title: Venäjän historia

text: Vuosisadan vaihteessa Venäjä sai tilaa laajentua Aasiassa Britannian ja Saksan kiihtyvän kilpailun ansiosta. 1895 Saksa kilpaili Ranskan kanssa Venäjän suosiosta, ja brittihallitus toivoi voivansa neuvotella sopimuksen etupiirijaosta Aasiassa. Näin Venäjä tuli väliin Japanin-Kiinan sodan 1895 päätteeksi. Neuvotteluissa Japani joutui perääntymään ja luovuttamaan Liaotungin niemimaan ja Port Arthurin Etelä-Mantšuriassa. Vuonna 1900 kiinalaiset vastasivat ulkovaltojen tunkeutumiseen Boksarikapinalla, jonka eurooppalaiset, Yhdysvaltain ja Japanin joukot kukistivat. 180 000 venäläistä sotilasta taisteli Mantšuriassa pitääkseen hallussaan sen vastavalmistuneen rautatien. Japani vaati Yhdysvaltojen ja Britannian tukeman Venäjää vetäytymään Mantšuriasta, ministeri Witte ja muutamat diplomaatit olivat valmiit vaihtamaan alueen Koreaan, mutta hovimiehet, laivaston ja armeijan edustajat ja keisari hylkäsivät Japanin uhkailut, huolimatta sen liitosta Britannian kanssa.


title: Venäjän historia

text: Japani julisti sodan helmikuussa 1904. Tammikuussa 1905 Japani valloitti Port Arthurin kahdeksankuukautisen saarron jälkeen, ja maaliskuussa venäläisjoukot työnnettiin Mukdenin pohjoispuolelle. Apuun lähetetty Itämeren-laivasto hyökkäsi lokakuussa 1904 brittiläisten kalastusalusten kimppuun Doggermatalikolla ja kärsi toukokuussa 1905 murskatappion Tsushiman taistelussa.


title: Venäjän historia

text: Sisäministeri Vjatšeslav von Plehwe murhattiin 28. heinäkuuta 1904. Joulukuussa 1904 alkanut laaja lakko oli jättänyt Pietarin ilman sähköä ja sanomalehtiä. 22. tammikuuta 1905 rauhanomainen marssi Pietarissa tarkoituksena viedä vetoomusta keisarille Talvipalatsiin johti verilöylyyn kun hermostuneet turvallisuusjoukot avasivat tulen. Verisunnuntaina tunnettu tapahtuma vaati jopa tuhansia kuolonuhreja ja johti yleislakkoon ja mellakointiin. Riiassa ammuttiin 70 mielenosoittajaa ja Varsovassa yli sata.


title: Venäjän historia

text: Helmikuussa armeija menetti 90 000 miestä taistelussa Japania vastaan. Lakot levisivät Kaukasiaan ja huhtikuussa Uralin taakse. Toukokuussa menetettiin lähes koko laivasto Tsushimassa. Laivaston osastot kapinoivat Sevastopolissa, Vladivostokissa ja Kronstadtissa. Kesäkuussa panssarilaiva Potemkinin miehistö kapinoi purjehtien laivansa Romaniaan. Jopa 2000 merimiestä teloitettiin järjestyksen palauttamiseksi.


title: Venäjän historia

text: Witten ja Aleksis Obolenskin kirjoittamassa Lokakuun manifestissa keisari viimein myöntyi perusihmisoikeuksien tunnustamiseen, sallimaan poliittiset puolueet ja äänioikeuteen. Nikolai II itse katui manifestia, joka johti itsevaltiuden loppuun. Lakot päättyivät pian manifestin jälkeen.


title: Venäjän historia

text: Vuoden 1905 vallankumoukseen johtaneet levottomuudet ja diplomaattinen painostus pakottivat Venäjän rauhaan Japanin kanssa. Yhdysvaltain presidentti Theodore Rooseveltin välittämässä sopimuksessa Venäjä luovutti Sahalinin saaren eteläosan Japanille ja tunnusti sen herruuden Koreassa ja Mantšuriassa.


title: Venäjän historia

text: Ensimmäinen kansallinen duuma valittiin maaliskuussa 1906. Sosialistit boikotoivat vaaleja, joten perustuslaillis-demokraattinen puolue (K-D; kadetit) nousi johtoasemaan. Nikolai II erotti Witten ja valitsi pääministerikseen myötämielisemmän Pjotr Stolypinin. Duuman ja hallituksen välit pysyivät kireinä. Stolypin murhattiin 18. syyskuuta 1911.


title: Venäjän historia

text: Uusien vaatimusten vuoksi ja toimiessaan "agitaation pesäpaikkana", keisari erotti ensimmäisen duuman heinäkuussa 1906. Vasemmistopuolueet saivat toiseen duumaan runsaasti paikkoja, mutta umpikuja jatkui, ja toinen duuma erotettiin kesäkuussa 1907. Uusi vaalilaki vähensi köyhälistön ja vähemmistökansallisuuksien vaikutusvaltaa, ja kolmannesta duumasta saatiin oktobristien (lokakuun 17. päivän liike) hallitsemana konservatiivisempi.


title: Venäjän historia

text: Yksi Stolypinin uudistuksista oli 22. marraskuuta 1906 voimaan astunut uusi maalaki, joka mahdollisti yksityisomistuksen ja pyrki hajottamaan perinteiset kyläkommuunit. Näin hän toivoi luovansa uuden tsaarille uskollisen maanomistajaluokan. Useimmat talonpojat eivät kuitenkaan halunneet luopua yhteisön turvasta tai antaa ulkopuolisille mahdollisuutta ostaa maata. Vuoteen 1914 vain kymmenes kommuuneista oli purettu. Talous kasvoi merkittävästi vuosina 1907–1914, terästuotannon ylittäessä Ranskan ja Itävalta-Unkarin luvut.


title: Venäjän historia

text: Äänioikeuksia manipuloimalla hallitus järjesti duuman mieleisekseen, mutta vähemmän kansaa edustavaksi, ja tarvittaessa se ohitettiin kokonaan keisarillisilla määräyksillä. Kansalaisoikeuksien toteuttamista lykättiin, eivätkä työläiset tai ortodoksinen kirkko saaneet järjestyä haluamallaan tavalla. Sortotoimet puolalaisia, suomalaisia, juutalaisia, ukrainalaisia ja vanhauskoisia kohtaa aloitettiin uudelleen.


title: Venäjän historia

text: Suojellakseen strategisia ja taloudellisia etujaan, Venäjä meni kolmiliittoon Britannian ja Ranskan kanssa. Balkanilla Venäjä kilpaili Itävalta-Unkarin kanssa. Vuonna 1908 ulkoministeri Aleksandr Izvolski myöntyi tukemaan Itävallan vuodesta 1878 miehittämän Bosnia ja Hertsegovinan liittämistä Itävaltaan vastineeksi sopimuksesta Bosporin ja Dardanellien puolueettomuudesta. Britannia vastusti kuitenkin tätä ehdottomasti, jolloin Itävalta sai Bosnian ilman vastamyönnytyksiä. Venäjän ja Serbian tyytymättömyys tähän johti Bosnian kriisinä tunnettuun kansainväliseen kriisiin. Koska Venäjä ei uskaltanut käydä Serbian vuoksi sotaan kolmiliittoa vastaan, kriisi laukesi maaliskuussa 1909 Venäjän ja Serbian perääntymiseen. Venäjä solmi 31. elokuuta 1911 Ranskan kanssa sotilassopimuksen ja 16. heinäkuuta 1912 laivastosopimuksen.


title: Venäjän historia

text: Vuonna 1912 Bulgaria, Serbia, Kreikka ja Montenegro löivät osmanit ensimmäisessä Balkanin sodassa, mutta 1913 liitto murtui ja serbit, kreikkalaiset ja romanialaiset voittivat Bulgarian toisessa sodassa. Itävalta-Unkari ryhtyi nyt Bulgarian suojelijaksi ja Saksa Osmanien valtakunnan. Venäjä puolestaan liittoutui Serbian kanssa. Monimutkainen liittosuhteiden verkosto oli äärimmäisen epävakaa Bulgarian ja Serbian ollessa toistensa kilpailijoita ja serbien kannettua kaunaa Itävalta-Unkaria kohtaan Bosnian ja Hertsegovinan serbialueiden liittämisestä.


title: Venäjän historia

text: Kesäkuussa 1914 serbiterroristi Gavrilo Princip salamurhasi Itävallan arkkiherttua Frans Ferdinandin Sarajevossa. Itävalta-Unkari esitti uhkavaatimuksen Serbialle, jota se piti syyllisenä. Vaikka Serbia oli valmis myöntymään suurimmalta osin, Itävallalle vastaus ei kelvannut ja se veti lähettiläänsä Serbiasta. Itävallan sodanjulistuksen 28. heinäkuuta jälkeen liittosuhteiden verkosto lähti toimimaan Venäjän julistettua 1909 tukevansa Serbian itsenäisyyttä, Saksan tuettua Itävalta-Unkaria ja Ranskan Venäjää. Saksan hyökättyä Ranskaan Belgian läpi, sota laajeni maailmansodaksi.


title: Venäjän historia

text: Venäjän suuri väkiluku salli sen varustaa enemmän joukkoja kuin Saksa ja Itävalta-Unkari yhteensä. Joukot olivat kuitenkin yhtä huonosti aseistettuja kuin Itävallan, ja Saksalle Venäjän armeija ei pärjännyt kuin joukkojen lukumäärässä. Alkuvaiheessa hyökkäys Itä-Preussiin sitoi sen verran Saksan joukkoja, että länsiliittoutuneet saivat pysäytettyä Saksan hyökkäyksen. Venäjän II armeija kuitenkin tuhoutui lähes täysin Tannenbergin taistelussa, ja pakotti vetäytymiseen Itä-Preussista, jonka jälkeen Venäjä oli koko lopun sodan puolustuskannalla Saksaa vastaan.


title: Venäjän historia

text: Itävalta-Unkarin hyökkäys torjuttiin ja vastahyökkäys eteni Itä-Galitsiaan. Vuoden 1915 Saksan–Itävallan kevät- ja kesäoffensiivi kuitenkin ajoi venäläiset Galitsiasta ja Puolasta ja johti laajoihin menetyksiin.


title: Venäjän historia

text: Ympärysvallat olivat jo sopineet voiton aiheuttamista aluemuutoksista, Venäjän piti saaman Itä-Galitsia Itävalta-Unkarilta, Itä-Preussi Saksalta ja Armenia Osmanien valtakunnalta, joka oli liittynyt sotaan; lisäksi Konstantinopolin, Bosporin ja Darnellien hallinta.


title: Venäjän historia

text: Saksan hallinta Itämerellä ja osmanien valta Mustanmeren suulla johtivat pian tavarapulaan ja vakavaan inflaatioon. Sotatarvikkeiden perillepääsyn varmistamiseksi perustettiin sotateollisuuskomitea. Armeijan johto ei kuitenkaan luottanut siviilihallintoon ja otti rintama-alueiden hallinnon hallintaansa ja kieltäytyi yhteistyöstä komitean kanssa. Duuma ajautui ristiriitaan sotabyrokratian ja hallituksen kanssa, ja keskusta-vasemmistolaiset edustajat perustivat 1915 oman blokkinsa, joka vaati duuman asettamaa hallitusta.


title: Venäjän historia

text: Vuoden 1915 tappioiden jälkeen Nikolai II lähti rintamalle ja otti nimellisen ylipäällikön aseman sedältään. Hänet yhdistettiin nyt jokaiseen armeijan vastoinkäymiseen. Pääkaupunkiin jäivät hänen saksalaissyntyinen vaimonsa Aleksandra ja irstaileva Rasputin, joka käytti nyt merkittävää valtaa politiikassa ja ministerien nimittämisessä.


title: Venäjän historia

text: Vuonna 1916 ruuan hinta ja polttoainepula aiheuttivat lakkoja joissain kaupungeissa. Työläiset, jotka olivat saaneet paikkoja sotateollisuuskomiteassa, käyttivät sitä hyväkseen luodakseen hallitusta vastustavan poliittisen opposition. Myös maaseutu alkoi muuttua levottomaksi. Sotilaat, etenkin maalaisväestö, joilla oli hyvä mahdollisuus päästä tykinruuaksi sodanjohdon kelvottomuuden vuoksi, muuttuivat kurittomiksi ja haluttomiksi. 15 miljoonasta rintamalle lähetetystä sotilaasta 7,8 miljoonaa oli kuollut tai haavoittunut.


title: Venäjän historia

text: Joulukuussa 1916 joukko aatelisia päätti hankkiutua eroon Rasputinista ja hänet murhattiin. Duuman ja keisarin hallituksen lisääntyvä vastakkainasettelu leimasi molemmat kyvyttömiksi toimiinsa. Alkuvuodesta 1917 rautateiden kuljetuskapasiteetti romahti johtaen polttoaine- ja elintarvikepulaan. Petrogradissa mellakoitiin ja lakkoiltiin, lakko laajentui yleislakoksi 25. helmikuuta alkaen. Petrogradin 160 000 miehen joukkoja komentanut kenraali S. Habalov määrättiin rauhoittamaan kaupunki. Seuraavana päivänä useita satoja ammuttiin, mutta lakko jatkui 27. päivä. Joukot määrättiin jälleen kaduille, mutta ne kääntyivät mielenosoittajien puolelle perustaen Petrogradin työläisten ja sotilaiden edustajien neuvoston.


title: Venäjän historia

text: Duuma perusti toimeenpanevan komitean, joka 15. maaliskuuta järjestettiin Petrogradin neuvoston tuella väliaikaishallitukseksi. Hallituksen pääministeriksi tuli ruhtinas Georgi Lvov. Duuma päätti myös perustuslakia säätävän kokouksen perustamisesta, mutta sen vaalit lykättiin syksyksi. Britannia ja Ranska tunnustivat duuman asettaman tilapäisen komitean Venäjän lailliseksi hallitukseksi 14. maaliskuuta.


title: Venäjän historia

text: Uuden hallituksen edustajat tapasivat Nikolai II:n 15. päivän illalla Pihkovassa, jossa hän manifestilla luopui kruunusta nimittäen seuraajakseen veljensä Mikaelin. Hän sanoi suostuvansa, vain siinä tapauksessa, että perustuslakia säätävä kokous pyytää häntä keisariksi.


title: Venäjän historia

text: Lokakuun vallankumouksessa Leninin bolševikkipuolueen hallitsemat neuvostot kaappasivat vallan Aleksandr Kerenskin väliaikaishallitukselta 25. lokakuuta 1917 (nykykalenterin mukaan 7. marraskuuta). Tätä seurasi verinen sisällissota.


title: Venäjän historia

text: Venäjän sisällissota taisteltiin ”Punaisten” kommunistien ja vallankumouksellisten ja ”Valkoisten” monarkistien, konservatiivien ja liberaalien vallankumousta vastustavien välillä. Myös ryhmä nationalisteja ja anarkisteja, joita nimitetään ”Vihreiksi” näytteli pienempää osaa. Venäjän, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Ranskan muodostaman "Triple Ententen" muut maat liittyivät valkoisten puolelle.


title: Venäjän historia

text: Sota puhkesi täysin käyntiin maaliskuussa 1919. Valkoiset armeijat etenivät etelästä Anton Denikin johdolla, Baltiassa Nikolai Judenitšin johdolla ja idässä Aleksandr Koltšakin johdolla kohti Petrogradia ja Moskovaa. Lev Trotskin muodostama Puna-armeija sai kuitenkin torjuttua Koltšakin joukot kesäkuussa, Judenitšin lokakuussa. Nämä armeijat romahtivat lähes yhtäaikaisesti marraskuun puolivälissä.


title: Venäjän historia

text: Tsaariperhe vangittiin Siperiaan, Jekaterinburgiin, jossa bolševikit ampuivat heidät 17. heinäkuuta 1918, päättäen Romanovien vuodesta 1613 alkaneen dynastian.


title: Venäjän historia

text: Venäjän keisarikunta oli olemassa 1721–1917 Pietari Suuren valloituksista Venäjän laajenemiseen Baltiasta Tyynelle merelle asti aina vuoden 1917 helmikuun vallankumoukseen asti, jolloin keisari Nikolai II syrjäytettiin.


title: Venäjän historia

text: Sosiaaliset levottomuudet, kyllästyneisyys autoritaariseen keisarin hallintoon, ensimmäisen maailmansodan aiheuttama taisteluväsymys ja jo pitkään kytenyt vallankumouksellisuus johti viimein 1917 Venäjän keisarikunnan luhistumiseen. Vallan otti ensin lähinnä duuman johtama väliaikaishallitus, joka kuitenkin kaatui vuoden sisällä bolševistisen puolueen ottaessa hallitsevan aseman johtajansa Vladimir Iljitš Leninin johdolla. 7. marraskuuta 1917 vallankaappauksella alkanut lokakuun vallankumouksen nimellä tunnettu tapahtumasarja johti sisällissotaan, jossa vastakkaisina osapuolina olivat sosialistiset "punaiset" ja (vastavallankumoukselliset), ulkovaltojen tukemat "valkoiset". Sisällissota päättyi puna-armeijan voittoon, minkä jälkeen olot rauhoittuivat niin paljon, että oli mahdollista perustaa uusi valtio, Neuvostoliitto.


title: Venäjän historia

text: Vuoden 1917 tapahtumien yhteydessä ja niiden jälkeen Puola, Suomi, Viro, Latvia, Liettua ja Ukraina itsenäistyivät Keisarillisesta Venäjästä. Kansankomissaarit tunnustivat Saksan, Itävalta-Unkarin ja Bulgarian kanssa 3. maaliskuuta 1918 tehdyllä Brest-Litovskin rauhansopimuksella Ukrainan. Vallankumouksen jälkeen Neuvosto-Venäjää hallitsivat bolševikkipuolue, joka alkoi kutsua itseään kommunistiseksi maaliskuussa 1918.


title: Venäjän historia

text: Sisällissodan aikaisen sotakommunismin jälkeen hallitus alkoi sallia yksityisyritteliäisyyttä kansallistetun teollisuuden rinnalla. Satojen takavarikointi maaseuduilla korvattiin verolla. Uuden talouspolitiikan (NEP) aikana Neuvostoliitto nousi maailman suurimmaksi viljan tuottajaksi. Teollisuustuotannon kehittymättömyys johti kuitenkin vakavaan inflaatioon ja markkinaspekulointiin, josta seurasi ruuan puutetta kaupungeissa.


title: Venäjän historia

text: Leninin kuoleman jälkeen 1924 puolueessa käytiin valtataistelu Lev Trotski, Nikolai Buharinin ja Josif Stalinin välillä. Stalin voitti Trotskin, hänen karkotuksensa jälkeen hän kääntyi kuitenkin maltillisia vastaan ottaakseen vallan puolueessa ja hallinnossa. Buharin teloitettiin osana Stalinin puhdistuksia 1938. Trotski pakeni maasta aluksi Turkkiin, ja sitten Meksikoon, jossa hänet murhattiin 1940.


title: Venäjän historia

text: Stalinin johdolla teollisesti kehittämätöntä Neuvostoliittoa lähdettiin modernisoimaan stalinismin kautta. Vaurastunut talonpoikaluokka, kulakit saivat kokea vainon. Stalin voimisti Neuvostoliiton totalitarismia voimistamalla valtiollista poliisia (GPU, OGPU ja NKVD). 1930-luvulla Stalin toteutti puhdistukset, joissa lähes koko entinen johtajakaarti syrjäytettiin ja teloitettiin. Tästä lähtenyt terrori johti laajoihin vangitsemisiin, joiden aikana miljoonia, joidenkin lukujen mukaan kymmeniä miljoonia ihmisiä lähetettiin vankileirien saaristoon (GULAG), likvidoitiin tai yksinkertaisesti katosi. Huolimatta tästä, Neuvostoliitto kehittyi sotaa edeltävinä vuosina voimakkaaksi teollisuusmahdiksi.


title: Venäjän historia

text: 23. elokuuta 1939 Neuvostoliitto ja Saksa yllättäen solmivat hyökkäämättömyyssopimuksen, jossa he jakoivat keskenään Puolan ja liittivät Suomen ja Baltian maat Neuvostoliiton etupiiriin. Sopimuksen mukaisesti Neuvostoliitto miehitti pian tämän jälkeen Baltian maat ja kävi talvella 1939–1940 Suomea vastaan talvisodan.


title: Venäjän historia

text: 22. kesäkuuta 1941 Saksa hyökkäsi Neuvostoliittoon. Neuvostoliitto onnistui voittamaan vain tekemällä suuria uhrauksia, ja menetti enemmän ihmishenkiä kuin mikään toinen maa sodassa. Neuvostoliito valloitti toisen maailmansodan loppuun mennessä kaikki keisarikunnan aikaiset alueet Suomea lukuun ottamatta. Neuvostoliitto asetti myös moniin Itä-Euroopan valtioihin mieleiset hallitukset sotilaallisella voimalla.


title: Venäjän historia

text: Maailmansodan ja erityisesti ydinaseen kehittämisen jälkeen (1949) Stalinin Neuvostoliitto oli kohonnut toiseksi maailman supervalloista.


title: Venäjän historia

text: Stalinin kuoltua 1953 seuranneen valtataistelun voittajaksi nousi Nikita Hruštšov. Toisen maailmansodan jälkeen Neuvostoliitto ja Yhdysvallat kamppailivat hegemonia-asemasta kylmän sodan aikana. Suoraa sotaa ei kuitenkaan koskaan käyty, johtuen mahdollisesti molempien kookkaista ydinasereserveistä.


title: Venäjän historia

text: Maaliskuussa 1985 Mihail Gorbatšovista tuli maan johtaja. Hän aloitti uudistuspolitiikan, joka tuli tunnetuksi nimillä ”perestroika” (uudistuspolitiikka) ja ”glasnost” (avoimuus) nimillä. Vuonna 1989 uudistuksia vaativat poliitikot voittivat kansanedustajien vaaleissa. Kaivostyöläiset menivät lakkoon. Eri puolilla Neuvostoliittoa syntyi kansallisuuksien välisiä kiistoja. Talous ajautui syvään kriisiin kilpavarustelukierteen takia. Berliinin muuri murtui.


title: Venäjän historia

text: Heinäkuussa 1991 Boris Jeltsin valittiin Venäjän presidentiksi. Lokakuussa Venäjän, Valko-Venäjän ja Ukrainan johtajat päättivät, että Neuvostoliitto lakkautetaan ja perustetaan löyhä liitto nimeltään Itsenäisten valtioiden yhteisö.


title: Venäjän historia

text: Venäjän federaatio syntyi Neuvostoliiton hajottua 25.12.1991. Vuosina 1992–1999 maata johti presidentti Boris Jeltsin, jonka jälkeen virkaan nousi Vladimir Putin. Putinin suosikki Dmitri Medvedev voitti vuoden 2008 presidentinvaalit.


title: Venäjän historia

text: Jeltsin pyrki luomaan maahan demokratian ja markkinatalouden aloittamalla talousuudistuksen vapauttamalla hinnat ja ulkomaankaupan. Jeltsin kannatti lehdistön ja puolueiden toiminnan vapautta, ja antoi alueille suuren vallan. Toisaalta hän johti maata säätämillään asetuksilla. Talousuudistusten alkaessa tammikuussa 1992 alkoi nopea inflaatio, joka aiheutti laajaa köyhtymistä ennestään köyhässä maassa. Tämä vei presidentti Jeltsinin kansansuosiota. Gorbatshovin aikana valitun parlamentin kommunistit juonittelivat Jeltsiniä vastaan. 1990-luvun alkupuolella epävakaassa, köyhtyvässä Venäjässä pelättiin jopa sisällissotaa ja äärioikeistolaisen Vladimir Žirinovskin johtaman liberaalidemokraattisen puolueen nousua. Vuonna 1993 "punaruskeat" kommunistit ja äärioikeistolaiset yrittivät aseellista vallankaappausta epäonnistuen, ja uusi perustuslaki keskitti valtaa Jeltsinille.


title: Venäjän historia

text: Hallitus ei saanut kerättyä tarpeeksi veroja, kun veronkierto yleistyi. Rahapula ajoi hallituksen sille tappiolliseen jättimäiseen yksityistämiseen, jossa jo aiemmin rikastuneet keinottelivat itselleen lisää omaisuutta. Talousuudistuksessa yksityistettävä valtion omaisuus kasautui nopeasti suurliikemiesten käsiin muun muassa sen takia että kansalaiset myivät yksityistämiskuponkinsa pois. Rikkaat veivät pääomia ulkomaille.


title: Venäjän historia

text: Venäjällä ei maksettu kuukausiin ja vuosiin palkkoja hallituksen rahapulan takia. Järjestäytynyt rikollisuus levisi. Armeija oli huonossa jamassa rahanpuutteen takia.


title: Venäjän historia

text: Maassa murhattiin jonkin verran liikemiehiä ja poliitikkoja. 1994 alkoi sota itsenäiseksi julistautunutta Tšetšeniaa vastaan, mikä teki presidentti Jeltsinistä epäsuositun ja mustasi Venäjän mainetta ulkomailla. Alkoholismista kärsivän ikääntyvän Jeltsinin terveys reistaili. Valtaa piti Jeltsinin "perheeksi" kutsuttu sisäpiiri, joka jakautui talousuudistajiksi kutsuttuihin liikemiehiin ja turvallisuuspalvelun, armeijan yms. "haukkoihin".


title: Venäjän historia

text: Jeltsin valittiin toisen kerran presidentiksi 1996. Presidenttiä tukivat vaaleissa suurliikemiehet, oligarkit, jotka pelkäsivät vallan luisuvan kommunisteille. Samoihin aikoihin turvallisuuspalvelun silovikit alkoivat vallata virkoja Pietarissa. Jeltsin solmi rauhan Tšetšeniaan kenraali Lebedin myötävaikutuksella ja erotti sotahaukat hallinnostaan. 1990-luvun jälkipuoliskolla Venäjän politiikassa alkoi näkyä yhä selvemmin huippurikkaiden liikemiesten, oligarkkien välinen valtataistelu. Vuonna 1998 Venäjällä tapahtui pankkikriisi joka kaatoi monia pankkeja ja monet pankkitoimintaan luottaneet oligarkit menettivät varallisuutensa. Jeltsinin politiikkaa arvosteltiin epävakautta ja hajaantuneisuutta luovaksi, ja häntä syytettiin korruptiosta. Vuonna 1999 Moskovassa räjähteli pommeja ja turvallisuuspalvelutaustainen nuorehko pääministeri Vladimir Putin aloitti toisen Tšetšenian sodan. Jeltsin jäi vuoden lopussa pois presidentin virasta ja suositteli tulevaksi presidentiksi pääministeri Putinia.


title: Venäjän historia

text: Putinin harjoittamaa politiikkaa on kutsuttu putinismiksi. Putin on kannattanut valtion harjoittamaa lujaa ohjausta sisäpolitiikassa. Putin raivasi muutamassa vuodessa sivuun poliittiset kilpailijansa, Jeltsinin ryhmittymän, oligarkit ja alueiden johtajat pois politiikasta.


title: Venäjän historia

text: Näin Putinin johtamat voimaministeriöiden, turvallisuuspalvelun, armeijan ja sisäministeriön edustajat eli silovikit voittivat Venäjän valtataistelun. Tällöin Venäjä siirtyi pääosin turvallisuuspalvelu FSB:n hallintaan. Jeltsinin aikana yleiset puheet Venäjän hajoamisesta loppuivat.


title: Venäjän historia

text: Putin pyrki melko suoraviivaisesti, mutta peitetysti estämään opposition mielenilmauksia kaventamalla demokratiaa ja sananvapautta. Putin hankki valtion hallintaan häntä arvostelleet TV-asemat. Jotkut erimieliset oligarkit lähtivät Putinin painostuksesta maanpakoon. Putinin tukipuolue oli oikeistokonservatiivinen Kremlin ohjaaman Yhtenäinen Venäjä, josta tuli duuman suurin puolue. Putin vastusti poliittisia ääriliikkeitä kuten fasismia ja myös innokkaimpia länsimielisiä. Toisaalta Putin palautti joitain neuvostotunnuksia ja -tapoja käyttöön. Putinin hallitus suosi ortodokista kirkkoa, josta kehittyi Venäjän valtionideologia.


title: Venäjän historia

text: Silovikit vastustivat länsityyppistä poliittista parlamentarismia ja kannattivat vahvaa Venäjää. He pyrkivät hankkimaan suoraan tai välilliseen omistukseensa talouden avainaloja kuten energiasektorin. Näin turvallisuuspoliisin avulla valtaa pitävillä silovikeilla oli myös rahavalta käsissään.


title: Venäjän historia

text: Toisaalta Putin kannatti kannatti myös talousuudistuksia ja ei uhannut pidätyksillä niitä oligarkkeja, jotka eivät asettuneet oppositioon häntä vastaan.


title: Venäjän historia

text: Putinin tarkoituksena oli valvoa yhtenäistä Venäjää kohti nopeaa talouskasvua. Maa vakautui poliittisesti Jeltsinin ajoista ja sen talous oli nousussa, veroja kerättiin tehokkaammin kuin Jeltsinin aikana ja palkat ja eläkkeet saatiin pääosin maksettua. Moskovan rikollisten väliset taistelut hiljenivät. Kansa oli tähän tyytyväinen. Talouden kasvu johtui osittain öljyn hinnan noususta, ja uudentyyppistä kansainvälisesti kilpailukykyistä teollisuutta on syntynyt vain vähän. Näin ollen pelättiin ettei talouskasvu ollut varmalla pohjalla. Innovaatiot ja infrastruktuurin kohentaminen olivat yhä taka-alalla.


title: Venäjän historia

text: Maassa vallitsi yhä räikeä taloudellinen epätasa-arvo. Korruptio paheni ja rikollisuus rehotti yhä, vaikka murhia tapahtui vähemmän. Putinin tai hänen avustajiensa epäillään käyttäneen myös laittomia keinoja vastustajiensa vaientamiseksi, esimerkkinä tästä pidetään Litvinenkon murhaa. Armeija oli edelleen heikko uudistuksista huolimatta ja korruptio alkoi yleistyä siellä. Fasismi ja muihin kansallisuuksiin kohdistuva viha nosti päätään joillain alueilla Putinin aikana.


title: Venäjän historia

text: Putinin jälkeen tuli presidentiksi vuonna 2008 hänen tukemansa Dmitri Medvedev, joka voitti vaalit odotetusti. Medvedev on niin sanottu teknokraatti, joka ei kannata niin kovia otteita kuin Putin muttei hänkään usko länsityylisen demokratian mahdollisuuksiin Venäjällä. Vuoden 2010 alussa Putin näytti olevan pääministerinä ollessaan yhä merkittävässä asemassa Venäjän politiikassa.


title: Venäjän historia

text: Syksyllä 2011 Putin ilmoitti haluavansa presidentiksi, ja hänen uskottiin voittavan vaalit. Yhtenäinen Venäjä menetti paikkojaan vilpillisinä pidetyissä duuman vaaleissa muille suurille puolueille. Maassa oli pitkästä aikaa melko suuria mielenosituksia vaalituloksen tultua julki. Mm. Mironov ja Prohorov aikoivat haastaa Putinin, mutta näiden ei uskottu voittavan vaaleja. Maaliskuussa 2012 Putin valittiin presidentiksi 63 % ääniosuudella.


title: Venäjän historia

text: Putin käynnisti Krimin kriisin, kun hän lähetti Venäjän armeijan erikoisjoukkoja Ukrainan itsenäisen valtion alueelle Krimille maaliskuussa 2014. Tätä oli edeltänyt Kiovassa tapahtunut kansannousu, jonka seurauksena venäläismielinen presidentti Viktor Janukovytš joutui pakenemaan Ukrainan pääkaupungista 22. helmikuuta 2014. Venäjän valtiollisen mielipidetiedustelulaitoksen 24. helmikuuta 2014 julkaiseman tutkimuksen mukaan 73 prosenttia venäläisistä oli sitä mieltä, että Venäjän ei pitäisi reagoida Ukrainassa tapahtuneeseen vallankumoukseen. Venäjän armeija kuitenkin otti hallintaansa Krimin alueen ja korvasi aluehallinnon 27. helmikuuta 2014 venäläismielisellä hallinnolla, jota johti Krimin uusi pääministeri Sergei Aksjonov. Tämä uusi hallinto järjesti kansanäänestyksen 16. maaliskuuta 2014 liittymisestä Venäjään miehitysoloissa, jossa ei ollut todellista vaihtoehtoa säilyä osana Ukrainaa. Putin ja Venäjän johto valehtelivat kriisin aikana, että tunnuksettomat sotajoukot eivät ole Venäjän erikoisjoukkoja, vaan "Krimin alueen itsepuolustusjoukkoja". Vasta kun Krim oli liitetty Venäjään myönsi Putin Venäjän sotavoimien iskukykyä ylistäneessä puheessaan 28. maaliskuuta 2014, että Venäjän armeija valtasi sotilaallisesti Krimin.


title: Venäjän historia

text: Venäjä rajoitti vuodesta 2012 ulkomaisten agenttien toimintaa ja vuodesta 2015 ei-toivottujen järjestöjen toimintaa. Toisaalta hallitus tuki isänmaallisia järjestöjä, mm kasakoita ja moottoripyöräkerho Yön susia. Sananvapautta ajavan säätiön edustajan mukaan Venäjä oli luisumassa kohti sota-ajan sensuuria ja uskoi Venäjän sananvapaustilanteen heikkenevän entisestään. Venäjän kanavilla näytettiin näyttelijöiden esittämiä haastatteluja, joissa esimerkiksi kerrottiin Yhdysvaltojen, Saksan ja muiden maiden tappavan Ukrainassa siviilejä. Länsimailla ei ollut kriisin aikana lainkaan sotilaita Ukrainassa.


title: Venäjän historia

text: Venäläisten käsitystä tilanteesta muokkasivat erityisesti tv-kanavat. Merkittävimmän kriittisen radiokanavan Eho Moskvyn pitkäaikainen pääjohtaja erotettiin.


title: Active Directory

text: Active Directory (AD) on Microsoftin Windows-toimialueen käyttäjätietokanta ja hakemistopalvelu, joka sisältää tietoa käyttäjistä, tietokoneista ja verkon resursseista. Se mahdollistaa keskitetyn resurssien jakamisen käyttäjille ja sovelluksille sekä tarjoaa tavan nimetä, kuvata, paikallistaa, hallita ja suojata käytössä olevia verkon resursseja.


title: Active Directory

text: Active Directory -hakemistopalvelu on sisälletty Microsoft Windows Server 2016, Microsoft Windows Server 2012, Microsoft Windows Server 2008, Microsoft Windows Server 2003 ja Microsoft Windows Server 2000 -käyttöjärjestelmiin.


title: Tantaali

text: Tantaali () on siirtymämetalleihin kuuluva harvinainen, siniharmaakiiltoinen alkuaine, jonka järjestysluku on 73. Sitä käytetään kirurgien välineissä ja implanteissa, sillä se ei reagoi ruumiinnesteiden kanssa. Tantaalia käytetään myös kemianteollisuudessa, tantaalikondensaattoreissa, sähköputkissa ja aikaisemmin hehkulampun hehkulangoissa. Tantaalikarbidi (TaC, CAS-numero 12070-06-3) on osana kovametalliseoksissa. Tantaalia tavataan pääasiassa tantaliitti-mineraalissa, (Fe, Mn) TaO.


title: Tantaali

text: Tantaalin CAS-numero on 7440-25-7. Tantaali reagoi halogeenien ja hapettimien kanssa aiheuttaen palo- ja räjähdysvaaran.


title: Tantaali

text: Luonnossa oleva tantaali sisältää kahta isotooppia eli Ta ja Ta. Tantaalilla on olemassa myös muita ydinreaktioissa esiintyviä isotooppeja, mutta niitä ei käytännössä esiinny luonnossa esiintyvissä mineraaleissa.


title: Tantaali

text: Ruotsalainen kemisti ja mineralogi Anders Gustaf Ekeberg löysi tantaalin 1802 analysoidessaan kahta mineraalinäytettä. Toinen näytteistä oli peräisin Kemiöstä Suomesta ja toinen Ytterbystä Ruotsista. Monet kemistit pitivät tantaalia kuitenkin tuolloin samana aineena kuin vuotta aiemmin löydettyä niobiumia. Tantaalin eristi (epäpuhtaana) ensimmäisenä ruotsalainen kemisti Jöns Jacob Berzelius vuonna 1820. Puhdasta tantaalia onnistui kuitenkin valmistamaan vasta saksalainen kemisti Werner von Bolton vuonna 1903. Tantaali on saanut nimensä kreikkalaisessa mytologiassa esiintyneen Lyydian kuninkaan ja Zeuksen pojan Tantaloksen mukaan. Niobium on puolestaan saanut nimensä Tantaloksen tyttären Nioben mukaan.


title: Tantaali

text: Suurimmat tantaalikaivokset ovat nykyisin Thaimaassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Brasiliassa, Portugalissa ja Kanadassa. Suurin osa tantaalista saadaan kuitenkin tinan valmistuksen sivutuotteena.


title: Intiaanikesä

text: Intiaanikesä () tarkoittaa lämmintä jaksoa, joka tulee syyskylmien alettua. Käsite tulee Pohjois-Amerikasta, jossa intiaanit pitivät syksyllä, yleensä lokakuun puolivälissä tullutta lämmintä säätä suotuisana metsästykselle ja sotimiselle siirtokuntia vastaan.


title: Intiaanikesä

text: Suomeen käsite "intiaanikesä" tuli 1900-luvun alussa. Ilmiö on ollut tunnettu aiemminkin. Vanha kansa puhui "Pärttylin pikkukesästä" (Pertun päivän 24. elokuuta mukaan). Muissakin maissa kansanperinne tuntee jonkin, yleensä myöhäisemmän merkkipäivän, jonka aikoihin intiaanikesän uskotaan usein sattuvan ja josta johtuu siitä käytetty nimitys. Niinpä Ruotsissa käytetään nimitystä "brittsommar" Pyhän Birgitan (7. lokakuuta) mukaan, Englannissa "kaikkein pyhäin kesä ()" pyhäinpäivän mukaan ja Ranskassa "Pyhän Martin kesä" () martinpäivän (10. marraskuuta) mukaan. Puhutaan myös "akkainkesästä" ().


title: Johannes XXII

text: Paavi Johannes XXII Jacques d'Euse, (1249 – k. 4. joulukuuta 1334) oli paavina 7. elokuuta 1316 – 4. joulukuuta 1334.


title: Johannes XXII

text: Kahden vuoden aukko ("sede vacante") Klemens V:n vuonna 1314 tapahtuneen kuoleman ja Johannes XXII:n valinnan välillä vuonna 1316 johtui kahteen eri leiriin jakaantuneiden kardinaalien välisistä jyrkistä erimielisyyksistä. Lopulta Ranskan kuningas Filip V Pitkä onnistui järjestämään konklaavin Lyonissa, johon osallistui 23 kardinaalia. He valitsivat paaviksi Johannes XXII:n, joka asettui edeltäjänsä tavoin Avignoniin Rooman sijasta.


title: Johannes XXII

text: Johannes XXII oli taitava hallintomies ja organisaattori, mutta myös kiistanalainen hahmo, sillä hän sekaantui innokkaasti politiikkaan.


title: Helsingin alueellinen jako

text: Helsingin alueen jakaminen pienempiin, nimettyihin osiin tuli tarpeelliseksi Helsingin kasvaessa ja laajetessa. Palvelujen tuottaminen kaupunkilaisille, kaupungin hallinto, suunnittelu ja tilastointi helpottuu ja tehostuu, kun apuna on selvä yksiselitteinen nimistö ja aluejako.


title: Helsingin alueellinen jako

text: Tärkeimmät Helsingin nykyisistä aluejaoista ovat kaupunginosajako ja piirijako. Käytännössä aluejaot ovat melko huonosti tunnettuja tavallisten helsinkiläisten keskuudessa. Usein jostakin alueesta puhuttaessa ei ole selvää minkälaista aluetta sillä täsmälleen tarkoitetaan.


title: Helsingin alueellinen jako

text: Sen lisäksi käytetään samoja numeroita eri peruspiireille ja kaupunginosan osa-alueille, ja jopa käytetään samoja numeroita eri alueille piirijaon sisällä. Esim. Pasila on peruspiiri numero 304 (ja kaupunginosa 17) ja Munkkivuori on kaupunginosan osa-alue numero 304. Ja Pasila on siis peruspiiri numero 304 ja Munkkivuori on Munkkiniemen peruspiirin osa-alue numero 304.


title: Helsingin alueellinen jako

text: Helsinki voidaan jakaa myös esimerkiksi postinumeroalueittain. Muita alueita ovat ainakin Helsingin keskustaajama, Itä-Helsinki, Pohjois-Helsinki, Helsingin kantakaupunki ja Helsingin keskusta. Helsingin hallinnollisen alueen kasvua on selostettu artikkelissa Helsingin alueellinen laajeneminen.


title: Helsingin alueellinen jako

text: Kaupunginosajako on kaupungin virallinen aluejako. Sillä tarkoitetaan Helsingin kaupunginvaltuuston kaavoituksella vahvistamaa jakoa "kaupunginosiin". Sen asema on erityisen keskeinen, kun käsitellään kiinteistöjä koskevia asioita, sillä asemakaavoitus ja kiinteistöjärjestelmä perustuvat kaupunginosajakoon.


title: Helsingin alueellinen jako

text: Jako noudattaa kaavaa "kaupunginosa – kortteli – tontti".


title: Helsingin alueellinen jako

text: Kaupunginosat jaetaan "kortteleihin" ja korttelit "tontteihin". Lisäksi kaupunginosiin sisältyvät niiden yleiset alueet. Helsingissä on 60 kaupunginosaa, joista kaupunginosat 01–59 on numeroitu kahdella numerolla. Myös Aluemeri muodostaa oman kaupunginosansa, mutta sillä ei ole numeroa.


title: Helsingin alueellinen jako

text: Ensimmäiset nykyisistä kaupunginosista syntyivät 1800-luvulla, kun Helsingille alettiin laatia asemakaavoja. Virallisen nimen kukin kaupunginosa saa nykyisin asemakaavassa, aiemmin nimi annettiin erillisellä päätöksellä. Rakennusjärjestyksen 36. pykälän mukaan asemakaava käsittää myös kaupunginosien nimet tai numeron, rakennuskorttelien numerot ja katujen nimet sekä, mikäli pidetään tarpeellisena, puistojen ja torien ynnä muiden alueiden nimet. Helsingin kaupunginosat saivat viralliset nimet vuonna 1959. Sitä ennen virallisissa yhteyksissä käytettiin kaupunginosan numeroa ja nimet olivat epävirallisia kutsumanimiä.


title: Helsingin alueellinen jako

text: Kaupunginosajako pyritään pitämään mahdollisimman muuttumattomana. Tämä johtuu siitä, että kun tontti rekisteröidään lakisääteiseen kiinteistörekisteriin, tontille annetaan kiinteistötunnus, jonka yhtenä osana on kaupunginosan numero. Näin kaupunginosan muutos muuttaisi kiinteistötunnuksia. Tunnus olisi muutettava paitsi rekistereihin ja karttoihin, myös kaikkiin kiinteistöjä koskeviin asiakirjoihin. Uusittavia asiakirjoja olisivat esimerkiksi kiinteistöjen omistajien, vuokramiesten ja velkojien hallussa olevat kiinteistörekisteriotteet, lainhuudatustodistukset, rasitustodistukset ja panttikirjat.


title: Helsingin alueellinen jako

text: Piirijako on luotu Helsingin kaupungin hallinnon ja tilastoinnin tarpeita varten. Sen rajat noudattavat osittain kaupunginosien rajoja, mutta kaupunginosajaon ja piirijaon erona on se, että piirijaolla muodostetaan kaupunginosia suurempia toiminnallisia alueita. Toinen tärkeä ero on niiden syntytapa. Piirijako voidaan luoda kaupunginhallituksen päätöksellä, kun taas kaupunginosa virallistuu vain asemakaavoituksella.


title: Helsingin alueellinen jako

text: Piirijako noudattaa kaavaa "suurpiiri – peruspiiri – osa-alue – pienalue".


title: Helsingin alueellinen jako

text: Helsinki jaetaan kahdeksaan "suurpiiriin", jotka numeroidaan 1–8. Suurpiirit ja niiden asukasluvut 1.1.2018 olivat:


title: Helsingin alueellinen jako

text: Suurpiirit jaetaan "peruspiireihin", joita on yhteensä 34. Peruspiireistä muutamat ovat samoja kuin kaupunginosat, toiset taas muodostuvat useistakin kaupunginosista.


title: Helsingin alueellinen jako

text: Peruspiirin numerossa ensimmäisenä on suurpiirin numero, sitten nolla ja kolmantena peruspiirin järjestysnumero suurpiirissään.


title: Helsingin alueellinen jako

text: Peruspiirit jakautuvat yhteen tai useampaan "osa-alueeseen", joille myös annetaan virallinen nimi. Osa-alueen numeron kaksi ensimmäistä numeroa ovat yleensä samat kuin vastaavalla kohdalla olevalla kaupunginosalla ja kolmas numero on järjestysnumero yhdestä eteenpäin.


title: Helsingin alueellinen jako

text: Kukin osa-alue jakautuu yhteen tai useampaan "pienalueeseen". Niitä käytetään esimerkiksi tehtäessä tilastoja ihmisistä ja rakennuksista. Pienalueella ei ole virallisesti vahvistettua omaa nimeä vaan ainoastaan nelinumeroinen numero.


title: Helsingin alueellinen jako

text: Helsingissä on kaupunginhallituksen 26. marraskuuta 2012 tekemän päätöksen mukaan seuraava määrä alueita:


title: Helsingin alueellinen jako

text: Ennen tuolloin tehtyjä muutoksia osa-alueita oli 137 ja pienalueita 369 kappaletta.


title: Helsingin alueellinen jako

text: Taulukossa on esitetty kaupunginosien lisäksi myös osa-alueet, jos kaupunginosaan kuuluu useampi kuin yksi osa-alue. Kaupunginosilla on kaksi ja osa-alueilla kolme numeroa niiden nimien edessä.


title: Helsingin alueellinen jako

text: Erityistapaukset, jotka täydentävät virallista aluejakoa:


title: Helsingin alueellinen jako

text: Seuraavassa taulukossa on esitetty Helsingin suurpiirit, peruspiirit ja osa-alueet sekä niiden ruotsinkieliset nimet. Kunkin osa-alueen kohdalle on merkitty lisäksi siihen kuuluvien pienalueiden lukumäärä.


title: Helsingin alueellinen jako

text: Ruotsin kuninkaan Maunu Eerikinpojan vuonna 1349 säätämässä kaupunginlaissa määrättiin yleiseurooppalaiseen tapaan, että jokainen kaupunki pitää jakaa neljään neljännekseen eli kortteliin. Tällainen kortteli, ruotsiksi kvarteret, oli pikemminkin kaupunginosa kuin nykykortteli. Kaupunginlain mukaan jokaiseen neljännekseen pitää asettaa kaksi päämiestä eli nokiherraa. Tämä siksi että, jos valkea pääsee vallallensa, täytyy asukkaiden näiden päämiesten johdolla rientää valkeata kukistamaan.


title: Helsingin alueellinen jako

text: Suomessa tätä määräystä noudatettiin vain Turussa ja Viipurissa. Muut kaupunkimme olivat liian pieniä kortteleihin jaettaviksi. Turun kortteleilla oli nimet, sen sijaan Viipurissa korttelien niminä oli numerot yhdestä neljään.


title: Helsingin alueellinen jako

text: Vantaanjoen suulle vuonna 1550 perustetusta "Vantaan Helsingistä" tunnetaan vain ylimalkainen karttapiirros ja nimistöstä muutama maininta. Mahdollisista korttelien nimistä ei ole tietoa.


title: Helsingin alueellinen jako

text: Vuonna 1640 kuningar Kristiinan ja valtaneuvoston päätöksellä kaupunki siirrettiin Vironniemelle. Uudella paikalla kaupungin kaduista ainakin isommille annettiin nimet, mutta usein käytettiin paikan nimeämiseen talon tai talonomistajan nimeä tai maastonimeä. Vuonna 1709 kaupungissa oli 270 rakennettua tonttia, ja kaupunki jaettiin neljään osaan:Viaporin (nykyisen Suomenlinnan) rakentaminen jälkeen elämä kaupungissakin vilkastui. Talojen lukumäärä lisääntyi niin, että niitä vuonna 1757 oli 326 kappaletta. Helsinki jaettiin 1700-luvun lopulla neljään kortteliin eli kaupunginosaan:


title: Helsingin alueellinen jako

text: Vuonna 1808 Helsinki siirtyi venäläisten hallintaan ja paloi lähes kokonaan saman vuoden marraskuussa. Haminan rauhan jälkeen alettiin suunnitella kaupungin uudelleenrakentamista. Keisari Aleksanteri I julistaa 8. huhtikuuta 1812 Helsingin Suomen pääkaupungiksi. Samana päivänä keisari myös vahvisti kaupungin asemakaavan Johan Albrecht Ehrenströmin suunnitelman mukaan. Siinä kaupunki jaettiin kahteen Erottajan jakamaan osaan:


title: Helsingin alueellinen jako

text: Korttelien numerot ja nimet vahvistettiin vuoden 1820 palojärjestyksessä Tukholman esimerkkiä noudattaen. Samalta vuodelta on peräisin seuraavanlainen aluejako:


title: Helsingin alueellinen jako

text: Uudelleenrakentamiskomitean (1811–1825) toiminnan loppuaikana Helsinki jaettiin kuuteen osaan. Jako oli aluksi epävirallinen, sillä se vahvistettiin vasta 1836. Kaupunginosat olivat W. Gyldenin 1837 (suluissa C. Reuterin 1866) laatiman kartan mukaan seuraavanlaiset:


title: Helsingin alueellinen jako

text: Kaupungin kasvaessa ja asemakaavoitetun alueen laajetessa on kaupunginosien lukumäärä samalla lisääntynyt. Virallisesti kaupunginosat nimettiin vain numeroilla aina vuoteen 1959 saakka. Asemakaavoja vahvistettiin seuraavasti:


title: Helsingin alueellinen jako

text: Vuonna 1875 kaupunginosat 1–3 ja 8 muodostivat rakennusjärjestyksen mukaan varsinaisen kaupungin, muut kuuluivat esikaupunkialueeseen.


title: Helsingin alueellinen jako

text: Helsingin kaupunginosat jaettiin 1900-luvun alkupuolella kahteen ryhmään:


title: Helsingin alueellinen jako

text: Vuoden 1946 suuren alueliitoksen jälkeen kaupungin alue jaettiin kantakaupunkiin (kaupunginosat 1–27) ja esikaupunkeihin (kaupunginosat 28–53; Vuosaari liitettiin Helsinkiin vuoden 1966 alussa). Tilastoissa jaettiin usein vielä kantakaupunki asemakaavoitettuun alueeseen ja asemakaavoittamattomaan alueeseen.


title: Helsingin alueellinen jako

text: Kaupunginosat ryhmiteltiin tilastoissa 1960-luvulta vuoteen 1983 asti seuraavasti:Vuoden 1980 alussa kaupungin eri hallintokunnat käyttivät 101 aluejakoa, joista maantieteellisesti erilaisia oli 80. Näistä 80 jaosta kaupunginosajakoa noudatti tarkalleen 17 ja suunnilleen 41. Esimerkiksi palolaitoksella oli 8 nuohouspiiriä, 7 sammutuspiiriä ja 6 palotarkastuspiiriä. Muita jakoja käyttivät esimerkiksi terveysasemat, perhepäivähoito, kirjastot, koulut, neuvolat jne.


title: Helsingin alueellinen jako

text: Kaupunginhallitus päätti 13. joulukuuta 1982 (2900 §) piirijakojärjestelmästä. Kaupungin palvelutuotannon järjestämiseksi luotiin alueellinen jako, joka tyydyttää monia käyttäjiä ja on pitkäikäinen. Jako helpottaa virastojen sisäistä ja niiden välistä yhteistyötä palvelujen suunnittelun ja toteutuksen apuneuvona. Kunkin hallintokunnan tuli sopeuttaa toimintansa tähän piirijakoon. Tilastointi alkoi noudattaa uutta jakoa vuodesta 1984, muut viimeistään vuoden 1986 alusta. Näin asukkaidenkin on helpompi samaistua omaan alueeseensa, jonka rajat ovat eri palveluissa samat.


title: Helsingin alueellinen jako

text: Periaatteena piirijakoa luotaessa on ollut, että


title: Helsingin alueellinen jako

text:
Helsinkiin liitettiin uusia alueita Sipoosta ja Vantaalta vuoden 2009 alussa. Samassa yhteydessä muodostettiin uusista alueista viisi uutta kaupunginosaa, yksi uusi suurpiiri ja yksi uusi peruspiiri sekä kuusi osa-aluetta. Päätöksen uusista aluejaoista teki kaupunginhallitus joulukuussa 2008 talous- ja suunnittelukeskuksen, tietokeskuksen, kaupunkisuunnitteluviraston ja kiinteistöviraston kaupunkimittausosaston yhteistyönä valmisteleman ehdotuksen pohjalta. Ehdotuksen alueiden nimistä valmisteli nimistötoimikunta.
Päätösten liitteenä on yleensä kartta, johon on piirretty tarkat rajat.


title: COS-B

text: COS-B oli laukaisuaikanaan uuden Euroopan avaruusjärjestön (ESA) ensimmäinen satelliitti. Se laukaistiin avaruuteen 9. elokuuta 1975. COS-B oli ensimmäinen ESROn (ESAn edeltäjä) ja ESAn tiedesatelliiteista, joka kuljetti vain yhtä tiedelaitetta, joka oli kokonainen gammasäteitä mittaava teleskooppi. Täten se oli ESAn ensimmäinen avaruusteleskooppi.


title: COS-B

text: Satelliitti laukaistiin Delta 2913-kantoraketilla Vandenbergin tukikohdasta Kaliforniasta. Kuten aikanaan oli tapana satelliitin toimintaiäksi oli määritetty vain yksi vuosi. Se kuitenkin toimi 25. huhtikuuta 1982 asti, jolloin sen asennonsäädön trustereiden käytetty typpikaasu loppui. Satelliitti teki vain 30 havaintoa, koska gammapurkaukset ovat harvinaisia.


title: COS-B

text: COS-B:n kiertoradan säde oli noin 100 000 km, jolloin se pystyi toimimaan Maata suojaavien mutta satelliiteille haitallisten Van Allenin säteilyvyöhykkeiden yläpuolella . Kiertoaika oli 37 tuntia . Radan inklinaatio oli 90 astetta.


title: COS-B

text: Satelliitti oli sylinterimäinen


title: COS-B

text: Satelliitti tuhoutui ilmakehässä 18. tammikuuta 1986. Sen seuraajia olivat ESA:n satelliitit EXOSAT, XMM-Newton ja INTEGRAL.


title: Takatalvi

text: Takatalvella tarkoitetaan keväällä sattuvaa kylmää jaksoa. Mitään tarkkaa määritelmää takatalvelle ei ole, mutta käytännössä takatalvesta voidaan puhua silloin, kun terminen kevät on päässyt hyvään vauhtiin. Terminen kevät tarkoittaa tilannetta, missä vuorokauden keskilämpötila on toistuvasti yli 0 °C, mutta alle 10 °C. Tilastojen mukaan terminen kevät alkaa Suomen eteläosassa maalis-huhtikuun vaihteessa ja Suomen pohjoisosassa huhtikuun puolivälissä. Takatalveen liittyy lumisade ja ainakin yöllä myös pakkanen ja myös ankara halla mikäli terminen kasvukausi on jo päässyt käyntiin.


title: Rauno Mäkinen

text: Rauno Leonard Mäkinen (22. tammikuuta 1931 Pori – 9. syyskuuta 2010 Jyväskylä ) oli suomalainen kreikkalais-roomalaisen painin olympiavoittaja. Seuratasolla hän edusti aluksi Lielahden Urheilijoita, huippuvuosinaan Tampereen Paini-Miehiä, Tampereen Kisa-Veikkoja ja Tampereen Poliisi-Urheilijoita sekä parhaiden vuosiensa jälkeen Jyväskylän Poliisi-Urheilijoita. Siviiliammatiltaan hän oli poliisi.


title: Rauno Mäkinen

text: Porissa syntynyt Mäkinen muutti vanhempiensa ja isosiskonsa mukana Tampereelle Pispalaan yksivuotiaana. Hänen Väinö-isänsä saavutti painijana SM-pronssia ja osallistui pariin maaotteluun. Rauno Mäkinen osallistui ensimmäisiin painikilpailuihinsa 14-vuotiaana ja sai ensimmäiseksi vastustajakseen isänsä. Mäkinen valehteli ikänsä päästäkseen kilpailuun, koska alle 15-vuotiaat eivät olisi saaneet osallistua aikuisten kilpailuihin. Tuolloin 42-kiloinen poika vielä hävisi 56 kilon sarjan ottelussa isälleen, mutta he kohtasivat monta kertaa myöhemminkin ja aikanaan Rauno poistui kohtaamisista säännöllisesti voittajana.


title: Rauno Mäkinen

text: Teknistä apua painiinsa Mäntässä asuneelta Painiliiton päävalmentaja Yrjö Vähämäeltä saanut Mäkinen voitti vuonna 1952 vapaapainin Suomen-mestaruuden 62-kiloisten sarjassa, ja kun hän voitti vapaapainin olympiakarsinnan mutta hävisi kreikkalais-roomalaisen painin karsinnassa Erkki Taloselalle, valittiin hänet vapaapainijana Helsingin olympialaisiin. Kisoissa hän voitti saksalaisen Rolf Ellerbrockin pisteillä, japanilaisen Risaburo Tominagan kravattiheiton tuomalla selätyksellä ajassa 8.32 ja belgialaisen Jef Mewisin pisteillä, mutta Turkin Bayram Şitille hän kärsi selkätappion ajassa 4.11 ja sijoittui Şitin voittamassa sarjassa kuudenneksi.


title: Rauno Mäkinen

text: Seuraavina vuosina Rauno Mäkinen tähtäsi menestykseen kreikkalais-roomalaisessa painimuodossa ja kilpaili vapaapainissa vain SM-kilpailuissa voittaen Suomen-mestaruudet ensimmäisen jatkoksi myös vuosina 1953, 1954 ja 1955. Vuoden 1955 MM-kilpailuissa hän sijoittui kreikkalais-roomalaisessa painissa neljänneksi 62-kiloisten sarjassa. Ensimmäisen kreikkalais-roomalaisen painin Suomen-mestaruutensa Mäkinen voitti vuonna 1956. Samana vuonna joukkueiden epävirallisissa MM-kilpailuissa hän voitti kovan turkkilaisvastustajan Kamburin mutta hävisi pistein 1–2 sekä unkarilaiselle Imre Polyákille että Neuvostoliiton Statškevitšille ja sijoittui mainittujen jälkeen sarjassaan neljänneksi.


title: Rauno Mäkinen

text: Painiliitto järjesti Melbournen 1956 olympialaisiin valmistautuville painijoille Kuortaneella runsaasti harjoitusleirejä, joilla painimisen lisäksi hakattiin halkomotteja metsässä. Mäkinen valittiin kisoihin kreikkalais-roomalaisen painin 62-kiloisten sarjaan. Painijoilla ei ollut omaa hierojaa, mutta Mäkinen ja 67-kiloisiin valittu Kyösti Lehtonen olivat Kuortaneella tarkkailleet urheiluhierojien kurssitusta niin, että pystyivät Melbournessa hieromaan toisiaan. Ensimmäisessä ottelussaan Mäkinen voitti australialaisen Norman Ickeringillin selättämällä tämän takavyöheitolla ajassa 4.12. Toisella kierroksella Mäkinen voitti ranskalaisen Roger Biellen pistein 2–1. Kolmannelle kierrokselle Mäkinen sai lepovuoron ja voitto turkkilaisesta Müzahir Sillesta varmisti Mäkiselle mitalin. Neuvostoliiton Roman Dzneladzelle Mäkinen hävisi pistein 1–2 vaikka sai vastustajansa kahdesti mattoonkin.


title: Rauno Mäkinen

text: Viimeisessä ottelussaan Mäkinen sai vastaansa unkarilaisen Imre Polyákin. Ottelun alkupuolella Mäkinen sai käsivarsiheitolla vastustajansa käymään sillassa, sitten hän puolusti unkarilaisen mattovuorolla hyvin ja sai omalla mattovuorollaan tehtyä onnistuneen takavyöheiton. Lopun passiivisessa pystypainissa Mäkinen sai yhden varoituksen mutta laski kahteenkin olevan varaa, joten suomalainen voitti ottelun pistein 2–1. Jäljellä oli vielä Polyákin ja Dzneladzen kohtaaminen, jonka voittamalla Dzneladze voittaisi kultaa, kun taas Polyák tarvitsisi kultamitaliin selkävoiton. Ottelu päättyi Polyákin pistevoittoon, minkä seurauksena Mäkinen voitti kultaa. Mäkinen arveli Unkarin kansannousun kukistamisen vaikuttaneen osaltaan siihen, että unkarilaisella ja neuvostoliittolaisella ei ollut halua painia sopuottelua pudottaakseen suomalaisen kultamitalilta. Tuo päivä, 6. joulukuuta, oli paitsi Suomen itsenäisyyspäivä, myös Rauno Mäkisen pojan kaksivuotissyntymäpäivä. Myöhemmin samana päivänä Kyösti Lehtonen paini Suomelle toisen kultamitalin.


title: Rauno Mäkinen

text: Olympiavoittonsa jälkeen Mäkinen otti seuraavat vuodet painin suhteen löysemmin vaikka kilpaili maaotteluissakin. Vapaapainin hän jätti ohjelmastaan kokonaan. Puoli vuotta ennen Rooman 1960 olympialaisia hän löi harjoitusleirin mottitalkoissa kirveellä jalkaansa, mikä haittasi kisoihin valmistautumista. Roomassa Mäkisen urakka jäi kahden ottelun mittaiseksi, sillä toisessa ottelussaan sveitsiläistä Joseph Schmidiä vastaan hänen takavyönostonsa jäi vajaaksi siten, että sveitsiläinen putosi Mäkisen rinnan päälle ja tältä katkesi kaksi kylkiluuta. Vuonna 1960 Mäkinen voitti viimeisen, kaikkiaan kuudennen Suomen-mestaruutensa.


title: Rauno Mäkinen

text: ”Rane” Mäkinen toimi 1960-luvulla painin matto- ja arvostelutuomarina. Tässä tehtävässä hänet nähtiin Méxicon 1968 olympialaisissa sekä vuosien 1962 ja 1965 MM-kilpailuissa. Jalkapalloa Mäkinen pelasi Tampereen Ilves-Kissojen reservijoukkueessa ja pääsi pari kertaa myös seuran SM-sarjajoukkueen mukaan. Jyväskylään muutettuaan hän ohjasi Jyväskylän Työväen Painiseuran salilla junioreita ja valmensi Jyväskylän Palloilijoiden jalkapallojoukkueen aluesarjasta suomensarjaan. Tampereella hän toimi isänsä perustaman seuran, Tampereen Paini-Miesten puheenjohtajana.


title: Rauno Mäkinen

text: Rauno Mäkinen avioitui lokakuussa 1950 Raili Kymäläisen kanssa. Heillä on viisi lasta: Arja (s. 1951), Pirjo (s. 1952), Reijo (s. 1954), Marjo (s. 1960) ja Merja (s. 1961). Lapsista Reijo Mäkinen pelasi Jyväskylässä jääkiekkoa I-divisioonassa. Rauno Mäkinen työskenteli vielä 1950-luvun alussa rakennuksilla mutta pääsi poliisiksi Tampereelle. Poliisina hän jatkoi vuodesta 1967 Jyväskylässä ja sittemmin Vaajakoskella, kunnes hän 43-vuotiaana jäi sairauseläkkeelle.


title: Rauno Mäkinen

text: Rauno Mäkiselle on myönnetty Suomen Leijonan ritarikunnan I luokan ritarimerkki solkineen sekä Pro Finlandia -mitali. Vuonna 2000 hän sai opetusministeriön Pro Urheilu -tunnustuspalkinnon sen ensimmäisessä jakotilaisuudessa.


title: Rauno Mäkinen

text: Mäkinen kuoli äkilliseen sairauskohtaukseen 9. syyskuuta 2010.


title: Kemiantekniikka

text: Kemiantekniikka on prosessitekniikkaan sisältyvä tekniikan ala, jossa keskitytään kemiallisten prosessien kehittämiseen ja tekniseen toteuttamiseen teollisessa mittakaavassa. Kemiantekniikka on insinööritaitoa, jossa sovelletaan luonnontieteitä, esimerkiksi fysiikkaa ja kemiaa, sekä matematiikkaa tekniikan kehittämiseen. Teollisesta näkökulmasta prosessitekniikka on laajempi käsite kuin kemiantekniikka, koska teollisten prosessilaitosten tuotantotekniikkaan sisältyy osia, jotka eivät ole kemiantekniikkaa.


title: Kemiantekniikka

text: Esimerkkinä voisi käyttää appelsiinin mehustamista. Laboratoriossa se tehtäisiin käsin puristamalla. Menetelmä ei kuitenkaan laajennu suureen mittakaavaan, koska se vaatisi armeijan työntekijöitä puristamaan joka appelsiinin käsin. Teollisuusmittakaavaan prosessi automatisoidaan. Esimerkiksi kone kuorii appelsiinin, jonka toinen kone murskaa ja suodattaa mehun pois.Kemiantekniikka ei ole "kemiaa", joka on luonnontiede. Kemiantekniikkaan ei kuulu paperinvalmistus tai puunjalostus itsessään. Metsäteollisuus tai paperi- ja selluteollisuus ovat erillisiä aloja, jotka ovat tilaaja-, eli asiakasaloja kemiantekniikalle. Esimerkiksi paperikoneen vedenpuhdistus on tyypillinen toimeksianto kemiantekniikan asiantuntijoille puunjalostuksessa.


title: Kemiantekniikka

text: Kemiantekniikan soveltamiseen tarvitaan myös riittävä määrä asiantuntemusta kemiasta:


title: Kemiantekniikka

text: Kemianteollisuus on metsäteollisuuden jälkeen Suomen toiseksi suurin teollisuudenala. Kemian tekniikan sovelluskohteita ja Suomessa alalla toimivia yrityksiä:


title: Kemiantekniikka

text: Kemiantekniikan suomalaisia ammattiopistotutkintoja ovat prosessinhoitaja sekä laborantti ja ammattikorkeakoulututkintoja insinööri (AMK) sekä insinööri (ylempi AMK). Kemiantekniikan ammattikorkeakouluohjelmia on Turun ammattikorkeakoulussa ja Metropoliassa, aikaisemmin myös Satakunnan ammattikorkeakoulussa. Kemiantekniikan yliopistotutkintoja ovat tekniikan kandidaatti, diplomi-insinööri, tekniikan lisensiaatti sekä tekniikan tohtori. Kemian tekniikan yliopistotason koulutusta saa Suomessa seuraavista yliopistoista: Aalto-yliopisto, Oulun yliopisto, Åbo Akademi ja Lappeenrannan teknillinen yliopisto.


title: Kyösti Lehtonen

text: Kyösti Eemil Lehtonen (13. maaliskuuta 1931 Jämsä – 15. marraskuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen kilpapainija ja olympiavoittaja.


title: Kyösti Lehtonen

text: ”Köpi” Lehtonen voitti olympiakultaa Melbournen 1956 olympialaisten kreikkalais-roomalaisen painin kevyessä sarjassa (alle 67 kg). Hän saavutti voittonsa 6. joulukuuta, Suomen itsenäisyyspäivänä. Urheilutoimittajat valitsivat hänet vuonna 1956 Suomen toiseksi parhaaksi urheilijaksi.


title: Kyösti Lehtonen

text: Rooman 1960 kesäolympialaisissa Lehtonen paini ratkaisemattoman kevyen sarjan sittemmin voittaneen Avtandil Koridzen kanssa, mutta sijoittui vasta viidenneksi. Tokion 1964 kisoissa hän voitti kaksi ottelua, mutta ei päässyt jatkoon oltuaan punnituksessa ylipainoinen.


title: Kyösti Lehtonen

text: Maailmanmestaruuskilpailuissa Lehtonen saavutti kahdesti hopeaa. Napolissa 1953 vain Ruotsin Gustav Freij oli häntä parempi. Karlsruhessa 1955 voiton vei Neuvostoliiton Grigori Garmanik.


title: Kyösti Lehtonen

text: Lehtonen selätti 6. tammikuuta 1954 Malmön kansainvälisissä painikilpailuissa hallitsevan maailmanmestarin Gustav Freijin.


title: Kyösti Lehtonen

text: Aktiiviuransa lopulla Lehtonen siirtyi valmennustehtäviin. Vuonna 1963 hän oli valmentajana puoli vuotta Norjassa ja kuukauden verran Tanskassa. Helsingin Painimiesten valmentajana hän toimi vuosina 1965–1967. Heinäkuussa 1971 hän siirtyi Suomen Painiliiton päävalmentajaksi. Tässä tehtävässä hän kiinnitti huomiota painijoiden peruskunnon luomiseen: harjoituksen pituus ei ole määräävä vaan laatu. Tämän Suomen edustuspainijat saivat tuntea nahoissaan, kun Lehtonen aloitti kovan rääkkinsä leireillä. Painiliiton valmennusvaliokunnan jäsen Lehtonen oli vuodesta 1972 lähtien. Päävalmentajana hän toimi vuoteen 1974 saakka.


title: Mike Jeffery

text: Michael Jeffery (maaliskuu 1933 - 5. maaliskuuta 1973) oli englantilainen liikemies, joka jäi rockhistoriaan kitaristi Jimi Hendrixin ja rockyhtye Animalsin kiisteltynä managerina.


title: Mike Jeffery

text:
Jeffery oli nuoruudessaan ollut Britannian armeijan palveluksessa
Suezin kriisin aikana. Samalla hänen kerrotaan ansainneen rahaa harjoittamalla mustan pörssin kauppaa sotatoimialueella. Jefferyllä oli omien kertomustensa mukaan yhteyksiä tiedustelupalveluun. Erottuaan palveluksesta Jeffery jatkoi erilaisia liiketoimia ja siirtyi lopulta musiikkialalle. Vuonna 1966 hänestä tuli Jimi Hendrixin manageri. Tiettävästi yhtyeen nimi The Jimi Hendrix Experience oli alkujaan Jefferyn ajatus.


title: Mike Jeffery

text: Taitavana liikemiehenä Jeffery hankki melkoisesti rahaa sekä itselleen että Hendrixille. Hendrixin lähipiiriin kuuluneet henkilöt ovat kuitenkin kertoneet, että Jeffery yritti "agenttitaktiikoilla" sitoa kitaristin itseensä ja sekaantui myös taiteellisiin ratkaisuihin. Lopulta Hendrixin ja Jefferyn välit olivatkin varsin kireät. Jefferyn maine on näistä syistä melko synkkä, ja Hendrixin elämäkerroissa hänet kuvataan varsin kielteisessä valossa.


title: Mike Jeffery

text: Markkinataloushenkisyydestään huolimatta Jeffery liikkui Yhdysvaltojen vasemmistoradikaaleissa piireissä ja jopa lahjoitti rahaa White Panther -järjestölle. Syyt tähän ovat hämärän peitossa.


title: Mike Jeffery

text: Michael Jeffery sai surmansa lento-onnettomuudessa Hendrixin kuoleman jälkeen. Hendrixin roudari väitti 2009 kirjassaan, että Jeffery oli tunnustanut murhanneensa Hendrixin.


title: The Leo Bugariloves

text: The Leo Bugariloves on suomalainen yhtye. Sen perustivat 500 kg lihaa -yhtyeen jäsenet Pupu Lihavisto ja RukiVehr A. Kivi vuoden 1981 jouluna. Yhtye aloitti joikaavana rockabillyduona toimien beatnik-henkisesti ruohonjuuritasolla vuoteen 1988. Jatkoi miehistökriisin jälkeen kolmimiehisenä Terveet Kädet -vokalisti Veli-Matti ”Läjä” Äijälän kanssa. Myös levytysura alkoi tuolloin BassMania-yhtiön julkaistua "Tsaeh"-EP:n. Tämän jälkeen orkesteri siirtyi Bad Vugum -levy-yhtiölle julkaisten singlejä ja CD-EP-levyjä. Vuonna 2004 ilmestyi Molly-Mood-levymerkillä yhtyeen "Help!"-pitkäsoitto ja samana vuonna orkesteri esiintyi Avanto-festivaalin kotimaisena pääesiintyjänä Läjä Äijälän pioneerityön myötä.


title: The Leo Bugariloves

text: Yhtyeen artistit osallistuivat myös kuvataidenäyttelyihin ja tekivät avantgardistisia lyhytelokuvia ja rockvideoita, joita on sittemmin esitetty muun muassa Oulun musiikkivideofestivaaleilla ja Avanto-mediataidefestivaaleilla.


title: The Leo Bugariloves

text: The Leo Bugariloves on tehnyt yhteistyötä oululaisen Tanssiteatteri Jumbon kanssa vuodesta 2004. Vuonna 2008 solisti Läjä Äijälä esitti Jumbon kanssa karaokena The Leo Bugarilovesin tuotantoa "Riemu on Läsnä" -kiertueella. Pupu Lihaviston sanoitus "Viiden tuulen lakki" huomioitiin Pohjois-Suomen kirjallisuushistoria -teoksessa.


title: The Leo Bugariloves

text: Vuonna 2011 Longplay Music julkaisi yhtyeen tuoretta tuotantoa sisältävän vinyylisinglen. Syksyllä 2011 arthouserock-levymerkki Karkia Mistika julkaisi yhtyeen täyspitkän "Feelings"-albumin. Molemmilla julkaisuilla on mukana oululaislähtöisiä yhteistyökumppaneita, Maritta Kuula ja Jolly Jumpersin johtohahmo Petri Hannus. Feelings huomioitiin Helsingin Sanomissa Vuoden levyt -artikkelissa, jossa musiikkikriitikot nostivat esiin yhden merkittävän kuluvana vuonna ilmestyneen albumin. Kuriositeettina mainittakoon, että Feelingsin arvioinnin yhteydessä Ydin -lehden musiikkikriitikko kertoi pitävänsä orkesteria mieleltään terveimpänä suomalaisena yhtyeenä.


title: The Leo Bugariloves

text: Karkia Mistika julkaisi vuonna 2013 Hits & Misses tupla-CD:n, joka sisälsi The Leo Bugarilovesin 1990-luvulla julkaistun tuotannon sekä erikoisuuksia, treeni-, live-, ja demonauhoituksia sekä erikoismiksauksia vuosilta 1989–2002. Julkaisu sai erityisen paljon huomiota radiosoittona Rolling Stone -lehden arvostamalla New Yorkilaisella WFMU -radioasemalla.


title: Albergan kartano

text: Albergan kartano on Leppävaarassa sijaitseva kartano. Se tunnetaan myös nimellä Sokerilinna, koska nykyinen päärakennus on rakennettu osin sokerilaatikoissa käytetystä puutavarasta. Kartanon omistaa nykyään Espoon kaupunki. Kartanosta voi vuokrata tiloja kulttuuritilaisuuksiin sekä juhla- ja kokouskäyttöön.


title: Albergan kartano

text: Albergan kartanon historia alkaa vuodesta 1622, jolloin Alberga kuului kuninkaan Johan Gyldenärille lahjoittamiin. Sen omistajiin on kuulunut muun muassa ruotsalainen amiraali Carl Tersmeden. Nykyinen päärakennus on rakennettu kesähuvilaksi vuonna 1874–1876. Uusrenessanssisen päärakennuksen rakennutti Töölön sokeritehtaan omistaja konsuli Feodor Kiseleff ja suunnitteli arkkitehti Frans Ludvig Calonius. 1900-luvun alussa kartanon omistivat Slöörit, taiteilija Akseli Gallen-Kallelan appivanhemmat.


title: Albergan kartano

text: Myöhemmin kartanorakennus päätyi Helsingin kaupungin omistukseen ja sen purkamista suunniteltiin 1980-luvulla huonokuntoisuuden vuoksi. Asukkaiden vastustus kuitenkin kaatoi purkuhankkeen, ja kartano restauroitiin ja kunnostettiin Espoon kulttuuritoimen käyttöön. Korjaustyö valmistui vuonna 1997.


title: Albergan kartano

text: Kartanon pihapiirissä sijaitsee ns. puutarhurin mökki, joka on kunnostettu 2000-luvun alussa.


title: Perkkaa

text: Perkkaa on Espoon Leppävaaran kaupunginosan pienalue. Alueella oli 3836 asukasta vuodenvaiheessa 2016–2017. Perkkaan nimi tulee alueella sijainneesta Bergansin tilasta. Perkkaa sijaitsee Kehä I:n sisäpuolella rajautuen lännessä Kehä I:een, pohjoisessa rantarataan, idässä Vermoon ja etelässä Turunväylään.


title: Perkkaa

text: Perkkaan palveluihin kuuluvat mm. koulu, ammattikoulu ja useita päiväkoteja. Alueella on myös lähikauppa. Asuinkortteleiden lisäksi Perkkaalla on myös toimistotiloja, kuten Stella Business Park, Polaris Business Park sekä Upseerin avec -niminen toimistorakennus. Perkkaan alueella sijaitsee myös Vermon ravirata.


title: Perkkaa

text: Perkkaan kadunnimet liittyvät sotilastermistöön. Sieltä löytyvät mm. sotilasarvot everstistä kersanttiin.


title: Perkkaa

text: Perkkaan asunnoista suurin osa on valmistunut 1970- ja 1990-luvuilla. Suurin osa asuntokannasta on asuinkerrostaloja.


title: Perkkaa

text: Muita Leppävaaran kaupunginosan osa-alueita ovat muun muassa Etelä-Leppävaara, Pohjois-Leppävaara ja Mäkkylä.


title: Perkkaa

text: Perkkaan kautta kulkevat Espoon sisäiset bussilinjat 113 ja 203 sekä Leppävaaran ja Helsingin väliset seutulinjat 206 ja 502. Lisäksi Kehä I:tä pitkin kulkee useita bussireittejä, kuten runkolinja 550.


title: Perkkaa

text: Rantaradan asemat Leppävaara ja Mäkkylä ovat kävelyetäisyydellä.


title: Mannerlaatta

text: Mannerlaatta on kappale Maan litosfääriä. Mannerlaatta nimityksenä on harhaanjohtava sikäli, että mannerlaatat eivät noudata mannerten rajoja. Tästä syystä yleisesti puhutaan myös litosfäärilaatoista viitaten litosfääriin eli maapallon kivikehään, tai tektonisista laatoista viitaten laattatektoniikkaan eli teoriaan mannerlaattojen liikkeistä. Sanojen mannerlaatta, litosfäärilaatta ja tektoninen laatta merkitys on siis täsmälleen sama. Kratoniksi eli mannerytimeksi sanotaan hyvin vanhaa mantereen osaa, jonka usein edellytetään olevan isostaattisessa tasapainossa.


title: Mannerlaatta

text: Maan kiinteä ulkokerros koostuu paristakymmenestä litosfäärilaatasta, jotka ”kelluvat” vaipan raskaamman kiviaineksen päällä. Mannerliikunnot tarkoittavat mantereiden liikkumista laattatektoniikan vaikutuksesta. Laatat liikkuvat jatkuvasti toistensa suhteen, aiheuttaen maanjäristyksiä ja tulivuoritoimintaa, lähinnä laattojen reunoilla, jossa ne törmäävät tai työntyvät toistensa alle. Toisaalta uutta laattamateriaalia eli merenpohjaa muodostuu valtamerten keskellä. Näin tapahtuu esimerkiksi Islannissa, jossa epätavallisen voimakas vulkanismi on peittänyt mahdollisesti paljastuneet vaipan osat alleen.


title: Mannerlaatta

text:
Litosfäärilaattojen liikettä ajaa viime kädessä painovoima, joka saa useita ilmiasuja laattatektonisessa systeemissä.
Useiden voimien hypotetisoidaan vaikuttavan mannerlaattojen liikkeeseen:


title: Mannerlaatta

text: Näistä kolmea ensimmäistä pidetään tärkeimpinä yksittäisinä laattaliikettä ajavina voimina.


title: Pentti Linnosvuo

text: Pentti Tapio Aleksi Linnosvuo (alkujaan Lindroos, 17. maaliskuuta 1933 Vaasa – 13. heinäkuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen ampuja. Hän on Suomen kaikkien aikojen menestynein ampuja olympiatasolla. Hän voitti kaksi olympiakultaa ja yhden olympiahopean. Hän osallistui kaikkiaan viisiin olympiakisoihin vuosina 1952–1968.


title: Pentti Linnosvuo

text: Linnosvuo syntyi Vaasassa mutta ehti asua isänsä, VR:n kirjurin ja asemapäällikön töitten mukana Kurikassa, Seinäjoella, Ojakkalassa ja Hangossa kunnes vuonna 1939 päätyi Helsinkiin. Kesäisin hän oli täysihoidossa Särkisalossa, jossa talon emäntä pestasi pojat ampumaan puutarhasta rastaita. Nuorena Linnosvuo harrasti palloilulajeja. HJK:n nuorten jääkiekkojoukkueessa hän pelasi menestyksellisesti samassa ketjussa myöhempien maajoukkuepelaajien Esko Rekomaan ja Aarno Hiekkarannan kanssa. Eiran Kisa-Veikkojen riveissä hän pelasi koripalloa ja Viipurin Susissa A-juniori-ikäiseksi asti jalkapalloa.


title: Pentti Linnosvuo

text: Linnosvuo alkoi 15-vuotiaana käydä Suomen Metsästysyhdistyksen (SMY) ampumaradalla Huopalahdessa. Hän aloitti pienoiskivääriampujana mutta koki vasenkätisenä sen vaikeaksi ja siirtyi pistoolilajeihin. Varsinkin Veli-Jussi Hölsö toimi hänen opastajanaan. Hän ampui laina-aseilla ja kehittyi niin, että 18-vuotiaana koululaisena vuonna 1951 hän voitti kuvioammunnan yleisen sarjan Suomen mestaruuden huipputuloksella 296. Tämän jälkeen hänet otettiin olympiavalmennettavien joukkoon, ja 19-vuotiaana Arkadian yhteislyseon oppilas pääsi ensimmäisiin olympialaisiinsa, Helsingin 1952 kisoihin. Siellä hän ampui ennätyksensä 577 pistettä, mikä riitti viidenteen sijaan, kaksi pistettä voittajalle ja yhden pisteen muille mitalisteille hävinneenä. Oppi-isä Hölsö sijoittui neljänneksitoista.


title: Pentti Linnosvuo

text: Uransa ainoan maailmanmestaruuden Linnosvuo voitti Caracasissa 1954 Venezuela-pistoolin joukkuekilpailussa, joka oli tuolloin ainoan kerran arvokisaohjelmassa. Olympiadin aikana hän sai suoritettua viivästyneen ylioppilastutkintonsa, ja loppuvuonna 1956 hän kilpaili Melbournen olympialaisissa. Marraskuun 30. päivänä ammuttiin vapaapistoolin, Linnosvuon sivulajin kilpailu. Erittäin tuulisessa säässä hän suoritti urakkansa Williamstownin ampumaradalla nopeasti. Hän käytti 60 laukauksen ampumiseen aikaa tunnin, 47 minuuttia ja 50 sekuntia eli toista tuntia sallittua maksimiaikaa vähemmän. Kun tulokset laskettiin, todettiin Linnosvuon ja Neuvostoliiton Mahmud Umarovin ampuneen 556 pistettä. Voittaja ratkesi kymppiosumilla, joita Linnosvuolla oli 26 ja Umarovilla 24. Näin Linnosvuo voitti ensimmäisenä suomalaisampujana olympiakultaa. Umaroville osoittautui kohtalokkaaksi yksi väärään tauluun ammuttu laukaus, joka aiheutti kahden pisteen vähennyksen. Linnosvuon tulokset kymmenen laukauksen sarjoissa olivat 90, 95, 91, 94, 93 ja 93.


title: Pentti Linnosvuo

text: Päälajinaan Linnosvuo piti olympiapistooliammuntaa. Melbournessa Romanian Ștefan Petrescu oli siinä kuitenkin kuusi pistettä ja Neuvostoliiton Jevgeni Tšerkasov neljä pistettä suomalaista parempi. Linnosvuo ei ollut varautunut uusintaan, mutta sellainen piti suorittaa, kun Linnosvuo ja Romanian Gheorghe Lichiardopol olivat 581 pisteellä jaetulla kolmannella sijalla. Linnosvuo löydettiin kisakylän parturista ja kiidätettiin takaisin ampumaradalle, mutta romanialainen oli paremmin keskittynyt uusintaan ja voitti sen. Linnosvuo sijoittui kilpailussa siis neljänneksi.


title: Pentti Linnosvuo

text: Valmistuttuaan Melbournen kisojen jälkeen yo-merkonomiksi Linnosvuo pystyi taas keskittymään ampumiseen. Rooman 1960 olympialaisten alkupuolella hän poti vatsasairautta ja jäi vapaapistoolikilpailussa 13:nneksi 21 pistettä voittajalle hävinneenä. Päälajissaan olympiapistooliammunnassa Linnosvuo oli 30 laukauksen jälkeen kolmantena vain kaksi pistettä Neuvostoliiton Tšerkasovia ja yhden pisteen Yhdysvaltain William McMillania jäljessä. Toisella puoliskolla Tšerkasov myöhästyi ensimmäisessä neljän sekunnin sarjassa ja putosi kärjestä. Linnosvuo ampui alkupuoliskon 294 pisteensä jatkoksi 293 pistettä ja sai lopputulokseksi 587 pistettä nousten tasoihin McMillanin kanssa. Neuvostoliiton Aleksandr Zabelin osui 296 pisteen arvoisesti ja nousi kolmantena miehenä tasapisteisiin. Mitalijärjestys ratkaistiin uusinnassa kolmella neljän sekunnin sarjalla. Ensimmäisessä sarjassa Zabelin ampui 49, McMillan 48 ja Linnosvuo 45 pistettä. Toisessa sarjassa McMillan ampui täydet 50, Linnosvuo jälleen 45 ja Zabelin vain 37 pistettä. Kun viimeisessä sarjassa kaikki kolme ampuivat 49 pistettä, voitti McMillan kultaa ja Linnosvuo sai hopeaa.


title: Pentti Linnosvuo

text: Neljänsissä olympialaisissaan, Tokiossa 1964 Linnosvuo voitti vihdoin päälajinsa kultamitalin. Jo kisojen aluksi Väinö Markkanen voitti vapaapistoolissa kultaa, mikä helpotti Linnosvuon paineita. Ennen olympiapistoolikilpailua Linnosvuo viritteli kuntoaan ampumalla paljon harjoituksissa kisapaikalla. Kilpailussa hän ampui ensimmäisellä puoliskolla 297 ja toisella 295 pistettä saaden lopputulokseksi 592 pistettä. Sillä hän voitti Romanian Ion Tripsan yhdellä ja Tšekkoslovakian Lubomir Nacovskyn kahdella pisteellä. Vasta kilpailun jälkeen Linnosvuon vatsa meni sekaisin, ja hän oksensi verta monen päivän ajan.


title: Pentti Linnosvuo

text: Viidennen kerran Linnosvuo kilpaili olympialaisissa Méxicossa 1968. Hän kantoi avajaismarssissa Suomen lippua. Kisakaupungin korkeaan ilmanalaan yritettiin valmistautua Pyreneillä pidetyllä harjoitusleirillä, mutta siellä Linnosvuon ampumatekniikka meni pahasti sekaisin, eikä kunto palautunut olympiakisoihin mennessä. Méxicossa Linnosvuo ampui olympiapistoolilla tuloksen 587 ja sijoittui yhdenneksitoista. Voittaja, Puolan Józef Zapędzki ampui kuusi ja muut mitalistit neljä pistettä paremman tuloksen.


title: Pentti Linnosvuo

text: Méxicon kisojen jälkeen Linnosvuo jatkoi ampumista enimmäkseen harrastusmielessä. Hän pyrki vielä Münchenin 1972 olympialaisiin mutta Suomen Olympiakomitean hallitus jätti äänin 12–5 hänet valitsematta eikä Ampumaliitto edes ehdottanut häntä kisoihin. Hän toimi pistoolivalmentajana Suomen lisäksi Länsi-Saksassa, Sveitsissä ja Norjassa. Suomen Metsästysyhdistyksen hallituksen puheenjohtajana hän oli vuosina 1983–1999 ja Suomen Olympiavoittajat ry:n puheenjohtajana vuosina 1995–1998. Hän osallistui reserviupseerien ja jääkärien toimintaan. Vuosina 1957–1965 hän työskenteli SOK:n elintarvikepuolella ja vuodesta 1965 Serlachiuksen palveluksessa.


title: Pentti Linnosvuo

text: Linnosvuo valittiin Suomen urheilutoimittajain Vuoden urheilija -äänestyksessä kuudenneksi vuonna 1956, viidenneksi 1960 ja neljänneksi 1964. Hänelle myönnettiin Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun suuri ansioristi vuonna 1998. Vaasassa, Kivijärven ampumakeskuksessa on vuodesta 1996 lähtien sijainnut Pentti Linnosvuon mukaan nimetty pistoolirata. Suomen Ampumaurheiluliitto myönsi hänelle kultaisen ansiomerkin 1966.


title: Salon Palloilijat

text: Salon Palloilijat eli SalPa on vuonna 1956 perustettu urheiluseura. Seuran lajeina ovat jalkapallo, koripallo, salibandy, jääkiekko ja taitoluistelu. Seuran värit ovat sininen ja valkoinen. Salon Palloilijoiden urheiluseuraan kuuluu suuria määriä junioreita ja tällä hetkellä seura on Varsinais-Suomen toiseksi suurin jalkapalloseura. Seuralla on jalkapallossa joukkue miesten kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla, Kakkosessa.


title: Salon Palloilijat

text: Joukkueen kutsumanimi ”Joutsenet” perustuu Salon kaupungin entisen vaakunan joutseneen.


title: Salon Palloilijat

text: Jalkapallo on ollut SalPan toiminnassa pääosassa aina joukkueen perustamisvuodesta 1956 lähtien. Vuonna 1960 seura pelasi silloisessa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, Suomisarjassa. Sen jälkeen seura on käynyt läpi useita sarjatasoja, niin IV-divisioonaa kuin Ykköstäkin. Viimeksi mainitussa SalPa pelasi kaudella 2001, jolloin joukkueen urheilutoimenjohtajana toimi Petri Jakonen. Pelaajia olivat muun muassa Marko Rajamäki ja Miikka Ilo.


title: Salon Palloilijat

text: Seura on kautta aikain panostanut vahvasti junioritoimintaan ja Suomen pääsarjassa on pelannut lukuisia SalPan kasvatteja. Eräs seuran suurimmista saavutuksista onkin A-nuorten SM-hopea kaudelta 1982. Nuorten maajoukkueissa ovat kauden 2013 pelaajista pelanneet Niklas Friberg, Jaakko Oksanen, Oskari Jakonen ja Olli Lehtilä. SalPan B-tytöt pelasivat SM-sarjaa vuosina 2009-2010. SalPa järjestää myös junioreiden Salo Cup -turnausta elokuun kahtena viikonloppuna.


title: Salon Palloilijat

text: Kaudet 2002–2018 seuran edustusjoukkue on pelannut Kakkosessa ja SalPa on pisimpään yhtäjaksoisesti kyseisellä tasolla pelannut seura.


title: Salon Palloilijat

text:
Salon Palloilijat pelaa kotiottelunsa Salon urheilupuistossa, joka sijaitsee 500 metrin päässä kaupungin keskustasta. Kentän yleisöennätys 2 984 on peräisin kesäkuulta 1999 (SalPa-Futistähdet), kilpailullisessa ottelussa suurin yleisömäärä on 835 (SalPa-AC Vantaa, 2001, I div.). Stadionin nykyinen kapasiteetti on 2 500 katsojaa.1950-luvun loppu: Tuomo Teuri
1959- : Pentti Lindqvist
1960-luku: Antti Kiiveri, Rainer Haaparanta
1969: Jouko Alkio
1973: Pauli Lehtonen
1977: Pekka Leinonen
1978:
1979: Juhani Salmi
1980:
1981: Jarmo Laakso
1982
1983
1984:
1985: Sauli Lehtinen - syksy: Jarmo Laakso
1986: Rainer Forss
1987:
1988:
1989: Kari Solakivi
1990: J-P Mäkinen - Jarmo Laakso
1991
1992
1993
1994
1995: Toni Tammi
1996: Tapio Nummela
1997:


title: Salon Palloilijat

text:
1998: Raimo Toivanen
1999: Kimmo Lipponen
2000: Kimmo Lipponen
2001: Kimmo Lipponen / syksy --> Harri Kampman
2002: Jyrki Pellikka
2003: Jyrki Pellikka
2004: Jyrki Pellikka / kesäkuun alku --> Juha Halonen + Teemu Kujanpää
2005: Tommi Pikkarainen
2006: Tommi Pikkarainen
2007: Juha Halonen
2008: Juha Halonen
2009: Jari Sorvari / toukokuu --> Markus Sinisalo
2010: Markus Sinisalo
2011: Kari Hagelberg
2012: John Allen
2013: John Allen
2014: John Allen 2015: David Moore 2016: David Moore 2017: Jarkko Tallqvist


title: Oravaisten taistelu

text: Oravaisten taistelu käytiin 14. syyskuuta 1808 Oravaisissa Pohjanmaalla. Sitä pidetään yleisesti yhtenä Suomen sodan ratkaisutaisteluista. Taistelussa kreivi Nikolai Kamenskin komentamat 7 000 venäläistä voittivat kenraali Carl Johan Adlercreutzin 5 000 suomalaista ja ruotsalaista sotilasta.


title: Oravaisten taistelu

text: Ruotsin ja Venäjän välinen Suomen sota oli kääntynyt Ruotsille epäedulliseksi. Suomen armeija oli käyttänyt suuren osan kesää 1808 sotatoimissa Etelä-Pohjanmaalla lyöden venäläiset muun muassa Lapuan, Alavuden ja Kauhajoen taisteluissa, mutta armeijan ylipäällikkö Wilhelm Mauritz Klingspor ei osannut käyttää näitä menestyksiä hyväkseen. Tuntuvia vahvistuksia saanut kreivi Friedrich Wilhelm von Buxhoevden määräsi alaisensa kenraali Kamenskin aloittamaan elokuussa operaatiot suomalaisten työntämiseksi pois Pohjanmaalta. Murskattuaan suomalaisten vastarinnan Karstulan taistelussa Kamenski hyökkäsi kenraali Carl Johan Adlercreutzin komentaman pääarmeijan kimppuun Kuortaneen Ruonan kylässä 30. elokuuta 1808. Kolme päivää kestänyt taistelu päättyi lopulta Kamenskin voittoon ja suomalaisten mahdollisuudet maansa puolustamiseksi alkoivat himmetä. Armeija perääntyi rannikolle ja varusti uudet asemat Oravaisiin, jossa sitä täydennettiin ruotsalaisilla rykmenteillä.


title: Oravaisten taistelu

text: Eversti Georg Carl von Döbelnin joukot voittivat Juuttaan taistelussa Suomen armeijan perääntymistien katkaisemista yrittäneet venäläisjoukot 13. syyskuuta. Adlercreutz oli ryhmittänyt 5000 miehen joukkonsa Oravaisiin ja toivoi pysäyttävänsä vastustajansa siellä. Huomionarvoista taistelussa on, että asemissa oli ensimmäistä kertaa sodan aikana enemmän ruotsalaisia kuin suomalaisia joukkoja. Ruotsalaisilta puuttui kuitenkin kokemusta, jota olisi kipeästi tarvittu ja suomalaiset taas olivat lopen uupuneita monen päivän marssimisesta ja kesän uuvuttavista sotatoimista. Oravaisissa oli hyvää vauhtia kehittymässä sodan ratkaiseva isku, joka tuhoaisi lopullisesti Ruotsin kuninkaan Kustaa IV Aadolfin unelmat Suomen takaisinvaltauksesta.


title: Oravaisten taistelu

text: Suomalaiset odottivat jännittyneinä 14.9. asemissaan venäläisten saapumista. Aamu oli vielä pimeä kello viiden aikaan, kun etuvartion miehet alkoivat kuulla ratsuväen kavioiden kopsetta. Heillä oli selkänsä takana joki ja silta, jotka oli tarkoitus jättää, mikäli venäläiset hyökkäisivät. Kasakkakenraali Jakov Kulnevin johtamat kärkijoukot törmäsivät sillan kohdalla ruotsalaiseen kenttävartioon ja ensimmäiset laukaukset vaihdettiin. Kamenski oli käskenyt Kulnevin edetä suomalaisten tuntumaan, mutta välttämään hyökkäystä. Kulnev, joka useampaan otteeseen oli jo hyökännyt mahdottomissa olosuhteissa, kävi nyt täysin selittämättömästi omin päin hyökkäämään ruotsalaisten etuvartioihin, joita täydennettiin nopeasti. Eversti von Platenin komentama Hälsingen Rykmentti kävi urhoollista vastarintaa Kulnevin jatkuvia hyökkäyksiä vastaan. Viisi tuntia kestänyt kiivas tulitaistelu kulutti kuitenkin Adlercreutzin miehiä ihan yhtä lailla kuin venäläisiäkin ja niin kenraali päätti vetää miehensä taaksepäin. Taistelussa sankarin maineeseen nousseen, vain 15-vuotiaan aliluutnantti Wilhelm von Schwerinin tykkipatteri tuki menestyksellisesti tätä irtaantumista. Urhea teiniupseeri sai lopulta sirpaleen rintaansa ja kuoli muutamaa viikkoa myöhemmin.


title: Oravaisten taistelu

text: Kulnev rohkaistui tästä käänteestä, vaikka Kamenskin apuvoimat eivät olleet vieläkään saapuneet. Ilmeisesti hän päätti voittaa taistelun yksinään ja lähti tekemään kiertoliikettä suomalaisten oikeaa sivustaa vastaan. Hänen joukkonsa juuttuivat kuitenkin Fjärdsån virran kohdalle ja yritys torjuttiin. Samaan aikaan saapuivat kenraali Demidovin venäläisjoukot suomalaisten vasemmalle sivulle, jossa 4. Prikaati oli asemissaan ja yrittivät niin ikään murtaa näiden linjat. Hyökkäys ei onnistunut, ja suomalaiset, ilman Adlercreutzin käskyä, tekivät epäonnistuneen vastahyökkäyksen. Rynnäkkö söi pahasti puolustajien kuluneita voimia.


title: Oravaisten taistelu

text: Mutta Kulnev ei ollut tullut Oravaisiin luovuttaakseen. Kello kahden aikoihin iltapäivällä hän toisti hyökkäyksensä vasemmalla Adlercreutzin oikeaa sivustaa vastaan. Adlercreutz havaitsi nyt venäläisten heikentyneen keskustan ja antoi joukoilleen hyökkäyskäskyn. Eversti Brandströmin kaksi pataljoonaa suorittivat niin ankaran ja hurjuutta uhkuvan pistinrynnäkön, että venäläisetkin sitä ihailivat. Kulnevin miehet murtuivat ja pakenivat metsän suojiin tasalle, josta taistelu oli alkanutkin. Mutta menestys sai Adlercreutzin jatkamaan hyökkäystään liian pitkälle. Pian ruotsalaisilla oli vastassaan Kulnevin lisäksi Kamenskin koko armeija, yhteensä n. 7000 miestä. Brandström totesi joutuneensa harjanteen taakse sijoitetun 3000 venäläisen väijytykseen. Kun sotilaat vielä olivat väsyneitä ankarasta rynnäköstään, työnsi venäläisten ylivoima nämä katkerasti taistellen takaisin. Kamenskin oli siis onnistunut houkutella Adlercreutz ulos erinomaisista asemistaan, Kulnevin miesten pako oli ilmeisestikin vain nopeasti kyhäilty sotajuoni.


title: Oravaisten taistelu

text: Kamenski oli kaapannut jälleen aloitteen itselleen ja hän käski Demidovin vielä kerran hyökätä oikealla Adlercreutzin vasempaan sivustaan. Venäläiset työntyivät tappioista välittämättä kiivaassa kuulasateessa eteenpäin ja pian alkoi ruotsalaissuomalaisen armeijan tilanne olla kestämätön. Masentuneet joukot joutuivat katselemaan, kun 100 Uplannin Rykmentin miestä saarrettiin avoimella niityllä ja pakotettiin antautumaan. Jatkuvan kahakoinnin seurauksena Suomen Armeija kirjaimellisesti vuoti kuiviin. Kello seitsemän aikoihin illalla, kun taistelu oli jo kestänyt 14 tuntia, antoi Adlercreutz viimein käskyn jättää viimeisetkin asemat. Pimeyden laskeutuessa armeija perääntyi hätäisellä kiireellä pohjoiseen. Se oli tehnyt voitavansa ja epäonnistunut.


title: Oravaisten taistelu

text: Oravaisten taistelu oli Suomen sodan verisin yhteenotto. Suomalaisruotsalaiset joukot menettivät 740 miestä ja Kamenski kärsi vielä enemmän, yli 900 miehen tappion. Sodan lopputulos sinetöitiin Oravaisissa. Haavoittuneiden huudot kaikuivat yössä, kun Suomen armeija laahautui kuolemanväsyneenä ja tappiomielialan murentamana pohjoiseen, aina Vetelinjoen toiselle puolelle, jonne se varusti asemat itselleen. Venäläiset yrittivät katkaista suomalaisten tien myös Kruunupyyssä, josta he hyökkäsivät Kokkolassa Kaukon sillalla olevien majuri von Fieandtin joukkojen kimppuun 1500 miehellä. Yritys kuitenkin torjuttiin, ja kun kenraali Gripenberg prikaateineen iski venäläisten kimppuun oli näiden vetäydyttävä Alaveteliin.


title: Oravaisten taistelu

text: Suomen armeijan ylipäällikkö, sotamarsalkka Klingspor perusti päämajansa Lohtajalle, ja kun Kamenski oli edennyt Kokkolaan, ryhtyi hän neuvottelemaan venäläisen kollegansa von Buxhoevdenin kanssa aselevosta. Yleisen nääntymyksen vallitessa kummallakin puolella, venäläiset suomalaisten yllätykseksi suostuivat sopimukseen. Venäläisten suuret huoltovaikeudet kärjistyivät syyssateiden piiskaamilla huonoilla teillä. Lohtajalla 29.9. kirjoitettu aseleposopimus oli venäläisille sikäli varsin edullinen, että siinä määriteltiin armeijoiden uudet rajat. Rannikolla oli suomalaisten peräännyttävä Himangalle (Himanka) ja venäläiset puolestaan pysähtyisivät Lohtajalle. Paikkakuntien välille jäävää aluetta ei saanut miehittää.


title: Oravaisten taistelu

text: Oravaisten taistelun muistopilari on Karlsbergetin vuorella.


title: Nikolai Podgornyi

text: Nikolai Viktorovitš Podgornyi (, , 18. helmikuuta 1903 Karlovka – 12. tammikuuta 1983 Moskova) oli neuvostoliittolainen poliitikko.


title: Nikolai Podgornyi

text: Podgornyi opiskeli insinööriksi elintarviketeollisuuden instituutissa Kiovassa. Hänet valittiin Neuvostoliiton kommunistisen puolueen keskuskomitean sihteeriksi vuonna 1957 ja politbyroon jäseneksi 1960. Ukrainan puoluejohtajana hän toimi 1957–1963.


title: Nikolai Podgornyi

text: Podgornyi liittyi vuonna 1964 pääsihteeriksi noussutta Leonid Brežneviä vastaan käytyyn valtakamppailuun. Häviäjänä hänet erotettiin keskuskomitean sihteerin asemasta ja hän sai Neuvostoliiton muodollisen valtionpäämiehen, korkeimman neuvoston puhemiehistön puheenjohtajan aseman 1965 Anastas Mikojanin jälkeen. Vahvasti alkoholisoitunut Podgornyi erotettiin politbyroosta ja hän jäi eläkkeelle Brežnevin ottaessa myös valtionpäämiehen toimen 1977.


title: Nikolai Kamenski (kenraali)

text: Kreivi Nikolai Mihailovitš Kamenski (, 27. joulukuuta 1776 – 4. toukokuuta 1811 Odessa) oli venäläinen kenraali Suomen sodassa.


title: Nikolai Kamenski (kenraali)

text: Ennen Suomen sotaa Kamenski oli ollut mukana Suvorovin Italian ja Sveitsin sotaretkellä Ranskaa vastaan.


title: Nikolai Kamenski (kenraali)

text: Suomen sodassa Kamenski komensi venäläisten 5. divisioonaa Ruonan ja Oravaisten taisteluissa. Kamenski oli venäläisten neuvottelija, kun vihollisuudet Suomessa päättänyt Olkijoen sopimus 18. marraskuuta allekirjoitettiin. Kamenski oli myös torjumassa Ruotsin armeijan viimeistä merkittävää sotatointa, maihinnousuhyökkäystä Uumajaan, elokuussa 1809. Selvästä alivoimasta huolimatta venäläisten onnistui Kamenskin johdolla pysäyttää Ruotsin armeijan hyökkäys.


title: Nikolaus Ludwig von Zinzendorf

text: Nikolaus Ludwig von Zinzendorf (26. toukokuuta 1700 Dresden – 9. toukokuuta 1760) oli saksalainen kreivi sekä uskonnollinen julistaja, joka oli sekä herrnhutilaisuuden perustaja että johtaja.


title: Nikolaus Ludwig von Zinzendorf

text: Zinzendorfin isoäiti oli harras pietisti ja Philip Jakob Spenerin ystävä. Tätä kautta hän sai kosketuksen pietismiin. Hän kävi koulun (1710–1716) Hallessa August Hermann Francken koulussa, jossa vaikutti Hallen pietismin nimellä vaikuttanut kristillinen herätysliike. Perheen painostuksesta hän siirtyi opiskelemaan lakia Wittenbergiin. Siellä hän tapasi ortodoksiluterilaisia eli puhdasoppisia luterilaisia ja huomasi pietismin ja ortodoksiluterilaisten välillä vallinneen jännitteen. Vuonna 1722 hän avioitui Dresdenissä Ermuthe Dorothea von Reussin kanssa. Heidän perheeseensä syntyi 12 lasta. Zinzendorf kuoli vuonna 1760.


title: Nikolaus Ludwig von Zinzendorf

text: Tutustutuminen hallelaisiin pietisteihin vaikutti hänen myöhempään elämäänsä. Hän huomasi, että kaikista erimielisyyksistä huolimatta heillä oli samanlainen uskonnollinen pohja. Hän irtautui 1730-luvulla pietisteistä ja hylkäsi monia pietistisiä korostuksia. Hän salli kartanolleen Berthelsdorfiin muodostua ekumeenisen pakolaisyhteisön, ja otti suojelukseensa hyvin erilaisista kristillisistä liikkeistä ja opeista tulleita ihmisiä. Valtaosa tämän yhteisön varhaisista jäsenistä oli Böömistä ja Määristä uskonvainoja paenneita hussilaisia, jotka kokivat, että Herrnhutissa oli kyse vanhan hussilaisen veljeysihanteen (unitas fratrum) uudesta tulemisesta. Tämä liike alkoi kutsua itseään herrnhutilaisuudeksi, joka tarkoittaa "Herran varjeluksen alla". Termi esiintyy ensimmäisen kerran lähteissä 1724. Zinzendorf suvaitsi hyvinkin erilaisia opillisia painotuksia, sillä uskon ytimessä ei hänen mielestään ollut puhdasoppi vaan sydämestä nouseva rakkaus Vapahtajaan. Yhteisöön kuului 1700-luvulla jopa viisisataa schwenckfeldiläistä.Yhteisö joutui kuitenkin viranomaisten hampaisiin. Jälkimmäisen tarkastuksen yhteydessä 1737 Zinzendorf pakeni pitkälle matkalle päätyen lopulta koloniaaliseen Amerikkaan. Herrnhutilaisuuden keskus Yhdysvalloissa sijaitsee Pennsylvanian osavaltiossa, Betlehemin kaupungissa.


title: Carl Johan Adlercreutz

text: Carl Johan Adlercreutz (suomeksi joskus Kaarle Juhana) (27. huhtikuuta 1757 Pernaja – 21. elokuuta 1815 Tukholma) oli Suomessa syntynyt Ruotsin armeijan kenraali, joka muistetaan parhaiten Suomen sodassa voittamistaan taisteluista. Hän kuului Adlercreutzin aatelissukuun ja kasvoi Porvoossa.


title: Carl Johan Adlercreutz

text:
Adlercreutz osallistui jo 15-vuotiaana varakorpaalina Kustaa III:n vallankaappaukseen Jakob Magnus Sprengtportenin johtamien rakuunoiden joukossa.
Adlercreutz taisteli vuosina 1788–1790. Hän toimi myös Suomen sodassa toisen prikaatin päällikkönä ja ylipäällikkö Klingsporin yliadjutanttina.


title: Carl Johan Adlercreutz

text: Adlercreutzin ansioksi on laskettu se, että armeija ryhtyi tekemään vastarintaa Siikajoella ja Revonlahdella ja saavutti voitot Lapuan ja Alavuden taisteluissa. Adlercreutz kuitenkin jätti armeijan Olkijoen sopimuksen jälkeen ja siirtyi Ruotsiin.


title: Carl Johan Adlercreutz

text:
Sodan aikana Adlercreutz osallistui henkilökohtaisesti vallankaappaukseen, jossa hän vangitsi kuningas Kustaa IV Aadolfin Tukholmassa 13. maaliskuuta 1809. Palkkioksi hän sai kenraaliadjutantin arvon ja käytännössä koko armeijan johdon. Adlercreutz toimi Ruotsin armeijan esikuntapäällikkönä taisteluissa Napoleonia vastaan vuosina 1813–1814.
Adlercreutz korotettiin Ruotsissa 1808 vapaaherraksi ja 1814 kreiviksi. Hän avioitui 1792 vapaaherratar Henrietta Amalia Stackelbergin (1771–1796) kanssa. Tämä oli kenraaliluutnantti Bernt Fredrik Johan Stackelbergin tytär. Toisen kerran hän oli naimisissa vuodesta 1798. Vaimo oli vuorineuvoksen tytär Margareta von Engeström.
Hänet haudattiin Riddarholmin kirkkoon Siikajoen taistelun muistopäivänä 18.4.1816.


title: Carl Johan Adlercreutz

text: Adlercreutzin sankarimainetta on luonut J. L. Runebergin "Vänrikki Stoolin tarinoiden" toiseen osaan sisältyvä runo "Adlercreutz".


title: Adlercreutz

text: Adlercreutz [a:dlärkröjts] on suomalainen ja ruotsalainen aatelissuku. Ruotsissa eräs suvun haara on korotettu vapaaherralliseen ja osa siitä edelleen kreivilliseen säätyyn.


title: Adlercreutz

text: Suku on lähtöisin Lohjan pitäjän Ison-Teutarin (Stortötar) kylästä. Vanhin tunnettu kantaisä on vuonna 1654 kuollut talollinen Erik Maununpoika. Hänen poikansa Thomas loi komean virkamiesuran kruunun palveluksessa Tukholmassa ja otti aluksi käyttöön kotikyläänsä viittaavan sukunimen Teuterström kunnes hänet aateloitiin Karlshamnissa vuonna 1700 nimellä "Adlercreutz". Seitsemän vuotta myöhemmin hänen sukunsa merkittiin Ruotsin aateliin aatelisena sukuna numero 1382, mikä vaihdettiin myöhemmin numeroon 1386. Tomas Adlercreutzin kahden pojan jälkeläiset asuivat kartanonomistajina Suomessa: vanhemman pojan, hovioikeudenneuvos Erik Adlercreutzin sukuhaaran omistuksiin kuuluivat muun muassa Boen kartano Porvoossa, Sjundbyn kartano Siuntiossa ja Raalan kartano Nurmijärvellä; nuoremman pojan, Carl Adlercreutzin sukuhaara omisti Kiialan kartanon Porvoon lähellä.


title: Adlercreutz

text: Suvun tunnetuin edustaja oli Carl Adlercreutzin pojanpoika, kenraali Carl Johan Adlercreutz, joka ansioitui Suomen sodassa, mutta joutui Ruotsin tappion myötä jättämään Suomen. Hänet korotettiin ansioistaan Ruotsissa kesäkuussa 1808 ritaristoon ja saman vuoden elokuussa edelleen vapaaherraksi, joten hänen jälkeläisensä muodostavat siellä vapaaherrallisen aatelissuvun numero 331. Vuonna 1814 hänet korotettiin uuden hallitusmuodon mukaisesti edelleen kreiviksi, minkä jälkeen vapaaherrallisen sukuhaaran päämiehellä on ollut kreivin arvo. Kaksi muuta sukuhaaraa liitettiin Suomen aateliin ja ne saivat Suomen ritarihuoneen järjestäytymisen yhteydessä vuonna 1818 numeron 97. Toinen näistä haaroista sammui vuonna 1838, toinen on yhä elossa. Eräs sukuhaara on vuodesta 1917 asunut Argentiinassa.Avioliitossa nimen Adlercreutz on saanut myös:Lisäksi sitkeän huhun mukaan Suomen kansalliskirjailija Aleksis Kiven isä, pitäjänräätäli Eric Johan Stenvall olisi ollut kartanonherra Carl Henrik Adlercreutzin avioton poika.


title: J. P. Donleavy

text: James Patrick Donleavy (23. huhtikuuta 1926 New York, Yhdysvallat – 11. syyskuuta 2017 Mullingar, Westmeathin kreivikunta, Irlanti) oli amerikkalais-irlantilainen kirjailija, taidemaalari ja näytelmäkirjailija. Hän oli New Yorkissa syntynyt irlantilaisten maahanmuuttajien lapsi ja myöhemmin Irlannin kansalainen.


title: J. P. Donleavy

text: Donleavyn ensimmäinen ja tunnetuin teos on vuonna 1955 ilmestynyt "The Ginger Man". Vauhdikas veijariromaani kertoo nuoren amerikkalais-irlantilaisen opiskelijan Sebastian Dangerfieldin edesottamuksista Dublinissa. Ilmestyessään kirja kiellettiin Yhdysvalloissa ja Irlannissa; nykyään se luetaan modernin englanninkielisen kirjallisuuden klassikoihin. Kirja ilmestyi suomeksi vuonna 1968 nimellä "Holtiton mies" (Weilin+Göös) Pentti Saarikosken käännöksenä. Pekka Tarkka paljasti myöhemmin, että Saarikoski ei saanut käännöstyötään koskaan valmiiksi, ja että todellisuudessa kirjan onkin kääntänyt Erkki Haglund. Haglund on merkitty kääntäjäksi kirjan uusimpiin painoksiin.


title: J. P. Donleavy

text: Donleavyn teoksista on suomennettu myös "Anteeksiantamaton herra Smith" (Otava 1967) ja "Samuel S:n surullisin suvi" (Otava 1970). Donleavyä pidetään kulttikirjailijana, ja hän olikin erikoislaatuisen mustan huumorin esimerkillinen edustaja.


title: Imatran Valtionhotelli

text: Imatran Valtionhotelli on Imatrankosken partaalla Imatralla sijaitseva, vuonna 1903 valmistunut arkkitehti Usko Nyströmin suunnittelema jugendlinna, joka toimii hotellina.


title: Imatran Valtionhotelli

text: Ennen kivirakenteista valtionhotellia paikalla sijaitsi kaksi erityisesti Pietarin ylhäisön suosimaa puurakenteista hotellia, jotka paloivat 1900-luvun alussa.


title: Imatran Valtionhotelli

text: Hotelli toimi sotilassairaalana sisällissodan aikana. Toisen maailmansodan aikana se oli Kannaksen armeijan esikuntana sekä jatkosodassa päämajan sotilashallinto-osastona. Hotellin kellarissa toimi myös toisen maailmansodan aikana Imatran ilmatorjuntakeskus. Sodan jälkeen hotellia kunnostettiin arkkitehti Aarne Ervin suunnitelmien pohjalta, ja vuosina 1985–1987 rakennus restauroitiin väritystä myöten alkuperäiseen asuunsa.


title: Imatran Valtionhotelli

text: Vuonna 1983 rakennetun kongressiosan on suunnitellut arkkitehti Ilmo Valjakka. Toukokuussa vuonna 2009 hotellin yhteydessä avattiin moderni kylpylähotelli.


title: Imatran Valtionhotelli

text: Hotellin alkuperäinen nimi on Grand Hôtel Cascade.


title: Imatran Valtionhotelli

text: Nykyisin hotelli kuuluu Scandic-hotelliketjuun, jolle se siirtyi vuonna 2017 Restel Oy:n Cumulus-ketjun oston myötä.


title: Imatran Valtionhotelli

text: Vuonna 2014 Apu-lehden yleisöäänestyksessä Imatran Valtionhotelli valittiin Suomen kauneimmaksi rakennukseksi.


title: Neodyymi

text: Neodyymi () on lantanoideihin kuuluva, jaksollisen järjestelmän 60. alkuaine. Sen kemiallinen merkki on Nd ja CAS-numero 7440-00-8. Neodyymiä käytetään muun muassa lasin himmentämiseen hitsausmaskeissa, voimakkaissa magneeteissa, lasereissa ja tähtitieteellisissä sovellutuksissa – neodyymillä himmennetty lasi tuottaa hyvin terävän absorptiokaistan, jota voidaan käyttää kalibrointiin. Neodyymioksidilla (NdO) voidaan lasi värjätä purppuran väriseksi. Neodyymin, boorin ja raudan seoksesta voidaan valmistaa erinomaisia kestomagneetteja.


title: Neodyymi

text: Neodyymin spektri on myös sovelias hehkulampun lasikuvun suodatinväriaineeksi esimerkiksi kasvilamppuihin, kun halutaan jäljitellä luonnonmukaista valoa.


title: Neodyymi

text: 97 % metallista tuotetaan Kiinassa, joka on haluton viemään sitä ulkomaille matalasti jalostettuna.


title: Neodyymi

text: Luonnossa esiintyvä neodyymi koostuu seitsemästä isotoopista, joista viisi on pysyviä: Nd, Nd, Nd, Nd ja Nd, ja kaksi radioaktiivisia: Nd (osuus 23,80 %) ja Nd (5,64 %). Näistä yleisin on Nd 27,13 %:n osuudella. Alkuaineella on yhteensä 31 tunnettua radioaktiivista isotooppia joiden massaluvut vaihtelevat välillä 124–161 ja joiden puoliintumisajat vaihtelevat 0,65 sekunnista (Nd) 7,9×10 vuoteen (Nd).


title: Neodyymi

text: Neodyymiä sisältäviä mineraaleja ovat esimerkiksi monatsiitti ja synkysiitti.


title: Achernar

text: Achernar [akernar], α Eridani, on Eridanuksen tähdistön kirkkain tähti ja koko tähtitaivaan yhdeksänneksi kirkkain tähti. Se sijaitsee aivan pitkän tähdistönsä eteläosassa vain 33 asteen päässä eteläisestä taivaannavasta eikä siten näy esimerkiksi Euroopassa. Tähti on saanut nimensä arabiankielisestä sanasta آخر النهر ("āxir an-nahr"), joka tarkoittaa ’joen loppupäätä’. Ennen 1500-luvun löytöretkiä etelään Eridanuksen katsottiin päättyvän θ Eridaniin, jota tuolloin kutsuttiin Achernariksi. Kun α Eridani lopulta löydettiin, sai se nimen itselleen ja theeta-tähdestä tuli Acamar.


title: Achernar

text: Achernar on 144 valovuoden päässä Aurinkokunnasta sijaitseva sinertävänvalkoinen pääsarjan tähti, joskin sitä aiemmin pidettiin jättiläistähtenä. Se on suhteellisen nuori, korkeintaan muutamien satojen miljoonien vuosien ikäinen. Huolimatta varsin suuresta massastaan se ei ole ehtinyt käyttää vetyvarastojaan loppuun; se saattaa myös olla juuri tarpeeksi pieni poistuakseen pääsarjasta Sirius B:n kaltaiseksi massiiviseksi valkoiseksi kääpiöksi.


title: Achernar

text: Achernar pyörii erittäin nopeasti akselinsa ympäri – vain muutamissa tunneissa, minkä seurauksena siitä irtaantuu massaa tuhansia kertoja Aurinkoa nopeammin. Tähden päiväntasaajan tasolle on syntynyt laajeneva kaasukiekko. Dramaattisin vaikutus 225–300 kilometriä sekunnissa tapahtuvalla pyörimisliikkeellä (päiväntasaajan kohdalta pinnalla mitattuna) on kuitenkin tähden muotoon: Achernarin läpimitta päiväntasaajalla on ainakin 1,51–1,61-kertainen napojen halkaisijaan nähden ja vieläkin enemmän, mikäli tähti ei näyttäydy suoraan sivulta Maasta katsottuna. Achernar on litistynein tunnettu suuri taivaankappale. Nykyiset tähtien rakennemallit eivät kykene selittämään näin suurta litistymistä, joten siihen liittyy todennäköisesti muita erillisiä ilmiöitä, kuten pohjois–eteläsuuntaisia virtauksia ja epätasaisuutta pyörimisnopeudessa tähden eri kerroksissa.


title: Achernar

text: Johtuen Achernarin lähettämästä voimakkaasta ultraviolettisäteilystä tähden ympärillä oleva niin sanottu elinkelpoinen vyöhyke on 54 ja 73 AU:n etäisyydellä eli kauempana kuin Pluto sijaitsee Auringosta. Sillä etäisyydellä mahdollisen planeetan kiertoaika olisi 160–260 vuotta, ja nykymenetelmillä maankaltaisen planeetan havaitseminen sieltä olisi lähes mahdotonta.


title: Terrakotta-armeija

text: Terrakotta-armeija on Kiinan Shaanxin maakunnassa sijaitseva yhdistyneen Kiinan ensimmäisen keisarin Qin Shi Huangdin hautaa vartioimaan rakennettu lähes 8 000 yksilöllisen sotilaspatsaan ja satojen hevosten armeija. Se löytyi vuonna 1974 Xi'anin kaupungin ulkopuolelta maanviljelijän etsiessä kaivonpaikkaa.


title: Terrakotta-armeija

text: Armeija on ollut Unescon maailmanperintökohde vuodesta 1987.


title: Terrakotta-armeija

text: Kiinassa eli 500-luvulta eaa. seitsemän heimoa, jotka alkoivat taistella keskenään. Tätä kesti Qin Shi Huangdin hallituskauteen asti. Hän oli ensimmäinen Kiinan keisari. Qin syntyi 259 eaa. ja kuoli 210 eaa. Hän saavutti Qin-valtion johdon 13-vuotiaana ja 38-vuotiaana hän oli saanut koko Kiinan haltuunsa. Qin otti nimekseen Qin Shi Huangdi, . Qin pani terrakotta-armeijan rakennustyöt alulle 221. Aiemmissa hautalöydöissä oli ollut ihmisuhreja, mutta Qin ei voinut käyttää niitä, koska sodat olivat verottaneet väestöä liikaa. Siksi päätettiin rakentaa terrakotta-armeija pääasiassa luonnollisen kokoisista savipatsaista. Qin oli merkittävä valtiollinen uudistaja: hän rakennutti terrakotta-armeijan lisäksi Kiinan muuria, yhtenäisti valuutan, mittayksiköt ja kirjoitusmerkit.


title: Terrakotta-armeija

text: Vuosi 1974 oli poikkeuksellisen kuiva kesä Kiinassa. Yang-niminen maanviljelijä oli kaivamassa kaivoa mailleen. Kun hän oli kaivanut vähän, hän törmäsi savipäähän. Löytö aiheutti kohun, ja asiaa lähetettiin tutkimaan tutkimusryhmä, joka kaivoi esiin lähes 8 000 terrakottasotilasta. Kaivaminen jatkuu edelleen.


title: Terrakotta-armeija

text: Hautapaikka sijaitsee noin 35 kilometriä Xi'anin kaupungin ulkopuolella Huashan ja Lishan vuorten välissä.


title: Terrakotta-armeija

text: Vaikka sodat olivat verottaneet Kiinan väestöä, Qin käytti silti joitakin ihmisuhreja. Hautaan laskettiin kenraaleja, jalkavaimoja ja palvelusväkeä huolehtimaan elämänjälkeisistä asioista. Savipatsaita puolestaan oli lähes 8 000. Pääosa niistä oli sotilaita, mutta joukossa oli myös byrokraatteja, viihdyttäjiä ja muusikkoja. Haudoissa oli jo aiemmin käytetty pieniä figuureja, mutta lähes kaksimetristen patsaiden valmistukseen tarvittiin juuri tietynlaista savea. Sitä tuotiin kilometrien päästä Lishan vuorelta. Itse savipatsaat rakennettiin niin sanotulla makkaratekniikalla. Savesta tehtiin noin kahden senttimetrin levyisiä pötköjä, jotka muotoiltiin renkaiksi ja pinottiin päällekkäin. Näin kustakin patsaasta saatiin yksilöllisempiä kuin tekemällä ne muoteilla. Tämä rakennustapa vei tosin enemmän aikaa, jota oli vain 8 vuotta. Ajan puute korvattiin rakennustyössä työmiesten määrällä. Arviot liikkuvatkin 700 000:sta aina 750 000:en työntekijään asti.


title: Terrakotta-armeija

text: Nykyään uskotaan, että sotilaat rakennettiin ja poltettiin luolissa. Niissä lämpötila pysyi vuoden ympäri lähes samana, joten patsaat eivät kärsineet lämpötilanvaihteluista. Teoriaa tukee myös se, että luolat voitiin helposti muuttaa uuneiksi. Uunien ihanteellinen polttolämpötila on 800–900 astetta.


title: Terrakotta-armeija

text: Terrakottasotilaiden rakentaminen tehtiin kerros kerrokselta ns. makkaratekniikalla. Sotilaiden päille, jaloille, vartalolle sekä käsille oli eri työpajat. Lopulta ne tuotiin kokoonpanolinjalle, jossa eri ruumiinosat koottiin yhteen. Pää oli vaikein osa. Kasvoista oli kahdeksan peruskasvoa, jonka mukaan niitä tehtiin. Savea lisättiin eri kerroksia ja jokaisella kerroksella muokattiin piirteitä. Lopuksi kasvoihin tehtiin kulmakarvat ja niitä muokattiin vielä yksityiskohtaisemmiksi. Hahmot tehtiin niin yksityiskohtaisesti, että jalkojen paljailta osilta näkyivät jopa lihakset ja luut.