tukiainen syntyi viipurilaisen sahatyöläisen Kalle Tukiaisen ja tamperelaisen kirjapainotyöntekijä Signe Berggrenin aviottomana lapsena. Hän asui alkuun kasvattilapsena torppari Kustaa Saarisen perheessä Orivedellä. Viisivuotiaana hän muutti kuitenkin isänsä luokse Viipuriin, kun tämä oli kyllästynyt elatusmaksujen maksamiseen. Tukiaisesta oli tarkoitus tulla isänsä tavoin työmies, ja hän aloitti metallityön opinnot Viipurin ammattikoulussa vuonna 1931 sekä hankki myös maalarin ja lasittajan taidot. Kiinnostuttuaan kuitenkin taiteesta hän haki ja pääsi 1935 Viipurin taiteenystäväin piirustuskouluun, jossa opiskeli kaksi vuotta iltalinjalla ja kevätlukukauden 1938 täysipäiväisesti. Hän elätti itsensä ja rahoitti opintonsa työskentelemällä päivät maalarina.


title: Aimo Tukiainen

text: Tukiainen jatkoi taideopintojaan Helsingissä Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1938–1939 ja 1940–1941, talvisodan katkaistessa ne välillä. Hänen kuvanveiston opettajanaan toimi Felix Nylund. Tukiainen vapautettiin asepalveluksesta, koska hänelle oli tullut keuhko- ja kilpirauhasvika 15-vuotiaana katutappelussa tapahtuneesta puukotuksesta, joten hän oli sotavuodet työpalvelussa ammusvarikolla Vallisaaressa. Tänä aikana hän myös teki läpimurtoteoksensa, marmorisen "Sotilaan pään" (1940). Tukiaisen varhaisimman kauden tärkeimmät työt olivat enimmäkseen vakavan realistisia marmorisia, dioriittisia ja graniittisia ihmisenpäitä.


title: Aimo Tukiainen

text: Nylundin kuoltua 1940 Tukiainen viimeisteli Oskari Jauhiaisen kanssa tämän kesken jääneitä töitä. Hän osallistui jatkosodan aikana taidenäyttelyihin, opetteli pronssivalutekniikan ja jättäytyi työpalvelun päätyttyä 1944 vapaaksi taiteilijaksi. Sodan jälkeen häntä pidettiin Suomen nuoren polven lupaavimpiin kuuluvana kuvanveistäjänä ja erityisesti vaikutusvaltainen taidekriitikko E. J. Vehmas ryhtyi tukemaan hänen uraansa. Vehmaan on sanottu rakentaneen myös omaa asemaansa Suomen johtavana kriitikkona kohottaessaan Tukiaista sukupolven tuntojen tulkiksi, samaan tapaan kuin Onni Okkonen oli aiemmin toiminut Wäinö Aaltosen kohdalla.


title: Aimo Tukiainen

text: Tukiaisen ensimmäinen julkinen teos oli graniittinen Karkkilan vuoden 1918 sodassa kaatuneiden punaisten muistomerkki, joka paljastettiin 1948. Tukiaisen varhaiskauden pääteokseksi on sanottu Enso-Gutzeitin tilaamaa graniittista "Tukinuittajat"-veistosta, joka valmistui 1949 ja pystytettiin Imatran Tainionkosken voimalaitokselle. ”Työväen mies” Tukiainen aloitti monumentaaliveistäjän uransa työntekoa esittävillä tai työväenliikkeeseen liittyvillä veistoksilla, joista ilmeni kunnioitus ruumillisen työn tekijöitä ja yhteistyötä kohtaan. Sellaisille oli tilausta sotien jälkeisessä Suomessa.


title: Aimo Tukiainen

text: 1950-luvun alussa Tukiainen teki yhteistyötä arkkitehti Osmo Siparin kanssa ja veisti alttarireliefin "Tulkaa minun tyköni" Siparin suunnittelemaan Sallan kirkkoon. Sipari taas suunnitteli Tukiaiselle Helsingin Lauttasaareen osoitteeseen Tiirasaarentie 27 ateljeetalon, joka rakennettiin 1951–1952. 1950-luvun aikana Tukiainen toteutti muun muassa sankaripatsaita, tyyliltään kevyempiä suihkukaivoveistoksia sekä Eetu Salinin muistomerkin Poriin. Koko vuosikymmenen jälkipuoliskon häntä sitoi Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsaan toteutus.


title: Aimo Tukiainen

text: Tukiainen ei menestynyt Mannerheimin patsaan ensimmäisessä veistoskilpailussa, mutta toisella kierroksella vuonna 1954 hän sijoittui ensimmäiseksi Oskari Jauhiaisen avustuksella tehdyllä ehdotuksella, ja he saivat yhdessä muistomerkin tehtäväkseen. Kun Jauhiainen ei kuitenkaan saanut omaa kipsimalliaan valmiiksi sovittuun määräaikaan mennessä, hänet pudotettiin 1956 pois hankkeesta, ja Tukiainen toteutti muistomerkin yksin. Työprosessi oli Tukiaiselle hyvin rasittava. Ratsastajapatsaan jälkeen hän toteutti vielä realistisella tyylillä Juhani Ahon muistopatsaan (1961) Helsinkiin ja Iisalmeen, mutta uudisti tämän jälkeen taiteensa.


title: Aimo Tukiainen

text: Tukiaisen ensimmäinen vapaamuotoinen kokeilu oli vuonna 1959 pronssiin valettu "Häkkyrä". Uutta avausta hänen julkisessa taiteessaan merkitsi Savonlinnan-Säämingin sankaripatsaskilpailuun 1960 valmistunut "Vaiennut linnake", jonka palkintolautakunta kuitenkin hyllytti liian modernistisena. Se pystytettiin kolme vuotta myöhemmin Imatran Tainionkoskelle. Heti kilpailuluonnoksen lähetettyään Tukiainen teki avustajansa Kain Tapperin kanssa syksyllä 1960 matkan Etelä-Eurooppaan. Matkan jälkeen hän omaksui pysyvästi uuden modernistisemman tyylin, jota on luonnehdittu informalismiksi. Hän alkoi myös omaksua perinteisen kiven ja pronssin rinnalle uusia materiaaleja, kuten betonia ja hitsattuja rautaelementtejä. Vaikka tyyli muuttuikin, Tukiainen jatkoi pääasiassa julkisen taiteen ja monumenttien parissa myös 1960-luvulla, jolloin syntyivät muun muassa Summan taistelujen muistomerkki Hämeenlinnaan (1965) ja suomalaisen sotilaan muistomerkki "Virvatulet" Tampereelle (tilattu 1966, valmistunut 1971) sekä Miina Sillanpään muistomerkki "Soihtu" Helsinkiin (1968).


title: Aimo Tukiainen

text: Joissakin myöhäisemmissä 1970–1980-luvun töissään Tukiainen palasi esittävään tyyliin ja tunnistettaviin hahmoihin. Hänen töillään on myös 1970-luvulta alkaen sanottu olleen kevyempi luonne. Tukiainen teki koko uransa aikana lisäksi runsaasti mitaleita ja muotokuvia, muun muassa SVUL:n tilauksesta presidentti Urho Kekkosen muotokuvan 1967.


title: Aimo Tukiainen

text: Tukiainen suunnitteli useita sankaripatsaita. Hänen 1940–1950-lukujen jäyhän realistisen tyylinsä on sanottu huipentuneen vuonna 1952 valmistuneessa suurimuotoisessa Porin sankarihautamuistomerkissä. Jo jatkosodan aikana 1943–1945 Tukiainen oli tehnyt sodan traagista puolta korostavan "Invalidi" eli "Sokea" -pienoisveistoksen. Hänen informalistisen kautensa keskeiset sotamuistomerkit – kuten "Vaiennut linnake" tai "Virvatulet" – eivät genren perinteistä poiketen enää olleet herooisia tai eeppisiä, vaan sodan kauhuja kuvaavia.


title: Aimo Tukiainen

text: Tukiainen oli Suomen taiteilijaseuran hallituksen jäsenenä 1945–1948 ja 1953–1956 sekä puheenjohtajana 1964–1966 ja Suomen kuvanveistäjäliiton varapuheenjohtajana 1951–1955 ja puheenjohtajana 1961–1962. Hän kuului myös Lallukan taiteilijakotia ylläpitävän säätiön hallitukseen vuodesta 1956 ja 1960-luvulta alkaen useisiin valtion asettamiin taidekomiteoihin, joissa pyrki puolustamaan valtion taiteilija-apurahoja. Kuvataidetoimikunnan puheenjohtajana hän oli kolmivuotiskauden 1968–1970. Tukiainen kieltäytyi vuonna 1968 hänelle yksimielisesti esitetystä akateemikon arvonimestä, sillä hän oli kannattanut akateemikkojen palkkaukseen käytettävien määrärahojen siirtämistä tavallisiin apurahoihin.


title: Aimo Tukiainen

text: Kesällä 1962 Tukiainen osti itselleen Oriveden Pitkäjärven kylästä tontin kesäasunnoksi, josta tuli sittemmin Purnun taidekeskus. Ensimmäinen näyttely järjestettiin siellä kesällä 1967 samana vuonna syntyneiden Tukiaisen, Tuulikki Pietilän, Unto Koistisen, Taisto Ahtolan, Erik Enrothin, Ernst Mether-Borgströmin ja Pentti Melasen 50-vuotispäivien kunniaksi. Suuren suosion innoittamina näyttelyitä alettiin järjestämään säännöllisesti joka toinen kesä, biennaalien tapaan, ja useita näyttelyhalleja rakennettiin. Tukiainen käytti Purnua tästä alkaen myös ateljeenaan.


title: Aimo Tukiainen

text: Tukiainen palkittiin vuonna 1956 Pro Finlandia -mitalilla. Professorin arvonimen hän sai 1977 ja samana vuonna hänelle myönnettiin valtion taiteilijaeläke. Kuoltuaan vuonna 1996 Tukiainen haudattiin Hietaniemen hautausmaan Taiteilijainmäelle.


title: Aimo Tukiainen

text: Tukiainen solmi vuonna 1947 avioliiton Annikki Karttusen (26. maaliskuuta 1917 – 14. elokuuta 2018) kanssa. Lapsia syntyi kaksi, koreografi Mirja ja Heikki.


title: Aimo Tukiainen

text: Aimo Tukiainen tutustui Annikkiin tämän sukulaisen luona Rajasaarenkadulla, jolloin Aimo teki muotokuvia WSOY:n kirjailijoista. Aluksi heidän elämänsä oli köyhää, sillä vasta 1950-luvulla alkoi tulla kuvanveistotilauksia. Annikki-vaimon mukaan Purnu syntyi siitä, että Aimon oli saatava kipsivalutyöt suojaan. Tukiaisen ystävä, Oriveden opiston rehtori Heikki Hosia oli sitä mieltä, että paikka oli saatava Orivedeltä, koska Tukiainen oli sieltä kotoisin. Vuosien etsinnän jälkeen paikka löytyi Längelmäveden rannalta, mutta sekään ei kelvannut. Lopulta Koljonselältä suostui eräs maanviljelijä myymään tontin. Ensimmäisen näyttelyn aikana valmiina oli kolme hallia, myöhemmin seitsemän. Yleensä perhe meni pääsiäisen aikoihin Purnuun ja palasi sieltä vasta syys-lokakuussa. Vain pari joulua he viettivät Purnussa. Annikki oli töissä Sotainvalidien Veljesliitossa ja oli viikot töissä matkustaen aina viikonlopuksi Purnuun.


title: Jussi Mäntynen

text: Johan Rickhard Konstantin ”Jussi” Mäntynen (vuoteen 1902 saakka "Lindqvist", 8. toukokuuta 1886 Helsinki – 10. marraskuuta 1978 Turku) oli suomalainen kuvanveistäjä, tunnettu realistisista eläinaiheisista veistoksistaan. Mäntynen oli luontoharrastaja ja metsästäjä, ja perehtyi siksi eläinten anatomiaan ja liikehdintään jo nuorena. Hän työskenteli Helsingin yliopiston eläinmuseossa konservaattorina 20 vuoden ajan ennen kuin ryhtyi päätoimiseksi taiteilijaksi.


title: Jussi Mäntynen

text: Jussi Mäntysen isä oli ammatiltaan puuseppä ja perhe asui Helsingin Hermannissa. Vuonna 1910 Mäntynen meni töihin Helsingin yliopiston eläimuseoon, aluksi hän työskenteli preparaattorin apulaisena ja vuodesta 1919 lähtien konservaattorina.


title: Jussi Mäntynen

text: Mäntynen opiskeli kuvanveistoa Taideteollisessa keskuskoulussa, ensin lyhyitä jaksoja vuosina 1901 ja 1904 sekä pidempään 1912–1913 ja oli kuvanveistäjä Alpo Sailon oppilas vuosina 1912–1920. Hän teki 1910-luvun lopulla opintomatkan Berliiniin (1919–1920) ja kaksi matkaa Pariisiin (1926–1927 ja 1934). Opintomatkoillaan Mäntynen tutustui taidemuseoissa erityisesti eläinveistoksiin.


title: Jussi Mäntynen

text: Mäntysen ensimmäinen työ kuvanveistäjänä oli vuonna 1922 tehty palkintoveistos maatalousnäyttelyyn. Vuonna 1924 Helsingin yliopistossa oli pohjoismaisen metsästäjäkongressin yhteydessä metsästäjänäyttely, jossa Mäntynen esitteli kuuluisan "Hirvi"-veistoksensa kipsimallin.


title: Jussi Mäntynen

text: Jussi Mäntysen uraan vaikuttivat suuresti kaksi menestystä niittänyttä yksityisnäyttelyä, Tukholman näyttely vuonna 1934 ja näyttely Lontoossa 1939. Mäntynen osallistui Milanon triennaaliiin vuonna 1933, josta hän voitti pronssimitalin. "Grand prix'n" hän sai maailmannäyttelyistä Brysselissä 1935 ja Pariisissa vuonna 1937.


title: Jussi Mäntynen

text: Mäntysen veistostuotanto oli laajaa ja mahdollista vain, koska hän teki konservaattorina lyhyttä työpäivää ja hänellä oli pitkät lomat. Vuonna 1938 Mäntynen lopetti yliopistolla työskentelyn kokonaan ja muutti vuonna 1943 Ruotsiin Lidingöön. Siellä veistoksista oltiin kiinnostuneempia kuin Suomessa ja siellä oli paremmat mahdollisuudet niiden myyntiin. Ruotsissa Mäntynen asui vuoteen 1967, jolloin hän muutti takaisin Suomeen ja perusti kotinsa Turkuun. Mäntynen lahjoitti Turun taidemuseolle runsaasti veistoksia vuosien mittaan, kaikkiaan liki 120 työtä. Pienoisveistoksia on pysyvästi esillä taidemuseon yläkerran ”Mäntysen huoneessa”.


title: Jussi Mäntynen

text: Jussi Mäntynen sai Suomen Leijonan ritarikunnan komentajamerkin ja professorin arvonimen vuonna 1949.


title: Jussi Mäntynen

text: Jussi Mäntynen oli naimisissa kahdesti. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli Irene Emilia (o.s. Niemi), he avioituivat vuonna 1907 ja liitto päättyi eroon vuonna 1925. Avioliitosta on neljä lasta. Mäntysen toinen puoliso oli Aune Margareta (o.s. Lind), he avioituivat vuonna 1926.


title: Jussi Mäntynen

text: Ehkä tunnetuin Jussi Mäntysen teoksista on Hirvi-veistos vuodelta 1924. Veistoksen taustahahmona on taiteilijan mukaan ollut Kalevalan Hiiden hirvi. Teoksen alkuperäinen pronssivalos sijoitettiin Viipuriin Torkkelinpuistoon. Veistoksesta on tehty kolme toisintoa, jotka ovat Lahden Erkonpuistossa (1955), Turun Kupittaanpuistossa (1969) ja Helsingissä Luonnontieteellisen museon edustalla (1972).


title: Kati Tuominen-Niittylä

text: Ekaterina ”Kati” Tuominen-Niittylä (s. 4. syyskuuta 1947 Helsinki) on suomalainen muotoilija. Hänet tunnetaan muun muassa Arabian toteuttamista lintujen muotoisista "Storybirds"-kannuistaan ja Iittalan toteuttamista kahvattomista "Gluck"-kaatimista.


title: Kati Tuominen-Niittylä

text: Tuominen-Niittylä aloitti opiskelun Taideteollisessa oppilaitoksessa mutta siirtyi Taideteolliseen korkeakouluun ja valmistui 1976.


title: Kati Tuominen-Niittylä

text: Tuominen-Niittylä teki suomalaista keraamisen muotoilun historiaa voittamalla grand prix'n International Ceramic Festival '98 Mino -kilpailussa 1998 Japanissa. Samassa kilpailussa hän sai myös kunniamaininnan. Vuonna 2002 hän osallistui samaiseen kilpailuun taidesarjassa ja voitti jälleen, tällä kertaa Gold Prix:n, jota jaettiin niitäkin vain yksi, työllään 'Vessel'. Hänet kutsuttiin myös saman kilpailun tuomariksi v. 2005.


title: Kati Tuominen-Niittylä

text: Hän työskenteli Arabian taideosastolla 1980–2003, mutta jättäytyi sitten vapaaksi taiteilijaksi. Hän kuuluu Arabian taideosasto ry taiteilijoiden ryhmään, joka työskentelee nimensä mukaisesti Arabian tehtaan 9. kerroksessa Helsingissä.


title: Ristomatti Ratia

text: Ristomatti Ratia (s. 23. toukokuuta 1941 Helsinki) on suomalainen muotoilija ja Marimekon perustajien Armi Ratian ja Viljo Ratian poika. Hänestä tuli kuuluisa ensin ”marikassien” suunnittelijana, mutta hän on suunnitellut myös muun muassa huonekaluja, lakanoita, koruja, kattiloita, ruumisarkkuja ja talomalliston.


title: Ristomatti Ratia

text: Vuosina 1962–1966 Ratia opiskeli muotoilijaksi Leicester College of Art -koulussa Englannissa. Hän toimi sitten Marimekossa ja sen tytäryhtiössä Décembressä 1970-luvun lopulle saakka, jolloin siirtyi Marimekon tehtäviin Yhdysvaltoihin. Ratia tuli muotoilijana tunnetuksi muun muassa vuonna 1972 esitellyn Palaset-säilytyskalustejärjestelmänsä ansiosta. Pinottavista kuutioista muodostuva Palaset oli ensimmäisiä hyvin menestyneitä muovikalusteita Suomessa.


title: Ristomatti Ratia

text: Kun Armi Ratian perilliset myivät Marimekon Amer-yhtymälle vuonna 1984, Ristomatti Ratia sai sopimuksen myötä viiden vuoden kilpailukiellon muotoilijana ja ryhtyi sijoittamaan varojaan muun muassa kiinteistöihin ja nykytaiteeseen. Laman alkaessa 1990 etenkin kiinteistösijoitukset menettivät ison osan arvostaan ja taidekokoelma joutui pankin haltuun. 1990-luvun alkupuolella Ratia asui joitakin vuosia Chicagossa ja muotoili tuotteita muun muassa Crate & Barrel -sisustustavarataloketjulle, kunnes muutti vaimonsa Anu Saagimin synnyinmaahan Viroon ja keskittyi Suomesta käsin operoivaan Ratia-tuotemerkkiinsä.


title: Ristomatti Ratia

text: Vuonna 2002 Ratia julkaisi omaelämäkerran "Paha poika", jossa hän kertoo laajasti muun muassa suhteistaan naisiin, erityisesti äitiinsä Armi Ratiaan. Vuonna 2005 hän laati kuvituksen kirjailija Marja-Leena Parkkisen kirjoittamaan henkilökuvaan "Love Armi – Armi Ratian henkilökuva" ja kuvitti vuonna 2012 myös Juha Tantun jo 1960-luvun lopussa kirjoittamaan käsikirjoitukseen perustuvan teoksen "Armi Ratian maailmassa". 1990-luvulla Ratia suunnitteli äidilleen omistamansa korusarjan "Usko, toivo, rakkaus", jonka valmistaja on Kultakeskus. Saurum Oy valmistaa Ristomatti Ratian ja Davide Lamparellin muotoilemaa Armi Ratia -riipusta, jossa on tekstiä Ratian äidin nuoruuden päiväkirjoista. Muurlan Lasi Oy:lle Ratia on suunnitellut äitinsä nimeä kantavan Armi-skoolin. Ristomatti Ratia kertoi syksyllä 2012 tekevänsä postikortti- ja jääkaappimagneettisarjaa, jota koristavat hänen äitinsä Armi Ratian mietelauseet. Vuonna 2011 Ratia lanseerasi ruumisarkku- ja uurnamalliston, joka pohjautuu Armi Ratian hautajaisiin.


title: Ristomatti Ratia

text: Ristomatti Ratian vanhemmat olivat Armi ja Viljo Ratia. Hänen äitinsä oli Marimekon perustaja, ja isä Viljo opetti Kadettikoulussa Helsingin Santahaminassa.


title: Ristomatti Ratia

text: Ristomatti Ratia avioitui 1964 Kerstin Wallinin (nykyisin Enbom) kanssa. He saivat tyttären Annan ja pojan Aleksin, joka kuoli pyöräilyonnettomuudessa 1974. Toisesta avioliitostaan Kristiinan (o.s. Kankaanpää) kanssa Ratialla on kolme lasta: Natasha, Anastasia ja Kiira. Kaikki tyttäret asuvat äitinsä tavoin Yhdysvalloissa.


title: Ristomatti Ratia

text: Kolmannen vaimonsa, virolaisen Anu Saagimin kanssa Ratia on ollut yhdessä vuodesta 1990 lähtien ja naimisissa vuodesta 1994. Saagimilla ja Ratialla on yhteinen lapsi Robin. Anu Saagim asuu työnsä takia Robinin kanssa Tallinnassa.


title: Ristomatti Ratia

text: Ratia jätti 12. helmikuuta 2016 pariskunnan eropaperit Helsingin käräjäoikeuteen. Erossa heidän omaisuutensa jaetaan.


title: Ristomatti Ratia

text: Ratia on asunut vuoden 2017 lopulta Villa Ensi -palvelutalossa Helsingin Eirassa. Hänellä diagnosoitiin Alzheimerin tauti vuonna 2016.


title: Ristomatti Ratia

text: Ratian ensimmäisiä muotoilutuotteita olivat Decembre-käsipeili, 1970 ja puuvillamarkiisista valmistettu klassikoksi muodostunut Marimekon olkalaukku 301, 1970-71. Matkuri-laukku pääsi Forbes-lehden valitsemana 1970-luvulla 20 parhaan tuotteen joukkoon. Decembre-sarja jatkui salaattiottimilla 1972, ja samana vuonna Ratia suunnitteli Palaset-lokerosarjan. Vuosina 1976–1979 syntyivät Ateljee-lakana ja Saaristokirstu ja vuonna 1978 Yhdysvaltain lakanat. Vuodelta 1996 on Tonttu-kiuas. Armi-riipus on vuodelta 2006. Siinä on teksti "On vain yksi voima, rakkaus". Vuosilta 2006–2008 ovat Grafico-saappaat ja Laine-laukku. Armi-skooli on vuodelta 2009 ja Rannan kivi -uurna 2010–2011.


title: Ristomatti Ratia

text: Syksyllä 2012 Ratia kilpaili MTV3-kanavan ohjelmassa "Tanssii tähtien kanssa" partnerinaan Sanna-Maria Heikkilä.


title: Crash (vuoden 1996 elokuva)

text: Crash on David Cronenbergin ohjaama elokuva. Se perustuu J. G. Ballardin samannimiseen kirjaan. Aiheensa vuoksi se aiheutti kohua ilmestyessään vuonna 1996. Se yhdistää väkivaltaa ja seksiä kertoen ihmisistä, jotka saavat seksuaalista tyydytystä lihan ja metallin yhtymisestä autokolareissa.


title: Crash (vuoden 2004 elokuva)

text: Crash on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut episodielokuva, jonka on ohjannut Paul Haggis. Elokuvan ensi-ilta oli Toronton elokuvajuhlilla vuonna 2004, mutta kansainväliseen jakeluun se laitettiin vasta vuonna 2005.


title: Crash (vuoden 2004 elokuva)

text: "Crash" sijoittuu Los Angelesiin. Elokuvassa eri yhteiskunnan osista tulevat ihmiset kohtaavat toisiaan törmäämällä toisiinsa. Törmäyksissä vapautuu liike-energian lisäksi sosiaalisia ja rodullisia jännitteitä ( ’kolari, törmäys, rysähdys’).


title: Crash (vuoden 2004 elokuva)

text: Kriitikot ylistivät "Crashia" sen ensi-illan aikaan, ja elokuva menestyi loistavasti myös taloudellisesti. Elokuvan budjetti oli vain 6,5 miljoonaa dollaria, ja se tuotti pelkästään Yhdysvalloissa 54,3 miljoonaa dollaria.


title: Crash (vuoden 2004 elokuva)

text: "Crashilla" oli vuonna 2006 kuusi Oscar-ehdokkuutta, ja se voitti kolme Oscaria: paras elokuva, paras alkuperäinen käsikirjoitus (Paul Haggis, Robert Moresco) ja paras leikkaus (Hughes Winborne). Se menestyi myös Bafta- ja Golden Globe -jaoissa.


title: Crash (vuoden 2004 elokuva)

text: Taloudellisten rajoitteiden takia elokuvaa kuvattiin ohjaaja Haggisin omassa kodissa, televisiosarja "Monkin" lavasteissa. Lisäksi elokuvassa käytettiin ohjaajan ja muiden kuvausryhmän jäsenten autoja.


title: Crash (vuoden 2004 elokuva)

text:
Ehdokkaana:
Ehdokkaana:


title: Crash (vuoden 2004 elokuva)

text: Ehdokkaana:


title: Crash (vuoden 2004 elokuva)

text: Ilta-Sanomien Timo Malmi arvioi 2009 monikulttuurisen Los Angelesin ennakkoluulojen ja pelkojen mosaiikin kulkevan ja toimivan, vaikka henkilöitä ja episodeja riittääkin. Rasismiteeman osalta Malmi toteaa, että Higgsiä voi syyttää siitä, että hän ei malta olla osoittelematta ja yksinkertaistamatta.


title: Tomás de Torquemada

text: Tomás de Torquemada (, 1420 – 16. syyskuuta 1498) oli espanjalainen dominikaanimunkki ja Espanjan inkvisition ensimmäinen suurinkvisiittori kuningas Ferdinand Katolisen alaisuudessa. Nykyisin Torquemada on kiistelty hahmo Espanjan ja katolisen kirkon historiasta, ja hänen nimensä on liitetty julmuuteen ja fanatismiin uskon palveluksessa. Kronikoitsija Sebastián de Olmedo kirjoitti hänestä: "kerettiläisten vasara, Espanjan valo, maansa pelastaja, kunnia veljeskunnalleen" (esp. ""el martillo de los herejes, la luz de España, el salvador de su país, el honor de su orden"").


title: Tomás de Torquemada

text: Tomás de Torquemada syntyi vuonna 1420 Torquemadassa Valladolidin maakunnassa Espanjan pohjoisosassa. Hänen kotikylänsä nimi oli peräisin latinan kielen sanasta "turris cremata" eli "palanut torni", minkä seurauksena hänet on tunnettu myös latinalaisella nimellä Thomas de Turrecremata. Hänen aikalaisensa, espanjalainen kirjailija Hernando del Pulgar, on kertonut Torquemadan esi-isän Alvar Fernández de Torquemadan vaimon olleen "converso" eli katolilaiseksi kastettu espanjanjuutalainen.


title: Tomás de Torquemada

text: Torquemada varttui Valladolidissa ja ryhtyi setänsä kardinaali Juan de Torquemadan tavoin dominikaanimunkiksi omistautuen paavin ja katolisen kirkon palvelukseen. Vuodesta 1452 lähtien hän työskenteli Pyhän ristin luostarissa Segovian kaupungissa. Vuonna 1460 Torquemada nimitettiin luostarin prioriksi, kunnes hän vapaaehtoisesti erosi virasta 22 vuotta myöhemmin vuonna 1460.


title: Tomás de Torquemada

text: Torquemada oli nuoren prinsessa Isabellan rippi-isä, mistä hän hyötyi suuresti myöhemmässä elämässään. Kun Isabella avioitui serkkunsa Ferdinand Katolisen kanssa vuonna 1469 ja kruunattiin kuningattareksi vuonna 1474, Torquemada nousi uuden kuningaspariskunnan neuvonantajaksi. Kastilian ja Aragonian yhdistymisen jälkeen Torquemada hankki kuningattaren tuen tehtävässä valvoa katolisten oppien levittämistä uudessa valtakunnassa.


title: Tomás de Torquemada

text: Vuonna 1482 paavi Sixtus IV nimitti Torquemadan jo vuonna 1478 perustetun Espanjan inkvisition neuvoston johtajaksi ja seuraavana vuonna 1483 hän omaksui suurinkvisiittorin arvonimen. Torquemada ilmoittautui paavi Sixtus IV:n edustajaksi, ja inkvisition toiminta rajoittui aluksi heidän pyhään toimistoonsa Segoviassa. Kuningas Ferdinand kuitenkin laillisti hänen toimivaltansa Kastiliassa ja Leónissa, ja myöhemmin toimivalta laajentui myös Aragoniaan, Kataloniaan, Valenciaan ja Mallorcaan. Jokainen espanjalainen yli 12-vuotias tyttö ja 14-vuotias poika oli vastuussa inkvisitiolle, ja tuhansittain kerettiläisyydestä epäiltyjä järjestelmällisesti kuulusteltiin, kidutettiin ja poltettiin roviolla. Inkvisition uhreihin kuului harhaoppisuudesta syytettyjen ohella myös noituudesta, sodomiasta, polygamiasta, haureudesta, rienauksesta, koronkiskonnasta ja muista rikoksista tuomittuja henkilöitä. 1800-luvun alkupuolella historioitsija Juan Antonio Llorente väitti, että Torquemada olisi ollut vastuussa yli 10 000 ihmisen polttamisesta roviolla. Nykyhistorioitsijoiden mukaan inkvisitio määräsi noin 2000:n ihmisen kuoleman autodafeessa. Torquemada oli pelätty hahmo 1400-luvun loppupuolen Espanjassa, ja tarinoiden mukaan hän liikkui ympärillään 50 ratsuväen ja 250 jalkaväen sotilasta.


title: Tomás de Torquemada

text: Vuonna 1485 inkvisiittori Pedro de Arbués murhattiin Zaragozassa, minkä ansiosta Torquemada keksi syyttää kerettiläisiä ja salajuutalaisia. Vuonna 1491 inkvisitio tutki Torquemadan johdolla La Guardian pyhän lapsen tapausta, jossa juutalaisia syytettiin todennäköisesti valheellisesti siitä, että he olisivat murhanneet ja syöneet kristityn pikkulapsen. Torquemada oli vakuuttunut siitä, että juutalaiset ja muslimit olivat oman uskontonsa ja kulttuurinsa takia vakava uhka Espanjalle ja katoliselle seurakunnalle, joten hän julisti heidät katolisen kirkon vihollisiksi ja aloitti molempien väestönryhmien järjestelmälliset vainot. Hänen määräyksestään Talmudeja ja arabiankielisiä kirjoituksia poltettiin kirjarovioilla, ja kirjarovioilla paloi poroksi myös eräitä historiallisesti korvaamattomia tekstejä juutalaisten ja maurien historiasta Espanjassa ennen 1400-luvun alkua. Torquemada kuulusteli inkvisition pidättämiä juutalaisia ja salli heille mahdollisuuden kääntyä katolisuuteen vannomalla uskollisuudenvalan paaville. 31. maaliskuuta 1492 Ferdinand ja Isabella määräsivät Espanjan kaikki juutalaiset karkoitettaviksi koko valtakunnasta, ja Torquemada oli yksi lakiesityksen tärkeimmistä kannattajista.


title: Tomás de Torquemada

text: Kun Torquemadan maine levisi Euroopassa, paavi Sixtus IV katui Torquemadan nimitystä suurinkvisiittoriksi sanomalla, että inkvisition epäoikeudenmukaisesti vangitsemat ja kiduttamat kerettiläisyydestä syytetyt olivat saapuneet Pyhän istuimen luokse ankaruutta pakoon ja vannomaan puhdasoppisuuttaan. Vuoden 1494 uusi paavi Aleksanteri VI nimitti Torquemadan assistenteiksi neljä inkvisiittoria, jotka olivat saaneet salaa paavilta määräykset hillitä suurinkvisiittoria tuomitsemasta kerettiläisiä.


title: Tomás de Torquemada

text: 16. syyskuuta 1498 Torquemada menehtyi kuppaan, jota hän oli sairastanut useiden vuosien ajan.


title: Erik Tulindberg

text: Erik Eriksson Tulindberg (22. helmikuuta 1761 Vähäkyrö – 1. syyskuuta 1814 Turku) oli suomalainen säveltäjä, viulisti ja korkea virkamies. Häntä pidetään varhaisimpana tunnettuna taidemusiikin säveltäjänä Suomessa. Hän oli myös 1809–1812 Suomen hallituskonseljin valtionvaraintoimituskunnan puheenjohtaja eli periaatteessa Suomen ensimmäinen valtiovarainministeri.


title: Erik Tulindberg

text: Erik Tulindbergin vanhemmat olivat maanmittari ja lääninkamreeri Erik Tulindberg ja Kristina Beata Carlborg. Hänen puolisonsa vuodesta 1787 oli Margareta Kristina Nylander (k. 1843).


title: Erik Tulindberg

text: Tulindberg merkittiin jo 15-vuotiaana vuonna 1776 kirjoille Turun akatemiaan, josta hän valmistui maisteriksi vuonna 1782. Hän muutti vuonna 1784 Ouluun ja toimi siellä virkamiehenä. Hän oli vuodesta 1794 Oulun läänin ja vuodesta 1811 Turun ja Porin läänin lääninkamreeri. Tulindberg valittiin vuonna 1797 Ruotsin Kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi. Vuonna 1809 hän siirtyi takaisin Turkuun ja toimi Suomen suuriruhtinaskunnan hallituskonseljin jäsenenä ja valtionvaraintoimituskunnan puheenjohtajana. Hän oli tuolloin talousosaston ainoa jäsen, jolla oli akateeminen loppututkinto. Vastaavasti hän ja Carl Johan Idman (vuodesta 1814 aateloituna Idestam) olivat osaston ainoat aatelittomat.


title: Erik Tulindberg

text: Tyylillisesti Tulindbergin teokset edustavat 1700-luvun loppupuolen klassismia, mutta jotkin piirteet ennakoivat jo romantiikan aikakautta.


title: Erik Tulindberg

text: Tulindbergin teoksista kuusi jousikvartettoa on sävelletty todennäköisesti 1780-luvun alussa. Teosten käsikirjoitukset löytyivät Helsingin yliopiston kirjaston kokoelmasta vuonna 1925. Kvartettojen nuottivihkoista puuttui toisen viulun osuus ja myös alttoviuluääni oli osittain puutteellinen. Kvartettoja ovat täydentäneet John Rosas, Toivo Haapanen, Kalevi Aho 1990-luvulla ja Anssi Mattila 2004.


title: Erik Tulindberg

text: Tulindbergin viulukonsertto on varhaisempi teos kuin jousikvartetot. Se on ilmeisesti esitetty vuonna 1783 Turussa ja sitä pidetään ensimmäisenä suomalaisen säveltäjän luomana suurimuotoisena sävelteoksena. Konserton käsikirjoitus löytyi Tukholman musiikkiakatemian kirjastosta vuonna 1956. Tulindberg sävelsi tiettävästi myös toisen viulukonserton, mutta se on kadonnut.


title: Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut 1967

text: Vuoden 1967 jääpallon maailmanmestaruuskilpailut olivat kautta aikain viidennet jääpallon MM-kilpailut. Kisat pidettiin Suomessa, Suomi toimi kisaisäntänä toista kertaa. Kuusi ottelua pelattiin viidellä eri paikkakunnalla, Helsingissä pelattiin kaksi ottelua, Oulussa, Varkaudessa, Mikkelissa ja Lappeenrannassa pelattiin yksi ottelu.


text: MM-kilpailuissa pelattiin yksinkertainen sarja, jonka voittaja voitti MM-kultaa. Turnaukseen osallistuivat Suomi, Ruotsi, Norja ja Neuvostoliitto. Mestaruuden voitti Neuvostoliiton joukkue jo viidennen kerran peräkkäin. Turnaus oli tasainen, sillä kaikki ottelut Suomen, Ruotsin ja Neuvostoliiton välillä päättyivät tasapeliin. Otteluita seurasi noin 15 500 maksanutta katsojaa, eli noin 2600 katsojaa ottelua kohden.


title: Thomas Schelling

text: Thomas Crombie Schelling (14. huhtikuuta 1921 Oakland, Kalifornia – 13. joulukuuta 2016) oli yhdysvaltalainen ekonomisti, joka toimi professorina Marylandin yliopistossa. Hän jakoi vuoden 2005 Nobelin taloustieteen palkinnon yhdessä israelilaisen Robert Aumannin kanssa peliteoriaa koskevista tutkimuksistaan.


title: Thomas Schelling

text: Schelling väitteli Harvardin yliopistossa ja työskenteli Yhdysvaltojen hallinnossa mm. Marshall-ohjelman parissa 1948–1950. Hän työskenteli Harvardin yliopistossa yli kolmenkymmenen vuoden ajan. 1950-luvulla hän tutki ydinasekilpailua ja kirjoitti siitä kirjan. 1980-luvulta alkaen hän tutki muiden aiheiden ohella hiilidioksidipäästöjä ja ilmastonmuutosta.


title: Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut 1969

text: Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut vuonna 1969 olivat kautta aikain kuudennet jääpallon maailmanmestaruuskilpailut. Kisat pidettiin Ruotsissa toista kertaa jääpallon MM-historian aikana. Osallistuneita maita oli kolme; Neuvostoliitto, Suomi, sekä isäntämaa Ruotsi. Norja boikotoi MM-turnausta, koska maa protestoi Neuvostoliiton elokuussa 1968 tekemää Tšekkoslovakian miehitystä.


text: Mestari ratkaistiin ensimmäistä kertaa siten, että joukkueet pelasivat keskenään kaksinkertaisen sarjan, jonka voittaja voitti maailmanmestaruuden. Mestaruuden voitti Neuvostoliiton joukkue jo kuudennen kerran peräkkäin.


title: Itävallan keisarikunta

text: Itävallan keisarikunta (, aikalaisittain "Kaiserthum Oesterreich") oli 11. elokuuta 1804 – 8. kesäkuuta 1867 nykyisessä Itävallassa ja sen nykyissä naapurivaltiossa toiminut Habsburgien suvun hallitsema valtio.


title: Itävallan keisarikunta

text: Ennen keisarikunnaksi tuloaan Itävalta oli arkkiherttuakunta. Se oli yksi Pyhään saksalais-roomalaiseen keisarikuntaan kuuluneista käytännössä itsenäisistä valtioista, mutta sikäli erikoisasemassa, että sen arkkiherttuana oli useiden vuosisatojen ajan lähes poikkeuksetta sama henkilö kuin keisarinakin. Kun Habsburgien monarkia, johon Itävalta kuului, joutui toistuvasti sotiin Osmanien valtakuntaa vastaan, se valloitti vähitellen myös sille kuuluneita alueita, erityisesti Unkarin. Näitä ei kuitenkaan katsottu Pyhään saksalais-roomalaiseen keisarikuntaan kuuluviksi.


title: Itävallan keisarikunta

text: Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta lakkasi vuonna 1806, kun keisari Frans II luopui sen keisariudesta. Kaksi vuotta aikaisemmin hän oli kuitenkin julistanut Itävallan keisarikunnaksi ja tullut sen keisariksi nimellä Frans I. Tästä keisarikunnasta tuli vuonna 1867 Itävalta-Unkarin kaksoismonarkia. Itävallan keisari oli Itävalta-Unkarin johdossa aina ensimmäisen maailmansodan päättymiseen vuonna 1918.


title: Itävallan keisarikunta

text: Itävallan keisarikunta päättyi vuonna 1867, kun muodostettiin "Valtakunnanneuvostossa edustetut kuningaskunnat ja maat ja Unkarin Pyhän Tapanin kruunun maat", josta puhekielellä on käytetty muotoa Itävalta-Unkari tai Itävalta-Unkarin kaksoismonarkia kuvaamaan Itävallan keisarikunnan ja sen keisarin hallitsemien maiden sekä Unkarin kuningaskunnan valtioliittoa.


title: Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut 1971

text: Vuoden 1971 jääpallon maailmanmestaruuskilpailut olivat kautta aikain seitsemännet Jääpallon MM-kilpailut. MM-turnaus pidettiin kolmatta kertaa MM-historian aikana Ruotsissa ja turnaukseen osallistuivat Neuvostoliitto, Norja, Suomi ja Ruotsi.


text: Mestari ratkaistiin neljän joukkueen kaksinkertaisen sarjan perusteella. Mestaruuden voitti Neuvostoliiton joukkue seitsemättä perättäistä kertaa..


title: Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut 1973

text: Vuoden 1973 jääpallon maailmanmestaruuskilpailut olivat järjestyksessään kahdeksannet jääpallon MM-kilpailut. MM-kilpailut pidettiin Neuvostoliitossa toista kertaa jääpallon MM-historian aikana. Kisakaupunkeina toimivat Moskova ja Krasnogorsk. MM-kilpailuihin osallistuivat Neuvostoliitto, Ruotsi, Suomi, ja Norja. MM-turnauksessa pelattiin kaksinkertainen sarja, jonka voittaja voitti MM-kultaa. Mestaruuden voitti Neuvostoliitto kahdeksatta peräkkäistä kertaa.


title: Edvard Hjelt

text: Edvard Immanuel Hjelt (28. kesäkuuta 1855 Vihti — 2. heinäkuuta 1921 Bad Mergentheim, Saksa) oli suomalainen kemisti, professori, Helsingin yliopiston rehtori ja kansleri sekä valtioneuvos. Hän oli lyhyen aikaa Senaatin talousosaston varapuheenjohtaja ja myöhemmin avainhenkilö Saksan ja Suomen suhteiden kehittymisessä.


title: Edvard Hjelt

text: Opiskeltuaan kemiaa Suomessa ja Saksassa Hjelt pääsi hoitamaan orgaanisen kemian professorin virkaa jo 25-vuotiaana, virallisesti hänet nimitettiin 27-vuotiaana vuonna 1882. Hänen isänsä Otto E. A. Hjelt oli samaan aikaan anatomian professori ja vararehtori, ja myöhemmin myös hänen veljestään Arthur Hjeltistä tuli vanhan testamentin eksegetiikan professori. Edvard Hjelt oli tutkijana aktiivinen, ja julkaisi tieteenalaltaan yli 200 artikkelia. Samaan aikaan hän loi uraa myös yliopiston hallinnossa ja kohosi rehtoriksi keväällä 1899. Hänen rehtoruutensa osui ajallisesti yksi yhteen ensimmäisen sortokauden kanssa ja hän yritti toimia sovittelijana vastarintaa tukevien ylioppilaiden ja venäläisen hallinnon välillä. Tänä aikana hän sai myös valtioneuvoksen arvonimen vuonna 1904. Hjelt väistyi rehtorin paikalta jo kertaalleen vuonna 1905, mutta palasi pian, kun seuraajaksi valittu R. A. Wrede siirtyi senaatin oikeusosaston johtoon.


title: Edvard Hjelt

text:
Hjelt nimitettiin itsekin joulukuussa 1907 senaattiin kirkollistoimituskunnan apulaispäälliköksi ja pian kauppa- ja teollisuustoimituskunnan päälliköksi. Hänet luettiin periaatteessa nuorsuomalaisiin, mutta käytännössä hän oli mielipiteiltään jossain perustuslaillisten nuorsuomalaisten ja myöntyväisten vanhasuomalaisten välimaastossa. Mechelinin senaatin kaaduttua kesällä 1908 Edvard Hjelt nousikin talousosaston varapuheenjohtajana johtamaan uutta, nuor- ja vanhasuomalaisten yhdessä muodostamaa kokoomussenaattia. Hän erosi muiden nuorsuomalaisten kanssa jo seuraavassa huhtikuussa toisen sortokauden alkaessa, jolloin virkaatekeväksi johtajaksi tuli hänen vanhasuomalaisiin kuulunut nuorempi veljensä, August Hjelt. Edvard Hjelt palasi yliopistolle, jonka sijaiskansleriksi hän tuli 1910, mitä virkaa ainakin nimellisesti hoiti kuolemaansa asti.
Ensimmäisen maailmansodan syttyessä Hjelt oleskeli Saksassa, jonne oli tieteellisen työnsä johdosta pitänyt kiinteitä yhteyksiä. Hänestä tuli yksi vahvimpia saksalaissuuntauksen kannattajia ja helmikuusta 1915 eteenpäin yksi jääkäriliikkeen taustavoimista, "vanhojen neuvostoa" muistuttavan Keskuskomitean jäsen.


title: Edvard Hjelt

text: Syksyllä 1917 Hjelt nousi itsenäisyysliikkeen kärkihahmoksi, sillä toiminnan painopiste siirtyi Tukholmasta Berliiniin. Hän yhdessä eversti Wilhelm Thesleffin kanssa vahvisti yhteistyötä saksalaisten kanssa. Hän tunnusteli kenraali Ludendorffilta mahdollisuutta saada sotilaallista tukea Suomen itsenäisyydelle ja sai sitten kotimaasta toimeksiannon hankkia Saksalta tunnustuksen itsenäisyysjulistukselle. Tammikuussa 1918 hänestä tehtiin ensimmäinen Suomen Berliinin lähettiläs ja hän ryhtyi tarmokkaasti ajamaan jääkärien kotiuttamista, jotta nämä pääsisivät liittymään sisällissodan valkoisiin.


title: Edvard Hjelt

text: Hjelt vaikutti yhdessä Vaasan Senaatin kanssa siihen, että Suomi liittoutui vahvasti Saksan kanssa keväällä 1918. Saksa ja Venäjällä valtaan noussut neuvostohallitus kävivät 1918 alussa neuvotteluja rauhansopimuksesta. Kun ne helmikuun 1918 alussa katkesivat, Saksan sodanjohto halusi laajentaa sotatoimiaan Venäjää vastaan, ja sota päätettiin ulottaa myös Suomeen, jossa oli jo käynnissä sisällissota. Maihinnousun perustelemiseksi Saksa kuitenkin halusi avunpyynnön. Saksan sodanjohto kehotti 13.2.1918 lähettiläs Edvard Hjeltiä tekemään virallisen anomuksen sotilaallisen avun saamiseksi Suomelle. Hjelt ja hänen apulaisensa Rafael Erich jättivät heti seuraavana päivänä Saksan valtakunnankanslerille kirjelmän, jossa pyydettiin Saksalta välittömästi mahdollisimman suurta apua ja saksalaisten joukkojen lähettämistä Suomeen. Kirjelmä jätettiin senaatin nimissä, vaikkei Hjeltillä ja Erichillä ollut siihen valtuuksia. Jälkeenpäin senaatin puheenjohtaja Svinhufvud kuitenkin siunasi menettelyn, vastoin joidenkin senaattorien ja Mannerheimin tahtoa.


title: Edvard Hjelt

text: Sisällissodan päätyttyä Hjelt lobbasi voimakkaasti Suomen kuninkaaksi ensin Mecklenburgin herttua Adolf Friedrichiä ja sitten Hessenin prinssi Friedrich Karlia, joka myös valittiin (katso Suomen kuningaskuntahanke). Saksan keisarikunnan romahdettua siihen sitoutunut Hjelt joutui jättämään lähettilään tehtävänsä tammikuussa 1919. Sitä ennen hän oli auttanut Ludendorffin maanpakoon suomalaisella passilla. Hjelt palasi Helsinkiin kanslerinvirkaansa.


title: Edvard Hjelt

text: Edvard Hjelt oli myös perustamassa henkivakuutusyhtiö Suomea, ja johti sen hallitusta 1906–1921. Hän toimi monissa muissakin liike-elämän ja järjestöjen luottamustehtävissä.


title: Edvard Hjelt

text: Edvard Hjeltin tytär oli taiteilija Esther Hjelt-Cajanus. Hänen veljiään olivat tilastomies ja senaattori August Hjelt ja teologi Arthur Hjelt. Hänen serkkunsa oli kasvitieteilijä Hjalmar Hjelt.


title: Kārlis Ulmanis

text: Kārlis Augusts Vilhelms Ulmanis () oli latvialainen poliitikko maan ensimmäisen itsenäisyyden aikana vuodesta 1918 vuoteen 1940. Hän toimi maan pääministerinä ja myöhemmin sen presidenttinä. Vuodesta 1934 hän hän hallitsi maata yksinvaltiaan tavoin. Ulmanis kuoli vankeudessa Neuvostoliitossa vuonna 1942.


title: Kārlis Ulmanis

text: Kārlis Ulmanis syntyi maanviljelijäperheeseen Bērzessä vuonna 1877. Hän kävi lukiota Jelgavassa ja valmistui vuonna 1897 Itä-Preussissa maitotaloutta opettaneesta koulusta. Vuosina 1902–1903 hän opiskeli Sveitsin Zürichissa maataloutta ja jatkoi alan opintoja vuonna 1905 Leipzigissä. Opintojen jälkeen hän työskenteli maatalousneuvojana, sosiaalityöntekijänä ja Liivinmaalla ilmestyneen Lauksaimnieks-lehden toimittajana. Venäjän vuoden 1905 vallankumouksen aikana hän esitti mielipiteitään latvian kielen opetuksesta kouluissa, mikä johti hänen vangitsemiseensa. Häntä pidettiin vankina Pihkovassa, mistä hän vapautui 1906. Sen jälkeen Ulmanis työskenteli jonkin aikaa veljensä maatilalla, kunnes hän muutti loppuvuodeksi 1906 ja alkuvuodeksi 1907 Saksaan opettamaan maataloutta. Vuonna 1907 hän muutti Yhdysvaltoihin ja opiskeli Nebraskan yliopiston maatalousosastolla. Ulmanis valmistui 1909, palasi 1913 Latviaan ja toimi jälleen agronomina.


title: Kārlis Ulmanis

text: Ensimmäisessä maailmansodassa Ulmanis tuki latvialaisia pakolaisia auttaneita järjestöjä ja toimitti 1914−1915 "Zeme"-nimistä lehteä. Vuonna 1917 hän oli mukana perustamassa Latvian maanviljelijöiden liittoa ("Latviešu Zemnieku Savienība") ja nousi yhdeksi sen johtohahmoista. Vuodesta 1918 eteenpäin Ulmanis toimi Latvian itsenäisyyden puolesta ja maan julistauduttua itsenäiseksi 18. marraskuuta 1918 Ulmaniksesta tuli väliaikaisen hallituksen pääministeri. Tämän ohella hän toimi myös esimerkiksi sotaministerinä ja maatalousministerinä eri ajanjaksoina.