title: Keskeinen raja-arvolause

text: Eräs Andreas Haldin laatima artikkeli matemaattisen tilastotieteen historiasta sisältää myös perusteellisen esityksen keskeisen raja-arvolauseen historiasta. Siinä kerrotaan yksityiskohtaisesti Laplacen sekä myös Cauchyn, Besselin ja Poissonin keksinnöistä. Hans Fischer on laatinut asiasta kaksi historiallista esityistä, joista ensimmäinen kuvaa kehitystä Laplacesta Cauchyyn, jälkimmäinen von Misesin, Pólyan, Lindebergin, Lévyn ja Cramérin tutkimuksia 1920-luvulla. Le Cam on kuvaillut kehitystä vuoden 1935 aikoihin. Bernstein on myös laatinut lauseen historiasta esityksen, joka keskittyy Pafnuty Tšebyšovin ja hänen oppilaidensa Andrei Markovin ja Aleksandr Ljapunovin töihin, jotka johtivat keskeisen raja-arvolauseen ensimmäiseen yleisillä ehdoilla päteviin todistuksiin.


title: Oili Korkeamäki

text: Oili Inkeri Korkeamäki (1934 – marraskuu 2017) oli suomalainen filosofian maisteri, kansatieteilijä ja kuluttajansuoja-asiantuntija. Hän toimi Etelä-Hämeen Liberaalien puheenjohtajana sekä Liberaalisen Kansanpuolueen puoluehallituksen puheenjohtaja vuosina 2000 ja 2001.


title: Oili Korkeamäki

text: Korkeamäki oli Liberaalien ehdokkaana eduskuntavaaleissa 2003 Hämeen vaalipiirissä.


title: Oili Korkeamäki

text: Lisäksi Korkeamäki kirjoitti useita teoksia karjalaisesta kulttuurista ja pitäjistä, muun muassa Antrean pitäjästä.


title: Janne Vainio

text: Janne Mikael Vainio (s. 1966) on filosofian maisteri ja filosofian jatko-opiskelija. Hän on aikaisemmin toiminut "Vapaa ajattelija" -lehden päätoimittajana ja Vapaa-ajattelijain liiton järjestösihteerinä.


title: Janne Vainio

text: Tiedon ja etiikan välisissä suhteissa Vainio on korostanut Humen giljotiinin keskeistä merkitystä avoimen yhteiskunnan edellyttämän järkiperäisen keskustelun perustana. Hän on kehittänyt eräitä filosofisia uudissanoja, kuten uskontofilosofisen tiedonto-käsitteen.


title: E. J. Paavola

text: Erkki Johannes Paavola (17. tammikuuta 1903 Mouhijärvi – 21. lokakuuta 1983 Helsinki) oli radiotoimittaja ja vuodesta 1925 lähtien ammattijournalisti. Vuosina 1946–1961 hän toimi Yleisradion eduskuntapakinoitsijana, tästä television puolella 1957–1961.


title: E. J. Paavola

text: Paavola oli kansanedustaja vuosina 1962–1970 ja Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1957–1971. Vuonna 1962 hän pääsi eduskuntaan Kokoomuksen kanssa solmitun vaaliliiton ansiosta ja oli Vapaamielisten liiton ainoa kansanedustaja. Syksyllä 1965 Paavola vastusti Vapaamielisten Liiton yhdistymistä Suomen Kansanpuolueen kanssa. Yhdistyminen kuitenkin toteutui. Siitä eteenpäin hän kuului Liberaaliseen Kansanpuolueeseen.


title: E. J. Paavola

text:
Paavola toimi muun muassa Edistyspuolueen kirjallisena sihteerinä, eduskuntaryhmän pöytäkirjurina 1932–1936 sekä Edistyspuolueen järjestölehden Nykypäivän päätoimittajana 1938–1939. Tämän jälkeen hän toimi maatalousministeriön asutusasiainosaston – myöhemmin asutushallituksen – tiedotussihteerinä ja esittelijänä 1940–1962. Hän oli myös Etelä-Helsingin Liberaalien ensimmäinen puheenjohtaja, ja vuonna 1962 hänet valittiin presidentin valitsijamieheksi. Koululaisena Paavola osallistui Aunuksen retkeen 1919.
Paavola tunnettiin piipunpoltostaan, ja häntä kutsuttiin myös lempinimellä Piippu-Paavola.


title: Skyytit

text: Skyytit olivat muinaisia paimentolais- ja maanviljelijäheimoja, jotka antiikin aikoina asuivat aroalueilla Altain ja nykyisen Bulgarian välillä Skyytiaksi kutsutulla alueella. Nykyisin alueella sijaitsevat muun muassa Ukraina, Kazakstan ja Etelä-Venäjän arot. Skyyttien valtakausi oli noin 600 eaa. – 300 jaa. antiikin Kreikan ja Rooman aikoina. Skyytit olivat sotaisia, hevosella liikkuvia ja teltoissa asuvia paimentolaisia. Luultavasti he olivat Iranista levittäytyneitä indoeurooppalaisia. Skyytit osasivat tehdä kullasta taidokkaita veistoksia, joita on löydetty skyyttien päälliköiden suurista kumpuhaudoista kurgaaneista.


title: Skyytit

text: Useimmat tutkijat arvelevat skyyttien puhuneen indoeurooppalaista tai tarkemmin sanottuna iraanista kieltä. Skyytit saapuivat nykyisen Ukrainan ja Etelä-Venäjän aroseuduille noin 800–600 eaa. ja valtasivat alueita Mesopotamiaan ja Vähään-Aasiaan saakka. Skyyttien kukoistuksen aika oli 400–200-luvuilla eaa. Skyyttiheimot eivät muodostaneet yhtenäistä valtakuntaa eivätkä tunteneet kirjoitustaitoa. Klassisen skyyttikulttuurin katsotaan hävinneen 100-luvulle eaa. mennessä. Antiikin kirjailijat saattoivat kuitenkin tämän jälkeenkin nimittää arojen paimentolaisia skyyteiksi. Rooman valtakunnan aikoina alueella eli iraanista kieltä puhunutta paimentolaisväestöä (muun muassa sarmaatit ja alaanit), jotka lienevät ainakin osittain skyyttien jälkeläisiä.


title: Skyytit

text:
Skyytit tunnetaan arkeologisten löytöjen perusteella sekä kreikkalaisten historioitsijoiden Homeroksen ja Herodotoksen kirjoittamista teoksista. Herodotoksen mukaan skyyttien valtakunta ulottui Tonavan suulta 20 päivän ratsastusmatkan verran itään Don-joelle. Skyytit kävivät kauppaa ja myivät Kreikkaan viljaa, villaa ja juustoa. Herodotoksen mukaan skyyteillä ei ollut rakennettuja kaupunkeja, vaan he asuivat siirrettävissä teltoissa. Kreikkalaisen uskomuksen mukaan skyytit olivat maailman pohjoisin kansa: Skyyttien valtakunta ulottui niiden seutujen rajoille, jossa satoi aina lunta. Maan takana oli Hyperborea, jossa aurinko nousi ja laski vain kerran vuodessa sekä ihmiset elivät tuhatvuotiaiksi täydellisessä onnessa.
Eräiden väitteiden mukaan skyyttejä johti suomensukuinen heimo antiikin ajan suurimmasta kaupungista Gelonuksesta käsin. Gelonus oli tuhansia kertoja Troijaa suurempi ja sijaitsi nykyisen Ukrainan alueella Pultavan kaupungin pohjoispuolella. Pelkän Gelonuksen muurien sisäpuolisen kaupungin pinta-ala on ollut 30 km². Ulkolinnakkeet laskien noin 40 km². Kaupungin ympäri menee yhä 16 m korkea maavalli. Sen päällä on muinoin ollut tukeista tehty muuri. Skyytit tuhosivat kaupungin Persian hyökätessä noin 500 eaa. Kirjeessään Persian kuningas Dareiokselle skyytit kirjoittivat: "Olemme vapaita kuin tuuli ja maastamme voitte napata vain tuulen." Skyytit käyttivät
poltetunmaantaktiikkaa, eivätkä antautuneet taisteluun Persiaa vastaan. Ruuan puutteen vuoksi Persian armeija joutui perääntymään. Kaupunkia ei koskaan rakennettu uudestaan, mutta entisen kaupungin keskiosa sekä etelä- ja pohjois-portin esikaupunkialueet ovat yhä asuttuja. Herodoksen kertomukseen kaupungista ei uskottu vuosituhansiin ja kaupunki löytyikin vasta 1975.


title: Mesopotamia

text: Mesopotamia eli Kaksoisvirranmaa on historiallinen alue Välimeren itäpuolella. Alue käsittää lähinnä nykyisen Irakin alueen sekä Syyrian itäosan ja Turkin kaakkoisosan. Alueen läpi virtaa kaksi suurta jokea, Eufrat ja Tigris, joista alue on saanut nimensä: nimi Mesopotamia tulee kreikan sanoista "meso" ’välissä’ ja "potamoi" ’virrat’.


title: Mesopotamia

text: Mesopotamia on osa niin sanottua hedelmällistä puolikuuta. Mesopotamiaa kutsutaan "sivistyksen kehdoksi", sillä siellä kehitettiin esimerkiksi maatalous, kaupungit ja kirjoitustaito.


title: Mesopotamia

text:
Mesopotamiaan kehittyi aikaa myöten maanviljelyyn pohjautuva kaupunkimainen kulttuuri, jossa monijumalaisella uskonnolla oli suuri merkitys. Talot rakennettiin savitiilistä. Varsinkin alkuaikoina temppeli hoiti merkittävän osan taloudesta ja vuokrasi maata viljelijöille. Mesopotamiassa rakennetut porraspyramidit, zikkuratit ovat yhä tunnettuja, vaikka ovat suurelta osin sortuneet. Hallitsijat rakensivat suuria palatseja. Hammurabin laki osoitti yhteiskunnan järjestäytyneen jo varsin pitkälle ja teki eroa maallisen sekä uskonnollisen vallan välille.
Mesopotamiassa sijaitsivat antiikin aikana muun muassa Sumerin sivilisaatio ja Akkadin, Babylonian ja Assyrian valtakunnat. Sittemmin alue päätyi heettiläisten, Persian, seldžukien, Parthian, Rooman, jälleen Persian (sassanidisen) ja lopulta arabien vallan alle, jolloin Mesopotamian kulttuurin voidaan katsoa päättyneen.


title: Mesopotamia

text: Koillisessa Mesopotamia rajoittuu Zagrosvuoriin ja kaakossa Arabian tasankoon. Alueella sijaitsevat nykyisin Irak sekä osia Iranista, Syyriasta ja Turkista. Mesopotamialle nimensä antaneet joet ovat Tigris ja Eufrat, joiden laaksojen muodostamaa viljavaa aluetta kutsutaan hedelmälliseksi puolikuuksi. Mesopotamian eteläosa on hedelmällistä jokien tulvatasankoa, jossa voi elää kasteluviljelyllä suuria väestömääriä.


title: Mesopotamia

text: Kooltaan Eufratin ja Tigrisin välinen alue oli kymmenen kertaa suurempi kuin Niilin laakso. Se ei ollut samalla tavoin sulkeutunut kuin Niilin laakso, vaan avaraa aluetta, jota ympäröi asuttu aro- ja vuoristoseutu, joiden metsästäjä- ja paimentolaisasujaimisto oli jatkuvasti alttiina ympäristön barbaarikansojen hyökkäyksille, joita sivistyneen seudun rikkaudet houkuttelivat.


title: Mesopotamia

text: Mesopotamiassa kesät ovat kuumia ja kuivia, ja talvet viileitä ja sateisempia. Sadetta saadaan talvisin varsinkin pohjoisessa ja ylävemmillä mailla. Alue suunnilleen Bagdadista etelään on niin kuiva, että maanviljely siellä perustuu jokien kuljettamaan veteen. Keväällä lumi sulaa pohjoisen vuorilla, mikä aiheuttaa jokiin tulvan.


title: Mesopotamia

text: Alueen maaperä on hedelmällistä, ja maataloustuotteita tuotettiin helposti omiin tarpeisiin ja vientituotteiksi asti. Sen sijaan muita luonnonvaroja on niukasti: taatelipalmu ei sovi rakennuspuuksi kuin karkeisiin rakennelmiin, muutamaa kalkkikivi- tai marmorilouhosta lukuun ottamatta muuta helposti louhittavaa kiveä ei ole juuri lainkaan, ja metalleja ja jalokiviä löytyy vain vuorilta.


title: Mesopotamia

text: Alueella on hyvälaatuista savea, ja sitä käytettiin niin savitiilien kuin astioidenkin valmistukseen. Savitauluja käytettiin myös kirjoittamiseen.


title: Mesopotamia

text: Viimeisen jääkauden jälkeen vesi oli noussut niin korkealle, että virtaus rannikon lähellä hidastui ja liettyneet virrat hakeutuivat uusiin uomiin. Vähitellen syntyi Eufrat- ja Tigrisjoen väliin yhteinen hedelmällinen suistoalue, "jokien välinen alue".


title: Mesopotamia

text: Mesopotamian varhaisimman väestön rotua tai kansallisuutta ei tunneta. Paikannimistö ja jotkin lainasanat sumerin kielessä viittaavat siihen, että kantaväesto saattoi olla samaa neoliittista kansaa kuin Anatolian ja Kreikan varhaisin väestö.


title: Mesopotamia

text: Varhaisimmat ihmisasutukset Mesopotamiassa on arkeologisten kaivausten perusteella ajoitettu noin vuodelle 10 000 eaa. Kivikaudelta ennen keramiikan käyttöönottoa tunnetaan jäänteitä alkeellisista asumuksista ja heimojen välisistä sodista. Kotieläintalous yleistyi kun metsästäjä-keräilijät siirtyivät maanviljelijöiksi. Kahden joen välisten alueiden viljavat maat tekivät metsästäjä-keräilijöille mahdolliseksi asettua paikoilleen, kesyttää eläimiä ja alkaa viljellä maata, mutta siirtymäkausi oli pitkä ja vähittäinen. Rakennustaito alkoi edistyä, kun ihmiset asettuivat aloilleen.


title: Mesopotamia

text: Keraaminen neoliittinen kausi alkoi noin 7000 eaa. Työkaluja ja saviastioita käytettiin jo runsaasti ja niistä tuli hienostuneempia. Neoliittinen talous perustui kokonaan ruoantuotantoon, ja asumukset olivat pysyvämpiä kuin kivikaudella.


title: Mesopotamia

text: Kuparikaudella noin 5900–3200 eaa. siirryttiin kuparisiin työkaluihin. Mesopotamian vanhin tunnettu kansa sumerit saapuivat idästä tai pohjoisesta 3000-luvulla eaa. ja ilmeisesti loivat niin sanotun Uruk-kulttuurin (n. 3500–3100 eaa.). Heidän kieltään ei ole osattu varmasti yhdistää mihinkään tunnettuun kieliperheeseen.


title: Mesopotamia

text: Kaupunkeja alkoi nousta etenkin Sumerissa, kuten Eridu, Uruk, Ur, Kiš, Nuzi, Lagaš, Nippur ja Girsu, sekä Elamissa Susa. Mesopotamiasta tuli muinaisen maailman kaupungistunein alue. Kaupungit alkoivat käydä keskenään kauppaa, mikä teki niistä hyvin vauraita. Pyörä keksittiin Sumerissa noin 3500 eaa. Sumerit kehittivät kirjoitustaidon noin 3200 eaa. Varhaisin kirjoitus oli kuvakirjoitusta, jossa kutakin sanaa vastasi kuva, piktogrammi. Kirjoitusta kutsutaan nuolenpääkirjoitukseksi, sillä kirjoitusvälineiden takia kirjoitusmerkit olivat kiilanmuotoisia. Ensimmäiset tekstit olivat vielä vain yksinkertaisia kuitteja, ja todellinen kirjoitus kehittyi vasta satoja vuosia myöhemmin. Alueen muut kansat omaksuivat sumerien kirjoitusjärjestelmän ja alkoivat käyttää sitä omien kieliensä kirjoittamiseen.


title: Mesopotamia

text: Kuninkaat syrjäyttivät pappisvallan, ja varhaisin tunnettu sota käytiin Sumerin ja Elamin kuningaskuntien välillä 3200 eaa. Kaupunkeihin rakennettiin temppeleitä ja patsaita, ja keramiikka kehittyi hienostuneeksi. Sinettejä käytettiin omistuksen osoituksena ja allekirjoituksena.


title: Mesopotamia

text: Varhaisella pronssikaudella 3000–2119 eaa. pronssi syrjäytti kuparin työkalujen ja aseiden materiaalina. Tässä vaiheessa alkuperäiseen väestöön sulautui seemiläisiä puolipaimentolaisia, jotka tulivat Arabian niemimaalta kuivilta aroilta viljavammille seuduille. Noin puolella ensimmäisen varhaisdynastisen kauden (2900–2700 eaa.) kuninkaista on seemiläinen nimi. Toinen varhaisdynastinen kausi (2700–2500 eaa.) oli sotaretkien ja urotöiden aikaa, ja kaupunkeja alettiin suojella muureilla. Kuningas Gilgameš nosti Urukin suurvallaksi, mutta hänen jälkeensä Sumerin yhtenäisyyttä repivät kaupunkivaltioiden keskinäiset yhteenotot, ja Sumer joutui välillä elamilaisten valtaan. Valtakunnan yhtenäisyyden palautti Adabin kuningas Lugalannemundu.


title: Mesopotamia

text:
Kaupunkivaltiot nousivat ja toivat taloudellista ja poliittista vakautta. Akkadin valtakunta syntyi 2350 eaa. ja Akkadin ja Marin kaupungit kasvoivat nopeasti. Arkkitehtuurista ja kuvanveistosta kehittyi koristeellista, ja useita tärkeitä keksintöjä tehtiin, kuten sotavaunu, purjevene ja sylinterileimasin. Sargon Suuren tytär Enheduanna on varhaisin nimeltä tunnettu kirjailija. Marin kirjastossa oli yli 20 000 nuolenpääkirjoitustaulua.
Keskimmäisellä pronssikaudella 2119–1700 eaa. laajenivat assyrialaiset Assurin, Nimrudin, Šarrukinin, Durin ja Ninivein kuningaskunnat. Babylonian dynastia nousi ja toi kaupankäyntiä ja sotia. Gutilaiset kukistivat Akkadin valtakunnan ja hallitsivat Mesopotamian politiikkaa kunnes Sumer löi heidät. Amorilaiset tunkeutuivat Mesopotamiaan osittain rauhanomaisesti, osittain aseiden voimalla toisen vuosituhannen eaa. vaihteen tienoilla. He valtasivat vanhoja valtioita ja perustivat uusia, ja antoivat näin kuoliniskun sumerilaisten poliittiselle vallalle. Hammurabi hallitsi aluetta 43 vuoden ajan 1700-luvulla eaa. Hänet muistetaan Hammurabin laista. Babylonin kaupungista tuli alueen johtava älyn ja taiteiden keskus. Babylonin valtasivat heettiläiset, joita seurasivat kassiitit. Muinaisheettiläisen valtakunnan heikennyttyä nousi Mitanni suurvallaksi.


title: Mesopotamia

text: Myöhäisellä pronssikaudella 1700–1100 eaa. babylonialainen kulttuuri hiipui kassiittien vallan kasvaessa, kunnes elamilaiset ajoivat kassiitit pois. Elamiitteja seurasivat aramealaiset. Assyrian pieni kuningaskunta kasvatti valtaansa sotaretkillään, ja Assyrian imperiumi syntyi. Pronssiajan lopulla noin 1200 eaa. useimmat Mesopotamian valtiot tuhottiin tai heikkenivät, mitä seurasi lyhyt ”pimeä aika”.


title: Mesopotamia

text: Rautakaudella 1000–500 eaa. Mesopotamiassa nousi uusassyrialainen imperiumi, joka valloitti Babylonian, Syyrian, Israelin ja Egyptin. Imperiumi romahti yhtä nopeasti kuin oli noussutkin. Valtaansa kasvattivat uusheettiläinen ja uusbabylonialainen valtakunta. Kuningas Nebukadressar II tuhosi Jerusalemin vuonna 588 eaa. ja pakotti israelilaiset karkotukseen Babyloniaan. Hän myös rakennutti paljon, kuten Ištarin portin ja Suuren zikkuratin. Babylonian kulttuuri lakkasi kun Persian Kyyros II Suuri valtasi Babylonin vuonna 539 eaa.


title: Mesopotamia

text: Klassisen antiikin kauden alussa 500 eaa. Mesopotamiasta oli tullut Persian imperiumin osa. Alueen kulttuuri taantui ja nuolenpääkirjoitus unohtui. Aleksanteri Suuren valloitus vuonna 331 eaa. toi Mesopotamiaan helleenisen kulttuurin ja uskonnon. Hänen kuolemansa jälkeen kenraali Seleukos perusti seleukkien dynastian, joka hallitsi vuoteen 126 eaa. saakka, kunnes Parthia valloitti alueen. Heitä seurasivat Persian sassanidit, joiden aikana Mesopotamia oli raunioina ja sen pellot kuivuineina.


title: Mesopotamia

text: Rooman valtakunta valloitti Mesopotamian vuonna 116 jaa. Alue oli silloin hyvin epäyhtenäinen, eikä vanhoja jumalia tai vanhoja tapoja enää muistettu. Roomalaiset paransivat alueen infrastruktuuria rakentamalla teitä ja salaojaverkkoja, ja he toivat roomalaisen lain alueelle. Mesopotamian kulttuurinen alue lakkasi lopullisesti olemasta kun arabien muslimiarmeijat valloittivat alueen 600-luvulla ja toivat sinne omat lakinsa, kielensä, uskontonsa ja kulttuurinsa. Nykyisin Mesopotamian suurista kaupungeista on jäljellä vain kumpuja ja rikkinäisiä tiiliä. Hedelmälliset alueet ovat tuhoutuneet maan liikakäytön, kaupungistumisen ja ilmaston huononemisen johdosta. Kasteluviljely oli aiheuttanut kuumassa ja kuivassa maan suolaantumista, koska viljelykasvit haihduttivat vettä mikä imi suolamineraalit maan pintaan. Maan suolaantuminen pilasi lopulta Etelä-Mesopotamian viljavat maat.Mesopotamiassa oli aikanaan hyvin erilaisia kulttuureja. Niitä yhdistäviä tekijöitä olivat kirjoitusjärjestelmä, lukutaidon merkitys, jumalat ja naisen asema. Kulttuurien yhteiskunnalliset tavat, lait ja kielet sen sijaan erosivat toisistaan, minkä johdosta Mesopotamiaa ei voi pitää yksittäisenä korkeakulttuurina vaan alueena, jossa syntyi useita valtakuntia ja korkeakulttuureja. Mesopotamiaa kutsutaan ”sivistyksen kehdoksi”, koska siellä keksittiin kaupungit ja kirjoitus, luultavasti myös pyörä. Mesopotamiassa kehitettiin myös maatalous, kotieläinten domestikaatio, yleisiä työkaluja, tuulivoima, keinokastelu, edistyneet aseet ja sodankäynti, sotavaunut, purjelaivat, viini, olut, vuorokauden jako tunteihin, minuutteihin ja sekunteihin sekä uskonnolliset riitit. Siellä syntyivät myös kertomukset, joihin Vanha testamentti perustuu.


title: Mesopotamia

text: Muinainen Mesopotamia oli maatalousaluetta, jossa maanviljely ja karjankasvatus olivat tärkeimmät elinkeinot. Muita ammatteja olivat kirjuri, parantaja, käsityöläinen, kutoja, ruukuntekijä, suutari, kalastaja, opettaja sekä pappi tai papitar. Yhteiskunnan huipulla olivat palatsien kuninkaat ja temppelien papit. Kun armeijoiden valta kasvoi ja valtakunnat laajenivat imperiumeiksi, upseerit ja ammattisotilaat ottivat heidän paikkansa. Naiset olivat lähes tasa-arvoisia ja saattoivat omistaa maata, perustaa yrityksiä, tehdä kauppasopimuksia ja hakea avioeroa. Naisten töitä olivat kulttuurien alkuvaiheissa esimerkiksi oluen paneminen ja viinin teko sekä parantaminen, joskin miehet ottivat nämä työt myöhemmin itselleen.


title: Mesopotamia

text: Mesopotamian taiteen keskeiset pyrkimykset liittyivät koristeellisiin funktioihin, uskonnollisiin menoihin sekä hallitsijoiden voiman ja mahdin korostamiseen. Yleisiä taiteen aiheita olivat ihmisaiheet, eläinaiheet ja kasviaiheet. Sumerilaisessa veistotaiteessa kuvattiin usein rukoilevia hahmoja. Babylonialaisissa teoksissa ihmishahmoilla oli ominaista tyylitelty lihaksisto. Assyriassa keskityttiin hallitsijoiden ja heidän elämänsä kuvaamiseen, ja suosittu aihe oli myös viisijalkaisena ihmispäisenä härkänä kuvattu Iamassu. Alueen käsityötaito oli korkealaatuista. Reliefitaide oli suosittua ja Sumerissa myös upotustyöt. Persialaiskaudella Mesopotamian taiteeseen otettiin vaikutteita esimerkiksi Egyptistä ja Kreikasta.


title: Mesopotamia

text: Mesopotamiassa sijaitsivat maailman ensimmäiset kaupungit. Ne rakennettiin yleensä auringossa kuivatusta tiilestä, sillä kiveä ei ollut rakennusmateriaaliksi tarpeeksi etenkään alueen eteläosissa, kuten ei myöskään puuta. Suurimpia rakennuksia olivat porraspyramidit eli zikkuratit. Jokaisen kaupungin keskellä oli temppeli, usein korotettu. Se kuvasi kaupungin suojelijajumaluuden merkitystä. Kaupungin suojelijajumalaa palvottiin myös kaupungin hallitsemissa yhteisöissä.


title: Mesopotamia

text: Älylliset ja tiedolliset harrastukset olivat Mesopotamiassa arvossaan. Kouluja oli yhtä paljon kuin temppeleitä, ja niissä opetettiin lukemista, kirjoitusta, uskontoa, lakia, lääketiedettä ja astrologiaa.


title: Mesopotamia

text: Mesopotamian kulttuurien pantheonissa oli yli 1000 jumaluutta, ja moni alueen jumaltaruista kuten luomiskertomus, syntiinlankeemus ja vedenpaisumus omaksuttiin myöhemmin Raamattuun. Mesopotamian mytologiasta kertovat esimerkiksi Adapan myytti ja Gilgameš, joka on maailman vanhin kirjoitettu tarina. Mesopotamialaiset uskoivat olevansa jumalten työkumppaneita ja että maailma oli täynnä henkiä ja demoneita. Mesopotamialaiset uskoivat, että maailma merkitsi jumalten voittoa kaaoksen voimista mutta pelkäsivät silti kaaoksen paluuta. He uskoivat voivansa pitää yllä maailman tasapainoa ja torjua kaaoksen ja tuhon noudattamalla päivittäisiä rituaaleja ja kansalaisvelvollisuuksia, palvelemalla jumalia ja harjoittamalla oikeita hautajaismenoja. Heille oli tärkeää kunnioittaa vanhempiaan ja arvostaa muita ihmisiä sekä kunnioittaa jumalia päivittäisellä työnteolla.


title: Mesopotamia

text: Eri kaupungit palvoivat eri jumalia pääjumalanaan. Varhaisin meidän tuntemamme alueen kulttuurikansa sumerilaiset palvoi muun muassa taivaan jumala An/Anua, ilman jumala Enliliä ja veden ja sateen jumalaa Enki/Ea:ta. Babylonialaiset palvoivat muita jumalia ennen Mardukia, assyrilaiset Assuria. Pahoja jumalia olivat muun muassa Nergal, Pazuzu ja Ereshkigal. Inanna eli babylonialaisittain Ishtar oli rakkauden jumala.


title: Mesopotamia

text: Kuninkaan asema vakiintui Mesopotamiassa joskus vuoden 3600 eaa. jälkeen. Toisin kuin kuninkaita edeltäneet pappihallitsijat, kuningas oli suorassa kosketuksissa kansaan ja sääti lait omavaltaisesti, ei uskonnollisten periaatteiden mukaisesti kuten papit aiemmin. Selkeä esimerkki lainlaatijakuninkaasta oli Babylonian Hammurabi. Kansallieen vaurautta tuonut kuningas sai mainetta, mutta tehokkaatkin hallitsijat kuten Akkadin Sargon joutuivat jatkuvasti tukahduttamaan kapinoita, sillä keskushallinnon lait herättivät laajoissa valtakunnissa usein vastustusta.


title: Babylonia

text: Babylonia oli valtakunta Mesopotamiassa, nykyisen Irakin valtion eteläosassa. Valtakunnan pääkaupunki oli Babylon. Babylonian kulttuurin vaikutus levisi laajalle muun muassa aktiivisen kaupan ansiosta, ja muun muassa paino- ja mittajärjestelmät olivat perustana seuraavilla vuosisadoilla.


title: Babylonia

text: Babylonian rajoina olivat Persianlahti, Tigris- ja Eufratvirrat ja autiomaa. Laajimmillaan Babylonia ulottui idässä Elaminvuoriin ja lännessä Välimereen.


title: Babylonia

text: Babylonian sivistys oli pitkälti sumerilaisten luomaa. Babyloniassa kehittyi vuosisatojen aikana monipuolinen kulttuuri, josta on kirjallisia lähteitä 2500 eaa. alkaen. Babylonian kirjallisuudesta tunnettuja ovat muiden muassa luomistaru ja Gilgames-eepos. Astrologia kehittyi pitkälle, ja babylonialaiset pystyivät määrittämään melko tarkoin vuosien ja kuukausien pituudet, sekä auringon- ja kuunpimennykset. Myös oikeuslaitos oli kehittynyt. Kostoperiaatteesta tunnetussa Hammurabin lakikokoelmassa oli talouteen ja perheeseen liittyviä säädöksiä. Käytössä oli savitauluille kirjoitetut nuolenpääkirjoitukset.


title: Babylonia

text: Rakennuksista mainittavimpia olivat temppelit, palatsit ja zikkuratit, jotka rakennettiin kuivatuista ja myöhemmin myös poltetuista tiilistä. Lasitetuissa tiilissä oli monimutkaisia kohokuvia ja ornamentteja. Arkeologisissa kaivauksissa on löydetty muinaisia kaupunkeja, kuten Lagai, Nippur, Babylon ja Susa.


title: Babylonia

text: Hammurabi yhdisti valtakunnan 1700-luvulla eaa. Toinen huomattava hallitsija oli Nebukadressar II, joka hallitsi Assyrian vallan jälkeen 616 eaa. syntyneessä uusbabylonialaisessa valtakunnassa. Persia valloitti alueen 539 eaa. Poliittisesti Babylonia oli vahvimmillaan 612–539 eaa. Uus-Babylonian aikana. Silloin Babylonia valloitti muun muassa Israelin kuninkaansa Nebukadressar II:n johdolla vieden silloisia juutalaisia pakkosiirtolaisuuteen.


title: Babylonia

text: Babylonian pääkaupungin nimi tulee sanasta "bab-ili", Jumalan portti, myöhemmin "Bab-ilani", Jumalten portti, josta kreikan Babylon.Otavan suuri ensyklopedia, artikkeli Babylonia, sivu 504–


title: Babylonia

text: Babylonin alueella on asuttu jo pitkään, ainakin vuodesta 5500 eaa. Babylon sijaitsi muinaisen Akkadin alueella pohjoisessa Etelä-Mesopotamiassa. Kaupunki oli olemassa jo kolmannella vuosituhannella Akkadin ja Sumerin aikoina. Kun Uus-Sumeri romahti noin vuonna 2000 eaa., lännestä saapuneet paimentolaiset, amorilaiset, ottivat kaupungin ohjakset käsiinsä noin 1950 eaa.


title: Babylonia

text: Kuningas Hammurabi rakensi suuren valtakunnan noin 1750 eaa. ja tuli tunnetuksi lainlaatijana. Tämä valtio hajosi heettiläisten ja Lounais-Iranin vuorilta saapuneiden kassiittien hyökkäykseen noin 1600 eaa. Kassiitit hallitsivat maata noin vuodesta 1350 eaa., ja sotivat ajoittain pohjoisen naapurin Assyrian kanssa. Noin 1100–1000 eaa. eräs itäinen kansa, elamilaiset ryöstivät Babylonin, minkä Babylonian kuningas Nebukadressar I kosti.


title: Babylonia

text: Noin 1000 eaa. aramealaisia alkoi saapua Pohjois-Arabiasta maahan ryöstelemään ja tappamaan, ja lopulta sekasorron jälkeen he ottivat maan ohjat käsiinsä. Maan väestöön tuli huomattava osa aramealaisia eli kaldealaisia. Assyria valtasi Babylonian 700-luvulla eaa., ja Babylonian toistuvat kapinat johtivat siihen, että Assyrian suurkuningas Sanherib hävitti Babylonin. Uus-Babylonia syntyi, kun Assyrian vasallikuningas Nabopolassar irrottautui emämaastaan. Hänen seuraajansa Nebukadressar II (Nebukadnessar II) teki Babyloniasta suurvallan valloittaen muun muassa Israelinkin. Babylonia tuhoutui persialaisten hyökkäykseen 539 eaa.


title: Babylonia

text: Babylonian alue oli ollut aikaisemmin 3000–2000 eaa. Sumerin ja Akkadin vallassa. Kiš oli alueen suuri seemiläinen valtakeskus sumerien aikana, samoin Akkad. Babylonia laajeni hiljalleen Hammurabin edeltäjien aikana noin 100 km:n läpimittaiseksi.


title: Babylonia

text: Babylon oli olemassa Akkadin valtakunnan perustajan Sargonin aikana noin 2350–2300 eaa. Se mainitaan Akkadin kuninkaan Sharkalisharrin aikaisissa asiakirjoissa, mutta nousi merkittäväksi Akkadin alueen keskukseksi vasta Urin III dynastian aikaan noin 2100 eaa. Babylon nousi merkittäväksi paikalliseksi keskukseksi jo sumerien aikana. Babylonilla alkoi olla itsenäisiä kuninkaita ehkä noin 1960 eaa., jolloin Uus-Sumerin valtakunta oli luhistunut. Tämän jälkeen Babyloniassa piti valtaa Isinin dynastia. Idästä saapuneet Ammanumin heimoon kuuluneet amorilaiset paimentolaiset valtasivat kaupungin noin 2000–1940 eaa.


title: Babylonia

text: Vanhan Babylonian varhaiset kuninkaat Su-abusta Sin-Muballitiin hankkivat hieman maata Babylonin ympäristöstä. Alussa seemiläiskuninkaiden valloitukset olivat pieniä ja epävarmoja. Varhaisten Vanhimman Babylonian historian varhaisvaiheessa Mesopotamia ja sen lähialueet olivat paikallisten keskenään sotivien mahtimiesten hallinnassa. Uus-Sumerin kukistuttua valtaa piti Mesopotamian eteläosissa Isin, mutta Larsa alkoi pian valloittaa alueita.


title: Babylonia

text: Babylonian varhaisin kuningas lienee ollut muualta saapunut amorilainen šeikki Sumu-Abum eli Su-Abu 1894–1881 eaa. Kaupunki oli pieni ja miltei linnoittamaton. Niinpä Sumu-Abum aloitti muurin rakennustyöt. Kuningas teki liiton Isinin kanssa ja sen takia rakennutti Isinin herrattarelle Ninsinnalle ja Nanna-Sinille, Urin jumalalle, temppelin. Babylonia on saattanut ulottua Eufratia pitkin pohjoisesta Sipparista kaakkoiseen Dilbatiin. Ehkä tämän Babylonin dynastian ensimmäisen kuninkaan aikana kauppa vapautui temppelin ohjauksesta, niin kuin muuallakin Mesopotamiasta näihin aikoihin.


title: Babylonia

text: Sumu-Abumin jälkeen tullut Sumulailu eli Sumu-la-el 1816–1786 eaa. jatkoi kaupunginmuurin rakennuttamista, linnoitti etenkin Isinin vastaista rajaa, kävi sotia paimentolaisheimoja ja naapurikaupunkeja Kišiä ja Kazallua vastaan. Myöhempää suurjumala Mardukia ei vielä tunnettu, ja temppelit tehtiin sotaisalle Kišin jumala Zababalle ja sään jumala Ishkurille. Sumulailun maan läpimitta oli noin 100 km. Babylonin hallitsema alue oli laajentunut muutamaan lähikaupunkiin Sumu-la-elin hallitessa 1880–1845 eaa. (keskimmäinen kronologia), 50x25 km alueelle. Babylonialaisilla oli valtansa alla Babylon, Kiš ja Dilbat.


title: Babylonia

text: Pian Larsan Sinidinnan aloitti sodan ja voitti Babylonian. Seuraava kaupunkiruhtinas Sabum eli Sabium 1844–1831 eaa. oli varovainen, pohjoisen Eshnunna oli edennyt maan rajoille. Etelässä elamilaisen Jamutbalin kuningas oli pannut poikansa Waradsinin Larsan johtoon. Samum rakennutti Mardukin temppelin, myöhemmin Esangilan, "pään kohottamisen talon". Apil-Sin eli Apilsin 1830–1813 eaa. tai lyhyen kronologian mukaan 1766–1749 eaa. rakennutti muuria Baylonin ympärille, ja myös Borsippaan.


title: Babylonia

text: Šamši-Adad I rakensi suuren valtakunnan tyhjästä pohjoisessa Assyriassa 1813–1781 eaa. Näihin aikoihin Mesopotamiassa oli monta kohtalaisen voimakasta keskenään kilpailevaa valtiota. Pohjoisen Eufratin varrella Syyriassa olevassa Marissa hallitsivat Yasmah-Adad 1796–1780 eaa. ja Zimri-Lim 1779–1757 eaa. Zimri-Lim oli ainoa Assyrian hyökkäyksestä eloon jäänyt edellisen marilaisen kuninkaan poika. Mesopotamian eteläosassa muinaisen Sumerin alueella Larsa oli kasvanut suureksi Isinin kustannuksella ja aikaisempi alueen mahti Isin kukistui lopullisesti joko hieman ennen Hammurabia tai Hammurabi kukisti sen. Hammurabin edeltäjän Sin-muballit (1812–1783 eaa.) aikana Babylon ulottui lopulta etelän Maradista pohjoiseen Sippariin kattaen 80x100 km alueen. Eteläisen Larsan Rim-Siniin Babylonian välit olivat kireät, toisaalta Sin-muballit piti yllä hyviä välejä pohjoiseen Assyriaan. Assyrian kuninkaalle oli hyötyä pienestä puskurivaltiosta Larsaa vastaan. Sin-muballit teki liiton vuoriston gutilaisten ja kolmen naapurivaltion kanssa, mutta Larsa voitti sodan. Šamši-Adad auttoi Babyloniaa pysymään pystyssä Larsaa vastaan.


title: Babylonia

text: Babylonialaisia kaupunkeja olivat vuoden 1802 eaa. tienoilla Marad, Dilbat, Borsippa, Sippar, Kotha ja Kiš] sekä ehkä myös Ilip, Akusum, Kulaba, Lagaba, Girtab, Aplak ja Murum.


title: Babylonia

text: Noin 1792 eaa. valtaan noussut Babylonian kuningas Hammurabi loi suuren valtakunnan. Hammurabi oli juonikas, taitava ja häikäilemätön johtaja, joka loi verisissä sodissa Babyloniasta suuren imperiumin. Hän käytti liittoutumia eli koalitioita hyväkseen, osallistui kolmatta vihollista vastaan suunnatuille sotaretkille vain pienin ponnistuksin. Kun liittolaiset sotivat vihollista vastaan täysin voimin, Hammurabi linnoitti maataan ja varusti suurta armeijaa. Hammurabin oma armeija oli voimakas. Lopulta Hammurabi kukisti liittolaisensa Larsan ja Marin. Hammurabin valtakunta ulottui lopulta suunnilleen nykyisen Irakin alueelle Assyriasta Persianlahteen. Hammurabi tunnetaan lähinnä lakikokoelmastaan, jota pidetään ensimmäisenä kirjoitettuna lakina. Hammurabin laki pohjautui pitkälti kostoperiaatteeseen, joka oli seemiläisillä yleinen. Hammurabin valtakunta jäi lyhytaikaiseksi ja heikkeni huomattavasti hänen kuolemansa jälkeen.


title: Babylonia

text: Hammurabin valtakunta pysyi pystyssä noin 150 vuotta. Hammurabin pojan Samsu-Ilunan (1749–1712 eaa.) aikana maa alkoi supistua. Pohjoinen Assyria menetettiin. Itäinen Eshnunna nousi kapinaan, mutta se onnistuttiin rauhoittamaan. Samsuiluna taisteli kapinaan noussutta Larsaa vastaan muun muassa Elamissa, puolibarbaariset kassiitit hyökkäsivät maahan ensimmäistä kertaa 1741 eaa. ja jäivät maahan, vaikka babylonialaiset voittivatkin heidät.


title: Babylonia

text: Samsu-Iluna tuhosi osittain Urukin ja Urin taistellessaan Larsaa vastaan. Eteläisen Mesopotamian kapinallinen Iluma-llu onnistui irrottamaan Nippurin eteläpuolisen valtakunnan osan irti Babyloniasta Merimaan ensimmäiseksi dynastiaksi. Tämän valtion alueella asui paljon sumerilaisia. Merimaan I dynastia kesti Eagamilin hallitusajan päättymiseen noin 1460 eaa. asti. Samsu-Ilunan aikana myös Elam onnistui irtautumaan Babyloniasta. Kuningas kertoi tappaneensa 26 kapinoivaa ruhtinasta.


title: Babylonia

text: Samsu-ilunan jälkeen maa oli supistunut varsinaiseen Babyloniaan nykyisen Irakin keskiosissa. Aluemenetyksistä huolimatta maa säilyi yhä työteliäänä ja rikkaana. Samsu-Ilina seuraajat Abi-eshusta (1711–1684 eaa. tai lyhyen kronologian mukaan 1647–1620 eaa.) lähtien olivat heikkoja kuninkaita. Abi-eshu rakensi temppeleitä ja kanavia ja hyökkäsi Merimaan kuningasta Ilumailua vastaan ja valtasi ainakin Urin, joka säilyi vielä hänen seuraajansa aikana Babylonialla. Ammiditana (1683–1647 eaa.) sijoitti omia kuviaan temppeleihin, eikä liene tehnyt sotaretkiä. Ammisaduqa (1646–1626 eaa. tai lyhyen kronologian mukaan 1582–1562 eaa.) valtasi takaisin Urukin, Larsan ja osan Tigrisin itäpuolisista maista. Ammisadugan Venuksen nousu- ja laskuaikataulukosta on laskeskeltu Babylonian historiaa.


title: Babylonia

text: Vanhan Baylonian viimeinen kuningas Samsu-Ditana vallitsi maata lyhyen kronologian mukaan 1561–1530 eaa. Babylonian vauraus houkutteli ryöstelijöitä paimentolaisnaapureista. Kassiitit, joilla oli jo oma valtio Mesopotamiassa, hyökkäsivät etelään Babylonia kohti. Etelästä maata uhkasi Merimaan dynastian sotaretki.


title: Babylonia

text: Keskipitkän kronologian mukaan noin 1595 eaa. ja lyhyen noin 1530 Samsu-Ditanan vallitessa maata heetit voittivat hurrilaisten armeijan. Heettiläisten armeija ryösti Babylonin ja sytytti kaupungin tuleen. Heettiläiset luultavasti myös surmasivat kuninkaan. Tunkeutujat veivät mukaansa myös Mardukin ja Sarpanitun jumalallisen avioparin patsaat, jotka heitettiin jonkin matkan päässä paluumatkalla jokeen. Heettiläisten johtaja Murshili murhattiin kotimatkallaan.


title: Babylonia

text: Heti tai 60 vuoden sekasorron jälkeen 1532 eaa. saapuivat kassiitit Agum II:n johdolla Luristanin Zagrosvuorilta perustaen maahan oman dynastiansa. Tiedot tästä historian vaiheesta ovat niukat. Kassiitit olivat asettuneet Hamadanin ja Kermānšāhin seuduille noin 1800 eaa.


title: Babylonia

text: Iranin vuorilta maahan tunkeutuneet kassiitit kaappasivat maassa vallan Agum II:n johdolla. Kassiitteja sanotaan myös kassilaisiksi, kossealaisiksi ja akkadiksi "kashshu". He perustivat kassiittien dynastian Agum II:sta alkaen 1595/1532 – 1155 eaa. Kassiittien alkuajalta noin 1595/1532 – 1400 eaa. ei ole tarkkoja tietoja. Tämä 150–200 vuotta on yksi Babylonian historian hämärimmistä jaksoista, kirjoitettuja lähteitä ei ole säilynyt. Indoeurooppalaiset kassiitit eivät olleet barbaarisia valloittajia, vaan sulautuivat lopulta valtakulttuuriin. Kassiitit antoivat babylonialaisten jatkaa omaa elämäänsä puuttuen mahdollisimman vähän maan oloihin. Kassiitit suosivat ja pitivät ennallaan Babylonian kulttuuria ja babylonialaiset suhtautuivat heihin melko välinpitämättömästi. Kassiittien ylijumalasta Shuqamunasta ja Mardukista tuli samanarvoiset. Kassiitit rakennuttivat temppeleitä ja kaivattivat kastelukanavia vanhaan mesopotamialaiseen tapaan. Kassiittiajan keskuksia olivat Nippur, Larsa, Sippar ja Susa.


title: Babylonia

text: Ensimmäinen merkittävä kassiittikuningas Agum II haki muun muassa Mardukin patsaan pois Babylonin ryöstäneiltä heettiläisiltä 24 vuotta heettiläisten ryöstöretken jälkeen. Noin 1500 eaa. kassiittien Babylonia ulottui Sipparin ja Hitin välistä hieman Urukista etelään. Samaan aikaan Mitanni oli laaja, sen pääkaupunki Wassukanni Harranin ja Tell Brakin välillä, Mitannin valtakunta ulottui Vanjärven leveysasteelle ja kaakkoiseen Turkkiin sekä Syyriaan ja Libanoniin. Kassiittien aikana Babylonilta ei yritetty ryöstää johtoasemaa niin kuin Sumerin aikoina johtavan kaupungin valta oli ollut lyhytikäinen. Kassiittiajalta tunnetaan erityisen paljon rajakiviä nimeltä "kudurru".


title: Babylonia

text: Kassiitit valtasivat maasta irtautuneen Merimaan Ulamburiashin johdolla noin 1450 eaa. (tai 1350–1300 eaa.). Kassiittikuningas Kurigalzu I (n. 1400–1375 eaa.) rakennutti nykyisestä Bagdadista länteen sijaitsevan Dur-Kurigalzun uudeksi pääkaupungikseen ja alkoi ensimmäistä kertaa soveltaa omantyylistä arkkitehtuuria. Kuningas Kadashman-Enlil I (n. 1375–1360 eaa.) oli Egyptin faarao Amenhotep III:n aikalainen ja Burnaburiash II (n. 1360–1333 eaa.) Amenhotep IV:n aikalainen. Kassiittikuninkaat kävivät kirjeenvaihtoa muun muassa Egyptin faaraon Amenhotep IV:n aikana, jolloin Egypti hoiti asioitaan diplomatian keinoin.


title: Babylonia

text: Pohjois-Mesopotamian Assyria voitti entisen omistajansa Mitannin noin 1360 eaa. Kurigalzu II (n. 1332–1308 eaa.) taisteli hiljan itsenäistynyttä Assyriaa vastaan, mutta hävisi. Kassiittikuninkaat sotivat jatkuvasti Zagros-vuorten juurten omistuksesta 1300–1100 eaa. Assyrian kanssa. Enlil-naadin-shumista (1230–1229 eaa.) lähtien kassiittikuninkaiden nimet alkoivat babylonialaistua. Kassiittien kuningaskunta ulottui Eufratin ja Tigrisin jokilaaksoissa sekä pohjoiseen, Zubeidiin saakka että etelään, Persianlahdelle saakka.


title: Babylonia

text: Kashtiliash IV (n. 1232–1225 eaa.) joutui sotaan Assyrian kanssa. Assyrian julma valloittajakuningas Tukulti-Ninurta I 1244–1208 valloitti ja ryösti Babylonin. Assyrian valta Babyloniassa päättyi miltei heti Tukulti-Ninurtan kuoleman jälkeiseen valtataisteluun, kun Adadshumussur noin 1216 – noin 1187 nousi Babylonian valtaistuimelle, ja assyrialaiset yrittivät turhaan saada Babyloniaa valvontaansa. Melishipak (n. 1186–n. 1172) sijoitti Babylonian Elamin vastaiselle rajalle aatelistoa, joille antoi rajakiviä, kudurruja, muistoksi.


title: Babylonia

text: Kassiittien valta Babylonian alueella kukistui elamilaisten hyökkäyksiin 1155 eaa. pitkällisten taistelujen jälkeen. Viimeinen kassiittikuningas oli Zababashumidinna. Valloittajana oli voimakas elamilainen kuningas Shutruk-Nahhunte noin 1185–1155 eaa., joka nosti lyhyeksi aikaa Babylonian valtaistuimelle poikansa Kutir-Nahhunten. Elamilaisia vastustamaan nousi Enlilnadinakhe, jonka vieminen vankina Elamiin merkitsi kassiittidynastian lopullista luhistumista.


title: Babylonia

text: Babylonia ajautui hajaannuksen tilaan noin 1156 eaa. kassiittien perustaman valtakunnan kaaduttua. Monesta eri kaupungista tulleet dynastiat hallitsivat valtakuntaa, ja elamilaiset tekivät tiheästi sotaretkiä maahan. Valtaan noussut Babylonian Isinin II dynastia (1160–1028 eaa. keskimmäinen kronologian mukaan; tunnettu myös Babylonian IV dynastiana tai Pashen dynastiana) hallitsi maata vaihtelevalla menestyksellä 1155–1025 eaa. taistellen muun muassa elamilaisia vastaan. Elamista hyökkäsi taas vahva kuningas, Shilhak-Inshushinak, joka eteni pohjois-Assyriaan asti. Ensimmäinen Isinin toisen dynastian kuningas oli elamilainen vasalli. Toinen hallitsija Ninurtanadinkum hyökkäsi Assyriaan ja haki sieltä Mardukin patsaan takaisin. Babylon oli kahden vihollismaan, Assyrian ja Elamin välissä.


title: Babylonia

text: Voimakas kuningas Nebukadressar I, joka oli Assyrian kuninkaan Assur-Resisi I:n aikalainen 1125 – 1104 eaa., ajoi elamilaiset pois maastaan ja nosti Babylonian lyhyeksi ajaksi kukoistukseen. Nebukadressar käytti nimeä "kokonaisuuden kuningas". Hän valtasi Elamin Mamarin ja ehkä eteläisen Merimaankin. Hän haki elamilaisten ryöstämän Mardukin patsaan pois elamilaisilta ja voitti assyrialaiset. Assyrian kuninkaan Tiglatpileser I:n kanssa tehtiin sopimus, ja niinpä Assyria laajeni vain länteen ja pohjoiseen. Nebukadressarin (Nebukadnessarin) nimi on babyloniaksi Nabu-kudurri-usur: "Nebo, suojele rajakiveäni". Satoja vuosia myöhemmin eräs toinen Babylonian kuningas, Nebukadressar II otti hänen nimensä itselleen. Nebukadressaria seurasi heikkoja hallitsijoita ja levottomia aikoja.


title: Babylonia

text: Babylonian kuningas Marduknadinakh arvioi voimansa väärin ja hyökkäsi Assyriaan Ekallatumiin ryöstäen kaupungin. Yhä Assyriassa hallinnut Tiglatpileser lähetti sotajoukon Babyloniaan ryöstämään Dur-Kurigalzun, Sipparin ja Babylonin, säästäen silti temppelit. Babylonian kuninkaan palatsi poltettiin, ja kuningas kaatui. Babyloniassa nousi valtaan maan oma kruununprinssi, eikä Assyria miehittänyt maata.


title: Babylonia

text: Noin vuoden 1000 eaa. tienoilla maahan saapui Arabian aavikoiden reunoilta ryösteleviä puolibarbaarisia aramealaisia, jotka saartoivat kaupunkeja, tappoivat ja ryöstivät sekä kidnappasivat talonpoikia. Maaseutua tuhottiin, karavaaneja ryösteltiin ja maa ajautui sekasortoon. Ihmiset halveksivat kuninkaitaan, jotka vaihtuivat tuhkatiheään vallankaappauksissa, kun nämä eivät kyenneet estämään aramealaisten virtaa maahan. Etelässä nousi valtaan Merimaan II dynastia halliten 1028–1006 eaa., kuninkaita muun muassa Simmash Shipakin 1027–1007 eaa., joista ei tiedetä kovin paljoa. Basun lyhytaikainen dynastia hallitsi 1006–986 eaa. Elamin valta kesti 986–981 eaa. Maar-biiti-apla-usurin johdolla. Aramealaisten uhka torjuttiin lopulta niin, että babylonialaiset luovuttivat aramealaisille eli kaldealaisille alueita, ja runsaslukuisemmat aramealaiset ottivat maassa ohjat käsiinsä. Niinpä aramealaistet heimopäälliköt jakoivat Babylonian keskenään ja myös vähitellen sivistyivät. Eufratin ja Tigriin suistoalue sekä Tigriin itäpuolinen alue pysyivät levottomina, koska sinne virtasi uusia kansoja.


title: Babylonia

text: Assyria valloitti maan sekasorron takia. Koska assyrialaiset olivat erittäin kovaotteisia, sekä aramealaiset että babylonialaiset vihasivat heitä. Noin 1010–612 eaa. Babylonia oli välillä itsenäinen, välillä Assyrian osa kapinoiden useaan otteeseen. 980–732 eaa. maata hallitsi babylonialainen dynastia, ja 810–748 eaa. maa oli anarkian tilassa. 729 eaa. Assyrian kuningas Tiglatpileser III valtasi Babylonin sekasorron lisääntyessä siellä ja hallitsi sitä nimellä Puulu (Pulu). Assyrian mahtava hallitsija otti toisen nimen, jottei ärsytettäisi babylonialaisia. Paimentolaisheimot ja kaupunkilaiset kapinoivat silti vihaamaansa julmaa asyrialaisvaltaa vastaan.


title: Babylonia

text: Kaldealainen Merimaan kuningas Marduk-apla-iddin II kaappasi vallan, kun Assyriassa tapahtui hallitsijan vaihdos. Marduk-apla-iddin II oli kuninkaana 721–710 eaa. Assyrian Sargon II saapui Babyloniaan vasta 709 ja julistautui myös Babylonian kuninkaaksi 709–705 eaa. Sargonin kuoltua Bayloniassa puhkesi uusia Assyrian vastaisia kapinoita. Monia kapinakuninkaita nousi Assyriaa vastaan 703–689 eaa. ja Assyrian kuningas Sanheribin (704–681 eaa.) poika ryöstettiin ja surmattiin Babyloniassa. Asialla olivat ehkä elamilaiset, ehkä babylonialaiset tai elamilaisten tukemat babylonialaiset. Sanherib löi monta kertaa kapinoineen Babylonian 689 eaa. hävittäen Babylonin perusteellisesti, ohjaten Babylonin temppelin paikalle Eufratin veden. Mutta seuraava kuningas Assarhaddon lepytti Babylonia rakennuttaen temppelin uudelleen. Assyrialainen Sanheribin poika Shamasshumukin oli Babylonin varakuningas 668-648 eaa. Shamasshumukin nousi kapinaan monien liittolaiskansojen kanssa veljeään Assurbanipalia vastaan 651 eaa. Assyrian kuningas Assurbanipal lopulta valloitti Babylonin ankaran piirityksen jälkeen 648 eaa., jolloin Shamasshumukin surmasi itsensä.


title: Babylonia

text: Kun mahtavan Uus-Assyrian kuningas Assurbanipal kuoli 627 eaa., kaldealainen Nabopolassar kaappasi vallan Babyloniassa puhjenneissa levottomuuksissa. Babylonian kuningas Nabopolassar (626 – 605 eaa.) irtautui Assyrian alamaisuudesta. Assyrialaisilla oli hallussaan osa maata, ja hän joutui sotaan Assyrian kanssa. Niinpä Nabopolassar osallistui yhdessä meedialaisten kanssa sotaan Assyrian kukistamiseksi. Assur luhistui 604, ja pääkaupunki Ninive hävitettiin noin 612 eaa. Assyrian armeijan jäänteet kukistuivat Harranissa 609.


title: Babylonia

text:
Jaossa Babylonia sai Mesopotamian alueen, meedilaiset Mesopotamian reuna-alueen. Napobolassarin poika Nebukadnessar II löi vähän ennen isänsä kuolemaa egyptiläiset joukot Karkemishissa. Nebukadnessar II:n aikana 605–562 eaa. Uus-Babylonian valta laajeni Välimerelle asti. Syyrian kapinat kukistettiin, Elamin pääkaupunki Susa vallattiin. Valtakunta kattoi nykyisten Irakin, Syyrian, Libanonin ja Israelin alueet. Israel vallattiin ja sen asukkaat joutuivat pakkosiirtolaisuuteen Babyloniaan. Osan heistä tiedetään savitaulujen mukaan rikastuneen siellä, ja Raamatun kertomuskin tukee tätä (ks. Jeremia 29:4–7). Nebukadnessar hyökkäsi tuloksetta Egyptiinkin
567 eaa. Nebukadnessarin kuoltua valtakuntaa ravistelivat monet palatsikumoukset.


title: Babylonia

text: Babylonian viimeinen kuningas oli haaveellisuuteen taipuvainen Nabu-na'id (Nabonidus) vuosina 556–539 eaa., jonka puolesta valtaa piti hänen varakuninkaansa Belsharutsur, jota Raamatussa sanotaan Belsassariksi. Akemenidi Kyyros II Suuren johtama Persia oli alkanut hiljalleen vallata Babylonin alueita tämän viimeisinä elinvuosina. Koska Nabunaid hylkäsi vanhat jumalat kuten Mardukin ja ryhtyi palvomaan Kuun jumalaa, papisto liittoutui Persian suurkuninkaan kanssa, joka valtasi Babylonian noin kuukauden taistelun jälkeen, joka käytiin Opisissa. Sippar ja Babylon antautuivat taisteluitta. Kyyros II oli hankkinut vallan Meediassa 549–546 eaa. ja julistautunut Persian kuninkaaksi. Babylonialaiset yrittivät kaapata vallan kaksi kertaa ennen Dareios I:n valtaan tuloa 522–521. Suuri väestökeskus Babylon kapinoi vielä Persian mahtia vastaan 521–514 eaa., esimerkiksi vielä kerran 482 eaa. Kserkses I:n aikana. Babylon oli merkittävä vielä Aleksanteri Suuren aikana, se oli kaupunki, jossa tämä kuoli 323 eaa. Babylonia hävitettiin näissä kapinoissa, ja se lakkasi olemasta asuttu vasta seleukidien aikoihin. Seleukos sai Babylonin kaupungin valtaansa 321 eaa., ja sen jälkeen kaupunki kreikkalaistui elintavoiltaan. Noin 64 eaa. Eufratista tuli Rooman valtakunnan ja Parthian raja, ja kauppatiet siirtyivät pois Eufratin laaksosta, ja kaupungista tuli merkityksetön. Kreikkalaisen historioitsija Strabonin käydessä kaupungissa ajanlaskun alun aikoihin kaupunki oli lähes autio.


title: Babylonia

text: Babylonian huomattavimmat viholliset olivat Assyria Mesopotamian pohjoisosissa, Elam idässä sekä aramealaiset ja kassiitit että lopulta persialaiset. Babylonialaiset olivat seemiläisiä ja heidän kielensä oli itäseemiläisen akkadin kielen murre. Babylonian yhteiskunta oli vanhojen aikojen yhteiskuntien malliin pyramidimaisesti kerrostunut: huipulla olivat virkamiehet, sotapäälliköt ja papit. Alimpana olivat orjat. Näiden luokkien välissä oli maanviljelijöitä, käsityöläisiä, pienkauppiaita, suurkauppiaita ja suurmaanomistajia. Babylonian uskonto oli monijumalainen, tunnetuin jumala on Marduk, jonka temppeli oli porraspyramidi. Siellä oli keskitetty verotus ja byrokratia. Babylonian kulttuuri pohjautui maataloudelle, ja suurin osa maan asukkaista oli köyhiä maanviljelijöitä. Maanviljelyssä onnistuminen vaati monesti sitkeyttä. Käsityöläiset valmistivat monenlaisia tuotteita massatuotantona. Kauppa oli itsenäistä kapitalismia, joka oli vapautunut temppelin ohjauksesta joka oli tavallista Sumerin aikoina.


title: Babylonia

text: Muinaisessa Babyloniassa kukoistivat temppeleissä tieteet muun muassa matematiikka ja valetieteet, esimerkiksi astrologia. Babyloniassa harjoitettiin alkeellista astronomiaa sekä merkittiin muistiin auringon- ja kuunpimennyksiä. Temppeleissä oli observatorioita, jotka tiedottivat kuninkaalle taivaan tapahtumista, joita pidettiin enteinä. Lisäksi ennustettiin muun muassa maksasta jne. Kuuta ja Venusta tarkkailtiin ja niiden asemista laadittiin taulukoita. Babylonialaiset käyttivät sumerilaisilta perittyä 60-järjestelmää ja he tunsivat Pythagoraan teoreeman ainakin jo 1900 eaa. Neliöiden ja kuutioiden laskenta tunnettiin myös. Uudenvuodenjuhla oli merkittävä, remuinen juhla.


Jugoslavian sosialistinen liittotasavalta (, , ) oli vuosien 1943 ja 1991 välillä Etelä-Euroopassa sijainnut sosialistinen valtio. Vuonna 1992 syntyi Jugoslavian liittotasavalta.


title: Jugoslavian sosialistinen liittotasavalta

text: Maata kutsuttiin aluksi nimellä "Demokraattinen federatiivinen Jugoslavia" ja sen jälkeen vuosina 1945–1963 nimellä "Jugoslavian federatiivinen kansantasavalta", kunnes se sai lopullisen nimensä.


text: Valtio käsitti nykyisten Slovenian, Kroatian, Bosnia-Hertsegovinan, Montenegron, Serbian ja Makedonian alueet. Kaikki näistä valtioista olivat Jugoslavian osavaltioita.


text: Jugoslavian sosialistinen liittovaltio syntyi toisen maailmansodan jälkeen Josip Broz Titon johtamien kommunistipartisaanien ajettua pois Jugoslavian kuningaskuntaa miehittäneet saksalaisia ja italialaisia sekä voitettua kroaattinationalistiset Ustaša-joukot ja serbinationalistiset četnikit.


text: Jugoslavian kansallinen antifasistinen vapautusneuvosto (AVNOJ) julisti Jajcessa perustetuksi Demokraattisen federatiivisen Jugoslavian "(Demokrativna Federativna Jugoslavija, DFJ)" 29. marraskuuta 1943.


text: Ensimmäisen vaalein valitun parlamentin kokoontuessa Belgradissa marraskuussa 1945 se julisti Jugoslavian federatiivisen kansantasavallan "(Federativna Narodna Republika Jugoslavija, FNRJ)" Liittovaltion ensimmäiseksi presidentiksi valittiin Ivan Ribal ja pääministeriksi Tito.


text: Sodan jälkeen maahan liitettiin myös aiemmin Italialle kuulunut Istrian niemimaa, joka jaettiin Slovenian ja Kroatian osavaltioiden kesken. Jugoslavia kieltäytyi aluksi hyväksymästä Pariisin rauhaa Italian osalta Triesten kysymyksen vuoksi, joka ratkesi käytännössä vuonna 1954 ja muodollisesti 1975 solmitulla, 1977 voimaan tulleella Osimon sopimuksella.


text: Sodan jälkeen toimeenpantiin maauudistus, ei kuitenkaan Neuvostoliiton mallista kollektivisointia, vaan hallitus tuki pienviljelijäluokkaa ja korosti sen merkitystä teollisuustyöläisten rinnalla ja kustannuksellakin.


text: Sosialistisen Jugoslavian talousjärjestelmä erosi merkittävästi sekä Neuvostoliiton että länsimaiden talousjärjestelmistä. Se oli ”markkinasosialistinen”, Tehtaat olivat työntekijöiden muodostamien yhteisöjen valvonnassa ja käyttivät voittonsa omiin tarpeisiinsa ja maksoivat veroja valtiolle. Yritykset myös kilpailivat markkinoilla.


text: Kansainvälisesti Titon Jugoslavia harjoitti aluksi lännen vastaista politiikkaa ja tuki muun muassa Kreikan sisällissodan kommunistiosapuolta.


text: Neuvostoliiton ja Jugoslavian välillä ilmeni erimielisyyksiä jo ennen sosialistisen liittotasavallan perustamista, Neuvostoliiton sitouduttua sodassa alun perin četnikien tueksi. Vuonna 1947 Kominterniä korvaamaan perustetun kommunistipuolueiden yhteistyöelimen Kominformin päämaja sijoitettiin Belgradiin, mahdollisesti Jugoslavian pitämiseksi silmällä. Kesäkuussa 1948 maa kuitenkin erotettiin Kominformista ja Kominform syytti Titoa sosialismin pettämisestä. Kominform tulkitsi maan maauudistuksen marxismi-leninismin vastaiseksi virheeksi. Tärkeimpänä syynä välien rikkoutumiseen lienevät kuitenkin olleet Titon ja Stalinin keskinäiset erimielisyydet.


text: Tito pyrki sovittelemaan välejä ja väitti Kominformin syytöksiä vääriksi ja korosti Jugoslavian kuuliaisuutta Neuvostoliitolle. Sovitteluyritykset jatkuivat noin vuoden ajan ja Jugoslavia esiintyi kiinteässä yhteistyössä muiden itäblokin maiden kanssa. Neuvostoliitossa toivottiin talouspakotteiden johtavan Titon kannatuksen heikkenemiseen, mitä ei tapahtunut. Sen sijaan Tito korosti Neuvostoliiton kanssa käydyn kaupan epäoikeudenmukaisuuksia ja onnistui nostattamaan isänmaallista mielialaa.


text: Jugoslavian taloudellinen tilanne heikkeni, kun kauppa itäblokin kanssa katkesi ja sen oli nopeasti haettava muita kumppaneita. Vuonna 1949 Jugoslavia solmi Italian kanssa 47 miljoonan Yhdysvaltain dollarin kauppasopimuksen ja sai lainoja muun muassa Amerikan vienti- ja tuontipankilta, Kansainväliseltä valuuttarahastolta sekä Kansainväliseltä jälleenrakennus- ja kehittämispankilta.


text: Jugoslavian oli myös varustettava armeijaansa kansainvälisen tilanteen kiristyttyä Korean sodan myötä. Marraskuussa 1951 se allekirjoitti sopimuksen Yhdysvaltain kanssa sotilaallisesta avusta ja 1954 mennessä se vastaanotti 200 miljoonan dollarin arvosta apua. Natoon Jugoslavia ei kuitenkaan liittynyt. Helmikuussa 1953 se sen sijaan solmi Kreikan ja Turkin kanssa Ankaran sopimuksen, jota täydennettiin seuraavana vuonna Balkanin sopimuksella.


text: Tito valittiin presidentiksi 1953 ja vuonna 1974 hänet nimettiin ”elinikäiseksi” presidentiksi. 7. huhtikuuta 1963 maasta tuli Jugoslavian sosialistinen federatiivinen tasavalta. Jugoslavia, päinvastoin kuin useimmat muut Euroopan sosialistiset maat, pysyi erossa Neuvostoliiton vaikutusvallasta eikä kuulunut Varsovan liittoon.


text: Titon ajan keskushallitus onnistui pidättämään kansallisuuskiistoja roihahtamasta, mitä autettiin osavaltioiden pitkälle menevällä autonomisuudella – mutta pinnan alla kansallisuusongelmat kytivät. Titon kuoleman 1980 jälkeen ja sosialistiblokin sorruttua 1990-luvun alussa enää mikään ei pitänyt niitä kurissa. Jugoslavian sosialistinen liittotasavalta hajosi Slovenian, Kroatian, Makedonian ja Bosnia-Hertsegovinan itsenäistyessä eron ja Jugoslavian hajoamissotien kautta.


title: Vanha Suomi

text: Nimitys Vanha Suomi on suomalaisittain katsottuna hieman epäjohdonmukainen. Ymmärrettäväksi se tulee katsottaessa asiaa venäläisittäin: Vanhan Suomen alue liitettiin keisarikuntaan lähes sata vuotta ennen muuta (Uutta) Suomea.


title: Vanha Suomi

text: Vanha Suomi syntyi suuren Pohjan sodan seurauksena vuonna 1721. Ruotsi joutui vuonna 1700 yksin sotaan Venäjää, Tanska-Norjaa, Preussia ja Saksi-Puolaa vastaan. Alkumenestyksestään huolimatta kääntyi sota Ruotsille tappiolliseksi kuningas Kaarle XII:n kärsittyä murskatappion Venäjää vastaan Pultavan taistelussa vuonna 1709. Etulyöntiasemansa turvin Venäjä valloitti Suomen Ruotsilta vuosien 1710–1715 kuluessa. Suomen valtauksesta alkoi isoviha, vuoteen 1721 saakka kestänyt venäläismiehitys Suomessa.


title: Vanha Suomi

text: Ruotsin ja Venäjän väliset vihollisuudet suuressa Pohjan sodassa päättänyt Uudenkaupungin rauha solmittiin vuonna 1721. Rauhansopimuksen yhteydessä siirtyi Käkisalmen läänin etelä- ja keskiosat sekä pääosa Viipurin läänistä Venäjän haltuun. Alue muodosti hallinnollisesti Pietarin kuvernementtiin kuuluneen Viipurin ja Käkisalmen provinssin. Tähän alkuperäiseen Vanhan Suomen alueeseen sisältyivät myös Viipurin, Käkisalmen ja Sortavalan kaupungit.


title: Vanha Suomi

text: Venäjän kiinnostusta Vanhan Suomen alueeseen lisäsi Neva-joen suuhun Inkerinmaalle vuodesta 1703 rakennettu Pietari-Paavalin linnoitus ja jo vuonna 1712 keisarikunnan pääkaupungiksi nostettu Pietarin kaupunki. Rauhansopimuksessa Venäjään liitetyt Vanhan Suomen alueet toimivat suojavyöhykkeenä uudelle pääkaupungille.


title: Vanha Suomi

text: Ruotsin revanssinhaluinen hattupuolue ryhtyi Venäjän vastaiseen sotaan vuonna 1741 tavoitteenaan kostaa suuren Pohjan sodan aikaiset nöyryytykset ja vallata ainakin osa Ruotsin sodassa menettämistä alueista takaisin. Ruotsin armeija oli varustautunut sotaan heikosti ja Suomen alue joutui venäläismiehityksen alaiseksi kuten suuressa Pohjan sodassakin. Vuonna 1743 solmittuun rauhaan saakka kestänyttä miehitystä kutsutaan pikkuvihaksi.


title: Vanha Suomi

text: Hattujen sota päättyi Turun rauhaan, jossa Ruotsin ja Venäjän välistä rajaa siirrettiin edelleen lännemmäksi ja uudeksi rajaksi muodostui Kymijoki ja siihen laskeva Mäntyharjun reitti. Pohjoisemmassa rajalinja halkoi Saimaata pirstoen sen useampaan osaan rajanaapureiden kesken. Raja teki koukkauksen Savonlinnan kohdalla liittäen tämän Saimaan solmukohdan osaksi Venäjää. Sen sijaan Puumala, toinen Saimaan kapeikko, jäi Ruotsille. Vesitie eteläiseltä Saimaalta pohjoiselle kulki väistämättä sekä Puumalan että Savonlinnan kautta.


title: Vanha Suomi

text: Venäjään liitetty uusi alue muodosti aluksi Pietarin kuvernementin Kymenkartanon provinssin, kunnes se vuonna 1744 yhdessä Viipurin ja Käkisalmen provinssin kanssa yhdistettiin erilliseksi Viipurin kuvernementiksi. Liitetyillä alueilla sijaitsivat Savonlinnan lisäksi Haminan ja Lappeenrannan kaupungit sekä kyseisissä kaupungeissa sijainneet Ruotsin rajalinnoitukset.


title: Vanha Suomi

text: Vanhan Suomen yhteiskunnallisia oloja vaikeimmin vaivannut ongelma oli lahjoitusmaajärjestelmä. Keisarille palveluksia tehneelle yläluokalle lahjoitetut lahjoitusmaat kavensivat merkittävästi niillä asuneiden talonpoikien vapautta ja taloudellista toimeentuloa. Lahjoitusmaiden talonpoikien asema heikkeni lähelle Venäjän maaorjien asemaa. Erityisesti lahjoitusmaiden isäntien eli donataarien oikeus määrätä alustalaistensa verotuksesta hiersi heidän ja talonpoikien välejä niin Vanhan Suomen aikana kuin alueen Suomen suuriruhtinaskuntaan liittämisen jälkeenkin. Samoin isäntien käyttämät ruumiilliset kuritukset, kuten maaorjille Venäjällä, olivat törkeä loukkaus talonpoikien oikeuksia kohtaan.


title: Vanha Suomi

text: Lahjoitusmaakysymys ratkesi vasta autonomian aikana 1870-luvulle mennessä kun Suomen valtio osti lahjoitusmaat donataareilta. Talonpojat saivat lunastaa viljelemänsä maat perintötiloikseen edullisten ja pitkäaikaisten valtionlainojen avulla.


title: Vanha Suomi

text: Donataarien ja talonpoikien välejä hiertänyt lahjoitusmaakysymys on osaltaan ollut antamassa Vanhan Suomen ajalle poikkeuksellisen negatiivista leimaa Suomen historiankirjoituksessa.


title: Vanha Suomi

text: Uusi valtioyhteys ei mullistanut, lahjoitusmaakysymystä lukuun ottamatta, Vanhan Suomen elinoloja niin paljon kuin Suomessa on toisinaan haluttu nähdä. Maanviljely ja perinteinen elämäntapa säilyivät jokseenkin muuttumattomina myös uuden hallitsijan alaisuudessa. Uudenkaupungin rauhan sopimuksessa vuonna 1721 sovittiin myös Ruotsin vallan aikaisten lakien ja oikeuskäytännön jäämisestä voimaan Vanhan Suomen alueella. Alueen väestö sai myös harjoittaa vapaasti luterilaista uskontoaan ja verotus hoidettiin ruotsalaisen käytännön mukaisesti. Vanhan Suomen asukkaat olivat vapautetut sotilaspalveluksesta 1797 saakka. Käytäntö ei ollut poikkeuksellinen monikansallisessa keisarikunnassa.


title: Vanha Suomi

text: Vanhassa Suomessa asunut rahvas jäi asuinsijoilleen alueen siirtyessä Venäjän valtaan, mutta valtaosa aatelistosta ja papistosta oli paennut venäläismiehitystä Ruotsin puolelle jo isovihan aikana. Osa paenneista palasi takaisin Uudenkaupungin rauhan solmimisen jälkeen, mutta huomattava osa virkamiehistä ja papeista ei halunnut siirtyä Venäjän keisarin palvelukseen. Myöskään uusien pappien ja virkamiesten rekrytointi Ruotsin puoleisesta Suomesta ei sujunut suunnitellusti. Vajetta täytettiin Venäjältä ja Baltian saksalaisalueilta kotoisin olevilla virkamiehillä. Vanhan Suomen virkamieskunta venäläistyi ja saksalaistui nopeasti. Alueen pappispula helpotti vasta Vanhasta Suomesta kotoisin olevan uuden pappissukupolven kasvaessa.


title: Vanha Suomi

text: Venäjään liittäminen toi Vanhan Suomen ortodoksiselle väestölle helpotusta Ruotsin vallan aikaiseen syrjintään verrattuna. Ortodoksit saattoivat harjoittaa uskontoaan vapaasti ja Laatokan alueen luostarit pystyivät käynnistämään toimintansa uudestaan. Monikansallinen ja useista uskontokunnista koostuva Venäjä suvaitsi Vanhan Suomen luterilaisen väestön uskontoa varsin hyvin. Vanhan Suomen luterilaiset papit saivat käydä koulunsa edelleen Turussa ja Turun piispa vihki edelleen pappeja virkoihinsa myös Vanhan Suomen alueella. Rajaseudun halkaistujen seurakuntien jäsenet saivat myös käydä kirkossa valtakunnan rajan yli. Kirkon ylin valta siirtyi kuitenkin venäläisten käsiin. Vanhan Suomen luterilaista kirkkoa hallinnoitiin yhdessä Venäjän muiden ei-ortodoksisten kirkkokuntien kanssa.


title: Vanha Suomi

text: Vanhan Suomen alue kärsi varsin paljon toistuvien sotien seurauksena, mutta jälleenrakennusta auttoi Suomenlahden pohjukkaan perustetun Pietarin kaupungin ostovoima. Alueen talous monipuolistui ja kaupunkiin rahdattiin elintarvikkeita, rakennustarpeita ja polttopuuta. Venäjä ei harjoittanut Ruotsin kaltaista merkantilistista talouspolitiikkaa, mikä osaltaan edisti Vanhan Suomen talouskehitystä. Vanhan Suomen alueella sai kaataa metsää sahateollisuuden tarpeisiin, minkä ansiosta alueelle nousi kukoistava sahateollisuus. Vanhassa Suomessa otettiin käyttöön Ruotsin mallin mukaisia sahauskieltoja vasta 1700-luvun lopulla. Nämäkään kiellot eivät ulottuneet yläluokan hallitsemille lahjoitusmaille. Vanhan Suomen alueella sai myös harjoittaa kaupankäyntiä maaseudulla eikä maatilojen halkomiselle asetettu Ruotsin kaltaisia rajoituksia. Toisaalta alueen poikki kulki useita maatullirajoja, jotka vaikeuttivat liikkumista ja kauppaa.


title: Vanha Suomi

text: Aluetta hallinneen apatian ja vierasmaalaisen yläluokan takia sieltä ei ole juurikaan jäänyt merkittäviä henkilöitä historiaan. Ainoa muita huomattavampi on David Alopaeus, Viipurissa syntynyt virkamies, joka toimi keisarillisessa hallinnossa monissa tehtävissä, muun muassa Venäjän lähettiläänä Keski-Euroopan maissa.


title: Vanha Suomi

text: Vanhan Suomen, kuten monien muidenkin keisarikunnan osien, itsenäisyyttä ryhdyttiin rajoittamaan 1700-luvun loppupuolella keisarinna Katariina II:n käynnistämän venäläistämisohjelman myötä. Venäjästä ryhdyttiin luomaan yhtenäisesti hallittua valtakuntaa. Osa keisarinnan uudistuksista jouduttiin myöhemmin kumoamaan, mutta hajanaisen keisarikunnan ja alueellisten erioikeuksien aika alkoi olla ohi. Merkittävimmän poikkeuksen venäläistämiskehityksestä teki vuonna 1809 syntynyt Suomen autonominen suuriruhtinaskunta.


title: Vanha Suomi

text: Toinen Vanhaa Suomea tiukemmin Venäjään kiinnittänyt 1700-luvun loppupuolen hanke oli Ruotsia vastaan käydyn kokemusten perusteella käynnistetty laajan Kaakkois-Suomen linnoitusjärjestelmän rakennustyö. Maineikkaan kenraali Aleksandr Suvorovin johdolla toteutetun hankkeen myötä luotiin Vanhaan Suomeen useista sisäkkäisistä linnoitusketjuista koostuva linnoitusjärjestelmä jonka tehtävänä oli torjua Ruotsin puoleisesta Suomesta Pietaria kohti suunnatut mahdolliset hyökkäykset. Tällöin Vanhan Suomen alueelle muutti pysyvästi tuhansia ei-suomalaisia, lähinnä venäläisiä sotilaita ja baltiansaksalaisia upseereita ja virkamiehiä.


title: Vanha Suomi

text: Vaikka Vanha Suomi ei yleisen käsityksen vastaisesti varsinaisesti taantunutkaan Venäjän vallan alla, se jäi etenkin yhteiskunnallisessa kehityksessä jälkeen Ruotsin puoleisen Suomen ripeästä kehityksestä 1700-luvulla. Talonpoikiin kohdistunut venäläisen aateliston mielivalta loi aluetta leimanneen apatian taloudessa muutenkin. Loputkin Suomesta liitettiin Venäjän keisarikuntaan vuosina 1808–1809 käydyn Suomen sodan ja sitä seuranneen Haminan rauhan yhteydessä. Samalla ryhdyttiin niin Suomessa kuin keisarin hovissa puuhaamaan Vanhan Suomen liittämistä muun Suomen, eli Venäjältä käsin katsottuna Uuden Suomen yhteyteen.


title: Vanha Suomi

text: Yhdistymishankkeella tavoiteltiin kansallisesti yhtenäisen autonomisen alueen muodostamista ikään kuin Ruotsin mallin mukaisen modernin valtion kokeilukentäksi ja näyteikkunaksi Eurooppaan keisarin hyväntahtoisuuden merkkinä. Samalla uskottiin taloudellisesti ja yhteiskunnallisesti Ruotsin puoleisesta Suomesta jälkeenjääneen Vanhan Suomen kurovan isoveljensä etumatkan kiinni. Alueliitoksen toivottiin myös kasvattavan suomalaisten uskollisuutta uutta hallitsijaansa kohtaan. Elettiinhän Euroopassa yhä Napoleonin sotien levotonta aikakautta. Lopullisesti päätös Vanhan Suomen liittämisestä Suomen suuriruhtinaskuntaan sinetöityi keisari Aleksanteri I:n vuoden 1811 lopulla antamalla dekreetillä (käskykirjeellä). Liitos astui voimaan vuodenvaihteessa 1812. Entisen Vanhan Suomen alue muodosti siitä lähtien Viipurin läänin.


title: Vanha Suomi

text: Uuteen Suomeen liittämisen jälkeen ulottuivat suuriruhtinaskunnan lait ja autonominen asema myös Vanhaan Suomeen. Alueliitos toteutui olosuhteisiin nähden varsin kivuttomasti, ja Vanha Suomi kuroi nopeasti kiinni suuriruhtinaskunnan edellisellä vuosisadan ottaman etumatkan yhteiskunnallisissa kysymyksissä. Alueen läheisyys alati kasvavaan Pietarin kaupunkiin auttoi etenkin Vanhan Suomen taloudellista kehitystä. Ainoastaan lahjoitusmaajärjestelmä ja sen edelleen aiheuttamat ristiriidat jäivät pidemmäksi aikaa (lunastus kesti lähes 60 vuotta) muistuttamaan Uuden ja Vanhan Suomen satavuotisesta valtiollisesta erosta.


title: Vanha Suomi

text: Viipurin ja Käkisalmen provinssi sai vuonna 1729 oman vaakunan, jossa oli punainen yläkenttä ja sininen alakenttä. Yläkentän hopeahaarniskaiset ja suorilla miekoilla aseistetut käsivarret edustivat Viipurin lääniä. Alakentän kultaista kiveä kantava kurki edusti Käkisalmen lääniä. Aihe oletetaan saadun Laatokan Karjalan laajan emäpitäjän Kurkijoen pogostan nimestä.


title: Vanha Suomi

text: Alueen laajentumisesta ja Viipurin kuvernementin perustamisesta huolimatta tämä vaakuna oli käytössä vuoteen 1788, jolloin se siirrettiin Käkisalmen kaupungille ja korvattiin Karjalan vaakunaan pohjautuvalla vaakunalla. Molemmat sapelit olivat kuitenkin suippoja ja kumpikin käsivarsi oli kultahaarniskoitu: vaakuna ei kuvannut sotaa, vaan aseveljeyttä. Kruunuja oli kaksi allekkain: entinen kuninkaallinen alue oli keisarin suojeluksessa.


title: Vanha Suomi

text: Käkisalmen kaupunki käytti entistä provinssin ja kuvernementin vaakunaa vuoteen 1892. Tällöin yläkenttä vaihdettiin siniseksi ja alakenttä punaiseksi. Haarniskat muutettiin kultaisiksi ja kurjen kantama kivi siniseksi. Venäjän Käkisalmi, Priozersk käyttää aikaisempaa vaakunaa.


title: Porvoon valtiopäivät

text: Porvoon valtiopäivät tai maapäivät tai herrainpäivät () olivat Porvoossa Venäjän keisari Aleksanteri I:n määräyksestä maaliskuussa 1809 järjestetty Suomen säätyjen edustajien kokoontuminen. Suomen sota oli tuolloin vielä käynnissä, mutta Venäjän osalta voitettu. Suomalaiset historiantutkijat ovat esittäneet erilaisia tulkintoja siitä, olivatko Porvoossa kyseessä Suomen historian ensimmäiset säätyvaltiopäivät vai perinteiset maapäivät, joiden kautta Ruotsin entiset kahdeksan maakuntaa siirrettiin Venäjän keisarin valtaan. Myöhemmin 1800-luvulla syntyneen suomalaisen perustuslaillisen tulkinnan mukaan Porvoon valtiopäivillä perustettiin Suomen valtio.


title: Porvoon valtiopäivät

text: Suomen väliaikainen kenraalikuvernööri Göran Magnus Sprengtporten laati suunnitelman Suomen hallinnosta, jonka keisari vahvisti 1. joulukuuta 1808. Suomen säätyjen lähetystö kävi jo syksyllä vannomassa uskollisuuttaan keisari Aleksanteri I:lle Pietarissa. Sille kerrottiin, että keisari aikoo kutsua valtiopäivät koolle. Sprengtporten sai tehtäväkseen valtiopäivien valmistelut. Suomen säädyt saivat 1. helmikuuta 1809 kutsun kokoontua valtiopäiville Porvooseen.


title: Porvoon valtiopäivät

text: Valtiopäivien paikan valintaan vaikutti se, että Suomen sota oli käynnissä ja Turku ja Hämeenlinna sijaitsivat kaukana Venäjän rajalta. Helsingissä oli ollut paha tulipalo edellisvuonna, eikä siellä ollut sopivia tiloja valtiopäiville, kuin ei myöskään Loviisassa. Niinpä valtiopäivät kutsuttiin Porvooseen, jonka tuomiokirkossa pidettiin avajaiset. Valtiopäivien valtiosalina käytettiin Porvoon kymnaasin eli lukion lukusalia. Pappissääty työskenteli myös kymnaasissa. Aatelis- ja porvarissääty kokoontuivat raatihuoneessa ja talonpoikaissääty laamanni Orraeuksen talossa.


title: Porvoon valtiopäivät

text: Keisari määräsi säädyt kokoontumaan maaliskuussa 1809 Porvooseen Ruotsin valtiopäiväjärjestyksen mukaan. Säädyt vannoivat uskollisuuttaan keisarille, joka puolestaan vakuutti pitävänsä voimassa perustuslailliset oikeudet ja liitti ”Suomen kansakuntien joukkoon”. Vala ja vakuutus muodostivat jo keskiajalta periytyvän herruussopimuksen ja oikeustradition.


title: Porvoon valtiopäivät

text: Aleksanteri I antoi hallitsijanvakuutuksensa 29. maaliskuuta 1809. Suomi sai pitää vanhat lakinsa, uskontonsa ja erioikeutensa, eikä sitä liitetty suoraan Venäjään, vaan siitä muodostettiin autonominen suuriruhtinaskunta, jonka suuriruhtinas Venäjän keisari oli. Suomen perustuslaeiksi jäivät Kustaa III:n aikaiset lait, joissa hallitsijalla on suuret valtaoikeudet. Nyt Suomelle luotiin kuitenkin oma erillishallinto.


title: Porvoon valtiopäivät

text: Valtiopäivät vahvistivat hallitsijan esitykset Suomen hallinnosta. Suomen sotalaitos pysyi entisellään, rahaksi tuli venäläinen hopearupla, Suomesta kerätyt verotulot käytettäisiin maan hyväksi. Säädyt asettivat ehdokkaansa ensimmäiseen hallituskonseljiin. Konseljin nimeksi muutettiin myöhemmin Suomen senaatti.


title: Porvoon valtiopäivät

text: Säädyt tekivät myös omia esityksiä ja anomuksia, jotka koskivat esimerkiksi sodan aiheuttamien vahinkojen korjaamista, hallinnon tehostamista, ruotsin kielen asemaa, pappispulan ratkaisemista, koululaitoksen kehittämistä ja lääkintätoimen parantamista.


title: Porvoon valtiopäivät

text: Valtiopäiviä käytiin heinäkuuhun asti, jolloin keisari palasi päättämään ne. Seuraavan kerran valtiopäivät kokoontuivat vasta Aleksanteri II:n kutsuttua Suomen säädyt Helsingin valtiopäiville vuonna 1863. Pitkää valtiopäivien välistä aikaa nimitetään nimillä ”valtioyö” ja ”virkavaltaisuuden aika”. Suomen suuriruhtinaskunnan juoksevat asiat hoidettiin virkamiesten voimin senaatin johdolla.


title: Porvoon valtiopäivät

text: Valtiopäiville osallistui säädyistä seuraavanlaisesti edustajia:Suomalaisen aatelin 205 suvusta 130 jäi pois kustannusten tai varovaisuuden takia. 60 aateliston edustajaa ei osallistunut avajaisiin mutta tuli myöhemmin paikalle. Porvariston edustajista suurin osa oli kauppiaita.


title: Porvoon valtiopäivät

text: Avajaispäivän iltana järjestettiin suurelliset tanssiaiset, joihin keisari saapui kuuden hevosen vetämillä vaunuilla juhlavalaistun kaupungin läpi. Tanssiaisiin osallistui myös maaherran 18-vuotias tytär Ulrika Möllersvärd, joka herätti 32-vuotiaan keisarin huomion. Kohtaamisesta tehtiin pilkkalauluja. Mika Waltari on kuvannut Möllersvärdin ja Aleksanteri I:n oletettua suhdetta romaanissaan "Tanssi yli hautojen", josta tehtiin elokuva vuonna 1950.


title: Porvoon valtiopäivät

text: Suomalaiset tulkitsivat keisarin hallitsijanvakuutuksen ja säätyjen uskollisuudenvalan kaksipuoliseksi valtioteoksi, jonkinlaiseksi valtiosopimukseksi, jota kumpikaan osapuoli, Suomen kansa ja keisari, ei voinut yksipuolisesti sanoa irti. Venäläisetkään eivät kiistäneet Suomen valtiollista statusta ennen 1800-luvun loppua. Heidän tulkintansa lähti siitä, ettei keisari ollut voinut luvata suomalaisille sellaista asemaa, joka olisi ollut vastoin hänen itsevaltiuttaan.


title: Porvoon valtiopäivät

text: Paljon on kiistelty siitä, miksi Suomelle annettiin Porvoossa autonominen asema. Ulko- ja turvallisuuspoliittiset tekijät olivat selvästi taustalla Suomen aseman muuttuessa. Suomi valloitettiin, jotta siitä tulisi Venäjän etuvartio ja Pietarin läntinen suoja-alue. Autonomian avulla suomalaiset saataisiin varmimmin suosiollisiksi uudelle hallitsijalle. Venäjän kehittymättömästä hallinnosta myös puuttuivat hallintorakenteet, joihin Suomen vastaavat elimet olisi voitu yhdistää.


title: Porvoon valtiopäivät

text: Professori Osmo Jussilan mukaan on selvää, että keisarin hallitsijanvakuutuksen ja säätyjen uskollisuudenvalan avulla ei perustettu mitään valtiota. Vala ja sitä seurannut vakuutus yhdessä muodostivat niin sanotun ”herruussopimuksen”, joka oli vanha, jo keskiajalta peräisin oleva hallitsijanvaihtoihin liittyvä traditio, eikä moderni valtiosopimus, jollaiseksi myöhemmät suomalaiset oikeustaistelijat sen tulkitsivat. Siinä hallitsija ja säädyt sitoutuivat ylläpitämään olemassa olevaa oikeusstatusta. Tämän statuksen perusteita tarkoittivat keisarin vakuutuksen kiistellyt sanat ”perustuslait” ja ”konstitutioiden mukaiset oikeudet”. Professori Jussila myös huomauttaa, että ranskankielisessä Porvoon valtiopäivien julistuksessa todettiin, että "tästä lähtien Suomi on sijoitettu kansakuntien joukkoon" (désormais la Finlande est placée au rang des nations). Jostain syystä kyseinen lause on käännetty suomalaisissa historiallisissa teoksissa "koroitettu kansakuntien joukkoon" (katso esim. Jussila, Suomen historian suuret myytit, 2007; Zetterberg et al., Suomen historian pikkujättiläinen, 2003).


title: Porvoon valtiopäivät

text: Porvoon 1809 säätyjen kokous on ollut kiistakysymys aina 1800-luvun lopulta lähtien sekä politiikassa että historiatieteessä. Esimerkiksi Leo Mechelinin mukaan mukaan Suomen ja Venäjän yhteys oli vain suvereenien valtioiden personaaliunioni, mutta useat muut suomalaiset ja etenkin venäläiset tutkijat ovat katsoneet Suomen erityisaseman perustuneen keisarin tahtoon ja olleen kumottavissa.


title: Porvoon valtiopäivät

text: Nimitys ”valtiopäivät” on vakiintunut, mutta nykyisin monet historiantutkijat puhuvat ”maapäivistä”, joka on suora käännös ruotsinkielisestä nimestä ”Borgå lantdag”. On myös huomautettu, ettei ruotsinkielistä parlamenttia tavallisesti tarkoittavaa sanaa ”riksdag”, valtiopäivät tai valtakunnanpäivät, voitu käyttää, koska ei ollut valtakuntaakaan.


title: Serbit

text: Serbit (Срби; Srbi) ovat etelä-slaavilainen kansa. Serbejä asuu lähinnä Serbiassa, Montenegrossa ja Bosnia ja Hertsegovinassa ja Kroatiassa. Pienempiä serbivähemmistöjä asuu Unkarissa, Makedoniassa, Kosovossa ja Romaniassa.


title: Serbit

text: Serbian väestöstä on serbejä n. 63 prosenttia, 6 212 838 (2002). Yhteensä serbejä arvioidaan olevan noin 12.5 miljoonaa.


title: Serbit

text: Useimmat serbit puhuvat serbian kieltä, joka kuuluu slaavilaiseen kieliryhmään. Kyrillisten aakkosten käytöstä huolimatta kieli on samankaltainen kuin kroatian kieli ja bosnia, joten nämä kielet luokitellaan kielitieteellisesti yhdeksi serbokroatian kieleksi.


title: Serbit

text: Serbien identiteetti perustuu ortodoksiseen kristinuskoon. Uskonto onkin merkittävin erottava tekijä entisen Jugoslavian eri kansojen välillä. Sloveenit ja kroaatit ovat katolilaisia, bosniakit ja Kosovon albaanit islamilaisia ja serbit, montenegrolaiset sekä makedonialaiset ortodokseja.


title: Serbit

text: Serbit polveutuvat enimmäkseen aluetta heti jääkaudella asuttaneista ihmisistä ja varsinainen slaavilainen vaikutus heissä on suhteellisen pieni kun sitä verrataan länsislaavilaisiin kansoihin. Bosniakit ovat geenitutkimuksissa olleet serbeille varsin läheistä sukua, kun taas kroaatit ovat olleet melko kaukaista.


title: Kroaatit

text: Kroaatit ovat 8–9 miljoonan hengen laajuinen eteläslaavilainen kansa. Kroaatin määrittely ei ole yksiselitteinen. Kroaatit ovat etupäässä katolilaisia ja puhuvat kroatian kieltä. Uskonto onkin pääasiallinen tekijä, joka erottaa kroaatit muista entisen Jugoslavian alueen kansoista.


title: Kroaatit

text: Pääasiassa kroaatit asuvat kansallisvaltiossaan Kroatiassa, ja heillä on myös perustuslaissa tunnustettu asema yhtenä Bosnia ja Hertsegovinan kansoista. Merkittäviä kroaattivähemmistöjä elää myös Vojvodinassa, Boka Kotorskassa itä-Montenegrossa, Itävallan itäosan Burgenlandissa, sekä Burgenlandiin rajoittuvilla Unkarin ja Slovenian alueilla.


title: Kroaatit

text: Perinteisen asuinalueensa lisäksi kroaatteja asuu nykyisin ympäri maapalloa. Kroaattidiasporan yhdistävänä järjestönä toimii Pittsburghissa majaansa pitävä veljesliitto "Hrvatska bratska zajednica".


title: Sloveenit

text: Sloveenit ovat Adrianmeren itärannalla asuva kansa. Nimitys "slovenialainen" tarkoittaa ihmisestä puhuttaessa lähinnä Slovenian kansalaista. Sloveeni taas kokee olevansa etninen slovenialainen, joka puhuu eteläslaavilaisiin kieliin luettavaa sloveniaa.


title: Sloveenit

text: Sloveenit ovat ilmaantuneet historiankirjoitukseen 500-luvulla, jolloin heidän kuninkaansa "Samo" alkoi hallita Elben ja Alppien välistä valtiota. Avaarien tullessa idästä sloveenit liittoutuivat baijerilaisten ja myöhemmin frankkien kanssa. Sittemmin sloveenit ovat säilyttäneet varsin yhtenäisen alueen, joka on hieman etelämpänä alkuperäistä seutua. Sloveenit kuuluivat Itävalta-Unkarin keisarikuntaan 1800-luvulla ja Jugoslaviaan 1900-luvulla.


title: Sloveenit

text: Sloveniassa asuu noin 1,6 miljoonaa sloveenia ja lähinaapureissa sekä Pohjois-Amerikassa joitain satoja tuhansia.


title: Hertsegovina

text: Hertsegovina () on Pyhän Savan keskiaikaisista herttuoista nimensä saanut historiallinen maakunta eteläslaavialueella nykyisen Bosnia ja Hertsegovinan valtion alueella. Hertsegovinalla ja Bosnialla ei kummallakaan ole hallinnollista asemaa. "Herzog" tarkoittaa saksan kielessä herttuaa ja Hertsegovina siis "herttuan maita". Keskiajalla alueesta käytettiin nimeä Zahumlje ja Travunija tai "Humin maa".


title: Hertsegovina

text: Bosnian ja Hertsegovinan välillä ei kulje selkeää rajaa. Rajat ovat epämääräiset ja kiistellyt. Karkeasti ottaen Hertsegovina on Bosnian ja Hertsegovinan Sarajevon eteläpuolinen alue, jolla sijaitsevat esimerkiksi kaupungit Foča, Trebinje, Konjic ja Stolac. Alueen suurin kaupunki on Mostar, jossa taisteltiin Bosnian sodassa pitkään. Nykyään Hertsegovinaa ovat Hertsegovina-Neretvan, Länsi-Hertsegovinan ja osittain Hertseg-Bosnian kantonit.


title: Bosnia

text: Bosnia on alue Bosnia ja Hertsegovinan pohjoisosassa. Bosnialla ja Hertsegovinalla ei kummallakaan ei ole nykyään erikseen hallinnollista asemaa. Bosnia käsittää noin kaksi kolmasosaa Bosnia-Hertsegovinan pinta-alasta. Se on saanut nimensä Bosna-joesta.


title: Bosnia

text: Bosnia oli jo antiikin aikaan tärkeä kauttakulkumaa Adrianmeren ja Tonavan välissä ja sinne syntyi vauraita kaupunkeja kaupankäynnin ansiosta.


title: Bosnia

text: 500–600-luvuilla tapahtuneen slaavien kansainvaelluksen jälkeen Bosnia oli lähinnä yksi Bysantin provinsseista, jolla oli omat ruhtinaansa. Nimi Bosnia mainitaan ensimmäisen kerran 900-luvulla, jolloin sillä tarkoitettiin vain Bosna-joen yläjuoksun ydinalueita. Vuosien 1154 ja 1463 välillä Bosnia oli itsenäinen keisarikunta ja loppupuolella kuningaskunta, minkä jälkeen siitä tuli osa Osmanien valtakuntaa. Keskiaikainen Bosnia oli pääosin katolinen.


title: Bosnia

text: Vuonna 1878 Bosniasta tuli osa Itävalta-Unkaria. Tältä ajalta on peräisin käsite Bosnia-Hertsegovina.


title: Sigma-algebra

text: Sigma-algebra (myös σ-algebra) on mittateoriassa olennainen joukkoperhe, joka on tietyn perusjoukon osajoukkojen rakennelma. Esimerkiksi todennäköisyyslaskennassa sigma-algebra tulkitaan havaitsijalle eroteltavissa olevien satunnaiskokeen lopputulosten joukkona.


title: Sigma-algebra

text: Olkoon formula_1 mielivaltainen epätyhjä joukko. Sigma-algebra "perusjoukolla" formula_1 on sen osajoukkojen joukkoperheformula_3, joka toteuttaa ehdot:


title: Sigma-algebra

text: Sigma-algebran formula_3 ominaisuuksia:


title: Sigma-algebra

text: Triviaali sigma-algebra on joukko formula_23. Se on suppein sigma-algebra.


title: Sigma-algebra

text:
Sigma-algebran formula_3 ali-sigma-algebra on joukkoperhe
formula_25, joka on sigma-algebra samalla perusjoukolla. Esimerkiksi triviaali sigma-algebra on minkä tahansa samalla perusjoukolla määritellyn sigma-algebran alisigma-algebra.


title: Sigma-algebra

text: Olkoon formula_26 mielivaltainen joukkoperhe joukon formula_1 osajoukkoja. Joukkoperheen formula_26 virittämä sigma-algebra, jota merkitään formula_29, on suppein sigma-algebra, jolla formula_30.


title: Sigma-algebra

text: Olkoon formula_31 kuvaus formula_32. Kuvauksen formula_31 virittämä sigma-algebra, jota merkitään formula_34, on suppein sigma-algebra, jonka suhteen formula_31 on mitallinen. formula_36 on suppein sigma-algebra, jonka suhteen formula_37 ja formula_38 ovat mitallisia.


title: Sigma-algebra

text: Olkoon formula_3 sigma-algebra ja formula_40 sen alisigma-algebra jokaisella formula_41. Jos formula_42 jokaisella formula_41, niin formula_44 on historia tai informaatiovirta, joka on siis kasvava jono sigma-algebroja.


title: Sigma-algebra

text: Erityisesti reaalilukujen Borel-joukot muodostavat mittateoriassa tärkeän sigma-algebran. Samoin Lebesgue-mitalliset joukot.


title: Volkssturm

text: Volkssturm, kirjaimellisesti "kansanrynnäkkö", oli natsi-Saksan viimeisinä kuukausinaan nostama kansallinen puolisotilaallinen organisaatio, eräänlaiset kodinturvajoukot. Se oli suurimman osan henkilöstöresursseistaan loppuun kuluttaneen Saksan viimeinen hätäkeino toisen maailmansodan lopussa, vihollisen tunkeutuessa Saksaan sekä idästä että lännestä.


title: Volkssturm

text: Volkssturmia ei tule sekoittaa Volksgrenadiereihin, jotka olivat Wehrmachtin alaisia jalkaväkidivisioonia, ja jotka oli koottu sotilaskoulutuksen saaneista mutta alun perin kenttäpalvelukseen kelpaamattomiksi katsotuista miehistä.


title: Volkssturm

text: Jo marraskuussa 1943 Saksan asevoimien pääesikunta laati alustavia suunnitelmia täydennysmiesten löytämiseksi rintamalle sodan käännyttyä tappiolliseksi.


title: Volkssturm

text: Vuoden 1944 kesällä liittoutuneet tekivät suuren läpimurron sekä idässä että lännessä. Neuvostoliiton joukot olivat kesähyökkäyksensä tuloksena edenneet Itä-Preussin rajoille ja olivat tunkeutumaisillaan idästä Saksan alueelle. Lännessä oli tehty maihinnousu Ranskaan ja syksyllä brittiläiset sekä yhdysvaltalaiset saapuivat Saksan rajalle Aachenin kohdalla. Saksaa vaivasi sekä materiaalin että miehistön osalta vakava resurssipula ja Saksan sodanjohto etsi kuumeisesti keinoja välttää edessä häämöttävä sotilaallinen tappio.


title: Volkssturm

text: Adolf Hitler antoi määräyksen Volkssturm-joukkojen muodostamisesta 18. lokakuuta 1944. Taistelijat kutsuttiin kokoon niiden joukosta, joita ei ollut aikaisemmin värvätty Wehrmachtin riveihin. Käytännössä tämä tarkoitti kaikkien jäljellä olevien 16–60-vuotiaiden miesten nostamista aseisiin.


title: Volkssturm

text: Hitler antoi yksiköiden kokoamisen Martin Bormannin vastuulle, jonka oli määrä koota aseisiin kuusi miljoonaa sotilasta. Tätä määrää ei kuitenkaan käytännössä saavutettu. Suurin osa Volkssturmin riveistä kerättiin Hitler-Jugendista tai taisteluissa invalidisoituneista Wehrmachtin sotilaista ja miehistä, jotka oli määritelty palvelukseen kelpaamattomiksi.


title: Volkssturm

text: Nostoväki oli jaettu neljään erilaiseen luokkaan. Ensimmäinen luokan muodostivat kaikki ne 20–60-vuotiaat miehet, jotka eivät työskennelleet ratkaisevan tärkeässä toimessa kotiseudulla. Toinen luokka koostui tärkeässä siviilitoimessa olleista miehistä samalla ikäskaalalla. Näiden kahden ryhmän välinen ero oli osittain tulkinnanvarainen.


title: Volkssturm

text: Kolmas nostoväkiluokka käsitti ne vuosina 1925–1928 syntyneet 16–19-vuotiaat nuorukaiset, joita ei vielä oltu kutsuttu Wehrmachtiin, työpalvelujoukkoihin tai ilmavoimien tukitehtäviin. Neljännen luokan muodostivat ne aiemmin rintamapalvelukseen kelpaamattomiksi määritellyt, jotka nyt katsottiin kelpaavaksi erilaisiin vartio- ja tukitehtäviin.


title: Volkssturm

text: Joukkojen koulutus oli vähäistä, heille annettiin ainoastaan nopea asekoulutus jalkaväen perusaseisiin ja panssarinyrkkien käyttöön. Tämän jälkeen he vannoivat valan Hitlerille ja heidät lähetettiin rintamalle. Alun perin tarkoitus oli käyttää Volkssturmin sotilaita ainoastaan heidän kotialueillaan, mutta käytännössä heidät lähetettiin suoraan taisteluun tykinruoaksi. Volkssturmin sotilaiden koulutuksesta ja varustamisesta sekä huollosta oli vastuussa täydennysarmeija ().


title: Volkssturm

text: Volkssturm aseistettiin saatavilla olleella kalustolla; yleensä rintamakäyttöön sopimattomilla vanhentuneilla aseilla, sotasaaliilla tai varsinkin loppuvaiheessa aseromusta haalituista osista kootuilla kivääreillä. Jossain määrin valmistettiin myös juuri Volkssturmille tarkoitettuja hyvin yksinkertaisia automaattiaseita, muun muassa Sten-konepistoolin MP 3008 -kopiota ja 7,92 x 33 mm Kurz -kaliiperista itselataavaa VG 1-5 -kivääriä.


title: Volkssturm

text: Volkssturmia varten tuotettiin myös materiaalipulan oloissa suunniteltua ”kansankäsikranaattia” Volkshandgranate 45, jossa oli pahvikuoren sisällä olevaa sementtiin valettua rautaromua, jonka keskellä oli räjähdyspanos. Tämä käsikranaatti oli usein yhtä vaarallinen heittäjälleen kuin viholliselle.


title: Volkssturm

text: Volkssturmille ei jaettu univormuja, vaan ainoastaan musta käsivarsinauha, jossa luki ”"Deutscher Volkssturm"”. Kansainvälisen oikeuden mukaan joukot olivat siten sotilashenkilöitä eivätkä esimerkiksi partisaaneja. Siviilivaatteiden käyttäjien lisäksi ne, jotka käyttivät työssään univormuja pukeutuivat niihin, ja myös ensimmäisen maailmansodan aikaisia palvelusunivormuja nähtiin vanhojen veteraanien päällä. Volkssturmin sotilasarvot kertoivat yksinkertaisesti sotilaan aseman armeijan hierarkiassa.


title: Volkssturm

text: Tammikuun 1945 ensimmäisellä viikolla toteutettiin Volksopfer 1945 -tarvikekeräys, johon siviiliväestö toi tarpeettomia vaatteita, kankaita, univormuja ja kaikenlaista muuta tarpeellista tavaraa toimitettavaksi rintamalle armeijan ja Volkssturmin käyttöön.


title: Volkssturm

text: Volkssturmin yksiköt taistelivat kykyjensä mukaan ja etenkin puna-armeijaa vastaan taistelleet sotivat henkensä kaupalla, koska eivät halunneet antautua venäläisten vangiksi. Lännessä sen sijaan antautuneiden määrä oli merkittävä, koska monet tiesivät jo sodan olevan hävitty ja halusivat ennen kaikkea välttää puna-armeijan vangiksi joutumisen.


title: Volkssturm

text: Volkssturm-yksiköt taistelivat viimeisen kerran Breslaussa 1945. Yleisesti uskotaan, että näiden yksiköiden vaikutus sodan kulkuun oli hyvin marginaalinen. Volkssturm-joukot toimivat sodan loppuvaiheissa paikoin myös keskitysleirien vartijoina.


title: Tokugawa-shōgunaatti

text: Tokugawa-shōgunaatti () oli Tokugawa Ieyasun aloittama dynastia, joka piti Japanin shōgunin virkaa ja todellista valtaa hallussaan vuosina 1603–1868. Tätä aikaa kutsutaan Edo-kaudeksi tai Tokugawa-kaudeksi. Tokugawa-shōgunaatti hallitsi Edosta (nykyisin Tokio) käsin Japania Meiji-restauraatioon saakka.


title: Tokugawa-shōgunaatti

text: Toisin kuin aikaisemmat shōgunaatit, Tokugawa-kausi perustui Toyotomi Hideyoshin luomaan tiukkaan luokkahierarkiaan. Samuraiden soturikasti oli ylinnä, maanviljelijöiden, käsityöläisten ja kauppiaiden seuratessa perästä. Ironisesti kastijärjestelmän tiukkuuden oli määrä pitkällä aikavälillä murentaa pohja luokkakäsityksiltä. Talonpoikien verotus asetettiin kiinteäksi summaksi, joka ei ottanut huomioon inflaatiota tai muita rahanarvon muutoksia. Tästä syystä samurai-maanomistajien keräämät verotulot pienenivät ajan myötä. Tämä johti usein selkkauksiin ylhäisten mutta köyhien samuraiden ja hyvinvoivien talonpoikien kesken.


title: Tokugawa-shōgunaatti

text: 1800-luvun loppupuolelle tultaessa, Boshin-sodan jälkeen useiden voimakkaiden daimioiden liittouma muodollisen keisarin kanssa onnistui syöksemään shōgunaatin vallasta kulminoituen Meiji-restauraatioon. Tokugawa-shōgunaatti tuli tiensä päähän vuonna 1867, kun 15. Tokugawa-shōgun Tokugawa Yoshinobu erosi tehtävästään, ja keisarillinen laki ("daisei hōkan") palautettiin.


title: Tokugawa-shōgunaatti

text: Tyypillisenä piirteenä Tokugawa-kaudelle oli sisäänpäin sulkeutuminen: Japani suljettiin ulkopuoliselta maailmalta ja japanilainen klassinen taide ja kulttuuri nousivat kukoistukseensa.


title: Suomen Maaseudun Puolue

text: Suomen Maaseudun Puolue (lyhenne SMP) oli suomalainen keskustapopulistinen puolue, joka henkilöityi pitkälti johtajaansa Veikko Vennamoon. Puolue perustettiin 1950-luvun lopussa Vennamon irtauduttua Maalaisliitosta. SMP:n kannatus oli suurimmillaan 1970-luvun alussa ja uudelleen 1980-luvun alussa, jolloin puolue sai noin 10 prosenttia äänistä eduskuntavaaleissa. Urho Kekkosen presidenttikaudella SMP oli tiukasti oppositiossa, mutta 1980-luvulla se osallistui Sorsan ja Holkerin hallituksiin. SMP ajautui konkurssiin vuoden 1995 eduskuntavaalien jälkeen, ja sen seuraajaksi perustettiin Perussuomalaiset.


title: Suomen Maaseudun Puolue

text: SMP:n vahvimpia kannatusalueita olivat Varsinais-Suomi, Satakunta, Pohjois-Savo ja Pohjois-Karjala. Kahdessa viimeksi mainitussa maakunnassa SMP nousi 1970-luvun alussa suurimmaksi puolueeksi. Puolueen suurimpia kannattajaryhmiä olivat rintamamiehet, asutustilalliset ja karjalaiset evakot.


title: Suomen Maaseudun Puolue

text: Puolueen naisjärjestö oli SMP:n Naiset (aiemmin Kehittyvän Suomen Naiset), nuorisojärjestö Kehittyvän Suomen Nuorten Liitto, varhaisnuorisojärjestö Uusi Voima, opiskelijajärjestö Kehittyvän Suomen Opiskelijat, eläkeläisjärjestö Oikeutta Eläkeläisille ja terveysjärjestö Suomen Kansan Terveystuki. SMP:llä oli myös kristillinen työryhmä, ammattiyhdistysjaosto sekä ruotsinkielisten osasto.


title: Suomen Maaseudun Puolue

text: Puolueen kannattajia kutsuttiin yleisesti vennamolaisiksi. Veikko Vennamo johti puoluetta 1960- ja 1970-luvuilla ja hän oli Suomen karismaattisimpia poliitikoita. Vuonna 1979 johtoon nousi edeltäjän poika Pekka Vennamo. Myös Veikon puoliso Sirkka oli keskeisesti mukana puoluetyössä, ja vastustajat kehittivät SMP:lle muun muassa pilkkanimen ”Sirkka, Minä ja Pekka”. Puolueen kaksi ensimmäistä ansiomitalia annettiin vuonna 1984 Veikolle (1.) ja Sirkalle (2.).


title: Suomen Maaseudun Puolue

text: Veikko Vennamon poliittisen elämäkerran kirjoittaja Aarni Virtanen on nähnyt SMP:n kannatuksen nousussa 1960-luvun lopulla samoja aineksia kuin protestilaulajana samaan aikaan tunnetuksi tulleen Irwin Goodmanin uran alkuvaiheissa. Virtasen mukaan Goodman ja hänen laulujensa sanoittaja Vexi Salmi olivat Vennamon tavoin eräänlaisia antropologeja tai sosiologeja, jotka kuuntelivat herkällä korvalla, mistä ns. tavallinen kansa puhui, ja siirsivät sen lauluihinsa.


title: Suomen Maaseudun Puolue

text: Suomen Pientalonpoikien Puolue syntyi 1950-luvun lopussa lohkeamana Maalaisliitosta, kun puolueen tunnettu poliitikko, kansanedustaja ja entinen ministeri, Veikko Vennamo riitautui puoluetovereidensa, etenkin puoluesihteeri Arvo Korsimon kanssa. Vuoden 1956 presidentinvaalien jälkeen – aiemminkin puoluettaan arvostellut ja itsenäisesti toiminut – Vennamo ryhtyi esiintymään hyökkäävämmin. Hän alkoi myös lähetellä näkemyksiään kirjeitse suoraan Maalaisliiton paikallisosastoille. Mukaan kampanjaan valjastettiin Asutusliitto, jonka kunniapuheenjohtaja Vennamo oli. Henkilöistä arvostelun kohteena olivat varsinkin puoluesihteeri Arvo Korsimo ja (myöhemmin) kansanedustajat Martti Miettunen, Kauno Kleemola ja Urho Kähönen.


title: Suomen Maaseudun Puolue

text: Vennamo sai poleemisesta toiminnastaan useita huomautuksia sekä eduskuntaryhmältään että puolueeltaan. Vielä vaaleissa 1958 hänet kuitenkin valittiin eduskuntaan Maalaisliiton listoilta. Riidat tulivat esiin jo vaalikampanjassa ja lähes heti uuden eduskunnan kokoonnuttua Vennamo erotettiin eduskuntaryhmästä määräajaksi. Tämän jälkeen hän katsoi itsensä ryhmästä eronneeksi ja alkoi rakentaa uutta organisaatiota. Uuden puolueen toiminnan käynnistäjänä ja suurimpana kannattajajoukkona katsottiin Vennamon eri puolilla maata teettämien mielipidetiedustelujen perusteella olevan nimenomaan pienviljelijäväestö. Suomen Pientalonpojat -järjestö merkittiin yhdistysrekisteriin 30. joulukuuta 1958 ja Suomen Pientalonpoikien Puolueen perustava kokous pidettiin Pieksämäellä 9. helmikuuta 1959. Ensimmäiseksi puheenjohtajaksi nousi puuhamies Vennamo ja puoluesihteeriksi Köpi Luoma Seinäjoelta. Kokoukseen osallistui noin 350 henkilöä. Vennamo muodosti puolueen yhden hengen eduskuntaryhmän 11. helmikuuta 1959. Yhtenä vaihtoehtona puolueen nimeksi oli esillä myös Pienviljelijäin puolue, mutta tämä nimi oli edelleen varattuna yhdistysrekisterissä ja liikkeellelähtö toimintansa lopettaneen puolueen nimellä tuntui vanhanaikaiselta.


title: Suomen Maaseudun Puolue

text: SPP alkoi luoda organisaatiota heti perustamisensa jälkeen ja jo maaliskuun 1959 lopussa puolueella oli yli 200 osastoa. Toukokuusta alkaen perustettiin kunnallisjärjestöjä ja vuoden lopussa muodostettiin ensimmäiset piirijärjestöt. 27. helmikuuta 1959 alkoi ilmestyä puolueen äänenkannattaja "Pientalonpoika", jota julkaisemaan perustettiin samanniminen osakeyhtiö. Syksyllä 1961 lehti vaihtoi nimekseen Suomen Uutiset.


title: Suomen Maaseudun Puolue

text: SPP:n valtakunnallista kannatusta mitattiin ensi kerran kunnallisvaaleissa 1960. Puolue asetti ehdokkaita 220 kunnassa, ja sen listoilta valittiin 359 valtuutettua 139:ään valtuustoon. Suurinta kannatusta SPP nautti Keski-Pohjanmaan pienissä kunnissa, ja Halsualla se sai enemmistön valtuutetuista. SPP sai valtaosan äänistään Maalaisliiton entisiltä kannattajilta, mutta sen äänestäjissä oli myös muita suuria puolueita aiemmin kannattaneita. Vaalitulosta pidettiin pettymyksenä odotuksiin nähden. Vuonna 1961 SPP oli mukana rakentamassa Honka-liittoa, jonka tavoitteena oli presidentti Kekkosen uudelleenvalinnan estäminen. Oikeuskanslerin virasta juuri eläkkeelle jäänyt Olavi Honka oli nimenomaan Vennamon löytö kirjavan liittouman kompromissiehdokkaaksi. Honka hyväksyttiin SPP:n presidenttiehdokkaaksi 6. elokuuta 1961 pidetyssä puoluekokouksessa, mutta häntä kohtaan esiintyi myös arvostelua. Kritiikin aiheena oli etenkin Hongan poliittinen ja ennen kaikkea ulkopoliittinen kokemattomuus, mutta monet – etenkin SKDL:sta SPP:n kannattajiksi siirtyneet – pitivät myös vaaliliittoa oikeistopuolueiden sekä SDP:n tannerilaisen siiven ja Väinö Leskisen ja Kaarlo Pitsingin johtamien ns. asevelisosialistien kanssa vastenmielisenä. Honka-liiton kariuduttua Vennamo syytti hankekumppaneitaan nöyristelystä ja pelkuruudesta.


title: Suomen Maaseudun Puolue

text: SPP:n sisällä esiintyi runsaasti erimielisyyksiä jo perustamisesta lähtien. Puoluesihteeri Köpi Luoma jätti paikkansa vuoden 1960 puoluekokouksessa Joensuussa riitauduttuaan Veikko Vennamon kanssa. Uudeksi puoluesihteeriksi valittiin SPP:n Lapin piirin puheenjohtaja, agrologi Esko Autti Rovaniemen mlk:sta, mutta hänkin toimi puoluesihteerinä vain vajaan vuoden. Opposition kritiikki kohdistui muun muassa puoluejohdon epädemokraattisiin menettelytapoihin. Taistelua käytiin esimerkiksi Haapajärvellä ilmestyneessä puoluelehti Maaseudun Sanomissa (1959–1962). Hajoaminen konkretisoitui noottikriisin jälkeen ja eduskuntavaaleissa 1962, joihin SPP:n oppositio osallistui itsenäisesti vaaliliitoissa Maalaisliiton kanssa. Sisäinen taistelu vaikutti osaltaan siihen, että SPP menetti vaaleissa ainoan edustajansa. Vennamon valinta jäi kiinni 27 äänestä. Tappion jälkeen puheenjohtaja jäi sairauslomalle ja puoluetoimiston työntekijät irtisanottiin. SPP:n taloudellinen tilanne muodostui vaalitappioiden vuoksi niin vaikeaksi, että puolueen oli otettava jäseniltään vekseleitä. SPP:n johdossa pohdittiin jopa puolueen lakkauttamista. Osa puolueväestä piti puolueen nimeä epäonnistuneena, sillä sen katsottiin karkottaneen muut kannattajaryhmät kuin pienviljelijät – moni pienviljelijäkään ei halunnut tunnustaa olevansa "pieni" – ja olleen siten osaltaan syynä heikkoon vaalimenestykseen.


title: Suomen Maaseudun Puolue

text: Alkuvuonna 1963 Vennamo palasi politikointiin uudella taktiikalla. SPP:n retoriikkaa alettiin kohdistaa pientalonpoikien lisäksi muihinkin "vähäosaisiin" kansanryhmiin ja Maalaisliitto-kritiikki vaihtui yleisempää "vanhojen puolueiden" arvosteluun. Muutosten myötä alkoi syntyä käsite vennamolaisuus. Vuonna 1966 – Maalaisliiton vaihdettua nimensä Keskustapuolueeksi – SPP:n uudeksi nimeksi annettiin Suomen Maaseudun Puolue. Samalla alkoi uudistua puolueen jäsenistö ja kannattajakunta. Järjestötoiminta lähti nousuun Vennamon palattua eduskuntaan vuoden 1966 vaaleissa. Puoluesihteeri Eino Poutiaisella oli uudessa nousussa keskeinen rooli. SMP merkittiin muiden eduskuntapuolueiden tavoin uuden puoluelain nojalla oikeusministeriöön perustettuun puoluerekisteriin vuoden 1969 alussa.


title: Suomen Maaseudun Puolue

text: SMP menestyi hyvin vuoden 1968 presidentin valitsijamiesvaaleissa ja kunnallisvaaleissa. Menestys toi kuitenkin mukanaan myös uusia riitoja. Kymmenet SMP:n valtuutetut loikkasivat vaalikauden aikana muihin puolueisiin; esimerkiksi Hyvinkäällä koko SMP:n valtuustoryhmä loikkasi Keskustaan ja puolueen Pohjois-Karjalan piirisihteeri SDP:hen vuoden 1970 alussa. Tunnetuin Vennamon vastaisista oppositioryhmistä oli Keravalla joulukuussa 1969 järjestäytynyt Laillisuusrintama, joka julkaisi myös samannimistä lehteä. Vennamo leimasi opposition vanhojen puolueiden käynnistämäksi provokaatioksi. Samoihin aikoihin kiristyivät puheenjohtajan ja puoluesihteerin välit, jolloin Poutiainen sai lähteä toimestaan huolimatta laajasta SMP:n maaseutuäänestäjien keskuudessa nauttimastaan kannatuksesta.


title: Suomen Maaseudun Puolue

text: Veikko Vennamo vastusti jyrkästi vuoden 1967 alussa käyttöön otettua puoluetukea. SMP vaati myöhemminkin useaan otteeseen ”kansanvaltaa rappeuttavan” puoluetuen välitöntä lakkauttamista.


title: Suomen Maaseudun Puolue

text: Eduskuntavaaleissa 1970 SMP sai suurvoiton ja 18 kansanedustajaa. Pohjois-Karjalan vaalipiirissä annetuista äänistä SMP sai peräti 23,9 prosenttia ja Kuopion vaalipiirissäkin 21,2 prosenttia. SMP sai kansanedustajia kaikista manner-Suomen vaalipiireistä lukuun ottamatta Helsingin kaupunkia. Oulun vaalipiiristä puolueella oli kolme sekä Kuopion, Pohjois-Karjalan ja Vaasan vaalipiireissä kaksi kansanedustajaa. Syy oli lähinnä siinä, että Keskustapuolueen koettiin menneen mukaan Mauno Koiviston hallituksen kovaan rakennemuutospolitiikkaan ja unohtaneen maaseudun asian. Veikko Vennamo antoi Koiviston hallituksen politiikalle nimityksen "talonpojan tappolinja". Sen sijaan tuon ajan opiskelijaradikalismiin SMP ei juuri puuttunut. SMP:n eduskuntaryhmän enemmistöllä ei ollut aiempaa kokemusta valtakunnanpolitiikasta – jotkut olivat liittyneet puolueeseen vasta juuri vaalien alla –, mutta moni oli ollut mukana puolueen toiminnassa paikallistasolla jo SPP:n perustamisesta alkaen. Eduskuntaryhmän nuorin oli 25-vuotias diplomi-insinööri Olavi Tupamäki Keski-Suomen vaalipiiristä.


title: Suomen Maaseudun Puolue

text: Suomen Gallupin tekemän selvityksen mukaan SMP:ta äänestivät etupäässä aiemmin epäpoliittiset, maaseudulla ja varsinkin ns. kehitysalueilla asuneet, käytännön ammateissa toimivat naiset ja miehet, jotka olivat sidottuja asuinpaikkaansa ja joilla oli alhainen sosiaalinen arvostus. Enemmistö, noin 70 prosenttia heistä sai pääasiallisen toimeentulonsa maa- ja metsätaloudesta ja heidän arvonsa vastasivat 1910–1940-lukujen kansakoulun ihanteita. Vasemmistosta SMP:n äänestäjäkunnan erotti sen uskonnollisuus; huomattava osa oli ortodokseja.


title: Suomen Maaseudun Puolue

text: Puolue säilytti paikkansa hajotusvaaleissa 1972 huolimatta siitä, että se menetti kannatustaan enemmän kuin muut puolueet. Paikkamäärä oli Suomen Kristillisen Liiton kanssa solmittujen vaaliliittojen ansiota. Yksi vuoden 1972 vaaleissa valituista uusista kansanedustajista oli Veikko Vennamon poika Pekka Vennamo Helsingin vaalipiiristä. Samalla eduskuntaan nousi SMP:n ensimmäinen naiskansanedustaja Aune Mänttäri Pohjois-Karjalan vaalipiiristä. Yli puoluerajojen herätti hämmästystä vain kaksi vuotta eduskunnassa olleen Eino Poutiaisen putoaminen.