title: Aleksandra Fjodorovna (Alix)

text: Tobolskissa he saivat aluksi elää suhteellisen normaalia elämää, mutta väliaikaisen hallituksen kaaduttua ja bolsevikkien tultua valtaan syksyllä 1917 otteet kovenivat. Ensin keisari, hänen puolisonsa ja heidän tyttärensä Maria siirrettiin Ipatjevin taloon Jekaterinburgiin Uralille. Aleksei oli verenvuotokohtauksen jälkeen huonossa kunnossa, ja hänen kolme sisartaan ja osa palveluskunnasta jäivät edelleen hoitamaan häntä Tobolskiin. Aleksein toivuttua myös heidät siirrettiin Jekaterinburgiin. Siellä keisariperhe oli vankien asemassa. Heidän huoneidensa ikkunat oli maalattu umpeen eivätkä he päässeet kirkkoon tai saaneet vastaanottaa vierailijoita.


title: Aleksandra Fjodorovna (Alix)

text: Vähitellen vartijat kuitenkin muuttuivat vankejaan kohtaan myötämielisemmiksi, jolloin bolševikkihallinto päätti lähettää tilalle uudet vartijat. Nämä vartijat kuuluivat pahamaineiseen Tšekaan, ja Moskovasta tulleen käskyn mukaan he teloittivat koko keisariperheen 17. heinäkuuta 1918 Ipatjevin talon kellarissa. Väite, että Moskovasta olisi lähetetty tappokäsky Jekaterinburgiin, on kuitenkin vailla todisteita, sillä tappokäskysähkettä ei ole arkistoista löytynyt. Edvard Radzinskillä on ollut pääsy salaisimpiinkin arkistoihin, mutta hän ei ole löytänyt sähkettä. Valtaosa teloittajista oli bulgarialaisia ja unkarilaisia sotavankeja, joita käytettiin tällaisiin venäläisille itselleen vastenmielisiin tehtäviin, mutta heidän johtajansa kapteeni Jakov Jurovski ja komissaari Pjotr Jermakov olivat venäläisiä.


title: Aleksandra Fjodorovna (Alix)

text: Keisarillisen perheen jäännökset, kahta lasta lukuun ottamatta, nostettiin haudasta vuonna 1991. Ensimmäisenä tunnistettiin juuri keisarinna, jonka leuassa olivat odotetusti jäljellä platinaiset hammaspaikat ja kaksi kokonaista platinahammasta. Kallosta tehty DNA-testi vahvisti asian, Aleksandra Fjodorovna oli kuningatar Viktorian jälkeläinen suoraan alenevassa äidin puoleisessa linjassa, kuten on Britannian nykyisen hallitsijan puoliso, Edinburghin herttua prinssi Philip, jonka verinäytettä kokeessa käytettiin vertailuun.


title: Aleksandra Fjodorovna (Alix)

text: Ruumiit haudattiin juhlallisesti uudelleen Pietari-Paavalin katedraaliin Pietarin keskustassa vuonna 1998. Edustava joukko Euroopan kuninkaallisia osallistui hautajaisiin. Myös presidentti Boris Jeltsin osallistui hautajaisiin kommunistien paheksunnasta huolimatta. Aleksadran hautaamisen teki mahdolliseksi Jurovskin erehdys, sillä Jurovskin tarkoitus oli polttaa Aleksandra jäljettömiin. Jurovskin mukaan he polttivatkin vahingossa hovineidin.


title: Aleksandra Fjodorovna (Alix)

text: Karlovcin synodi kanonisoi murhatut keisarillisen perheen jäsenet vuonna 1960. Venäjän ortodoksinen kirkko toteutti oman kanonisointinsa vuonna 2000.


title: Senaki

text: Senaki () on kaupunki Senakin piirikunnassa Samegrelo ja Zemo Svanetin hallintoalueella Georgian länsiosassa. Se sijaitsee rautateiden risteyskohdassa, jossa Tbilisin ja Suhumin välisestä radasta erkanee haara Potiin. Kaupungissa asuu noin 28 800 henkeä (vuoden 2014 arvio). Vuonna 1921 kaupunkioikeudet saanut Senaki tunnettiin vuosina 1933–1976 nimellä "Mikha Tskhakaia" ja 1976–1989 "Tskhakaia" georgialaisen vallankumouksellisen ja kommunistin Mikha Tskhakaian mukaan.


title: Senaki

text: Kaupungin lähelle on sijoitettu Georgian armeijan 2. divisioona. Kaupungin eteläpuolella on Senakin sotilaslentokenttä. 18. lokakuuta 1998 noin 200 sotilasta nousi kapinaan eversti Akaki Eliavan johdolla ja marssi kohti maan toiseksi suurinta kaupunkia Kutaisia. Kapinayritys keskeytyi ensimmäisiin taisteluihin.


title: Senaki

text: 8. elokuuta 2008 Venäjän ilmavoimat pommitti kohteita kaupungin lähellä osana Venäjän–Georgian sotaa. Abhasiasta saapuneet venäläiset joukot miehittivät kaupungin 11. elokuuta.


title: Poutahaukat

text: Poutahaukat eli Marko Haavisto & Poutahaukat on vuonna 1997 perustettu suomalainen iskelmämusiikkiyhtye. Yhtye tuli suurelle yleisölle tutuksi vuonna 2002 esittäessään "Mies vailla menneisyyttä" -elokuvassa Pelastusarmeijan orkesteria. He esittivät elokuvassa hittikappaleensa ”Paha vaanii”. Poutahaukkojen kokoonpano muuttui keväällä 2005, kun kitaraan vaihtui Pekka Virtanen ja rumpuihin Samuli Halonen. Nykyään yhtyeessä vaikuttaa kitaristina Jaakko Rossi joka korvasi Kaitsu Järvisen vuonna 2011.


title: Elista

text: Elista (, ) on Venäjään kuuluvan Kalmukian tasavallan pääkaupunki. Se sijaitsee Kalmukian länsiosassa.


title: Elista

text: Elista perustettiin vuonna 1865, mutta kaupungin kasvu alkoi varsinaisesti vasta vuodesta 1928, jolloin siitä tuli Kalmukian pääkaupunki. Nimi Elista juontuu kalmukinkielisestä sanasta "elstä", joka tarkoittaa vapaasti käänettynä hiekkaista. Vuonna 1939 kaupungin asukasluku oli 17 000 ja Saksa miehitti sen toisen maailmansodan aikana 12. elokuuta 1942. Saksalaiset perääntyivät 1. tammikuuta 1943 ja Josif Stalin karkoitti kalmukit alueelta. Elista sai uuden nimen Stepnoi ja se liitettiin Stavropolin alueeseen. Vanhempi nimi otettiin uudelleen käyttöön vuonna 1957, jolloin kalmukkien sallittiin palata alueelle ja Kalmukia perustettiin uudelleen.Elistan kaupunkipiirikunnan asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 108 289 henkeä. Heistä 103 749 asui Elistan kaupungissa ja 4 540 lähistön maaseututaajamissa.


title: Elista

text: Elistassa toimii Kalmukian valtion yliopisto.


title: Elista

text: Elistan kansainvälinen lentoasema sijaitsee kaupungin ulkopuolella ja kaupungista on rautatieyhteys länteen Donin Rostoviin.


title: Elista

text: Elistan jalkapallojoukkue Uralan pelaa Venäjän toiseksi korkeimmalla sarjatasolla.


title: Elista

text: Shakin maailmanmestaruusottelu 2006 pelattiin Elistassa.


title: Proxima Centauri

text: Proxima Centauri eli Alfa Centauri C ("α Cen C") on Kentaurin tähdistön suunnalla sijaitseva punainen kääpiötähti. Proxima Centauria ei näe Maasta paljain silmin, vaikka se on Aurinkokuntaa lähimpänä oleva vieras tähti. Etäisyyttä on noin 4,24 valovuoden (1,29 pc) verran.


title: Proxima Centauri

text: Proxima Centauri saattaa olla gravitaationaalisesti sitoutunut kiertämään kaksoistähti Alfa Centauria, ja sitä kutsutaankin joskus nimellä Alfa Centauri C. Tähti sijaitsee noin 1 892 miljardin kilometrin päässä Alfa Centaurista, ja mikäli se kiertää paria, sen kiertoaika olisi noin 500 000 vuotta.


title: Proxima Centauri

text: Hubble-avaruusteleskoopilla on otettu Proxima Centaurista tähän asti tarkin kuva.


title: Proxima Centauri

text: Proxima Centauria kiertää vuonna 2016 ensikertaa havaittu maan kaltainen eksoplaneetta Proxima b, joka arvioiden mukaan sijaitsee tähden elinkelpoisella vyöhykkeellä. Planeetan löysi suomalainen tähtitieteilijä Mikko Tuomi.


title: Proxima Centauri

text: 2016 julkistetussa vielä konseptin asteella olevassa Breakthrough Starshot -hankkeessa on tarkoitus kehittää gramman massaluokkaa oleva aurinkopurje-käyttöinen luotain, jota kiihdytettäisiin laserin avulla. Tavoitteena on saavuttaa 0,2 c:n nopeus, jolla luotain saavuttaisi Proxima Centaurin noin 20 vuodessa. Hankkeen alkurahoitus on 100 miljoonaa dollaria.


title: Sighnaghi

text: Sighnaghi () on kaupunki Sighnaghin piirikunnassa Kakhetin hallintoalueella Georgiassa. Kaupunki on yksi maan pienimmistä 2 146 asukkaallaan vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan. Sighnaghin taloutta hallitsevat viinin ja perinteisten mattojen tuotanto. Kaupunki ja sen ympäristö tunnetaan myös maisemistaan ja historiallisista nähtävyyksistään. Sighnaghin kaupunkia on viime aikoina restauroitu ja siitä on tullut tärkeä matkailukohde.


title: Sighnaghi

text: Nykyisen Sighnaghin kaupungin alueella on ollut asutusta paleoliittiselta kaudelta saakka. Sighnaghi (joka tarkoittaa "suojaa" turkiksi) mainitaan asutuskeskuksena ensimmäisen kerran 1700-luvun alussa. Vuonna 1762 kuningas Erekle II tuki kaupungin rakentamista ja pystytti linnoituksen suojelemaan aluetta dagestanilaisten heimojen hyökkäyksiltä. Vuoden 1770 väestönlaskennan mukaan Sighnaghissa asui sata perhettä, pääosin käsityöläisiä ja kauppiaita. Kun Venäjän keisarikunta liitti Georgian itseensä vuonna 1801, Sighnaghille annettiin virallisesti kaupunkioikeudet ja siitä tuli Signakhin ujezdin () keskus Tbilisin kuvernementissa vuonna 1802. Kaupunki kasvoi nopeasti ja Neuvostoliiton aikana siitä tuli maatalouskeskus. Georgian vakava talouskriisi Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen iski myös kaupunkiin, mutta viime aikoina suuri Georgian hallituksen ja useiden kansainvälisten järjestöjen rahoittama uudelleenrakennushanke on nykyaikaistanut kaupungin infrastruktuuria ja yrittänyt vastata turistien kasvavaan kiinnostukseen kaupunkia kohtaan.


title: Sighnaghi

text: Sighnaghin kaupungin pinta-ala on 2,978 neliökilometriä ja 24,3 prosenttia sen alueesta on asuinaluetta. Sighnaghi sijaitsee noin 113 kilometriä Georgian pääkaupungista Tbilisistä kaakkoon. Sighnaghin piirikunta levittäytyy kaupungin itä- ja lounaispuolilla. Kaupunki sijaitsee Gombori-vuorijonon itäisellä reunalla – vuorijono muodostaa vedenjakajan Iori- ja Alazani-jokien laaksojen välille hedelmällisellä maaseutu- ja puutarhaviljelyalueella. Kaupunki on noin 790 metrin korkeudella merenpinnasta Alazanin jokilaakson yläpuolella kasvokkain Suuren Kaukasuksen kanssa.


title: Sighnaghi

text: Sighnaghissa on lauha ilmasto. Alueella on neljä vuodenaikaa; talvet ovat kohtalaisen kylmiä ja kesät kuumia. Korkein keskilämpötila on 24,3 astetta celsiusta heinäkuussa ja alhaisin keskilämpötila 0,2 astetta tammikuussa. Keskimääräinen vuotuinen sademäärä on 602,1–949,7 millimetriä, ja rankimmat sateet osuvat kevätkuukausille ja alkukesälle.


title: Sighnaghi

text: Sighnaghissa sijaitsee useita historiallisia ja kulttuurisia nähtävyyksiä, ja alue on ollut valtion erityissuojeluksessa vuodesta 1975 lähtien. Kaupunkia ympäröivät 1700-luvun linnoitusmuurien jäänteet. Kaupungissa on kaksi ortodoksikirkkoa, Pyhän Yrjön ja Pyhän Stefanoksen kirkot. Arvostettu Bodben luostari sijaitsee kahden kilometrin päässä kaupungista ja on pyhiinvaelluskohde, sillä se liitetään Pyhään Ninoon, Georgian 300-luvun apostoliin.


title: Sighnaghi

text: Paikallinen, 1950-luvulla perustettu etnografinen ja arkeologinen museo kunnostettiin nykyaikaiseksi näyttelytilaksi, Sighnaghin museoksi, vuonna 2007.


title: Lauantain toivotut levyt

text: Lauantain toivotut levyt on levytoivekonsertti ja Yleisradion vanhin yhä lähetettävä radio-ohjelma. Sen ensimmäinen lähetys kuultiin 2. marraskuuta 1935. Alkuperäinen lähetysaika oli klo 17.00. Nykyisin ohjelmaa lähetetään Yle Radio 1:ssä lauantaisin klo 18.10–19.00.


title: Lauantain toivotut levyt

text: Ohjelmassa toteutetaan kuuntelijoiden musiikkitoiveita tavallisesti 10–12 kappaleen verran. Ohjelmassa ei ole varsinaista juontajaa, vaan kunkin kappaleen soitua loppuun radiokanavan kuuluttaja lukee sen tekijätiedot. Lähetysaika on kautta vuosikymmenten jakautunut kahteen osaan: alkupuoliskolla soitetaan enimmäkseen klassista musiikkia, loppupuoliskolla populaarimusiikkia. Klassisen musiikin puolikkaan on katsottu palvelevan Yleisradion tehtävää kansaa sivistävänä laitoksena.


title: Lauantain toivotut levyt

text: Aikana ennen televisiota, populaarimusiikin osuuden radion musiikkitarjonnasta ollessa niukkaa, ohjelman suosio oli aivan omaa luokkaansa. Ohjelma onkin syöpynyt syvälle suurten ikäluokkien ja heitä vanhempien polvien muistoihin.


title: Lauantain toivotut levyt

text: Soitetut kappaleet kuulutetaan vasta jälkikäteen, ja tämä suo kuuntelijoille mahdollisuuden tunnistamisyritykseen ja vaikkapa tietokilpailunomaiseen arvuutteluun soivasta musiikista.


title: Lauantain toivotut levyt

text: Lauantain toivottujen levyjen 75-vuotisjuhlaohjelma lähetettiin 30. lokakuuta 2010. Tavanomaisen toivekonsertin päätyttyä oli kolmen tunnin mittainen syntymäpäiväohjelma. Tässä suorassa lähetyksessä vieraina olivat säveltäjä, muusikko Pirjo Bergström, tutkija Kaarina Kilpiö ja musiikkitoimittaja Paavo Helistö. Toimittajana oli Jake Nyman, äänitarkkailijana Joonatan Kotila ja tuottajana Tuuli Saarakkala.


title: Tškhorotsqun piirikunta

text: Tškhorotsqun piirikunta () on piirikunta Samegrelo ja Zemo Svanetin hallintoalueella Georgian länsiosassa. Piirikunnassa on noin 30 000 asukasta (2007) ja sen pinta-ala on 619 neliökilometriä. Sen keskus on Tškhorotsqun kaupunkityyppinen taajama, jossa oli vuonna 2007 yhteensä 5 900 asukasta (mukaan lukien yli 1 500 sisäistä pakolaista Abhasiasta). Taajama sijaitsee 180 metrin korkeudella merenpinnasta ja sen nimi tarkoittaa mingreliksi "yhdeksän lähdettä".


title: Tšokhataurin piirikunta

text: Tšokhataurin piirikunta () on piirikunta Gurian hallintoalueella Georgian länsiosassa. Piirikunnassa on noin 22 800 asukasta (2007) ja sen pinta-ala on 824 neliökilometriä. Sen keskus on Tšokhataurin kaupunkityyppinen taajama, jonka lisäksi piirikunnassa on 61 kylää. Vuonna 2006 taajamassa oli 2 210 asukasta. Supsa- ja Gubazeuli-joet kulkevat alueen läpi.


title: Tšokhataurin piirikunta

text: Tšokhataurin kaupungissa on vuonna 1961 perustettu Niko Berdženišvilin paikallismuseo ja piirikunnan alueella Nodar Dumbadzen talomuseo sekä Niko Marrin talomuseo. Myös Bakhmaron vuoristolomakohde sijaitsee Tšokhataurin alueella.


title: Nakutus

text:
Nakutuksella voidaan tarkoittaa joko dieselmoottorin ominaiskäyntiääntä tai ottomoottorin epäsuotuisaa nakutusta.
Nakutusta esiintyy kahdenlaista: normaalia, jossa liekkirintama etenee tasaisesti, maksimipaine 10–20 astetta jälkeen yläkuolokohdan, sekä haitallista nakutusta, jolloin tapahtuu ennenaikainen räjähdyksenomainen syttyminen (paineisku).


title: Nakutus

text: Haitallinen nakutus syntyy, kun liekki syttyy kipinästä, mutta kauempana sytytystulpasta (esimerkiksi palotilan reunalla) tapahtuu itsesyttyminen (paineen ja lämpötilan vaikutuksesta esimerkiksi hehkuvien karstanokareiden aikaansaama syttyminen) ja nämä kaksi paineaaltoa kohtaavat. Seurauksena on tehon laskua sekä moottorin termisten ja mekaanisten rasitusten lisääntymistä. Mikäli haitallista nakutusta tapahtuu vain hetkellisesti (esimerkiksi kiihdytyksessä), ei se yleensä ole moottorille vaarallista. Jos nakutusta kuitenkin ilmenee raskaalla kuormalla, on vakavan moottorivaurion vaara ilmeinen.


title: Nakutus

text: Nakutuksen syntyyn vaikuttavat käytetty polttoaine, kuormitusaste, moottorin ja imuilman lämpötila sekä palotilan muoto ja puhtaus. Nakutusta voidaan vähentää esimerkiksi kuormitusta vähentämällä, sytytystä myöhäistämällä, korkeaoktaanisemmalla bensiinillä sekä pitämällä palotila karstattomana. Nykymoottoreissa käytetään nakutuksen tunnistinta, jonka tehtävänä on tunnistaa haitallinen nakutus ja säätää sen mukaan muun muassa sytytystä sekä ahtopainetta.


title: Nakutus

text: Aikainen sytytys tarkoittaa seoksen syttymistä ennen sytytystulpan kipinää. Sen voi aiheuttaa paikallinen seoksen ylikuumeneminen, esimerkiksi palotilan sisäisen kuuman kohdan aiheuttamana. Sellaisia kohtia voivat olla esimerkiksi pakoventtiili, metallisärmät, kannen tiivisteen reuna ja sytytystulpan elektrodi. Liekki etenee aaltona, kuten sytytystulpan kipinänkin aiheuttamana, mutta oleellinen ero näillä on syttymishetki, joka kipinän tapauksessa on täsmällisesti määritelty ja aikaisen sytytyksen tapauksessa epätäsmällinen, ennustamaton ja ennenaikainen.


title: Nakutus

text: Aikainen sytytys lisää kuumien palokaasujen läsnäoloaikaa männän yläkuolokohdassa, mikä lisää palotilan seinien kuumenemista ja lämpöhäviöitä. Tämä kuumeneminen edelleen siirtää hallitsematonta aikaista sytytystä varhaisemmaksi, mikä pahentaa ilmiötä. Pahimmillaan aikainen sytytys tapahtuu monisylinterisen moottorin yhdessä tai useammassa sylinterissä, jolloin nämä aikaisesta sytytyksestä kärsivät sylinterit alkavat työskennellä huonommin, jarruttaen moottoria, jolloin moottorin loput sylinterit enimmäkseen pyörittävät moottoria, jonka käynti hidastuu ja heikkenee. Kasvanut lämpötila voi vahingoittaa mäntää ja männän renkaita. Kova rasitus voi myös rikkoa kiertokangen. Sytytystulpan tai pakoventtiilin ylikuumeneminen ovat tavallisimpia aikaisen sytytyksen aiheuttajia.


title: Nakutus

text: Detonaatio on eri asia kuin aikainen sytytys, vaikkakin aikainen sytytys voi olla yksi detonaation aiheuttaja. Detonaatio tapahtuu joko normaalin kipinäsytytyksen tai aikaisen sytytyksen seurauksena. Sytytyksen aiheuttama palorintama kulkee aiheuttamansa paineaallon jäljessä. Paineaalto itsessään aiheuttaa jo valmiiksi puristuksessa kuumenneessa seoksessa hetkellisen lämpötilan nousun, joka voi aiheuttaa seoksessa spontaanin syttymisen, joka vuorostaan aiheuttaa paineaallon mukana nopeasti etenevän ja seoksen palamisesta vahvistuvan palorintaman. Ilmiön havitsi ensimmäisen kerran Harry Ricardo tutkiessaan vuosien 1914–1918 aikana tapahtuneita lentokoneiden moottoreiden hajoamisia.


title: Nakutus

text: Mitä aikaisemmin detonaatio tapahtuu, sitä suurempi määrä palamatonta seosta antaa sille energiaa. Niinkin vähän kuin 5 % seoksen määrästä riittää tuottamaan kovan nakutuksen.


title: Nakutus

text: Nakutukseen vaikuttavia tekijöitä


title: Kausalan junaturma

text: Kausalan junaturma tapahtui 13. tammikuuta 1995, kun Helsingistä Pietariin matkalla ollut erikoispikajuna "Sibelius" törmäsi Iitin kunnan Kausalan kylässä Kaivomäen tasoylikäytävälle juuttuneeseen, betonielementtejä kuljettaneeseen ajoneuvoyhdistelmään. Aamulla kello kahdeksan aikaan tapahtuneessa onnettomuudessa loukkaantui kahdeksan ihmistä. Sr1-sarjan sähköveturi 3033 ja neljä junan kuudesta vaunusta suistuivat kiskoilta. Junan ravintolavaunu kaatui kyljelleen Kausalan ratapihalle.


title: Kausalan junaturma

text: Onnettomuuden syy oli elementtejä kuljettaneen ajoneuvoyhdistelmän takatelin juuttuminen raiteille liukkaassa tasoristeyksessä. Ajoneuvoyhdistelmää oli yritetty saada liikkeelle hiekoittamalla tasoristeyksen kantta. VR:n liikenteenohjausta ei ollut ennätetty varoittaa. Rekka juuttui tasoristeykseen vain muutamia minuutteja ennen törmäystä.


title: Kausalan junaturma

text: Veturin keula sekä kolme vaunua vaurioituivat pahoin. Yksi rekan kuormana olleista betonielementeistä sinkoutui törmäyksen voimasta läheisen viljavaraston seinän lävitse. Törmäyksen rajuutta kuvaa myös se, että ravintolavaunussa kassakone lensi koko vaunun päästä toiseen.


title: Riksdag

text: Riksdag (määräisessä muodossa "riksdagen") tarkoittaa seuraavia:


title: Marc Minkowski

text: Marc Minkowski (s. 1962 Pariisi) on ranskalainen kapellimestari ja barokkimusiikin tuntija. Hän aloitti musiikillisen uransa soittamalla fagottia niin moderneissa, kuin vanhempaan musiikkiin keskittyvissä orkestereissa (mm. "Les Arts Florissants" ja "La Chapelle Royale"). Vuonna 1984 Minkowski perusti oman, pääasiassa barokkimusiikkiin keskittyvän ensemblensä Les Musiciens du Louvre, jonka kanssa hän on levyttänyt useita albumeja, mm. Gluckin "Armiden" ja Händelin "Ariodanten".


title: Prahan linna

text: Prahan linna () on keskiajalla perustettu linnoitus Prahassa, Tšekin tasavallassa. Guinnessin ennätysten kirjan mukaan Prahan linna on suurin muinaislinna maailmassa. Linna on peräti 570 metriä pitkä ja keskimäärin 128 metriä leveä; pinta-alaksi muodostuu 7,3 hehtaaria.


title: Prahan linna

text: Prahan linnan perusti 800-luvulla prinssi Bořivoj. Linna on sittemmin rakennettu useaan kertaan uudelleen. Lukuisista tulipaloista ja valloituksista huolimatta linnassa on säilynyt useita rakennuksia ja rakennelmia koko linnan historian ajalta.


title: Prahan linna

text: Vuodesta 1918 linna on toiminut myös Tšekkoslovakian ja nykyisin Tšekin presidentin virka-asuntona. Vahdin vaihto linnan porttien edessä tapahtuu joka tunti. Keskipäivän aikaan seremonia sisältää myös fanfaarit.


title: Aikamiehet

text: Aikamiehet on vuonna 1964 perustettu, viihdemusiikkia esittävä mieskuoro. Se syntyi muusikko Martti Jäppilän (1900–1967) ajatuksesta koota iskelmiä laulava iso mieskuoro. Jäppilä ja Erkki Planting kokosivat ympärilleen 13-miehisen kuoron, joka jo perustamisvuotenaan levytti tunnetuimman kappaleensa "Iltatuulen viesti" (säv. ja san. Martti Jäppilä). Kappaleella Aikamiehiä säesti Dallapé-orkesteri George de Godzinskyn johdolla. Ensimmäisen – sittemmin täysin unohdetun – levytyksen "Iltatuulen viestistä" oli tehnyt Matti Kanto Masan Harmonikkaorkesterin säestämänä yli kymmenen vuotta aikaisemmin.


title: Aikamiehet

text: Kesällä 1967 "Iltatuulen viesti" alkoi herättää huomiota Yleisradion "Kahdeksan kärjessä" -ohjelmassa. Levy nousi ykköseksi ohi neljä kuukautta kärjessä olleen Martti "Huuhaa" Innasen kappaleen "Elsa, kohtalon lapsi". Heinäkuussa "Iltatuulen viesti" oli jo Suomen myydyin levy. Radion uudella vuoden 1968 alusta startanneella "Lista"-ohjelmalla se pysytteli yli 90 viikkoa, tosin koskaan ykköstilaa saavuttamatta. "Iltatuulen viestiä" myytiin kaikkiaan yli 30 000 kappaletta ja se on Suomessa kaikkien aikojen 20 myydyimmän singlen joukossa.


title: Aikamiehet

text: Aikamiesten kokoonpano on vaihdellut paljon vuosien varrella, mutta se on edelleen toiminnassa. Alkuperäisjäseniä ei ole enää mukana. Laila Kinnusen isoveli Raimo Kinnunen oli yksi alkuperäisen kokoonpanon laulajista. Toisen kultalevyn Aikamiehet saivat laulettuaan Dannyn taustalla vuonna 1992 kappaleella "Tämä taivas, tämä maa". Vuonna 1972 rekisteröitiin yhdistys Lauluyhtye Aikamiehet ry, joka muutettiin vuonna 2003 Aikamiehet ry:ksi.


title: John Belushi

text: John Adam Belushi (24. tammikuuta 1949 Chicago, Illinois – 5. maaliskuuta 1982 Hollywood, Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko.


title: John Belushi

text: Belushin isä on Albaniasta muuttanut Adam Belushi ja äiti on Agnes. John Belushi kasvoi Illinois'n osavaltiossa, ja hänellä oli näyttelijä- ja koomikkoveli James Belushi.


title: John Belushi

text: Belushin ensimmäinen suuri läpimurto koomikkona tapahtui vuonna 1971, jolloin hän liittyi Chicagossa "The Second City" -teatteriryhmään. Hänen ällistyttävä ja idioottimainen esiintymisensä laulavana Joe Cockerina (karikatyyri) toi hänelle mahdollisuuden osallistua "National Lampoon" "Lemmingsin" lavaesiintymiseen vuonna 1972.


title: John Belushi

text: Belushi saavutti mainetta työstään "Saturday Night Live" -ohjelman parissa. Hän aloitti yhtenä ryhmän alkuperäisistä jäsenistä vuonna 1975. Tuotantokausien välillä hän teki yhden tunnetuimmista rooleistaan elokuvassa Delta-jengi. Belushi jätti "Saturday Night Live" -ohjelman vuonna 1979 jatkaakseen esiintymistä lukuisissa elokuvissa, joista tunnetuin on "The Blues Brothers" (yhdessä Dan Aykroydin kanssa). Molemmat, Animal House ja Blues Brothers, olivat albumilistan ykkösiä tehden Belushista esiintyvän taiteilijan samanaikaisesti sekä näyttelijänä että laulajana.


title: John Belushi

text: Belushilla oli tunnetusti huume- ja alkoholiongelmia. Steven Spielberg miltei erotti hänet "1941 – Anteeksi, missä on Hollywood?" -elokuvan roolista hänen saapuessaan kuvauksiin jopa tunteja myöhässä ja huonossa kunnossa.


title: John Belushi

text: Belushi löydettiin kuolleena 5. maaliskuuta 1982 33 vuoden ikäisenä Los Angelesissa Chateau Marmont -hotellista. Hänen kuolinsyykseen varmistui yliannostus "speedballia" eli kokaiinin ja heroiinin sekoitusta.


title: Luba Orgonášová

text: Luba Orgonášová (s. 22. tammikuuta 1961 Bratislava) on slovakialainen sopraano, joka on saavuttanut menestystä niin oopperassa kuin konserttilavoillakin. Hän opiskeli kotikaupunkinsa konservatoriossa ja musiikkiakatemiassa ja esiintyi Bratislavassa, Prahassa ja Berliinissä ennen siirtymistään kolmeksi vuodeksi Wienin Volksoperiin 1988.


title: Messier 26

text: Messier 26 on avoin tähtijoukko Kilven tähdistössä. Kohteen havaitsi Charles Messier 26. kesäkuuta vuonna 1764. Kohde ei ole yhtä vaikuttava kuin naapurinsa M11. M26 sijaitsee 5 000 valovuoden päässä. Sen iäksi on arvioitu 87 miljoonaa vuotta. Tähtiä siitä on löydetty 30 kappaletta. Kirkkaudeltaan M26 on 7,66 magnitudia. Muita nimiä ovat mm. NGC 6694, Melotte 212 ja Raab 216.


title: Barnardin tähti

text: Barnardin tähti on himmeä punainen kääpiötähti, joka sijaitsee noin 6 valovuoden päässä Maasta, Käärmeenkantajan tähdistön suunnalla. Tähti on Aurinkoa toiseksi lähin tähtijärjestelmä kolmoistähti Alfa Centaurin jälkeen, eli neljänneksi lähin yksittäinen tähti. Himmeytensä takia se ei kuitenkaan näy paljain silmin. Tähti tunnetaan erityisesti siitä, että sen ominaisliike suhteessa muihin tähtiin on suurempi kuin yhdelläkään muulla tunnetulla tähdellä. Vuonna 2018 tähden läheltä löydettiin jäinen planeetta.


title: Barnardin tähti

text: Barnardin tähti on himmeä M-tyypin punainen kääpiötähti 5,979 valovuoden päässä aurinkokunnasta. Sen absoluuttinen kirkkaus on 13,25 ja näennäinen kirkkaus 9,57 (joten tähti ei näy paljain silmin).Tähden massa on noin 16 %, säde 20 % ja valovoima vain 0,04 % Auringon vastaavista. Sen pintalämpötila on noin 3 134 K, ja metallipitoisuus −0,15. Barnardin tähti on Aurinkoa vanhempi, ja sen iäksi on arvioitu 10–12 miljardia vuotta.


title: Barnardin tähti

text: Barnardin tähti on nimetty löytäjänsä, tähtitieteilijä Edward Emerson Barnardin mukaan. Vuonna 1916 Barnard havaitsi, että tähden ominaisliike oli suurempi kuin yhdelläkään toisella tunnetulla tähdellä.


title: Barnardin tähti

text: 1960-luvulla hollantilainen tähtitieteilijä Peter van de Kamp arveli löytäneensä vanhoja valokuvauslevyjä tutkimalla todisteita siitä, että Barnardin tähteä kiertäisi 1–3 noin Jupiterin massaista eksoplaneettaa. Vuosina 1969–1982 hän julkaisi useita tutkimuksia mahdollisiin planeettoihin ja niiden ominaisuuksiin liittyen. Tutkimuksista huolimatta planeettoja ei kuitenkaan ole löydetty.


title: Barnardin tähti

text: 17. heinäkuuta 1997 Barnardin tähdeltä havaittiin suuri, sinertävän värinen soihtupurkaus. Soihdun lämpötila oli yli 8000 K, ja se kirkasti tähteä yli puoli magnitudia. Soihdun jälkeen tähti sai muuttujanimen V2500 Ophiuchi.


title: Barnardin tähti

text: Barnardin tähdellä on pitkään epäilty olevan planeettoja. Vuonna 2018 Ignasi Ribasin johtama kansainvälinen tutkijaryhmä ilmoitti, että Barnardin tähteä kiertää noin 3 Maan massainen kohde. Kiertoaika noin 233 vuorokautta, etäisyys keskustähdestä 0,4 AU. Rata on soikea, eksentrisyys 0,3. Se lienee jäätynyt supermaapallo, jollainen on elinkelvoton.


title: Dagens Nyheter

text: Dagens Nyheter (, suom, "Päivän uutiset") on Rudolf Wallin vuonna 1864 perustama Ruotsin suurin aamulehti. Sen nykyinen päätoimittaja on Peter Wolodarski.


title: Dagens Nyheter

text: Lehteä julkaistaan Tukholmassa, ja sen levikki on Ruotsissa maanlaajuinen. Sitä luetaan myös Suomessa ruotsinkielisillä alueilla. Vuonna 2003 sen keskimääräinen levikki oli arkipäivisin 360 000 ja sunnuntaisin 400 000.


title: Dagens Nyheter

text: "Dagens Nyheter" vaihtoi 5. lokakuuta vuonna 2004 muotonsa broadsheet-lehdestä tabloidiksi.


title: Dagens Nyheter

text: Vuonna 2017 lehti perusti vuosittain jaettavan kulttuuripalkinnon.


title: Johann Olav Koss

text: Johann Olav Koss (s. 29. lokakuuta 1968 Drammen, Norja) on norjalainen pikaluistelija, nelinkertainen olympiavoittaja ja kolminkertainen maailmanmestari sekä Euroopan mestari.


title: Johann Olav Koss

text: Vuonna 1987 Koss voitti Norjan juniorien mestaruuden, mutta ei pärjännyt 1986 eikä 1987 nuorten MM-kilpailuissa. Vuonna 1988 hän debytoi aikuisten maailmanmestaruuskilpailuissa mutta karsiutui päätösmatkalta. Seuraavana vuonna hän sijoittui EM-kilpailuissa viidenneksitoista ja MM-kisoissa kahdeksanneksi. Kossin uran läpimurto tapahtui vuonna 1990, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden Innsbruckissa.


title: Johann Olav Koss

text: Voidaan sanoa, että Koss oli 1990-luvun alkupuolen paras pikaluistelija maailmassa voittaen maailmanmestaruudet vielä 1991 ja 1994 sekä jääden hopealle 1993 ja pronssille 1992. Albertvillen 1992 olympialaisissa Koss voitti kultaa 1 500 metrillä vain 0,04 sekunnin erolla maanmieheensä Ådne Søndråliin ja hopeaa 10 000 metrillä Bart Veldkampin takana. Lisäksi hän sijoittui 5 000 metrillä seitsemänneksi. Euroopan mestaruuden hän voitti 1991 ja sijoittui kolmena seuraavana vuonna EM-hopealle.


title: Johann Olav Koss

text: Kossin uran paras vuosi oli hänen viimeinen aktiivivuotensa 1994, jolloin hän Lillehammerin olympialaisissa voitti kolme kultamitalia (1 500, 5 000 ja 10 000 metriä) uusilla maailmanennätysajoilla ja voitti lisäksi maailmanmestaruuden. Noista ennätyksistä kaksi säilyi rikkomattomana klaps-luistinten aikakauteen saakka. Arvostettu "Sports Illustrated"-lehti nimesi Kossin tuolloin vuoden miesurheilijaksi.


title: Johann Olav Koss

text: Kilpauransa jälkeen Kossista tuli UNICEFin lähettiläs ja KOK:n jäsen (vuosina 1999-2002). Hän meni naimisiin kanadalaisen Belinda Stronachin kanssa vuonna 1999, mutta liitto päättyi eroon vuonna 2003.


title: Näkäräinen

text: Näkäräinen voi tarkoittaa seuraavia asioita:


title: Viikatevaunu

text: Viikatevaunu keksittiin Persiassa noin 500–400 eaa. Se oli muunnelma tavallisesta sotavaunusta. Viikatevaunu on yleensä kahden tai neljän hevosen vetämä vaunu. Vaunussa on yhdestä kolmeen matkustajaa. Vaunussa yksi käytti suitsia ja kaksi muuta toimi taistelijoina. Taistelijoiden aseina oli yleensä heittokeihäitä tai jousipyssyjä, jolloin heidän oli helpompi suojella vaunua matkan päästä. Viikatevaunun käyttö oli yleisimmillään antiikin aikana, jolloin niitä käytettiin murtamaan tiukkoja jalkaväkiryhmittymiä ja ratsuväen rynnäköitä. Viikatevaunu-sana tulee akselissa olevasta terävästä, 30–60 cm pitkästä vaakasuorasta terästä joka pyörii nopeaa vauhtia leikaten kaiken, mikä sen eteen tuli. Tällainen vaunu oli siis hyödyllinen ainoastaan avoimella maalla, missä se pystyi liikkumaan kunnolla. Muihin tällaisen vaunun huonoihin puoliin kuuluu mm. se, että se toimii vain hyökkäyksessä ja ne on helppo torjua ja piirittää esimerkiksi falangeilla. Viikatevaunuja toiminnassa voi nähdä elokuvissa Gladiaattori, Aleksanteri ja Ben-Hur.


title: Modesty Blaise

text: Modesty Blaise on Peter O’Donnellin luoma sarjakuvahahmo. Ensimmäinen Modesty Blaise -sarjakuva ilmestyi lontoolaisessa "Evening Standard" -lehdessä 13. toukokuuta 1963. Ensimmäinen piirtäjä oli Jim Holdaway, jonka kuoleman jälkeen vuodesta 1970 lähtien taiteesta vastasi enimmäkseen Enrique Romero. Viimeinen sarjakuva ilmestyi samassa lehdessä 11. toukokuuta 2001. O’Donnell on kirjoittanut Modesty Blaisesta myös 13 kirjaa, joista on suomennettu kahdeksan.


title: Modesty Blaise

text: Sarjakuvatarinoita on julkaistu yhteensä 96. Kaikki ovat Peter O’Donnellin kirjoittamia. Piirtäjät ovat Jim Holdaway (JH), Enrique Badia Romero (ER), John M. Burns (JB), Pat Wright (PW) ja Neville Colvin (NC).


title: Modesty Blaise

text: Peter O’Donnellia pyydettiin kirjoittamaan Modestystä kirja ensimmäisen elokuvan julkaisua varten. Kirjan juoni pohjautuu elokuvan alkuperäiseen O’Donnellin tekemään käsikirjoitukseen. Kirja julkaistiin ennen elokuvaa ja se menestyi huomattavasti paremmin. Seuraavina vuosikymmeninä O’Donnell kirjoitti yhteensä 11 romaania ja kaksi novellikokoelmaa Blaisen ja Garvinin seikkailuista. Monet novellit pohjaavat sarjakuvatarinoihin tai niiden tarinoista muokattiin myöhemmin sarjakuvaversiot.Joseph Losey ohjasi sarjakuvaan perustuvan elokuvan "Modesty Blaise – pistävä perhonen" ("Modesty Blaise") vuonna 1966. Nimiosaa esitti Monica Vitti ja Willie Garvinia Terence Stamp. Elokuva perustuu O’Donnellin alkuperäiseen käsikirjoitukseen, jota kuitenkin muutettiin niin paljon, että O’Donnell itse totesi elokuvan sisältävän vain yhden hänen itsensä kirjoittaman repliikin.


title: Modesty Blaise

text: Vuonna 1982 kuvattiin TV-sarjan pilotiksi aiottu tunnin mittainen ohjelma ABC:lle, mutta hyvistä arvosteluista huolimatta sarjaa ei koskaan tehty.


title: Modesty Blaise

text: Scott Spiegel on myös tehnyt aiheeseen liittyvän elokuvan vuonna 2003 "My Name is Modesty", jonka nimiosassa oli Alexandra Staden, mutta elokuva julkaistiin suoraan DVD:llä ilman teatterilevitystä. Elokuva on eräänlainen ennakko-osa, koska sen tarina sijoittuu aikaan ennen sarjakuvissa ja kirjoissa kuvattuja tapahtumia.


title: GOELRO

text: GOELRO (Gosudarstvennaja komissija po elektrifikatsii Rossii) () oli Venäjän sähköistämisen valtionkomitea. Joidenkin lähteiden mukaan mittavaa Venäjän sähköistämissuunnitelmaa valmisteli professori Vernadski jo ennen marraskuussa tapahtunutta lokakuun vallankumousta 1917, mutta valtiollisena ohjelmana se liittyy Neuvosto-Venäjän pyrkimykseen aloittaa mittava teollistamisohjelma Venäjän länsimaihin verratun jälkeenjääneisyyden kiinni kuromiseksi.


title: GOELRO

text: Vuonna 1913 sähkökulutus asukasta kohden oli Venäjällä 14 kWh ja jo teollistuneissa Yhdysvalloissa 236 kWh. Ensimmäinen maailmansota aiheutti 1917 vakavia energiapuutteita erityisesti Petrogradissa ja Moskovassa: Bakun öljy ja Donetskin kivihiili eivät riittäneet energiaksi. Marraskuussa juuri lokakuun vallankumouksen jälkeen Lenin antoi määräyksen tätä ehdottaneelle insinööri I. I. Radženkolle rakennuttaa Moskovan alueelle Šaturskoihin turpeella toimiva sähkövoimala. Tuolloin myös heräsi kiinnostus G. O. Graftion suunnitelmaan perustaa Petrogradin alueelle Volhoviin voimala käyttäen asevelvollisia työvoimana.


title: GOELRO

text: Tammikuussa 1918 järjestettiin 1. yleisvenäläinen energiateollisuuden edustajien kokous, missä ehdotettiin toimielimen perustamista voimaloiden rakentamisen johtamista varten. Jo toukokuussa 1918 perustettiin TsES, sähkötekninen keskuskomitea, josta tuli yleiskokousten työnjatkaja. Jäseniksi tulivat johtavat energeetikot: I. G. Aleksandrov, A. V. Vinter, G. O. Graftio, R E. Klasson, A. G. Kogan, T. R. Makarov, V. F. Mitkeviž, N. K. Polivanov, M. A. Šatelen ja muita. Syyksi asiantuntijoiden intoon on arveltu olevan niin isänmaallisuus kuin myös se, että teknokraatteina he saattoivat kokea pystyvänsä toteuttamaan teollistamisajatuksiaan paremmin neuvostovallan kanssa. Joulukuussa 1918 TsES organisoi toimiston suunnittelemaan sähköistämistä ja vuoden kuluttua tästä oli Križižanovskilla ehdotus teollisuuden sähköistämisestä valmis esitettäväksi kansankomissaareille.


title: GOELRO

text: Noin kolmen viikon kuluessa työväen ja talonpoikien puolustusneuvosto suositti ja Lenin allekirjoitti päätöksen GOELRO:n perustamisesta. Valtionkomiteasta tuli 19-jäseninen: G. M. Križižanovski (puheenjohtaja), A. I. Eisman (varapuheenjohtaja), A. G. Kogan, B. I Ugrimov, N. N, Vaškov, H. S. Sidelnikov, G. O. Graftio, L. V. Dreier, G. D. Duberlin, K. A. Krug, M. J. Lapirov-Skoblo, B. E. Stokel, M. A. Šatelen, E. J. Šulgin sekä varajäseniksi R. A. Ferman, L. K. Ramžin, A. I. Tairov ja A. A. Švarts.


title: GOELRO

text: Joulukuuhun 1920 mennessä Križižanovskin johdolla noin 200 asiantuntijaa valmistelivat sähköistämisohjelman, jonka hyväksyi 8. neuvostojen yleisvenäläinen kokous ja jonka vahvisti 9. neuvostojen yleisvenäläinen kokous vuosi myöhemmin. Suunnitelman oli määrä tulla toimeenpannuksi 10-15 vuodessa sekä käsittää kaiken kaikkiaan 30 suurvoimalaa, joista 10 olisi vesivoimaloita ja 20 höyryvoimaloita.


title: GOELRO

text: GOELRO:n tavoitteena ei ollut niinkään raskasteollistaminen sähköistämisen avulla kuin työn tuottavuuden parantaminen laajoilla kansantalouden aloilla korvaamalla ihmis- ja eläintyövoimaa sähköistämällä. Pyrittiin hyödyntämään laajemmin lämpöarvoltaan vähäisiä kivihiililaatuja, turvetta, puuta, kaasua sekä öljyliusketta paikallisesti.


title: GOELRO

text: Suunnitelma käsitti sekä toimiala- että aluekohtaisen toimeenpanosuunnitelman. Tätä varten valtakunnallinen suunnitelma jaettiin seitsemään alueelliseen perussuunnitelmaan: pohjoiseen, keskis-teolliseen, eteläiseen, Volgan varren, Uralin, Kaukasian sekä Länsi-Siperian ja Turkestanin suunnitelmaan.


title: GOELRO

text: GOELRO suunniteltiin jo alusta lakisääteiselle pohjalle, minkä toimeenpanon takaisi keskitetty taloussuunnitelma. GOELRO:sta tuli Neuvosto-Venäjän ja Neuvostoliiton ensimmäinen kattava valtionsuunnitelma, joka toimi esikuvana koko kansantalouden viisivuotissuunnittelun myöhemmin järjestävälle valtionsuunnitelmalle, GOSPLANille. GOELRO valtionkomiteana lakkautettiin jo kesäkuussa 1921, minkä jälkeen sen työtä jatkoi GOSPLAN.


title: GOELRO

text: GOELRO:n ensimmäinen osa A tuli suoritetuksi 1926 mennessä. A:n tavoitteena oli palauttaa sisällissodassa pienentynyt tuotanto. Vuoteen 1935 mennessä oli suoritettu rakentamiseen liittyvät tavoitteet. Myös raskas sähkötekninen tuontia korvaava teollisuus kehittyi. 1923 Elektrosila toimitti Volhoviin Leningradin alueelle neljä ensimmäistä 7,5 MW turbiinia. 1930-luvun puoleen väliin mennessä oli jo perustettu Elektrozavod (Электрозавод) ja Dinamo (Динамо) Moskovaan, Krasnyi kotelštšik (Красный котельщик) ja Taganrogiin, Turbogeneratornyi zavod imeni S. M. Kirova (Турбогенераторный завод имени С. М. Кирова) Harkovaan. Vuodesta 1934 tuli Neuvostoliitto voimalaitteiden rakentamisessa omavaraiseksi. Mittavan teollistumisen rahoitukseen käytettiin ylenmääräisen innostuksen lisäksi myös vankityövoimaa ja tuotantohyödykkeiden tuomiseen käytettiin myös viljaa, minkä viemisellä 1930-luvun puolivälissä aiheutettiin Volgan varrella ja varsinkin Ukrainassa nälänhätä, missä kuoli miljoonia ihmisiä.


title: GOELRO

text: Volhoviin rakennettiin Venäjän ensimmäinen vesiturbiinivoimala, mitä rakennettiin vuodesta 1918 joulukuulle 1926. Sähköenergian saatavuuden vuoksi alettiin alueelle vielä rakentaa alumiinisulattoa 1929, joka valmistui 1932.


title: GOELRO

text: Leningradin alueella rakennettiin myös Lotinapeltoon kaksi Nižesvirin voimalaa.


title: GOELRO

text: 1900-luvun alussa oli tehty suunnitelmia noin 90 MW:n sähköntuotantoon Dneprillä, mutta yksikään niistä ei toteutunut. GOELRO:on liittyen perustettiin Ukrainan Zaporožheen (nykyisin Zaporižžja) Euroopan suurin vesivoimala DniproGES, joka käynnistettiin 1932.


title: GOELRO

text: Tämän lisäksi rakennettiin myös pieniä voimaloita ympäri Ukrainaa. Vuoteen 1929 mennessä oli rakennettu 150 pientä vesivoimalaa yhteisteholtaan 8,4 MW. Näihin pieniin voimaloihin kuuluivat vuodesta 1927 Voznesenskin GES Južnyi Bug -joella (0,84 MW), Bukskaja GES vuodesta 1928 Žerkassyn oblastissa (0,57 MW), Sutisskaja GES Vinnitsan oblastissa (0,24 MW) jne. 1934 otettiin käyttöön Korsun-Ševženkovskaja GES (1,65 MW), joka oli sen ajan mukaisesti erittäin nykyaikainen.


title: GOELRO

text: 1944 alettiin Ukrainassa kunnostaa ja modernisoida sodan vaurioittamia voimaloita ja DniproGES sai uudet turbiinit, mitä lisäsivät sen tehoa noin 100 MW:lla 650 MW:iin. DniproGES teki Zaporižžjasta melkoisen metalliteollisuuskeskittymän.


title: GOELRO

text: Kaširskin GRES otettiin käyttöön 4. kesäkuuta 1922 12 MW:n tehoisena, jolloin se oli Euroopan toiseksi tehokkain hiilivoimala. Samana vuonna vedettiin Moskovaan asti 110 kV voimansiirtolinja, joka oli lajissaan silloin Neuvosto-Venäjän ensimmäinen. Laitos evakuoitiin osittain ja jäljelle jääneellä kapasiteetilla ylläpidettiin tulalaisia asetehtaita. 1943 laitos jälleen pantiin toimimaan kokonaan paikoillaan, mutta nyt 186 MW teholla.


title: Felice Romani

text: Felice Romani (s. Genovassa 1788, k. 1865) oli italialainen runoilija, kirjallisuusoppinut ja libretisti. Romanin tunnetuimpia töitä ovat hänen Gaetano Donizetin ja Vincenzo Bellinin oopperoihin kirjoittamansa librettot. Häntä pidetään parhaimpana italialaisena libretistinä Metastasion ja Arrigo Boiton välisellä ajalla.


title: Felice Romani

text: Nuori Romani lähti opiskelemaan Pisaan lakitiedettä, ""miellyttääkseen sukuaan"" ja kirjallisuutta sekä mytologiaa, ""miellyttääkseen itseään"". Myöhemmin, mentyään opiskelemaan Genovan yliopistoon, hän alkoi kääntää ranskankielistä kirjallisuutta. Opiskelijatoverinsa kanssa hän kokosi kuusiosaisen mytologiaa ja kelttien historiaa käsittelevän sanakirjan. Romanin opintojen aiheet heijastuivat hänen librettoihinsa; monet niistä perustuvat ranskalaisiin kirjallisiin teoksiin ja monet, kuten "Norma", käsittelevät mytologisia aiheita.


title: Felice Romani

text: Romani matkusteli laajalti Espanjassa, Kreikassa, Saksassa ja Ranskassa. Vuonna 1814 hän asettui Milanoon, jossa hän tutustui lukuisiin tärkeisiin henkilöihin kirjallisuuden ja musiikin saralta. Hän hylkäsi työtarjouksen mennä Wieniin hovirunoilijaksi ja alkoi sitä vastoin oopperalibretistiksi. Kirjoitettuaan kaksi librettoa säveltäjä Simon Mayrille hän sai paikan Teatero alla Scalan libretistinä. Romanista tuli aikansa huomattavin italialainen libretisti ja kaiken kaikkiaan hän kirjoitti lähes 100 librettoa. Huolimatta kiinnostuksestaan Ranskan kirjallisuuteen hän ei suostunut lähtemään Pariisiin töihin.


title: Felice Romani

text: Pääsääntöisesti Romani ei sepittänyt omia tarinoitaan vaan pikemminkin seurasi Pariisin teatterimaailmaa ja sovitti siellä suosittuja näytelmiä uudelleen. Tämä strategia ei aina toiminut, esimerkiksi ooppera "Lucrezia Borgian" kohdalla: Romani oli käyttänyt librettonsa pohjana Victor Hugon samannimistä näytelmää, mutta oopperan saadessa Pariisin-ensi-iltansa 1840, Hugo hankki määräyksen, joka kielsi lisäesitykset. Libretto kirjoitettiin uusiksi ja ooppera nimettiin "La rinegataksi", minkä jälkeen esitykset jatkuivat.


title: Felice Romani

text: ""Antakaa minulle hyviä säkeitä niin annan teille hyvää musiikkia."", Bellinin kerrotaan sanoneen - ja Romani olikin ihanteellinen aisapari säveltäjälle. Bellini halusi librettoiltaan tekstiä, joka ""esittäisi intohimot mahdollisimman eläväisesti"" (lähde: Bellinin kirje Florimolle 4.8.1834). Felice Romanissa hän löysi etsimänsä. Kaksikon välit kuitenkin rikkoontuivat "Beatrice di Tendan" määräajasta myöhästymisen vuoksi. Sävellettyään "Puritaanit" Carlo Pepolin tekstiin Bellini halusi palata takaisin tekemään yhteistyötä Romanin kanssa mutta säveltäjä kuoli ennenaikaisesti vuonna 1835. Romani suri työtoveriaan syvästi ja laati muistokirjoituksen, jossa hän syvästi katui heidän riitelyään.


title: Felice Romani

text: Vuonna 1834 Romanista tuli "Gazzetta Ufficiale Piemontesen" ('Piemonten virallinen lehti') päätoimittaja. Hän myös kirjoitti lehteen kirjallisuuskritiikkiä. Vuosien 1849-1854 taukoa lukuun ottamatta hän myös pysyi tuossa toimessaan kuolemaansa saakka.


title: Olli Jalonen

text: Olli Jouko Johan Jalonen (s. 21. helmikuuta 1954 Helsinki) on palkittu suomalainen kirjailija ja filosofian tohtori.


title: Olli Jalonen

text: Jalonen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1973, yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi 1985 ja lisensiaatiksi 1985. Hän väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 2006 Tampereen yliopistosta. Jalosen väitöskirjansa aiheena oli "Hitaasti kudotut nopeat hetket. Kirjoittamisen assosiaatiosta 1900-luvun suomalaisessa proosassa". Vuosina 2005–2010 Jalonen toimi viisivuotiskauden Taiteen keskustoimikunnan nimittämänä taiteilijaprofessorina.


title: Olli Jalonen

text: Jalosen ensimmäinen teos, novellikokoelma "Unien tausta", ilmestyi vuonna 1978. Hän osallistui sillä Otavan järjestämään novellikilpailuun. Seuraavana vuonna ilmestyi Jalosen esikoisromaani "Sulkaturkki". Vuosina 1989–1992 ilmestyi syntymän, elämän ja kuoleman sattumanvaraisuutta käsittelevä romaanitrilogia, johon kuuluvat teokset "Johan ja Johan" (1989), "Isäksi ja tyttäreksi" (1990) ja "Elämä, ja elämä" (1992). Jalosen teoksia on käännetty ruotsiksi, norjaksi, viroksi, latviaksi ja saksaksi.


title: Olli Jalonen

text: Jalonen voitti Finlandia-palkinnon vuonna 1990 romaanillaan "Isäksi ja tyttäreksi". Hän on ollut Finlandia-palkintoehdokas myös vuosina 1989 (teoksella "Johan ja Johan"), 2008 ("14 solmua Greenwichiin"), 2014 ("Miehiä ja ihmisiä") ja 2018 ("Taivaanpallo"). "14 solmua Greenwichiin" oli myös Runeberg-palkintoehdokas. Vuonna 2013 Suomen Kirjailijaliitto palkitsi Jalosen 10 000 euron suuruisella tunnustuspalkinnolla.


title: Olli Jalonen

text: Jalonen voitti toistamiseen Finlandia-palkinnon vuonna 2018 romaanillaan Taivaanpallo.


title: Olli Jalonen

text: Jalonen on ollut vuodesta 1974 naimisissa kirjailija Riitta Jalosen (o.s. Aho) kanssa. Heillä on yksi lapsi.


title: Duke Nukem

text:
Duke Nukem (tunnettu myös nimellä "Duke Nukum") on Apogee Softwaren kehittämä ja vuonna 1991 julkaisema tasohyppelypeli ja "Duke Nukem" -pelisarjan ensimmäinen osa. Muista osista poiketen Duke Nukem ei taistele avaruusolioita vaan robotteja vastaan.
Peli sijoittui ilmestyessään lähitulevaisuuteen, vuoteen 1997. Hullulla tiedemiehellä, tohtori Protonilla on aikeena vallata maailma hänen robottiarmeijallaan. Duke Nukem on liittynyt CIA:n palvelukseen pysäyttääkseen yhden miehen operaatiolla Protonin aikeet. Duke aloittaa maailmanpelastuksen Los Angelesista, johon ensimmäinen episodi liitetään. Toisessa episodissa Duke seuraa tohtori Protonia hänen salaiseen tukikohtaansa Kuuhun.


title: Duke Nukem

text: Kolmannessa episodissa Proton karkaa tulevaisuuteen, mutta Duke jatkaa hänen jahtaamistaan aikojen halki, pysäyttääkseen lopullisesti hänen katalan juonensa etenemisen.


title: Neiti Etsivä

text: Paula Drew () eli Neiti Etsivä (alk. "Girl Detective") on salanimellä Carolyn Keene kirjoitettujen nuorisoromaanien sankari. Romaaneissa Paula ratkoo rikoksia ystäviensä Bess Marvinin ja George Faynen avustuksella.


title: Neiti Etsivä

text: "Neiti Etsivä" -romaaneja on tuotettu Yhdysvalloissa 1930-luvulta lähtien, ja niitä on suomennettu runsaasti 1950-luvulta alkaen. Romaaneja on aina välillä muokattu ajanmukaisiksi ja niistä on poistettu vanhentuneita elementtejä.


title: Neiti Etsivä

text: Paula on sinisilmäinen punapää (useimmissa kirjoissa hiukset kuvataan punertavanvaaleiksi), joka osaa nokkeluudellaan ratkaista kaikenlaiset rikokset. Hän asuu isänsä kanssa kuvitteellisessa River Heightsin kaupungissa. Ensimmäisissä kirjoissa hän on 16-vuotias, myöhemmin 18-vuotias. Tämä yksityiskohta johtuu siitä, että joissakin Amerikan osavaltioissa 16-vuotias saa ajaa autoa, toisissa taas ei. Paula on hyväkuntoinen ja rohkea, joskaan ei yhtä peloton kuin ystävänsä George. Paulalla ja hänen isällään Carsonilla on läheiset välit. Paulan skotlantilaista aatelistoa oleva äiti kuoli, kun Paula oli kolmivuotias (alun perin Paula oli kyseisen tapahtuman aikaan 10-vuotias, mutta ikä muuttui kirjojen korjatuissa painoksissa). Paulan ja hänen isänsä kanssa samassa taloudessa asuu myös taloudenhoitaja Hanna Gruen, joka on äidin kuolemasta lähtien ollut Paulalle kuin toinen äiti. Paulalla on myös bullterrieri Togo, vilkas uroskoira ja se auttaa usein Paulaa. Paulan poikaystävä on Ned Nickerson.


title: Neiti Etsivä

text: Georgia ”George” Fayne (joka on vanhemmissa kirjoissa nimeltään myös Dora Fayne) on Paulan hyvä ystävä, jonka hän on tuntenut lapsesta asti. Pitkänhuiskealla Georgella on mustat lyhyet hiukset ja ruskeat silmät. Hän asuu River Heightsissa muiden henkilöiden tapaan. George on hyvin urheilullinen ja harrastaa useita eri urheilulajeja. Lisäksi hän on luonteeltaan erittäin poikamainen ja ylpeä lempinimestään George. Hänellä on poikaystävä Burt Eddleton, joka on vaalea, lyhyt ja vankkarakenteinen Emerson Collegen opiskelija, joka pelaa ystäviensä Daven ja Nedin tapaan Emerson Collegen jalkapallojoukkueessa.


title: Neiti Etsivä

text: Elisabeth ”Bess” Marvin on Georgen serkku, mutta luonteeltaan ja ulkonäöltään hänen täydellinen vastakohtansa. Bess on vaaleaverikkö ja hieman ylipainoinen. Hän on Georgen hyvä ystävä, vaikka he usein toisiaan kiusoittelevatkin. Hän on myös Paulan hyvä ystävätär ja niin ikään tuntenut Paulan pienestä pitäen. Lisäksi hän inhoaa hyönteisiä ja rakastaa meikkejä. Myös Bess asuu River Heightsissa. Bessin poikaystävä Dave Evans pelaa jalkapalloa Emerson Collegen joukkueessa. Dave on pitkä, vaalea ja sinisilmäinen nuorukainen, sekä tietysti myös Paulan, Nedin, Burtin ja Georgen ystävä.


title: Neiti Etsivä

text: Ned Nickerson on Paulan poikaystävä. Hän opiskelee Emerson Collegessa tietotekniikkaa ja maantiedettä sekä pelaa jalkapalloa yliopiston joukkueessa.


title: Neiti Etsivä

text: Carson Drew, Paulan lakimiesisä on monet kerrat auttanut Paulaa juttujen ratkaisemisessa, ja useasti myös antanut hänelle mysteereitä selvitettäväksi. Isä on noin 40-vuotias ja mustahiuksinen. Hänellä on sisko Eloise Drew, joka työskentelee opettajana New Yorkissa.


title: Neiti Etsivä

text: Hanna Gruen on Drewien taloudenhoitaja ja Paulan äitihahmo. Hanna rakastaa kauniita keramiikkaesineitä ja laittaa erinomaista ruokaa. Joissakin suomennetuissakin kirjoissa (esimerkiksi kirjassa "Hehkuvan silmän arvoitus") hänestä käytetään nimeä Hannah.


title: Neiti Etsivä

text: Paulalla ja hänen isällään on laaja ystäväpiiri, johon kuuluu muun muassa River Heightsin pormestari. Myös Paulaa usein auttava poliisipäällikkö McGinnis on Carsonin hyvä ystävä. Muita henkilöitä, jotka esiintyvät monissa kirjoissa, ovat muun muassa Drew'ien naapurit Johnsonit. Heillä on pieni poika nimeltä Tommy, jonka lastenvahti ja ystävä Paula on.Yhdysvalloissa on tuotettu ainakin kaksi Neiti Etsivä -elokuvaa. James Frawleyn ohjaamassa televisiosovituksessa "Nancy Drew" (2002) nimiroolin esitti Maggie Lawson. Vuonna 2007 Andrew Fleming ohjasi elokuvan "Neiti Etsivä" ("Nancy Drew – The Mystery in Hollywood Hills"), jossa pääosassa esiintyi Emma Roberts. Nykyaikaan sijoitetussa tarinassa Neiti Etsivä matkustaa isänsä seurassa Los Angelesiin, missä on tapahtunut elokuvatähden murha.


title: Neiti Etsivä

text: Egmont-kustannus on julkaissut mangatyylisiä Neiti Etsivä -sarjakuvakirjoja (). Nämä 2000-luvulle mukautetut sarjakuvat on piirtänyt Sho Murase. Suomennoksissa päähenkilön nimi on alkuperäisen mukaisesti Nancy Drew. Yhdysvalloissa on tuotettu myös kirjoihin pohjautuvia videopelejä, mutta niitä ei ole julkaistu Suomessa.


title: Duke Nukem II

text:
Duke Nukem II on Apogee Softwaren kehittämä tasohyppelypeli, joka on julkaistu vuonna 1993. Se on "Duke Nukem" -pelisarjan toinen peli. Pelissä on neljä episodia, joista ensimmäisestä julkaistiin shareware-versio.
Vuoden 1998 Neo L.A:ssa vallitsee rauha, kun vuotta aiemmin CIA:n lähettämä kommando Duke Nukem pelasti maailman hullulta tohtori Protonilta, joka yritti valloittaa sen robottiarmeijallaan. Mutta nyt maailmaa uhkaa uusi vaara: paha Rigelatinien rotu ulkoavaruudesta suunnittelee maailman orjuuttamista. Suunnitelmien toteuttamiseksi he sieppaavat Duke Nukemin, joka sillä välin esiintyi haastattelussa, joka koski hänen omaelämäkertaansa "Why I'm So Great" (""Miksi olen niin hyvä""). Rigelatinit tarvitsevat Duke Nukemin aivoja voidakseen toteuttaa massiivisen hyökkäyksen planeetalle. Duke Nukem kuitenkin pakenee vankisellistä ja muukalaisalukselta päästyään lähtee tuhoamaan Rigelatinien armeijaa.


title: Helilä

text: Helilä (aiemmin ) on Kotkan kaupunginosa. Helilä oli entisen Kymin pitäjän kirkonkylä ja myöhemmin Karhulan kauppalan keskusta. Kaupunginosa muodostaa nykyisin Karhulan kaupunginosan kanssa merkittävän keskuksen Kotkassa.


title: Helilä

text: Helilän kaupunginosan alue asemakaavassa eroaa Kotkan kaupungin tilastoalueiden rajoista, eikä sen vuoksi tarkkaa asukaslukua voi ilmoittaa. Helilä kuuluu Karhulan ja Rauhalan kaupunginosien kanssa samaan tilastoalueeseen, jonka yhteinen asukasluku on 5 304 (31.12.2012).


title: Helilä

text: Helilästä tuli Kymin pitäjän kirkonkylä sen jälkeen kun uusi kirkko päätettiin rakentaa sinne 1720-luvulla (vihitty käyttöön 1729). Sitä ennen Kymin kirkko ja edeltävä kappeli olivat sijainneet nykyisen Kyminlinnan seudulla. Kirkon sijoittamiseen Helilään vaikutti muun muassa paikan sijaitseminen saaristolaisille kulkukelpoisen Kymijoen Korkeakoskenhaaran varrella.


title: Helilä

text: Karhulan kauppalan aikana (1951–1976) Helilä oli kauppalan keskusta, vaikka kauppalan nimi johdettiinkin Helilän kylään muodostuneesta Karhulanniemen teollisuusalueesta. Karhula oli alun perin tilannimi Helilän kylässä. Vuonna 1977 tehdyn Kotkan, Karhulan ja Kymin kuntaliitoksen jälkeen muodostettuun Karhulan kaupunginosaan on liitetty suuri osa entisestä Helilän kylästä ja kauppalanosasta. Nykyisin Helilä käsittääkin vain entisen alueen pohjoisosat sekä Marttilan, Käpylän ja Malmingin alueet Karhulan–Sunilan rautatien itäpuolelta.


title: Helilä

text: Helilän kaupunginosan alueella sijaitsee Kymin kirkko ja Helilän koulu. Helilän koulun edeltäjä Helilän kansakoulu on Kotkan vanhin kansakoulu, joka aloitti toimintansa vuonna 1875. Helilän puutaloasujaimisto on lähestulkoon kokonaan hävinnyt kerrostalojen tieltä.


title: Duke Nukem Forever

text: Duke Nukem Forever (DNF) on 3D Realmsin ja Gearbox Softwaren kehittämä sekä Aspyr Median ja 2K Gamesin julkaisema "Duke Nukem" -pelisarjaan kuuluva ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin kesäkuussa 2011 Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle sekä elokuussa Mac OS X:lle.


title: Duke Nukem Forever

text: Pelin kehityksen aloitti vuonna 1997 3D Realms, mutta syyskuussa 2010 se ilmoitti, että Gearbox on ottanut pelin kehityksen vastuulleen. Huomattavan pitkän kehitysaikansa vuoksi peli tuli tunnetuksi ”ikuisuusprojektina”, kunnes sen vihdoinkin kerrottiin olevan valmis toukokuussa 2011. Dukea pelissä ääninäyttelee edellisten osien tapaan Jon St. John.


title: Duke Nukem Forever

text: Pelin pelimoottori on vaihdettu useasti kehityksen aikana. Uusin pelin käyttämä pelimoottori on Unreal Engine 1 koosteversio 613:sta haarukoitu, ja 3D Realmsin sisällä jatkokehitetty suljettu moottori. Teknisesti lähin vastine on todennäköisesti Unreal Engine 3.0 sillä kummatkin moottorit jakavat samat sukujuuret Unreal Engine 1:ssä.


title: Duke Nukem Forever

text: Firing Squad -sivuston haastattelussa 3D Realmsin toimitusjohtaja Scott Miller mainitsi, että "Duke Nukem Foreverin" julkaisun jälkeen aloitettaisiin sen jatko-osan kehittäminen.


title: Duke Nukem Forever

text: Sankaritöistä vetäytynyt Duke Nukem viettää värikästä elämäänsä ihannoituna ja ehkä koko Yhdysvaltain tunnetuimpana henkilönä. Tämä kuitenkin muuttuu, kun jo kerran maapallolta häädetyt alienit saapuvat takaisin maahan solmimaan rauhaa ihmisten kanssa. Teko on kuitenkin vain harhautus ja alienit aloittavat jättimäisen invaasion Tellukselle kidnapaten huomattavan osan maapallon naisista, jolloin Duke on jälleen yhden miehen maailmanpelastusoperaation edessä.


title: Duke Nukem Forever

text: Tieto uudesta projektista, "Duke Nukem Foreverista" julkaistiin 28. huhtikuuta 1997. Siinä kerrottiin että peli aikoo käyttää silloin tuoretta Quake II -pelimoottoria, ja että peli julkaistaisiin vuonna 1998. Kesäkuussa 1998 3D Realms vaihtoi pelimoottorin Epic Gamesin Unreal Engineen. Fanit närkästyivät tästä, koska se tietäisi pelin julkaisun lykkäytymistä. George Broussad sanoi, että pelimoottorin vaihdatuttaminen tietää lisää pelin myöhästymistä kuukaudesta kuuteen viikkoon. Hän myös kertoi, että peli saatetaan julkaista 1999. Vuonna 1999 3D Realms ilmoitti, että he aikovat käyttää uudempaa versiota Unreal Enginestä. He julkaisivat 1. marraskuuta lisää kuvakaappauksia, nyt ensimmäistä kertaa Unreal Enginellä. Joulukuussa 3D Realmsin joulukortissa selvennettiin, että "Forever" saatetaan julkaista jo 2000. Samoihin aikoihin Gathering of Developers -yhtiö kertoi ostaneensa oikeudet "Foreverin" julkaisuun. Pian tämän jälkeen 3D Realms julkaisi uuden joulukortin, jossa kerrottiin että peli julkaistaan ehkä 2001. Elokuussa Gathering of Developers suljettiin ja "Take Two Interactive" otti "Foreverin" julkaisuoikeudet haltuunsa.


title: Duke Nukem Forever

text: 20. toukokuuta 2002 Take Two Interactiven toimitusjohtaja, Jeffrey Lapin, kertoi toimittajille, että peliä ei julkaista vasta kuin vuoden 2003 loppuun mennessä. Tähän George Broussad kommentoi Shacknews-lehdelle sanomalla leikkimielisesti: ”Take Two voi mielestäni pitää suunsa kiinni” ("Take Two needs to STFU imo"”)


title: Duke Nukem Forever

text: 9. syyskuuta 2004 GameSpot raportoi, että "Duke Nukem Foreverin" siihen mennessä tuorein pelimoottori on vaihdettu Doom 3 -pelimoottoriin. 30. elokuuta 2006 Shacknews ilmoitti, että osa 3D Realmsin kehittäjistä on irtisanoutunut, mutta pelin tekeminen ei pysähdy.


title: Duke Nukem Forever

text: 14. toukokuuta 2009 Take Two Interactive haastoi entisen 3D Realmsin henkilöstön oikeuteen, koska he epäonnistuivat saamaan "Foreveriä" loppuun.


title: Duke Nukem Forever

text: 20. toukokuuta 2009 3D Realms julkaisikin virallisen lehdistötiedotteen, jossa todettiin yrityksen olevan yhä pystyssä ja olemassa. Samassa tehtiin selväksi, että Take Twon nostaman haasteen pohja on hutera ja vailla totuuspohjaa. Take Two ei omista "Duke Nukem" -tuotenimeä, mutta yrittää hankkia sen itsellensä pilkkahintaan kiristämällä kehittäjiä. 3D Realmsin mukaan kiristys johti siihen, että heidän oli pakko irtisanoa koko "Duke Nukem Foreverin" kehitystiimi.


title: Duke Nukem Forever

text: 23. kesäkuuta 2009 muutamat pelisivustot tiedottivat että "Duke Nukem Foreverin" kehittäminen tulee jatkumaan, ja että kehitteillä oli myös toinen "Duke Nukem" -peli: "Duke Begins", joka oli tarkoitus julkaista 2010.


title: Duke Nukem Forever

text: Elokuussa 2010 Kotaku uutisoi, että muun muassa "Borderlandsin" kehittänyt Gearbox Software olisi ottanut projektin viimeisteltäväkseen ja että pelin demoversio saapuisi pelattavaksi jo saman vuoden aikana.


title: Duke Nukem Forever

text: Syyskuussa 2010 PAX-prime-messuilla Gearbox Software vahvisti tiedon jatkavansa "Foreverin" kehitystä ja antoi messujen kävijöille mahdollisuuden kokeilla peliä. Julkaisuajankohdaksi asetettiin vuosi 2011.


title: Duke Nukem Forever

text: Tammikuussa 2011 "Foreverin" tarkka julkaisupäivä ilmoitettiin; 3. toukokuuta Pohjois-Amerikassa ja 6. toukokuuta muualla maailmassa. Myöhemmin tämä peruttiin ja julkaisupäivä lykkääntyi hieman yli kuukaudella. Uudeksi julkaisuajankohdaksi muodostui 14. kesäkuuta Pohjois-Amerikassa ja 10. kesäkuuta muualla maailmassa.


title: Duke Nukem Forever

text: Julkaisun myöhästyminen on odotetusti aiheuttanut negatiivista palautetta ja siitä uhkasi jopa tulla ns. vaporware-ohjelma. "Foreverille" on annettu lukuisia vitsikkäitä nimiväännöksiä, jotka korostavat pelin valmistumisen hitautta. Näitä nimiä ovat muun muassa ”ForNever”, ”Forever Delayed”, ”Forever Not Played”, ”Never”, ”Whenever”, ”If Ever”, ”(In Development) Forever”, ”(Is Taking) Forever” ja ”Neverever”. GameSpyn muokkaajat tekivät listan ”25 typerintä hetkeä pelihistoriassa” ja "Duke Nukem Forever" sijoittui listalla sijalle 18.


title: Duke Nukem Forever

text:
Pelin vastaanotto on ollut pääsääntöisesti keskinkertainen tai negatiivinen. Ulkomaisista lehdistöistä "PC Gamer" -lehti antoi pelille pisteytyksen 80/100 sanoen, että kohtuuttoman pitkä kehitysaika on syönyt "Duke Nukem Foreverin"
pelattavuutta. Pal Gaming Network -sivusto antoi pelille vain 5/10 kritisoiden peliä äärimmäisen keskinkertaiseksi, jota huumori ja nostalgisuus hieman pelastaa. Suomalainen nettisivu Gamereactor.fi antaa pelille 5/10 kehuen muun muassa vaihtelua ja haastavuutta mutta moittien grafiikkaa, vihollisia, äänimaailmaa ja pitkiä lataustaukoja.


title: Duke Nukem Forever

text: "The Guardian" listasi pelin yhdeksi 30:stä kaikkien aikojen huonoimmista videopeleistä.


title: Aulis Saarijärvi

text: Aulis Saarijärvi (s. 1954 Alavus) on suomalainen kirjailija. Hän on toiminut myös muun muassa valtion autonkuljettajana, katsastusmiehenä, yrittäjänä ja toimittajana.


title: Aulis Saarijärvi

text: Aulis Saarijärven kirjalliseen tuotantoon kuuluu yli neljäkymmentä romaania, sekä runsaasti kirjoituksia keräilyharrastuksista, numismatiikasta ja filateliasta eri lehdissä.


title: Aulis Saarijärvi

text: Saarijärvellä oli antikvaarisia kirjakauppoja Helsingissä. Viimeisin oli kuuluisa kirjahuutokaupoistaan, laajasta numismatiikan ja filatelian kauppaosaamisesta. Myöhemmin Saarijärvi ajoi kirjamyyntibussillaan ympäri Suomea markkinoilla, messuilla sekä erilaisissa tilaisuuksissa.


title: Mauri Sariola

text: Mauri Aukusti Sariola (25. marraskuuta 1924 Helsinki – 9. elokuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, tunnettu erityisesti rikosromaaneistaan. Usean rikosromaanin sankarina on komisario, sittemmin rikostarkastaja, Olavi Susikoski.


title: Mauri Sariola

text: Mauri Sariola syntyi hattulalaiseen opettajaperheeseen. Hänen vanhempansa olivat kansakoulunopettaja Armas Elis (Eelis) Sariola ja Anna Lyydia o.s. Kylänpää. Perheessä oli Maurin lisäksi kaksi vanhempaa lasta: Lauri ja Kyllikki (myöh. Koskinen). Sarioloiden koti sijaitsi Hattulan Kosken koululla, jossa Armas Sariola toimi opettajana. Sariola kävi oppikoulunsa Hämeenlinnan lyseossa ja sittemmin Toijalan yhteiskoulussa perheen muutettua Sääksmäen Tarttilaan. Sariola julistettiin ylioppilaaksi jatkosodan aikana 1943 ilman varsinaisia ylioppilaskirjoituksia. Sotien jälkeen Sariola aloitti opinnot Helsingin yliopiston lakitieteellisessä tiedekunnassa, mutta ei saanut niitä päätökseen.


title: Mauri Sariola

text: Sariola kutsuttiin asepalvelukseen keväällä 1943 kesken lukion. Hän palveli ensin Santahaminaan sijoitetussa Radiopataljoonassa ja suoritti siellä aliupseerikoulun. Sen jälkeen hän palveli radistina Itä-Karjalassa, kunnes sai siirron Äänislinnaan. Upseerikoulun Sariola suoritti kurssilla 59 vuonna 1944 Kankaanpään Niinisalossa, jonne Reserviupseerikoulu oli sodan vuoksi siirretty. Hän kirjoitti myöhemmin "Viiden tien risteys -nimisen" kuvauksen ajastaan Niinisalossa. Kirja sai nimensä varuskunnan lähistöllä sijaitsevasta Viidentienristeyksestä. Reserviupseerikoulun jälkeen hän joutui vielä Lapin sotaan, jossa hän palveli edelleen viestitystehtävissä, kotiutuen upseerikokelaana keväällä 1945. Hän sai ylennyksen vänrikiksi 1948 ja luutnantiksi 1983.


title: Mauri Sariola

text: Sariola palkattiin Helsingin Sanomien oikeussalitoimittajaksi alkuvuodesta 1956. Sitä ennen hän oli tehnyt sekalaisia töitä muun muassa tietyömaalla, tukkimetsässä, epäpätevänä kansakoulunopettajana Pohjois-Suomessa sekä pankissa ja vakuutusyhtiössä Helsingissä.


title: Mauri Sariola

text: Vuosina 1954–1955 Sariola toimi opettajana Pudasjärven Pisteen koululla Simo-Auli Arran nimelle tekaistuin paperein, tarkoituksena tehdä lehtiartikkeli mahdollisuudesta päästä väärin paperein opettajaksi. Innoittajana tähän olivat lehtimiehet Matti Jämsä sekä Veikko Ennala. Käytetty tekonimi oli anagrammi hänen omasta nimestään. Sariola sai kiitettävää palautetta niin koululaisilta kuin heidän vanhemmiltaan.


title: Mauri Sariola

text: Sariola myös suomensi kymmenkunta englanninkielistä romaania, muun muassa Erle Stanley Gardnerin kirjat "Vaaralliset Valokuvat" (Gummerus 1959, Salama-sarja 64) ja "Tyttö pelikasinolla" (Gummerus 1962, Salama-sarja 102, kääntäjä ilmeisesti veroteknisistä syistä ”Anja Sariola”) sekä Quentin Patrickin kirjan "Syyllisyyden varjo" (Gummerus 1959, Salama-sarja 97).


title: Mauri Sariola

text: Sariola kuoli sappikivileikkauksen yhteydessä tulleeseen sairaalabakteeriin. Hänet on haudattu sukuhautaan Hattulan uuden kirkon hautausmaalle.


title: Mauri Sariola

text: Kuoleman jälkeen Reijo Ikävalko toimitti Sariolan päiväkirjoista kaksi kokoelmaa. Ritva Sarkola ja Raimo Jokisalmi julkaisivat vuonna 2005 Sariolasta romaanimuotoisen elämäkerran "Mauri Sariola. Aika velikulta", joka ulottuu vuoteen 1968 asti. Elämäkerrassa on runsaasti päiväkirjojen tekstiä hieman muokattuna.


title: Mauri Sariola

text: Mauri Sariolan harrastuksiin kuuluivat muun muassa šakki, historia, tietokilpailut ja matkailu sekä intohimoihin uhkapelit, lotto, viski ja sähkeiden lähettäminen tunnetuille henkilöille. Sariola vietti mielellään aikaansa huvilallaan Sammatissa Enäjärven rannalla. Siellä hän kirjoitti monet kirjoistaankin, ja sinne sijoittuu muun muassa "Ampiaiskesä" (1968), parisuhderomaani, jonka tapahtumista osa on peräisin Sariolan omasta kokemuspiiristä.


title: Mauri Sariola

text: Sariola oli naimisissa kahdesti. Vuonna 1956 Anja Karjalaisen (1932–1996) kanssa solmittu avioliitto päättyi eroon 1970. Sariolan kaikki kolme lasta ovat tästä avioliitosta: Jukka (1956), Merja (1959) ja Kaisa (1964). Vuonna 1970 Mauri Sariola solmi avioliiton tullivirkailija Tuula Korpelan (s. 1941) kanssa.


title: Mauri Sariola

text: Tuula Sariola julkaisi myöhemmin omalla nimellään 16 rikosromaania. Vuonna 2006 paljastui, että dekkarit kirjoittikin Tuula Sariolan pitkäaikainen ystävätär, toimittaja Ritva Sarkola.


title: Mauri Sariola

text: Esikoisromaaninsa "Laukausten hinta" Sariola kirjoitti keväällä 1956. Hän kertoi saaneensa sysäyksen teoksen kirjoittamiseen sen aikaisten käännösdekkarien kehnosta tasosta. Siitä alkoi hänen lähes 30 vuotta kestänyt kirjailijan uransa. Hän jättäytyi vapaaksi kirjailijaksi 1965. Hänen pääasiallinen kustantajansa oli koko uran ajan Gummerus. Laukko-kirjat kustansi Weilin+Göös.


title: Mauri Sariola

text: Perry Masonista Sariolan oletetaan saaneen inspiraation tuomari Matti Viimaan, joka esiintyi ensimmäisen kerran Sariolan tuotannossa romaanissa "Lavean tien laki", joka ilmestyi vuonna 1961.


title: Mauri Sariola

text: Romaanillaan "Lavean tien laki" (ranskaksi "Un printemps Finlandais") Sariola sai vuonna 1969 merkittävän "Prix du roman d’aventures" -jännityskirjallisuuspalkinnon parhaasta ulkomaisesta käännösdekkarista. Hän kirjoitti myös salanimellä ”Esko Laukko” (kaikkiaan yhdeksän teosta). Tuotantoa on käännetty yli kymmenelle kielelle parissa kymmenessä maassa. Sariola kirjoitti myös muun muassa sotaromaaneja, esimerkkinä omiin armeijakokemuksiinsa perustuva, Niinisaloon sijoittuva "Viiden tien risteys" (1964), sekä historiallisia teoksia, esimerkkeinä "Suomalainen ratsastaja" (1977) ja "Suomalainen kavaljeeri" (1978), jotka kuvasivat Kustaa Mauri Armfeltin elämää.


title: Mauri Sariola

text: Sariolan kirjallinen tuotanto on mittava. Romaanien lisäksi hän kirjoitti toistaiseksi tuntemattoman määrän jatkokertomuksia, novelleja, matkakertomuksia ja muita lehtijuttuja useisiin kymmeniin eri lehtiin. Kirjoitustensa julkaisemisen hän aloitti jo sota-aikana, todennäköisesti vuonna 1944. Lisäksi hän kirjoitti lukuisia radiokuunnelmia ja televisiokäsikirjoituksia.


title: Mauri Sariola

text: Sariola oli nopea kirjoittaja, vaikka käyttikin vanhaa matkakirjoituskonetta ja kaksisormijärjestelmää. Esimerkiksi palkittu "Lavean tien laki" syntyi parin viikon intensiivisen työn tuloksena. Hän ei hukannut aikaa tekstin muokkaamiseen vaan piti kiinni siitä periaatteesta, että kirja on kirjoitettava kerralla valmiiksi. Hän ei kovinkaan tarkkaan suunnitellut kaikkia teoksiaan, vaan yksinkertaisesti alkoi kirjoittaa, ja loppuratkaisu oli usein yllätys hänelle itselleenkin. Hänellä oli tapana sanoa, että jos hän onnistuu saamaan 111 liuskaa kasaan, loppu sujuu jo itsestään.


title: Mauri Sariola

text: Ehkä mainituista syistä johtuen Sariolan tuotannon laadussa on kirjavuutta, ja etenkin uransa loppupuolella hän alkoi toistaa itseään. Hän poimi vaikutteita myös muiden teksteistä. Hän joutui maksamaan vuonna 1969 vahingonkorvauksia Esko Laukon nimellä kirjoittamastaan "Sen yli käy vain tuuli viheltäin" -nimisestä romaanista, jonka todettiin olevan plagiaatti Bill S. Ballingerin teoksesta "Kynsi ja hammas" ("The Tooth and the Nail", 1955). Myös lääkäriromaanista "Ei loitsu eikä rukous" (1959) eräät kriitikot löysivät viitteitä plagioinnista. Romaania vertailtiin André Soubiranin teokseen "Valkeat miehet" (1955).


title: Mauri Sariola

text: Sariolan tuotannon pohjalta on tehty kolme pitkää elokuvaa:Sariolan kirjoja on myyty yli kaksi miljoonaa kappaletta. Kriitikot kuitenkin suhtautuivat niihin pääosin nihkeästi. Erityisen tunnetuiksi tulivat Helsingin Sanomien Pekka Tarkan tuomiot. Sariola alkoi saada tunnustusta kulttuurivaikuttajilta vasta historiallisista teoksistaan 1970-luvun lopulla. Hänelle myönnettiin valtion yksivuotinen taiteilija-apuraha 1979 ja taiteilijaeläke vain hieman ennen kuolemaa vuonna 1985. Ensimmäisten joukossa Sariolan tuotantoa on vakavasti analysoinut kirjailija Eila Pennanen muutamassa esseessään muun muassa Parnasso-lehdessä. Maailmankatsomukseltaan Sariola oli oikeistolainen, eikä hän salannut asennoitumistaan tuotannossaankaan.


title: Mauri Sariola

text: Jatkosodan muistomitali, Panssaridivisioonan muistoristi, Sininen risti, Eljas Erkon stipendi ja opintomatka Englantiin 1959. Suomen Rikospoliisien Liiton tunnustuspalkinto 1961, Gummerus Kustannus Oy:n tunnustuspalkinto poliisiromaanituotannosta 1961, Suomen Kulttuurirahaston apuraha 1960, Gummerus Kustannus Oy:n apuraha 1961, K. J. Gummerus Oy:n erikoispalkinto 1964, (Grand) Prix du roman d’Adventures, Ranska, teoksen ”Lavean tien laki” ranskankielisestä versiosta 1969, Wihurin säätiön apuraha 1975, Gummeruksen Kaarlen päivän palkinto tammikuussa 1979, Uuden Kirjakerhon tunnustuspalkinto keväällä 1979, Valtion yksivuotinen apuraha, ensi kertaa viihdekirjailijalle 1979. Opetusministeriön myöntämä Valtion taiteilijaosaeläke tunnustuksena taiteellisista ansioista kesällä 1985.


title: Mauri Sariola

text: Samaan niteeseen kootut kolmesta viiteen aiemmin ilmestynyttä romaania:


title: Mauri Sariola

text: Sariolan perinnettä pitää yllä "Mauri Sariola -seura", joka on perustettu marraskuussa 1995. Yhdistyksen tarkoituksena on vaalia kirjailijan perinnettä ja tehdä häntä monipuolisesti tunnetuksi. Yhdistys pitää yllä Sariola-arkistoa Hattulan Juteini-talossa. Siellä on myös pysyvä Mauri Sariola -näyttely.


title: Mauri Sariola

text: Mauri Sariola -seuran tunnustuspalkinto on saanut nimensä kirjailijan tunnetuimman hahmon, Susikosken, mukaan. "Vuoden Susikoski -palkinto" on myönnetty vuodesta 2000 lähtien henkilölle tai taholle, joka on ”edistänyt sariolalaista perintöä”.


title: Mauri Sariola

text: Vuoden Susikoski -palkinnon ovat saaneet seuraavat henkilöt:Seuran jäsenlehti "Mauri Sariolan seurassa" (aikaisemmin "Ampiaiskesä") ilmestyy kerran vuodessa.


title: Mauri Sariola

text: Sariolan teoksista jaksoja ottanut ja niitä omissa nimissään julkaissut mies tuomittiin Pirkanmaan käräjäoikeudessa maksamaan sakkoja ja korvauksia. Mies on julkaissut omakustanteena teoksen "Vain taivas tietää", jossa on kopioita kuudesta Sariolan teoksesta.


title: Olavi Susikoski

text: Rikostarkastaja Leo Olavi Susikoski on päähenkilönä useissa Mauri Sariolan (1924–1985) rikosromaaneissa. Susikoski on syntyisin Hämeestä, Hattulan kirkon vaiheilta. Ensimmäisessä romaanissa, Laukausten hinta, Susikoski työskentelee komisarion virassa Kuopion Lääninrikospoliisissa. Koulutukseltaan hän on aluksi varanotaari, myöhemmin varatuomari, joka muuttaa Helsinkiin ja saa komisarion, myöhemmin rikostarkastajan viran keskusrikospoliisissa. Susikoski esiintyy Sariolan tuotannossa esikoisteoksesta "Laukausten hinta" (1956) lähtien. Rikostarkastajaksi hän ylenee teoksessa "Sumua Susikosken yllä" (1961).


title: Olavi Susikoski

text: Susikoski on pitkä, leveäharteinen, sivistynyt, kohtelias, asiallinen, hyvin pukeutunut ja rauhallinen. "Harmaissa silmissä oli terävä tuike ja riuskoissa liikkeissä hillittyä, latautunutta voimaa", Sariola kuvasi hahmoaan. Susikoski taisteli luutnanttina jatkosodan viime vaiheissa, sotilasarvoltaan hän on reservin majuri. Susikoski on poikamies, mutta hänellä on aina riittänyt silmää naiskauneudelle. Hän rakastuu ainakin teoksissa "Susikoski ottaa omansa" (1959), "Susikosken elämän kevät" (1969), "Susikoski virittää ansan" (1970) ja "Susikoski päiväntasaajalla" (1980). Hän ajaa laatuautoilla, heti ensimmäisessä teoksessa "Laukausten hinta" hänen ajokkinaan on Mercedes-Benz, jonka hän tosin hankki käytettynä lääkärisedältään. Myöhemmin hänellä on Volkswagen 1600, ja useita Saabeja. Romaanissa "Susikosken ajojahti" (1974) hänellä on BMV (kirjoitettuna yksinkertaisella V:llä läpi kirjan). Hän tupakoi, polttaen aluksi piippua, myöhemmin savukkeita (Sariola kertoi avoimesti solmineensa tupakkafirmojen kanssa sopimuksia Susikosken savukemerkistä) ja käyttää alkoholia joskus runsaastikin, mutta ei esiinny koskaan humaltuneena; ainoa vihje siihen suuntaan on "Susikosken elämän kevät" -kirjassa jossa hänen sanotaan juoneen illan mittaan niin paljon klipperiviskiä että hänestä tuntui että selkään kasvoivat mastot purjeineen.


title: Olavi Susikoski

text: Susikoski arvostaa perinteistä, pitkäjännitteistä poliisityötä, jossa rikoksen selvittäminen perustuu kärsivälliseen tutkintaan ja yksityiskohtien kokoamiseen. Hän inhoaa Sherlock Holmesin tyyppisiä yksityisetsiviä, jotka toimivat ilman poliisin valtuuksia ja ratkaisevat jutut päättelemällä, nojatuolissaan istuen.


title: Olavi Susikoski

text: Susikoski-hahmon esikuvaksi mainitaan Helsingin poliisissa toiminut komisario Martti Salander, johon Sariola tutustui toimiessaan Helsingin Sanomien rikostoimittajana.


title: Olavi Susikoski

text: Valkokankaalla Susikoskea ovat esittäneet Ismo Kallio ja Åke Lindman. Kallio esiintyy Susikoskena Yrjö Nortan "Kolmas laukaus" -ohjauksessa (1959), joka perustuu romaaniin "Rotat pois laivasta" (1956). Lindman esittää Susikoskea Lars G. Thelestamin ohjaamassa elokuvassa "Tuntematon ystävä" (1978), joka pohjautuu romaaniin "Susikoski virittää ansan" (1970).


title: Olavi Susikoski

text: Mauri Sariolan lesken Tuula Sariolan nimissä julkaistiin myöhemmin kaksi dekkaria, joissa Susikoski herätettiin henkiin: "Susikosken paluu" (1992) ja "Susikoski Orilammella" (1994). Kaikkiaan Tuula Sariolan nimissä ilmestyi kuusitoista kirjaa, joista valtaosa dekkareita. Vuonna 2006 paljastui, että kirjat oli kirjoittanut Sarioloiden pitkäaikainen ystävä, mäntyharjulainen toimittaja Ritva Sarkola.


title: Giuseppe Giacosa

text: Giuseppe Giacosa (21. lokakuuta 1847 – 1. syyskuuta 1906) oli runoilija, näytelmäkirjailija ja libretisti. Hän on tunnettu yhdessä Luigi Illican kanssa laatimistaan libretoista Giacomo Puccinin oopperoihin "La bohème", "Tosca" ja "Madama Butterfly".


title: Eeva Tenhunen

text: Eeva Tenhunen (oik. Eeva Leena Palosuo, 2. tammikuuta 1937 Sortavala – 9. kesäkuuta 2017 Kitee) oli suomalainen rikoskirjailija. Hän oli valmistunut humanististen tieteiden kandidaatiksi Turun yliopistosta vuonna 1961.


title: Eeva Tenhunen

text: Tenhusen isä oli Toivo Ilmari Tenhunen joka oli kauppatieteiden kandidaatti ja äiti oli Siiri Maria Silvennoinen joka oli filosofian kandidaatti. Hän avioitui Knud Aksel Palosuon kanssa vuonna 1968, mutta hän kuoli vuonna 1986 jonka jälkeen Tenhunen sanoi kirjoittamisesta kadonneen kepeyden. Hän työskenteli äidinkielen ja historian opettajana Kiuruvedellä, Sukevallaja ja Kiteellä.


title: Eeva Tenhunen

text: Eeva Tenhusen teokset ovat humoristisia "whodunit"-tyyppisiä rikosromaaneja, joiden päähenkilönä on komisario Martti Halla ja tämän vaimo Liisa. Esikoisromaani "Mustat kalat" (1964) sijoittuu Olavinlinnaan, jossa Tenhunen oli oppaana opiskelukesinään. Kirjan päähenkilö on Liisa Rautasalo joka on oppaana linnassa. Kirjassa tapahtuva rikos on toisen oppaan murha, tutkii komisario Martti Halla. Komissaario Halla on myöhemmissä kirjoissa on naimisissa Liisan kanssa.


title: Eeva Tenhunen

text: Vuonna 1985 ilmestyneessä dekkarissa "Kuolema sukupuussa" ei poikkeuksellisesti esiinny Hallan pariskunta. Tapahtumat sijoittuvat Savonlinnaan, johon on kokoontunut Frostin suvun jäseniä. Myöskään kirjassa "Nuku hyvin, Punahilkka" ei kyseinen pariskunta esiinny, vaan kirjan tapahtumat sijoittuvat erääseen pikkukylään ja päähenkilöinä ovat koulun opettajat.


title: Eeva Tenhunen

text: Romaanista "Kuolema savolaiseen tapaan" (1976) on tehty myös televisioelokuva vuonna 1983. Viimeinen, yhdeksäs teos "Joka uniinsa uskoo" ilmestyi 1987.


title: Eeva Tenhunen

text: Dekkareiden lisäksi Tenhuselta ilmestyi 1982 kirjeromaani "Rakas perhe", jossa Turussa asuva suomen kielen opiskelija kertoo auskultointivuodestaan perheelleen.


title: Aleksandra Fjodorovna

text: Aleksandra Fjodorovna on ollut kahden Venäjän keisarinnan nimi:


title: La Mesa

text: La Mesa on kaupunki Kaliforniassa Yhdysvalloissa. Se perustettiin 1869, ja siitä tuli kaupunki virallisesti 16. helmikuuta 1912. Kaupungin asukasluku oli 57 065 vuoden 2010 väestönlaskennassa.


title: La Mesa

text: Yhdysvaltojen Census Bureaun (Yhdysvaltain tilastokeskus) mukaan kaupungin pinta-ala on 24,1 km², josta maata on 24,0 km² ja vettä 0,1 km². Veden osuus on 0,32%.


title: Anja Niskanen

text: Anja Niskanen on suomalainen iskelmälaulaja, säveltäjä, sanoittaja ja sovittaja joka voitti 16-vuotiaana vuonna 1984 Syksyn Sävel -kilpailun kappaleella ""Ollaan hiljaa vain"". Hän sai myös kultalevyn vuonna 1984 ilmestyneestä ensimmäisestä albumistaan "Anja Niskanen".


title: Anja Niskanen

text: Anja Niskanen oli mukana 1983 Lahden taidetapahtumassa järjestetyssä laulukilpailussa, jossa hän voitti nuorten pop-rock-laulelma-sarjan. Hän oli itse sovittanut kilpailukappaleensa “You’re the sunshine of my life”. Tämän jälkeen hän voitti MTV:n Kyky-84 -nimisen laulukilpailun, jossa hän tulkitsi Carola Häggkvistin balladin ”Liv”. Hänen muita laulujaan ovat muun muassa "Lauantaina bailataan vaan", "Syy on rakkauden" ja "Sydämessä soi".


title: Anja Niskanen

text: Vuonna 1991 Niskanen teki toisen albuminsa "Ikkuna", joka sisälsi edeltäjäänsä nähden aikuismaisempaa ja vakavampaa iskelmämusiikkia.


title: Anja Niskanen

text: Tammikuussa 2012 Anja Niskaselta ilmestyi promosingle "Sydämessä soi", joka on uusintaversio Kevään Sävel -kilpailussa vuonna 1985 kuullusta kappaleesta. Keväällä 2012 Anjalta ilmestyi promosingle Euroviisu-karsinnoissa mukana olleesta kappaleesta "Love me do". Kappaleen on säveltänyt Anja Niskanen. Sen sanoituksesta ja sovituksesta vastaavat Anja Niskanen ja Thommy Fagerlund.


title: Anja Niskanen

text: Kesällä 2012 Anja Niskanen solmi levytyssopimuksen Rocket Recordsin kanssa. Vuoden 2012 syksyllä häneltä ilmestyi ruotsinkielinen albumi "Personligt" ja vuonna 2013 suomenkielinen albumi "Valoisat tunteet".


title: Anja Niskanen

text: Niskanen on kouluttautunut liikunnan, nuoriso- ja vapaa-ajan ohjaajaksi. Nykyään hän työskentelee kehitysvammaisten ohjaajana. Hän on toista kertaa naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.


title: Anja Niskanen

text: Albumit:


title: Anja Niskanen

text: Singlet:


title: Morin huur

text: Morin huur eli morin khuur (mongoliksi морин хуур) on mongolialainen jousisoitin. Siinä on kaksi hevosen häntäjouhista tehtyä kieltä. Soittimen nimi on suoraan suomennettuna "hevosenpääviulu", ja se tulee soittimen kaulan jatkeesta, joka muotoillaan hevosen pään muotoiseksi. Morin huuria käytetään pääasiassa mongolialaisessa kansanmusiikissa ja jotkut pitävät sitä Mongolian kansallissoittimena.


title: Morin huur

text: Mongoliassa Gobin alueella morin huurilla on viljelijöiden elämässä toinen tärkeä käyttötarkoitus: kun emäkameli synnyttää vasikan, se voi hylätä poikasen erilaisten stressitilanteiden takia. Mongolian kamelinomistajat käyttävät morin huur -pohjaisia melodioita emäkameleiden stressin parantamiseksi ja saavat emän helpommin hyväksymään jälkeläisensä.


title: Morin huur

text: Soittimen käyttö eläinten hoidossa on ikuistettu dokumenttielokuvassa "Ingen Egshig", jonka ohjasi Badraa J. vuonna 1986. Dokumentti voitti vuonna 1988 Moskovan kansainvälisten elokuvajuhlien pääpalkinnon. Dokumenttielokuvasta on myös tehty uusi versio vuonna 2003, jolloin Byambasuren Davaa ohjasi dokumenttielokuvan nimeltään Tarina itkevästä kamelista. Davaan dokumentti oli ehdolla vuoden 2005 parhaan dokumentin Oscar-palkinnon saajaksi.


title: Järvihirviö

text: Järvihirviöt ovat myyteissä ja kansantaruissa esiintyviä järvissä asuvia hirviöitä.


title: Järvihirviö

text: Yhteistä hirviöille on se, että niitä havaitaan vain harvoin, ja usein niiden on väitetty käyneen ihmisen tai eläimen kimppuun. Olentojen väitetään useimmiten muistuttavan jättiläismäistä ankeriasta, käärmettä tai sukupuuttoon kuolleita joutsenliskoja. Järvihirviöiden olemassaolosta ei ole todisteita.


title: Järvihirviö

text: Yhdysvaltojen länsiosassa sijaitsevalla Tahoejärvellä kerrotaan "Tessiksi" nimetystä olennosta. Sille on jopa perustettu oma museo.


title: Järvihirviö

text: Läntisessä Kanadassa, Brittiläisen Kolumbian King Islandilla elävästä "Yukista" on kerrottu nähdyn sen vedenpinnan yläpuolelle kohonneet pyrstöevä ja käärmemäinen pää. Hieman enemmän väitettyjä havaintoja on tehty Okanaganjärven "Ogopogosta". Huhujen mukaan Manitobajärvessä piileskelee "Manipogo". Kanadan ja Yhdysvaltojen rajalla sijaitsevassa Eriejärvessä väitetään elävän "Bessieksi" kutsuttu käärmeen näköinen, 9-12 metriä pitkä järvihirviö. Se havaittiin ensimmäisen kerran 1817, ja sen pyydystäjälle on luvattu 100 000 dollarin palkkio. Kanadan viides järvihirviö on Champlainjärven hevosenpäinen "Champ".


title: Järvihirviö

text: Etelä-Amerikassa, Argentiinan Patagoniassa elää tarinan mukaan "Nahuelito"-niminen vesieläin 824 km² laajuisessa Nahuel Huapi-järvessä vuoriston juurella. Intiaanien kertomista tarinoista innostuneet tutkijat alkoivat etsiä sitä vuonna 1922, kun järven rannalta oli löytynyt valtavat jalanjäljet.


title: Järvihirviö

text: Euroopan ja samalla koko maailman tunnetuin järvihirviö on Skotlannin Loch Ness-järven "Loch Nessin hirviö". Ison-Britannian Cornwallissa kerrotaan Nessietä muistuttavasta "Morgawrista". Walesin Llyn Tegid-järvi puolestaan on "Teggien" kotipaikka. "Teggiestä" on havaintoja 1920-luvulta lähtien, ja se muistuttaa krokotiilia tai pientä plesiosaurusta. Vuonna 1995 japanilainen tutkimusryhmä etsi sitä koluamalla järven pohjaa minisukellusveneellä kolmen päivän ajan.


title: Järvihirviö

text: Pohjoismaissakin on omat järvihirviötarunsa. Islannissa on kerrottu "Lagarfljótin madosta" jo 1300-luvulla. Ruotsin Jämtlandissa sijaitsevassa Storsjön-järvessä puolestaan väitetään elävän kuusi metriä pitkä hirviö nimeltä "Storsjöodjuret" eli "Storsie", josta kertovista tarinoista on ensimmäinen muistiinmerkintä vuodelta 1635. Lounais-Norjan Seljordin kunnassa, Seljordsvatnet-järvellä huhutaan olevan "Selma"-niminen, jättiläisankeriasta muistuttava olento. Suomessa väitetään tehdyn järvihirviöhavaintoja 1800-luvulla Höytiäisellä, ennen vedenpinnan laskua vuonna 1859. Toinen ja edellistä tunnetumpi hirviötarina liittyy Taivalkosken Loukusassa sijaitsevaan Loukusanjärveen. Siellä on väitetään tehdyn 1950-luvulta vuoteen 1989 useita havaintoja vedestä nousevasta valtavasta sileästä selästä, joka katoaa nopeasti takaisin veden alle. Eräät silminnäkijät ovat kertoneet oliolla olevan krokotiilimainen suu. Apu-lehti julkaisi vuonna 1962 tästä "Loukusanjärven hirviöstä" laajan artikkelin, jonka teon yhteydessä oliota etsittiin sukeltamalla.


title: Järvihirviö

text: Filippiinien Luzonin saarella, Zambalesissa lähellä Pinatubo-tulivuorta kerrotaan "Pinatubo"-nimisestä vesihirviöstä, joka muistuttaa jättiläismäistä monnia tai ankeriasta. Paikallisten asukkaiden, aetojen, mukaan olento on musta ja yli metrin paksuinen. Järveä, jossa Pinatubon väitetään elävän, on vaikea tutkia monestakin syystä. Hylätystä kaivoksesta vuotaa sinne elohopeaa, minkä vuoksi vesi on hyvin sameaa ja myrkyllistä. Lisäksi alueella liikkuu hallituksenvastaisen kapinallisjoukon, New People's Armyn eli NPA:n, partioita ja niitä vastaan taistelevia armeijan sotilaita.


title: Järvihirviö

text: Japanin Kyūshūn saarella väitetään asustavan "Issie"-niminen järvihirviö. Kiinalaiset puolestaan tuntevat "Chanin" eli jättiläismäisen, vesihöyryä syöksevän hirviön, joka elää syvässä rotkossa syrjäisellä vuoristoseudulla. Se on ahdistellut kalastajia, jotka heittivät järveen dynamiittia saadakseen kalaa. Turkkilaiset tutkijat etsivät vuonna 1995 Vanjärvestä mustaa ja piikikästä oliota. Myös Kazakstanin Koskoljärvessä kuuluu elävän järvihirviö.


title: Järvihirviö

text: Afrikassa tunnetaan paljon tarinoita erilaisista järvi- ja jokihirviöistä. Keski-Afrikassa ja varsinkin Zimbabwessa liikkuu huhuja "Chipekwestä", joka tunnetaan myös nimillä "Emela-ntouka" ja "Irizima". Gambialaiseen perimätietoon puolestaan kuuluvat lohikäärmemäinen "Ninki Nanka" ja kalaliskoa tai mosasaurusta muistuttava "Gambo". Kaikista tunnetuin afrikkalainen vesihirviö on kuitenkin "Mokele mbembe", jonka väitettyä elinaluetta ovat keskisen Afrikan järvet ja suot.


title: R-kioski

text: R-kioski (viralliselta toiminimeltään R-kioski Oy) on norjalaisen Reitan Conveniencen omistama valtakunnallinen, kauppiasvetoinen kioskiketju. Ketjuun kuuluu Suomessa noin 600 R-kioskia, jotka ovat franchise-sopimuksen piirissä.


title: R-kioski

text: Ketjun nimessä R-kirjain tulee sanasta Rautatiekirjakauppa, mutta kansanomaisemmin kioskeista käytetään nimitystä ”Ärrä”. R-kioskin logo uudistui vuonna 2010, kun R-kioski täytti sata vuotta.


title: R-kioski

text: R-kioskien valikoimaan kuuluu muun muassa VR:n junalippujen lunastus, Matkahuollon korttien arvon lataaminen, laskunmaksu, kalastusluvat ja puheajan lataus. Pääkaupunkiseudun R-kioskeilla on myös mahdollista ladata HSL:n matkakortteja. Suomen passit on noudettu vuodesta 2013 lähtien R-kioskeilta.


title: R-kioski

text: R-kioskiketjun historia alkaa vuodesta 1910, jolloin Kustannusosakeyhtiö Otava, Sanoma Osakeyhtiö (nyk. Sanoma Media Finland), Uuden Suomettaren Oy, Hufvudstadsbladet Ab sekä eräät muut yhtiöt perustivat Rautatiekirjakauppa Osakeyhtiön. Sen tarkoitus oli myydä sanomalehtiä sekä kirjallisuutta rautatieasemilla.


title: R-kioski

text:
Vuonna 1911 suomalaiseen asemakuvaan saapuivat ensimmäiset 30 kirjakaupan kioskia. Myös lehtien junamyynti alkoi. Vuonna 1920 yhtiöllä oli jo yli 100 kioskia ja muuta toimipistettä. 1920-luvun lopussa toimipaikkojen määrä oli 140, junamyyntiä suoritettiin 70 myyjän voimin, katukauppiaita oli 300 ja muita tuotteiden jälleenmyyjiä 500. Henkilöstöä yhtiöllä oli 380. Vuonna 1933 yhtiö perusti ensimmäiset kioskinsa rautatiealueiden ulkopuolelle. Samalla aloitettiin valokuvausfilmien, tupakan ja makeisten myyntikokeilu. Veikkaustoiminnan alkaessa Suomessa vuonna 1940 useimmat Rautakirjan kioskit toimivat veikkausasioimistoina jo ensimmäisestä kierroksesta lähtien.
Vuonna 1958 yhtiö otti käyttöön uuden logon, ja uudet kioskit saivat suoraan nimekseen R-kioski. R-kioskeja perustettiin nopeasti useisiin ostoskeskuksiin. Viidessadas R-kioskin toimipiste avattiin vuonna 1971. Videofilmien vuokraus alkoi vuonna 1982, ja kolme vuotta myöhemmin R-kioskeja olikin jo yli 800 kappaletta eri puolilla Suomea. Rautakirjan pääkonttori ja portinvartijan koppi Vantaan Hämeenkylässä edustavat merkittävää 1970-luvun teollista rakennusperintöä.


title: R-kioski

text: Vuonna 2004 R-kioskeissa otettiin käyttöön uusi myymäläjärjestelmä, joka mahdollisti uusien tuotteiden sekä palveluiden tarjoamisen kioskeissa, ja sitä käyttivät hyväkseen muun muassa TeliaSonera (puheajan lataus) ja Lippupalvelu.


title: R-kioski

text: Vuonna 2012 Sanoma Oy myi R-kioskien liiketoiminnan ja Rautakirja-nimen norjalaiselle Reitangruppenin Reitan Conveniencelle.


title: Pertti Hakamäki

text: Pertti Johannes Hakamäki (s. 26. kesäkuuta 1952 Parkano) on suomalainen arkkitehti. Pertti Hakamäki oli Kauppakeskus Jumbon laajennusosan suunnittelun pääarkkitehti.


title: Pertti Hakamäki

text: Hakamäki myi kauppakeskusten ja liikerakennusten suunnitteluun erikoistuneen toimistonsa Innovarch Oy:n 2008 Vahanen-yhtiöille ja jatkoi työtään sen toimitusjohtajana. Näin muodostui noin 70 työntekijän Suomen suurin arkkitehtipalveluja tarjoava yritysryhmä, joka tähtää Venäjän markkinoille.


title: Heidelberginihminen

text: Heidelberginihminen ("Homo heidelbergensis") on sukupuuttoon kuollut varhainen ihmislaji ja nykyihmisen edeltäjä. Heidelberginihmisen uskotaan yleisimmin kehittyneen Afrikassa afrikanihmisestä ("Homo ergaster") 700 000–600 000 vuotta sitten ja levinneen sitten Eurooppaan ja Aasiaan. On kuitenkin myös mahdollista, että se kehittyi Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa euroopanihmisestä ("Homo antecessor") ja levisi sieltä Afrikkaan ja Aasiaan. Lajin nuorimmat fossiilit ovat 200 000 vuoden ikäisiä, jolloin sen kehitys uusiksi lajeiksi oli jo pitkällä. Heidelberginihmisestä kehittyi Euroopassa neandertalinihminen, Aasiassa denisovanihminen ja Afrikassa nykyihminen.


title: Heidelberginihminen

text: Nimensä heidelberginihminen sai ensimmäisen löytöpaikkansa mukaan saksalaisesta Heidelbergin kaupungista.


title: Heidelberginihminen

text: Heidelberginihmisen kallo oli raskastekoisempi ja matalampi kuin nykyihmisen, ja silmien päällä oli voimakas kulmaharjanne. Aivojen koko oli suurin piirtein sama kuin nykyihmiselläkin. Ruumiinrakenne oli roteva ja keskipituus noin 170 senttimetriä.


title: Heidelberginihminen

text: Eräs tutkimus ehdottaa, että heidelberginihminen toi tulentekotaidon mukanaan Eurooppaan 400 000-300 000 vuotta sitten. Uuden taidon avulla laji selvisi kylmistä jääkausista eläen paljon pohjoisempana kuin muuten olisi ollut mahdollista.


title: Heidelberginihminen

text: Laji metsästi suuriakin eläimiä, kuten mammutteja ja Euroopan leijonia. Joidenkin teorioiden mukaan laji olisi ollut ensimmäinen joka hautasi kuolleensa. Heidelberginihmisillä uskotaan olleen myös primitiivinen kieli, kuten niiden seuraajilla, neandertalinihmisillä. Heidelberginihmisten tekemiä luolamaalauksia ei ole löydetty.


title: Richard Scarry

text: Richard McClure Scarry (5. kesäkuuta 1919 Boston, Yhdysvallat – 30. huhtikuuta 1994 Gstaad, Sveitsi) oli yhdysvaltalainen lastenkirjailija ja kuvittaja.


title: Richard Scarry

text: Hänen lastenkirjoistaan tunnetuimmat kuuluvat sarjaan "Richard Scarryn touhukas maailma". Niissä kuvataan humoristiseen tyyliin ihmismäisten eläinhahmojen elämää Touhulan kaupungissa (Toisinaan suomennettu Puuhalaksi, kaupungin nimi alkuperäisteoksissa "Busytown"). Näiden kirjojen kaksi keskeisintä hahmoa ovat Kissalan Hessu ja Mato Matala ("Huckle Cat" ja "Lowly Worm"). Muita hahmoja ovat muun muassa Putte Sutinen, Banaani-Toope, Hilda Hippo ("Hilda Hippo"), Herra Possula/Armas Karjula ("Mr. Frumble"), Palomies Savunen ("Smokey the Fireman") ja Konstaapeli Hallikainen/Konstaapeli Murina ("Sergeant Murphy").


title: Richard Scarry

text: Richard Scarryn kirjoja ovat suomentaneet muun muassa Marjatta Kurenniemi ja Kaarina Helakisa.


title: Richard Scarry

text: Scarry teki yli 300 lastenkirjaa, joista osan kuvittajana toisten kirjoittamissa kirjoissa. Kun eri maissa tehdyt käännökset lasketaan yhteen, Scarryn kirjoja on myyty yli kolmesataa miljoonaa kappaletta. 1990-luvun puolivälissä hänen kirjojensa pohjalta tehtiin televisioon lastenohjelmasarja, Richard Scarryn touhukas maailma, jota on esitetty Suomessakin TV2:lla.


title: Ogopogo

text: Ogopogo on järvihirviö, jonka väitetään asuvan Okanaganjärvessä, Kanadan Brittiläisessä Kolumbiassa.


title: Ogopogo

text: Alueen intiaanit ovat tunteneet hirviön valkoihoisia kauemmin. He kutsuvat sitä nimellä "N´ha-a-itk". He pelkäsivät järven ylitystä ja saattoivat kuljettaa mukanaan eläimiä olennolle uhrattaviksi, mikäli tämä näyttäytyisi. Intiaanit myös kieltäytyivät kalastamasta tietyissä järven osissa.


title: Ogopogo

text: Ensimmäiset kirjatut näköhavainnot hirviöstä ovat vuodelta 1860, jolloin ensimmäiset eurooppalaiset uudisasukkaat asettuivat alueelle. Ensimmäinen havainto, jossa suuri joukko ihmisiä väitti nähneensä hirviön, tapahtui vuonna 1926. Järvihirviö sai nimen "Ogopogo" 1920-luvun luvun foxtrot-kappaleesta "The Ogo-Pogo – The Funny Fox-Trot", joka kertoo intialaisesta, banjoa soittavasta merihirviöstä.


title: Ogopogo

text: Olennon kerrotaan olevan pitkä, hoikka ja käärmemäinen ja sen viiksekäs pää muistuttaa lampaan tai hevosen päätä. Silminnäkijöiden kertoman mukaan se on 7–9 metriä pitkä, mutta sen vartalon läpimitta on alle metri. Eräiden kertomusten mukaan olion pyrstö olisi kaksihaarainen ja iho karvaton ja sileä. Ogopogon sanotaan uivan liikuttamalla ruumistaan pystysuunnassa.


title: Ogopogo

text: On esitetty arveluja siitä, että Ogopogo olisi jonkinlainen hengissä säilynyt zeuglodontti eli Basilosaurus.


title: Turtola (kylä)

text: Turtola on kylä Tornionjoen varrella Pellon kunnassa. Kylä on kunnan entinen kirkonkylä ja kuntakeskus. Suuri vaikuttaja kirkonkylän muuttamiseen Pellon kylään oli Lapin sota. Sekä Turtolan että Pellon kylät oli tuhottu ja uudelleenrakentamisen yhteydessä päätettiin rakentaa uusi kuntakeskus Pelloon; se kun oli jo ennen sotia kasvanut Turtolaa suuremmaksi kyläksi. Nykyäänkin Turtola on kunnan suurin kylä keskustaajaman jälkeen.


title: Turtola (kylä)

text: Ruotsin puolella Tornionjokea, Övertorneån kunnassa on Svansteinin kylä, joka oli Haminan rauhaan 1809 asti samaa kylää Turtolan kanssa ja jota joskus edelleen kutsutaan myös Turtolaksi


title: Turtola (kylä)

text: Turtolassa sijaitsi silloisen Turtolan, nykyisen Pellon seurakunnan ainoa kirkko, punainen ristinmallinen puukirkko. 16.10.1944 saksalaiset polttivat myös kirkon. Uudelleenrakentamisen yhteydessä seurakunta päätti rakentaa uuden kirkkonsa Pelloon, mutta tilanne kärjistyi lopulta jo lähelle seurakunnan jakautumista, joten päätettiin rakentaa kaksi pienempää kirkkoa; toinen Pelloon ja toinen hieman pienempi Turtolaan entisen kirkon paikalle. Turtolassa sijaitsee myös kolme Pellon neljästä hautausmaasta: toinen käytössä olevista; vanhempi, käytöstä poistettu sekä sankarihaudat (kirkon edessä).


title: Turtola (kylä)

text: Turtolassa sijaitsi viimeinen kunnan eteläosan alakoulu Juoksengin koulun lakattua, mutta Turtolan koulussakin loppui opetus keväällä 2016. Turtolassa vietettiin kesällä 2016 viikonlopun kestänyttä koulun lopettamisjuhlaa, joka oli nimetty Turtolan koulun suureksi luokkakokoukseksi.


title: Turtola (kylä)

text: Turtolan kunnassa on syntynyt kaksi Suomen pääministeriä: Kaarlo Castrén (pääministerinä 1919) ja Paavo Lipponen (pääministerinä 1995-2003)


title: Minerva-riutta

text: Minerva-riutta (), tongaksi "Ongo Teleki") on pienten luotojen ja karien muodostama ryhmä Tyynen valtameren eteläosassa (koordinaatit 23°23′S 178°58′W) noin 400 kilometriä Tongasta lounaaseen.


title: Minerva-riutta

text: Riutta on nimetty alueella vuonna 1829 haaksirikkoutuneen "Minerva"-aluksen mukaan. Nousuveden aikaan riutta oli vedenpinnan alapuolella, mutta tuli näkyviin laskuveden vallitessa. Mikään valtio ei vaatinut riuttaa omakseen, koska kansainvälisten merenkulun lakien mukaan aluetta, joka ei ole jatkuvasti vähintään yli jalan merenpinnan yläpuolella nousuvedenkin aikana, ei voida vaatia millekään valtiolle.


title: Minerva-riutta

text: 1970-luvun alkupuolella lasvegasilainen liikemies Michael Oliver keksi haluavansa itselleen oman valtion. Koska olisi ollut vaikeaa (todennäköisesti mahdotonta) löytää aluetta, joka ei olisi jo kuulunut jollekin valtiolle, hän päätti rakentaa Minerva-riutan niin, että se nousisi vedenpinnan yläpuolelle. Vuonna 1971 hän alkoi kuljettaa Australiasta hiekkaa aikeenaan saada riutta nousemaan yli yhden jalan verran vedenpinnan yläpuolelle.


title: Minerva-riutta

text: 19. tammikuuta 1972 ”Minervan tasavalta” perustettiin, sen lippu pystytettiin riutalle ja Morris ”Bud” C. Davis valittiin tasavallan presidentiksi Oliverin tukemana. Itsenäisyysjulistus ilmoitettiin kirjeellä useille naapurivaltioille. Australia, Cookinsaaret, Fidži, Länsi-Samoa, Nauru, Tonga ja Uusi-Seelanti pitivät kokouksen helmikuussa ja 24. helmikuuta 1972 Tonga vaati aluetta kuuluvaksi itselleen.


title: Minerva-riutta

text: Kuningas Taufa’ahau Tupou IV julisti 15. kesäkuuta 1972 Minerva-riutan kuuluvan Tongalle ja lähetti alueelle pienen ryhmän poistamaan Minervan lipun riutalta. South Pacific Forum tunnusti syyskuussa 1972 Tongan vaatimukset alueeseen. Helmikuussa 1973 Oliver erotti presidenttinsä ja hänen projektinsa päättyi. Vuonna 1982 Morris C. Davisin johtama amerikkalaisryhmä yritti vallata riutan, mutta tongalaisjoukot pakottivat heidät poistumaan kolmen viikon riutallaolon jälkeen.


title: Minerva-riutta

text: Lokakuussa 2003 Internetiin avattiin sivut, joilla ”Minervan ruhtinaskunnan” Charlestonissa, Yhdysvalloissa toimiva pakolaishallitus vaatii aluetta itselleen. Ruhtinaskunnan johtajaa kutsutaan nimellä ”Prinssi Calvin”. ”Minervan ruhtinaskunnan” taustalla olevien ihmisten henkilöllisyyttä ei tunneta.


title: Minerva-riutta

text: Fidži ei ole tunnustanut Tongan vaatimuksia Minerva-riutasta vaan pitää aluetta itselleen kuuluvana.


title: Juuli

text: Juuli on suomalainen naisen etunimi, Julia-nimen muunnos. Muutamia tämän nimisiä henkilöitä on ollut jo 1900-luvun alkupuolella, mutta tässä muodossa nimi on yleisetynyt vasta 1980-luvulta lähtien. Vuoden 1980 alusta huhtikuuhun 2014 mennessä nimi on Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan annettu 1004 henkilölle.


title: Juuli

text:
Vuodesta 2015 lähtien Juulin nimipäivä on ollut 12. huhtikuuta,
joka ennestäänkin on ollut Julian nimipäivä.


title: Opetaia Foa'i

text: Opetaia Foa'i on oseanialainen muusikko. Hän syntyi Samoalla. Hänen isänsä oli kotoisin Tokelaulta ja äiti Tuvalulta. Foa'i muutti yhdeksänvuotiaana Uuteen-Seelantiin. Hän on maininnut, että näihin aikoihin hänen suosikkiartistejaan olivat muun muassa Jimi Hendrix ja Joan Armatrading. Vuonna 1995 Foa'i perusti Aucklandissa Te Vaka -yhtyeen, joka on tähän mennessä julkaissut neljä albumia ja yhden DVD:n. Foa'i on tuottanut kaikki albumit. Te Vakassa Foa'i laulaa sekä soittaa kitaraa ja lyömäsoittimia. Foa'i tekee myös kaikki yhtyeen kappaleet. Foa'i puhuu englantia, samoaa, tuvalua ja tokelauta, mutta hän tekee sanoituksensa tokelauksi.


title: Auri

text: Auri on suomalainen naisen, joskus miehenkin etunimi. Nimi on muunnos Aurorasta ja Aurasta. Aurora tarkoittaa aamuruskoa. Aurin, Auroran ja Auran nimipäivää vietetään 10. maaliskuuta.


title: Auri

text: Helmikuuhun 2018 mennessä nimi Auri on Suomessa annettu noin 315 naiselle ja noin 20 miehelle.


title: Jukka M. Heikkilä

text: Jukka M. Heikkilä on vantaalainen kirjailija (s. 1966 Tampere). Koulutukseltaan hän on kauppatieteiden maisteri. Heikkilä voitti vuonna 2001 Nuori Aleksis -palkinnon teoksellaan "Antigonos, jumalten poika"."Merikonsuli" kertoo Rooman tasavallasta ja antiikin merisodankäynnistä. Kirjan päähenkilönä on historiallinen hahmo Gaius Lutatius Catulus, roomalainen "novus homo". Sivuhenkilöitä ovat muun muassa Hieron II, Arkhimedes, Hamilkar Barka ja Hannibal.


title: Jukka M. Heikkilä

text: "Tyranni" kertoo Syrakusan viimeisestä hallitsijasta ja Syrakusan piirityksestä. Kirjan päähenkilönä on historiallinen hahmo Epikydes, Syrakusan tyranni, sivuhenkilöitä ovat muun muassa Hannibal ja Arkhimedes.


title: Jukka M. Heikkilä

text: "Antigonos, jumalten poika" kertoo diadokkien sodista ja siveysajattelusta. Kirjan päähenkilönä on historiallinen hahmo, nuori Antigonos Gonatas, josta myöhemmin tuli Makedonian kuningas. Sivuhenkilöitä ovat muun muassa Antigonos Yksisilmäinen, Demetrios I Piirittäjä, Pyrrhos, Ptolemaios I, Zenon Kitionilainen, Epikuros ja Eukleides.


title: Jukka M. Heikkilä

text: "Arkhimedes syrakusalainen" kertoo matematiikasta ja hellenistisen ajan Egyptistä. Kirjan päähenkilö on historiallinen hahmo, nuori Arkhimedes, syrakusalainen matemaatikko. Sivuhenkilöitä ovat muun muassa Hieron, Eukleides ja Ptolemaios II.


title: Jukka M. Heikkilä

text: "Augustuksen kisat" kertoo gladiaattoreista ja Augustuksen ajan Roomasta. Teos kuvaa naumakhiakisoja eli vesialtaassa järjestettyä taistelunäytöstä. Kirjan päähenkilö on fiktiivinen hahmo, mutta sivuhenkilöitä ovat muun muassa Augustus, Livia ja Julia.


title: Jukka M. Heikkilä

text: "Germania" historialliseen kehykseen sijoittuva seikkailukertomus roomalaisesta retkikunnasta Germaniassa. Sivuhenkilöitä ovat muun muassa Germanicus ja keisari Tiberius.


title: Jukka M. Heikkilä

text: "Karthago" kertoo Karthagon taistelusta Roomaa vastaan. Kirjan päähenkilönä on historiallinen hahmo, palkkasoturi Ksanthippos. Sivuhenkilöitä ovat muun muassa Hamilkar Barka ja Marcus Atilius Regulus.


title: Jukka M. Heikkilä

text: "Germaani ja leijona" kertoo venatio-kisioista eli eläintaisteluista amfiteatterissa. Kirjan päähenkilöt (germaani Ramnulf ja leijona Leo) ovat fiktiivisiä, mutta tärkeitä taustahahmoja ovat muun muassa keisari Trajanus ja vallanperijä Hadrianus.