title: Tintin seikkailut

text: Etelä-Amerikassa sijaitseva San Theodoros on satiirinen parodia tyypillisestä banaanitasavallasta, jossa vallankaappaukset ovat jokapäiväisiä ja sotilaat vaihtavat jatkuvasti puoliaan. Seikkailussa "Tintti ja Picarot" ulkovallat sekaantuvat San Theodorosin sisäisiin asioihin: Neuvostoliiton kaltainen Borduria kannattaa kenraali Tapiocan hallintoa, ja kapitalistinen International Banana Company taasen tukee kenraali Alcazarin johtamaa Picarot-sissiliikettä. Maan rajanaapuri Nuevo Rico on hyvin samankaltainen maa. "Särkyneessä korvassa" molemmat maat käyvät kilpailevien brittiläisen ja yhdysvaltalaisen öljy-yhtiön yllytyksen seurauksena keskenään sodan öljyrikkaan Gran Chapon maa-alueen hallinnasta. San Theodorosin ja Nuevo Ricon välinen sota on parodia Bolivian ja Paraguayn vuosina 1932–35 käydystä Chacon öljysodasta, jossa sotivia maita tukivat Standard Oil ja Shell.


title: Tintin seikkailut

text: Tintti-seikkailuissa "Mustan kullan maa" ja "Seikkailu Punaisella merellä" nähdään myös Arabian niemimaalla sijaitseva Khemed, jonka hallitsijan emiiri Ben Kalish Ezabin valtaa uhkaa jatkuvasti vallanhimoinen šeikki Bab El Ehr. "Salaperäisen tähden" uusitussa versiossa Yhdysvallat on vaihdettu São Ricoksi, joka nimestään päätellen sijaitsee San Theodorosin ja Nuevo Ricon tavoin Etelä-Amerikassa. "Faaraon sikareissa" ja "Sinisessä lootuksessa" esiintyy Rawhajpoutahlahin maakunta Intiassa. "Sinisessa lootuksessa" myös pikaisesti mainitaan Poldomoldaquen ja Poldavian kuvitteelliset valtiot. "Lennossa 714" Rastapopoulosin kätyreinä toimii joukko vapaustaisteilijoita, jotka ovat kotoisin sisällissodan kouriin joutuneesta Sondonesiasta.


title: Tintin seikkailut

text: Ensimmäinen Tintti-kirja, "Tintti Neuvostojen maassa", oli poliittinen satiiri Neuvostoliiton oloista. Tarinan sisällön on sanottu olleen pitkälti "Norbert Wallezin", Tintin julkaisseen lehden syvästi katolisen päätoimittajan tilaama, mutta Hergé ei pannut asiassa vastaan, vaan sanoi myöhemmin katsoneensa olevansa oikealla puolella. "Tintti Neuvostojen maassa" julkaistiin suomeksi vasta 1986. Lähteenä albumissa oli käytetty vain Belgian entisen Neuvostoliiton konsulin Joseph Douillet'n kirjaa.


title: Tintin seikkailut

text: Seuraavaksi Hergé olisi halunnut sijoittaa tarinan Yhdysvaltoihin, maahan joka kiehtoi häntä, mutta Wallez oli eri mieltä: hän ei pitänyt protestantismin ja liberalismin hallitsemasta Amerikasta. Sen sijaan hän tilasi Hergéltä Belgian Kongoon sijoittuvan seikkailun, koska siirtomaa tarvitsi siihen aikaan valkoisia työläisiä. Lopputulos "Tintti Afrikassa" heijasti aikansa kolonialistisia asenteita. Vuoden 1946 väriversioon Hergé muutti pahiten ajastaan jälkeenjääneitä kohtia: esimerkiksi kongolaisten lasten Belgian historian oppitunti vaihdettiin matematiikantunniksi. Kirjan isällinen suhtautuminen kongolaisiin lienee ollut kuitenkin enemmän naiivi kuin rasistinen, ja joka tapauksessa albumi toi sarjakuvaan tärkeän elementin: kansainvälisen kaupan.


title: Tintin seikkailut

text: "Tintti Amerikassa" merkitsi käännekohtaa. Amerikka-kuvaus oli kylläkin edellisten tapaan vielä hyvin karrikoitu, johtuen pitkälti Hergén vähäisestä Amerikka-tietämyksestä: Amerikka oli Al Caponen, cowboyiden ja "suurten asioiden" maa. Hergé kuitenkin otti puolustavan kannan työläisten, intiaanien ja mustien oikeuksia kohtaan. Hän arvosteli lynkkayksia, intiaanien maiden viemistä ja Yhdysvaltain liike-elämän raakuutta.


title: Tintin seikkailut

text: Vielä käänteentekevämpi oli Kiinaan sijoittunut viides albumi, "Sininen lootus". Zhang Chongren, Brysselissä opiskellut kiinalainen, oli kuullut Hergén suunnittelevan Kiinaan sijoittuvaa seikkailua, ja vetosi Hergéen, jotta tämä ei kuvaisi kiinalaisia perinteisten eurooppalaiskliseiden mukaisiksi. Zhangin opastuksella Hergé teki ensimmäistä kertaa myöhemmin leimalliseksi tullutta tarkkaa tutkimustyötä, jonka johdosta kuvaus vieraasta maasta on huomattavasti aiempia tarkempi. Kirja kritisoi voimakkaasti japanilaisten ja länsimaalaisten sekaantumista Kiinan asioihin ja kiinalaisiin kohdistettua rasismia.


title: Tintin seikkailut

text: Toinen maailmansota vaikutti useisiin Tintti-albumeihin, sekä itsessään että Belgian natsimiehityksen kautta. Vaikka Hergé itse oli lähellä Belgian äärioikeistolaista rexististä liikettä, oli "Kuningas Ottokarin valtikka" selvästi natsivastainen: Bordurian tukema Musstler (Mussolini-Hitler) pyrkii kaappaamaan vallan Syldavian kuninkaalta Muskar XII:lta. Tarina perustuu hyvin suoraan Itävallan Anschlussiin eli Saksaan liittämiseen vuonna 1938.


title: Tintin seikkailut

text:
Kiistellympi tapaus on miehityksen aikana kirjoitettu "Salaperäinen tähti", joka kertoo kahdesta kilpailevasta tutkimusryhmästä tavoittelemassa Jäämerelle pudonnutta meteoriittia. Hergé pyrki valitsemaan niin sadunomaisen aiheen kuin suinkin välttääkseen sensuurin. Kuitenkin Tintin ryhmä on valittu yksinomaan akselivaltojen tai neutraalien maiden tiedemiehistä, kun taas kilpaileva ryhmä koostuu amerikkalaisista. Kilpailevan ryhmän taustalla olevalla häikäilemättömällä Blumenstein-pankkiirilla on lisäksi juutalainen nimi ja stereotyyppisen juutalaisen elkeet. Myöhemmässä versiossa pankkiirin nimi muutettiin Bohlwinkeliksi ja Amerikka-viittaukset vaihdettiin kuvitteelliseen Sao Ricon eteläamerikkalaiseen valtioon. Vaikka nimi "Bohlwinkel" pohjautuikin belgialaiseen makeiskauppaa merkitsevään "bolwinkel"-sanaan, myöhemmin Hergélle ilmeni, että "Bohlwinkel" oli myös suosittu sukunimi Israelissa.
Loput natsimiehityksen aikana kirjoitetut tarinat välttivät kannanottoja: "Yksisarvisen salaisuus", "Rakham Punaisen aarre" ja "Seitsemän kristallipalloa" ovat epäpoliittista aarteenetsintää kaukaisissa maailmankolkissa.


title: Tintin seikkailut

text: Sodanjälkeiset kirjat ovat poliittisesti vähemmän kiisteltyjä. Ensimmäinen sodan jälkeen ilmestynyt kirja, "Auringon temppeli", on jatkoa "Seitsemälle kristallipallolle". Myöhemmissä kirjoissa tyypillisiä teemoja ovat ihmisoikeudet, antirasismi ja antitotalitarismi. "Seikkailu punaisella merellä" tosin toi rasismisyytöksiä, jonka johdosta Hergé uusi kirjan dialogia myöhempiin versioihin. Muita teemoja ovat muun muassa öljypolitiikka, huumeet, kansainvälinen kauppa ja aseiden salakuljetus.


title: Tintin seikkailut

text: Hergé sivusi natsiteemoja tarinassa "Tuhatkaunon tapaus", jossa esitellyn Bordurian valtion poliisit käyttävät olkavarressaan punaisia nauhoja, joiden valkoisen kehän sisälle on sijoitettu musta, viiksiä muistuttava symboli. Myös Szohodin militaristinen asennoituminen maailmanpolitiikkaan on viittaus natseihin.


title: Tintin seikkailut

text: Uransa alkuaikoina Hergé teki Tintistä silloiseen poliittiseen tilanteeseen sopivan, ja toimi samoin uransa lopulla. Näin Hergé dokumentoi 1900-luvun aikana tapahtuneita muutoksia.


title: Tintin seikkailut

text: Tintti-tarinoiden jatkumo alkoi "Faaraon sikareista", jolle Hergé teki suoran jatko-osan "Sininen lootus". "Faaraon sikareissa" Hergé teki juonesta ensimmäisen kerran yhtenäisen tarinan edellisten seikkailujen episodimaisen rakenteen sijasta, ja "Sinisestä lootuksesta" lähtien hän pyrki kuvaamaan hahmot ja ympäristön todenmukaisesti. Kolmeen ensimmäiseen tarinaan "Tintti Neuvostojen maassa", "Tintti Afrikassa" ja "Tintti Amerikassa" ei ole tehty viittauksia myöhemmissä tarinoissa, joten niiden tapahtumia ei ole tunnustettu "Faaraon sikareiden" jälkeisissä kertomuksissa. "Kultasaksisessa ravussa" Hergé esitteli kapteeni Haddockin, "Yksisarvisen salaisuudessa" hän toi tarinoihin Moulinsartin kartanon ja sen jatko-osassa "Rakham Punaisen aarteessa" esiteltiin professori Tuhatkauno. Moulinsartin linnasta Hergé teki tarinoiden keskeisimmän tapahtumaympäristön, ja esimerkiksi "Castafioren koruissa" kaikki juonen tapahtumat sijoittuvat Moulinsartin tontin sisäpuolelle. Hän myös muokkasi hahmoja myöhemmissä tarinoissa; esimerkiksi "Kuningas Ottokarin valtikassa" hän antoi etsiväkaksikolle nimet "Dupont" ja "Dupond", vaikka edellisten tarinoiden alkuperäisissä painoksissa heiltä olivat puuttuneet nimet. Hergé myös esitteli tarinoissa kuvitteellisia maita, joissa päähahmot seikkailevat myös myöhemmissä tarinoissa.


title: Tintin seikkailut

text: Tyypillinen kerrontatapa sarjakuvien jatkumossa on esitellä hahmoja, jotka ovat tehneet ensiesiintymisensä edellisissä seikkailuissa. Osasta hahmoista Hergé teki sarjan vakiohahmoja, kuten "Kuningas Ottokarin valtikan" Bianca Castafioresta ja "Yksisarvisen salaisuuden" Nestorista. "Faaraon sikareiden" etsiväkaksikosta Dupontista ja Dupondista, "Kultasaksisen ravun" kapteeni Haddockista "Rakham Punaisen aarteen" professori Tuhatkaunosta Hergé päätti tehdä sarjan keskeiset hahmot Tintin ja Miloun rinnalle. Ensimmäisen kerran Hergé esitteli useita edellisissä tarinoissa esiteltyjä hahmoja "Seitsemässä kristallipallossa", jossa nähdään Castafioren ja Nestorin ohella myös "Särkyneen korvan" kenraali Alcazar. Eniten vanhoja hahmoja Hergé esitteli "Seikkailussa Punaisella merellä", jossa ovat mukana Nestorin, Castafioren ja Alcazarin ohella myös Ben Kalish Ezab, Abdullah ja Bab El Ehr "Mustan kullan maasta", Dawson "Sinisestä lootuksesta", Oliveira da Figueira "Faaraon sikareista" ja "Mustan kullan maasta", J. W. Müller "Mustan saaren salaisuudesta" ja "Mustan kullan maasta", Allan "Kultasaksisesta ravusta", Roberto Rastapopoulos "Faaraon sikareista" ja "Sinisestä lootuksesta" ja Seraphin Lampion "Tuhatkaunon tapauksesta".


title: Tintin seikkailut

text: Tunnelman ja juonijatkumon pysyvyyden takia Hergé kuvasi hahmojen reaktioita edellisten seikkailujen jäljiltä; esimerkkinä "Lennossa 714" Tintti hämmentyy nähdessään pääkonnan Rastapopoulosin, joka oli viime kerralla tarinan "Seikkailu Punaisella merellä" loppuratkaisussa lavastanut oman kuolemansa. Vastaavasti tarinan "Tintti kuun kamaralla" jälkeisissä seikkailussa tehdään viittauksia Tintin ja hänen kumppaneidensa kuumatkaan: "Tuhatkaunon tapauksessa" Bordurian pääkaupungin Szohôdin lentoaseman poliisi onnittelee Tinttiä ja Haddockia onnistuneesta kuumatkasta, ja "Lennossa 714" Haddock kertoo olevansa kumppaneidensa kanssa matkalla kansainväliseen avaruuskonferenssiin Sydneyssä, koska he ovat kunniavieraita ensimmäisinä kuumatkailijoina.


title: Tintin seikkailut

text: Viimeinen valmiina julkaistu Tintti-tarina "Tintti ja Picarot" voidaan nähdä eräänlaisena jatkumon huipentumana. Tarina viedään "Särkyneessä korvassa" esiteltyyn San Theodorosin banaanitasavaltaan, jossa esitellään tarinan hahmoista Alcazar, Pablo, tohtori Ridgewell ja edellisissä tarinoissa vain mainittu kenraali Tapioca. Pääkonnan rooliin nousee "Tuhatkaunon tapauksesta" tuttu Szohôdin poliisipäällikkö Sponsz, joka tahtoo kostaa nöyryytyksensä Tintille. Bordurian diktaattorin Plekszy-Gladzin viiksistihallinto on liitossa Tapiocan hallituksen kanssa, joten "Tuhatkaunon tapauksessa" nähdyt Plekszy-Gladzin viiksisymbolit tekevät myös paluun. Haddockin lempijuoman, Loch Lomond -viskin valmistajalla on myös oma sivuroolinsa Tapiocan hallitusta kannattavien yritysten joukossa.


title: Tintin seikkailut

text: Hergéä on toisinaan syytetty sovinismista, koska naishahmot puuttuvat lähes tyystin tai ovat hyvin kliseisiä. Hergé kiisti syytökset ja sanoi, "minusta naiset eivät kuulu Tintin maailmaan, joka on miehisen ystävyyden valtakuntaa...".


title: Tintin seikkailut

text: Tintti-sarjakuvia piirrettiin Hergén studioilla uusiksi kansainvälistä levitystä varten. Esimerkiksi "Salaperäisen tähden" vihamielisen retkikunnan Yhdysvaltain lippu vaihtuu Sao Ricon lipuksi ja "Mustan kullan maan" brittisotilaat arabeiksi. Samalla Hergé "ajankohtaisti" yksityiskohtia. Faaraon sikareissa Tintti hämmästyy suuresti, kun šeikki esittelee hänelle "Päämääränä Kuu" -albumin, seikkailun, jonka Tintti kokee vasta paljon myöhemmin.


title: Tintin seikkailut

text: Koska Hergé piirsi Tinttiä jo 1920-luvulta saakka, sarjakuva on kokenut julkaisu- ja piirrosasussa useita muutoksia. Ensin Hergé piirsi tarinansa jatkokertomuksiksi lehtiin ja myöhemmin ne julkaistiin kirjoina. Ensimmäinen Tintti-kirja "Tintti neuvostojen maassa" ilmestyi vuonna 1930. Hergén tyylin kehitystä voi seurata tämän albumin suomennoksesta, sillä poliittisen asenteellisuuden vuoksi tätä seikkailua ei ole muutettu lainkaan vuoden 1930 asusta.


title: Tintin seikkailut

text: Toisen maailmansodan aikaan paperin hinta Keski-Euroopassa nousi huomattavasti ja Tintin ranskalainen kustantaja Casterman hankki uuden offsetpainokoneen. Kustantaja pyysi Hergéä tekemään uudet albuminsa 62-sivuisiksi paperin kulutuksen vähentämiseksi. Aikaisemmat kirjathan olivat olleet 120–140-sivuisia. Uusi painokone mahdollisti nelivärisyyden, joten uudeksi Tintti- ja sarjakuvaformaatiksi yleensäkin tuli 62-sivuinen nelivärinen albumi.


title: Tintin seikkailut

text: 1930-luvulla julkaistuilla Tintin seikkailuilla oli menekkiä 1940-luvullakin. Hergé palkkasi jo sodan aikana piirtäjiä vanhojen albumien muutostöitä tekemään. Tästä piirtäjäryhmästä kehittyi vuonna 1950 perustettu Studios Hergé -osakeyhtiö. Piirtäjäryhmään kuuluivat muun muassa Bob De Moor, Roger Leloup ja Edgar P. Jacobs, jotka itsekin ovat luoneet menestyksekkäitä sarjakuvahahmoja. Viimeksi mainittu on kuvattu Faaraon sikareiden kannessa muumioituna egyptologina.


title: Tintin seikkailut

text: "Mustan saaren salaisuus" on kohdannut vuosien varrella eniten muutoksia: se on piirretty uudelleen kolmeen kertaan. Ensimmäinen mustavalkoinen 124-sivuinen albumi ilmestyi vuonna 1938, ja 62-sivuiseksi ja neliväriseksi seikkailu muuttui vuonna 1943. 1960-luvulla seikkailu piirrettiin jälleen kokonaan uudelleen Tintin brittiläisen kustantajan pyynnöstä. 1950-luvun viimeisinä vuosina Tintti löi itsensä läpi saarivaltiossa ja koska "Mustan saaren salaisuus" tapahtuu Brittein saarilla olisi albumi ollut omiaan siellä julkaistavaksi. Vuoden 1943 versiossa oli kuitenkin runsaasti Isoa-Britanniaa koskevia asiavirheitä, joten Hergé suostui kustantajan pyyntöön ja uusi versio ilmestyi ranskaksi vuonna 1965 ja englanniksi vuonna 1966.


title: Tintin seikkailut

text: Jotta yksityiskohdat uuteen "Mustan saaren salaisuuteen" tulisivat varmasti oikein, Hergé lähetti kollegansa Bob de Moorin Brittein saarille kokoamaan aineistoa. Erityisesti de Moorin tuli tutustua Sussexin kallioiden erityismuotoihin, rekisterikilpiin ja rautatiesiltoihin. Hän vieraili muun muassa Scotland Yardissa, paloasemalla ja Edinburghin poliisin räätäliosastolla, josta hän sai mukaansa täydellisen skottipoliisin univormun. Englantilaisen ja skotlantilaisen poliisin virka-asut kun poikkesivat hieman toisistaan.


title: Tintin seikkailut

text: Uudelleenpiirtämisen yhteydessä Hergé ajanmukaisti monta yksityiskohtaa, mutta tarinan juoni jäi entiselleen. Belgialaisen tutkijan Benoît Peetersin silmään on erityisesti jäänyt palolaitos. Hergé vaihtoi palokärryjen tilalle nykyaikaiseen paloauton. Paloaseman lukkoa ei kuitenkaan ole uusittu ja se on edelleen avattava 1930-luvun suurella avaimella. Ajanmukaistaminen toi mukanaan pieniä anakronismeja.


title: Tintin seikkailut

text: Vuonna 1996 Ranskassa julkaistiin uudelleen myös vuoden 1943 "Mustan saaren salaisuus". Tintin seikkailujen digitalisointi aloitettiin tästä albumista. Alkuperäisten painofilmien käsittelyn yhteydessä on korostettu ajan haalistamia mustia viivoja. Hergéhän on niin sanotun selkeän viivan koulukunnan perustaja, joten viivojen korostus on ollut taiteelliselta kannalta erittäin olennainen.


title: Tintin seikkailut

text: Vielä 1980-luvulla sarjoja korjailtiin uusissa painoksissa. "Tintti Amerikassa" -albumin ensimmäisessä suomenkielisessäkin painoksessa oli vielä tummaihoisia sivuhahmoja, jotka myöhemmissä painoksissa on muutettu valkoihoisiksi.


title: Tintin seikkailut

text: Nykyään Tintti kumppaneineen on yleismaailmallisesti tunnettu, mutta maailmanmaine ei kuitenkaan syntynyt hetkessä. Tintti löi itsensä läpi Suomessa ja suuressa osassa muutakin maailmaa vasta 1970-luvulla, vaikka Tinttiä oli yritetty tuoda esiin jo aiemmin. 1950-luvulla sarjakuvaa julkaistiin nimellä "Tim" Uudessa kuvalehdessä. Vuosina 1961–62 WSOY julkaisi suomeksi neljä Tintti-albumia. Nämä kovakantiset sarjakuvakirjat eivät löytäneet suomalaista ostavaa yleisöä ja kustantaja jätti julkaisemisen sikseen. 1960-luvun taitteessa Tinttiä yritettiin markkinoida kansainvälisesti myös ranskaa puhumattomiin maihin - Suomen lisäksi markkinointi epäonnistui muun muassa Ruotsissa ja Yhdysvalloissa. Eräänä syynä saattoi olla väärin arvioitu kohderyhmä: Tinttiä markkinoitiin Suomessa ja Ruotsissa nimenomaan lapsille, mistä syystä esimerkiksi sopimattomaksi katsotun viskin nimi vaihdettiin "malspiikiksi". Kun kovakantisia albumeita kuitenkin myytiin vain kirjakaupoissa, eivät kohderyhmä ja tarjonta kohdanneet.


title: Tintin seikkailut

text:
Sen sijaan esimerkiksi Isossa-Britanniassa ja Tanskassa Tintti otettiin mielihyvällä vastaan. Varsinaisen läpilyönnin Tintti teki Suomessa 1970-luvun alussa, jolloin Otava alkoi julkaista Tintin seikkailuja. Otava sai vinkin julkaisemiseen Ruotsista, jossa Tintin menestys oli alkanut paria vuotta aiemmin. Otava julkaisi 2000-luvulla Tintit värillisinä kovakantisina versioina sekä myöhemmin
mustavalkoiset versiot alkupään albumeista.


title: Tintin seikkailut

text: Tintti-albumien suomentajina toimivat Heikki ja Soile Kaukoranta sekä Jukka Kemppinen. Vuonna 2015 Otava alkoi julkaista Heikki Kaukorannan suomennoksia varhaisten Tintti-seikkailujen alkuperäisistä mustavalkoisista versioista uutena sarjana nimellä "Lehtimies Tintti seikkailee".


title: Tintin seikkailut

text: Steven Spielbergin ohjaama "" -animaatioelokuva tuli esitykseen 2011. Elokuvan tarina perustuu albumeihin Kultasaksinen rapu, "Rakham Punaisen aarre" ja "Yksisarvisen salaisuus". Elokuvassa käytetään liikkeentunnistustekniikkaa, jolla näyttelijöiden liikkeet siirretään tietokoneelle kolmiulotteisen animaation liikkeiden pohjaksi. Tinttiä esittää Jamie Bell ja Kapteeni Haddockia Andy Serkis.


title: Tintin seikkailut

text: Lisäksi Tintistä on tehty kaksi tavallista elokuvaa, "Tintti ja merirosvon aarre" (1961) sekä "Tintti ja siniset appelsiinit" (1964).


title: Weber (yksikkö)

text: Weber (tunnus: Wb) on SI-järjestelmän magneettivuon yksikkö. Yksi weber on sellainen magneettivuon määrä, joka sekunnin aikana tasaisesti nollaan pudotessaan aiheuttaa johdinsilmukkaan yhden voltin suuruisen sähkömotorisen voiman. Yksikkö on nimetty saksalaisen fyysikon Wilhelm Eduard Weberin (1804–1891) mukaan.


title: Weber (yksikkö)

text: SI-järjestelmän perusyksiköissä weber on formula_1, johdetuissa yksiköissä V·s eli volttisekunti.


title: Tesla (yksikkö)

text: Tesla (tunnus T) on SI-järjestelmän magneettivuon tiheyden yksikkö. Yksi tesla on magneettivuon tiheys, joka muodostuu weberin magneettivuon kulkiessa neliömetrin pinta-alan läpi. Tesla voidaan muuntaa muiksi yksiköiksi:


Tesla (yksikkö)


title: Tesla (yksikkö)

text: Yksikkö on nimetty Nikola Teslan mukaan.


title: Tesla (yksikkö)

text: Joskus käytetään magneettivuon tiheyden yksikkönä myös cgs-järjestelmään perustuvaa gaussia (tunnus G tai Gs), joka ei ole SI-yksikkö. Teslan ja gaussin välinen suhde voidaan ilmaista muodossa


title: Gary Larson

text: Gary Larson (s. 14. elokuuta 1950) on yhdysvaltalainen sarjakuvien piirtäjä ja käsikirjoittaja.


title: Gary Larson

text: Hänet tunnetaan "Kaukana poissa" -sarjakuvan ("The Far Side") luojana. Sitä julkaistiin eri sanomalehdissä Yhdysvalloissa 14 vuotta aina vuoteen 1995, jolloin Larson lopetti sen piirtämisen. Suomessa Larsonin sarjakuvia on julkaistu muun muassa Aamulehdessä ja Ilta-Sanomissa (nimellä "Harhama"), ja häneltä on ilmestynyt myös useita suomennettuja kokooma-albumeita.


title: Gary Larson

text: Larsonin tapa käsitellä arkisia ilmiöitä persoonallisella tavallaan, usein eri eläinlajien näkökulmasta, on innoittanut muun muassa yhdysvaltalaisen biologin Dale H. Claytonin nimeämään löytämänsä uuden väivelajin Larsonin mukaan "Strigiphilus garylarsoniksi". Eläimelle ei ole suomenkielistä nimeä.


title: Versailles’n rauha

text: Versailles’n rauha () solmittiin ympärysvaltojen ja Saksan välillä ensimmäisen maailmansodan jälkeen 28. kesäkuuta 1919, ja siinä Saksa tuomittiin yksin sotasyylliseksi ja maksamaan huomattavat sotakorvaukset. Sopimus koostui 440 artiklasta viidessätoista osassa.


title: Versailles’n rauha

text: Ensimmäinen maailmansota päättyi Saksan antautumiseen marraskuussa 1918. Sen jälkeen alkoivat neuvottelut rauhanehdoista. Versailles’n rauhan ehdoista neuvoteltiin kuusikuukautisessa Pariisin rauhankonferenssissa vuonna 1919. Samassa rauhankonferenssissa neuvoteltiin rauhansopimukset myös Itävallan, Unkarin, Bulgarian ja Turkin kanssa.


title: Versailles’n rauha

text: Yhdysvaltain presidentti Woodrow Wilson esitti jo 8. tammikuuta 1918 Neljäntoista kohdan ohjelman, jossa sotaan johtaneita syitä pyrittiin ratkaisemaan, eikä ohjelmassa ollut erityisiä rangaistuksia Saksalle. Rauhaa solmittaessa alkuvuonna 1919 Ranska ja Britannia kuitenkin vaativat kovia rauhanehtoja Saksalle, ja lopullinen Versailles’n rauha 1919 oli Ranskan ja Britannian vaatimusten mukainen. Rauhansopimus sisälsi Kansainliiton perustamisen.


title: Versailles’n rauha

text: Neuvottelut käytiin voittajavaltioiden kesken, joten Saksalle annettiin kesäkuussa 1919 valmis sopimus allekirjoitettavaksi periaatteella ”hyväksy tai alistu miehitykseen”. Tämä herätti suunnatonta katkeruutta saksalaisissa, jotka alkoivat pian kutsua Versailles’n rauhaa ”häpeärauhaksi” ().


title: Versailles’n rauha

text: Myöhemmin historioitsijat ovat olleet yhtä mieltä siitä, että Versailles’n rauha ei ratkaissut Euroopan ongelmia. Versailles’n rauhansopimuksella kylvettiin toisen maailmansodan siemen ja se on pääasiallinen toisen maailmansodan syy. Kansainliitto perustettiin, mutta Yhdysvaltojen senaatti äänesti jäsenyyttä vastaan.


title: Versailles’n rauha

text: Versailles’n rauhansopimuksen pohjan muodosti Yhdysvaltain presidentin Woodrow Wilsonin jo aikaisemmin esittelemä Neljäntoista kohdan ohjelma. Britannia ja Ranska kuitenkin halusivat Saksalle kovemmat rauhanehdot.


title: Versailles’n rauha

text: Rauhansopimuksesta neuvottelivat maiden edustajat David Lloyd George, Vittorio Orlando, Georges Clemenceau ja Woodrow Wilson. Yhdysvaltojen puolella oli neuvottelemassa Paul Warburg ja Saksan puolella hänen veljensä Max Warburg. Yhdysvaltalaisen senaattori Borahin mukaan presidentti Wilson käyttäytyi tuohon aikaan kuin ”maailman presidentti”.


title: Versailles’n rauha

text: Kansainliitto oli Woodrow Wilsonin ajatus.


title: Versailles’n rauha

text:
Sopimuksen toisessa ja kolmannessa osassa määrättiin alueluovutukset. Saksa menetti alueita Tanskalle, Ranskalle, Puolalle, Tšekkoslovakialle, Belgialle ja Liettualle.
Moresnet ja Eupen-Malmédy siirrettiin Belgialle, Elsass ja Lothringen Ranskalle, suurin osa Ylä-Sleesiaa Tšekkoslovakialle ja Puolalle, Länsi-Preussi (Puolan käytävä) ja Posenin seutu Puolalle. Memelin alue, nykyinen Klaipėda ympäristöineen, jäi liittoutuneiden valvontaan, josta se annettiin myöhemmin Liettualle. Pohjois-Schleswig päätyi kansanäänestyksen jälkeen Tanskalle. Aluesiirrot perustuivat löyhästi eri alueiden kansallisuuksien jakaumaan, tosin strategisista syistä ja merkittävästä saksalaisenemmistöstä huolimatta Danzigista (Gdańsk) tehtiin vapaakaupunki ja Saarin alue siirtyi Kansainliiton valvontaan viideksitoista vuodeksi. Kaikkiaan Saksa menetti 13 % pinta-alastaan; näillä alueilla oli kuitenkin tuotettu 75 % sen rautamalmista, 30 % teräksestä ja 26 % kivihiilestä.


title: Versailles’n rauha

text: Sopimuksen neljännessä osassa Saksa menetti siirtomaansa pääasiassa Isolle-Britannialle, ja viides osa rajoitti sen armeijan enintään 100 000 miehen ammattisotilasjoukkoon. Saksalta kiellettiin myös raskas tykistö sekä sukellusveneet, ilmavoimat ja panssarivaunut.


title: Versailles’n rauha

text: Saksan laivasto rajoitettiin 15 000 mieheen, kuuteen alle 10 000 tonnin taistelulaivaan, kuuteen risteilijään ja kahteentoista hävittäjään. Ehtoja Saksa rikkoi myöhemmin muun muassa valmistuttamalla sukellusveneitä Hollantiin perustetun insinööritoimiston välityksellä ulkomailla, muun muassa Turussa Crichton-Vulcanin telakalla ja järjestämällä sotaharjoituksia Neuvosto-Venäjän ja Saksan välisen Rapallon sopimuksen salaisen lisäpöytäkirjan perusteella. Saksa siirsi lentokoneteollisuutensa Alankomaihin (Fokker) ja Ruotsiin (muun muassa Svenska Aero, josta kehittyi 1930-luvun lopulla SAAB).


title: Versailles’n rauha

text: Saksan oli sitouduttava pitämään kaikki sotilaat palveluksessa kahdentoista vuoden ajan ja upseerit 25 vuoden ajan, jottei merkittävä osa asepalvelusikäisistä saisi sotilaskoulutusta eikä reservejä näin muodostuisi. Armeijan esikunnan muodostamista ei sallittu. Yleisesikuntaupseereille maksettiinkin palkkaa tutkijoina muun muassa museoalalla.


title: Versailles’n rauha

text: Artikla 231 määräsi Saksan hyväksymään täyden vastuun sodan aloittamisesta. Tämän perusteella maa määrättiin korvaamaan kaikki sodassa aiheutetut menetykset ja vahinko, joiden laajuus määrättiin myöhemmin. Sotakorvausten maksun varmistamiseksi kaikki Reinin länsipuoliset alueet, mukaan lukien Ruhrin laakson teollisuuskeskus miehitettiin. Tammikuussa 1921 korvauksiksi määrättiin 226 miljardia kultamarkkaa. Myöhemmin summa alennettiin 132 miljardiin, jota edelleen pidettiin tähtitieteellisenä summana. Tätä kuvaa se, että laskennallisesti Saksa olisi saanut sotakorvaukset maksettua loppuun vasta 1980-luvulla, jos toista maailmansotaa ei olisi tullut.


title: Versailles’n rauha

text: Saksa aloitti sotakorvausten maksun uudestaan vuonna 1996 ja maksoi viimeisen 69,9 miljoonan euron erän 3. lokakuuta 2010.


title: Versailles’n rauha

text: Ranskan sotakorvausvaatimukset olivat alun perin paljon raskaammat. Sopimuksen ehdot olivat kiistanalaiset jo neuvottelupöydässä, ja niistä käytiin myöhemmin julkista keskustelua. J. M. Keynes ennusti sotakorvausten johtavan Saksan talouden romahdukseen. Yhdysvaltain senaatti ei ikinä hyväksynyt sopimusta, joten Saksan ja Yhdysvaltain välillä tehtiin erillisrauha 1921.


title: Versailles’n rauha

text: Artikla 156 siirsi Saksan keisarikunnan kiinalaisen siirtomaa-alueen Shandongin Japanin keisarikunnalle sen sijaan, että alueet olisi palautettu Kiinalle. Tämä johti Kiinassa syvään pettymykseen, joka purkautui mielenosoituksina ja synnytti ”toukokuun neljännen päivän liikkeen”. Kiina ei luonnollisestikaan allekirjoittanut rauhansopimusta. Kiina julisti Saksaa vastaan käydyn sodan päättyneeksi vasta syyskuussa 1919 ja teki erillisen rauhansopimuksen Saksan kanssa vuonna 1921. Kiinaa koskeva ”häpeärauha” oli ehkä Saksan kokemusta synkempi.


title: Versailles’n rauha

text: Versailles’n rauhansopimuksessa sovittiin myös Kansainliiton perustamisesta. Kansainliitto aloitti toimintansa 10. tammikuuta 1920, ja sen pysyvänä sijaintipaikkana oli Geneve. Kansainliitto oli presidentti Woodrow Wilsonin ajatus, mutta Yhdysvallat ei ikinä liittynyt siihen. Kansainliitto valvoi Osmanien valtakunnan ja Saksan maiden siirtoa voittoisille ympärysvalloille muodollisesti Kansainliiton alaisuudessa.


title: Versailles’n rauha

text: Sodanjälkeinen Saksa koki talousromahduksen ja Keynesin ennustaman hyperinflaation vuosina 1922–1923. Saksan taloudellinen ahdinko vaikutti osaltaan kansallisosialistisen puolueen menestykseen ja Hitlerin valtaannousuun. Hitler käytti Versailles’n häpeärauhaa sekä sen jälkeisen suurtyöttömyyden korjaamista valtaannousussa. Kansallissosialistisen puolueen vaalimenestys ja Hitlerin julistautuminen diktaattoriksi puolestaan vaikuttivat toisen maailmansodan syttymiseen.


title: AK-47

text: AK-47 Kalašnikov (, "Avtomat Kalašnikova [obraztsa 1947 goda]", ’Kalašnikovin rynnäkkökivääri [vuosimallia 1947]’) on neuvostoliittolainen rynnäkkökivääri, jonka suunnitteli Mihail Kalašnikov. Ase otettiin puna-armeijan käyttöön vuonna 1949.


title: AK-47

text: Nykyisin AK-47:n rakenteeseen perustuvat rynnäkkökiväärit ovat maailman yleisimpiä aseita. Sitä ja sen kopioita on rakennettu arviolta sata miljoonaa kappaletta. AK-47-tyyppisten aseiden suosio perustuu niiden rakenteelliseen varmatoimisuuteen, helppoon huollettavuuteen ja edullisuuteen.


title: AK-47

text: AK-47 on Sturmgewehr 44:n käyttöperiaatteen inspiroima. Se ei kuitenkaan ole kopio, vaikka ulkoinen samankaltaisuus on, mikä johtuu yleisistä suunnittelun kehyksistä.


title: AK-47

text: Kaliiperi, mekanismi ja mitat ovat toiset, mutta ohjaavat periaatteet ovat samoja. Näitä ovat kaasumäntätoimisuus, keskitehoinen kaliiperi, kompakti koko verrattuna siihen asti käytettyyn standardikivääriin, sarjatuli- ja kertatulimahdollisuuden valinta. Keskeisin ero on lukko, joka Stg 44:ssä on niin sanottu kippilukko, kun taas AK:n lukko on pyörähtävä.


title: AK-47

text:
Luistin ja kaasumännän palautusjousi on AK:ssa yhdistetyn kaasumännän ja luistin sisällä ja se lukittuu kanteen, StG:n vastaava on sijoitettu aseen perään.
AK:ssa varmistin on yhdistetty sarja-kertatulivalitsimeen, StG:ssä ne ovat erilliset ja sijoitettu toisin.


title: AK-47

text: Neuvostoliitto sai Saksalta toisessa maailmansodassa sotasaaliiksi Waltherin suunnittelemia MKb.42(W) ja Haenelin suunnittelemia MKb.42(H) -rynnäkkökivääreitä, jotka olivat myöhemmän Sturmgewehr 44:n edeltäjiä, sekä niiden 7,92 mm Kurz -patruunoita. Kurz-patruuna oli pienempi kuin siihen aikaan yleensä käytetyt pitkät patruunat, koska sarjatulta olisi mahdoton hallita niin isolla määrällä ruutia mitä pitkissä patruunoissa on. Luodin läpäisykyky oli silti kyllin hyvä. Niinpä venäläiset loivat uuden M1943-patruunan Kurz-patruunan tai tämän johdannaisen pohjalta.


title: AK-47

text: Uuden aseen kehittelystä järjestettiin armeijan piirissä vuonna 1945 kilpailu, jossa suunnittelutoimistojen nimet oli salattu niin, ettei ylin johto suosisi tunnettuja asesuunnittelijoita kuten Fedor Tokarevia.


title: AK-47

text: Monien ajan aseiden pohjalta tuli luoda kevyt, yksinkertainen ja varmatoiminen ase jalkaväelle. Aseen tuli toimia luotettavasti pakkasessa, mudassa ja kosteissa rintamaoloissa. Sillä piti pystyä ampumaan konekiväärin tavoin, mutta yhden miehen voimin ja konepistoolia kauemmas. Aseella ei tarvinnut ampua kauas, koska monissa taistelutilanteissa ei sellaista tarvittu. Kehittelytyön alkuvaiheessa syntynyt Sudajev AS-44 oli sitä testanneiden sotilaiden mielestä hyvä, mutta liian painava. Sudajev sairastui ja kuoli 1946, joten AS-44:n kehittely jäi kesken.


title: AK-47

text: Eri suunnittelutoimistot rakensivat omat aseensa kilpailua varten. AK-47:n välittömiä edeltäjiä olivat muun muassa AK-46 ja AB-46. Kalašnikovin ehdotelma pääsi kilpailussa jatkoon Bulkinin ja Dementjevin aseiden kanssa.


title: AK-47

text:
Seuraavan kierroksen voitti Mihail Kalašnikovin ehdotelma uudeksi aseeksi. Vaikka Kalašnikovia yleensä pidetään aseen keksijänä, AK-47 oli kymmenien ihmisten työn tulos. Kalašnikov myönsi, että aseessa oli piirteitä muun muassa M1 Garandista ja Remington 8:sta, mutta kiisti ulkoasun tulevan Sturmgewehr 44:stä. Ase oli erilainen kuin Kalašnikovin ”ensimmäisen kierroksen” ase AK-46. Zaitsev sanoi jälkeenpäin ehdottaneensa aseen suunnittelua uudelleen ja ampumaradan majuri Ljuti ehdotti monia muutoksia aseeseen. Kalašnikov ja Zaitsev päättivät Simonovin SKS:n ja Sudajevin AS-44:n mallin mukaan tehdä aseensa osista vain löyhästi yhteensopivia, niin että ase kestäisi likaantumista toisin kuin monet venäläisten ja läntisten asesuunnittelijoiden luomat aseet. Vielä tärkeämpää oli se, että AK-47:ssä oli Bulkinin AB-46-ehdotuksen tavoin painava yhdistetty luisti ja kaasumäntä. Niinpä raskaat liikkuvat osat saattoivat kulkea liike-energian voimalla karstoittuneessa likaisessa aseessakin.
Vuonna 1947 esitelty AK-47 ("Avtomat Kalašnikova" malli 1947). hylkäsi perinteisen pitkän kivääripatruunan ja käytti uutta, vuoden 1943 mallia olevaa, muihin silloisiin patruunoihin verrattuna kevyttä 7,62×39 mm:n patruunaa. Tämä patruuna oli otettu jo aiemmin käyttöön Simonovin itselataavassa SKS-kiväärissä. Vaikka patruuna lyheni aiempaan, Mosin-Naganteissa käytettyyn reunakantaiseen 7,62×54R-patruunaan verrattuna huomattavasti, luodin lähtönopeus säilyi tehokkaalla, yli 700 m/s tasolla. Tuohon aikaan ymmärrettiin, että aseen ei tarvitse kantaa pidemmälle kuin sotilas pystyy yleensä taistelutilanteessa tähtäämään.
Asetta työstettiin vielä kilpailun voittamisen jälkeenkin vuonna 1948 suunnittelutoimistoissa ennen massatuotantoa ja paranneltu ase valittiin armeijan vakioaseeksi kesällä 1949. Aseen tarkkuutta ei voitu parantaa.
Lopullisesti AK-47 hyväksyttiin massatuotantoon vuonna 1949. Vaikka Neuvostoliitossa kehitettiinkin AK-47:stä hieman tarkempi ja halvempi Korobov TKB-517, AK-47 jäi vakioaseeksi.


title: AK-47

text: Ase ja sen 1959 käyttöön otettu AKM-malli (jonka runko on teräslevystä prässätty, kun taas AK-47:n runko on jyrsitty umpiteräksestä) oli Neuvostoliiton käytössä aina 1980-luvulle, jolloin se korvautui aseen 5,45×39 mm -kaliiperisella muunnoksella AK-74, joskin nykyäänkin esimerkiksi Tšetšeniassa venäläiset käyttävät myös vanhoja AKM-kivääreitä. Pienempi kaliiperi ja siten kevyempiluotinen patruuna valittiin suuremman lähtönopeuden ja suoremman lentoradan saavuttamiseksi. Lisäksi 5,45-kaliiperisten luotien pysäytystehoa pidettiin parempana pitkän luodin niin kutsutun maalissa kaatumisen takia ja nopean luodin kavitaation takia, joka aiheutti laajemman ja repaleisemman haavakanavan. Myös huollon tarpeet patruunan keventymisen takia sekä patruunan hinta vaikuttivat valintaan. Lisäksi kevyempää luotia käyttävissä aseissa on pienempi rekyyli, ja ase on helpommin hallittavissa myös sarjatulella. Pienemmästä ruutitilavuudesta ja kevyen luodin mahdollistamasta nopeamman ruudin käytöstä syntyy myös pienempi ampujan viholliselle paljastava suuliekki.


title: AK-47

text: AK-47:n liikkuvien osien käyttövoimana on ruutikaasujen paine. Se on toimintavarma ja helppo puhdistaa sekä korjata myös kenttäolosuhteissa. Aseessa on vakiona metallinen tai punaruskea bakeliittinen 30 patruunan tankolipas (RPK:n 40 panoksen tanko-, ja 75 panoksen rumpulipasta voidaan myös käyttää) ja sillä voidaan ampua sekä sarja-, että kertatulta.


title: AK-47

text: AK-47 on maailman yleisin ampuma-ase. Sitä, ja sen valmistusluvattomia kopioita, on eri versioina valmistettu Neuvostoliitossa ja Venäjällä, Kiinassa sekä useissa muissa maissa yhteensä arviolta 100 miljoonaa kappaletta. Kalašnikov-sarjan nykyinen virallinen valmistaja on Ižmaš Iževskissä.


title: AK-47

text: Kalašnikovin perusrakenteeseen perustuu myös RPK-pikakivääri. Suomen puolustusvoimien käyttämät RK 62, RK 95 TP, RK 72, RK 56 TP ja RK 54 on myös kehitetty AK-47:n pohjalta.Mosambikin lipussa on AK-47 symboloimassa maan itsenäisyyden alkuajan sotaisuutta, tosin viime aikoina on keskusteltu siitä, pitäisikö AK-47 poistaa lipusta, kun rauha on nyt palannut. AK-47 ei ole kuitenkaan ainoa kansallislipussa kuvattu nykyaikaiseksi määriteltävä ase, sillä Guatemalan lipussa on kuvattuna ristikkäin olevat kiväärit.


title: AK-47

text: Käsitettä ”AK-47” käyttävät niin tavalliset ihmiset kuin uutistoimistotkin virheellisesti yleisenä synonyyminä rynnäkkökiväärille.


title: Napalm

text: Napalm (lyhenne sanoista nafteeni- ja palmitiinihappo) on palavaa hyytelöä, joka koostuu bensiinistä ja siihen sekoitetuista nafteeni- ja palmitiinihapon alumiinisuoloista. Napalmia käytetään muun muassa palopommien valmistukseen, raketteihin, liekinheittimiin ja palomiinoihin. Napalmin asevaikutuksen tärkeä osa on sen tarttuminen pintaan (iho, taistelukalusto, jne.). Napalmilla voi vähentää kemiallisten aseiden vaikutusta, koska sen palolämpötila on riittävän korkea rikkomaan niiden kemiallisen rakenteen.


title: Napalm

text: Liittoutuneet käyttivät napalmia toisessa maailmansodassa liekinheittimissä ja pommittaessaan Saksan ja Japanin kaupunkeja. YK:n joukot käyttivät napalmia Korean sodassa ja yhdysvaltalaiset käyttivät sitä Vietnamin sodassa.


title: Napalm

text: YK:n ”Sopimus eräistä konventionaalisista aseista” kielsi napalmin ja muiden polttavien aseiden käytön siviilihenkilöitä vastaan vuonna 1980, mutta useat maat, mukaan lukien Venäjä ja Yhdysvallat ovat ratifioineet sopimuksen vain osittain ja pidättävät itsellään oikeuden käyttää polttavia aseita.


title: Napalm

text: Perinteinen napalm palaa 15–30 sekuntia, sen parempi johdos napalm B voi palaa jopa kymmenen minuuttia. Napalm B:n koostumus on tavallisimmin 21 % bentseeniä, 33 % bensiiniä (joka itsekin sisältää bentseeniä noin 1–4 %) ja 46 % polystyreeniä. Sitä on vaikeampi saada syttymään kuin perinteistä napalmia. Napalm sytytetään jollain luotettavalla pyroteknisellä sytyttimellä, kuten termiitillä (perinteiset) tai valkoisella fosforilla (uudemmat). Fosforilla terästettyä napalmia on mahdoton sammuttaa esimerkiksi vedellä, koska valkoinen fosfori sytyttää napalmin uudelleen tuleen. Palavaa fosforia on erittäin vaikea sammuttaa, sillä se palaa vedessäkin.


title: Napalm

text: Ainoa tapa sammuttaa se on eristää paloalue hapesta.


title: Napalm

text: Palava fosfori hajottaa veden vedyksi ja hapeksi, joten tulen voima vain kasvaa; hapen voi poistaa parhaiten hautaamalla palavan aineen happea sisältämättömään aineeseen, parhaiten hiekkaan.


title: Napalm

text: Toinen mahdollisuus on tulta tukahduttava sammutusjauhe.


title: Napalm

text: Myös inerttejä kaasuja, kuten hiilidioksidia ja halonia, on kokeiltu vaihtelevalla menestyksellä tähän tarkoitukseen.


title: Napalm

text: Napalmin palaessa muodostuva lämpötila voi olla 800 °C – 1 200 °C.


title: Kranaattikonekivääri

text: Kranaattikonekivääri on kerta- ja sarjatulta ampuva ase, joka ampuu luotien sijasta räjähtäviä kranaatteja. Kranaattikonekivääri on tavallaan pienikaliiperinen konetykki. Niitä käytetään jalkaväen tukiaseena konekiväärin lailla. Kranaattikonekivääri sopii mainiosti avoimeen maastoon suuren tulinopeutensa vuoksi, mutta peitteisessä maastossa, esimerkiksi metsäisellä alueella sen hyöty on rajallisempi.


title: Kranaattikonekivääri

text: Yhdysvallat aloitti kranaattikonekiväärien kehityksen jo 1960-luvulla Vietnamin sodan aikana. Niillä voidaan ampua sekä suoraa, että epäsuoraa tulta. Kranaattikonekivääreitä on suosittu erityisesti entisen Varsovan liiton maissa.


title: Kranaattikonekivääri

text: Suomessa neuvostoliittolaiset 30 mm AGS-17-kranaattikonekiväärit on otettu käyttöön 1993. Ne ovat Saksan liittotasavallan myymiä entisen Saksan demokraattisen tasavallan kansanarmeijan aseita. Nykyään Suomen puolustusvoimilla on käytössään Heckler & Koch GMG -nimikkeellä 40 KRKK 2005 kaupunki-, erikois- ja rannikkojääkärikomppanioissa.


title: Kranaattikonekivääri

text: Suomessa kranaattikonekivääriä on suunniteltu käytettäväksi asutuskeskustaistelussa sen suuren tulivoiman vuoksi.


title: Ballistinen ohjus

text: Ballistinen ohjus on lentävä ohjus, joka laukaistaan raketin lailla lähes pystysuoraan korkealle lentoradalle, josta raketti tai sen kärki putoaa ballistisesti kohteeseen.


title: Ballistinen ohjus

text: Termiä käytetään nykyään pääosin keskimatkan ("Intermediate Range Ballistic Missile", IRBM) ja mannertenvälisistä ("Intercontinental Ballistic Missile", ICBM) ohjuksista, jotka lentävät lähiavaruuteen asti ja poltettuaan polttoaineensa seuraavat ballistista rataa painovoiman vetämänä kohteeseensa.


title: Ballistinen ohjus

text: Pitkän matkan ja mannertenväliset ballistiset ohjukset pystyvät saavuttamaan minkä tahansa paikan maapallolla ja niitä käytetään lähes yksinomaan ydinaseiden kuljetukseen. Niitä oli kylmän sodan aikana tuhansia ja niiden ydinkärkiä moninkertainen määrä. MIRV-ohjuksissa on kuusikin ydinkärkeä, jotka pystytään kohdistamaan eri maaleihin.


title: Ballistinen ohjus

text: Ballististen ohjusten torjunta on melko vaikeaa, koska laukaisusta maaliin osumiseen kuluu vain noin 10–30 minuuttia ja raketti ja sen asekuorma liikkuvat likimain nopeudella, jolla satelliitit liikkuvat matalalla kiertoradalla eli noin 7–8 km/s. Persianlahden sodassa Irakin keskimatkan Scud-ohjusten laukaisut ja radat havaittiin Yhdysvaltain ilmavoimien DSP-ennakkovaroitussatelliiteilla ja Patriot-torjuntaohjuksille tarvittavat koordinaatit laskettiin jossakin Yhdysvalloissa. Laajemmassa sodassa, jossa ohjusten määrä voisi olla tuhansia tunnissa, kaikkien ohjusten torjuntaan ei ole keinoja.


title: Ballistinen ohjus

text: Ensimmäinen ballistinen ohjus oli saksalainen V2, joka ammuttiin ensimmäisen kerran 2. syyskuuta 1944 Pariisiin ja myöhemmin satoja ammuttiin Lontooseen ja Antwerpeniin.


title: Ballistinen ohjus

text: Myöhemmin V-2:sta kehitettiin muun muassa Neuvostoliitossa Scud. V-2 on ollut myös Yhdysvaltain Redstone-ohjuksen suunnittelun lähtökohtana. Jopa Kiinan ohjusten suunnittelu pohjautuu V-2-ohjukseen. Edellä mainitut ohjukset käyttävät tavallisia räjähtäviä taistelukärkiä, mutta Scud voidaan lisäksi varustaa erikoiskärjillä: kemiallisin tai ydinasein. Scudin kaltaisia keskimatkaa (muutama sata km) lyhyemmän kantaman taktisia ballistisia ohjuksia on ollut lukuisa määrä.


title: Ballistinen ohjus

text: Yhdysvalloissa ohjuksia kehittivät 1940–1950-luvuilla maavoimien JPL-laboratorio ja Redstonen varikko sekä laivaston NRL-laboratorio. Pitkän kantaman ohjusta alettiin suunnitella jo 1946, mutta Karel Bossartin vetämä WS-117-projekti toteutui Atlas-ohjuksena vasta 1950-luvun puolivälin Dwight D. Eisenhowerin ”Crash Program” -ohjelmissa.


title: Konepistooli

text: Konepistooli on pistoolin patruunoita ampuva kerta- ja sarjatuliase. Konepistoolit ovat kooltaan yleensä pistooleja suurempia mutta kivääreitä pienempiä.


title: Konepistooli

text: Konepistoolin etuna kivääriin verrattuna on aseen ja ampumatarvikkeen keveys ja suuri tulivoima. Ongelmana on kuitenkin lyhyt tehollinen kantama. Jo sadan metrin matkalla konepistoolin luoti menettää suurimman osan tehostaan, mikä vaatii konepistoolimiesten suojaamista kiväärimiehillä. Lyhyellä etäisyydellä, esimerkiksi metsässä tai sisätiloissa, konepistooli on kuitenkin tehokas. Sen tulinopeus on yleensä suurempi kuin rynnäkkökiväärin, minkä lisäksi konepistoolit ovat usein myös pienikokoisempia. Alkuaikoina konepistooleja kutsuttiin ”juoksuhautaluudiksi”: sarjatulella on mahdollista ”lakaista” juoksuhautaa tyhjäksi vihollissotilaista.


title: Konepistooli

text: Ensimmäisen varsinaisen konepistoolin, massasulkuperiaatteella toimivan Bergmann MP18/I:n suunnitteli saksalainen insinööri Hugo Schmeisser vuonna 1916. Sen lippaana käytettiin alun perin Parabellum-pistooliin suunniteltua 32 patruunan rumpulipasta. Saksan armeija ehti käyttää asetta ensimmäisen maailmansodan viimeisenä vuonna 1918.


title: Konepistooli

text: Konepistoolit otettiin käyttöön ensimmäisen maailmansodan loppuvaiheessa lähinnä juoksuhautojen vyöryttämisessä. Toisen maailmansodan aikana jalkaväen tulivoiman tarve lisääntyi nopeasti ja joukkoja aseistettiin lisääntyvässä määrin konepistooleilla. Sittemmin rynnäkkökiväärin käyttöönotto on korvannut lähes kokonaan konepistoolit ja ne ovat jääneet lähinnä erikoisjoukkojen aseiksi.


title: Konepistooli

text: Suomen puolustusvoimat pyrki toisen maailmansodan aikana sijoittamaan jokaiseen jalkaväkiryhmään yhden konepistoolimiehen. Sodan loppuvaiheessa konepistooleita yritettiin saada joka ryhmään kaksi, minkä lisäksi jalkaväkijoukkueessa olisi tullut olla ainakin yksi pikakivääri. Tämäntapaista kokoonpanoa koulutettiin joissakin joukko-osastoissa vielä 1980-luvulla. Vasta 1990-luvun suuret asehankinnat poistivat konepistoolit tavanomaisten joukkojen välineistöstä.


title: Konepistooli

text: Tunnetuimpia toisen maailmansodan aikaisia konepistooleja ovat yhdysvaltalainen Thompson M1, saksalainen MP-40, brittiläinen Sten, suomalainen Suomi-konepistooli ja neuvostoliittolainen PPŠ-41. Talvisodassa puna-armeija käytti mallia PPD-34.


title: Konepistooli

text: Nykyaikaisempia malleja ovat 1950-luvulta israelilainen Uzi ja tšekkiläinen Vz. 61 Škorpion, 1960-luvulta Heckler & Kochin valmistama MP5, vuodelta 1970 yhdysvaltalainen MAC-10, 1990-luvulta Fabrique Nationalen valmistama FN P90 ja 2000-luvulta MP7-sarjan aseet. Suomalaista suunnittelua ja tuotantoa 1980-luvulta edustaa Jatimatic.


title: Konekivääri

text: Konekivääri (kk), aiemmin "kuularuisku" (käännöslaina ruotsin sanasta "kulspruta"), on kivääripatruunoita ampuva konetuliase. Se on suunniteltu jalkaväen suojatulen ampumiseen ja muuhun pitkiä tulisarjoja vaativiin tehtäviin, jonka vuoksi siinä on usein jalusta tai haaratuki, raskas piippu ja vyösyöttö.


title: Konekivääri

text: Ensimmäisen konekiväärityyppisen aseen rakensi yhdysvaltalainen Richard J. Gatling vuonna 1861. Hän hyödynsi uusia pronssihylsyisiä ammuksia, jotka mahdollistivat aseen automaattisen lataamisen. Gatlingin konekiväärissä oli 6–10 lukollisen piipun ryhmä. Kun piipustoa pyöritettiin kammesta vääntämällä, kukin piippu latasi ja ampui luodin joka kierroksella. Gatling uskoi aseensa olevan niin tehokas, että se poistaisi suurten armeijoiden tarpeen ja siten vähentäisi sodassa kuolleiden määrää. Gatling-tyyppisessä aseessa ei tarvita jäähdytystä, koska kukin piippu ampuu vuorollaan, jolloin lämpöä syntyy vähemmän ja koska pyörivän liikkeen ilmavirta jäähdyttää piippuja.


title: Konekivääri

text: Syntyjään yhdysvaltalaisen, sittemmin Isoon-Britanniaan muuttaneen Hiram Maximin vuonna 1883 keksimää Maxim-konekivääriä pidetään ensimmäisenä varsinaisena konekiväärinä, kun perusteena pidetään sitä, että lataus tapahtuu edellisen laukauksen rekyylistä (automaattisesti), eikä käsin tai mekaanisesti. Koska piippu oli vesijäähdytetty, aseessa ei kuumenemisen takia tarvittu useita piippuja ja siitä saatiin siksi kevyempi. Maximin ase pystyi samaan tulivoimaan kuin sata kiväärimiestä.


title: Konekivääri

text: Maxim-konekivääri otettiin käyttöön brittiarmeijassa 1889 ja sitä käytettiin ensimmäisen kerran zuluja vastaan 1893–1894. Eräässä taistelussa 50 brittisotilasta, joilla oli käytössään neljä konekivääriä, voitti 5 000 zulu-soturia. Konekivääri levisi nopeasti kilpavarustelussa muihin Euroopan armeijoihin. Ensimmäinen sota, jossa molemmilla osapuolilla oli merkittävästi konekiväärejä, oli Venäjän–Japanin sota, jossa yli puolet uhreista aiheutui konekivääritulesta. Myös Suomen sisällissodassa 1918 pyöräjalustalla ja kilvellä (Sokolov-jalusta) varustettu Maxim-konekivääri oli kummankin taistelevan osapuolen rintamajoukkojen pääasiallinen tulitukiase. Venäjän sisällissodan aikana Maxim-konekivääreitä sijoitettiin hevoskärryihin ja syntynyt yhdistelmä tunnettiin nimellä "tatšanka".


title: Konekivääri

text: Kevyempi, viisimiehinen Maximin malli sai nimen "Devil’s Paintbrush" () kaataessaan riveittäin hyökkääjiä. Ensimmäisessa maailmansodassa 90 % luodeista aiheutuneista tappioista johtui Maxim-tyyppisten konekiväärien tulesta.


title: Konekivääri

text: Brittien 1912 käyttöön ottama .303 British (7,7 x 56 mm R) -kaliiperinen "Vickers-konekivääri" painoi enää noin 30 kg. Lisäksi oli kuljetettava 4,5 litraa jäähdytysvettä sekä ammukset. Yksi 250 ammuksen laatikko painoi noin 10 kg.


title: Konekivääri

text: Toisen maailmansodan alkuun mennessä saksalaiset olivat saaneet kenttäkäyttöön ensimmäisen kevyen konekiväärin, MG-34:n, joka painoi vain noin 11 kg. Sodan aikana Saksa oli käytännössä ainoa valtio, jolla oli käytössään kevyitä konekiväärejä. Muut valtiot, kuten Neuvostoliitto, Iso-Britannia ja Yhdysvallat, joutuivat tyytymään pikakivääreihin ja raskaisiin konekivääreihin. Yksi kuuluisimmista kevyistä konekivääreistä on saksalainen MG-42, joka oli sodan jälkeenkin monen maan armeijan käytössä, yleensä 7,62 x 51 mm NATO kaliiperisena. MG-42:n ylikuumenemisongelma ratkaistiin samoin kuin sen edeltäjässä MG-34:ssä eli vaihdettavalla piipulla. Sodan alussa konekiväärit olivat myös usein lentokoneiden aseina, mutta alkoivat hiljalleen väistyä konetykkien tieltä.


title: Konekivääri

text: Nykyään käytössä olevia konekiväärejä ovat muun muassa yhdysvaltalaiset M60 (7,62 mm NATO) ja M249 (5,56 mm NATO), venäläinen Kalashnikov PKM ( 7,62 mm x 53R ), saksalainen HK MG 4 (5,56 mm NATO). Nykyään käytetään myös usealla piipulla varustettuja Gatling-tyyppisiä konekivääreitä. Ne voivat ampua jopa 6 000 laukausta minuutissa.


title: Rynnäkkökivääri

text:
Rynnäkkökivääri on keskitehoista patruunaa käyttävä, usein lyhyehkö kivääri, jolla voi ampua sekä itselataavaa kertatulta että sarjatulta purskeena tai jatkuvana tulena. Rynnäkkökivääri on suunniteltu sotilaan henkilökohtaiseksi aseeksi ja nykyisin kaikki armeijat käyttävät jonkin tyyppistä rynnäkkökivääriä jalkaväen perusaseena. Historiallisesti rynnäkkökiväärin oli tarkoitus korvata sekä jalkaväen kiväärit ja konepistoolit että tukiaseina käytettävät pikakiväärit.
Yksittäislaukauksia ampuvia täysitehoisia kivääreitä käytetään nykyisin erikoistehtävissä ja tukiaseina pistemäisiä kohteita vastaan.


title: Rynnäkkökivääri

text: Suomen puolustusvoimissa käytössä olevat rynnäkkökiväärit ovat kaikki AK-47:n pohjalta suunniteltuja, esimerkiksi Rk 62, eli ”Rynnäkkökivääri 62”, ja RK 95 TP.


title: Rynnäkkökivääri

text: Ensimmäinen rynnäkkökivääriä muistuttava ase oli venäläinen Vladimir Fjodorovin suunnittelema "Avtomat Fjodorova". Se käytti japanilaista 6,5 × 50 millimetrin kivääripatruunaa ja sillä pystyi ampumaan myös sarjatulta. Asetta valmistettiin 3200 kpl ja sitä käytettiin vähäisesti ensimmäisessä maailmansodassa. Näiden varhaisten kokeilujen jälkeen rynnäkkökiväärin kehittäminen jäi joksikin aikaa ja kevyen sarjatuliaseen tehtävä jäi konepistoolille.


title: Rynnäkkökivääri

text: Saksassa oli yritetty kehittää yksittäiselle jalkaväen taistelijalle sopivaa, myös sarjatulta ampuvaa asetta aina ensimmäisestä maailmansodasta lähtien. Toisen maailmansodan aikana Saksassa havaittiin, että tavanomainen kivääri oli tarpeettoman tehokas eri olosuhteissa. Samalla ase oli kömpelö ja tehon hyödyntämiseksi pitkän matkan tarkassa ammunnassa olisi vaadittu runsaasti harjoitusta, jos maali olisi havaittavissa.


title: Rynnäkkökivääri

text: Toisen maailmansodan aikana Saksassa alkoi sarja kokeiluja, jotka tuottivat useita erikaliiperisia ja -mallisia aseita. Näitä testattiin kenttäolosuhteissa Neuvostoliiton vastaisella rintamalla. Parhaaksi osoittautuneen Haenelin "MKb 42 H":n pohjalta kehitettiin 7,92 x 33 mm -kaliiperinen Sturmgewehr (StG) 44 -kivääri, joka otettiin välittömästi tuotantoon. Nimen sille antoi Adolf Hitler. Sitä valmistettiin vuoden 1945 toukokuuhun mennessä arviolta 420 000−440 000 kappaletta.


title: Rynnäkkökivääri

text: Neuvostoliitossa tehdyn kehitystyön tulos oli sodan jälkeen vuonna 1947 esitelty, pääsuunnittelijansa Mihail Kalašnikovin mukaan nimetty AK-47 (Avtomat Kalašnikova obraztsa 1947 goda). Sen suunnitteluryhmä oli kollektiivi, jota johtivat Kalašnikov ja insinööri Aleksandr Zaitsev.


title: Rynnäkkökivääri

text: Yhdysvalloissa havainto tavanomaisen kiväärin ominaisuuksista tehtiin selvitysten ja kokeneille sotilaille tehtyjen kyselyiden perusteella etsittäessä uutta perusasetta. Niissä oli myös havaittu, että modernissa sodankäynnissä jouduttiin taisteluihin ryhmiä vastaan. Näissä tilanteissa ammuttiin sulkutulta, jota sotilaat eivät juuri tähdänneet ilman selvää maalia. Tässä yksittäisen aseen suurella teholla ja kantamalla ei ollut merkitystä, vaan tulinopeudella ja siten kuljetettavien patruunoiden määrällä. Lisäksi he totesivat, että 90 % kevyiden aseiden tulesta kohdistuu alle 300 metrin etäisyydelle.


title: Rynnäkkökivääri

text: Poliittisista ja byrokraattisista syistä Yhdysvalloissa uudeksi aseeksi M1 Garand- ja M1 Carbine -kiväärien tilalle tuli silti 1950-luvulla M14-kivääri. Rynnäkkökiväärin kehittäminen alkoi 1957 määriteltyjen periaatteiden mukaan.


title: Rynnäkkökivääri

text: Yhdysvalloissa asesuunnittelija Eugene Stoner kehitti 1950-luvun lopulla Armalite AR-15-rynnäkkökiväärin, joka otettiin palveluskäyttöön 1960-luvun alussa M-16-nimisenä. Aseessa käytettiin kaliiperia 5,56 x 45, joka mahdollisti luodin lähtönopeudeksi noin 950 m/s. Myös Neuvostoliitto siirtyi 1970-luvulla käyttämään pienempää 5,45 x 39 -kaliiperia, jonka lähtönopeus oli aiemman 7,62 x 39 -kaliiperin noin 710 m/s selvästi korkeampi, vajaat 900 m/s.


title: Rynnäkkökivääri

text: Pienemmällä kaliiperilla saavutettiin paitsi edullisemmat aseen ja patruunan valmistuskustannukset, myös ase-patruuna -yhdistelmän pienempi paino. Se helpotti huoltoa ja mahdollisti taistelijan varustamisen suuremmalla tuliannoksella tai mahdollisuuden käyttää painonsäästö muun varustuksen lisäämiseen.. Lisäksi pienikaliiperinen, mutta nopea luoti on ballistisesti edullinen koska pyyhkäisyala on suurempi suoremman lentoradan vuoksi. Aseen käsittely etenkin sarjatulella on helpompaa pienemmän rekyylin vuoksi. Maalivaikutusta on kritisoitu mutta sitä voi muokata luodin suunnittelulla.


title: Rynnäkkökivääri

text: Tällä hetkellä maailman yleisimpiä rynnäkkökiväärejä ovat AK-47 ja siihen perustuvat mallit. Sen suosio perustuu rakenteelliseen varmatoimisuuteen ja helppoon huoltopurkamiseen myös kenttäoloissa, sekä halpuuteen ja helppoon saatavuuteen. Ase on halpa ja helppo hankkia, koska sitä valmistetaan paljon ja useissa eri maissa. AK-47 ja muun tyyppiset rynnäkkökiväärit ovat paitsi useiden armeijoiden käytössä, myös laittomien ryhmittymien käytössä mihin vaikutti Neuvostoliiton romahtaminen sekä kylmän sodan jälkeiset aseylijäämät.


title: Rynnäkkökivääri

text: Lähes kaikki NATO-maat käyttävät kaliiperia 5,56 x 45 mm NATO. Venäjä käyttää kaliiperia 5,45 x 39 mm. Patruunaa käyttävä ase on AK-74 eri versioineen. Kiina puolestaan on siirtynyt käyttämään omaa 5,8 x 42 mm:n kaliiperiaan. Sitä käyttävä ase on Norincon valmistama bullpup- mallinen QBZ 95/Tyyppi 95.


title: Rynnäkkökivääri

text: Tunnettuja rynnäkkökivääreitä yhdysvaltalaisten M16 ja M4 lisäksi ovat esimerkiksi ranskalainen FAMAS, israelilainen Galil, saksalainen Heckler & Kochin G36 ja sen variaatiot sekä itävaltalainen Steyr AUG. Saksalainen H&K G36 perustuu lukkolaitteensa osalta Armalite AR-18:aan. Galil perustuu suomalaisen Valmet Rk 62:n kautta rakenteeltaan Kalašnikoviin.Ruotsalainen, prototyyppiasteelle jäänyt FFV 890 oli Galil - aseen versio.


title: Rynnäkkökivääri

text:
Yhdysvalloissa on alkanut uusi keskustelu nykyisen 5,56 mm:n standardipatruunan ja sitä ampuvien aseiden korvaamisesta. Ase olisi tämän kaliperin ja 7,62 mm:n välissä. Perusteluina ovat parempi tarkkuus sekä teho yli 500:n metrin matkoille. Tähän ovat vaikuttaneet kokemukset maissa, joissa on avointa maastoa. 6,8 x 43 mm on ollut erikoisjoukkojen käytössä muunnetussa M16 rynnäkkökiväärissä.
Patruuna on jonkin verran raskaampi kuin nykyinen standardipatruuna.
2011 Venäjällä käynnistyi "Ratnik" - projekti ja suunnittelukilpailu, jonka voitti Kalaŝnikov - konsernin AK-12 - ase.
2017 AK-12 päätettiin ottaa uudeksi 5,45 x 39 mm:n standardiaseeksi. 7,62 mm:n rinnakkaisversio on AK-15.


title: Rynnäkkökivääri

text: Rynnäkkökiväärin rakenteellinen tarkkuus on tyypillisesti noin 10 cm/150 metriä ja teoreettinen tulinopeus 500-900 ls/min.


title: Rynnäkkökivääri

text: Rynnäkkökiväärien pohjalta on rakennettu myös erilaisia tarkka-ampujan aseita, mutta puoliautomaattitoimiset aseet eivät muun muassa lukkorungon liiallisen taipuisuuden vuoksi ole yhtä tarkkoja kuin kertalaukausaseet.


title: Rynnäkkökivääri

text: Rynnäkkökivääreihin on suunniteltu joukko lisävarusteita. Hyödyllisimpiä ovat erilaiset kehittyneet tähtäimet: erilaiset punapiste-, holografi- ja optisentähtäimet, jotka voidaan lisäksi integroida pimeä- ja lämpötähtäimiin. Lisäksi useisiin aseisiin on saatavilla muun muassa kiväärikranaattiputki, erilaisia valaisimia, äänenvaimentimia, ampumatukia ja suurikapasiteettisia lippaita, jolloin asetta voidaan käyttää kevyen konekiväärin tapaan tai sijasta.


title: Rynnäkkökivääri

text: Rynnäkkökivääreistä on lisäksi tehty taitto- ja teleskooppiperäisiä malleja tai lyhyitä nk. bullpup-versioita.


title: Rynnäkkökivääri

text: Termin "Rynnäkkökivääri" on yleisesti kerrottu olleen Adolf Hitlerin keksimä, joka propagandatarkoitukseen käytti saksan kielen sanaa "Sturmgewehr" (suomeksi "rynnäkkökivääri"), kun puhuttiin MP43-rynnäkkökivääristä, jota sittemin tunnetaan nimillä Sturmgewehr 44:nä tai StG 44. Tosin jotkut lähteet kiistävät, että Hitler keksi tämän sanan.


title: Rynnäkkökivääri

text:
Määritelmän mukaan tuliaseella pitää olla vähintään seuraavat ominaisuudet, jotta se voidaan luokitella rynnäkkökivääriksi:
Monet aseet täyttävät useita kriteereistä, ja niitä kutsutaan virheellisesti rynnäkkökivääreiksi.
Esimerkkeinä tällaisista aseista, M2 karbiini ei ole rynnäkkökivääri lyhyen tehokkaan kantamansa vuoksi, mikä on vain n.182 metriä. Sarjatulta ampuvat kiväärit kuten FN FAL ja Heckler & Koch G3 eivät ole rynnäkkökivääreitä, koska niillä ammutaan täysitehoisia patruunoita. Näiden täysitehoisten kaltaisia aseita nimitetään yleisesti taistelukivääreiksi (battle rifle). Turkin armeija on ottanut käyttöönsä uuden MPT-76 aseen, joka käyttää NATO:n täysitehoista standardipatruunaa 7,62 x 51 ja sillä voi ampua sarjatulta. MPT-76 korvaa ikääntyneet H & K G3 - taistelukiväärit.


title: Rynnäkkökivääri

text: Rynnäkkö


title: Induktanssi

text: Induktanssi (itseisinduktanssi, tunnus "L") kuvaa kelan (solenoidin) tai muun yleisen johdinsilmukan kykyä vastustaa sen läpi kulkevan sähkövirran muutosta. Induktanssin SI-järjestelmän mukainen yksikkö on henry (tunnus H). Myös suora johdin muodostaa ympärilleen magneettikentän, kun siinä kulkee sähkövirta. Siten kaikilla johtimilla on ainakin jonkin verran induktanssia.


title: Induktanssi

text: Sähkövirran muutos indusoi esimerkiksi kelaan sähkömotorisen voiman (smv), jonka suuruus saadaan Faradayn induktiolaista. Lenzin lain mukaan tämä indusoitunut smv pyrkii vastustamaan virran muutoksia. Induktanssi lasketaan silmukkaan indusoituneen sähkömotorisen voiman formula_1 tai jännitteen formula_2 ja sähkövirran muutosnopeuden "dI/dt" suhteena:


title: Induktanssi

text: Mikäli käämin induktanssi on suuri, pienikin virranmuutos aiheuttaa suuren sähkömotorisen voiman, joka vastustaa virran muutosta. (Huomaa että smv on käämissä piiriin indusoituvan jännitteen vastaluku). Piirin induktanssia voidaan siis käyttää vaimentamaan äkillisiä sähkövirran muutoksia.


title: Induktanssi

text: Induktanssi voidaan yhtäpitävästi laskea myös kierrosmäärän "N" ja magneettivuon "Φ" tulon ja kelassa kulkevan virran suhteena,


title: Induktanssi

text: Toisinaan laskuissa käytetään suuretta käämivuo (),


title: Induktanssi

text: Induktanssi "L" voidaan tällöin määritellä käämivuoksi virtayksikköä kohti.


title: Induktanssi

text: Ferriittirenkaalle käämityn kelan induktanssi voidaan laskea seuraavasta kaavasta:


title: Induktanssi

text: missä


title: Induktanssi

text: Kelasydämelle käämityn kelan induktanssin määrittäminen perustuu usein myös "A-lukuun". Sydämelle ilmoitettava A-luku, jonka yksikkönä käytetään usein nH/n² tarkoittaa, miten paljon nanohenryjä induktanssia saadaan käämin kierrosmäärän (n) neliötä kohti.


title: Induktanssi

text: Induktanssin mittaaminen perustuu yleensä kelan impedanssin mittaamiseen jollakin vaihtojännitteellä. Käytännön kelat ovat usein varsin häviöisiä eli reaktanssi voi poiketa impedanssista merkittävästi. Induktanssi voidaan määrittää reaktanssin ja mittaustaajuuden perusteella, mutta tarkkaan mittaukseen pitää ottaa huomioon kelan resistanssikin. Induktanssin mittaamiseen on erityisiä LCR-mittareita.


title: Induktanssi

text: Kelan induktanssi voidaan määrittää myös rakentamalla resonanssipiiri tunnetun kapasitanssin kanssa. Induktanssi voidaan laskea piirin kapasitanssin ja resonanssitaajuuden perusteella.


title: Niccolò Machiavelli

text: Niccolò di Bernardo dei Machiavelli (3. toukokuuta 1469 – 21. kesäkuuta 1527) oli firenzeläinen renessanssin ajan filosofi ja valtiomies.


title: Niccolò Machiavelli

text: Machiavelli syntyi vanhaan ja varakkaaseen sukuun, ja siksi hän sai aikansa parhaan humanistisen koulutuksen, joka koostui "triviumista" eli logiikasta, retoriikasta ja grammatiikasta sekä "quadriviumista" eli aritmetiikasta, geometriasta, astronomiasta ja musiikista. Hänen arvellaan opiskelleen Firenzen yliopistossa.


title: Niccolò Machiavelli

text: Vaikka renessanssin ajan Italia eli kulttuurista hurmosta, se oli samaan aikaan ajautumassa poliittiseen kaaokseen. Apenniinien niemimaa oli jakautunut keskenään vihamielisiin kaupunkivaltioihin, joihin kuuluivat Firenze, Milano, Rooma, Genova, Siena, Napoli ja Venetsia. Firenze, joka oli 1400-luvulta lähtien ollut hallitsevassa asemassa suhteessa naapureihinsa, oli menettämässä asemiaan. Firenzeltä puuttui voimakastahtoinen hallitsija, joka olisi voinut yhdistää kaupungin toisiaan vastaan juonittelevat suvut. Myös kansallisvaltiot Ranska ja Espanja sekä Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta muodostivat vakavan uhan koko hajanaiselle niemimaalle. Machiavellin teoksia on luettava tätä taustaa vasten.


title: Niccolò Machiavelli

text: Ennen kuin Machiavelli määrättiin salaliitosta epäiltynä maanpakoon, hän ehti toimia kansalaisarmeijan diplomaattina ja sihteerinä vuonna 1507 perustetussa yhdeksänjäsenisessä komiteassa, joka perustettiin Machiavellin ehdotuksesta. Vuonna 1512 Medicit ottivat vallan espanjalaisten joukkojen tuella ja hajoittivat hallituksen. Machiavelli joutui ensin sisäiseen karkoitukseen ja sitten vankilaan. Vapauduttuaan hän lähti Firenzestä ja asettui maatilalle sen ulkopuolelle.


title: Niccolò Machiavelli

text: Maanpaossa vuonna 1513 Machiavelli kirjoitti tunnetuimman teoksensa "Ruhtinaan". Siinä hän esittelee ihannemallinsa hallitsijasta, jonka ainoana moraalina tulee olla päämääräänsä pyrkiminen suosiosta välittämättä. Ilmiötä kutsutaan myös machiavellismiksi. Teos loi Machiavellin maineen ateistina ja moraalittomana kyynikkona.


title: Niccolò Machiavelli

text: Maanpaossa Machiavelli kirjoitti myös toisen pääteoksensa "Valtiollisia mietelmiä" eli "Esitelmiä Titus Liviuksen kymmenestä ensimmäisestä kirjasta". Kolmesta kirjasta koostuva teos on pinnallisesti kommentaari Titus Liviuksen "Rooman historiaan", mutta käytännössä Machiavelli esittelee ennemminkin omia kuin Liviuksen näkemyksiä ja pyrkii historiantutkimisen sijaan käyttämään historiallisia tapahtumia opettavaisina tarinoina siitä, kuinka valtio on järjestettävä. Perinteisen näkemyksen mukaan tässä teoksessa Machiavelli esittää tasavaltaisen valtionäkemyksen, kun hän "Ruhtinaassa" keskittyi yksinvaltiuteen.Lisäksi Machiavellilta on julkaistu esimerkiksi runoja, kirjeenvaihtoa, muita näytelmiä ja lyhyempiä poliittisia kirjoituksia.


title: Ruhtinas (kirja)

text: Ruhtinas ("Il Principe") on Niccolò Machiavellin vuonna 1513 kirjoittama kirja, joka julkaistiin vasta vuonna 1532. Se on renessanssin ajalle hyvin tyypillinen: se on ohjekirja hallitsijoille. Teos on erityisesti osoitettu Lorenzo de' Medicille, joka oli myös paavi Leo X:n veljenpoika, siinä toivossa, että hän Machiavellin ohjeiden avulla osoittautuisi siksi suureksi hallitsijaksi, jota Firenze kaipasi palauttaakseen itsenäisen valta-asemansa. Luultavasti Machiavelli myös toivoi, että kirja saattaisi hänet takaisin Medicien suosioon, hän voisi palata maanpaosta ja nousta takaisin politiikan keskiöön.


title: Ruhtinas (kirja)

text: Paavi Paavali IV kielsi kirjan vuonna 1559 ja kirja päätyi myös vuonna 1564 Trenton kirkolliskokouksen kiellettyjen kirjojen listalle (Index Librorum Prohibitorum). Kirjasta tuli valistusajan suosikki ja se julkaistiin ranskaksi vuonna 1768 ja englanniksi vuonna 1772.


title: Ruhtinas (kirja)

text: Machiavelli ihannoi useita myyttisiäkin muinaisen maailman johtajia, kuten Romulusta (Rooman perustajaa), Moosesta, Kyyrosta (Persian keisarikunnan perustajaa) ja Theseusta (Ateenan kuningasta) sekä myös Filippos Makedonialaista, Aleksanteri Suuren isää. Aikalaisistaan hän tarkasteli ihannoiden Espanjan kuningas Ferdinand Aragonialaista ja erityisesti paavi Aleksanteri VI:ta ja hänen poikaansa Cesare Borgiaa ja tämän häikäilemätöntä tapaa juonitella omien etujensa edistämiseksi. Machiavelli ei kuitenkaan jätä kirjassaan väliin tilaisuutta arvostella Julius Caesaria.


title: Ruhtinas (kirja)

text: Vaikka Machiavellilla itsellään oli klassinen humanistinen koulutus, Ruhtinaassa hän esittää aikalaisiaan kauhistuttaneita ohjeita. Machiavelli ei silti ylistänyt jyrkkää vallankäyttöä sinänsä, vaan ainoastaan välineenä luoda vahva ja itsenäinen valtio, joka turvaa kansalaisten vapaudet ja turvallisuuden. Machiavelli piti myös tärkeänä eroa välttämättömän julmuuden ja mielivaltaisen, jatkuvan julmuuden välillä. Hänen mielestään väkivallan kuuluu olla kertaluontoista. Hallitsijan tuli kuitenkin olla välittämättä, jos kansa piti häntä julmana, kunhan kansalaiset vain pysyivät uskollisina ja kunnioittivat hallitsijaansa.


title: Ruhtinas (kirja)

text: Machiavellin mukaan ruhtinaan vallassapysymiselle oleellista on tasapainotella sotilaiden, ylimysten ja kansan suhtautumisessa ruhtinaaseen. Sotilaat ovat vaaraksi ruhtinaan vallalle, jos he pitävät ruhtinasta heikkona. Kansan arvostuksen saaminen usein aiheuttaa närää ylimystössä ja päinvastoin. Machiavelli toteaa tästä muun muassa että ylimyksiä voi ruhtinas aina vaihtaa, mutta kansaa ei. Hän piti myös parempana hallita kansaa virkamiesten ja ministerien kuin perintöaatelin avulla.


title: Ruhtinas (kirja)

text: Ulkopolitiikassa Machiavelli piti tärkeänä, että ruhtinas ei liittoudu itseään voimakkaampien valtioiden kanssa, koska piti väistämättömänä näiden ikeen alle joutumista. Lisäksi hänen mielestään ei naapurivaltioiden sodissa saanut jäädä koskaan puolueettomaksi, koska hävinnyt valtio kantaisi kaunaa, kun ei saanut ruhtinaan apua ja voittanut pitäisi ruhtinasta heikkona.


title: Ruhtinas (kirja)

text: Machiavelli käsittelee "Ruhtinaassa" laajalti sotataitoa ja arvosteli erityisesti Italiassa silloin vallinnutta palkka-armeijakäytäntöä. Hänen mielestään palkka-armeijoiden uskollisuus oli häilyvä eikä palkka-armeija ollut yhtä uhrautuvainen kuin kansallinen armeija. Hän myös esitti, että on enemmän palkka-armeijan etujen mukaista lietsoa ja pitkittää väkivaltaisuuksia kuin lopettaa ne. Sekä palkka-armeijan että koko kansan osalta hän oli muutenkin sitä mieltä, että kaikki vannovat uskollisuutta helposti rauhan aikana, mutta kun on tosi kyseessä, niin uskollisuus katoaa.


title: Ruhtinas (kirja)

text: Kaikesta "Ruhtinaan" saamasta kritiikistä huolimatta Machiavellilla on ihailijansakin. Tunnetuimpia heistä ovat Machiavellin aikalainen, Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan hallitsija ja Espanjan kuningas Kaarle V, kardinaali Richelieu, Ruotsin kuningatar Kristiina, Benito Mussolini ja Francis Bacon. Sen sijaan Preussin kuningas Fredrik II Suuri vastusti Machiavellin ajatuksia ja kirjoitti kirjalle vastakirjoituksen nimeltään "Anti-Machiavelli".


title: Ruhtinas (kirja)

text: Antonio Gramscin tulkinnan mukaan Ruhtinas, johon Machiavelli viittaa, onkin kansa. Machiavelli ei kirjoittanut "Ruhtinas" -teosta suinkaan oppikirjaksi ruhtinaille – he eivät tarvinneet opasta vallankäyttöön koska he jo tiesivät kuinka valtaa käytetään – vaan paljastaakseen kansalle pikkuruhtinaiden metkut. Näin Gramsci käänsi käsityksen "Ruhtinaan" moraalittomuudesta nurin; teoksen päämäärä oli moraalinen: Italian yhdistäminen ja rauhoittaminen niin, että jatkuvista sodista päästäisiin eroon. Toteuttaakseen päämääräänsä Gramscin mukaan Machiavelli yritti kertoa kansalle sen olevan poliittinen toimija ja että kansan tulisi valita itselleen hyvä ruhtinas. Saman tulkinnan mukaan kirjan joutuminen katolisen kirkon indeksiin johtui nimenomaan siitä, että se paljasti myös kirkon kaksinaismoralistisen tavan käyttää valtaa, ei niinkään itse teoksen ”moraalittomuudesta”.


title: Latinalaiset aakkoset

text: Latinalaiset aakkoset ovat laajimmin käytetty aakkospohjainen kirjoitusjärjestelmä. Se kehittyi Apenniinien niemimaalla 700-luvulla eaa. Kaikki länsieurooppalaiset kielet käyttävät nykyisin latinalaista aakkostoa. Se on levinnyt myös muiden alueiden kielten kirjoitusjärjestelmäksi, jossain tapauksissa syrjäyttäen vanhemman järjestelmän, esimerkiksi turkissa ja vietnamissa.


title: Latinalaiset aakkoset

text: Latinalaisista aakkosista käytetään myös nimitystä roomalaiset kirjaimet, mutta tämä on usein käsitteenä suppeampi, pois sulkien goottilaiset kirjaintyypit.


title: Latinalaiset aakkoset

text: Latinalainen aakkosto kehittyi Apenniinien niemimaalla 700-luvulla eaa. kreikkalaisesta aakkostosta etruskien aakkoston kautta. Rooman valtakunnan laajetessa latinasta tuli välimeren alueen toinen yleiskieli Kreikan rinnalle.


title: Latinalaiset aakkoset

text: Alkuperäisessä muodossaan aakkosto poikkesi jonkin verran nykyisestä.


title: Latinalaiset aakkoset

text: G otettiin käyttöön ilmeisesti 200-luvulla eaa. C:n muunnelmana. Y ja Z omaksuttiin kreikasta 100-luvulla. Kirjaimet J, U ja W lisättiin keskiajalla. Roomalaiset eivät tehneet eroa suurten ja pienten kirjainten välillä; pienet kirjaimet muodostuivat vasta keskiajalla kursiivista.


title: Latinalaiset aakkoset

text: Latinalaiseen kirjaimistoon on tarpeen vaatiessa, yleensä kirjoitusjärjestelmän fonetisoimiseksi, lisätty uusia kirjaimia. Olemassa oleviin kirjaimiin on myös lisätty tarkkeita.


title: Latinalaiset aakkoset

text: Latinalaisiin kirjaimiin liitettyjä tarkkeita ovat mm.:Joihinkin kieliin on jäänyt kirjaimia aikaisemmista kirjoitusjärjestelmistä, kuten islannin "thorn" (Þ, þ) tai muinaisenglannin ja keskienglannin "wynn" (Ƿ, ƿ).


title: Latinalaiset aakkoset

text: Jotkin kirjaimet ovat syntyneet kahden aikaisemman kirjaimen yhdistelminä eli ligatuureina. Tällaisia kirjaimia ovat mm. œ, æ ja saksan ß.


title: Aramean kirjaimisto

text: Aramean kirjaimisto kehittyi foinikialaisesta noin vuonna 1000 eaa. Aramean kieltä suosittiin Persiassa, josta se levisi Lähi-itään ja Egyptiin ja muodostui aikansa ylikansalliseksi kulttuurikieleksi. Arabian kieli syrjäytti sen vasta 800-luvulla. Kirjoitusjärjestelmästä kehittyi idässä Intian brahmi-kirjoitus, anatoliassa muinaisturkin sisäaasialaiset riimut, syyrian ja heprean kirjaimistot sekä nabatealainen kirjoitus Petran kaupungissa Jordaniassa ja sitä kautta arabian aakkosto.


title: Aramean kirjaimisto

text: Aramean kirjaimistoon kuuluvat seuraavat kirjaimet:


title: Joel Lehtonen

text: Joel Lehtonen (27. marraskuuta 1881 Haukiniemen kylä, Sääminki – 20. marraskuuta 1934 Haaga) oli suomalainen kirjailija, kääntäjä, kriitikko ja toimittaja.


title: Joel Lehtonen

text: Kirjailijana Lehtonen aloitti uusromantikkona, mutta sisällissodan jälkeen hänen tuotantonsa muuttui illuusiottomaksi ja pessimistiseksi.


title: Joel Lehtonen

text: Lehtosen tunnetuin teos on romaani "Putkinotko". Se kuuluu "Putkinotko"-sarjaan, johon kuuluvat myös romaani "Kerran kesällä" ja novellikokoelma "Kuolleet omenapuut". "Putkinotkoa" pidetään suomalaisen kirjallisuuden toisena suurena yhdenpäivänromaanina Volter Kilven "Alastalon salissa" -romaanin ohessa.


title: Joel Lehtonen

text: Joel Lehtonen syntyi Säämingin Haukiniemessä Harjun tilalla Karoliina Heikaraisen aviottomana poikana. Äiti jätti Joelin huutolaiseksi jo puolivuotiaana ja seuraavat kolme vuotta Joel Heikarainen vietti ankeissa oloissa eri puolilla Säämingin pitäjää. Aikuisena Joel uskoi huonon terveytensä johtuneen juuri näistä varhaislapsuuden kurjista vuosista.


title: Joel Lehtonen

text: Vuonna 1885 papinleski Augusta Wallenius huusi Joelin hoitoonsa seuraaviksi 11 vuodeksi ja Joelin sukunimeksi vaihdettiin Lehtonen. Joelin elämä parani nyt huomattavasti ja hän pääsi käymään Säämingin kansakoulun ja sen jälkeen oppikoulua ensin Savonlinnan lyseossa 1893–1897 sekä Kuopion yhteiskoulussa ja lopuksi Helsingin suomalaisessa reaalilyseossa josta hän kirjoitti ylioppilaaksi keväällä 1901. Joel oli siirtynyt Helsinkiin kouluun kun Augusta Wallenius oli muuttanut sinne.


title: Joel Lehtonen

text:
Joel Lehtonen aloitti estetiikan ja nykykansain kirjallisuuden opinnot Helsingin yliopistossa mutta hänet erotettiin jo vuoden kuluttua rangaistukseksi osallistumisesta vuoden 1902-1904 kutsuntalakkoon. Joel oli kuitenkin jo ryhtynyt kirjoittamaan sanomalehtiin ja hän oli toimittajana useissa lehdissä eri puolella Suomea muun muassa Mikkelissä ja Porvoossa. Tässä vaiheessa hän myös alkoi kirjoittaa uusromanttiseen tyyliin runoja.
Kesällä 1905 Joel Lehtonen vieraili Säämingissä ja tapasi tällöin äitinsä Karoliina Heikaraisen ja velipuolensa Aleksander Muhosen (1873–1921). Tällöin Lehtonen sai ajatuksen hankkia maatilan jonne hän voisi asettua elämään lähempänä omia maalaisjuuriaan ja jossa myös hänen sukulaisensa voisivat asua. Saman vuoden joulukuussa hän osti tätä varten yli 30 hehtaarin "Inhanmaan" tilan Säämingin Tolvanniemen kylästä – tästä tilasta tuli Lehtosen kirjojen "Putkinotko". Tilan asuinrakennus jaettiin kahtia niin että Aleksander Muhonen perheineen asui sen toista päätyä ja toinen puoli oli Joelin käytössä. Muhoset asuivat tilalla ympärivuotisesti, Joel Lehtonen enimmäkseen kesäisin. Muhosten oli tarkoitus huolehtia tilan maanviljelystä ja Joel puolestaan keskittyi puutarhan hoitoon. Muhosten kuului myös huolehtia Lehtosen täyshoidosta silloin kun hän asui tilalla. Tätä yhteiseloa Lehtonen sitten käytti materiaalina "Putkinotko"-sarjan kirjoissaan ("Kerran kesällä", "Kuolleet omenapuut", "Putkinotko").


title: Joel Lehtonen

text: Joel Lehtonen teki ensimmäisen ulkomaanmatkansa 1907–1908 Italiaan ja Sveitsiin ja kiinnostui tällä matkalla romaanisten maiden kirjallisuudesta. Tämän matkan pohjalta hän teki kirjansa "Myrtti ja Alppiruusu"; vuonna 1911–1912 tehty Pariisin-matka taas tuotti kirjan "Punainen mylly". Joel Lehtonen eli kuitenkin säästeliäästi ja kirjoitti ahkeraan saadakseen tuloja muun muassa Inhanmaan tilan ylläpitoon sekä kerätäkseen rahaa säästöön – hänen tavoitteenaan oli 10 000 markan pääoman kerääminen. Lehtonen ostikin vuonna 1915 säästöillään itselleen "Hörneborg"-nimisen huvilan silloin vielä Helsingin maalaiskuntaan kuuluneesta Haagasta läheltä Helsinkiä.


title: Joel Lehtonen

text: Kesät Lehtonen vietti yleensä Inhan tilallaan. Täällä hän paranteli tervalla ja savihauteilla vaikeaa reumaansa, hoiti puutarhaa ja seurusteli kesävieraidensa kanssa. Inhan kesävieraisiin kuuluivat ainakin rouva Sylvia Avellan ja tämän ystävätär neiti Edit Grenman, oopperalaulaja Harald Björkman, sosiologi ja poliitikko Rudolf Holsti puolisoineen, taidemaalari Juho Rissanen, taidehistorioitsija Ludwig Wennerström sekä läheisen Tynkkylänjoen kartanon poika Kalle Ikonen ja vuodesta 1916 alkaen hierojatar Lydia Thomasson, josta tuli Lehtosen vaimo vuonna 1920.


title: Joel Lehtonen

text: Lehtosen ja hänen velipuolensa välit huononivat kesä kesältä koska Lehtonen ei ollut tyytyväinen Muhosten tilanhoitoon ja toisaalta tila oli liian pienikin elättämään Muhosen kymmenlapsista perhettä ja Muhosten asema oli tilalla epävarma. Lehtonen alkoi vähitellen vieraantua Inhan tilasta ja lopulta myi sen 1922. Aleksander Muhonen oli kuollut edellisenä vuonna tapaturmassa Savonlinnan Lehtiniemen telakalla, jossa hän oli kirvesmiehenä rakentamassa tervahöyryä, ja muu perhe hajaantui ympäri Säämingin pitäjää.


title: Joel Lehtonen

text: Tämän jälkeen Lehtonen asui elämänsä loppuun saakka kesiä ja ulkomaanmatkoja lukuun ottamatta enimmäkseen Hörneborgin talossaan. Uudeksi kesänviettopaikakseen Lehtonen hankki vuonna 1924 Vanajaveden Pienessä Vähä-Vohli saaressa Sääksmäellä sijainneen Lintukoto-nimisen kalastajamajan. Lehtoselle oli myönnetty valtion taiteilijaeläke vuonna 1920.


title: Joel Lehtonen

text: Vuoden 1933 jälkeen Lehtosta pitkään vaivannut selkärankareuma alkoi pahentua niin että hän oli lähes liikuntakyvytön ja kärsi unettomuudesta ja masennuksesta. Kesällä 1934 hän ei enää pystynyt kirjoittamaan kipujen takia, ja viikkoa ennen 53-vuotissyntymäpäiväänsä Lehtonen hirttäytyi kotonaan Haagassa työhuoneensa kattoon maalatun tähtitaivaan alle. Hänet on haudattu Helsingin Hietaniemeen: U21b-18-2.


title: Joel Lehtonen

text: Joel Lehtosen Inhan tilan rakennukset ovat säilyneet nykypäivään. Samoin Hörneborgin huvila löytyy edelleen Helsingin Etelä-Haagan Sankaritieltä.


title: Joel Lehtonen

text: Joel Lehtosen tuotannossa kohoaa eniten esille yhdenpäivänromaani "Putkinotko". Kuitenkin Lehtosen tuotanto on laaja-alaista. Teokset koskettelevat nuoruuden romantiikkaa, kansankuvausta, pessimististä aikalaiskritiikkiä. Lehtonen on merkittävä prosaisti ja lyyrikko, jolta pilkahtelee huumorin sävyjä. Ajan myötä Lehtosen asema monipuolisena kirjailijana on vahvistunut.


title: Foinikialainen kirjaimisto

text: Foinikialainen kirjaimisto kehittyi vuoden 1050 eaa. tienoilla Foinikiassa, nykyisen Libanonin seudulla. Kauppiaskansan mukana kirjoitusjärjestelmä levisi tehokkaasti eri alueille ja siitä kehittyivät puunilainen (Karthagon) kirjoitus, muinaisheprealainen kirjoitus sekä aramean ja kreikan kirjaimisto. Kreikan kirjaimistosta syntyivät edelleen kyrillinen ja latinalainen kirjaimisto.


title: Foinikialainen kirjaimisto

text: Puunilainen kirjoitus hävisi Karthagon valtakunnan tuhouduttua ja muinaisheprealainen kirjoitus korvautui aramean kirjaimistosta kehittyneellä heprean neliökirjoituksella, muinaisheprealaisesta kirjoituksesta edelleen kehittyneellä samarialaisella kirjoituksella on enää noin 550 käyttäjää.


title: Foinikialainen kirjaimisto

text: Nykyisin uskotaan että foinikialaiset eivät olleet aakkoskirjoituksen ensimmäisiä keksijöitä, vaan jokin heitä edeltänyt kanaanilainen kansa.


title: Juhani Aho

text: Juhani ”Jussi” Aho (alkuaan "Johannes Brofeldt", vuodesta 1907 Juhani Aho; 11. syyskuuta 1861 Lapinlahti – 8. elokuuta 1921 Helsinki) oli ensimmäisiä suomeksi pitkän uran tehneitä ammattikirjailijoita. Hänen kirjailijanuransa kesti nelisenkymmentä vuotta. Ahon tuotannosta mainitaan usein hänen kirjoittamansa novellit, lastut, ja niissä ja muussa lyhytproosassa hän oli parhaimmillaan.


title: Juhani Aho

text: Ahon vanhemmat olivat rovasti Henrik Gustaf Theodor Brofeldt ja Karolina Fredrika Emelie Snellman, joille syntyi yhteensä kymmenen lasta. Lapinlahden Väärnin pappilassa syntynyt Johannes eli Juhani oli heistä vanhin. Yksi hänen pikkuveljistään oli kirjailija ja rehtori Kaarlo Brofeldt.


title: Juhani Aho

text:
Isä oli ottanut osaa 1800-luvun alun herännäisyyteen, mutta hän siirtyi myöhemmin beckiläiseen teologiaan. Äiti pysyi herännäisenä kuolemaansa saakka. Vanhempien uskonnollinen tausta saattoi olla syy Ahon herännäismyönteiseen suhtautumiseen. Esimerkiksi romaanissaan "Muuan markkinamies" Aho on kuvannut heränneet sympaattisina ja oikeamielisinä ihmisinä. Myös novellikokoelmassa "Heränneitä" (1894) hän luo heränneistä myönteistä kuvaa.
Aho kävi Kuopion lyseota vuodesta 1872 ja pääsi ylioppilaaksi 1880. Sen jälkeen hän opiskeli Helsingin yliopistossa suomen kieltä, kirjallisuutta ja historiaa. Aho sai jo nuorena ylioppilaana huomiota, kun hän voitti osakuntansa kirjoituskilpailun.


title: Juhani Aho

text: Aho kirjoitti useita romaaneja ja novelleja. Vuonna 1884 hän jättäytyi yliopistosta kirjailijaksi ja vapaaksi toimittajaksi. Aho työskenteli useissa lehdissä ja oli mukana perustamassa Päivälehteä, jonka seuraajaa Helsingin Sanomia hän avusti kuolemaansa saakka. Ensimmäiset novellit julkaistiin 1883. Jo Ahon varhaistuotanto ilmensi realismia, mutta se toi siihen myös uutta ilmettä käsittelemällä uuden ja vanhan ristiriitaa (esimerkiksi esikoisromaani "Rautatie" vuodelta 1884). Hänen pääteoksekseen luetaan "Rautatie", kertomus maaseudun ukosta ja akasta, jotka ensi kertaa kuulevat rautatiestä ja haluavat lopulta päästä sitä katsomaan. Kirjailijan myöhäiskauden huomattavimmasta teoksesta "Juhasta" on tehty kaksi oopperaa ja neljä elokuvaa. Aho on tunnettu myös kehittämästään novellityypistä, suosituista lyhyistä kertomuksistaan eli "lastuista", joista tunnetuin on "Siihen aikaan kun isä lampun osti". Vaikka lastut ovat saavuttaneet suurta suosiota lukijoiden keskuudessa, kirjailija ei itse niistä juuri perustanut, vaan pikemminkin kuvasi niitä muun luomistyön ohessa lenteleviksi kappaleiksi. Vuosina 1891–1921 lastuja ilmestyi kahdeksan kokoelmaa.


title: Juhani Aho

text: Ahon tuotanto on monitahoinen. Se sisältää psykologista realismia (muun muassa "Yksin"), naturalismia lähenevää realismia ("Helsinkiin") ja jopa esseistiikkaa (välillä myös voimakkaasti impressionismia) läheneviä lastuja.


title: Juhani Aho

text: Aho myös suomensi kaunokirjallisuutta, etenkin pohjoismaista mutta myös ranskalaista. Hän osallistui myös vuosina 1906–1920 raamatunkäännöskomitean työhön.


title: Juhani Aho

text: Useat Ahon teoksista ovat kansankuvausta. Hän kirjoitti kuitenkin kuvauksia sekä tavallisesta kansasta että sivistyneistöstä. "Papin rouva" -teoksessa luonnonkuvaus nousee keskeiseksi henkilöiden sisäisen elämän kuvastajaksi ja eroaa näin ollen kauemmas tyypillisestä realismista. Ahon tuotanto jakautuu eri vaiheisiin, joista yksi osuu 1890-luvulle, jolloin Ahon elämässä tapahtui vakiintumista ja tuotannossa syttyi kiinnostus kalevalaisuutta ja herännäisyyttä kohtaan. Ahon tuotannon merkittävintä osaa edustavat lastut, joka on Ahon lyhyille teksteille keksimä termi. Parhaimmillaan hän oli juuri lyhyessä proosassa.


title: Juhani Aho

text: Aho oli ensimmäinen suomalainen kirjailija, joka oikeasti eli kirjoittamalla. Hänestä tuli jo elinaikanaan eräänlainen kansalliskirjailija, minkä vuoksi hän joutui kirjoittamaan liian paljon ja osallistumaan erilaisiin julkisiin tehtäviin, mikä puolestaan hajotti hänen voimiaan. Aho oli myös aikansa tunnetuimpia suomalaiskirjailijoita Euroopassa, koska hänen kirjoistaan ilmestyi erikielisiä käännöksiä melko nopeasti. Jo 1890-luvulla hänen kirjojaan oli käännetty kymmenelle kielelle. Hän haaveilikin vanhemmiten kansainvälisistä markkinoista ja Nobelin palkinnosta. Aho oli myös useita kertoja ehdolla Nobelin palkinnolle.


title: Juhani Aho

text: Ahon kotiolot vaikuttivat myös hänen kirjallisuuteensa. "Juha"-romaanin kolmiodraaman taustalla näkyy kahden sisaren rakkaus. Aho oli naimisissa taiteilija Venny Soldan-Brofeldtin kanssa, mutta rakasti myös Tilly Soldania, vaimonsa siskoa. Kaikki asuivat samassa pihapiirissä, ja Aholla oli lapsia molempien siskosten kanssa.


title: Juhani Aho

text: Aholla oli tiivis yhteys Elisabeth Järnefeltiin, jonka ”kouluun” hän kuului. Heidän kirjeenvaihtonsa kesti vuosia. Järnefelt rohkaisi nuorta kirjailijaa etsimään omaa tietään. Samoin Aholla oli lämmin suhde Minna Canthiin, joka ihastui Ahoon. Ahon suhdetta Järnefeltiin, mutta myös Canthiin kuvaa Tarja Lappalainen teoksessaan "Salonkielämää – rakkautta, riitoja ja kirjoittamisen paloa".


title: Juhani Aho

text: Aho sairastui kurkkumätään ja kuolemaa joudutti aiemmin todettu sydämen laajentuma. Siunaustilaisuus järjestettiin Helsingin Diakonissalaitoksen kappelissa 12. elokuuta 1921. Suomen valtio maksoi Ahon hautajaisista aiheutuneet kulut. Hautajaisista tuli kansallinen surujuhla.


title: Ehrnrooth

text: Ehrnrooth ['ä:rnru:t] on suomalainen aatelissuku, joka tunnetaan erityisesti sotilassukuna ja talouselämän vaikuttajina. Sukuun kuuluvia ja muita Ehrnrooth-nimisiä on nykyään noin 250.


title: Ehrnrooth

text: Ehrnroothin suku on perimätiedon mukaan lähtöisin Pommerista Saksasta, josta se saapui Baltian kautta Suomeen. Hans Plagman -nimisen upseerin arvellaan muuttaneen Liivinmaalta Suomeen vuoden 1600 tietämillä. Hänen poikansa Hans Plagman (k. 1679) toimi kauppiaana ja raatimiehenä Turussa. Tämän poika, Käkisalmen tuomari Johan Plagman (1623–1696) aateloitiin vuonna 1687 nimellä "Ehrenrooth", mutta nimen kirjoitusasusta jäi myöhemmin yksi e-kirjain pois. Suku introdusoitiin kaksi vuotta myöhemmin Ruotsin ritarihuoneelle aatelisena sukuna numero 1123.


title: Ehrnrooth

text: Sukuun kuulunut kenraalimajuri Carl Gustaf Ehrnrooth sai vuonna 1801 Kuninkaallisen Miekkaritarikunnan ristin ja hänet korotettiin samassa yhteydessä ritaristoon. Kun Suomen ritarihuone järjestäytyi vuonna 1818, hänen jälkeläisensä merkittiin sinne aatelisena sukuna numero 73 ja muut Ehrnroothit aatelisena sukuna numero 85. Ruotsissa sukua ei asunut vuoden 1809 jälkeen, mutta vuosina 1946 ja 1978 Suomesta muuttaneille suvun jäsenille myönnettiin uudelleen edustusoikeus Ruotsin ritarihuoneella.


title: Ehrnrooth

text: Suvussa on 1700-luvun alusta alkaen ollut runsaasti upseereita ja siihen on kuulunut yhteensä seitsemän kenraalia. Suku on vuodesta 1791 omistanut Seestan kartanon Nastolassa. Suomen itsenäisyyden aikana sukuun on kuulunut myös useita vuorineuvoksia.


title: Ehrnrooth

text: Ehrnroothin suku tunnetaan nykyisin suuresta varallisuudestaan ja merkittävistä omistuksistaan lukuisissa pörssiyhtiöissä. Heitä on 1990-luvulla kutsuttu jopa Suomen talouselämän vaikutusvaltaisimmaksi perheeksi ja ”Suomen Wallenbergeiksi”. Vaikka suvun taloudellisen mahdin onkin sittemmin sanottu hiipuneen, Ehrnrootheilla on edelleen vahva asema muun muassa Fiskarsin omistajina. Fiskarsin suurimpien osakkeenomistajien joukossa on Ehrnroothien suvun sijoitusyhtiöitä, kuten Alexander Ehrnroothin johtama Virala ja Paul Ehrnroothin Turret.


title: Ehrnrooth

text: Vuoden 2015 alussa Helsingin Sanomat laski Ehrnroothien omistavan pörssiyhtiöiden osakkeita yli 1,3 miljardin euron arvosta ja olevan siten Suomen toiseksi rikkain suku Herlinien jälkeen.


title: Ehrnrooth

text: Jääkärikapteeni ja kirjailija Jalmari Kara (ent. Forsström) oli kenraali Johan Casimir Ehrnroothin avioton poika.


title: Hyvinkään yhteiskoulu

text: Hyvinkään yhteiskoulun lukio eli HYK tai Hyvinkään Yhteiskoulu on toinen Hyvinkään lukioista. Se sijaitsee kaupungin pääkadulla Uudenmaankadulla numerossa 17. Samoissa tiloissa toimii myös aikuislukio.Hyvinkäälle perustettiin vuonna 1918 jo vuosikymmenen kaivattu oppikoulu, joka sai nimekseen Hyvinkään yhteiskoulu. Ensimmäiseksi rehtoriksi valittiin Jussi Ritala. Ensimmäisenä lukuvuotena oppilaita oli 54. 1937 hyväksyttiin koulun laajeneminen myös lukioksi. Laajennus valmistui joulukuussa 1938 koulun 20-vuotisjuhlien aikaan, ja lukio aloitti toimintansa syksyllä 1939. Talvisota vaikutti tuolloin kouluun monin tavoin. Avustusmäärärahojen puute, ilmahyökkäykset ja sotilasmajoitus pudottivat koulupäivien määrän lukuvuonna 1939–1940 103:een. Keväällä 1940 kuitenkin saivat lakkinsa HYK:n 12 ensimmäistä ylioppilasta.


title: Hyvinkään yhteiskoulu

text: Tila alkoi myöhemmin käydä ahtaaksi, joten 1955 aloitettiin uuden koulun rakennustyöt. Uusi koulurakennus valmistui 1956, ja sitä laajennettiin vielä niin, että 1958 se oli valmis nykyisessä muodossaan.


title: Hyvinkään yhteiskoulu

text: Hyvinkään yhteiskoulu on jaettu lukioon ja aikuislukioon. Opiskelijoita lukion puolella on noin 450 ja aikuislukiossa 150. Koulun oppilaiden menestys ylioppilaskirjoituksissa on ollut selvästi maan keskiarvoa korkeammalla tasolla. Esimerkiksi keväällä 2014 Hyvinkään yhteiskoulun lukio sijoittui Yleisradion kokoamalla ranking-listalla 62. sijalle kaikkiaan 442 listatusta lukiosta.


title: Hyvinkään yhteiskoulu

text: Vuonna 1972 aloitti iltalinja, joka on toiminnassa edelleen. Uuteen peruskoulujärjestelmään HYK siirtyi 1974 ja sai nimekseen Keskustan yläaste ja lukio. Nimi Hyvinkään yhteiskoulu palautettiin takaisin 1980-luvun lopulla.


title: Hyvinkään yhteiskoulu

text: Syksyllä 1996 Hyvinkäällä siirryttiin kahden lukion järjestelmään. Vehkojan ja Pohjoispuiston lukiot lakkautettiin ja niiden opiskelijat ja henkilökunta siirtyivät joko HYK:iin tai Sveitsin lukioon.


title: Hyvinkään yhteiskoulu

text: Muutoksia koettiin myös vuonna 2006. Hyvinkään yhteiskoulun yläaste siirtyi elokuussa uuteen Tapainlinnan kouluun. Lukion tuolloinen rehtori Pentti Halonen siirtyi Hyvinkään kaupungin sivistystoimenjohtajaksi.


title: Hyvinkään yhteiskoulu

text: HYK sijaitsee Hyvinkäällä osoitteessa Uudenmaankatu 17. Kouluun kuuluu päärakennuksen lisäksi pihan toisella puolella oleva ns. alatalo, jossa on kuvataiteen, tekstiilityön, teknisen käsityön ja musiikin luokat. Päärakennuksessa on kolme kerrosta. Peruskoulun siirryttyä syksyllä 2006 Tapainlinnaan koko rakennus jäi lukion ja aikuislinjan käyttöön. Lisäksi rakennukseen muutti taidekoulu.


title: Hyvinkään yhteiskoulu

text: Ei sisällä aikuislinjan rehtoreita.


title: Tenavatähti

text: Tenavatähti oli VipVision-yhtiön tuottama lasten laulukilpailu, jota esitettiin kesäisin vuosina 1990–1995. Kilpailuista televisioitiin alkuerät, semifinaalit ja loppukesällä pidetty loppukilpailu. Monet kilpailun finalisteista levyttivät myös omia soololevyjään kilpailun siivittämänä.


title: Tenavatähti

text: Tenavatähteä esitettiin vuosina 1990–1992 MTV:llä. MTV:llä ei vielä silloin ollut omaa kanavaa, vaan sen ohjelmia esitettiin Yleisradion kanavien ohjelmien välissä. Vuonna 1993 Tenavatähteä alettiin esittää MTV3-kanavalla 1995 asti.


title: Tenavatähti

text: Vuonna 1989 Mainostelevision viihdetoimitus mietti ideoita seuraavalle vuodelle. Jarmo Porola teki useita ehdotuksia, joista toimitus valitsi yksimielisesti Tenavatähden. Sellaista ohjelmaa ei ennen ollut tehty. Keväällä 1990 Tenavatähteen haettiin kilpailijoita pyytämällä laulunäytteitä kasetilla, ja näistä valittiin kilpailijat kesän mittaan esitettäviin ohjelmiin. Ohjelma saavutti lopulta niin suuren suosion, että loppukilpailun yleisöäänestys sai paikoitellen puhelinkeskukset tukkoon. Tenavatähti-kilpailua esitettiin vuosittain ja se oli suosittu muutaman vuoden, kunnes sen suosio alkoi vähitellen hiipua.


title: Tenavatähti

text: Vuonna 1996 Tenavatähti-kilpailua ei enää järjestetty, vaan sen tilalla alkoi uusi, samantapainen lasten laulukilpailu Karuselli, mutta ei ollut läheskään yhtä paljon kilpailijoita eikä televisioituja alkueriä, eikä kyseinen ohjelma koskaan saavuttanut Tenavatähden kaltaista mainetta ja suosiota. Karuselli nähtiin kesäisin ja alkusyksyisin vuosina 1996-2000 ja kahtena viimeisenä vuotena mukana oli tenavasarjan lisäksi teinisarja. Auraviihde järjesti lasten Karusellin myös 2002-2004, mutta sitä ei enää näytetty valtakunnallisessa televisiossa, vaan ainoastaan paikallisilla kanavilla Etelä-Suomessa.


title: Tenavatähti

text: Kilpailuun haettiin keväisin osallistujia MTV3-kanavalla julkistetulla avoimella haulla. Tenavatähden esivalintaraadille sai lähettää lauluesityksensä kasetilla, ja näiden esitysten perusteella raati valitsi esiintyjät varsinaiseen televisioitavaan kilpailuun. Jo ensimmäisenä vuonna toiveikkaita oli paljon, ja parhaimpina vuosina kasetteja saapui raadin kuunneltavaksi useita satoja.


title: Tenavatähti

text: Televisiossa esitettäviin alkueriin valittiin 40 kilpailijaa (ensimmäisenä vuonna 30). Kilpailijat lauloivat taustanauhojen avulla kilpailukappaleensa, jonka jälkeen neljä- tai viisihenkinen tuomaristo antoi pisteensä esiintyjälle. Alkuerien jälkeen valittiin yhteispistemäärän mukaan parhaat kilpailijat semifinaaleihin, joissa kilpaili korkeintaan 16 esiintyjää (sekä mahdollisesti ylimääräisiä kilpailijoita). Semifinaaleissa kilpailijat esittivät kappaleensa uudestaan ja tuomariston antamat pisteet laskettiin samoin kuin alkuerissä. Semifinaaleista valittiin loppukilpailuun kahdeksan parasta (vuonna 1990 kuusi parasta) kilpailijaa.


title: Tenavatähti

text: Loppukilpailu pidettiin joka vuosi alkusyksystä Tampere-talossa ja se lähetettiin suorana lähetyksenä, toisin kuin alkuerät ja semifinaalit, jotka nauhoitettiin keväisin ja esitettiin kesän mittaan. Loppukilpailujen kohdalla ainoan poikkeuksen teki ensimmäinen, vuoden 1990 finaali, joka nauhoitettiin studiossa jo ennakkoon. Finaalissa kukin kilpailija esiintyi kaksi kertaa. He esittivät alkueräkappaleensa lisäksi jonkin muun kappaleen. Loppukilpailuissa tuomaristo antoi pisteet esiintyjille vain vuoden 1991 finaalissa. Muiden vuosien finaaleissa julkistettiin kolme parasta. Tämän lisäksi yleisöäänestyksen perusteella nimettiin yleisön suosikki.


title: Tenavatähti

text: Tenavatähteä juonsi koko sen historian ajan musiikin alalla pitkään toiminut Seppo Hovi. Tuomaristossa nähtiin muiden muassa Seppo Ruohonen, Pedro Hietanen, Arja Koriseva ja Katri Helena. Ohjelmaa tuotti Jarmo Porola VipVisionista.


title: Tenavatähti

text: Lapset saivat valita kilpailukappaleensa vapaasti, mikä johti ajoittain keskusteluun lasten laulettavaksi sopivasta musiikista. Useimmiten kilpailulauluiksi ei valittu lastenlauluja, ja Tenavatähteä arvosteltiin liiasta aikuismaisuudesta. Erikoisimpia kappalevalintoja oli Matias Sassalin laulama "Elämää juoksuhaudoissa".


title: Tenavatähti

text: Monet tenavatähdet ovat julkaisseet soololevyjä, joita ovat tehneet lähinnä palkinnoille ja finaaleihin asti päässeet kilpailijat. Kirkkaasti eniten omia levyjään myynyt tenavatähti on Timo Turunen.


title: Tenavatähti

text: Isossa-Britanniassa asunut Daralee Lucia Jumpsen (syntynyt 1977) voitti vuoden 1990 kilpailun. Hänen tätinsä Eeva Kiviharju, joka aikoinaan lauloi Seidat-yhtyeessä, oli tehnyt kilpailukappaleet "Onks Tiina kotona?" ja "Maarianna". Ensin mainitun kappaleen kilpailuesityksessä olivat taustaryhmänä Daraleen sisko Rebecca sekä heidän serkkunsa Peetu ja Inka Kiviharju. Sukunimi periytyy kanadalaiselta isältä.


title: Tenavatähti

text: Leif Lindgren esiintyi Tenavatähdessä vuonna 1990, jolloin hän esitti kappaleet "Liljankukka" ja "Kun tummat saapuu taivaaseen". Hän sijoittui kilpailussa kolmanneksi. Samana vuonna Lindgreniltä ilmestyi hänen omaa nimeään kantava levy.


title: Tenavatähti

text: Matias Sassali esiintyi Tenavatähdessä 1991, 11-vuotiaana. Hän lauloi kappaleen "Elämää juoksuhaudoissa". Hän selviytyi loppukilpailuun, jossa ei päässyt kolmen parhaan joukkoon. Hänet kuitenkin valittiin yleisön suosikiksi finaaliviikolla järjestetyssä puhelinäänestyksessä. Sassalin kappalevalintaa pidettiin erikoisena ja hänen äitinsä sekä kilpailun juontaja Seppo Hovi olivat myös kommentoineet asiaa, mutta Sassali itse kieltäytyi esittämästä mitään muuta kappaletta. Samana vuonna Matiakselta ilmestyi oma soololevy. Sittemmin Sassali on opiskellut Rovalan pop- ja jazz-opistossa ja toiminut keikkamuusikkona "Sininen poletti" -orkesterissa, joka sai alkunsa sotilassoittokunnassa. Hän on myös työskennellyt rumpalina Lumipallo-orkesterissa, joka kiinnitetään aina uudelle tangokuninkaalle kuninkuusvuodeksi. Matias on vaikuttanut muutaman kuukauden O'jess-nimisessä bilebändissä, joka on toiminut Idolsista tutun Pete Seppälän taustabändinä. Hän soittaa rumpuja ja taustalaulaa Jarkko Honkanen ja Taiga -tanssiorkesterissa (2017). Hän asuu vaimonsa kanssa Parolassa. Matias Sassalin sisko Saana on vuoden 2018 tangokuningatar.


title: Tenavatähti

text: Juli Johanna Virtanen (s. 1981) osallistui Tenavatähti-kilpailuun vuonna 1992. Vaikka tämä Turusta kotoisin oleva namibialais-suomalainen tyttö jäikin kisassa yllättäen mitalisijojen ulkopuolelle, nousi hän silti yhdeksi suosituimmista tenavatähdistä. Finaalissa hän sai toiseksi eniten yleisön ääniä. Kilpailukappaleet hänellä olivat "Molto presto" ja "Pojat". Häntä nähtiin kisojen jälkeen useissa tv-konserteissa ja monissa muissa pienemmissä konserteissa.


title: Tenavatähti

text: Tenavatähti-finaali poiki Johannalle myös levytyssopimuksen, ja vuonna 1993 hän levytti oman pitkäsoiton "Rakkauden pallomeri". Ennen valtakunnallista Tenavatähteä hän voitti pienemmän paikallisen laulukilpailun ja palkintona siitä syntyi vinyylisingle, jolta löytyvät kappaleet "Molto presto" ja "Suklaasydän". Johanna on ollut nuoresta asti myös taitava tanssija ja vetänyt sisarensa Isabella Virtasen (myös Tenavatähti-finalisti vuodelta 1993) kanssa omaa tanssikoulua.


title: Tenavatähti

text: Johanna Virtanen oli mukana myös tyttöbändi Veenuksessa 90-luvun loppupuolella. Bändi teki yhden pitkäsoittolevyn, jolta suhteellisen ahkerassa radiosoitossa oli single "Ake, Make, Pera ja mä". Bändin taival ei kuitenkaan ollut kovinkaan pitkä. 2000-luvun puolella Johannaa on nähty muun muassa mainostyössä, esimerkiksi Hesburgerin mainoksessa.


title: Tenavatähti

text: Natasha Isabella Virtanen, joka tunnetaan myös nimellä 'Bella' (s. 1983) osallistui Tenavatähti-kilpailuun vuonna 1993 sisarensa Johannan edellisvuotisen menestyksen innoittamana. Kilpailukappaleenaan hän esitti Juhani Rasinkankaan säveltämän ja Pauli Ylitalon sanoittaman kappaleen "On niin monta makua". Finaalissa toisen kierroksen kappaleena oli Mika Toivasen ja Ilkka Vainion "Mä vielä aikuistun". Ennen Tenavatähteä Isabella oli kilpaillut Salon lastenlaulukilpailussa vuonna 1992. Soololevyä hän ei koskaan tehnyt, vaikka esiintyikin ahkerasti. Johannan kanssa he tekivät myös yhteisesiintymisiä, joilla esittivät muun muassa Johanna Virtasen levytyskappaleita albumilta "Rakkauden pallomeri". Virtasen sisarukset ovat vetäneet myös omaa tanssikoulua. Nykyään Isabella Virtanen työskentelee liikunnanopettajana.Joka vuosi julkaistiin Tenavatähti-kokoelmalevy, jolle valittiin parhaita esityksiä finalistien, semifinalistien sekä alkukilpailijoiden joukosta. Vuosilta 1990-1994 löytyvät myös nuottikirjat lasten kilpailulauluista. Vuodesta 1991 tehtiin oheismateriaalina myyntiin VHS-tallenne, jolta löytyvät samat esitykset kuin kokoelmalevyltä. Tenavatähtiä kuullaan myös jouluäänitteellä "Tenavatähtien joulu". Tällä levyllä laulaa joukko finalisteja ja semifinalisteja vuosilta -90 ja -91. Äänitteellä esiintyy myös kilpailun isän Seppo Hovin poika Ville, joka ei varsinaisiin kisoihin koskaan osallistunut.


title: Syksyn sävel

text: Syksyn sävel on vuosina 1968–2001 ja 2011–2013 esitetty suomalainen television laulukilpailuohjelma. Ohjelma on MTV3:n ohjelmistoa. Kilpailun isinä pidetään Musiikki-Fazerin tuottajaa Jaakko Borgia ja säveltäjä-tuottaja Rauno Lehtistä.


title: Syksyn sävel

text: Kilpailussa erilaiset artistit ja yhtyeet esittävät kappaleita ja katsojat äänestävät suosikkiaan. Runsaan osanoton ja suuren yleisösuosion vuoksi ohjelma sai rinnalleen "Kevään Sävel" -ohjelman vuosina 1984, 1985 ja 1986.


title: Syksyn sävel

text: Syksyn sävel -kilpailun syntymäaikana Suomessa oli vain kaksi televisiokanavaa eikä kevyelle musiikille ollut omaa foorumia. Ohjelmalla oli sen suosion huippuaikoina 1970- ja 1980-luvuilla parhaimmillaan noin 2,5 miljoonaa katsojaa. Kilpailu oli aluksi kaikille avoin, kunnes se muutettiin vuonna 1987 kutsukilpailuksi, jolloin finaalissa kuultiin 10–12 esitystä. Tämä herätti katsojissa ja osallistujissa epäilyjä tiettyjen lauluntekijöiden ja laulajien suosimisesta, vaikka ohjelman tekijät kiistivät tällaiset väitteet. Järjestäjät perustelivat muutosta osanottajien tason laskulla, koska varteenotettavat säveltäjät, sanoittajat ja sovittajat eivät heidän mielestään olleet enää kiinnostuneita kilpailusta. Vuodesta 1977 lähtien yksi lauluntekijä sai osallistua kilpailuun vain yhdellä kappaleella, millä haluttiin saada osanottajajoukko mahdollisimman monipuoliseksi. Kilpailun alkuaikoina käytössä olleesta postikorttiäänestyksestä luovuttiin vuonna 1980. Syksyn sävelen suosio hiipui 1990-luvulla, kun alan tarjonta lisääntyi kaupallisten kanavien tulon myötä ja yleisön huomio siirtyi muualle.


title: Syksyn sävel

text: Vuonna 2002 Syksyn Sävel oli ollut jo pitkään lopettamisuhan alla. MTV3:n ohjelmajohtaja Jorma Sairanen kertoi että "tuote oli kannattamaton eikä kiinnostanut sponsoreita" . MTV3 päätti vaihtaa Syksyn Sävelen mainostajia paremmin houkuttelevaan Popstars -uutuuskilpailuun. Australialaisperäinen Popstars pyöri kaksi kautta korvautuakseen brittiläisellä Idols-formaatilla.


title: Syksyn sävel

text: Kesällä 2011 MTV3 esitti "Syksyn sävel -retro" -nimisen ohjelman, joissa muisteltiin Syksyn sävel -kilpailuja vuosi vuodelta. Kesällä 2011 käsiteltiin vuodet 1968–1981 ja haastateltiin niissä esiintyneitä artisteja. Syksyllä 2012 MTV3-kanavalla nähtiin jatkoa, jossa käsiteltiin vuodet 1982-2001.