title: Huijauslasku

text: Jos saa laskun palvelusta, jota ei ole tilannut, on siitä syytä tehdä rikosilmoitus poliisilaitoksella. Laskusta voi kertoa myös tiedotusvälineille suoraan. Yleensä huijauslaskut uutisoidaan ainakin sanomalehtien pikku-uutisina. Suomessa lisäksi Muskrat -nimisellä verkkosivustolla pidetään yllä varoituslistaa huijauslaskuista, jonne voi tehdä varoituksen.


title: Huijauslasku

text: Kaikki tilisiirron sisältävät laskut eivät ole huijauslaskuja. Esimerkiksi katsastusasemat ovat jo 1990-luvulta alkaen markkinoineet palveluaan tilisiirrolla, jonka maksamalla pystyy varaamaan katsastusajan. Hyvän liiketavan mukaisessa tilisiirron sisältävässä tarjouksessa kuitenkin sanotaan selvästi, jopa korostaen, että maksua ei ole pakko suorittaa vaan kyse on vain tarjouskirjeestä.


title: Yhdistetyn maailmancup 1990–1991

text: Yhdistetyn maailmancupin kaudella 1990–1991 järjestettiin yhdeksän osakilpailua.


title: San Theodoros

text: San Theodoros on belgialaisen sarjakuvataiteilija Hergén piirtämissä ja käsikirjoittamissa Tintti-sarjakuvissa esiintyvä kuvitteellinen valtio. Maa esitetään satiirisena parodiana tyypillisestä Latinalaisen Amerikan banaanitasavallasta: ulkovallat sekaantuvat maan sisäisiin asioihin, vallankaappaukset ovat jokapäiväisiä ja sotilaat vaihtavat jatkuvasti puolia.


title: San Theodoros

text: San Theodoros esiintyy Tintti-albumeissa "Särkynyt korva" ja "Tintti ja Picarot", joskin maahan myös viitataan albumeissa "Seitsemän kristallipalloa" ja "Seikkailu Punaisella merellä".


title: San Theodoros

text: San Theodorosin tasavalta sijaitsee Etelä-Amerikassa, ja maan ainoat tunnetut rajanaapurit ovat Kolumbia ja toinen Hergén keksimä fiktiivinen valtio, Nuevo Rico. Suurin osa San Theodorosin pinta-alasta on nähtävästi tiheiden sademetsien peitossa, mutta maassa on myös savanneja ja vuoristoja.


title: San Theodoros

text: San Theodorosin halki virtaa useita jokia, kuten "Särkyneessä korvassa" mainitut Badurajal- ja Arumbajoet. Badurajal virtaa San Theodorosin ja Nuevo Ricon välisen rajan läheisyydessä, ja joen varrella on vähintäänkin yksi korkea vesiputous. Arumbajoki sijaitsee San Theodorosin keskiosissa, ja se virtaa maan sademetsien läpi. "Särkyneessä korvassa" ja "Tintti ja Picaroissa" nähtyihin sademetsien eläimiin kuuluvat muiden muassa anakondat, kaimaanit, piraijat ja sähköankeriaat.


title: San Theodoros

text: San Theodorosin pääkaupunki on Las Dopicos, jonka sijainnista on ristiriitaista tietoa: "Särkyneessä korvassa" se esiintyy vilkkaana satamakaupunkina, mutta tarinassa "Tintti ja Picarot" sen viitataan sijaitsevan sisämaassa. On kuitenkin mahdollista, että kaupunki on maantieteellisesti samankaltainen kuin Venezuelan pääkaupunki Caracas, missä rannikon esikaupunkialueen ja keskustan erottaa toisistaan pienehkö vuorijono. Sekä "Särkyneessä korvassa" että "Tintti Picaroissa" taustalla etäisesti näkyvät vuoret tukevat kyseistä teoriaa.


title: San Theodoros

text: "Särkyneessä korvassa" Las Dopicosin arkkitehtuuri koostuu lähinnä matalista ja kulmikkaista rakennuksista, ja kävelykatuja reunustavat istutetut palmupuut. "Tintti ja Picaroissa" Las Dopicos kuitenkin esitetään stereotyyppisenä kolmannen maailman suurkaupunkina: Las Dopicosissa on vauraita, turistien suosimia kaupunginosia, joihin on rakennettu nykyaikaista arkkitehtuuria edustavia rakennuksia; toisaalta kaupungissa on myös köyhiä, ränsistyneitä ja saastuneita slummeja, joissa partioivat hallituksen sotilaspoliisit.


title: San Theodoros

text: "Tintti ja Picarojen" mukaan Las Dopicosissa järjestetään jokavuotiset karnevaalit, jotka tarinassa nähtyjen julisteiden mukaan pidetään 22.–24. helmikuuta.


title: San Theodoros

text: "Särkyneessä korvassa" San Theodorosin asevoimain kalustosta nähdään sotilaiden käytössä oleva, konekiväärillä aseistettu avoauto, jollainen jahtaa Las Dopicosista pakenevaa Tinttiä. Univormut ovat sotilailla oliivinvihreitä ja korkea-arvoisilla upseereilla tummanvihreitä. Samassa tarinassa myös mainitaan, että San Theodorosin armeijassa on 3487 everstiä mutta vain 49 korpraalia, mikä viittaa maan diktaattorien tapaan nimittää korkeisiin asemiin henkilökohtaisia ystäviään.


title: San Theodoros

text: "Tintti ja Picaroissa" sekä upseerit, sotilaat ja sotilaspoliisit ovat pukeutuneet tummanvihreisiin univormuihin, ja heille on tunnuksena Plekzy-Gladzin viikset. Samassa tarinassa maan asevoimain kalustosta nähdään panssarintorjuntatykki sekä helikopteri, joka lähetetään paikallistamaan Tintti, kapteeni Haddock ja professori Tuhatkauno.


title: San Theodoros

text: Arumbajoen läheisyydessä asuu paikallinen arumbaja-intiaaniheimo, jota "Särkyneen korvan" mukaan pidetään Etelä-Amerikan julmimpana alkuperäiskansana. Arumbajojen perinteisiä vihollisia ovat bibarot. Molemmat intiaaniheimot viettävät alkukantaista ja ulkomaailmasta eristynyttä elämää elinkeinonaan metsästys. "Särkynyt korva" myös esittelee molempien heimojen taikauskoisia perinteitä: bibaroilla on tapana kutistaa tappamiensa vihollisten päät, ja arumbajat harjoittavat eläinuhrausta ja tämän vuoksi yrittävät epäonnistuneesti tappaa Miloun.


title: San Theodoros

text: "Tintti ja Picaroiden" mukaan San Theodorosin virallinen lentoyhtiö on nimeltään SANTAERO ja valtion pankkilaitoksen nimi Banco de la Nación.


title: San Theodoros

text: San Theodorosin alueella eli aikoinaan muinainen pazteekki-intiaaniheimo, joiden kehittynyt korkeakulttuuri rakensi Trenxcoatlin kaupunkiin mayojen tapaisia suuria pyramideja.


title: San Theodoros

text:
San Theodorosin valtio itsenäistyi oletettavasti vuoden 1805 tienoilla. Kenraali Olivaro oli maan itsenäistymisen kannalta merkittävä sotilashenkilö ja häntä alettiin myöhemmin kutsumaan vapaustaistelija Simón Bolívarin tavoin nimellä "Libertador" eli "Vapauttaja". Itsenäistymisen jälkeen maa kuitenkin koki useita, väkivaltaisia sotilasvallankaappauksia, kunnes maassa lopulta kehkeytyi "kansanperinne", jonka mukaan vallankaappauksen tehnyt henkilö teloittaa edellisen, syrjäytetyksi joutuneen hallitsijan.
Vuoden 1935 aikoihin, albumissa "Särkynyt korva", San Theodorosin presidentti oli kenraali Tapioca, jonka syöksivät vallasta kenraali Alcazarin johtamat vallankumoukselliset. Hetken kuluttua Tapioca kuitenkin käynnisti oman vastavallankumouksen, jolloin kapina kukistui ja kenraali Alcazar menetti valtansa. Puoli tuntia myöhemmin Alcazarin joukot valtasivat Las Dopicosin ja Tapioca joutui jälleen pakenemaan Alcazarin joukkojen miehittämästä pääkaupungista. Kun Alcazarista oli tullut San Theodorosin valtionpäämies, hän nimitti lehtimies Tintin everstiksi ja henkilökohtaiseksi adjutantikseen, jolloin edellinen adjutantti, eversti Diaz, liittyi Alcazarin hallintoa vastustaviin salaliittolaisiin ja yritti muutamia kertoja epäonnistuneesti salamurhata Alcazarin ja Tintin.


title: San Theodoros

text: Alcazarin valtaannousun jälkeen yhdysvaltalaisen öljy-yhtiö General American Oilin edustaja, herra Chicklet, onnistui houkuttelemaan kenraalin julistamaan sodan Nuevo Ricon tasavallalle, koska General American Oil halusi saada haltuunsa Gran Chapo -nimisen öljyrikkaan maa-alueen, joka sijaitsi osittain San Theodorosin ja osittain Nuevo Ricon puolella. Tintti kuitenkin vastusti Chickletin suunnitelmia, joten hänet lavastettiin vakoojaksi ja hänelle annettiin kuolemantuomio. Tintti kuitenkin onnistui pakenemaan vankilasta ennen teloitusta ja pakeni santheodoroslaisilta sotilailta varastamallaan autolla Nuevo Ricon puolelle. Nuevoricolaiset kuitenkin erheellisesti luulivat, että kyseessä oli San Theodorosin hyökkäys maahan, jolloin kenraali Mogadorin johtama Nuevo Rico julisti San Theodorosille sodan. Sodan aikana San Theodorosia tuki General American Oil ja Nuevo Ricoa Etelä-Amerikan englantilainen öljy-yhtiö, mutta lopulta sota päättyi San Theodorosin ja Nuevo Ricon solmimaan aselepoon, kun Gran Chapossa vieraillut tutkimusryhmä sai selville ettei Gran Chapossa ollutkaan öljyä.


title: San Theodoros

text: Vuonna 1943, albumissa "Seitsemän kristallipalloa", kenraali Tapioca oli jälleen vallassa syöstyään kenraali Alcazarin, joka joutui lähtemään maanpakoon ja esiintyi veitsenheittäjänä taiteilijanimellä "Ramon Zarate". Myöhemmin vuonna 1958, albumissa "Seikkailu Punaisella merellä", Alcazar onnistui jälleen syöksemään kenraali Tapiocan vallasta ja julistautui San Theodorosin presidentiksi.


title: San Theodoros

text: Vuonna 1976, albumissa "Tintti ja Picarot", kenraali Tapioca kuitenkin suoritti vallankaappauksensa ja kaatoi Alcazarin hallinnon marsalkka Plekszy-Gladzin johtaman Bordurian tukemana. Kun kenraali Tapiocasta oli tullut San Theodorosin valtionpäämies, hän perusti maahan uudenlaisen hallinnon, joka pohjautui Plekszy-Gladzin kehittämään kommunismia mukailevaan ideologiaan, viiksismiin. Viiksistisessä San Theodorosissa marsalkka Plezksy-Gladzin viiksistä muodostui Bordurian tavoin tärkeä hallinnollinen tunnus, ja kaikki maan asevoimien upseerit ja sotilaat olivat velvollisia kasvattamaan itselleen Plekszy-Gladzin ja Tapiocan kaltaiset viikset. Borduria kannatti Tapiocan hallintoa ja lähetti San Theodorosiin korkea-arvoisia sotilasalan asiantuntijoita, mukaan lukien Bordurian salaisen poliisin Zturpon päällikön Sponszin. San Theodorosin pääkaupunki Los Dopicosille annettiin uudeksi nimeksi "Tapiocapolis".


title: San Theodoros

text: Kenraali Alcazar ryhtyi vastustamaan Tapiocan hallintoa ja perusti International Banana Companyn tukeman Picarot-sissiliikkeen, jonka tarkoituksena oli syrjäyttää Tapioca. Tapioca kuitenkin pudotti laskuvarjoilla San Theodorosin sademetsiin laatikoittain Loch Lomond -viskipulloja, minkä seurauksena Alcazarin miehet alkoholisoituivat. Näihin aikoihin eversti Sponsz kuitenkin lavasti Bianca Castafioren osalliseksi sepitteellistä "Tapiocan vastaista salaliittoa", jolloin San Theodorosin hallitus ryhtyi syyttämään Tinttiä, kapteeni Haddockia ja professori Tuhatkaunoa osallisuudesta samaiseen salaliittoon. Kun Haddock kiisti syytökset osallisuudesta salaliittoon, jolloin Tapioca kutsui hänet, Tintin ja Tuhatkaunon vierailulle San Theodorosiin "vaihtamaan näkemyksiä keskenään". San Theodorosissa Tintti ja hänen kumppaninsa kuitenkin liittyivät kenraali Alcazarin joukkoihin sekä avustivat Picaroita parantumaan alkoholismistaan ja syöksemään Tapiocan vallasta epätavallisen verettömän vallankaappauksen aikana.


title: San Theodoros

text: Koska Alcazar oli vannonut Tintille, ettei hän saisi tappaa ketään vallankaappauksen aikana, vallasta syösty Tapioca sai lähteä maanpakoon. Vallankaappauksen jälkeen Alcazarista tuli San Theodorosin presidentti, mutta 1970-luvun jälkeen maan historiasta ei ole enää tietoa.


title: Nokka

text: Nokka on linnun leukaluiden päälle ja jatkeeksi kasvanut kokonaan tai osittain sarveistunut ihon muodostuma. Lintujen lisäksi myös vesinokkaeläimillä, kalmareilla ja mustekaloilla on nokka.


title: Nokka

text: Linnut käyttävät nokkaansa ravinnon pyydystämiseen, siementen kuorimiseen ja rikkomiseen sekä saaliseläinten palotteluun. Helteellä linnut jäähdyttelevät itseään nokan kautta.


title: Nokka

text: Nokka oli jo lintuja edeltäneillä liskolinnuilla. Niiden nokassa tosin oli hampaita, joita yhdelläkään linnulla ei enää ole.


title: Nokka

text: Nokka muodostuu leukaluista, joiden päällä on sarveistuppi. Monilla lintulajeilla sarveistuppi on kuollut, mutta toisilla siinä on verisuonitus ja hermotus. Joillain lajeilla nokan väri muuttuu kesästä talveen. Sorsalinnuilla nokan kärjessä on kova kärjen reunus eli nokkakynsi. Jalohaukoilla on ylänokan tyvessä paksunnos eli vahanokka. Joidenkin lajien poikasilla on ylänokan kärjessä valkoinen munahammas, jolla ne puhkaisevat munankuoren kuoriutuessaan. Monen lajin sierainaukot peittää pehmeä kalvo.


title: Nokka

text: Nokan muoto riippuu linnun käyttämän ravinnon laadusta. Nokkia on hyvin erilaisia: hentoja ja rotevia, pitkiä ja lyhyitä, putkimaisia ja kartiomaisia, suoria ja käyriä joko ylös- tai alaspäin, eri tavoin koukkumaisia, litteitä, sileäreunaisia ja hammasreunaisia. Petolinnuilla on koukkumainen terävä nokka. Siemeniä syövien peippolintujen nokka on lyhyt ja kartiomainen. Kahlaajilla on pitkä, hento nokka, joka soveltuu pikkueläinten poimintaan liejusta ja mudasta. Sorsalintujen litteä sälönokka soveltuu erinomaisesti siivilöimään ravintoa vedestä. Tikka naputtelee voimakkaalla talttamaisella nokallaan hyönteisiä lahoista puunrungoista ja kaivertaa pesäkolonsa terveeseenkin puuhun. Joidenkin lintujen kuten lunnin nokka soveltuu hyvin myös kalojen kuljettamiseen.


title: Nokka

text: Nokan värillä on ratkaiseva merkitys monien lajien parinmuodostuksessa, ja harmaalokkien poikasille emon keltaisessa nokassa oleva punainen täplä on suuntamerkki, johon ne kurottelevat halutessaan ruokaa.


title: Yhdistetyn maailmancup 1991–1992

text: Yhdistetyn maailmancupin kaudella 1991–1992 järjestettiin kahdeksan osakilpailua.


title: Kekkosen konstit

text: Kekkosen konstit on kansan antama nimitys vuonna 1938 sisäministerinä toimineen Urho Kekkosen yrityksille lakkauttaa Isänmaallinen kansanliike. Nimitys juontuu aiemmin 1930-luvulla IKL:n piiristä esitetyistä syytöksistä Maalaisliiton diktatuuripyrkimyksille.


title: Kekkosen konstit

text:
Kekkonen oli julkaissut vuonna 1934 kirjan "Demokratian itsepuolustus", jossa hän esitti demokratian saavan käyttää epädemokraattisia keinoja demokratian suojelemiseksi. Kekkosen mielestä kansanvallan pitäisi siis ryhtyä ”riittävän lujiin toimenpiteisiin sellaisia valtiollisia liikkeitä vastaan, jotka demokratian omia keinoja käyttäen pyrkivät kumoamaan demokratian”. Tämän jotkut näkivät kaipuuna sen kaltaiseen keskustadiktatuuriin, jota Virossa harjoitti Konstantin Päts.
Kun Euroopan poliittinen ilmapiiri alkoi kiristyä 1930-luvun loppua kohti, Urho Kekkonen piti äärioikeiston toiminnan kieltämistä yhtä tärkeänä kuin Suomen Kommunistisen Puolueen toiminnan estäminen oli aikoinaan ollut. Kekkosen mielestä vain yhtenäinen kansa pystyisi kestämään odotettavissa olevat koettelemukset ja tämän vuoksi toisiaan ruokkivat ääriliikkeet oli eristettävä.
Syksyllä 1937 Kekkonen asetti neljän nuoren keskustajuristin (kolme maalaisliittolaista ja yksi edistyspuolueen jäsen) ryhmän etsimään juridisia perusteita tulevalle IKL:n lakkauttamiselle. Työryhmä ei kuitenkaan saanut aikaan yksimielistä lakkauttamista puoltavaa lausuntoa ja asia haudattiin toistaiseksi.


title: Kekkosen konstit

text: Marraskuussa 1938 Kekkonen katsoi asian taas ajankohtaiseksi, sillä seuraavana kesänä oli tarkoitus järjestää eduskuntavaalit. Kekkosen mielestä IKL:n lakkauttaminen olisi tarjonnut myös tilaisuuden osoittaa ulkoministeri Rudolf Holstin eron ulkomailla synnyttämät huhut natsi-Saksan vaikutusvallan kasvusta Suomessa tuulesta temmatuiksi. Nyt Kekkonen otti asian esille hallituksen iltakoulussa ja esitteli perin pohjin lakkautusta puoltavaa materiaalia. Kekkonen perusteli esitystään muun muassa vuonna 1930 tehdyllä yhdistyslain muutoksella, jonka nojalla sellainen yhdistys, joka oli perustettu jatkamaan oikeuden päätöksellä lakkautetun yhdistyksen toimintaa, voitiin lakkauttaa ilman eri päätöstä. Hän pyrki osoittamaan, että IKL jatkoi lakkautettujen Lapuan liikkeen ja Sinimustat-järjestön toimintaa. Puuduttavan kolmen tunnin esittelyn jälkeen hallitus oli valmis valtuuttamaan Kekkosen aloittamaan lakkautustoimet.


title: Kekkosen konstit

text: 22. marraskuuta sisäasiainministeri antoi päätöksen, jonka perusteella Valtiollinen poliisi ryhtyi toimenpiteisiin. Samana päivänä eduskunnassa heräsi kiivas väittely asiasta: tunnetut IKL:n vastustajatkin epäilivät toimien tarkoituksen- ja lainmukaisuutta. Ne kuitenkin hyväksyttiin. Valtiollinen poliisi ratsasi IKL:n ja liitännäisjärjestöjen toimistot sekä liiketoiminnan koko maassa ja takavarikoi löytämänsä paperit ja kortistot. IKL:n äänenkannattajien ilmestyminen estettiin.


title: Kekkosen konstit

text: Helsingin raastuvanoikeus käsitteli asiaa 29. marraskuuta ja hylkäsi valtionsyyttäjän syytteet. Turun hovioikeus vahvisti asian helmikuussa 1939 ja korkein oikeus toukokuussa.


title: Kekkosen konstit

text: IKL:n lakkautusprosessin epäonnistuminen oli ankara isku Kekkoselle, joka oli pannut asiassa peliin kaiken arvovaltansa. Sekä poliittinen oikeisto että Kekkosen oman puolueen Maalaisliiton oikeistosiipi hyökkäsivät häntä vastaan ja hän sai jopa useita tappouhkauksia, joiden vuoksi hän joutui hankkimaan taskuaseen. Max Jakobsonin mukaan prosessissa oli paljolti kysymys Kekkosen halusta nostaa omaa profiiliaan, koska yleinen suhtautuminen äärioikeistolaisiin liikkeisiin oli jo tuolloin muuttunut Suomessa kielteisempään suuntaan, IKL:n kannatus heikkenemässä ja Kansallinen Kokoomus tehnyt J. K. Paasikiven johdolla selvän pesäeron äärioikeistoon. Hieman nolosti kävi myös IKL:n kansanedustajalle Kaarlo Karekselle, joka oli ehtinyt ennen raastuvanoikeuden päätöstä julistaa eduskunnassa, että tuleva tuomio olisi väärä.


title: Kekkosen konstit

text: Vaikka lakkauttamisyritys oli epäonnistunut, sillä oli vaikutuksia IKL:n toimintaan. Suurin osa sen lehdistöstä jäi nyt riippumattomiksi. IKL:n valmistautuminen kesän eduskuntavaaleihin jäi puolitiehen ja liiketoiminnan sulkeminen aiheutti taloudellisia menetyksiä. Eduskuntavaaleissa IKL kärsi puolueista suurimman tappion ja sai vain kahdeksan kansanedustajaa aikaisemman 14:n sijasta. Lainsäädäntöä lähdettiin uudistamaan, jotta hallitukselle voitaisiin tarvittaessa antaa valtuudet lakkauttaa uhkaava toiminta pelkällä hallinnollisella toimenpiteellä, mutta lain säätäminen jäi kesken talvisodan sytyttyä.Tuikka,Timo J.: Kekkosen konstit. Urho Kekkosen historia- ja politiikkakäsitykset teoriasta käytäntöön 1933-81. Jyväskylän yliopisto, 2007.


title: Souad Massi

text: Souad Massi (s. 1972) on algerialaissyntyinen naislaulaja ja -kitaristi, joka asuu nykyään Pariisissa, Ranskassa. Massi teki vuonna 1999 levytyssopimuksen Island Recordsin kanssa. Hän on tähän mennessä julkaissut kolme albumia. Massi laulaa pääasiassa arabiaksi, mutta hänen levyillään kuulee myös ranskaa sekä jonkin verran espanjaa ja englantia.


title: Narva (Vesilahti)

text: Narva on kylä ja taajama Vesilahdessa nelisenkymmentä kilometriä Tampereelta etelään Pyhäjärven Alhonselän rantamilla ja Narvajoen tuntumassa.


title: Narva (Vesilahti)

text: Vuoden 2014 lopussa taajamassa oli 457 asukasta ja sen pinta-ala oli 1,91 neliökilometriä. Narvan kylän tuntumassa on noin 900 asukasta. Väkimäärä on kuitenkin 1990-luvulta alkaen noussut jatkuvasti. Alueella on kumpuilevia peltoja ja kuusimetsiä. Kylä sijoittuu monien maanteiden risteykseen: teitä lähtee kylästä Lempäälään, Nokialle, Vammalaan, Urjalaan ja Akaaseen. Vanhin maanteistä on niin sanottu Narvanmatkantie, joka on yhdistänyt Sastamalan ja Hämeenlinnan seudun arvioiden mukaan jo rautakaudella. Turun suuntaan Narvasta kuljettiin muinoin ratsupolkuja pitkin.


title: Narva (Vesilahti)

text: Narva on tunnettu markkinakylä ja ikivanha turkistenmyyntipaikka. Sana "narva" takoittaa nahan karvapuolta. Alueella on asuttu yhtäjaksoisesti kivikauden varhaisimmilta ajoilta alkaen. Vanhimmasta asutuksesta ovat todisteina lähiympäristön kivikautiset asuinpaikat sekä lukuisat kiviesinelöydöt. Varhaisimmat rautakautiset kalmistot ovat 300–400-luvuilta; näihin kuuluvat Narvan alueella Karholannokan ja Hiidennokan muinaismuistoalueet. Narvan koulun mäellä on viikinkiaikainen kalmisto ja hieman sen alapuolella ristiretkiaikainen kalmisto.


title: Narva (Vesilahti)

text: Narvan markkinoita sanottiin aikoinaan Antinmessun markkinoiksi, koska markkinoita pidettiin Antin päivän aikoihin (30.11., myöhemmin 13.12.). Koska Pyhä Antti oli Vesilahdessa huomattava pyhimys katolisella ajalla, Antinmessun markkinoiden on arveltu periytyvän viimeistään katoliselta keskiajalta. 1500-luvulla Narva oli Vesilahden suurin kylä. Virallisen aseman markkinat saivat 1720-luvulla, mutta lukuisien järjestyshäiriöiden vuoksi kyläläiset anoivat, että markkinat siirrettäisiin Tammerkoskelle, joka oli myös vanha markkinapaikka. Näin tapahtuikin vuonna 1788. Markkinoiden jälkeen Narvassa pidettiin vain kuuluisaksi tullutta toria 1900-luvun alulle asti. Kesälauantaisin tapahtuva tori elvytettiin 1980-luvun alussa.


title: Narva (Vesilahti)

text: Kaupan asteittainen vapautuminen ja maakaupan salliminen tekivät markkinoista 1800-luvun kuluessa tarpeettomia. Vuonna 1965 Narvan ”Tähti” Nuorisoseura ry käynnisti Narvan Markkinat uudelleen, mutta nyt vain viiden vuoden välein tapahtuvana suurimuotoisena kotiseutujuhlana.


title: Narva (Vesilahti)

text: Narva on ollut laajan maa-, metsä- ja karjatalousalueen keskus. Vaikka lypsykarjatalous on vähentynyt voimakkaasti 1980-luvulta alkaen, kylän tuntumassa on yhä muutamia karjatiloja. Muutamat tilat ovat korvanneet lypsykarjan sikojen ja lihakarjan kasvatuksella. Maa- ja metsätalouteen liittyvien ammatinharjoittajien ja väkimäärän kasvun seurauksena muidenkin palveluammattien harjoittajien määrä on ollut nousussa. Työssäkäynti liikekeskuksissa on myös kasvanut.


title: Narva (Vesilahti)

text: Yhdistystoiminnan tärkeimpiä muotoja ovat olleet ja ovat yhä Narvan Soittokunta (perustettu vuonna 1904), Narva Big Band (perustettu vuonna 1974)., Narvan ”Tähti” Nuorisoseura (järjestää mm. nykyajan Narvan Markkinoita ja ylläpitää Narvan Seurojentaloa), Narvan metsästysseura, Vesilahden Museoyhdistys (ylläpitää kotiseutumuseota Narvassa) sekä kyläyhdistys. Narvassa on myös vuonna 1960 valmistunut kyläkirkko.


title: Narva (Vesilahti)

text: Vuonna 1918 Narva joutui Vesilahden muiden kylien ohella kansalaissodan taistelualueeksi. Muutamaa rakennusta lukuun ottamatta kylän kaikki talot poltettiin. Jälleenrakennus tapahtui melko nopeasti 1920-luvulla.


title: Juha Lind

text: Juha Petteri Lind (s. 2. tammikuuta 1974 Helsinki) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.


title: Juha Lind

text: Lind on Jokerien kasvatti. Pelatessaan junioripelejä hänelle povattiin hienoa tulevaisuutta. Jotkut pitivät Lindiä jopa Saku Koivun veroisena lupauksena. Ensimmäinen SM-liigakausi Jokereissa oli lupauksia herättävä – Lind valittiin SM-liigan vuoden tulokkaaksi ja palkittiin Jarmo Wasaman muistopalkinnolla. Seuraava kausi ei sujunutkaan niin hyvin ja lähellä oli jopa siirto TPS:ään, jonka päävalmentajana toiminut Vladimir Jurzinov oli kovastikin kiinnostunut kovana työntekijänä tunnetusta laitahyökkääjästä. Lind kuitenkin pysyi Jokereissa ja pian kaikki kääntyikin parempaan päin.


title: Juha Lind

text: Ensimmäinen ajanjakso Jokereissa käsitti kaudet 1992–1997. Näiden vuosien aikana hänen tililleen kertyi kolme Suomen mestaruutta, yksi SM-hopea sekä kaksi Euroopan mestaruutta. Tuona ajanjaksona Lind myös nousi suureksi jokeri-ikoniksi ja hän oli yhdessä Otakar Janeckýn sekä Petri Variksen kanssa muodostamassa yhtä Jokerien historian parhaista hyökkäysketjuista.


title: Juha Lind

text: Minnesota North Stars varasi Lindin NHL:ään vuoden 1992 varaustilaisuuden kuudennella kierroksella numerolla 178. Kesällä 1997 Lind siirtyikin hänet varanneeseen seuraan, joka Dallasiin muuton yhteydessä oli ottanut nimekseen Dallas Stars. Hän pelasi kaudella 1997–1998 NHL:ssä 39 ottelua saalistaen 5 tehopistettä. Seuraavaksi kaudeksi Lind palasi Jokereihin pelaten kelvollisen kauden. Kaudet 1999–2001 Lind kiekkoili jälleen Pohjois-Amerikassa Dallas Starsissa sekä Montreal Canadiensissa. Näiden kahden kauden aikana hän saalisti yhteensä 17 tehopistettä 94 ottelussa.


title: Juha Lind

text: Kaudeksi 2001–2002 Lind palasi Eurooppaan siirtyen Ruotsin Elitserienissä pelaavaan Södertälje SK -joukkueeseen. Hän pelasi seurassa aina kevääseen 2004 asti, jonka jälkeen Lindin suorituksista sai jälleen nauttia Jokerit. Yhden Jokereissa pelatun, SM-hopeaan päättyneen kauden jälkeen Lind siirtyi Itävallan pääsarjassa pelaavan EC Red Bull Salzburgin riveihin. Hän teki seuran kanssa kaksivuotisen pelaajasopimuksen, joka umpeutui keväällä 2007, jolloin hän voitti Itävallan mestaruuden. Kaudella 2007–2008 Lind kiekkoili Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Leksands IF -joukkueen riveissä. Kaudeksi 2008–2009 hän palasi Jokereihin.


title: Juha Lind

text: Lind kärsi uransa aikana paljon selkävaivoista, mutta siitä huolimatta hän pystyi pelaamaan ottelumäärissä mitattuna lähes täysiä kausia.


title: Juha Lind

text: Heinäkuussa 2010 Iltalehti uutisoi, että Lind lopettaa uransa.


title: Juha Lind

text: Juha Lind on toiminut vuodesta 2011 lähtien Yleisradion asiantuntijakommentaattorina. Hän on kirjoittanut jääkiekkoaiheisia blogeja Yle Urheilun sivustolle ja esiintynyt jääkiekkoasiantuntijana Yle Puheen radio-ohjelmissa ja jääkiekkokierroksilla.


title: Juha Lind

text: Suomen maajoukkueessa Lind on pelannut kahdet olympialaiset ja viidet MM-kisat. Näistä saavutuksina on olympiapronssi Naganon olympialaisista, kaksi MM-hopeaa ja yksi MM-pronssi.


title: Juha Lind

text: Juha Lindin isä on Ylen entinen uutisankkuri Arvi Lind.


title: Għana

text: Għana on maltalaisen kansanmusiikin tyylilaji. Siitä on olemassa viisi eri alalajia. Għanan improvisoitua muotoa kutsutaan nimellä "spirtu pront".


title: Ghana (täsmennyssivu)

text: Ghana on:


title: Yhdistetyn maailmancup 1992–1993

text: Yhdistetyn maailmancupin kaudella 1992–1993 järjestettiin kahdeksan osakilpailua.


title: Hanna Reitsch

text: Hanna Reitsch (29. maaliskuuta 1912 Hirschberg, Sleesia, Saksa – 24. elokuuta 1979 Frankfurt, Länsi-Saksa) oli kuuluisa naislentäjä ja natsi-Saksan ilmavoimien Luftwaffen koelentäjä. Häntä kutsuttiin nimellä ”Die Hanna”.


title: Hanna Reitsch

text: Reitsch opiskeli lääketiedettä, mutta siirtyi lentäjäksi vuonna 1932. 1930-luvulla hän teki monia naisten ilmailuennätyksiä purjekoneella. hän lensi 1937 ensimmäisenä naisena Alppien yli purjekoneella. 1934 hän oli esittelemässä saksalaisten liitolentoa Suomessa, josta Suomen Ilmapuolustusliiton purjelentotoiminta sai Suomessa alkunsa. Vuonna 1935 kesällä R. ("die Hanna") opetti purjelentoa muiden saksalaisten lentäjien kanssa juuri raivatussa Jämin purjelentokeskuksessa Jämijärvellä.


title: Hanna Reitsch

text: Vuonna 1937 hänet lähetettiin Luftwaffen koelentokeskukseen, jossa hän toimi pääkoelentäjänä Junkers Ju 87 "Stuka" ja Dornier Do 17 -koneilla sekä lensi ensimmäisenä naisena helikopterilla. Uutta Focke-Wulf Fw 61 -helikopteria hän lensi muun muassa Deutschlandhalle-näyttelyhallin sisätiloissa.


title: Hanna Reitsch

text: Hän oli mukana testaamassa ja kehittämässä myös V1-ohjuksia. Lentäessään Messerschmitt Me 163 "Komet" -koneella hän loukkaantui vakavasti lentokoneen pudotessa, mutta jatkoi lentämistä toivuttuaan.


title: Hanna Reitsch

text: Adolf Hitler myönsi Reitschille ensimmäisen ja toisen luokan rautaristin, ja lisäksi hän sai ainoana naisena timantein koristellun Luftwaffen yhdistetyn lentäjän ja valvojan merkin.


title: Hanna Reitsch

text: Toisen maailmansodan viimeisinä päivinä Reitschia pyydettiin lentämään yhdessä kenraali Robert Ritter von Greimin kanssa saarrettuun Berliiniin tapaamaan Hitleriä. Valtakunnankanslian ollessa jo puna-armeijan saartama Reitsch valitsi lentokoneekseen ainoan mahdollisen, lyhyeen nousu- ja laskukiitoon kykenevän kevyen Fieseler Storch -koneen. Reitsch pääsi perille ja onnistui laskeutumaan ja Führerbunkerissa käytyään nousemaan ilmaan sekä pakenemaan Berliinistä puna-armeijan kiivaasta ilmatorjuntatulituksesta huolimatta.


title: Hanna Reitsch

text: Sodan jälkeen Reitsch oli 18 kuukautta Yhdysvaltain armeijan kuulusteltavana, koska hän oli ollut merkittävästi esillä natsi-Saksan propagandassa ja osallistunut hankkeisiin, joista haluttiin saada tietoja. Häntä ei asetettu syytteeseen.


title: Hanna Reitsch

text: Tämän jälkeen Reitsch jatkoi ilmailuennätysten tekoa ja toimi purjelentämisharrastuksen edistäjänä. Hän kuoli 67-vuotiaana sydänkohtaukseen.


title: Mad Season

text: Mad Season oli yhdysvaltalainen grunge- ja vaihtoehtorock-yhtye. Sen perusti vuonna 1994 Seattlessa Yhdysvalloissa kolme tunnettua yhtyeen jäsentä, Alice In Chainsin, Pearl Jamin ja Screaming Treesin. Mad Season ehti julkaista urallaan yhden albumin, "Aboven", joka ilmestyi vuonna 1995. Yhtyeen kappaleita on muun muassa "River Of Deceit".


title: Mad Season

text: Pearl Jamin Mike McCready, Screaming Treesin  Barret Martin ja John Baker Saunders olivat yhtyeen perustajajäsenet. He kirjoittivat yhdessä sellaiset kappaleet kuin "Wake Up" ja "River Of Deceit", jotka päätyivät myöhemmin Mad Seasonin albumille. McCready pyysi lopulta Layne Staleyn Alice In Chainsista mukaan kuvioihin täyttämään laulajan paikan.


title: Mad Season

text: Yhtye soitti ensimmäisen keikkansa lokakuussa 1994 The Crocodile Cafessa Seattlessa, josta seurasi kaivattua suosiota. Näihin aikoihin yhtye kutsui vielä itseään nimellä "The Gacy Bunch".


title: Mad Season

text: Tammikuussa 1995 yhtye esiintyi Pearl Jamin Self-Pollution -radiolähetyksessä, esittäen kappaleet "Lifeless Dead" ja "I Don't Know Anything". Tästä seurasi vielä enemmän suosiota ja lopulta jäsenet päätyivät studioon levyttämään ainoaksi jäänyttä albumiaan, samalla vaihtaen nimensä Mad Seasoniksi. Albumin levyttämiseen kutsuttiin mukaan myös Screaming Treesin laulaja ja keulakuva Mark Lanegan, joka esiintyy kappaleella "Long Gone Day". "Above" saavutti lopulta sijan 24. Billboard 200-listalla myyden kultaa samana vuonna Yhdysvalloissa.


title: Mad Season

text: Mad Season meni tauolle kevään 1995 keikkailujen jälkeen, jäsenien keskittyessä enemmän muihin yhtyeisiinsä. Samana vuonna julkaistiin vielä konserttitaltiointi "Live At The Moore Theatre", joka soitettiin Seattlen Moore Theatherissa 29. huhtikuuta 1995. Tämän jälkeen Mad Season käytännössä lopetti toimintansa. Kitaristi McCready yritti saada yhtyeen jälleen toimintaan vuonna 1997, mutta laulaja Layne Staleyn terveys oli huumeiden käytön seurauksena jo siinä vaiheessa niin huono ettei uudelleenlämmittelystä tullut mitään.


title: Mad Season

text: Myöhemmin samana vuonna McCready kutsui albumilla laulajana vierailleen Laneganin päälaulajaksi Staleyn tilalle, samalla yhtye vaihtoi nimensä Disinformation-nimiseksi. Erinäisten kiireiden vuoksi tästäkään kokoonpanosta ei tullut valmista, ja viimeinen naula Mad Seasonin/Disinformationin arkkuun lyötiin, kun yhtyeen basisti John Baker Saunders kuoli heroiinin yliannostukseen vuonna 1999. Kolme vuotta myöhemmin, huhtikuussa 2002 Staley kuoli niin ikään huumeisiin, heroiinin ja kokaiinin yliannostukseen.


title: Leo Mechelin

text: Leopold (Leo) Henrik Stanislaus Mechelin [mekeli:´n] (24. marraskuuta 1839 Hamina – 26. tammikuuta 1914 Helsinki) oli suomalainen valtiomies, oikeustieteilijä, talouselämän vaikuttaja ja kansallisen oikeustaistelun johtaja Suomen autonomian aikana.


title: Leo Mechelin

text: Mechelin oli aikansa keskeisimpiä poliitikkoja ja osallistui kaikille säätyvaltiopäiville vuosina 1872–1906 sekä toimi senaattorina 1882–1890. Politiikassa hän kuului ruotsinkielisten liberaalien tärkeimpiin johtajiin ja kirjoitti vuonna 1880 Liberaalisen puolueen ohjelman, joka oli Suomen ensimmäinen kirjoitettu puolueohjelma. Kameraali- ja hallintolainopin sekä valtio-oikeuden professorina 1874–1882 toiminut Mechelin tarkasteli Suomen ja Venäjän suhteita oikeuskysymyksenä. Hän muotoili systemaattiseksi opin, jonka mukaan Suomen suuriruhtinaskunta oli suvereeni valtio ja tasaveroisessa unionisuhteessa Venäjään. Hän myös levitti tätä oppia vuosien ajan ulkomaille, varsinkin valtio-oikeudellisella esitelmällään "Précis du droit public du Grand Duché de Finlande" (1886), jonka on katsottu muodostuneen Suomen ja Venäjän välisen oikeustaistelun lähtölaukaukseksi. Sortovuosien aikana Mechelin toimi perustuslaillisten keulakuvana ja johti passiivista vastarintaa, vuodet 1903–1904 maanpaossa. Sortokausien välisenä ajanjaksona 1905–1908 hän johti Mechelinin senaattina tunnettua Suomen ensimmäistä poliittista hallitusta. Sen aikana toteutettiin eduskuntauudistus, mutta muissa yhteiskunnallisissa tavoitteissaan se suurelta osin epäonnistui.


title: Leo Mechelin

text: Mechelin vaikutti runsaasti myös aikansa talouselämässä, lukuisissa kansalaisjärjestöissä, kuvataiteen suosijana sekä viimeisinä vuosinaan kansainvälisessä rauhanliikkeessä. Hän toimi Helsingin kaupunginvaltuuston ensimmäisenä ja pitkäaikaisena puheenjohtajana. Hänellä oli myös keskeinen rooli Nokia-yhtiön perustamisessa.


title: Leo Mechelin

text: Mechelin kannatti sekä politiikassa että talouselämässä liberalismia, mutta säätyajan poliitikkona ja kumousaatteiden vastustajana hän oli 1900-luvun alussa jo aikaansa nähden konservatiivi. Viimeisinä vuosinaan hän toimi Ruotsalaisessa kansanpuolueessa (RKP).


title: Leo Mechelin

text: Mechelinin elämäntyöksi muodostui Suomen oikeudellisen aseman puolustaminen ja oikeustaistelun henkilöitymänä hänet kohotettiin jo eläessään suurmiehen asemaan. Puolueisiin sitoutumattomana hänellä ei kuitenkaan ollut luonnollista muiston vaalijaa, ja kuoltuaan hän jäi Suomessa muiden valtiomiesten varjoon.


title: Leo Mechelin

text: Mechelinin isoisän isoisän isä Henrik, Janakkalasta lähtöisin olleen helsinkiläisen porvarin poika, otti 1600-luvun lopussa sukunimekseen "Mechelinus", sillä hänen äitinsä oli kotoisin Espoon Mäkkylästä. Suvussa kulkeneen perimätiedon mukaan nimi tosin olisi tullut Mechelenin kaupungista Belgiassa, josta jonkun varhaisemman esi-isän väitettiin lähteneen 1600-luvulla.


title: Leo Mechelin

text: Leo Mechelin syntyi Haminassa 24. marraskuuta 1839. Hänen isänsä Gustaf Johan Mechelin (1807–1863) oli Haminan kadettikoulun opetuksen tarkastaja, filosofian tohtori ja valtioneuvos, mutta perhe ei ollut varakas. Setä Henrik Adolf Mechelin kohosi aikanaan senaattoriksi. Äiti oli Viipurin saksalainen Amanda Sofia Costiander (o.s. Sagulin). Kodissa puhuttiin saksaa ja ruotsia, minkä lisäksi Mechelin oppi isältään venäjää ja äidiltä ranskaa. Hän oppi puhumaan sujuvasti saksaa, ranskaa ja venäjää sekä lukemaan englantia, mutta ei oppinut koskaan kunnolla suomea. Hämeen läänin kuvernöörinä toiminut Nuutajärven lasitehtaan omistaja Torsten Costiander (1831–1904) oli Leo Mechelinin velipuoli hänen äitinsä ensimmäisestä avioliitosta.


title: Leo Mechelin

text: Mechelin kasvoi kadettikoulun piirissä, muttei itse lähtenyt sotilasuralle. Hän kävi kaksi luokkaa alkeiskoulua Haminassa, mutta opiskeli pääasiassa kotona isänsä opettamana, kunnes valmistui ylioppilaaksi vuoden 1856 alussa ja kirjoittautui saman tien Helsingin yliopistoon. Hän valmistui 1860 sekä filosofian kandidaatiksi että maisteriksi. Mechelin osallistui opiskeluvuosinaan ahkerasti ylioppilaselämään ja menestyi seurapiireissä, sillä hän oli jo nuorena miehenä pitkä, komea, musikaalinen ja käytökseltään hienostunut sekä lahjakas kirjoittaja ja esiintyjä. Toukokuussa 1858 hän esiintyi laulajana kreivi Carl Robert Mannerheimin ylioppilasteatterille kirjoittamassa poliittisessa satiirinäytelmässä "Ditt och datt", johon sisältynyt Suomen kenraalikuvernöörin pilkka johti yliopiston rehtori Gabriel Reinin erottamiseen.


title: Leo Mechelin

text: Mechelin oli alkuun kiinnostunut humanistisista oppiaineista kuten estetiikasta ja kirjallisuudesta, mutta virkamiesuran toivossa hän päätti aloittaa lakiopinnot. Ensimmäinen työpaikka hänellä oli vuosina 1860–1861 Suomen Tiedeseuran notaarina ja sihteerin apulaisena, minkä jälkeen hän oli hetken aikaa yliopiston konsistorin amanuenssina. Hän toimi vielä yksityisen Blomqvistin tyttökoulun opettajana, kunnes valmistui keväällä 1864 lakitieteiden kandidaatiksi. Vaikka isän kuolema viivästyttikin valmistumista parilla kuukaudella, lakiopintojen suorittaminen alle neljässä vuodessa merkitsi tavallista nopeampaa tahtia. Valmistuttuaan yliopistolta Mechelin ohitti mahdollisuuden saada paikka kenraalikuvernöörinkansliassa ja haki apulaistoimistosihteerin virkaa Suomen valtiosihteerinvirastosta Pietarissa, muttei saanut sitä. Sen sijaan hän sai jo keväällä 1864 viran Viipurin hovioikeuden auskultanttina. Vielä samana vuonna hän siirtyi senaatin talousosaston kopistiksi, jona toimi vuoteen 1867. Hän kärkkyi vielä vuosia myöhemmin virkaa valtiosihteerinvirastossa, mutta sopivaa tilaisuutta ei tullut.


title: Leo Mechelin

text: Hieman ennen valmistumistaan Mechelin kosi Venäjän armeijassa kenraalina palvelleen Anders Edvard Ramsayn tytärtä Augusta Ramsayta, mutta tämän isä esti hankkeen, sillä Mechelinin syntyperä oli liian alhainen. Vuoden 1865 syksyllä Mechelin nai Alexandra Elisabeth Lindroosin (1844–1909), jonka edesmennyt isä, kauppaneuvos Johan Henrik Lindroos (1798–1862), oli ollut Helsingin rikkain porvari. Mechelin pääsi vaikuttamaan kuolinpesän varojen hoitoon ja oli lopun ikänsä taloudellisesti viroista ja toimista riippumaton mies. Mechelinin ja hänen vaimonsa ainoa lapsi Cely Mechelin (1866–1950) tuli myöhemmin tunnetuksi naisasialiikkeessä. Vaimon omaisuus loi pohjan Mechelinin kaikelle myöhemmälle toiminnalle elinkeinoelämässä, ja se edisti myös hänen siirtymistään politiikkaan, sillä tuolloin suurilla tuloilla sai käyttöönsä enemmän ääniä sekä valtuuston että porvarissäädyn vaaleissa.


title: Leo Mechelin

text: Mechelin asui avioiduttuaan vuoteen 1902 asti Helsingissä Lindroosien omistamassa kolmikerroksisessa kivitalossa osoitteessa Fabianinkatu 16. Viimeiset vuotensa hän asui samassa korttelissa sijaitsevassa Grönqvistin talossa.


title: Leo Mechelin

text: J. H. Lindroosin kuolinpesästä tuli vuonna 1862 perustetun Suomen ensimmäisen ja suurimman liikepankin, Suomen Yhdyspankin (SYP), suurin osakkeenomistaja. Mechelin oli itse pankkia perustettaessa merkinnyt neljä osaketta, jotka myi jo kaksi vuotta myöhemmin; kuolinpesän kautta hänen ulottuvilleen päätyi 1 200 osaketta, yhteensä 4 prosenttia pankin koko pääomasta. Mechelin toimi Yhdyspankin johtokunnan jäsenenä vuosina 1867–1872, mutta torjui vuonna 1872 hänelle tarjotun toimitusjohtajan viran ja valitsi mieluummin akateemisen uran. Hän päätti hakea vuonna 1871 kuolleelta Johan Wilhelm Rosenborgilta vapautunutta kameraali- ja politialainopin sekä valtio-oikeuden professuuria Helsingin yliopistossa. Viranhakua varten Mechelin jätti 1872 paikkansa Yhdyspankin johtokunnassa, kirjoitti seuraavan kahden vuoden aikana kaksi väitöskirjaa, valmistui 1873 lakitieteen lisensiaatiksi, väitteli samana vuonna molempain oikeuksien tohtoriksi ja sai 1874 hakemansa professorin viran. Hän jatkoi professorina senaattoriksi nimittämiseensä 1882 asti, hoitaen 1877–1882 lisäksi talousoikeuden ja kansantaloustieteen professuuria. Mechelin palasi vielä vuosiksi 1893–1896 SYP:n johtokuntaan ja toimi 1898–1903 sen hallintoneuvoston puheenjohtajana.


title: Leo Mechelin

text: Mechelin hoiti myös useita Lindroosin kuolinpesän omistamia kartanoita kuten Puotilan kartanoa Helsingissä vuoteen 1875 ja Löyttymäen kartanoa Janakkalassa. Laitialan kartanon Hollolassa hän osti kuolinpesältä vuonna 1868 ja piti tilaa, kunnes hänen lankonsa J. Fr. Lindroos lunasti sen itselleen 1880-luvun alkupuolella. Suurmaanviljelyä harjoittanut Mechelin kuului 1870–1875 Uudenmaan ja Hämeen läänin maanviljelysseuran johtokuntaan ja vaikutti monien muiden ohella karjatalouden yleistymiseen.


title: Leo Mechelin

text: Mechelin auttoi ratkaisevasti opiskeluaikaista huonetoveriaan vuori-insinööri Fredrik Idestamia Nokia Oy:n perustamisessa. Kun Idestam perusti ensimmäisen puuhiomon Tampereelle, järjesti Mechelin hänelle rahoituksen rikkaalta anopiltaan Cecilia Lindroosilta. Kun Idestam 1867 päätti laajentaa toimintaa, osti Mechelin Lindroosin nimissä 85 000 markalla Adolf Törngrenin konkurssipesästä Nokian kartanon, jonka mailla sijainnut koski tarjosi vaadittavan voimanlähteen uudelle puuhiomolle. Konkurssihuutokaupassa kilpailevana ostajana oli G. A. Serlachius. Vuonna 1871 Nokiasta tehtiin osakeyhtiö, joka osti kartanon Lindroosilta. Yhtiön perustava kokous pidettiin 7. helmikuuta Mechelinin kotona Helsingissä ja Idestamin jälkeen toiseksi suurimpana osakkaana hänet valittiin heti yhtiön hallitukseen.


title: Leo Mechelin

text: Myöhemmin Mechelinin roolina Nokian toiminnassa oli erityisesti rahoituksen järjestäminen, missä auttoi hänen asemansa SYP:n johtajana. Mechelin kuului Nokian hallitukseen 1871–1882, 1898–1903 ja 1913–1914, vuodet 1898–1903 puheenjohtajana. Kaukonäköisenä hän kannatti yhtiön toiminnan laajentamista vesivoimalla tapahtuvaan sähköntuotantoon. Sen toteutumista viivästytti osakaskunnan enemmistön konservatiivisuus ja Idestamin epäluuloisuus uutta alaa kohtaan. Idestamin tilalle toimitusjohtajaksi tuli kuitenkin 1895 hänen uudistushenkinen vävynsä Gustaf Fogelholm ja Mechelin kohosi kolme vuotta myöhemmin hallituksen puheenjohtajaksi, minkä jälkeen vesivoimaloiden rakentaminen aloitettiin.


title: Leo Mechelin

text: Nokia osoittautui erittäin menestyksekkääksi ja Mechelin sai osakkeistaan huomattavat tulot. Hän kuitenkin luopui myöhemmin osasta osakesalkustaan, ja menetti paljon varojaan 1900-luvun alun julkaisuhankkeissaan, joiden tarkoituksena oli tehdä Suomea tunnetuksi ulkomailla. Kuollessaan Mechelinillä oli 300 000 markan nettovarallisuus, mutta ei juuri lainkaan kiinteää omaisuutta.


title: Leo Mechelin

text: Mechelinin nuoruus oli Suomen valtiollisen elämän heräämisen aikaa. Jo teininä hän oli mukana ruotsinkielisten liberaalien ryhmässä, johon kuuluivat muun muassa C. G. Estlander, Ernst Linder, Carl Mannerheim, Robert Montgomery ja August Schauman. Ryhmä tunnetaan Suomen historiassa ”dagbladisteina”, joskin J. V. Snellman kutsui heitä 1858 ”verettömiksi”, sillä he eivät olleet kiinnostuneita fennomaanien kansallisista pyrinnöistä. Mechelinin myöhemmän poliittisen ajattelun kannalta ratkaiseva tapahtuma oli Tammikuun valiokuntaan liittynyt debatti kevättalvella 1861; isänsä vaikutuksesta hän ei tosin osallistunut avoimesti valiokunnan vastaisiin protesteihin.


title: Leo Mechelin

text: Mechelin kirjoitteli syksyllä 1860 Schaumanin toimittamaan Papperslyktan-lehteen. Syksyllä 1861 nuoret liberaalit perustivat lyhytikäiseksi jääneen Barometernin, jonka toimittajaksi Mechelin ryhtyi. Päätoimittajana oli häntä vain vuoden vanhempi Ernst Linder. Barometernin seuraajaksi perustettiin vuoden 1862 alussa Helsingfors Dagblad, jonka hallituksessa ja omistajana Mechelin oli vuoteen 1884, mutta ei kuulunut toimituskuntaan. Hän kuitenkin avusti lehteä ja kirjoitteli ajoittain sen sivuille yhteiskunnallisia artikkeleita koti- ja ulkomaisista kysymyksistä. Esimerkiksi vuoden 1866 Pariisin matkaltaan hän lähetti lehteen Napoleon III:n hallintoa arvostelevia raportteja.


title: Leo Mechelin

text: ”Dagbladistit” korostivat Suomen ja Venäjän välistä eroa ja ajoivat sisäpolitiikassa liberaaleja uudistuksia, tosin melko elitistisessä hengessä. Vuonna 1876 liberaalit perustivat Mechelinin johdolla Finsk Tidskrift -lehden.


title: Leo Mechelin

text: Mechelin oli jo vuonna 1867 valtiopäivien suostuntavaliokunnan sihteerinä. Vuoden 1872 valtiopäiville hänet valittiin porvarissäädyn edustajaksi Helsingistä. Mechelin valittiin myös 1875 Helsingin ensimmäiseen kaupunginvaltuustoon ja sen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi. Hän oli valtuutettuna 1875–1878 sekä 1891–1899 ja valtuuston puheenjohtajana 1875–1876, 1878 ja 1892–1899. Vuonna 1876 Mechelin isännöi kaupungin edustajana suurta teollisuusnäyttelyä, jossa myös keisari Aleksanteri II perheineen vieraili. Palkintona onnistuneesta vierailusta Mechelin aateloitiin 27. heinäkuuta samana vuonna. Hän osallistui sen jälkeen aatelissäädyssä kaikille valtiopäiville aina instituution lakkauttamiseen eli vuoteen 1906 asti. Hän oli lähes kaikilla valtiopäivillä valtiovarainvaliokunnan puheenjohtajana ja kuului 1877–1882 Suomen Pankin valtuusmiehiin.


title: Leo Mechelin

text: Mechelin kohosi 1870-luvun kuluessa liberaalin suuntauksen johtavaksi poliitikoksi Suomessa. Aloitekykynsä ja laajojen suhteidensa avulla hän saavutti pian suuren vaikutusvallan politiikassa. Valtiopäivillä hän oli taitava puhuja ja aina ahkera esitysten kirjoittaja. Mechelin oli jäsenenä kultakantakomiteassa, jonka ehdotuksesta Suomen markka sidottiin kultakantaan vuonna 1877. Hän myös johti komiteaa, joka valmisteli vuoden 1879 elinkeinovapauslain, sekä vuosina 1879–1880 suurta verokomiteaa. Hän myös kirjoitti 1877 ensimmäisen valtion tulo- ja menoarvion, jonka käyttöönottoa oli itse ehdottanut. Niin ikään vuoden 1878 asevelvollisuuslain sisällön on sanottu olleen suurelta osin Mechelinin aikaansaannos, vaikka hänet muuten muistetaankin pasifistina.


title: Leo Mechelin

text: Ura pankkialalla, sivutoiminen kansantaloustieteen professuuri ja ahkera komiteatyöskentely kerryttivät Mechelinille kattavan asiantuntemuksen varsinkin kansantaloudellisissa kysymyksissä ja hänen laajat teoreettiset tietonsa pääomamarkkinoiden toiminnasta hyödyttivät kultakantakomitean työskentelyä. Kansainvälisten kontaktiensa avulla hän vaikutti lisäksi Suomen obligaatiomarkkinoiden kehittymiseen 1800-luvun loppuvuosikymmeninä.


title: Leo Mechelin

text:
Mechelinin tohtorinväitöskirja oli käsitellyt Ruotsin valtaneuvoston asemaa Vaasa-ajalla. Sen jälkeen Berliinissä ja Wienissä valmistelemassaan, vuonna 1873 julkaistussa professorinväitöskirjassaan "Om statsförbund och statsunioner" (”Valtioliitoista ja valtiounioneista”) Mechelin esitti myöhemmin kansainvälisesti tunnetuksi tekemänsä opin Suomen perustuslaeista. Sen mukaan Suomi oli sisäisesti suvereeni valtio, joka kuului Venäjän valtakuntaan molemminpuolisella sopimuksella. Mechelinin mukaan Suomi kuului samanaikaisesti taloudellisesti ja kulttuurisesti länsimaihin, joten sen Venäjästä erillinen kehitys talouden ja oikeusjärjestyksen saralla oli turvattava. Yhteiskunnan rakentaminen oikeudet turvaavien perustuslakien varaan oli hyvin tärkeää Mechelinille, joka otti aatelisvaakunaansakin tunnuslauseen "pro lege" (”lain puolesta”).
Ruotsinkieliset liberaalit joutuivat 1870-luvulla politiikassa yhä selvemmin vastakkain erityisesti fennomaanien kanssa, sillä he halusivat painottaa maan perustuslakien turvaamista ja pitivät kielikysymystä toissijaisena. Väitöskirjassaan Mechelin esitti myös, että suomalaiset muodostivat instituutioihin nojaavan poliittisen yhteisön, joka oli riippumaton kielestä. Hän näkikin kansakunnan historiallisena ja poliittisena tekijänä, ei kansallisena kuten fennomaanit. Kieli- ja kansallisuuskysymyksen vuoksi hän muun muassa joutui lehtien palstoilla käytyyn sanasotaan fennomaani Agathon Meurmanin kanssa syksyllä 1874.


title: Leo Mechelin

text: Mechelin tähtäsi vallan keskittämiseen Suomen ja Venäjän suhteissa suomalaisille instituutioille, erityisesti valtiopäiville. Hän piti myös tärkeänä yksityisyritteliäisyyden suosimista ja teollisuuden kehittämistä, sillä hän uskoi niiden johtavan taloudelliseen ja yhteiskunnalliseen edistykseen. Hän oli taloudellisen liberalismin ja vapaakaupan kannattaja. Mechelin ajoi myös uskonnonvapautta. Hän esitti 1872 ensimmäisenä valtiopäivillä juutalaisten maahantulokiellon kumoamista, jotta maahan saataisiin sivistyneitä ja eteviä juutalaisia talouselämää kehittämään. Puolustaessaan esitystä valtiopäivillä hän korosti kansallisia hyötynäkökohtia ja huomautti, että sivistymättömät juutalaiset muuttaisivat maahan joka tapauksessa. Vaikka ehdotus tyrmättiin, Mechelin ajoi sitä vuosien ajan valtiopäivillä, senaatissa ja jopa kirkolliskokouksessa 1886. Juutalaisten kansalaisoikeudet toteutuivat Suomessa kuitenkin vasta vuoden 1917 lopussa.


title: Leo Mechelin

text: Dagbladilaiset liberaalit yrittivät raivata itselleen tilaa kieliriidan keskellä perustamalla Liberaalisen puolueen, jonka 5. joulukuuta 1880 julkaistu ohjelma oli pääasiassa Mechelinin kirjoittama. Se oli Suomen ensimmäinen kirjoitettu puolueohjelma. Aatteellisesti vanhaliberalistisessa ohjelmassa haluttiin purkaa taloudellista sääntelyä sekä vaadittiin oikeusjärjestyksen turvaamista, painovapautta, uskonnonvapautta ja valtiopäivien aseman vahvistamista. Mechelinin linjan mukaisesti ohjelmassa vähäteltiin kielikiistaa, toivottiin molemmille kotimaisille kielille tasaveroista asemaa ja vaadittiin Suomen ja Venäjän suhteiden määrittelemistä perustuslaeilla. Snellman tyrmäsi ohjelman julkisesti, sillä hänen mukaansa maan tulevaisuuden turvaamiseksi tarvittiin suomen kieleen perustuvan kansakunnan rakentamista eikä kannattanut luottaa lakien pysyvyyteen. Tyylillisesti Liberaalisen puolueen ohjelma oli vanhanaikainen ja henki elitistisen politiikan aikoja. Ruotsinkielisen yläluokan näkökulmasta yhteiskuntaa tarkastelleen ohjelman paternalistinen henki ei vedonnut suomenkieliseen rahvaaseen. Ohjelmassa ei ajettu äänioikeuden laajentamista tai demokratian lisäämistä, ja sosiaalisissa kysymyksissä se oli lähinnä oikeistolainen.


title: Leo Mechelin

text: Syksyllä 1880 Mechelinin spekuloitiin olevan liberaalien ehdokas uudeksi ministerivaltiosihteeriksi Emil Stjernvall-Walleenin jäädessä piakkoin eläkkeelle. Ministerivaltiosihteerin apulaisen virka avautuikin vuoden lopulla, mutta siihen nimitettiin Theodor Bruun, joka seuraavana vuonna seurasi Stjernvall-Walleenia ministerivaltiosihteeriksi. Vuoden 1882 valtiopäivien vaaleissa Liberaalinen puolue menestyi kielipuolueita paremmin ja saavutti enemmistön porvarissäädyssä. Niinpä uusi kenraalikuvernööri Fjodor Heiden järjesti Mechelinin samana vuonna senaattiin valtiovaraintoimituskunnan apulaispäälliköksi – samassa yhteydessä senaattiin nousi myös fennomaanien johtaja Yrjö Sakari Yrjö-Koskinen. Kielimuurin murtaminen kuitenkin epäonnistui, ja Liberaalisen puolueen kannatus kuihtui pian. Puolue katosi nopeasti vuoden 1885 jälkeen, kun suomen kielen nousun uhka säikäytti ruotsinkieliset liberaalit loikkaamaan svekomaaneihin. Mechelin oli tämän jälkeen pitkään sitoutumaton, mutta suomenkielisellä puolella hänet luettiin svekomaaneihin.


title: Leo Mechelin

text: Vaikka puolue kuoli alta, Mechelinin ura senaatissa jatkui. Hän hoiti muun muassa Suomen ja Venäjän välisiä kauppa- ja tullineuvotteluita. Madridissa 1887 Venäjän ja Espanjan välistä kauppasopimusta solmittaessa hän edusti neuvottelijana koko keisarikuntaa yhdessä Venäjän Madridin-lähettilään Mihail Gortšakovin kanssa. Tämä johtui siitä, että Suomen suuriruhtinaskunnan kauppavaihto Espanjan kanssa oli tuolloin kolme kertaa suurempi kuin koko muun valtakunnan yhteensä. Mechelin vietti Espanjassa perheineen puoli vuotta. Itse neuvottelut kestivät kaksi kuukautta, minkä jälkeen hänen oli vielä saatava sopimukselle Pietarin hyväksyntä. Lopputuloksena oli kuitenkin erityisesti Suomelle edullinen kauppasopimus. Kun Suomen senaatin kauppa- ja teollisuustoimituskunta perustettiin 1888, Mechelin nimitettiin sen johtoon. Hän oli myös tekemässä päätöstä Suomen ensimmäisten jäänmurtajien hankkimisesta, mikä toteutui 1890. Talvimerenkulun kehittyminen helpotti ulkomaankauppaa ja vähensi siten Suomen riippuvuutta Venäjästä. Mechelin käytti taitavasti ja häikäilemättömästikin henkilökohtaisia suhteitaan hyödykseen ajaessaan päämääriään ja erityisesti pitääkseen Venäjän viranomaiset ulkona Suomea koskevasta päätöksenteosta.


title: Leo Mechelin

text: Vuonna 1885 Mechelin kirjoitti ministerivaltiosihteeri Bruunin pyynnöstä yhdessä K. G. Ehrströmin ja Robert Montgomeryn kanssa Suomen valtio-oikeudellista asemaa käsitelleen esityksen, joka oli tarkoitettu valistukseksi Venäjän viranomaisille. Koska esitys perustui oppiin Suomen valtiosta, Bruun ja kenraalikuvernööri Heiden eivät olleet siihen tyytyväisiä ja Heiden kielsi sen julkaisemisen.


title: Leo Mechelin

text: Heidenin nimitettyä samana vuonna niin sanotun Weissenbergin komitean kodifioimaan Suomen lainsäädäntöä Mechelin päätti julkaista omissa nimissään ulkomaille tarkoitetun esityksen, joka tukisi oppia Suomesta valtiona. Tuloksena oli 1886 ilmestynyt valtio-oikeudelliseksi esitelmäksi puettu ranskankielinen pamfletti "Précis du droit public du Grand-Duché de Finlande" (”Piirteitä Suomen suuriruhtinaskunnan valtio-oikeudesta”), jossa Mechelin tarkensi ja laajensi aiemmin professorinväitöskirjassaan lanseeraamaansa mallia ja kehitti niin sanottua unioniteoriaa. Esitelmässään Mechelin argumentoi, että kun keisari Aleksanteri I sitoutui Porvoon valtiopäivillä vuonna 1809 Ruotsin-aikaisiin perustuslakeihin, hän tunnusti Suomen valtioksi, jolloin syntyi myös hänen seuraajiaan sitova valtio-oikeudellinen sopimus. Vaikka siis tsaari oli Venäjällä yksinvaltias, Suomea hän saattoi hallita suuriruhtinaana vain Suomen perustuslakien rajoissa ja säätyjen myötävaikutuksella – eli Suomi oli tavallaan erillisenä valtiona ainoastaan reaali- tai personaaliunionissa Venäjän kanssa, ei osa sitä. Tällä logiikalla myös osa sittemmin annetun helmikuun manifestin sisällöstä oli laitonta.


title: Leo Mechelin

text: Mechelinin esitelmä käännettiin useille kielille, ja Mechelin levitti sitä ystäväverkostonsa avulla tehokkaasti ympäri Eurooppaa – se päätyi muun muassa Ruotsin kuninkaalle ja Britannian pääministeri William Gladstonelle. Saksankielinen versio julkaistiin vuonna 1889 arvovaltaisessa Heinrich Marquardsenin julkisoikeuden käsikirjassa nimellä "Das staatsrecht des Großfürstenthums Finland". Siihen Mechelin teki vielä lisäyksiä ja kiteytti näkemyksensä seuraavasti:


title: Leo Mechelin

text: Kirjan käänsi vuonna 1888 ranskasta venäjäksi runsain kriittisin reunahuomautuksin sitä täydentäen hovimestari K. F. Ordin, josta tuli Suomen asemasta käytävän kiistan tärkein yleisvaltakunnallisen (Venäjän) näkökulman puolustaja. Mechelin ja Ordin kirjoittivat useita julkisia vastauksia, joissa kumosivat toinen toisensa päätelmät historiallisiin lähteisiin vedoten. Tästä versoi laaja keskustelu Suomen asemasta osana Venäjää. Vaikka Suomen ja Venäjän yhteentörmäyksen edellytykset olivatkin jo entuudestaan olemassa, on Mechelinin myöhemmin sanottu ”heittäneen ensimmäisen kiven” oikeustaistelussa julkaistessaan pamfletin. Oppi Suomesta perustuslaillisena valtiona oli syntynyt jo aiemmin, mutta juuri Mechelin puki sen tarkkaan muodollis-juridiseen asuun ja levitti sitä kansainvälisten verkostojensa avulla tehokkaasti eri puolille maailmaa. Venäjällä tämä kansainväliseen mielipiteeseen vetoaminen tulkittiin provokaatioksi.


title: Leo Mechelin

text: Suomessa Mechelinin oppi Suomen valtiosta ja unioniteoria hyväksyttiin yleisesti liberaalien piirissä, kun taas esimerkiksi Mecheliniä valtio-oikeuden professorina seurannut Robert Hermanson esitti maltillisemman näkemyksen, jonka mukaan Suomi oli valtio mutta silti Venäjälle alisteinen. Vaikka Hermansonkin korosti Suomen itsehallintoa, Mechelinin reaaliunioniteoriassa erityistä oli se, että se periaatteessa mahdollisti Suomen näkemisen kansainoikeuden subjektina. Suomen senaatissa varsinkin Mechelinin nuoruudenystävä Woldemar von Daehn asettui vastustamaan Mechelinin ”perustuslakiuhoa”, jota von Daehn piti Suomen aseman kannalta vaarallisena.


title: Leo Mechelin

text: Venäjällä Aleksanteri III:n kaudella kiristynyt imperialismi ja nationalismi sekä valtakunnan yhtenäistämistarpeet johtivat pyrkimyksiin sitoa tiiviimmin Suomen kaltaisia ”rajamaita” emämaahan. Mechelin kuitenkin näki Suomen laki- ja privilegiojärjestelmän kokonaisuutena, jonka tuli säilyä täysin koskemattomana. Hän laati suurelta osin senaatin lausunnot, joissa vastustettiin Suomen raha-, tulli- ja postijärjestelmien yhdistämistä vastaaviin venäläisiin laitoksiin. Nähdessään muistiot keisari Aleksanteri III kirjoitti närkästyneenä esityksen reunaan kommentin, jossa provosoivasti kysyttiin ”Kuuluko Venäjä Suomeen vai Suomi Venäjään”. Kun postilaitoksen yhdistänyt postimanifesti sitten kaikesta huolimatta annettiin vuonna 1890, Mechelin erosi vastalauseena senaatista.


title: Leo Mechelin

text: Senaatti vahvisti postimanifestin ja Mechelinin eron samassa istunnossa heinäkuussa 1890. Vaikka samanaikaisesti erosi muitakin korkeita virkamiehiä, juuri Mechelinistä tuli huomion keskipiste luultavasti hänen aikaisemman näkyvän toimintansa vuoksi. Tästä viimeistään alkoi hänen sädekehänsä kirkastuminen Suomen oikeustaistelun keulakuvana, mikä aikanaan nosti hänet puoluepolitiikan yläpuolelle. Venäjällä häntä alettiin pitää Suomen ”pääseparatistina”.


title: Leo Mechelin

text: Mechelin palasi Helsingin kaupunginvaltuuston johtoon ja liike-elämän luottamustoimiinsa kuten Pohjoismaiden Yhdyspankin ja Nokia-yhtiön johtokuntiin sekä keskittyi yksityishenkilönä Suomen autonomiaa puolustavan propagandan tuottamiseen ja levittämiseen Länsi-Eurooppaan. Hän olisi tosin ilmeisesti halunnut päästä ministerivaltiosihteeriksi voidakseen vaikuttaa Venäjän Suomen-politiikkaan, mutta aika ei ollut enää hänelle suotuisa. Mechelin osallistui tänä aikana myös ahkerasti erilaiseen yhdistystoimintaan ja toimi 1894 Ekonomiska samfundetin, 1893–1896 Suomen Talousseuran sekä 1886–1903 Suomen taideyhdistyksen puheenjohtajana. Hän jatkoi luonnollisesti myös valtiopäivillä ja oli edustajana kirkolliskokouksessa 1886 ja 1893. Taideyhdistyksen johdossa Mechelinillä oli läheiset suhteet taide-elämään, ja hän oli vaikuttanut myös Ateneumin taidemuseon rakentamiseen.


title: Leo Mechelin

text: Mechelin tuki kotimaista kuvataidetta ja varsinkin ruotsinkielisiä taiteilijoita käyttäen hyväkseen asemiaan taidehallinnossa ja myös kunnallispolitiikassa. Samalla hän valjasti myös taiteilijat oikeustaistelunsa tueksi. Mechelin tuki varsinkin kuvanveistäjä Robert Stigelliä ja sai vuonna 1895 valtuuston puheenjohtajana Helsingin kaupungin tilaamaan häneltä Haaksirikkoiset-patsaan Tähtitorninvuorelle sijoitettavaksi. Se oli Helsingin ensimmäinen "moderni" julkinen taidehankinta ja Mechelin antoi veistokselle myös näkemyksiään vastaavan poliittisen tulkinnan Suomen selviämistaistelun symbolina.


title: Leo Mechelin

text: Venäläistämisen uhatessa Mechelin katsoi tarpeelliseksi osoittaa ulkovalloille Suomen olevan länsimainen sivistysvaltio. Hän ideoi, toimitti ja julkaisi 1893 Suomea esittelevän kirjan "Finland i 19:de seklet", joka pian suomennettiin nimellä "". Mukana olivat keskeiset tieteilijät, kirjailijat ja taiteilijat – edustettuina oli tosin lähinnä ruotsinkielisiä kirjoittajia. Zachris Topelius kirjoitti esipuheen ja Albert Edelfelt teki paljon töitä kirjan kuvittamisen ja kuvatoimituksen eteen. Teos esittelikin hyvin laadukkaasti suomalaista kuvataidetta. Kirjasta tuli kansallismielisen paatoksen värittämä. Teos käännettiin jo 1894 useille kielille, ja tekijät levittivät sitä ahkerasti Euroopan sivistyspiireihin. Mechelin lähetti teoksen venäjänkielisen laitoksen keisari Aleksanteri III:lle ja tämän kuoltua luovutti sen myös Pietarissa henkilökohtaisesti uudelle hallitsijalle, Nikolai II:lle.


title: Leo Mechelin

text: Mechelinin ulkomaille suunnattu julkaisutoiminta jatkui myöhemmin uudessa muodossa, kun hän pääomitti 1901–1906 Pariisissa ilmestynyttä, osittain suomalaisten omistamaa ja kulttuuripainotteista L’Européen-viikkolehteä, josta haluttiin suomalaisten tiedotuskanava Eurooppaan. Lehti ei kuitenkaan kannattanut taloudellisesti. Mechelin myös kirjoitteli 1900-luvun alusta alkaen runsaasti Suomen asemaa koskevia artikkeleita ulkomaisiin lehtiin. Mechelinin panos varsinkin Ranskassa 1900-luvun alussa julkaistuihin Suomea käsitteleviin kirjoituksiin ja kirjallisuuteen oli huomattava.


title: Leo Mechelin

text: Suomen ja Venäjän lopullinen yhteentörmäys tapahtui vuoden 1899 alussa, kun säätyvaltiopäivät kieltäytyivät hyväksymästä keisarin esittämää uutta asevelvollisuuslakia. Mechelin johti tuolloin juuri säätyjen asevelvollisuusvaliokuntaa. Helmikuun manifestin sisällöstä Mechelin sai tietää jo etukäteen vt. ministerivaltiosihteeri Victor Napoleon Procopén ansiosta ennen kuin kukaan muu suomalainen, mutta ei siinä vaiheessa voinut tehdä käytännössä asialle mitään. Mechelin piti alkuun manifestin julkaisemisesta eli promulgoinnista kieltäytymistä Suomessa mahdottomana, mutta muutti pian kantansa.


title: Leo Mechelin

text: Helmikuun manifestin julkaisemisen jälkeen Mechelinistä tuli perustuslaillisten johtaja ja keulakuva, mikä ilmeni muun muassa huomattavina perustuslaillisten kansalaispiirien kunnianosoituksina hänen 60-vuotispäiviensä yhteydessä saman vuoden marraskuussa. Mechelin muotoili tekstin säätyvaltiopäivien nimissä keisarille osoitettuun anomukseen, jossa muistutettiin, ettei Suomen lainsäädäntöjärjestystä saanut muuttaa ilman valtiopäivien hyväksyntää. Hänen ehdotuksestaan valtiopäivät laativat lisäksi kompromissina oman vaihtoehtoisen asevelvollisuuslakiesityksensä ja säätyjen vastauksessa keisarille muistutettiin vielä erikseen Suomen perustuslaeista. Suuren adressin keruuseen Mechelin ei suoraan osallistunut, mutta hän muotoili myös sen tekstin lopulliseen asuunsa Wilhelm Chydeniuksen luonnoksen pohjalta. Nikolai II ei kuitenkaan reagoinut yhteenkään näistä suomalaisten vetoomuksista. Hieman myöhemmin kerättyyn kansainväliseen kulttuuriadressiin Mechelin suhtautui varautuneemmin.


title: Leo Mechelin

text:
Varsinkin sortokauden alkuvaiheessa Mechelin oli keskeisessä tai johtavassa asemassa lähes kaikissa Suomen oikeustaisteluun liittyneissä suuremmissa hankkeissa. Kun Suomen näkökulmaa puolustanutta propagandaa alettiin järjestelmällisesti levittää Länsi-Euroopan lehdistöön vuonna 1899, toiminnasta vastasivat pääasiassa Werner Söderhjelm ja J. N. Reuter, mutta rahoituksen järjesti Mechelinin johtama tilapäinen komitea. Seuraava askel suomalaisten vastarinnan organisoimiseksi oli syksyllä 1900 koti- ja ulkomaille suunnatun propagandan järjestämiseen tarkoitettujen pysyvien toimikuntien perustaminen. Nämä seitsemän toimikuntaa tunnetaan myös yhteisnimityksellä "Mechelinin komiteat", sillä hän oli aloitteentekijä niiden perustamisessa. Mechelin itse johti ulkomaisen propagandan toimikuntaa ja kuului myös venäläiseen ja juridiseen toimikuntaan. Varsinaisesti passiivisen vastarinnan kannattajat järjestäytyivät Tuurholman kartanossa elokuussa 1901 pidetyssä kokouksessa, jossa Mechelin laati tsaarille asevelvollisuusjulistusta vastustavan kansalaisadressin. Siihen kerättiin 473 468 nimeä eli lähes yhtä paljon kuin suureen adressiin. Myöhemmin perustettiin salainen vastarinnan keskusorganisaatio eli Kagaali, jonka kanssa pääosa Mechelinin komiteoista päätyi yhteistyöhön. Mechelin oli itsekin Kagaalin kanssa yhteistyössä, mutta ei pitänyt siitä, että passiivisen vastarinnan johto valui nuorempien käsiin. Hänen ehdotuksestaan päätettiin tammikuussa 1903 perustaa ”vanhempien neuvosto” – johon hän itsekin tuli jäseneksi – pohtimaan vastarintaliikkeen periaatteellisia kysymyksiä Kagaalin hoitaessa käytännön toimintaa. Mechelinin tytär Cely Mechelin toimi Kagaalin sisarjärjestössä naiskagaalissa.
Diktaattorinvaltuudet saatuaan kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikov karkotti perustuslaillisten johtajat maasta keväällä 1903. Tukholmassa tuolloin oleskellut Mechelin julistettiin toukokuun alussa ei-toivotuksi henkilöksi ja hänen senaattorineläkkeensä maksaminen katkaistiin. Hänelle jäivät kuitenkin tuloiksi vielä Nokian omistajana saamansa osingot. Joukko karkotettuja valtiopäivämiehiä piti Tukholmassa syyskuussa 1903 ”Tukholman valtiopäivinä” tunnetun vastarintakokouksen. Kokous asetti Mechelinin johtaman komitean pohtimaan mahdollista Suomen perustuslaillisten yhteistyötä Venäjän oppositiopuolueiden kanssa. Maanpaossa Mechelin alkoikin solmia suhteita Venäjän liberaalien johtajiin, joiden hän toivoi kohoavan Venäjällä valtaan. Venäjän liberaalit järjestäytyivät noihin aikoihin perustuslaillis-demokraattiseksi puolueeksi (ns. kadettipuolue). Mechelin neuvotteli Saksassa Vapautuksen liitto -nimisen venäläisen oppositioryhmän johtajiin kuuluneen ruhtinas Pjotr Dolgorukovin kanssa Suomen tulevaisuutta koskeneista kysymyksistä. Mechelin jopa laati syksyllä 1903 Dolgorukovin toiveesta oman ehdotuksensa Venäjän perustuslaiksi. Tämä valtiosääntöesitys koostui sadasta isokokoisesta arkkisivusta, ja se salakuljetettiin Venäjälle. Mechelin kehitti vuonna 1905 myös yhteistyösuhteen Sergei Witteen, josta tuli pian Venäjän pääministeri.


title: Leo Mechelin

text: Toisinaan Mechelinin autoritaarinen esiintyminen perustuslaillisten johtajana herätti myös vastustusta, esimerkiksi silloin kun hän kieltäytyi hyväksymästä väkivaltaista aktivismia. Varsinkin Mechelinin ja Konni Zilliacuksen väliset linjaerimielisyydet kärjistyivät vuoden 1904 aikana. Mechelin vastusti Zilliacuksen Pariisissa syys–lokakuussa järjestämää Venäjän oppositiopuolueiden ja vähemmistökansallisuuksien kongressia, koska sen asialista oli Mechelinin mielestä Suomen asian kannalta kyseenalainen. Mechelin kieltäytyi osallistumasta kongressiin Suomen edustajana, mutta hän matkusti silti Pariisiin valvomaan tilannetta. Zilliacuksesta ja aktivisteista poiketen Mechelin ei suostunut yhteistyöhön venäläisten vallankumouspuolueiden tai sosialistien kanssa, sillä hän oli tiukka porvari ja kaikenlaisen kumouksellisuuden vastustaja. Hän uskoi lain ja oikeuden voimaan sekä yhteiskunnallisten ristiriitojen maltilliseen ratkaisemiseen. Toisaalta Venäjän bolševikit sisäistivät perustuslaillisten opit Suomen valtiosta ja Lenin jopa julkaisi Iskra-lehdessään Mechelinin kirjoittaman asevelvollisuusadressin tekstin kokonaisuudessaan. Zilliacus irtautui lopulta perustuslallisten yhteisestä rintamasta ja perusti Aktiivisen vastustuspuolueen.


title: Leo Mechelin

text: Bobrikovin kuoltua valtiopäivät kutsuttiin jälleen koolle loppusyksystä 1904 ja karkotettujen valtiopäivämiesten palaaminen sallittiin. Mechelinin palatessa Helsinkiin 5. joulukuuta häntä odotti valtaisa hurraava kansanjoukko ja hän sai suurellisen sankarin vastaanoton. Kun valtiopäivät kokoontuivat uudelleen syksyllä 1904, perustuslailliset saivat enemmistön kolmeen säätyyn. Mechelin kohosi suvereenisti valtiopäivien johtohahmoksi, ja hänet valittiin kolmen keskeisen valiokunnan sekä erityisen valtiollista tilannetta seuraamaan asetetun valtuuskunnan puheenjohtajaksi. Hän pääasiassa laati keisarille niin sanotun "suuren anomuksen" laillisten olojen palauttamisesta ja neuvotteli siitä kenraalikuvernööri Obolenskin ja Witten kanssa Pietarissa, minkä seurauksena keisari suostui maaliskuussa 1905 luopumaan asevelvollisuusasetuksen toimeenpanosta niin sanottuja sotilasmiljoonia vastaan sekä lakkauttamaan kenraalikuvernöörin diktaattorinvaltuudet. Vastineeksi Mechelin ja perustuslailliset suostuivat siihen, että Suomessa piilottelevat venäläiset opposition edustajat vangittaisiin ja toimitettaisiin Venäjälle. Varsinkin työväenliikkeen pettymykseksi vuosien 1904–1905 valtiopäivillä nimenomaan aatelis- ja porvarissäädyssä perustuslailliset kuitenkin jarruttivat esimerkiksi äänioikeusasian käsittelyä vedoten laillisuuskysymyksen ensisijaisuuteen.


title: Leo Mechelin

text:
Suurlakon aikana marraskuussa 1905 perustuslailliset saivat ratkaisevan aseman ja Mechelin kävi 1. marraskuuta luovuttamassa kenraalikuvernööri Obolenskille sanelemansa julistuksen, jonka pohjalta keisari antoi Marraskuun manifestin kolme päivää myöhemmin. Samana päivänä kansankokous Rautatientorilla oli jo ehtinyt nimetä Suomelle uuden hallituksen, jossa mainittiin myös Mechelinin nimi. Mechelin sai Venäjän johtajat vakuutettua siitä, että hän kykenisi patoamaan yhteiskunnallisen kumouksen Suomessa. Luvattujen uudistusten toteuttamiseksi Mechelin nimitettiin 1. joulukuuta 1905 uuden senaatin talousosaston varapuheenjohtajaksi. Oikeusosaston johtoon asetettiin R. A. Wrede. Tätä perustuslaillisten muodostamaa Mechelinin senaattia on pidetty Suomen ensimmäisenä poliittisena hallituksena, ja sillä oli myös edeltäjistään poiketen kirjoitettu ohjelma. Senaatti oli ensimmäinen, jonka nimilista annettiin sellaisenaan keisarin hyväksyttäväksi. Senaatissa oli myös ensi kertaa mukana sosiaalidemokraatti, J. K. Kari, sillä Mechelin pyrki yhdistämään kaikki perustuslaillisella kannalla olleet ryhmät. Symbolisesti hän piti ohjelmapuheensa suomeksi ja vahvisti suomen aseman senaatin pöytäkirjakielenä. Suomea oli tosin alkanut käyttää jo myöntyväisyyslinjaa edustanut Strengin senaatti aiemmin samana vuonna. Vanhasuomalaiset leimasivat ruotsalaisten johtaman Mechelinin senaatin epäkansalliseksi ja taantumukselliseksi. Myös työväestössä oltiin tyytymättömiä siihen miten Mechelin ja muut perustuslaillisten johdossa olleet "herrat" olivat päättäneet suurlakon heidän ohitseen saatuaan omat tavoitteensa läpi. Mechelinin senaattia kutsuttiin jopa "kuularuiskusenaatiksi".
Perustuslailliset olivat valtansa huipulla 1905–1906, jolloin Mechelin johti Suomea yhdessä kenraalikuvernööri Nikolai Gerardin kanssa ja yhteisymmärryksessä Venäjää johtaneen Witten hallituksen kanssa. Vapaamielisen kauden lyhyys Venäjällä tosin johti siihen, että vain osa suunnitelluista uudistuksista toteutui Suomessa. Tärkein saavutus oli yleisen ja yhtäläisen äänioikeuden toteuttaminen. Vielä pari vuosikymmentä aiemmin Mechelin oli itsekin suhtautunut kielteisesti demokratian laajennukseen. Vuonna 1885 hän oli senaatissa kannattanut vallitsevaa järjestelmää, jossa suurilla tuloilla sai lisä-ääniä aina 25 ääneen saakka, kun fennomaanit olivat vaatineet määrän alentamista kymmeneen. Nyt ajat olivat kuitenkin muuttuneet. Uusi valtiopäiväjärjestys ja vaalilaki valmisteltiin Robert Hermansonin johtamassa komiteassa. Tuloksena oli aikanaan radikaali esitys, joka sisälsi naisten äänioikeuden ja yksikamarisen eduskunnan.


title: Leo Mechelin

text: Vaikka Mechelin suhtautui itsekin edelleen varauksellisesti eduskunnan yksikamarisuuteen ja naisten äänioikeuteen, juuri hän ajoi arvovallallaan lopulta molemmat senaatissa läpi ja puolusti sitten lakiesityksiä sekä venäläisten tarkastuskomiteassa että valtiopäivillä. Erityisesti oikeusoppineet senaattorit Mechelin, Ståhlberg ja Wrede korostivat, että naisten ääni- ja vaalioikeutta ei saa erottaa toisistaan.


title: Leo Mechelin

text: Mechelinin senaatin hankkeista toteutuivat kesällä 1906 lisäksi perustuslaintasoisen laki lausunto-, kokoontumis- ja yhdistymisvapaudesta sekä kokoontumisvapautta tarkentanut laki. Sen sijaan keisari jätti vahvistamatta samaan aikaan hyväksytyt painovapaus- ja yhdistyslain sekä lain eduskunnan oikeudesta valvoa hallituksen toiminnan laillisuutta, sillä valtiopäivät olivat tehneet muutoksia senaatin esityksiin. Lähimpänä Mechelinin sydäntä oli yritys laatia Suomelle uusi hallitusmuoto, jolla maan perustuslait olisi turvattu; hän oli valmistellut sen tekstiä salaa jo vuonna 1904. Hankkeessa auttoivat Hermanson ja Wrede. Senaatin esitys oli valmis kesällä 1907, mutta Venäjän uusi pääministeri Pjotr Stolypin esti sen esittelyn keisarille, sillä hän ei suvainnut pyrkimyksiä rajoittaa hallitsijan valtaa. Esitys kuitenkin toimi Ståhlbergin 1917 johtaman perustuslakikomitean työn pohjana.


title: Leo Mechelin

text: Ensimmäisissä eduskuntavaaleissa maaliskuussa 1907 perustuslailliset menestyivät odotettua huonommin: he eivät saaneetkaan odottamaansa tukea kansalta, vaan vaalivoiton ottivat sosiaalidemokraatit ja myöntyväisyyslinjaa edustaneet vanhasuomalaiset. Ruotsalainen kansanpuolue (RKP) ja nuorsuomalaiset saivat yhteensä vain neljänneksen eduskunnan paikoista, ja Mechelinin senaatti muuttui näin vähemmistöhallitukseksi. Säätyajan liberaali Mechelin oli suurlakon jälkeisessä uudessa poliittisessa todellisuudessa jo pikemminkin konservatiivi, ja hän paheksui uutta eduskuntaa, jonka jäsenistä vain harvoilla oli "kykyä ja näkemystä".


title: Leo Mechelin

text: Sosiaalidemokraatit olivat pettyneitä Mechelinin senaattiin ja tekivät keväällä 1908 välikysymyksen, jossa sitä arvosteltiin saamattomuudesta uudistuksissa ja Suomen aseman puolustamisessa. Eduskunnassa sosiaalidemokraattien kannattama epäluottamuslause senaatille meni yllättäen läpi vanhasuomalaisten äänestäessä tyhjää. Senaatilla olisi ollut oikeus jatkaa, mutta se tarjoutui vapaaehtoisesti eroamaan parlamentarismin hengessä. Tsaari kuitenkin aluksi torjui tämän ja hajotti sen sijaan eduskunnan. Toukokuussa 1908 hän myönsi eron Mechelinille ja neljälle muulle senaattorille, sillä vanhat perustuslaillisten johtajat haluttiin sivuun uusien venäläistämistoimien tieltä. Pian alkoi toinen sortokausi.


title: Leo Mechelin

text: Jouduttuaan väistymään senaatista Mechelin liittyi viimein Ruotsalaiseen kansanpuolueeseen ja pyrki eduskuntaan, jonne hänet valittiin vuoden 1910 vaaleissa maan suurimmalla henkilökohtaisella äänimäärällä. Hänestä tuli eduskunnan ikäpuhemies ja itse asiassa kaikkein varhaisimmin syntynyt eduskunnan jäsen. Mechelin oli kansanedustajana viimeiset vuotensa ja toimi perustuslakivaliokunnan puheenjohtajana 1910 ja 1913. Valtiopäivillä 1913 hän teki Wreden kanssa aloitteen uudesta perustuslaista, jossa Suomen aseman vakauttamiseksi tähän asti laittomana sortona tuomittu yleisvaltakunnallinen lainsäädäntö sekä eräät muut Venäjän vaatimukset olisi hyväksytty, mutta samalla myös sidottu määrättyihin rajoihin – tämä osoitti vanhan perustuslaillisen ikonin lopulta alkaneen taipua jonkinlaisen myöntyvän reaalipolitiikan kannalle. Eduskunnan enemmistö kuitenkin pysyi taipumattomana ja tyrmäsi aloitteen. Sitä ei koskaan käsitelty loppuun.


title: Leo Mechelin

text:
Viimeisinä vuosinaan Mechelin oli myös aktiivinen rauhanliikkeessä ja osallistui kansainvälisiin rauhankongresseihin 1910 Tukholmassa ja 1912 Genevessä Suomen edustajana. Jälkimmäisessä kokouksessa hän toimi myös yhtenä varapuheenjohtajana. Mechelin toivoi rauhan takeeksi kansainvälistä lainsäädäntöä, joka voisi myös auttaa Suomen asemaa. Hän saikin Geneven kongressin antamaan Suomea tukevan julkilausuman, vaikka sen merkitys jäikin puhtaan symboliseksi. Vaikeinakaan aikoina Mechelin ei silti taipunut väkivallattoman, puhtaasti moraalisen vastarinnan vaatimuksestaan.
Mechelin jatkoi kirjallisestikin aktiivisena ja suunnitteli vielä teoksen kirjoittamista rauhankysymyksestä, mutta syksyllä 1913 munuaistauti sai hänestä otteen, ja hän kuoli 26. tammikuuta 1914. Hänet haudattiin Helsingin Hietaniemen hautausmaalle, ja hautajaisista tuli ennennäkemätön kansanjuhla, symbolinen mielenosoitus sortovaltaa vastaan. Haudalle laskettiin 600 eri seppelettä. Mechelinin ihailijoihin kuuluneen Tekla Hultinin mukaan ""hän on vielä kuolemallaankin palvellut sitä asiaa, jonka puolesta hän on elänyt"". Vainajan muistelu tosin yhdisti lähinnä porvarillista Suomea.


title: Leo Mechelin

text: Mechelinin kuoleman jälkeen Cely Mechelin lahjoitti hänen irtaimistonsa ja kirjastonsa Helsingin kaupunginmuseolle. Mechelinin työhuoneen sisustus oli näytteillä Hakasalmen huvilassa vuoteen 1953. Isänsä henkilökohtaisen arkiston Cely Mechelin lahjoitti Valtionarkistoon. Mechelinin aatelissuku sammui mieslinjalta hänen kuollessaan ja lopullisesti vuonna 1950, kun myös Cely Mechelin kuoli lapsettomana.


title: Leo Mechelin

text: Mechelin mahdollisesti enemmän kuin kukaan toinen vakiinnutti Suomessa ja ulkomailla käsitystä, että Suomen suuriruhtinaskunta oli suvereeni valtio ja hän muodostui eläessään Suomen oikeustaistelun henkilöitymäksi.


title: Leo Mechelin

text: Eino Leino kirjoitti Mechelinin hautajaisiin muistorunon "Kansalaisseppel", jossa hän kutsui Mecheliniä ”sorretun kansan Päämieheksi”. Aikalaislehdistössä Mecheliniä kutsuttiin peräti ”Suomen kruunaamattomaksi kuninkaaksi”, toisinaan jo hänen eläessään. Vaikka toinen sortokausi oli jälleen tehnyt tyhjiksi Mechelinin unelmat Suomen aseman turvaamisesta perustuslaein ja maan autonomia oli hänen kuollessaan ajettu ahtaammalle kuin kertaakaan ennen, hänen edustamansa perustuslaillisuuden arvostus oli Suomessa tuolloin korkeimmillaan – jopa sosiaalidemokraatit ja vanhasuomalaiset olivat liittyneet yhteiseen perustuslailliseen rintamaan.


title: Leo Mechelin

text: Myöhemmin Mechelinin muistolle ei kuitenkaan jäänyt merkittävää ylläpitäjää ja hänet käytännöllisesti katsoen unohdettiin toisen maailmansodan jälkeen. Tähän oli useita syitä. Kielipuolue RKP ei nähnyt kielikysymyksessä melko profiilitonta Mecheliniä omanaan, mutta häntä vierastettiin myös entisten fennomaanien parissa. Suomen itsenäistymisen jälkeen kansallinen ihailu painottui enemmän aktivisteihin ja itsenäisyyden esitaistelijoihin kuin pasifisti Mecheliniin, joka oli kiinnostunut lähinnä Suomen ja Venäjän suhteiden vakiinnuttamisesta. Toisaalta myös sotien jälkeen vallitsevaksi tulleen J. K. Paasikiven hahmottaman pessimistisen reaalipolitiikan näkökulmasta Mechelinin poliittinen aatemaailma vaikutti naiivilta ja vanhentuneelta. Lisäksi hän oli aristokraattina etäinen kansalle. Varsinkin työväenliikkeen parissa Mecheliniin suhtauduttiin melko viileästi, sillä hän ja muut ruotsinkieliset liberaalit olivat jo 1880-luvulta alkaen omaksuneet kannan, jonka mukaan Suomen aseman turvaaminen suhteessa Venäjään oli asetettava yhteiskunnallisten ja sosiaalisten ongelmien ratkaisemisen edelle.


title: Leo Mechelin

text: Mechelin vihittiin filosofian kunniatohtoriksi Uppsalan yliopistossa vuonna 1893.


title: Leo Mechelin

text: Albert Edelfeltin 1899 maalaama taulu "Maaherra" oli alun perin 60-vuotissyntymäpäivälahja Leo Mechelinille hänen perheenjäseniltään. Maalauksen aiheena oleva Runebergin Vänrikki Stoolin tarinoiden samanniminen runo ja sen päähenkilö, maaherra Olof Wibelius, muodostuivat sortovuosina perustuslaillisten passiivisen vastarinnan symboleiksi.


title: Leo Mechelin

text: Edelfelt maalasi vuonna 1901 myös Mechelinin muotokuvan Helsingin kaupunginvaltuuston tilauksesta. Vuonna 1903 määrättiin, että julkisissa tiloissa sai olla esillä vain keisariperheen kuvia; kun valtuusto ei poistanut taulua istuntosalinsa seinältä, poliisit takavarikoivat sen huhtikuussa 1904. Suurlakon jälkeen se palautettiin paikalleen. Maalaus on nykyään esillä Helsingin kaupungintalossa.


title: Leo Mechelin

text: Mechelinin 70-vuotispäivänä vuonna 1909 hänen pronssinen rintakuvansa paljastettiin Ateneumissa. Walter Runebergin veistämä teos rahoitettiin kansalaiskeräyksellä. Pro Helsinki -säätiö siirrätti sen 1943 Säätytalon puistikkoon.


title: Leo Mechelin

text: Helsingin Mechelininkatu nimettiin Mechelinin mukaan vuonna 1917, eli heti kun se oli mahdollista helmikuun vallankumouksen jälkeen. Lisäksi vuonna 1995 karttaan merkittiin Mechelininaukio. Haminassa on Mechelinin mukaan nimetty Mechelinintie.


title: Leo Mechelin

text: Vuonna 1997 perustettiin Leo Mechelin seura ry. Suomen Rauhanliiton vuonna 1993 perustama Itämerikeskussäätiö vaihtoi vuonna 2015 nimekseen Leo Mechelin säätiö. Säätiön alkuperäinen tarkoitus oli Tuusulan Kellokoskella sijainneen juhlatalon ylläpitäminen, mutta nykyään se muun muassa kustantaa yhteiskunnallista kirjallisuutta. Rauhanliitolla oli 1900-luvun alussa myös Leo Mechelin -rahasto, joka perustettiin eversti Georg Fraserin lahjoitusvaroilla.


title: Leo Mechelin

text: Löyttymäen kyläseura pystytti toukokuussa 2012 Janakkalan Löyttymäkeen muistokiven, jossa todetaan Mechelinin laatineen vuonna 1905 Suomelle perustuslain Löyttymäen kartanossaan.


title: Mielipidetiedustelu

text: Mielipidetiedustelu on mielipidetutkimusta varten tehty kysely. Mielipidetiedusteluissa ihmisten on vastattava selkeästi muotoiltuihin suljettuihin kysymyksiin, ja tulokset ilmoitetaan prosentuaalisesti. Tarkoituksena on saada riittävän kattava otanta, jotta siitä voitaisiin tehdä johtopäätöksiä laajemman ihmisryhmän mielipiteistä.


title: Mielipidetiedustelu

text: Mielipidetiedustelun poliittisena välineenä keksi yhdysvaltalainen tilastoasiantuntija George Horace Gallup, minkä vuoksi mielipidetiedusteluja kutsutaan myös gallupeiksi. Gallup väitteli tohtoriksi Iowan yliopistosta 1928 väitöskirjalla "A New Technique for Objective Methods for Measuring Reader Interest in Newspapers" ja perusti 1935 "American Institute of Public Opinion" -yrityksen.


title: Mielipidetiedustelu

text: Tieteellisten mielipidetutkimusten katsotaan usein alkaneen Yhdysvalloissa 1936. Tuolloin demokraattien Franklin Roosevelt voitti tiukassa presidentinvaalissa republikaaniehdokas Alf Landonin. Myös vaalituloksen ennustamisesta käytiin kiivas kisa. Gallupin lisäksi presidentin veikkasivat oikein mielipidetutkijat Archibald Crossley ja Elmo Roper. Ennustamisen markkinoita siihen asti hallinnut Literary Digest -lehti taas kärsi kirvelevän arvovaltatappion. Julkaisu oli kerännyt aineistonsa postittamalla noin 10 miljoonaa "äänestyslippua" ympäri maan. Tähän postitukseen vastasi pari miljoonaa ihmistä, joista 57 prosenttia oli valinnut Landonin. Gallup puolestaan ennusti Rooseveltille 54 prosentin ääniosuutta: vaalissa tämä sai peräti 61 prosenttia äänistä. Literary Digest epäonnistui otoksensa epäedustavuuden takia. Poimimalla osoitteita omasta tilaajarekisteristään, puhelinluettelosta ja autonomistajien listoista sen vastaajiksi seuloutui liikaa varakasta keskiluokkaa. George Gallup taas käytti kiintiöpoimintaa yhteiskuntaluokkien edustuksen turvaamiseksi ja turvasi alueellisen kattavuuden käyntihaastattelujen avulla.


title: Mielipidetiedustelu

text: Mielipidetiedusteluista tuli pian myös politiikan välineitä. Lehdistö pyrkii lisäämään vaalien kiinnostavuutta ja lehtiensä lukuarvoa teettämällä mielipidetiedusteluja, ja toisaalta kilpailevat ehdokkaat ja puolueet pyrkivät osoittamaan olevansa voitokkaita saadakseen liikkuvat äänestäjät äänestämään oletetun yleisen mielipiteen mukaan voittajaa. Vastaavasti mielipidetiedusteluissa hävinneet pyrkivät osoittamaan, että tilastollisesti tutkimusmenetelmässä on ongelmia, mikä vuoksi tuloksia ei voida pitää luotettavina. Yleensä kritiikki kohdistuu ulkoiseen luotettavuuteen eli validiteettiin mahdollisesti vinon otannan vuoksi.


title: Mielipidetiedustelu

text: Joissain maissa kielletään mielipidetiedustelujen tulosten julkaiseminen tietyn ajan kuluessa ennen vaalipäivää, jottei äänestäjiin voitaisi vaikuttaa viime hetken mielipidetiedusteluilla ja tällä tavalla taattaisiin vaalirauha. Vastakkaisen näkemyksen mukaan myös vaaleja koskeva sananvapaus on tärkeämpi ihmisoikeutena.


title: Mielipidetiedustelu

text: Vaalitiedusteluihin liittyy myös toinen tutkimusmenetelmä, ovensuukyselyt.


title: Mielipidetiedustelu

text: Mielipidemittauksia ja niiden merkityssä politiikassa ovat tutkineet mm. Rahkonen, Suhonen , Harjula, Atkin, Beninger, Borg, Cantril, Gallup, Gawiser, Hakkarainen, Herbst, Ismaach, Jallinoja, Kostiainen, Maarek, McAllister, Meyer, Noelle-Neumann, Nortamo, Peer, Rogers ja Salmon.


title: Mielipidetiedustelu

text: Mielipidekyselyissä on useita kohtia, mitkä voivat vääristää tuloksia. Tulosten vääristyminen voi olla epätoivottu mittausvirhe tai tarkoitushakuisesti tehtyä tulosten manipulointia. Ollakseen luotettavia, tulee kyselyn yhteydessä ilmoittaa käytetyt mittauskeinot, jotta lukija voi tulkita tuloksia oikein.


title: Mielipidetiedustelu

text: Kysymysten muotoilu ja järjestys, sekä vastausten numerointi ja järjestys voi vaikuttaa lopputulokseen. Joissain tapauksissa erilaisella kysymyksen asettelulla päästään hyvinkin erilaisiin lopputuloksiin. Tiedusteluissa joissa pyritään ohjaamaan tuloksia, voidaan käyttää kahta erilaista kysymystä, jotka on suunnattu eri kohderyhmille. Kuitenkin yleisin keino vaikuttaa tulokseen on asettaa kysymys negatiiviseen tai positiiviseen sävyyn. Kyselyn alussa esitetyt kysymykset voivat olla myös vain johdantokysymyksiä, jotka muokkaavat kyselyyn osallistujan mielentilan halutunlaiseksi, ennen varsinaisen kysymyksen esittämistä.


title: Mielipidetiedustelu

text: Pienissä otoksissa tai pienelle kohderyhmälle suunnatut otokset voivat vääristää tuloksia. Esimerkkinä koko Suomea koskevat tiedustelut tulisi suorittaa tasaisesti useammalla paikkakunnalla. Luotettavissa mielipidetiedusteluissa otetaan huomioon myös otoksen koosta johtuva virhemarginaali ja ilmoitetaan se tulosten yhteydessä.


title: Mielipidetiedustelu

text: Kun puoluekannatusten muutokset ovat suuria ja mielipidetiedustelun tuloksiin sovelletaan samalla "korjauskerrointa", joka ottaa huomioon aikaisempien vaalien äänestyskäyttäytymisen, voivat puoluekannatusmittausten tulokset ennustaa huonosti vaalitulosta. Tästä syystä vuoden 2011 eduskuntavaalien tulos ja sitä edeltäneet vaaliennusteet erosivat huomattavasti toisistaan.


title: Mielipidetiedustelu

text: Vaikka vaalitiedustelut ovat parhaiten uutisoitu osa mielipidetiedusteluja, tehdään suurin osa mielipidetiedusteluista yritysten tilauksesta kuluttajatutkimuksena. Myös hallinnon piiriin levinnyt käsitys palvelevuuden parantamisesta ajattelemalla julkista palvelua hyödykkeenä on johtanut siihen, että "asiakastyytyväisyyttä" mitataan myös julkishallinnon palveluiden osalta. Monissa tapauksissa tiedustelujen tulokset jäävät vain sisäiseen käyttöön.


title: Mielipidetiedustelu

text: Suomessa mielipidetutkimuksia tekevät muun muassa MC-Info, Research International, Suomen Gallup, Taloustutkimus, M3 Research Oy ja Suomen Kyselytutkimus Oy.


title: Mielipidetiedustelu

text: Suuret sanomalehdet, kuten Helsingin Sanomat, Turun Sanomat, Kaleva. käyttävät yleensä Suomen Gallupia tai Taloustutkimusta. SAK ja Yleisradio käyttävät usein Taloustutkimusta. MC-Info on lappeenrantalainen mielipidetutkimusperheyritys, joka tuotti Aamulehdelle ja Turun Sanomille mielipidetiedustelun presidentinvaalista joulukuussa 2005, ja sai siinä valtakunnallista julkisuutta. Suomen Kyselytutkimus on keskittynyt pääasiassa kunnallisten mielipidetutkimusten toteuttamiseen. M3 Research Oy on Pohjoismainen markkinointitutkimusyritys, joka on Suomessa toteuttanut erilaisia kuluttajien mielipiteisiin ja asenteisiin liittyviä tutkimuksia.


title: Yhden hitin ihme

text: Yhden hitin ihmeeksi () kutsutaan artistia tai yhtyettä, jolla on ollut vain yksi suurta suosiota saavuttanut kappale eli ”hitti”.


title: Yhden hitin ihme

text: Se, miten yhden hitin ihme määritellään, riippuu myös paikasta. Monet kotimaassaan suositut artistit voivat olla ulkomailla tunnettuja vain yhdestä kappaleestaan. Joskus yksi iso hitti on niin iso, että muut menestyneet kappaleet unohtuvat.


title: Yhden hitin ihme

text: Vuonna 2002 yhdysvaltalainen VH1-musiikkikanava esitti ohjelman, jossa esitettiin sata suurinta yhden hitin ihmettä. Listan kärkikymmenikkö oli:


title: Yhden hitin ihme

text: Listalle sijoitetulla A-halla oli ”Take on Me” -kappaleen lisäksi hittisingle ”The Sun Always Shines on TV” sekä James Bond -elokuvan tunnuskappale ”The Living Daylights”.


title: Ilmee

text: Ilmee () oli kappeliseurakunta Rautjärven seurakunnassa luovutetussa Karjalassa. Ilmeen kirkon kellotorni on kunnostettu 1997.


title: Ilmee

text: Ilmeen kylä liitettiin Hiitolaan Pähkinäsaaren rauhassa 1323. Tämän jälkeen Ilmee oli lähes 600 vuotta (1323–1896) enemmän tai vähemmän kiinteästi osana Hiitolaa. Seuraavat yli 40 vuotta (1897–1940) Ilmee kuului kokonaan Rautjärveen. Moskovan rauhassa Ilmee jakaantui taas kahtia, tällä kertaa Metsäkylän kohdalta, josta suurin osa sekä Torsankylä Ilmeestä jäivät Suomen puolelle. Koko muu Ilmee luovutettiin Neuvostoliitolle.


title: Ilmee

text: Ilmee on ollut jakautuneena kahteen osaan: Iso-Ilmeeseen eli Hiitolan Ilmeeseen ja Pieneen eli Rautjärven Ilmeeseen. Vuonna 1930 nämä kaksi kylää olivat virallisesti jakaantuneet useaan pienempään kylään.


title: Yrjö Pessi

text: Yrjö Pessi (s. 30. elokuuta 1926 Kaukola) on professori, vuorineuvos ja Kemiran entinen pääjohtaja (1975–1990).


title: Yrjö Pessi

text: Pessi oli Leteensuon koeaseman johtaja 1957–1964.Pessi toimi myös lyhyen ajan Maatalouden tutkimuskeskuksen maanviljelyskemian ja -fysiikan professorina 1973–1974, ja Professoriliitto valitsi Pessin vuonna 1985 ”vuoden professoriksi”.


title: Yrjö Pessi

text: Eläkkeelle jäätyään Pessi laati laskelman Karjalan palautuksen taloudellisesta kannattavuudesta. Hän päätyi tulokseen, ettei siitä olisi nettomenoja Suomen valtiontaloudelle. Hän oli myös mukana ProKarelian työryhmässä, joka valmisti ”Karjalan reformin”, selvityksen palautuksen vaikutuksista.


title: Haruspurje

text: Haruspurje on purjealuksen pituussuunnan mukainen purje. Sen etuliikki on kiinnitetty harukseen eli vaijeriin, joka kulkee eteen- ja tavallisesti alaspäin mastosta laivan tai veneen kanteen, kokkapuuhun tai toiseen mastoon. Keulaharuspurje on kiinnitetty keulapuun ja etumaisen maston väliin ja väliharuspurje puolestaan mastojen väliin.


title: Haruspurje

text: Useimmat haruspurjeet ovat kolmikulmaisia, mutta on olemassa myös nelikulmaisia haruspurjeita.


title: Night Watch – yövahti

text: Night Watch – yövahti (, "Notšnoi Dozor"; myös "Yövahti") on vuonna 2004 valmistunut venäläinen elokuva. Elokuva on yksi harvoista 2000-luvulla länsimaissa laajaan teatterilevitykseen päässeistä venäläisistä elokuvista. Elokuva on nykyajan Moskovaan sijoittuva fantasiatarina, jossa hyvät Muukalaiset yrittävät pitää kurissa pahoja Muukalaisia (vampyyreita). Elokuva on perustuu Sergei Lukjanenkon viisiosaisen "Yöpartio"-romaanisarjan (1998–2012) ensimmäiseen osaan "Yöpartio". Jatkoelokuva "Day Watch" julkaistiin 1.1.2006. Lukjanenkon romaanisarjan seuraavien osien filmatisointi- tai julkaisuaikataulusta ei ole tietoa.


title: Night Watch – yövahti

text: Tuhat vuotta sitten käytiin suuri taistelu Valon ja Pimeyden voimien välillä. Taistelu päättyi tasatilanteeseen, ja sen jälkeen on vallinnut hutera rauha. Valon voimat muodostivat Yövartion, joka pyrkii rajoittamaan pimeyden voimien toimintaa esimerkiksi pitämällä kurissa luvattomat metsästäjät. Pimeyden voimat taas muodostivat Päivävartion, joka valvoo Yövartion toimintaa.


title: Night Watch – yövahti

text: Elokuvien päähenkilö on Moskovassa elävä Anton, joka saatuaan tietää olevansa Muukalainen päätyy työskentelemään Yövartiossa.


title: Finnlink

text: FinnLink on osa Finnlinesia, ja se kuljettaa rahtia ja automatkustajia meritse kotipaikkansa Naantalin sataman ja Kapellskärin sataman välillä. Lähtöjä kummastakin satamasta on päivittäin kolme seuraavilla laivoilla:FinnLinkin toiminta lähtee rahtiliikenteen tarpeista. Laivat eivät poikkea Ahvenanmaalla, ja näin ollen tax-free-myyntiä ei ole. Pisimmillään matka kestää lähes kymmenen tuntia. Nopein matka on iltapäivälähtö Naantalista, jolloin matka Kapellskäriin kestää seitsemän tuntia.


title: Finnlink

text:
Vuonna 2009 FinnLink kuljetti lähes 112 000 lastiyksikköä, mikä oli 30 prosenttia vähemmän kuin vuonna 2008. Matkustajaliikenteen tärkein kohderyhmä on henkilöautoilla
ja matkailuvaunuilla liikkuvat matkustajat. Vuonna 2009 reitin matkustajamäärä oli 51 000, mikä oli 27 prosenttia edellisvuotta vähemmän.


title: Finnlink

text: Vuoden 2010 loppuun saakka Oy Finnlink Ab oli Finnlines-konserniin kuulunut itsenäinen osakeyhtiö, joka oli perustettu vuonna 1988. FinnLink aloitti liikenteensä vuonna 1989 Uudenkaupungin ja Hargshamnin välisellä reitillä. Tällä reitillä kuljetettiin maantieajoneuvojen lisäksi myös junia. Vuonna 1996 tämä linja kuitenkin lakkautettiin, ja yhtiö keskittyi joulukuussa 1996 avattuun Naantalin ja Kapellskärin väliseen linjaansa, jolla ei enää kuljetettu junia. Vuonna 1996 yhtiö ajoi myös hetken aikaa Helsingin ja Norrköpingin välistä linjaa, joka ei kuitenkaan osoittautunut menestyksekkääksi. Oy Finnlink Ab sulautui Finnlines Oyj:hin vuoden 2010 lopussa.


title: Night Watch

text: Night Watch tarkoittaa seuraavia:


title: Yhdistetyn maailmancup 1993–1994

text: Yhdistetyn maailmancupin kaudella 1993–1994 järjestettiin yhdeksän osakilpailua. Kaudella otettiin käyttöön uusi pistelaskusysteemi.


title: Eduskuntavaalit 1958

text: Suomen 22. eduskuntavaalit järjestettiin 6.–7. heinäkuuta 1958. SKDL nousi äärimmäisen niukasti, ja ainoan kerran, eduskuntavaalien suurimmaksi puolueeksi. Eduskuntaan tuli toisen kerran sen historian aikana vasemmistoenemmistö (101–99).


title: Eduskuntavaalit 1958

text: Vuoden 1957 aikana Suomen valtio ajautui kassakriisiin kansaneläkejärjestelmän laajennuksen ja suurten maataloustukien vuoksi. Tämän vuoksi valtio joutui lykkäämään maksujaan, muun muassa lapsilisiä, ja korottamaan veroja, alentamaan tukipalkkioita ja kantamaan ylimääräisen tulo- ja omaisuusveron. Lisäksi talven 1957–1958 aikana Suomea koetteli yllättäen noussut työttömyys. Nämä ilmiöt ruokkivat yhteiskunnallista katkeruutta, joka suosi politiikassa äärivasemmistoa. SKDL ehdotti vaalikampanjassaan kassakriisin ja työttömyyden ratkaisuksi talouselämän sosialisointia. Puolue lisäsi äänimääräänsä runsaalla 17 000:lla ja kansanedustajiensa määrää seitsemällä. Kokoomuksen äänimäärä lisääntyi yli 40 000:lla, mutta vaalimatematiikka ei suosinut sitä, koska se joutui tyytymään viiteen lisäpaikkaan.


title: Eduskuntavaalit 1958

text: Maalaisliitto lähti eduskuntavaaleihin altavastaajan asemasta, ja varsinkin puoluesihteeri Arvo Korsimoa ryöpytettiin julkisuudessa säälimättä. Puolueen nuorisojärjestön Maaseudun Nuorten Liiton toiminnanjohtajan Olavi Lahtelan puoliso, kirjailija Kyllikki Kallas oli kirjoittanut Korsimoa parodioineen näytelmän "Herra puoluesihteeri", joka pyöri menestyksekkäästi Suomen Kansallisteatterissa keväällä 1958. Jo hieman tätä ennen Korsimoa oli alettu syyttää talvisodan aikaisesta rintamakarkuruudesta; tosin eduskunnan oikeusasiamies Marjos Rapola katsoi, etteivät Korsimoa vastaan esitetyt väitteet riittäneet syytteen nostamiseen. Pohjois-Suomessa oli virinnyt oppositioliike Maalaisliittoa vastaan ja siellä SKDL sai Maalaisliitolta miltei lahjaksi kaksi eduskuntapaikkaa. Kaikkiaan Maalaisliitto menetti viisi paikkaa. SDP:n ja siitä eronneiden "riippumattomien sosialidemokraattien" yhteinen paikkaluku eduskunnassa jäi kolmea pienemmäksi kuin SDP:lla oli ollut vuonna 1954 yksinään. Vasemmiston matemaattisella enemmistöllä eduskunnassa ei kuitenkaan ollut käytännössä lainkaan merkitystä, koska muut puolueet eivät olleet halukkaita yhteistyöhön SKDL:n kanssa. Maalaisliitossa vaalitappion jälkipyykki johti osaltaan puoluesihteeri Arvo Korsimon eroon.


title: Eduskuntavaalit 1958

text: Vaalien jälkeen muodostettiin laajapohjainen Fagerholmin kolmas hallitus, joka kaatui ns. yöpakkaskriisin vuoksi. Sitä seurasivat vaalikauden aikana Sukselaisen toinen hallitus ja Miettusen ensimmäinen hallitus, jotka olivat maalaisliittolaisia vähemmistöhallituksia.


title: Eduskuntavaalit 1958

text: Uusia kansanedustajia olivat muun muassa Kuuno Honkonen, Siiri Lehmonen, Martti Linna ja Veikko Rytkönen (SKDL), Matti Kekkonen, Olavi Lahtela, Pentti Pekkarinen, Arvo Pentti ja Esa Timonen (ML), Lyyli Aalto, Lars Lindeman, Kaarlo Pitsinki, Sylvi Siltanen ja Arvo Tuominen (SDP), Aksel Airo, Mikko Asunta, Olli Aulanko, Olavi Lähteenmäki ja Juha Rihtniemi (Kok.), Georg C. Ehrnrooth, Johannes Jungarå ja Victor Procopé (RKP), Veikko Hyytiäinen (KP), sekä Olli J. Uoti (SDP:n oppositio).


title: Eduskuntavaalit 1958

text:
Eduskuntaan valittiin myös siihen mennessä 44 valtiopäivät istunut (yhtäjaksoisesti vuodesta 1919) Suomen kaikkien aikojen toiseksi pitkäaikaisin kansanedustaja, RKP:n John Österholm, mutta hän sairastui kesken vaalikauden ja kuoli vuonna 1960. SKDL:n näkyvimpiin poliitikkoihin kuulunut Mauri Ryömä sai surmansa auto-onnettomuudessa marraskuussa 1958, ja eduskunnan ensimmäinen varapuhemies, SKDL:n Toivo Kujala kuoli huhtikuussa 1959. Ahvenanmaan ainoa kansanedustaja Arthur Larson kuoli lokakuussa 1959, kokoomuksen Johannes Wirtanen marraskuussa 1959 ja maalaisliiton Matti Miikki heinäkuussa 1960. TPSL:n Valdemar Liljeström kuoli marraskuussa 1960 ja ulkoministerinä toiminut RKP:n Ralf Törngren toukokuussa 1961.
Eduskunnasta putosi muun muassa SDP:n Kaisa Hiilelä, SDP:n opposition vuodesta 1929 istunut Matti Lepistö ja Aino Malkamäki, Keskustan Eino Rytinki ja Kustaa Tiitu, sekä Kokoomuksen Arvo Salminen ja Arno Tuurna. Eduskunnan jättivät muun muassa ikäpuhemies, maalaisliiton Matti Lahtela, SDP:n Väinö Hakkila, sekä SKDL:n Sylvi-Kyllikki Kilpi. Eduskuntaan palasivat muiden muassa SDP:n Väinö Tanner, joka oli keväällä 1957 valittu uudelleen puolueen puheenjohtajaksi, SKDL:n Tyyne Tuominen sekä Kokoomuksen Oskari Lehtonen ja Jussi Saukkonen. Eduskunnasta pudonnut kouluneuvos Aino Malkamäki palasi eduskuntaan Valdemar Liljeströmin tilalle, mutta hän kuoli lokakuussa 1961.


title: Eduskuntavaalit 1958

text: Alkaneella vaalikaudella eduskuntaan syntyivät kahden uuden puolueen eduskuntaryhmät. Sisäisistä kiistoista kärsineen SDP:n listoilta valituista kansanedustajista yksitoista siirtyi heti vaalien jälkeen puolueen opposition eduskuntaryhmään, joka järjestäytyi toukokuussa 1959 puolueeksi nimellä Työväen ja Pienviljelijäin Sosialidemokraattinen Liitto. Veikko Vennamo erosi syksyllä 1958 Maalaisliitosta riitauduttuaan puolueen johdon kanssa, muodosti oman yhden hengen eduskuntaryhmänsä ja perusti helmikuussa 1959 Suomen Pientalonpoikien Puolueen. Syyskuussa 1959 vielä yksi SDP:n kansanedustaja, Heikki Törmä, ilmoitti siirtyvänsä SDP:n eduskuntaryhmästä TPSL:n eduskuntaryhmään.


title: Toni Kallio

text: Toni Kari Mikael Kallio (s. 9. elokuuta 1978 Tampere) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja tai vasen laitapuolustaja, mutta nuorempana hän pelasi myös hyökkääjänä.


title: Toni Kallio

text: Kallio on Tampereen Pallo-Veikkojen kasvatti. Suomen korkeimmalla sarjatasolla Veikkausliigassa hän on pelannut TPV:n lisäksi myös FC Jazzissa ja Helsingin Jalkapalloklubissa. HJK:n riveissä Kallio saavutti kaksi Suomen mestaruutta ja kaksi Suomen Cupin voittoa. Vuonna 2004 hän siirtyi Norjaan Molden joukkueeseen ja voitti seurassa seuraavana vuonna Norjan cupin.


title: Toni Kallio

text: Kallio siirtyi sveitsiläisen Young Boysin riveihin helmikuussa 2007 ja sieltä entisen Suomen maajoukkuevalmentajan Roy Hodgsonin manageroimaan Fulhamiin tammikuussa 2008. Alun perin vain kauden 2007–2008 loppuun ulottunutta sopimusta jatkettiin kahdella vuodella kesällä 2008. Kallio debytoi Englannin valioliigassa 23. elokuuta 2008 Fulhamin voittaessa kotonaan Arsenalin.


title: Toni Kallio

text: Kauden 2009–2010 aikana Kallio kävi kahteen eri otteeseen lainalla Mestaruussarjan Sheffield Unitedissa. Fulham vapautti hänet kauden päätteessä sopimuksen umpeuduttua. Elokuun lopussa Kallio siirtyi norjalaiseen Vikingiin, jossa pelasi vain yhdessä ottelussa tultuaan vaihdosta kentälle.


title: Toni Kallio

text: Tammikuussa 2011 Kallio teki sopimuksen thaimaalaisen Muangthong Unitedin kanssa, joka oli voittanut Thaimaan-mestaruuden kahdesti peräkkäin kausilla 2009 ja 2010. Kallion ura suomalaisittain eksoottisessa jalkapallomaassa jäi kuitenkin lyhyeksi ja ainoaksi viralliseksi esiintymiseksi AFC Champions Leaguen karsintaottelu indonesialaista Sriwijayaa vastaan helmikuussa. Kesäkuussa 2011 hän palasi Suomeen ja liittyi turkulaisen Interin joukkueeseen harjoiteltuaan ensin Tampereen Ilveksen kanssa.


title: Toni Kallio

text: Suomen maajoukkueessa Kallio debytoi 31. tammikuuta 2000 harjoitusottelussa Färsaaria vastaan. Roy Hodgsonin aikakaudella hän oli ykkösvalinta vasemman laitapuolustajan tontille. Hän on pelannut vuosien 2006 ja 2010 MM- ja vuoden 2008 EM-kilpailuiden karsinnoissa.


title: Sami Uotila (näyttelijä)

text: Sami Uotila (s. 1971 Helsinki) on suomalainen näyttelijä.


title: Sami Uotila (näyttelijä)

text: Uotila aloitti opinnot Teatterikorkeakoulussa vuonna 1994 ja valmistui sieltä teatteritaiteen maisteriksi vuonna 1998.


title: Sami Uotila (näyttelijä)

text: Uotila on kiinnitettynä Helsingin Kaupunginteatterissa. Hän on näytellyt siellä monissa näytelmissä, muun muassa "Housut pois", "Rebekka, "sekä "Poika ja tähti". Uotila on myös näytellyt Marco Bjurströmin ohjaamassa "Grease"-musikaalissa Dannya vuonna 2002. Kesän 2003 Uotila vietti Turussa ja työskenteli Samppalinnan kesäteatterissa näytelmässä "Oklahoma". Kesällä 2007 seurasi Samppalinnalla Forum, jossa Uotila oli jälleen mukana. Kesällä 2011 hän oli mukana Samppalinnan kesäteatterin musikaaliproduktiossa "Blondi – Legally Blonde". Vuonna 2011 Metro Liven haastattelussa Sami Uotila kertoi jääneensä virkavapaalle Helsingin Kaupunginteatterista palatakseen "Salatut elämät" -sarjaan Aki Nikkisen rooliin.


title: Sami Uotila (näyttelijä)

text: Uotila näytteli vuonna 2008 kaksi Kultainen Venla -palkintoa voittaneessa TV-sarjassa "Suojelijat".


title: Sami Uotila (näyttelijä)

text: Uotila on myös toiminut dubbaajana monissa elokuvissa. Hän on lainannut äänensä muun muassa Salama McQueenille elokuviin "Autot", "Autot 2" ja "Autot 3".