title: Siionin virret

text: Vuonna 1893 Wilhelmi Malmivaara toimitti Siionin virsien uudistetun laitoksen, jossa oli vain 158 virttä. Malmivaaran Siionin virsiä voidaankin pitää uutena laulukokoelmana, ei suorana jatkona vanhalle Laguksen suomentamalle kokoelmalle. Malmivaara käytti lähteenään Laguksen kokoelmaa, josta otettiin 107 virttä, joten virsien pääasiallisina tekijöinä olivat Holmberg (17 virttä), Kahl (25 virttä), Nyberg (36 virttä) ja Odhelius (28 virttä). Samoin hän otti Antti Achreniuksen 1790 julkaisemista Halullisten sielujen hengellisistä lauluista 19 virttä. Antin isän Abraham Achreniuksen tekemiä virsiä tuli viisi. Arkkivirsiä oli 19. Arkkivirreksihän kutsuttiin yleensä koko-, puoli- tai neljännespainoarkin kokoista pieneksi lehtiseksi painettua myytäväksi tarkoitettua laulua. Alkuperäislaitoksessa oli hyvin pitkiäkin virsiä, joita myöhemmin jaettiin lyhyemmiksi a-, b- ja c-versioiksi. Pisimmäksi jäi virsi numero 154: On tuomio täys. Siihen jätettiin 28 säkeistöä.Myöhemmin tehtiin kaksi lisävirret-osiota, jolloin virsien lukumääräksi tuli 197. Lisävirsiä oli eniten Wilhelmi Malmivaaralta (5) ja Väinö Malmivaaralta (17).Vuonna 1971 hyväksyttiin ja seuraavana vuonna otettiin käyttöön Jaakko Haavion kielellisesti uudistama ja laajentama laitos. Siinä oli 261 virttä. Haaviolta itseltään oli kahdeksan virttä. Muiden eniten virsiä aiempaan laitokseen tehneiden virret säilyivät uudessakin laitoksessa. Osastojakoa muutettiin.


title: Siionin virret

text: Herättäjä-Yhdistyksen musiikkitoimikunta kiinnitti 1990-luvun alussa huomiota uusien Siionin virsien tarpeeseen. Niinpä päätoimikunta asetti vuonna 1994 tavoitteeksi saada käytössä olevaan laitokseen lisävihko. Valmistelevan tekstityöryhmän muodostivat Jaakko Elenius, Pekka Kivekäs ja Esko Koivusalo. Tuotteliaimmat lisävihkon runoilijat olivat Jouko Ikola (9 virttä) ja Jaakko Löytty (15 virttä). Sävelmätyöryhmään kuuluivat Samppa Laakso, Ilmo Riihimäki ja Erkki Tuppurainen. Myöhemmin tuli ryhmään mukaan Sinikka Kontio. Vuonna 2003 perustettiin Veisuut-työryhmä, jonka työskentelyyn osallistuivat Samuli Korkalainen, Jaakko Löytty, Leena-Marja Renko, Erkki Tuppurainen ja Petra Berghäll. Työryhmien työskentelyn tuloksena kesän 2005 herättäjäjuhlilla Saarijärvellä julkistettiin lisävihko, jossa oli 53 uutta ja muista lähteistä otettua vanhaa virttä. Lisävihkon kanssa Siionin virsien kaanon sisälsi kaikkiaan 314 virttä.


title: Siionin virret

text: Herättäjä-Yhdistyksen musiikkitoimikunnassa syntyi ajatus Siionin virsien kolmannesta kokonaisuudistuksesta, josta tehtiin esitys vuonna 2008. Uudistuksen aluksi karsittiin kokoelmasta vähälle käytölle jääneitä virsiä. Joskin edelliset uudistukset olivat pitkälti Elias Laguksen, Wilhelmi Malmivaaran ja Jaakko Haavion työn tuloksia, viimeisin uudistus syntyi tiimityönä. Siionin virsien uudistustoimikunnan jäseninä toimivat Simo Juntunen, Kaarlo Kalliala, Samuli Korkalainen, Kalle Hiltunen, Ulla Tuovinen, Jukka Hautala ja Kaisa Raittila.


title: Siionin virret

text: Sävelmäjaostoon kuuluivat Ulla Tuovinen, Markku Kilpiö, Erkki Tuppurainen, Taina Sulkanen ja Samuli Korkalainen. Sävelmissä suosittiin kansantoisintoja ja pyrittiin nuottikuviin, jotka tukevat heränneille tyypillistä säestyksetöntä veisaamisen tapaa. Tällöin nuottikuvaan on lisätty pikkunuotein mahdollisia niekkuja, jotka paikallisesta tavasta riippuen voidaan veisata tai jättää veisaamatta. Kokoelmassa on 141 itsenäistä sävelmää, joista kansantoisintoja on 107.


title: Siionin virret

text: Tekstijaostossa olivat Jukka Hautala, Kalle Hiltunen, Kaisa Raittila ja Jaakko Löytty. Aiemmin mainitusta Laguksen kokoelmasta siirtyi Holmbergilta 10, Kahlilta 18, Nybergiltä 23 ja Odheliukselta 22 virttä, yhteensä 73 virttä. Toisesta uudistuksesta tuli mukaan Väinö Malmivaaran virsiä 15 ja Jaakko Haavion 8 virttä. Edustetuin uusista runoilijoista oli Jaakko Löytty, jonka tekemiä on mukana 9 virttä.


title: Siionin virret

text: Siionin virsien runoasuja muokkasivat Jouko Ikola (osa Lars T. Nybergin virsiä), Tytti Issakainen (yksittäisten ruotsalaisten runoilijoiden tekstejä), Jaakko Löytty (pääasiassa suomalaistaustaisia virsiä), Mika Nuorva (kaikki Johan Kahlin virret), Kaija Pispa (pääasiassa Anders Odheliuksen virret), Leena Ravantti (Herkko Kivekkään aikanaan uudistamat), Leena-Marja Renko (Nybergin tuotanto), Heimo Lipiäinen (pääasiassa Johan Hellmannin ja Johan Holmbergin virsiä) ja Jaro Julkunen (yksittäisiä virsiä yhteistyössä Jaakko Löytyn kanssa).Tekstejä muokatessaan runoilijat perehtyivät vuoden 1971 laitoksen ohella myös Siionin virsien versioihin: Sions Sånger 1748, Elias Laguksen Sionin Wirret -suomennos 1790, Halullisten sielujen hengelliset laulut 1790 ja Wilhelmi Malmivaaran uudistamat Siionin virret 1893. Uudistetuissa Siionin virsissä on 255 virttä. Kirja otettiin käyttöön Nilsiän herättäjäjuhlilla 2017.


title: Siionin virret

text: Tehdäkseen mahdollisimman vaivattomammaksi siirtymisen uudistetun kirjan käyttöönottoon Herättäjä-Yhdistys on uusien sävelten tai sävelkuvioiden oppimista varten julkaissut opetusvideoita ja mahdollistanut yhden työntekijän talvikaudeksi 2017-18 opettamaan uusia virsiä kautta Suomen halukkaille seurakunnille. Lisäksi Sanahaun kautta löytää uudet sanat vaivattomasti. Siionin virsiin liittyvä aineisto löytyy Herättäjä-Yhdistyksen sivulta.


title: Siionin virret

text: Virsien järjestys ja osastojako muuttuivat uudistuksessa. Jaakko Löytty muisteli vuonna 2003 seuraavasti:


title: Siionin virret

text: Johanna Korhonen ilmoitti Nyt-liitteen haastattelussa 2009 suosikkivirrekseen Siionin virren ”Soi, virteni, kiitosta Herran”. Virsi on nykyisissä Siionin virsissä numero 133. Vuonna 2006 tehdyssä Siionin virsien käyttötutkimuksessa se todettiin kokoelman veisatuimmaksi virreksi.


title: Teräsmieheni

text: Teräsmieheni ("Lois and Clark: The New Adventures of Superman") on Teräsmies-sarjakuviin perustuva televisiosarja, jota tehtiin neljä tuotantokautta vuosina 1993–1997. Sarjassa keskityttiin erityisesti Teräsmiehen ja Lois Lanen väliseen suhteeseen Metropolisissa. Juuri päänäyttelijöiden välistä henkilökemiaa ja hienovaraisen itseironista otetta pidetään sarjan vahvuuksina verrattuna muihin aikaisempiin Teräsmies -televisiointeihin.


title: Kent Weeks

text: Kent R. Weeks (s. 1941) on yhdysvaltalainen arkeologi ja egyptologi. Kuuluisaksi hän tuli kaivauksistaan Kuninkaiden laakson haudassa KV5. Weeks on yksi nykyajan arvostetuimmista egyptologeista.


title: Kent Weeks

text: Kent Weeks syntyi Everettissä, Washingtonissa. Hän päätti jo kahdeksanvuotiaana ryhtyä egyptologiksi. Weeks opiskeli antropologiaa Washingtonin yliopistossa Seattlessa, jossa hän suoritti maisterintutkinnon. Ensimmäistä kertaa Weeks vieraili Egyptissä vuonna 1963, jolloin hän työskenteli kaivauksilla Nubiassa. Egyptin matkansa aikana hän tapasi ja meni naimisiin Susan Howen kanssa. Weeks sai tohtorinarvon Yalen yliopistosta vuonna 1970.


title: Kent Weeks

text: Vuonna 1978 Weeks aloitti Theban Mapping Project -nimisen projektin, jonka tarkoituksena oli mitoittaa ja kuvata kaikki Theban nekropolin haudat ja monumentit. Projektin päämääränä oli luoda tietokanta, jota voidaan käyttää hyväksi tulevissa kaivauksissa ja näin välttää turhaa työtä. Tietokannasta on saatavilla myös yleisölle tarkoitettu Macromedia Flashillä toteutettu versio.


title: Kent Weeks

text: Vuonna 1987 Weeks alkoi tutkia tarkemmin Ramses IX:n haudan koillispuolta, josta hän löysi pitkään tuntemattomana olleen haudan (KV5). Haudassa oli käynyt aikaisemmin muun muassa James Burton 1800-luvulla, mutta se oli sittemmin unohtunut ja sisäänkäynti hautautunut. Weeksin johtama ryhmä aloitti haudassa kaivaukset ja pian he huomasivatkin haudan olevan suurin Kuninkaiden laakson haudoista. Haudan löydyttyä Theban Mapping Project keskittyi suurimmaksi osaksi sen tutkimiseen, mutta sen alkuperäinen tavoite pysyi yhä voimassa. Kent Weeks on kirjoittanut haudan kaivauksista päiväkirjaa, joka on myöhemmin myös julkaistu.


title: Kent Weeks

text: Weeks on ollut egyptologian professorina Kairon amerikkalaisessa yliopistossa vuodesta 1988 lähtien.


title: Smurffit

text: Smurffit (myös "muffet" tai "strumffit", ja ) on kuvitteellinen sinisten pikkuolentojen laji, joka elää metsässä jossain päin Eurooppaa, paikassa nimeltä Taivaanäärelä. Smurffit loi belgialainen sarjakuvapiirtäjä Peyo (Pierre Culliford) alun perin sivuhahmoiksi Johannes ja Pirkale -sarjakuvaan. Smurffien ensiesiintyminen Johannes ja Pirkale -sarjakuvassa tapahtui belgialaisessa "Le Journal de Spirou" -sarjakuvalehdessä 23. lokakuuta 1958. Peyo loi hahmoista 1960-luvulla oman sarjansa. Hän teki Smurffi-albumeita lähes 30 kappaletta.


title: Smurffit

text: Hahmot tunnetaan kuitenkin parhaiten Hanna-Barbera Productionsin piirrossarjasta Smurffit. Sarja aloitettiin 1981 ja sai maailmanlaajuista suosiota. Sitä tehtiin vuoteen 1990 asti yhteensä 256 jaksoa. Smurffeista on tehty myös elokuva nimeltä Smurffit, joka ilmestyi vuonna 2011 ja sen jatko-osa Smurffit 2 vuonna 2013. Keväällä 2017 ilmestyi elokuva , joka on toinen jatko-osa ensimmäiselle elokuvalle. Elokuvia on suunnitteilla useampi ja ne toteutetaan digitaalitekniikalla. Smurffit ovat esiintyneet Belgian Unicefin sodanvastaisessa mainoksessa, jolla kerättiin rahaa entisten lapsisotilaiden koulutukseen.


title: Smurffit

text: Smurffi-hahmojen keräilystä tuli nopeasti suosittua ja hahmoja tuotetaan yhä. Smurffi-lastenlevyt, joilla smurffit laulavat omia versioitaan päivän hiteistä smurffimaisilla sanoituksilla, ovat myös jossain määrin suosittuja.


title: Smurffit

text: Semic julkaisi kolme sarjakuva-albumia sinisistä pikkuolennoista "muffe"-nimellä 1972–1973. Yhtyneiden Kuvalehtien vuosien 1973–1979 Ruutu- ja Non Stop -sarjakuvalehdissä nimi oli alkuperäistä ääntämystä muistuttava "strumffit". Myös lastenlehti Koululainen julkaisi Strumffeja takakansisarjana 1970-luvun lopulla ja 1980-luvun alussa. Yhtyneiden Kuvalehtien lopetettua Non Stopin julkaisemisen Semic palasi jälleen siniolentojen seikkailujen julkaisemiseen, muttei strumffit-nimellä, joka oli seitsemässä vuodessa vakiintunut suomalaiseen käytäntöön eikä edes kustantajan aiemmalla muffe-nimelläkään. Strumffit olivat "smurffeja" Semicin seitsemässä albumissa 1980–1984. Kun vielä englanninkielisiä "The Smurfs" -piirrosanimaatioita alettiin esittää "Pätkis"-televisio-ohjelmassa nimellä "Smurffit", oli nimenvaihdos lopullisesti toteutunut.


title: Smurffit

text: Smurffien täytettyä 50 vuotta vuonna 2008 tapahtumaa juhlistettiin jakamalla lukuisia valkoisia smurffipatsaita kolmessatoissa Euroopan kaupungissa. Patsaiden mukana tuli haaste maalata patsas ja lähettää kuva siitä "Smurffia syntymäpäivää" internet-sivustolle. Suomessa tempaus tapahtui Helsingissä 29.8.2008. Tapahtuma tehtiin yhteistyössä Unicefin kanssa.


title: Smurffit

text: Smurffikylässä asuu 101 hahmoa. Aluksi kaikki olivat miespuolisia, sitten mukaan ilmestyi myös Smurffiina, Vauvasmurffi, kolme nuorta smurffia ja Roosasmurffi. Alun perin smurffeja oli vain 99, mutta lisää tuli TV-sarjan myötä. Elokuvan lopussa Smurffikylään asettautui asumaan myös Smurffi Lehdon tyttösmurffit.


title: Smurffit

text: Smurffi-CD-levyjä on ilmestynyt Suomessa 26 kappaletta. Hyvin monet levyt ovat rikkoneet kulta- ja platinalevyjä ja niitä on myyty yli 790 000 kappaletta.


title: Kaupungistuminen

text: Kaupungistuminen (eli "urbanisaatio") on yhteiskunnallinen ilmiö, jossa kaupungeissa asuvan väestön osuus kokonaisväestöstä kasvaa. Kaupungistumiseksi kutsutaan myös uusien kaupunkien syntyä ja kehittymistä. Kaupungeiksi kutsuttuja yhteisöjä on ollut olemassa jo vuosituhansien ajan. Nykyinen kaupungistuminen nähdään osana yhteiskunnan modernisaatiota. Kaupungistumista tutkii muun muassa kaupunkitaloustiede.


title: Kaupungistuminen

text: Maaseutumaisissa yhteiskunnissa kaupunkien väestönkasvu ohittaa ensin maaseudun väestönkasvun, ja myöhemmin maaseudun väestö kääntyy laskuun muuttoliikkeen myötä. Lopulta väestö alkaa vähentyä myös pienemmissä kaupungeissa ja keskittyy kooltaan suurempiin kaupunkeihin. Jotkin yhteiskunnat ovat jo siirtyneet vaiheeseen, jossa suurten kaupunkien väestö vähenee ja niiden lähialueiden väestömäärä kasvaa.


title: Kaupungistuminen

text: Kaupungistumisen keskeisenä käännekohtana pidetään sitä, että kaupungeissa asuu enemmän ihmisiä kuin maaseudulla. Tarkkaa ajankohtaa on vaikea määrittää, mutta erään arvion mukaan tämä käänne olisi tapahtunut vuonna 2008. Kaupunkilaisten määrän on ennustettu nousevan vuonna 2030 jo viiteen miljardiin, jolloin kaupungeissa asuisi 70 prosenttia maailman ihmisistä.


title: Kaupungistuminen

text: YK:n UNDESAn mukaan 84 % Suomen väestöstä asui kaupungistuneilla (urbaaneilla) alueilla jo vuonna 2011. Tilastokeskuksen jaottelun mukaan vasta 70 % suomalaisista asui kaupunkialueilla vuonna 2016, 7 % kaupungin läheisellä maaseudulla ja 6 % maaseudun keskustaajamissa.


title: Kaupungistuminen

text: Historiallisesti kaupungin määrittely on hankalaa. Useimmiten historiantutkijat ja arkeologit kutsuvat kaupungeiksi sellaisia asutuskeskittymiä, jotka olivat ympäristöönsä nähden suurehkoja, ja joiden asukkaat eivät osallistuneet ravinnon tai raaka-aineiden perustuotantoon kuin enintään sivutoimisesti. Kaupunkien asutus keskittyi kauppaan, käsitöihin, hallinnollisiin tehtäviin ja erilaisten palvelujen tarjoamiseen. Maanviljelyyn keskittynyttä asutusta kutsutaan "kyläksi". Erottelu ei kuitenkaan ole absoluuttinen, vaan kaupungin ja kylän välinen raja on liukuva. Joskus – esimerkiksi keskiajan Euroopasta puhuttaessa – kaupunki oli myös hallinnollinen ja oikeudellinen käsite, joten kaikki kaupunkimaisia piirteitä omanneet asutuskeskukset eivät olleet kaupunkeja ainakaan virallisesti.


title: Kaupungistuminen

text: Historialliset kaupungit eivät kooltaan ole aina vastanneet nykyaikaista mielikuvaa kaupungista: kaupungiksi saatetaan joissakin historiallisissa yhteyksissä kutsua muutaman sadan asukkaan asutuskeskittymää, vaikka nykyisin tämän kokoista yhteisöä pidettäisiin maaseudun taajamana. Kaupunkikäsitteen merkityksen ja määritelmien muuttumisen vuoksi historiallista ja nykyistä kaupungistumista on vaikea verrata.


title: Kaupungistuminen

text: Varhaisimmat sellaiset yhteisöt, joita yleisesti luonnehditaan kaupungeiksi, syntyivät 3000-luvulla eaa. Egyptissä ja Mesopotamiassa. Kaikkein ensimmäisenä miljoonakaupunkina pidetään antiikin Roomaa. Antiikin sivilisaatio, keskiajan islamilainen sivilisaatio ja esimerkiksi Kiina voidaan mainita esimerkkeinä varhain kaupungistuneista kulttuureista, joissa niissäkin tosin valtaosa väestöstä asui maaseudulla. Euroopassa kaupunkiasutus taantui Rooman valtakunnan hajottua, mutta alkoi hitaasti taas voimistua 700- ja 800-luvuilla, laajemmassa määrin sydänkeskiajalta lähtien. Merkittäviä kaupunkiyhteisöjä syntyi myös Saharan eteläpuoliseen Afrikkaan sekä Etelä- ja Väli-Amerikkaan jo ennen eurooppalaisten saapumista näille alueille. Myöhemmin kaupungistuminen levisi napaseutuja lukuun ottamatta kaikkialle maailmaan. Ennen teollistumisen aikakautta ja 1800-lukua yli 100 000 asukkaan kaupungit olivat kuitenkin poikkeuksellisia.


title: Kaupungistuminen

text: Ensimmäinen todella huomattava muuttoaalto kaupunkeihin tapahtui joissakin länsimaissa teollistumisen myötä 1700- ja 1800-luvuilla. 1900-luvulla länsimaissa tapahtui kaksi muuttoaaltoa kaupunkeihin, ensin 1900-luvun alussa ja toinen 1950- ja 1960-luvuilla. Vuonna 1900 vain kahdeksan prosenttia maailman väestöstä asui kaupungeissa. Nykyisin kaupungistumisastetta pidetään yhtenä kehittyneen maan mittareista (kaikki kehittyneet maat ovat nykyisin myös kaupungistuneita), vaikka myös osa kehitysmaista, pääosin Latinalaisen Amerikan ja Lähi-idän maat, ovat olleet jo pitkään kaupungistuneita.


title: Kaupungistuminen

text: Kiinassa on käynnissä nykyään maailmanhistorian laajin kaupungistuminen ja maan kaupungistumisen odotetaan jatkuvan vilkkaana myös tulevaisuudessa. Muissakin kehitysmaissa kaupungistuminen on hyvin nopeaa. On arvioitu, että joka tunti 10 000 ihmistä muuttaa maalta kaupunkiin. Kuukaudessa se tekee noin seitsemän miljoonaa ihmistä. Viimeisen kolmen vuosikymmenen aikana noin miljardi ihmistä on muuttanut maalta kaupunkiin. Seuraavien kymmenen vuoden aikana ennustetaan muuttavan toinen miljardi lisää. Vuoteen 2055 mennessä kaupungit ottavat vastaan kahdesta neljään miljardia ihmistä. Nopeimmin kasvavat 100 000–500 000 asukkaan kaupungit.


title: Kaupungistuminen

text: Kaupungistumisen syyt ovat moninaiset. Maaseudun koneellistuminen vähentää työvoiman tarvetta maaseudulla. Kehitysmaissa maaseutu on usein kovan väestönkasvun takia ylikansoitettu ja väestöräjähdys purkautuu kaupunkeihin. Maattomilla ja työttömillä maaseudun asukkailla ei ole muuta mahdollisuutta kuin muuttaa kaupunkiin.


title: Kaupungistuminen

text: Koska suurin osa kaupunkiin muuttajista on nuoria, on kaupunkien luonnollinenkin väestönkasvu suurta. Kaupungit ovat vetovoimaisia myös siksi, että ihmiset uskovat niissä olevan mahdollisuuksia työllistymiseen, koulutukseen ja parempaan elintasoon. Nämä kaupunkien maaseutua paremmat mahdollisuudet saavat usein kehitysmaissa toimeentulonsa maaseudulla jo turvanneetkin ihmiset muuttamaan kaupunkeihin. Tämän lisäksi myös ilmaston muuttuminen saattaa vaikuttaa kaupungistumiseen kiihdyttävästi; esimerkiksi Kiinassa tai Afrikassa paheneva kuivuus on pakottanut ihmisiä lähtemään kaupunkeihin maatalouden käydessä kotipaikalla mahdottomaksi. Länsimaissa suurkaupungit vetävät myös eri elämäntyylejä ja vaihtoehtokulttuureja harrastavia ihmisiä suvaitsevaisemman ilmapiirinsä vuoksi. Tämän takia monissa suurkaupungeissa, kuten Berliinissä ja San Franciscossa, on suuri homoyhteisö.


title: Kaupungistuminen

text: Ihmiset muuttavat ensin kotipaikkansa lähikaupunkiin, josta jonkin ajan kuluttua muutetaan eteenpäin maan suurimpiin kaupunkeihin. Monissa maissa kaupungistumista yritetään rajoittaa, mutta tulokset ovat huonoja. Esimerkiksi Kiinan Shanghaissa arvioidaan asuvan monta miljoonaa laitonta maaltamuuttajaa.


title: Kaupungistuminen

text:
Nopea kaupungistuminen luo myös ongelmia. Kehitysmaiden infrastruktuuri ei yleensä pysy kehityksen mukana, jolloin varsinaisen kaupungin laidoille syntyy paljon hökkelikyliä, joissa ei ole tarjolla alkeellisimpiakaan palveluja. Asunnottomuus ja katulapset ovat yleisiä ilmiöitä. Monissa kehitysmaissa jopa yli puolet väestöstä saattaa asua slummeissa. Asuntojen hinnat nousevat kovan kysynnän takia pilviin ja tuloerot kasvavat räjähdysmäisen suuriksi. Työttömyys on yleistä, mikä taas johtaa rikollisuuteen, prostituutioon, huumekauppaan ja pimeisiin töihin. Kaupungit ovatkin nykyisin entistä epätasa-arvoisempia paikkoja, joissa rikkaiden aidoilla reunustetut asuma-alueet ovat aivan slummien vieressä.
Kaupungit vievät laajentuessaan tilaa esimerkiksi maataloudelta ja luonnolta. Vedestä saattaa tulla pulaa pohjavesilähteiden tyhjentyessä tai saastuessa. Pahimmillaan kaupungit tuottavat asukasta kohti moninkertaisesti jätteitä maaseutuun verrattuna, ja tehokkaan jätehuollon järjestäminen kuuluukin kehitysmaiden kaupunkien vaikeimpiin ongelmiin. Lisäksi kaupunki kuluttaa moninkertaisesti luonnonvaroja maaseutuun nähden, ja suurkaupunki tarvitsee pahimmillaan pinta-alaansa nähden monikymmenkertaisen alan viljeltyä maata ruokatarpeidensa tyydyttämiseksi.


title: Kaupungistuminen

text: Laajeneva kaupunki aiheuttaa myös liikenneongelmia. Laajentuessaan kaupunki lisää asukkaidensa auton tarvetta, eikä tieverkoston kehittäminen usein pysy autoistumisen tahdin mukana. Liikenne on ruuhkaista ja pysäköintipaikoista on pulaa. Autoistumisen takia monet suurkaupungit ovat todella saastuneita. Pahimmin saastuneissa kaupungeissa ihmiset saattavat hengittää monen tupakka-askillisen verran myrkkyjä päivän aikana. Suurin osa maailman saastuneimmista kaupungeista sijaitsee nykyisin voimakkaasti kaupungistuvassa Kiinassa. Monesti kaupungit ovatkin sakean savusumun eli smogin peitossa.


title: Kaupungistuminen

text: Kaupungistumiseen liittyy sen mukanaan tuomista ongelmista huolimatta myös runsaasti mahdollisuuksia. Kaupungit pystyvät yleensä tarjoamaan jonkinlaisen koulutuksen ja terveydenhuollon myös slummeissa asuville, jonka johdosta syntyvyys ja lapsikuolleisuus ovat pienempiä kuin maaseudulla. Kehitysmaissa elinajanodote on kaupungeissa maaseutua korkeampi. Kaupungeissa on lisäksi tarjolla työmahdollisuuksia, vaikka ne ovatkin usein virallisen talousjärjestelmän ulkopuolisia ja heikosti palkattuja. Työkirjo on kaupungeissa laajempi, mikä mahdollistaa ihmisille runsaamman valikoiman uramahdollisuuksia. Lisäksi suurkaupungit ovat taloudellisesti tehokkaita yksikköjä, jotka tuottavat väestöön suhteutettuna moninkertaisesti enemmän kuin muut alueet.


title: Kaupungistuminen

text: Vähemmistöille, kuten homoseksuaaleille ja siirtolaisille, suurkaupunki voi olla pientä paikkakuntaa turvallisempi asuinympäristö, koska suuressa väkimäärässä sulaudutaan massaan tehokkaammin ja kaupunkikulttuuri on maaseudun kulttuuria sirpaloituneempaa, jonka takia alakulttuurien muodostaminen on helpompaa.


title: Kaupungistuminen

text: Monet kaupunkisuunnittelijat ja arkkitehdit ovat esittäneet tulevaisuuden visioita ekologisesta suurkaupungista, joka rakentuu kestävän kehityksen periaatteiden mukaan. Ekologisessa kaupungissa kaikki tavarat ja materiaalit kierrätetään ja uudelleenkäytetään mahdollisimman perusteellisesti. Suurin osa liikenteestä tapahtuisi polkupyörällä, kävellen ja julkisilla kulkuneuvoilla.


title: Kaupungistuminen

text: Seuraavassa on lueteltu suurimmat kaupunkialueet nykyään ja vuonna 2020. On kumminkin huomattava että suurkaupunkialue on vaikeasti määriteltävä alue; esimerkiksi käynee Etelä-Korean Soul jossa eri laskelmien mukaan asuu 10–22 miljoonaa ihmistä. Tämän takia luettelot voivat vaihdella huomattavastikin eri tilastoissa.


title: Alatornio

text: Alatornio () on entinen Suomen kunta Lapin maakunnassa. Kunta liitettiin Tornioon vuonna 1973.


title: Alatornio

text: Alun perin Alatornio on ollut osa laajaa Pohjanlahdelta Jäämerelle ulottunutta pirkkalaisten nautinta-aluetta. 1600-luvulle tultaessa alueella toteutettiin seurakunnallinen jako niin, että alinen Tornionjokilaakso muodosti oman Alatornion seurakunnan. Alatorniosta erotettiin Tornion kaupunki vuonna 1621. Karunki erotettiin Alatorniosta 1745. Vuoden 1809 Haminan rauhan jälkeen kolmasosa silloisesta Alatornion seurakunnasta jäi Ruotsin puolelle. Tätäkin osaa kutsuttiin Alatornioksi (Nedertorneå) ja myöhemmin 1900-luvulla Haaparannaksi pääkylän mukaan.


title: Alatornio

text: Vuonna 1925 Tornioon liitettiin osia Alatornion kunnan Putaan kylästä. Sen jälkeen Alatorniosta irrotettiin lisää alueita Tornion kaupunkiin ennen lopullista kunnan yhdistämistä Tornion kaupunkiin. Putaan kylän rautatiealue liitettiin 1944 Tornioon. Vuonna 1957 Tornioon liitettiin vielä loput Putaan kylästä, Röyttän kylä satama-alueineen, osa Pirkkiöstä, pieni osa Kivirannan ja Yliraumon kyliä. Lopulta koko Alatornion kunta laajoine maaseutuineen yhdessä Karungin kunnan kanssa liitettiin 1973 Tornion kaupunkiin.


title: Alatornio

text: Alatornion seurakunta perusti yhdessä Karungin ja Tornion seurakuntien, sekä Tornion seurakuntayhtymän kanssa uuden Tornion seurakunnan vuoden 2007 alusta.


title: Alatornio

text: Alatornion kirkko, kivikirkko Tornion joen suistossa Haaparantaa vastapäätä on tunnettu historiallinen Ruotsin vallan loppuvaiheen rakennus, (alkujaan 1400-luvulta, laajennettu 1797 J. Rijf).


title: Alatornio

text: Alatorniossa on 21 henkikirjakylää (tieto vuodelta 1967):Kulmakuntia ovat lisäksi Kuusiluoto, Luotomäki ja Pudas.


title: Alatornio

text: Vuoden 1970 taajamarajauksen mukaan Alatornion taajamat olivat Alavojakkala (528 asukasta), Arpela (439 asukasta), Kaakamo (615 asukasta), Kiviranta (901 asukasta), Kyläjoki (344 asukasta), Pirkkiö (367 asukasta), Pudas (28 asukasta), Ruottala (229 asukasta), Tornion keskustaajama (3 asukasta) ja Yliraumo-Alaraumo (790 asukasta). Näistä Pirkkiö, Pudas, Tornion keskustaajama ja Yliraumo-Alaraumo sijaitsivat osin myös Tornion puolella sekä Ruottala Kemin maalaiskunnan puolella. Niiden kohdalla on mainittu pelkästään Alatornion puolella asunut asukasmäärä. Vuonna 1960 määritellyistä taajamista Ylivojakkala kasvoi vuonna 1970 Alavojakkalan kanssa yhteen.


title: Alatornio

text: Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Alatornion väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1970.


title: Alatornio

text: Vuonna 1957 Alatorniosta liitettiin Tornioon alue, jossa oli 1 140 asukasta.


title: Alatornio

text: Nykyään Alatornio näkyy nimenä tunnetussa torniolaisessa urheiluseurassa Alatornion Pirkat.


title: Alaveteli

text: Alaveteli () on entinen Suomen kunta Pohjanmaalla. Alaveteli liitettiin yhdessä Teerijärven kunnan kanssa Kruunupyyhyn vuoden 1969 alussa. Tuolloin Alavetelin asukkaista 65 % oli ruotsinkielisiä, 7 % suomenkielisiä ja 28 % kaksikielisiä. Alavetelin naapurikunnat olivat ennen kunnan lakkauttamista Kaarlela, Kaustinen, Kruunupyy ja Kälviä.


title: Alaveteli

text: Alueella on noin 1700 asukasta ja keskustana nykyisin "Murikan" kylä. Alavetelin läpi virtaa Perhonjoki, jossa on lukuisia koskia, joista mainittakoon voimalaitoksestaan tunnettu Kaitforsinkoski sekä Tastin- ja Murikankosket. Alavetelissä on myös useita järviä kuten Seljesjärvi, Emmesjärvi, Isojärvi ja Loulusjärvi. Alueen elinkeinoista maatalous on yhä tärkeällä sijalla.


title: Alaveteli

text: Alavetelin kirkko on rakennettu 1753. Siihen mahtuu noin 500 henkilöä. Malliltaan se on ristikirkko. Siellä toimii evankelisluterilainen Alavetelin seurakunta


title: Alaveteli

text: Kuuluisin alaveteliläinen lienee Anders (Antti) Chydenius, joka ajoi elinkeinovapautta merkantilistista talouspolitiikkaa silloin harjoittaneeseen Ruotsiin. Pohjanmaan rannikkokaupungeille hän onnistui hankkimaan tapuli- eli ulkomaankauppaoikeuksia toimiessaan pappissäädyn edustajana Ruotsin valtiopäivillä.


title: Alaveteli

text:
"Seljesjärven" rannalla, "Seljesharjun" päässä, sijaitsee turistikeskus, jossa on leirintäalue, kahvila, uimaranta, veneenvuokrausta ja mahdollisuus urheilukalastukseen. Seljesharju kohoaa muutaman metrin Pohjanmaalle tyypillisen suoalueen yläpuolelle. Seljesjärvi on 60 hehtaarin kokoinen ja siihen istutetaan joka vuosi 2 500-3 000 kg kirjolohta. Vuosittain toukokuussa järjestettävistä "Lohenkalastuskauden avajaisista" on muodostunut suosittu tapahtuma.
Toinen vuosittainen perinne on "Alaveteliviikko".


title: Alaveteli

text: Alavetelissä on 3 henkikirjakylää (tieto vuodelta 1967):


title: Alaveteli

text: Kulmakuntia ovat lisäksi Brännkärr, Gåsjärv, Haavisto, Jolkka, Murikka (Murik), Tast ja Ämmänen (Emmes).


title: Alaveteli

text: Vuoden 1960 taajamarajauksen mukaan Alavetelin taajamat olivat kirkonkylä (203 asukasta) ja Tast (365 asukasta).


title: Alaveteli

text: Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Alavetelin väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1960.


title: Angelniemi

text: Angelniemi, on entinen Suomen kunta, joka oli olemassa vuosina 1916–1966. Kunta liitettiin vuoden 1967 alussa Halikon kuntaan, josta se oli aikanaan erotettu. Angelniemi sijaitsi Turun ja Porin läänissä ja sen keskuskylä oli Kokkila.


title: Angelniemi

text: Angelniemi sijaitsee Halikonlahden rannalla. Sen alueesta puolet sijaitsee mantereella ja puolet Kemiön saaren pohjoisosassa. Saaren ja mantereen välillä liikennöi edelleen Kokkilan lossi, joka yhdistää entisen kunnan osat toisiinsa. Kunnan naapurikunnat olivat Halikko, Kemiö, Paimio, Perniö, Sauvo ja Uskela. Nykyisin entisen kunnan alueella asuu 398 ihmistä, mutta kesäasutus kasvattaa väkilukua huomattavasti.


title: Angelniemi

text: Angelniemen kappeliseurakunta perustettiin 1659. Kunta itsenäistyi vuonna 1916. Angelniemen asukasmäärä oli suurimmillaan 1950-luvulla. Kunta liitettiin takaisin Halikkoon 1967.


title: Angelniemi

text: Angelniemi muodostuu mantereenpuoleista ja Kemiön saaren puoleisesta osista. Saaren puolta angelniemeläiset kutsuvat Luodoksi. Kokkilanselkä erottaa Angelniemen osat toisistaan. Angelniemen kirkko sijaitsee saaren puolella, mutta valtaosa väestöstä asuu mantereella.


title: Angelniemi

text: Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Angelniemen väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1960 ja lakkautusta edeltäneenä vuonna 1966.


title: Angelniemi

text: Angelniemellä toimii menestynyt suunnistusseura Angelniemen Ankkuri.


title: Angelniemi

text:
Ahtmaa, Angela, Asila, Esselpää, Isokylä (Storby), Kanamäki, Karviainen, Kokkila, Myllyperä, Paatelmaa (Båtsholm), Peksala, Päärnäspää, Pöylä (Böylä), Sapalahti (Kallmusnäs), Tammenpää, Toppjoki, Torkkila, Tuiskula, Valttila
Vuoden 1960 taajamarajauksen mukaan Angelniemellä ei ollut taajamia, mutta Halikon Vartsalan taajamasta osa ulottui Angelniemen puolelle.


title: Angelniemi

text: Mauno Hakkila, tangolaulaja


title: Freedom Call

text: Freedom Call on saksalainen vuonna 1998 perustettu power metal -yhtye.


title: Freedom Call

text: Kaverukset Chris Bay ja Daniel Zimmermann perustivat Freedom Callin vuonna 1998 Zimmermanin toisen yhtyeen, Gamma Rayn ollessa tauolla. Hieman myöhemmin kokoonpano täydentyi, kun Ilker Ersin ja Sascha Gerstner liittyivät yhtyeeseen.


title: Freedom Call

text: Yhtyeen ensimmäinen albumi "Stairway to Fairyland" julkaistiin vuoden 1999 alussa, ja yhtye esiintyi ensimmäistä kertaa livenä Angran ja Edguyn Ranskan kiertueella lämmittelijänä. Saman vuoden elokuussa Freedom Call aloitti "Taragon" EP:n äänityksen, ja seuraavan levyn "Crystal Empiren" äänitykset alkoivat vuoden loppupuolella.


title: Freedom Call

text: Sascha Gerstner lähti yhtyeestä vuoden 2001 maaliskuussa, sanoen että haluaa muodostaa oman yhtyeen, eikä halua soittaa enää metallimusiikkia (hän kuitenkin myöhemmin liittyi Helloweeniin). Gerstnerin tilalle tuli sveitsiläinen Cédric Dupont, joka on myös Symphorce -yhtyeen kitaristi.


title: Freedom Call

text: Vuoden 2002 tammikuussa uudistunut kokoonpano aloitti seuraavan albumin "Eternityn" äänitykset. Myöhemmin samana vuonna yhtye teki kiertueen Blind Guardianin kanssa, jonka aikana äänitettiin "Live Invasion" livealbumi. Tällä kiertueella oli myös mukana yhtyeen tuleva kosketinsoittaja, Nils Neumann, joka liittyi yhtyeeseen pysyvästi kiertueen jälkeen.


title: Freedom Call

text: Maaliskuussa 2005 julkaistiin yhtyeen seuraava albumi "The Circle of Life", jonka jälkeen Dupont ja Ersin lähtivät yhtyeestä. Heidät korvasivat Lars Rettkowitz ja Armin Donderer.


title: Freedom Call

text: Toiseksi uusin albumi "Dimensions" julkaistiin Euroopassa 23. huhtikuuta 2007, ja se kuulostaa Zimmermannin mukaan enemmän "Eternity":ltä kuin kokeellisempi edellinen albumi "The Circle of Life".


title: Freedom Call

text: 29. tammikuuta 2010 julkaistiin albumi Legend of the Shadowking ja vuonna 2012 Land of the Crimson Dawn. Bändi julkaisi uusitulla kokoonpanollaan 2014 levyn Beyond. Uusin levy Master of Light ilmestyi 2016.


title: Torinon papyrus

text: Torinon papyrus (myös Torinon kaanon tai Torinon kuningasluettelo) on hieraattisilla hieroglyfeillä kirjoitettu papyrus. Se laadittiin mahdollisesti Ramses II:n hallituskauden aikana. Papyrus on saanut nimensä Torinon egyptiläisestä museosta, jossa sitä säilytetään nykyään. Papyruksen löysi Bernardino Drovetti Theban nekropoliista vuonna 1822. Tuolloin papyrus oli ilmeisesti melko hyvässä kunnossa, mutta sen siirtyessä Torinon museon kokoelmiin se oli hajonnut jo yli 160 osaan. Nykyään se on 170 cm pitkä ja 41 cm leveä.


title: Torinon papyrus

text: Torinon papyruksen merkitystä ei aiemmin tiedetty, kunnes Jean-François Champollion aloitti sen tutkimisen. Vaikka hän sai kappaleet järjesteltyä, oli papyrus huonon kuntonsa takia hyvin puutteellinen. Papyruksesta on saatu kuitenkin luettua huomattavasti tietoa. Pääosa siitä on luetteloa ihmisten ja instituutioiden nimistä sekä näiden verotiedoista. Mielenkiintoisin osa papyruksesta on kuitenkin sen kääntöpuolella. Siellä on listattuna mm. jumalia, esi-isien henkiä sekä myyttisiä ja todellisia kuninkaita hallitusaikoineen. Papyruksen alku ja loppu on kuitenkin tuhoutunut, joten se kattaa vain osan kuninkaista. Papyruksessa on mahdollisesti ollut johdanto, joka on nykyisin kadonnut. Loppuosa on katkennut 17. dynastian ajalta, joten sen tarkkaa laatimisajankohtaa ei voida tietää.


title: Torinon papyrus

text: Koska kuningasluettelon alkuperästä ei ole tietoa, ei voida tietää, oliko luettelo sen kirjoittaman kirjurin itse laatima vai pelkkä kopio jo valmiista luettelosta. Luettelon kirjoittaminen veroraportin kääntöpuolelle on myös erikoista, sillä yleensä asiakirjat kirjoitettiin puhtaalle papyrukselle.


title: Torinon papyrus

text: Torinon papyrus on merkittävä myös siksi, että se luettelee kaikki hallinneet kuninkaat. Monet faaraot (mm. Seti I ja Ramses II) laativat luetteloita "esi-isistään". Näillä luetteloilla oli kuitenkin enemmänkin poliittinen merkitys, sillä niihin valittiin vain vahvat ja kuuluisat kuninkaat ja vähemmän merkittävät tai muuten "epämieluisat" jätettiin kokonaan pois (mm. Akhenaten ja Tutankhamon). Torinon papyruksessa on mainittu jopa hyksokuninkaat, joita yleisesti vihattiin muinaisessa Egyptissä. Papyrus eroaa muista luetteloista myös siten, että siinä kuninkaat on ryhmitelty ja heidän hallitusaikansa on mainittu. Ryhmittely perustuu kuninkaiden hallituskaupunkeihin, eivätkä ryhmät vastaa Manethon käyttämiä dynastioita. Hallitusajat on ajoittain mainittu jopa kuukausien ja päivien tarkkuudella. 1. ja 2. dynastian kuninkaille on tosin annettu niin pitkiä hallitusaikoja, että ne tuskin pitävät paikkaansa.


title: Torinon papyrus

text: Torinon papyrus on huonosta kunnostaan huolimatta yksi tärkeimmistä lähteistä muinaisen Egyptin kronologiaa tutkittaessa.


title: Kaari (rakennustekniikka)

text:
Kaari on muurattu rakenneosa, jonka tarkoitus on kattaa aukko muurissa ja kannattaa paitsi itsensä myös yläpuolinen muuri. Toiminnallisesti kaari on pieni holvi, ja osien nimitykset ovat samat. Nykyrakennuksissa kaaren tilalla käytetään yleensä raudoitettua palkkia.
Madalletut kaaret jakautuvat segmenttikaariin, elliptisiin kaariin ja sankakaariin. Sankakaari on useammista ympyräkaaren segmenteistä yhdistetty.


title: Kaari (rakennustekniikka)

text: Korotetut kaaret jakautuvat suippokaariin (huippukaariin), paraabelikaariin, elliptisiin kaariin ja sankakaariin. Suippokaaret voivat olla korotettuja, normaalisia tai madallettuja (madallettu suippokaari on korotettu kaari).


title: Kaari (rakennustekniikka)

text: Korotettu kaari on vahvempi rakenne kuin matalampi kaari; täydellisin kaari on ylösalaisen ketjukäyrän (hyperbolinen kosini) muotoinen, sillä tässä rakenteessa esiintyy ainoastaan puristusjännityksiä.


title: Anjala (kunta)

text: Anjala on entinen Suomen kunta Kymenlaaksossa Kymijoen länsipuolella. Nykyisin kunnan alue kuuluu Kouvolan kaupunkiin. Kunnan keskusta oli Anjalan kirkonkylä.


title: Anjala (kunta)

text: Anjalan naapurikunnat olivat Elimäki, Kouvola, Kymi, Ruotsinpyhtää ja Sippola.


title: Anjala (kunta)

text: Anjalan rukoushuonekunta on perustettu Elimäelle vuonna 1692. Kappeliseurakunnaksi se muodostui vuonna 1789 ja itsenäistyi 1863. Itäuusmaalainen Anjalan kunta kuului Uudenmaan lääniin, mutta 1949 se yhdistettiin pääasiassa Viipurin läänin länsiosasta 1945 perustettuun Kymen lääniin. Anjalan väkiluku 1944 oli 3 974 henkilöä.


title: Anjala (kunta)

text: Anjalan kunta yhdistettiin vuonna 1975 Sippolan kunnan kanssa Anjalankosken kauppalaksi, josta tuli 1977 kaupunki. Vuonna 2009 kunnan alueesta tuli muun Anjalankosken kanssa osa Kouvolaa.


title: Anjala (kunta)

text: Kymijoessa entisten Anjalan ja Sippolan kuntien rajalla on Ankkapurha (Anjalankoski), jonka pituus oli 850 metriä ja pudotus 8,1 metriä.


title: Anjala (kunta)

text: Anjalassa on 4 henkikirjakylää (tieto vuodelta 1967):


title: Anjala (kunta)

text: Kulmakuntia ovat lisäksi Junkkari, Kaukasuo, Korpi ja Takamaa.


title: Anjala (kunta)

text: Vuoden 1970 taajamarajauksen mukaan Anjalan taajamat olivat kirkonkylä (2 202 asukasta) ja Ummeljoki (1 414 asukasta). Lisäksi Sippolasta Inkeroinen ulottui 21 asukkaan ja Myllykoski 13 asukkaan verran Anjalan puolelle.


title: Anjala (kunta)

text: Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Anjalan väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1970.


title: Antrea

text: Antrea () oli Etelä-Karjalassa sijainnut Suomen kunta. Se kuului Neuvostoliitolle 1944 luovutettuun alueeseen. Antrean kunta rajoittui luoteessa Jääskeen, lounaassa Viipurin maalaiskuntaan, etelässä Heinjokeen ja Äyräpäähän, idässä Vuoksenrantaan sekä koillisessa ja pohjoisessa Kirvuun. Vuonna 1939 Antrean pinta-ala oli 486,4 km² ja asukasluku 8 772.


title: Antrea

text: Nykyisin entisen Antrean kunnan alue kuuluu Leningradin alueen Viipurin piiriin. Antrean kirkonkylän paikalla on kaupunki, jonka nimi on ollut venäjäksi vuodesta 1948 lähtien "Kamennogorsk" (Каменногорск). Entinen Antrean kunta sijaitsee samannimisen, vuonna 2006 perustetun Kamennogorskin eli Antrean kaupunkikunnan alueella. Tämä nykykunta on entistä Suomen kuntaa huomattavasti laajempi, ja siellä asuu noin 11 800 asukasta.


title: Antrea

text: Antrea perustettiin Uudenkaupungin rauhan jälkeen Jääsken pastoraatin Venäjän puoleisesta osasta vuonna 1724. Vuoden 1865 kunnallishallintoasetuksen edellyttämään kunnallishallintoon Antreassa siirryttiin vuonna 1869.


title: Antrea

text: Vuonna 1918 kunnan alueella käytiin Antrean taistelu. Kunnan itäosasta muodostettiin Vuoksenrannan kunta vuonna 1924. Vuoksenrannan seurakunta oli aloittanut toimintansa jo 1919. Antrean kalaverkon löytöpaikka tuli näin kuulumaan Vuoksenrannan kuntaan, mutta tunnetaan siitä huolimatta Antrean verkon nimellä.


title: Antrea

text: Talvisodassa Antrea joutui ilmapommitusten kohteeksi 1. ja 2. joulukuuta, 19. helmikuuta ja 2. maaliskuuta. Pommituksissa kuoli yksitoista ihmistä. Maataisteluita kunnan alueella ei käyty.


title: Antrea

text: Rauhanteossa 1940 koko kunta oli kuitenkin luovutettava Neuvostoliitolle. Väestö evakuoitiin muualle Suomeen. Neuvostoliitossa Antrean asemanseudun–kirkonkylän alueesta muodostettiin Antrean kaupunki vuonna 1940. Suomi valtasi alueen takaisin jatkosodassa 1941, ja suuri osa väestöstä pääsi palaamaan kotiseudulleen. Vuonna 1944 väestö kuitenkin evakuoitiin uudelleen ja alue luovutettiin uudelleen Neuvostoliitolle. Antrealaiset sijoitettiin pääasiassa Kanta-Hämeen alueelle Hämeenlinnaan, Vanajaan, Janakkalaan, Hausjärvelle, Lopelle ja Riihimäelle.


title: Antrea

text: Virallisesti Antrean kunta lakkautettiin vuonna 1948. Samana vuonna Neuvostoliitto venäläisti Leningradin alueeseen liitetyn alueen nimistön ja niinpä Antrean kaupungistakin tuli venäjäksi Kamennogorsk.


title: Antrea

text: Antrean kalaverkko oli Karjalankannakselta 1914 tehty merkittävä kivikautinen suolöytö, joka on ajoitettu noin vuoteen 7 300 eaa. Myöhemmin radiohiiliajoituksella on kahden kaarnakohon iäksi saatu n. 10 000 vuotta, minkä mukaan verkko on valmistunut 8 400–8 100 eaa. Antrean löytöön kuuluu pajunniinestä kudotun maailman vanhimpana pidetyn verkon jäännösten ohella luu-, sarvi- ja kiviesineitä. Antrean kalaverkkoa säilytetään Helsingissä Kansallismuseossa. Sen nimeen on vakiintunut paikannimi Antrea, vaikka löytöpaikka onkin Antreasta 1920-luvulla eronneen Vuoksenrannan Korpilahden kylän alueella.


title: Antrea

text: Antrean kunnan eteläosa sijaitsee Karjalankannaksen pohjoisosassa. Kunnan huomattavin vesistö oli Vuoksi, joka kulki kunnan läpi luoteesta kaakkoon. Tämän lisäksi kunnan alueella oli useita järviä, joista suurimmat Pullilanjärvi, Kokkoselkä, Noskuanselkä, Hannilanjärvi ja Paalijärvi.


title: Antrea

text: Antreala, Hannila, Hatula (Kirkonkylä), Henttola, Hovikorpi, Häklilä, Hännikkälänniemi, Iivola, Ikävalkola, Ilmatoivola, Jaakonsaari, Kaltovedenmaa, Kaukola, Kavantsaari, Kekkilä, Kilpiälä, Koljola, Kukkola, Kuparsaari, Kuukauppi, Liikola, Mansikkala, Meskala (Rupola), Mälkiälä, Noskua, Olkinuora, Ollikkala, Paajala, Paakkarila, Partala, Patalahti, Pullila, Pöystilä, Rahikkala, Räikkölä, Salo-Hatula, Salo-Kekkilä, Salo-Olkinuora, Saviniemi, Seitsola, Sokkala, Sokuranmaa, Syvälahti, Talikkala, Tauru, Variksela, Vihinniemi.


title: Antrea

text: Lukuvuonna 1937–1938 kunta oli jaettu 19 koulupiiriin.


title: Antrea

text: Suurin osa kunnan väestöstä sai elantonsa maataloudesta, mutta myös teollisuustyöpaikkoja oli. Huomattavin teollisuuslaitos oli 1930-luvulla toimintansa aloittanut Itä-Suomen raakasokeritehdas. Vanhempaa teollisuutta edustivat kivilouhimot. Lisäksi oli sahoja, myllyjä ja kutomoita. Kuuluisia olivat myös Talikkalan talvimarkkinat, joista on myös kuuluisa kansanlaulu "Talvella Talikkalan markkinoilla".


title: Antrea

text: Antrean läpi kulki Karjalan rata Viipurista Joensuuhun ja lisäksi Antrean asemalta erkani Antrea–Imatra-rata Imatralle.


title: Antrea

text: Maantie Imatralta/Ensosta Antrean kautta Räisälään, ja edelleen Käkisalmeen on linja-autolla liikennöitävässä kunnossa, joskin Antrean ja Räisälän välinen osuus on ollut täydellisen perusparannuksen alaisena (ainakin 2004).


title: Antrea

text: Antrean perinnevaakunan on suunnitellut Armas Hutri vuonna 1983, ja se on hyväksytty Suomen Heraldisen Seuran rekisteriin numerolla 307. Vaakunan heraldinen selitys kuuluu: "Punaiseen ja hopeaan aaltokoroisesti lohkaistu kilpi, jonka alakenttä edelleen lohkaistu aaltokoroisesti hopeaan ja mustaan. Kilven vasemmassa yläkulmassa hopeinen Andreaksen risti". Kilven kahteen osaan jakava hopeinen aaltokoroinen osa kuvaa Antreaa halkonutta Vuoksea. Punainen ja musta ovat Karjalan maakunnan värit, jotka ovat yleisiä luovutetun Karjalan pitäjänvaakunoissa. Antrean seurakunta oli pyhitetty pyhälle Andreaalle, josta vaakunassa oleva Andreaksen risti muistuttaa.


title: Bromarv

text: Bromarv (vanha kirjoitusasu , ruotsiksi aikaisemmin Bromarf) on entinen Suomen kunta Uudellamaalla. Sen pääosa sijaitsi Toisen Salpausselän länsipäässä olevalla niemellä, jossa nykyisinkin on Bromarvin kylä, mutta kuntaan kuului myös osa Hankoniemeä. Bromarvin kunta liitettiin 1977 pääosiltaan Tenholaan ja eteläkulmalta (Täktom, Bengtsår ja Santala () Hankoon. Tenholan liityttyä vuonna 1993 Tammisaareen, ja Tammisaaren liityttyä vuonna 2009 Raaseporiin pääosa entisestä Bromarvin kunnasta kuuluu nykyään Raaseporiin.


title: Bromarv

text:
Bromarvin naapurikunnat olivat Dragsfjärd (aiemmin Hiittinen), Hanko, Särkisalo, Tammisaaren maalaiskunta, Tenhola ja Västanfjärd. Bromarvin vaakunan suunnitteli Gustaf von Numers ja se vahvistettiin vuonna 1950.
Vuoden 1960 väestönlaskennan mukaan Bromarv oli yksikielisesti ruotsinkielinen; 91,7 prosenttia kunnan asukkaista puhui äidinkielenään ruotsia. Vuonna 1973 kunta muuttui kaksikieliseksi.


title: Bromarv

text: Bromarvin kappeliseurakunta erotettiin Tenholan eteläosista vuonna 1677. Seurakunta itsenäistyi vuonna 1865. Vuonna 1979, kaksi vuotta Bromarvin kunnan lakkauttamisen jälkeen palaneen kirkon paikalle rakennettiin uusi puukirkko (C.-J. Slotte, 1981). Nykyisin Bromarvin seurakunta on osa Raaseporin seurakuntayhtymää "(Raseborgs kyrkliga samfällighet)" ja se kuuluu Porvoon hiippakuntaan.


title: Bromarv

text: Riilahden kartanon menneisyys ulottuu 1400-luvulle saakka, jolloin se on rakennettu vanhan kauppareitin varrelle. Kartanon historia kytkeytyy vahvasti Suomen historiaan, Ruotsin vallan aikaan ja Venäjän vallan alaisuuteen, vaihtuviin kuninkaisiin ja keisareihin.


title: Bromarv

text: Storön ja Prästön välisellä merenselällä käytiin 27. heinäkuuta 1714 merkittävä Riilahden meritaistelu, jossa venäläinen kaleerilaivasto löi ruotsalaisen laivasto-osaston. Venäläiset pystyttivät 1914 taistelun 200-vuotismuistoksi suuren obeliskin, joka sai itsenäisyyden aikana rinnalleen ruotsalaisten muistoa kunnioittavan obeliskin.


title: Bromarv

text: Kansjärven kartanon omistajat tunnetaan vuodesta 1549 lähtien ja tarkempi historia ulottuu 1600-luvulle asti. Nykyinen päärakennus on peräisin 1800-luvun alkupuolelta ja sitä on kunnostettu myöhemmin.


title: Bromarv

text: Hankoniemellä oleva osa Bromarvia kuului vuosina 1940–1941 Neuvostoliiton hallussa olleeseen Hangon vuokra-alueeseen.


title: Bromarv

text: Bromarvissa on 28 henkikirjakylää (tieto vuodelta 1967):Kulmakuntia ovat lisäksi Bojnäs ja Skata. Orflax kirjoitetaan nykyään muodossa Orvlax, Wettlax muodossa Vättlax ja Öjby muodossa Öby.


title: Bromarv

text: Vuoden 1970 taajamarajauksen mukaan Bromarvissa ei ollut lainkaan taajamia. Nykyisin Bromarvin kirkonkylä määritellään kuitenkin taajamaksi.


title: Bromarv

text: Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Bromarvin väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1970 ja lisäksi vuoden 1975 väkiluku.


title: Bromarv

text: Hangon maalaiskuntaan (maaseurakuntaan), joka ei muodostanut itsenäistä kuntaa, siirrettiin vuonna 1910 Bromarvista 1 665 asukasta ja Hangon kaupunkiseurakunnasta 926 asukasta. Vuonna 1910 Hangon maalaiskunnassa oli 2 684 asukasta ja vuonna 1920 asukkaita oli 2 488. Vuonna 1922 Hangon maalaiskunnasta siirrettiin Hankoon 2 066 asukasta.


title: Kustaa Paturi

text: Kustaa Wilhelminpoika Paturi, (23. maaliskuuta 1812 Janakkala, Turenki – 10. toukokuuta 1868 Janakkala) oli 1800-luvulla suomalaisen talonpoikaissäädyn merkittävimpiä edustajia. Paturi oli runoilija ja kirjoittaja, joskus tunnettu myös nimillä Turen tai Thurén.


title: Kustaa Paturi

text: Paturi kuului hämäläisen talonpoikaiston yläluokkaan. Hänen isänsä Wilhelm Mikonpoika oli lautamies ja kolmen verotalon omistaja. Vanhimman poikansa Wilhelmin isä pani koulutielle, mutta tämä kuoli tapaturmaisesti hukkumalla ollessaan Tenholan kappalaisena. Toiseksi vanhin eli Kustaa Wilhelminpoika joutui isä-Wilhelmin kuoltua 1826 melko pian kantamaan äitinsä Helena Maria Eerikintytär Jussilan kanssa vastuun niin talosta, vanhimman veljen opintojen rahoittamisesta kuin nuoremmista lapsistakin. Niinpä Paturilla ei ollut mahdollisuutta koulunkäyntiin vanhemman veljensä tavoin, mutta lukemisesta ja kirjoittamisesta innostuneena hän hankki nämä taidot äitinsä avustuksella ja itsenäisellä opiskelulla. Paturi toimi maanviljelijänä, hänen tunnettu nimimerkkinsäkin oli "maamies". Sen lisäksi hän oli kirjailija, sanomalehtikirjoittaja, talousmies, kansakoulun ja koulutuksen puolesta puhuja, köyhäinhoidon edistäjä ja aktiivinen keskustelija yhteiskunnallisissa asioissa.


title: Kustaa Paturi

text: Paturi kuoli suurena nälkävuonna 1868 monien auttamiensa vähäosaisten tavoin. Hän oli perustanut omalle tilalleen, joka oli vilkkaiden teiden risteyksessä, köyhäinkeittiön, josta hän jakoi ohi kulkeville ruokaa. Näin hän sai lavantaudiksi epäillyn tartunnan ja menehtyi siihen kesken työn. Hänen puolisonsa vuodesta 1843 oli rusthollarin leski Kustaava Thurén (k. 1865).


title: Kustaa Paturi

text: Tunnetuin Paturin sukuun kuuluvista henkilöistä lienee näyttelijä Helge Herala (k. 2010).


title: Kustaa Paturi

text: Paturin ensimmäinen julkinen kirjallinen esiintyminen tapahtui 1838, kun hän julkaisi Lönnrotin Mehiläisessä runomuotoisen kiistakirjoituksen erään savolaiskirjoittajan hämäläisvastaiseen runoon. Kirjallinen kiista teki Paturista tunnetun. Varsinainen läpimurto oli kuitenkin 1842 ilmestynyt runoteos "Huvi-Lauluja Hämeestä", joka sai myönteisen vastaanoton kirjallisissa piireissä, sillä rahvaaseen kuuluvan talonpojan runokokoelman ilmestymistä pidettiin merkkitekona. Jo seuraavana vuonna yksi kirjan runoista, "Kirviselle", ilmestyi ranskankielisenä käännöksenä Suomessa vierailleen Xavier Marmierin matkakertomuksessa ihailevin kommentein varustettuna. Paturi tunnetaan myös kuuluisasta runosta Leivolle, jossa on Joseph Haydnin sävel:


title: Kustaa Paturi

text:
"Ilon ääni, ihanainen"
"intohoni ilmestyi,"
"kun tuo lintu laulawainen"
"laaksohimme lähestyi."


title: Kustaa Paturi

text:
"Katsos, kuinka korkialle"
"lentelee ja laulelee,"
"Lempiällä laulamalla"
"Korkehinta kiittelee."


title: Kustaa Paturi

text:
"Laula, laula lintuseni,"
"lennä ylös pilvihin"
"kantamahan kiitokseni"
"Luojan tykö taiwaisiin."


title: Kustaa Paturi

text: Ranskannoksen teksti sitä vastoin kuulu seuraavasti:


title: Kustaa Paturi

text:
"Le sentiment de la joie se réveille dans mon cœur ; l’alouette revient et chante dans nos vallées."
"La voilà qui se balance dans l’air et gazouille ses doux accens, et loue avec amour le Dieu du ciel."
"Lorsque, tout jeune encore, j’entendis ta voix pour la première fois, oiseau charmant, il me semblait entendre la voix d’un ange."
"« Va, va, ne te lasse pas de gazouiller et de chanter ; mes oreilles t’écoutent, mes regards te suivent."
"« Chante, mon petit oiseau, poursuis ton vol vers les nuages, porte à notre créateur l’accent de ma reconnaissance."
"« Sois le bienvenu chaque fois que tu reparaîtras dans nos vallées ; ton chant repose le cœur et élève la pensée."»


title: Kustaa Paturi

text: Maanviljely ja sen järkiperäinen uudistaminen olivat Kustaa Paturin kirjoitusten lempiaiheita. Hän viljeli eräässä vaiheessa kahta suurta hämäläistaloa, omaa kotitilaansa ja Hyvikkälän Jussilan rusthollia. Paturin murheena oli talonpoikien tietämättömyys, jota ruokkivat ahneus ja ennakkoluulot ja osittain jopa noituus. Maatalouden koulutus oli olematonta ja hän esitti siihen kirjoituksissaan parannuksia. Hän oli sitä mieltä, että Mustialan opisto ei kyennyt vastaamaan talonpojan opintotarpeita, vaan että se keskittyi suurtilallisten voutien kouluttamiseen. Myöskään sopivaa oppikirjaa itseopiskelijalle ei ollut tarjolla, mistä Paturi kirjoitti usein. Maanviljelyn parantamiseksi hän kehitti uudenlaisen suoauran ja järjesti tilallaan mm. kyntökilpailuja palkinnoksi saamiensa skotlantilaisten rauta-aurojen käyttämiseksi ja uusien tapojen opettamiseksi niin lähiympäristölleen kuin laajemminkin viljelijöille.


title: Kustaa Paturi

text: Paturi kirjoitti maanviljelystä koskevia artikkeleita suomenkielisiin sanomalehtiin, eritoten Hämeenlinnassa ilmestyvään Hämäläiseen sekä pääkaupungin Suomettareen. Useat kirjoituksissa ehdotetut maanparannusmenetelmät ja maanhoitotavat tulivat käyttöön vasta vuosia myöhemmin.


title: Kustaa Paturi

text: Paturin ehdotuksia pitäjän lasten koulunkäynnin tehostamiseksi vastustettiin ankarasti vielä 1840- ja 1850-luvuilla. Köyhäinhoidossa hän osallistui ainoana suomenkielisenä ja ei-opillista sivistystä saaneena uuden köyhäinhoitoasetuksen lausuntojen antamiseen. Paras keino sivistystason kohottajaksi oli hänen mielestään kansakoulu sekä pojille että tytöille tarkoitettuna. Toiminta tuotti tulosta, kun Janakkalan kunnallinen kansakoulu aloitti syksyllä 1861 ensimmäisenä koko maassa.


title: Kustaa Paturi

text: Paturi julkaisi Hämäläisessä vuonna 1861 myös näytelmän, jossa hän voimakkaan pateettisesti vaati naisten puolueen perustamista Suomeen ajamaan naisten oikeuksien toteuttamista.


title: Kustaa Paturi

text: Paturi osallistui talouselämään aktiivisesti. Hän oli perustamassa Suomen Yhdyspankkia ja myöhemmin vielä Janakkalan Säästöpankkia vuonna 1861. Kirjoitukset tulleista, vapaista markkinoista sekä ylenmääräisen lainanoton haitallisuudesta ilmestyivät usein valtakunnallisissa lehdissä.


title: Työajan lyhennysvapaa

text: Työajan lyhennysvapaalla eli pekkasilla tai pekkaspäivillä tarkoitetaan eräisiin suomalaisiin työehtosopimuksiin sisältyvää menettelyä, jossa työntekijä ansaitsee palkallista vapaata perustuen työajan pituuteen. Palkallista vapaata ansaitaan, mikäli työehtosopimuksen mukainen säännöllinen työaika on sama kuin työaikalain mukainen säännöllinen työaika, kahdeksan tuntia vuorokaudessa tai 40 tuntia viikossa. Useissa työehtosopimuksissa säännöllinen työaika on kuitenkin tätä lyhyempi, esimerkiksi 7,5 tai 7,25 tuntia vuorokaudessa ja vastaavasti 37,5 tai 36,25 tuntia viikossa, eikä näiden sopimusten perusteella siten ansaita työajan lyhennysvapaata.


title: Työajan lyhennysvapaa

text: Työajan lyhennysvapaan tarkoituksena on tasata työaika keskimäärin 36,6 tuntiin viikossa eli 1 732 tuntiin vuodessa (vuosi 2004). Päivittäisen 8 tunnin työajan lyhennys on nykyään 21 minuuttia ja sen saa tavanomaisesti kerryttää käytettäväksi myöhemmin, jolloin ne voi käyttää palkallisena vapaana, esimerkiksi noin yhden kokonaisen työpäivän kuukaudessa. Osa työnantajista sallii kertyneiden vapaiden liittämisen työntekijän vuosiloman jatkoksi. Lyhyissä määräaikaisissa työsuhteissa työajan lyhennysvapaa voidaan hyvittää työntekijälle palkan yhteydessä maksettavana työajan lyhennyskorvauksena.


title: Työajan lyhennysvapaa

text: Nimityksenä "pekkaset" tai "pekkaspäivät" juontaa vuoteen 1984, jolloin työajan lyhentämiseen tähtääviin päätöksiin osallistui ratkaisevasti valtioneuvoston kanslian tulopoliittinen selvitysmies Matti Pekkanen.


title: Otto Schily

text: Otto Georg Schily (s. 20. heinäkuuta 1932 Bochumissa) on saksalainen lakimies, poliitikko ja Saksan liittotasavallan sisäasiainministeri 1998–2005.


title: Otto Schily

text: Schily opiskeli oikeustiedettä ja valtio-oppia Münchenissä, Hampurissa ja Berliinissä ja valmistui 1962. Hän sai asianajajan oikeudet 1963.


title: Otto Schily

text: Schily kiinnostui opiskeluaikoinaan politiikasta ja oli lähellä Saksan sosialistista opiskelijaliittoa ("Sozialistischer Deutscher Studentenbund"). Tuolloin hän ystävystyi Rudi Dutschken ja Horst Mahlerin kanssa. Samoin hän toimi asianajajana myös Benno Ohnesorg -oikeudenkäynnissä. Vuonna 1971 Schily toimi RAF:n lähipiirissä vaikuttaneen Mahlerin puolustusasianajajana ja 1975-1977 Gudrun Ensslinin puolustusasianajajana. Tuolloin Schily oli yksi merkittävimmistä henkilöistä, jotka epäilivät terroristien tehneen itsemurhan.


title: Otto Schily

text: Schily oli vihreän puolueen ("Die Grünen") perustajia 1980. Hänet valittiin Saksan liittopäiville 1983. Hän oli siten ensimmäisiä kansanedustajiksi nousseita vihreitä. Vihreiden sisällä hän edusti "realisteja" ("Realo") ja piti mahdollisena liittoutumista sosiaalidemokraattien kanssa.


title: Otto Schily

text: Schily erosi vihreistä 1989 ja liittyi sosiaalidemokraatteihin. Vuodesta 1990 alkaen hänet on valittu Saksan liittopäiville sosiaalidemokraattisen puolueen jäsenenä. Vuoden 1998 vaalien jälkeen Schily nousi sisäasiainministeriksi 1. heinäkuuta 2005 epäluottamuslauseen saaneessa Gerhard Schröderin hallituksessa, johon myös vihreät ("Bündnis 90/Die Grünen") osallistuivat.


title: Otto Schily

text: Sisäministerinä toimineen Schilyn politiikka erottui selvästi hänen nuoruuden aikaisesta toiminnastaan. Vuoden 2001 terrori-iskujen jälkeen Schily on edustanut ns. kovaa linjaa ja kannattanut mm. biometrisin tunnistein varustettujen passien käyttöönottoa.


title: Diana Ross

text: Diane Ernestine Earle Ross, taiteilijanimeltään Diana Ross (s. 26. maaliskuuta 1944 Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen soul-, R&B- ja poplaulaja sekä näyttelijä. Hän on aikansa menestyneimpiä laulajia niin soolourallaan kuin The Supremes -yhtyeen kanssa.


title: Diana Ross

text: Vuonna 1976 "Billboard"-lehti nimesi Rossin vuosisadan parhaaksi naisesiintyjäksi. Vuonna 1993 "Guinnessin ennätystenkirja" julisti Rossin kaikkien aikojen menestyneimmäksi naisartistiksi. Rossilla on ollut Yhdysvaltain listalla kaikkiaan 18 ykkössingleä, joista kuusi soolouralta ja loput The Supremesin kanssa. Ainoastaan muutama artisti on yltänyt samaan tai parempaan.


title: Diana Ross

text: Rossin ura alkoi vuonna 1959, kun hän liittyi The Primettes -lauluyhtyeeseen. Vuonna 1961 hän teki sopimuksen Motown-levy-yhtiön kanssa, ja The Primettes nimettiin uudelleen The Supremesiksi. Vuonna 1970 Ross julkaisi sooloalbumin "Diana Ross". Vuonna 1972 hän teki debyyttinsä näyttelijänä elokuvassa "Lady Sings the Blues". Elokuvaa ja Rossia oli etukäteen kritisoitu rankasti ja Rossin näyttelijäntaitoja epäilty. Elokuvasta tuli kuitenkin jättimenestys, ja Ross nimettiin Oscar-palkintoehdokkaaksi parhaan näyttelijättären sarjassa.


title: Diana Ross

text: Rossilla on viisi lasta: Rhonda Suzanne Silberstein (s. 1971), Tracee Joy Silberstein (s. 1972), Chudney Lane Silberstein (s. 1975), Ross Arne Naess (s. 1987) ja Evan Olav Naess (s. 1988).


title: Diana Ross

text: Michael Jackson nimesi vuonna 2002 allekirjoittamassaan testamentissa Diana Rossin lastensa toissijaiseksi huoltajaksi. Michael oli Dianan hyvä ystävä.


title: Gao (kaupunki)

text: Gao on kaupunki sekä Gaon alueen ja Gaon piirin hallinnollinen keskus Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen vasemmalla rannalla 1 197 kilometriä maan pääkaupungista Bamakosta koilliseen. Asukkaita on 86 600 henkeä (vuonna 2009).


title: Gao (kaupunki)

text: Gaon kaupunkikunta rajoittuu pohjoisessa Soni Ali Berin, idässä Anchawadiin sekä etelässä ja lännessä Gounzoureyen kuntiin. Sen pinta-ala on 38,5 neliökilometriä.


title: Gao (kaupunki)

text: Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Ilmasto on hyvin kuuma ja kuiva. Loka-helmikuun kuivana ja viileänä aikana lämpötila saattaa laskea yöllä viiteen asteeseen. Maalis-kesäkuun kuivana ja kuumana aikana päivälämpötila kohoaa usein 45 asteeseen. Lämpötila pysyy korkeana myös heinä-syyskuun sadekauden ajan. Vuotuinen sademäärä vaihtelee 150 ja 250 millimetrin välillä.


title: Gao (kaupunki)

text: Gaossa on yhdeksän kaupunginosaa: Gadeye, Farandjiré, Aljanabanbia, Djoulabougou, Saneye, Sosso Koïra, Boulgoundjé, Château ja Djidara. Rakennuskanta koostuu etupäässä bankosta pystytetyistä nelikulmaisista ja tasakattoisista taloista. Osa esikaupungeista on sähkö- ja vesijohtoverkon ulkopuolella.


title: Gao (kaupunki)

text: Kaupungin asukasluku kasvoi vuosina 1998–2009 lähes 60 %. Väestönkasvuun vaikuttavat korkean syntyvyyden lisäksi ympäröivän maaseudun köyhyys sekä toistuvat kuivuusjaksot. Gaosta on tullut myös Länsi-Afrikan maista Eurooppaan pyrkivien siirtolaisten pysähdyspaikka.


title: Gao (kaupunki)

text: Asukkaat ovat songhaita, tuaregeja, fulbeja, arabeja, bambaroita, dogoneja, bozoja, jorubia ja hausoja. Pääasiallinen uskonto on islam. Lisäksi on katolisia ja protestantteja.


title: Gao (kaupunki)

text: Sorkojen ilmeisesti vuoden 690 tienoilla perustama Gao mainitaan ensimmäisen kerran 800-luvun arabialaisten maantieteilijöiden teoksissa nimellä "Kawkaw". Vuonna 890 siitä tuli Songhaivaltakunnan pääkaupunki ja 1000-luvun alkuun mennessä tärkeä Pohjois-Afrikan ja Sudanin alueen välisen kaupan keskus. Gaon hallitsija kääntyi muslimiksi vuonna 1010.


title: Gao (kaupunki)

text: 1300-luvun alussa Gao liitettiin Malin valtakuntaan, mutta paikallinen songhaidynastia onnistui pian saamaan itsenäisyytensä takaisin. Askia Mohammad Ture perusti uuden dynastian vuonna 1493. Gaon kulta-aikaa olivat 1400–1500-luvut, jolloin siellä oli ehkä 70 000–100 000 asukasta. Marokkolaiset valloittivat sen vuonna 1591, minkä jälkeen kaupunki alkoi rappeutua.


title: Gao (kaupunki)

text: Vuodesta 1612 lähtien Gaoa hallitsivat "arma"-nimellä tunnetut marokkolaissotilaiden sekarotuiset jälkeläiset. Tuaregit valloittivat sen ensimmäisen kerran vuonna 1680 ja uudelleen vuonna 1770. 1800-luvun puolivälissä kaupunki oli taantunut muutaman sadan talon kyläksi. Ranskalaiset siirtomaaisännät perustivat sinne varuskunnan vuonna 1899.


title: Gao (kaupunki)

text: Vuoden 2012 tuaregikapinan aikana Azawadin kansallinen vapautusliike MNLA valtasi Gaon hallituksen joukoilta. Myöhemmin MNLA julisti Pohjois-Malin Azawadin alueen itsenäiseksi ja valitsi Gaon sen pääkaupungiksi. Islamistit valtasivat kaupungin tuaregeilta kesäkuussa 2012. Ranskalaisten tukema Malin armeija sai Gaon uudelleen hallintaansa tammikuussa 2013.


title: Gao (kaupunki)

text: Gaosta on maantieyhteydet Moptin kautta Bamakoon, Ansongon kautta Nigerin rajalle, pohjoisen Bouremiin ja Kidaliin sekä Tessalitin kautta Algerian rajalle. Nigerillä on jokiliikennettä. Kaupungissa on myös kansainvälinen lentokenttä.


title: Gao (kaupunki)

text: Kaupunki on maanviljely- ja karjanhoitoalueen keskus. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Tärkeitä työnantajia ovat erilaiset palvelut sekä viranomaisten ja järjestöjen hankkeet. Kaupungissa on viisi toria, joilla myydään muun muassa vihanneksia, karjaa, kankaita ja suolaa. Karjan vienti suuntautuu muualle Maliin sekä napurimaihin Ghanaan, Algeriaan, Nigeriin, Burkina Fasoon ja Norsunluurannikolle. Teollisuutta ei ole käytännössä lainkaan.


title: Gao (kaupunki)

text: Gaossa on 17 ala- ja 8 yläkoulua, lyseo ja neljä ammattioppilaitosta. Terveyspalveluihin kuuluu sairaala, poliklinikka, neuvola, viisi terveyskeskusta ja neljä apteekkia.


title: Gao (kaupunki)

text: Gaon tärkein nähtävyys on bankosta rakennettu pyramidimainen Askian hautamonumentti. Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluva mausoleumi on ainoa songhaivaltakunnan ajalta säilynyt rakennusmuistomerkki.


title: Gao (kaupunki)

text: Arkeologisia kohteita ovat Malin hallitsijan Mansa Musan vuonna 1324 rakennuttaman moskeijan rauniot sekä ”kuninkaallinen hautausmaa” Sanèyessa kuuden kilometrin päässä Gaon keskustasta. Eräät arabiankielisillä kaiverruksilla varustetuista hautakivistä on valmistettu Andalusiassa. Hautausmaan vieressä on ilmeisesti keskiaikaisen kaupungin sijaintipaikka.


title: Gao (kaupunki)

text: Kaupungissa on songhaiden ja tuaregien perinteistä kulttuuria esittelevä pieni museo ja käsityökeskus. Yksi nähtävyyksistä on Nigerjoen oikealla rannalla sijaitseva vaaleanpunainen hiekkadyyni Koïma Hondo, jolta avautuu laaja näköala ympäristöön.


title: SS Andrea Doria

text: Höyrylaiva SS Andrea Doria oli valtamerilinjalaiva, jonka omisti Italia di Navigazione -laivayhtiö. Laivan kotisatama oli Genova Italiassa. Se oli nimetty 1500-luvun aikaisen genovalaisen amiraali Andrea Dorian mukaan. "Andrea Dorian" bruttorekisteripaino oli 29 083 tonnia. Laiva oli suunniteltu 1 200 matkustajaa ja 500 miehistön jäsentä varten, ja se laskettiin vesille 16. kesäkuuta 1951. Ensipurjehduksensa se teki 14. tammikuuta 1953. Alus oli toisen maailmansodan koettelemuksista toipuvalle Italialla kansallisylpeyden aihe.


title: SS Andrea Doria

text: "Andrea Doria" varustettiin viimeisimpään tekniikkaan perustuneilla navigointilaitteilla ja tutkilla. Sen turvarakennelmiin kuului 11 vedenpitävää laipiota, ja teoriassa alus oli "uppoamaton".


title: SS Andrea Doria

text: Heinäkuussa 1956 tapahtuneessa yhteentörmäyksessä ruotsalaisen M/S "Stockholmin" kanssa "Andrea Dorian" kylki repesi, ja alus upposi 11 tuntia onnettomuuden jälkeen.


title: SS Andrea Doria

text: 25. heinäkuuta 1956 kello 23.11 "Andrea Doria" purjehti Nantucket-saaren lähellä kohti New Yorkia, kun siihen törmäsi moottorilaiva M/S "Stockholm", joka oli Svenska Amerika Linien -yhtiön laiva. "Stockholm" oli vain vähän aikaisemmin aloittanut purjehduksensa New Yorkista Ruotsiin. Yhteentörmäyksen aikaan Atlantin yllä kohosi voimakas sumu. Törmäys repi "Andrea Dorian" kyljen auki.


title: SS Andrea Doria

text: Törmäyksestä tuli yksi merenkulun historian kuuluisimmista onnettomuuksista, ja sitä seurasi merenkulun historian suurin pelastusoperaatio. Lähes välittömästi törmäyksen jälkeen "Andrean Doria" alkoi kallistua. "Stockholmista" sen sijaan vaurioitui vain keula, eikä se joutunut merihätään. Meni lähes tunti ennen kuin "Stockholmin" kapteeni ilmoitti laivansa matkustajille aluksen törmäämisestä "Andrea Doriaan".


title: SS Andrea Doria

text: New Yorkista Le Havreen matkaava Compagnie Générale Transatlantiquen linjalaiva "Ile de France" sai hätäkutsun "Andrea Dorialta" onnettomuuden tapahduttua. Ranskalaisaluksen saapuessa paikalle sen kaikki valonheittimet sytytettiin valaisemaan onnettomuuspaikkaa. "Andrea Doria" oli jo kyljellään, ja vettä virtasi keulahytteihin ja ruumaan. Lisäksi puolet pelastusveneistä jäi laivan kaatuneen kyljen alle. Takaisin palanneesta "Stockholmista" ja "Ile de Francesta" laskettiin pelastusveneitä "Andrea Dorian" uhreille, joista monet olivat hypänneet mereen.


title: SS Andrea Doria

text: "Andrea Doria" upposi 26. heinäkuuta 1956 kello 10.09 noin 11 tuntia yhteentörmäyksen jälkeen. Haaksirikko tapahtui lähellä Yhdysvaltain rannikkoa, joten paikalliset mediayhtiöt valokuvaajineen pääsivät helikoptereilla nopeasti paikalle. "Andrean Dorian" uppoamisesta tuli yksi suorien TV-lähetysten varhaisimpia huippuhetkiä kameramiesten kuvatessa pinnan alle vaipuvan aluksen viime hetket. Kuvamateriaali levisi nopeasti maailmalle ja lisäsi onnettomuuden julkisuutta.


title: SS Andrea Doria

text: Onnettomuudessa menehtyi 46 "Andrea Dorian" matkustajaa. 1 660 matkustajaa ja miehistön jäsentä pelastui. Suurin osa "Andrea Dorian" matkustajista pelastui "Ile de Franceen". Ensimmäiset pelastetut kuitenkin poimittiin "Stockholmiin", jossa ihmeteltiin, miksi pelastusveneissä oli pelkkiä miehiä. Tämä aiheutti keskustelua siitä, että onnettomuuden sattuessa "naiset ja lapset ensin" -sääntöä ei oltu noudatettu. Pelastusoperaatioon osallistui myös useita Yhdysvaltain rannikkovartioston aluksia. Jälkeenpäin yhteentörmäyksen osapuolet kiistelivät siitä, kumpi oli syypää tapaukseen. Väitteiden mukaan "Andrea Dorialla" oli meneillään kansijuhlat onnettomuushetkellä. Italialainen kapteeni ei ottanut laivasta poistuessaan lokikirjoja mukaansa, ja myöhemmin esiin nostetusta hylystä ei löytynyt selviä todisteita suuntaan tai toiseen.


title: Varistaipaleen kanava

text: Varistaipaleen kanava sijaitsee Heinäveden kunnan Varistaipaleen kylässä. Se yhdistää Juojärven Varisveteen yhdessä Taivallahden kanavan kanssa. Kanava kuuluu Kallaveden reitin itäiseen haaraan Juojärven reittiin, joka yhdistyy Varisvedellä maailman kauneimmaksikin vesireitiksi kutsuttuun Heinäveden reittiin. Kanava on Pohjoismaiden syvin. Kanava on pudotuskorkeudeltaan Suomen suurin ja maan ainoa nelisulkuinen kanava. Kanavan neljän sulun putouskorkeus on yhteensä 14,5 metriä. Vuosina 1911-1913 rakennettu kanava on pituudeltaan 1 100 metriä ja kanavan läpi voivat kulkea alukset joiden suurin pituus on 31,2 metriä, leveys 7,1 metriä, syväys 1,8 metriä ja mastonkorkeus 12,5 metriä. Kanavan ylittää kääntösilta jonka alikulkukorkeus on 1,7 metriä.


title: Varistaipaleen kanava

text: Kanavan vieressä on kanavamuseo, jossa museorakennuksena toimii 1910-luvun rakentamistyyliä edustava entinen renkitupa. Museossa vierailee 5 000 kävijää vuodessa. Kanavapuistossa on viime vuosina järjestetty taidetapahtumia ja ulkoilmakonsertteja. Kesällä 2004 pidettiin perinneuittotapahtuma "Naiset nipunlaskussa". Kesällä 2007 järjestetään uusi uittonäytös.


title: Varistaipaleen kanava

text: Sulutus kanavassa kestää yhteensä yli puoli tuntia.


title: Eräjärvi

text: Eräjärvi on entinen Suomen kunta Pirkanmaalla. Eräjärvi liittyi Oriveteen vuonna 1973. Eräjärven naapurikunnat olivat Orivesi, Kuhmalahti, Längelmäki ja Sahalahti.


title: Eräjärvi

text: Längelmäveden ja Eräjärven rannoilta on löydetty useita kivikaudelta peräisin olevia esineitä, enimmäkseen erilaisia talttoja ja niiden palasia. Pysyvä asutus syntyi Eräjärvelle Kangasalta käsin. Vuoden 1540 maakirjan mukaan Eräjärvellä oli 12 veroa maksavaa taloa. Eräjärven suurin maatila on ollut Vetterkullan kartano, joka on 1700-luvulta lähtien ollut useiden aatelissukujen hallussa.


title: Eräjärvi

text: Längelmäveden Eräpyhän niemellä sijaitsee kiviraunio, niin sanottu Nunnankirkko. Paikalle on Eräjärven kirkonkylästä matkaa liki kymmenen kilometriä, ja se on helpoimmin tavoitettavissa veneellä. Nunnankirkko on paikkakuntalaisten antama nimi niemen kärjessä olevalle kivirakennelmalle, joka on pyöreistä kivistä muinoin koottu merkkipaikka. Paikkaa 1900-luvun alkuvuosina tutkinut historioitsija Hjalmar Appelgren-Kivalo on arvellut, että siellä käyneet eränkävijät ovat uhranneet metsän ja veden haltijoille saadakseen hyvän saaliin tai kiitokseksi siitä. Nimen loppuosa "pyhä" voi viitata tärkeään rajapaikkaan, ja Eräpyhä merkinnee siten Satakunnan ja Hämeen eräalueiden välistä rajaa. Eräpyhän kallionhuippu ulottuu 159 metrin korkeuteen merenpinnasta ja se on jo kauan ollut tunnettu näköalapaikka. Lehtisaaresta puolestaan on löydetty iältään määrittelemätön lapinraunio.


title: Eräjärvi

text: Eräjärvi tuli Oriveden saarnahuonekunnaksi vuonna 1687, jolloin myös valmistui ensimmäinen saarnahuone. Oman papin Eräjärvi sai vuonna 1751. Eräjärvestä tuli Oriveden kappeliseurakunta vuonna 1785 ja itsenäinen seurakunta vuonna 1914. Eräjärven puukirkko rakennettiin Mats Åkergrenin johdolla vuonna 1821.


title: Eräjärvi

text: Eräjärven vaakunan suunnitteli Gustaf von Numers ja se vahvistettiin vuonna 1962.


title: Eräjärvi

text: Eräjärvelle asutettiin jatkosodan jälkeen Kivennavan siirtoväkeä.


title: Eräjärvi

text: Tällä hetkellä Eräjärvellä on noin 900 asukasta. Kesäisin väkiluku kaksinkertaistuu kesäasukkaiden myötä. Suurimmillaan väkiluku oli vuonna 1950, jolloin asukkaita oli 2136.


title: Eräjärvi

text: Eräjärvellä julkaistaan omaa kylälehteä, Purkiaista, kerran viikossa.


title: Eräjärvi

text: Eräjärvi sijaitsee Pirkanmaalla Längelmäveteen kuuluvien Enonselän ja Ristiselän itärannalla. Paikkakunnan keskellä oleva järvi on antanut nimensä sitä ympäröiville alueille. Nimi Eräjärvi viittaa seudun historiaan pirkkalaisten eränkäyntialueena. Pyhäjärvestä pääsi vesitse Kangasalan nykyisen kirkon seutuville, mistä Längelmävettä pitkin oli yhteys Eräjärvelle. Eräjärvi sijaitsee kaakkoon Oriveden kaupungin keskustasta. Kirkonkylän halkaisee maantie 3260, jota pitkin kaupungin keskustaan kertyy matkaa 19 kilometriä ja Kuhmalahden kirkonkylään 10 kilometriä. Tampereelle on Oriveden kautta 60 kilometriä.


title: Eräjärvi

text: Eräpyhä, Eräjärvi (kirkonkylä), Hietalahti, Hirtolahti, Järvenpää, Kallio, Kauppila, Koivumäki, Koppala, Kortelahti, Kotiniemi, Kuivanen, Leväslahti, Peltomaa, Perhontausta, Rantala, Rekola, Retuta, Rönni, Sinijärvenkulma, Tiensivu, Uiherla, Vedentausta, Vetterkulla, Vihasjärvi


title: Eräjärvi

text: Vuosien 1960 ja 1970 taajamarajauksissa Eräjärven ainoa taajama oli kirkonkylä, jossa oli 244 asukasta vuonna 1960 ja 229 asukasta vuonna 1970. Sitä ei enää nykyään lasketa taajamaksi.


title: Eräjärvi

text: Eräjärven maasto on kumpuilevaa, metsät ovat hyvälaatuisia seka- ja kuusimetsiä, jotka ovat pääosin yksityisten omistuksessa. Pinta-alasta noin viidennes on viljelysmaata. Eräjärven pellot ovat olleet hyviä viljelysmaita, joita kivisyyskään ei ole suuresti haitannut. Alueen huomattavia liuske- ja graniittiesiintymiä on hyödynnetty jo vuosikymmeniä ja se onkin tarjonnut työtä ja toimeentuloa useille perheille. Paikkakunnan vaihtelevasta maaperästä on löydetty harvinaisiakin mineraaleja. Alueen keskiosassa esiintyy runsaasti harmaata graniittia, joka paikoin on karkearakeista eli pegmattia. Pohjoisessa kulkee liuskekivivyöhyke eli fylliittialue ja etelässä on kiillegneissiä.


title: Eräjärvi

text: Työikäisestä väestöstä suurin osa työskentelee Eräjärven alueella. Eräjärvellä sijaitsevista työpaikoista kaksi kolmasosaa on alkutuotannossa, neljännes jalostuksessa ja vajaa kymmenesosa palvelualalla. Huomattavan moni eräjärveläinen käy Oriveden ulkopuolella työssä (mm. Tampereella ja Sahalahdella). Näiden henkilöiden määrä on selvästi suurempi kuin Oriveden keskustassa käyvien lukumäärä. Eräjärven koulussa oppilaita on yhteensä 65.


title: Eräjärvi

text: Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Eräjärven väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1970.


title: Eräjärvi

text: Eräjärven Työväen näyttämö ry. toimii aktiivisesti ja vuosittain nähdäänkin peräti kaksi ensi-iltaa. Ensimmäinen alkuvuodesta Tupateatterissa Eräjärven Seuratalolla, toinen kesällä Rönnin kesäteatterissa. Näyttelijäryhmässä näyttelee eri ikäisiä paikallisia, ja lähialueilta tulevia teatteriharrastajia. Ohjaajina Eräjärven teattereissa viime vuosina ovat toimineet mm. Perttu Pesä sekä Jarmo Skön.


title: Eräjärvi

text: Rönnin Huvikeskuksessa on tanssittu tansseja jo vuodesta 1949 lähtien. Tanssiperinne jatkuu yhä, kesäisin tansseja on joka lauantai, keskikesällä myös keskiviikkoisin. Rönnillä käy esiintymässä joka kesä lukuisia Suomen eturivin iskelmäartisteja. Rönnillä järjestetään myös paljon muita tapahtumia kesän aikana, kuten Eloklubi, Saundia & Saunaa, Längelmävesipäivä sekä Rönnin veto -uistinkilpailut.


title: Eräjärvi

text: Muita merkittäviä tapahtumia Eräjärvellä on mm. Eräjärven markkinat sekä Takapihalla Rocktähtiä Vestari.


title: Eräjärvi

text: Eräjärvi valittiin Pirkanmaan vuoden kyläksi 2000.


title: Eddie Murphy

text: Edward Regan "Eddie" Murphy (s. 3. huhtikuuta 1961 Brooklyn, New York City, NY) on yhdysvaltalainen koomikko ja näyttelijä.


title: Eddie Murphy

text: Murphy aloitti koomikonuransa stand up -koomikkona. Vuonna 1980 hän liittyi "Saturday Night Live" -televisio-ohjelman näyttelijäkaartiin. Murphy parodioi ohjelman sketseissä muun muassa "Meidän sakki" -sarjan ("Our Gang") Buckwheatia, "Mister Rogers' Neighbourhood" -lastenohjelman juontaja Fred Rogersia (Murphyn hahmona Mister Robinson "Mister Robinson's Neighborhood" -osiossa) ja imitoi monia julkisuuden henkilöitä, kuten James Brownia ja Stevie Wonderia. Hän jätti ohjelman tuotantokaudella 1983–1984.


title: Eddie Murphy

text: Murphyn uran ensimmäinen elokuva oli toimintakomedia "48 tuntia" vuodelta 1982, jossa hän esitti Reggie Hammondia toisen pääosanesittäjän Nick Nolten ollessa Jack Cates. Elokuvalle tehtiin jatko-osa "Toiset 48 tuntia" vuonna 1990. Vuonna 1984 Murphy näytteli toimintakomediassa "Beverly Hills kyttä", joka oli suuri kaupallinen menestys. Elokuva tuotti teatterikierroksellaan maailmanlaajuisesti kaikkiaan yli 316 miljoonaa dollaria. Murphy uusi Axel Foleyn roolin kahdessa jatko-osassa, jotka julkaistiin vuosina 1987 ja 1994.


title: Eddie Murphy

text: Vuonna 1989 Murphy ohjasi komediaelokuvan "Harlemin yöt", jossa hän itse näytteli pääosaa yhdessä esikuvansa Richard Pryorin kanssa. Vuosikymmenen vaihteessa hänen uransa lähti laskuun, joka taittui vuonna 1996 elokuvan "Pähkähullu professori" menestyksen myötä. Hän esitti elokuvassa seitsemää roolia, päähenkilö Sherman Klumpia, tämän alter egoa Buddy Lovea, neljää Klumpin perheen jäsentä ja Lance Perkinsiä. Murphy alkoi 1990-luvun jälkipuoliskolta alkaen esiintyä yhä useammissa perheystävällisissä komedioissa, joista menestyneimpiä ovat muun muassa "Eläintohtori" jatko-osineen, "" ja "Isi hoitaa".


title: Eddie Murphy

text: Vuonna 2006 Murphy esitti laulaja James ”Thunder” Earlyn roolia musikaalielokuvassa "Dreamgirls". Hänet palkittiin vuonna 2007 muun muassa parhaan miessivuosan Golden Globella ja Screen Actors Guild Awardilla ja hän oli ehdolla myös Oscarin saajaksi samassa kategoriassa. Aiemmin hän oli ollut ehdolla Golden Globen saajaksi kategoriassa paras miespääosa musikaalissa tai komediassa elokuvista "Vaihtokaupat", "Beverly Hills kyttä" ja "Pähkähullu professori" sekä vuoden tulokas -kategoriassa elokuvasta "48 tuntia".


title: Eddie Murphy

text: Murphy on ollut ääninäyttelijänä Dreamworksin "Shrek"-elokuvissa ja Disneyn "Mulanissa". Ensiksi mainituissa hän on Aasin äänenä ja jälkimmäisessä lohikäärme Mushun. Hän on ääninäytellyt myös televisiosarjassa "The PJs", jota esitettiin vuosina 1999–2001.


title: Eddie Murphy

text: Vuonna 2010 Forbes julkaisi "Hollywood's Animation A-List" -listan, jossa lueteltiin kymmenen menestyksekkäintä Hollywood-näyttelijää animaatioiden parissa. Menestys mitattiin elokuvien lipputulojen perusteella, jonka myötä Murphy oli listalla jaetulla viidennellä sijalla yhdessä Ellen DeGeneresin kanssa.


title: Eddie Murphy

text: Murphylla on takanaan myös laulajanura. Häneltä on julkaistu kolme musiikkialbumia, "How Could It Be" (1985), "So Happy" (1989) ja "Love's Alright" (1993). 1980-luvun alussa häneltä julkaistiin myös komedia-albumit "Eddie Murphy" (1982) ja "Comedian" (1983).


title: Eddie Murphy

text: Murphy esiintyi edesmenneen poptähti Michael Jacksonin musiikkivideolla Remember the Time vuonna 1992. Vastapalveluksi Jackson esiintyi Murphyn musiikkivideolla Whatzupwitu vuonna 1993.


title: Eddie Murphy

text: Murphy avioitui Nicole Mitchell Murphyn kanssa vuonna 1993. Heillä on viisi yhteistä lasta, Bria, Miles, Shayne, Zola ja Bella. Nicole Mitchell erosi Murphysta vuonna 2006.


title: Eddie Murphy

text: Eron jälkeen Murphy seurusteli jonkin aikaa Spice Girls -yhtyeestä tutun Melanie Brownin eli Mel B:n kanssa. Brown tuli raskaaksi ollessaan yhdessä Murphyn kanssa, mutta Murphy kielsi julkisuudessa olevansa Angel-nimisen tyttölapsen isä. Kesäkuussa 2007 Murphyn isyys kuitenkin todistettiin DNA-testillä.


title: Eddie Murphy

text: Murphy solmi symbolisen avioliiton tuottaja Tracey Edmondsin kanssa 1. tammikuuta 2008 Bora Boralla. Avioliitto ei ollut virallinen. Murphy ilmoitti saman vuoden tammikuussa parin eroavan.


title: Eddie Murphy

text: Murphylla on Eric-niminen poika myös Paulette McNeelyn kanssa, Chistian-niminen poika Tamara Hoodin kanssa ja 2016 syntynyt Izzy-niminen tytär Paige Butchlerin kanssa. Eli hänellä on yhteensä 9 lasta neljän eri naisen kanssa.


title: Eddie Murphy

text: Murphyn vanhempi veli Charlie Murphy oli myös näyttelijä ja on parhaiten tunnettu "Chappelle’s Show’sta". Charlie menehtyi syöpään keskiviikkona 12.4.2017.


title: Haapasaari (Kotka)

text: Haapasaari () on saari Suomenlahdella Kotkan kaupungissa ja entinen Suomen kunta. Asukkaita Haapasaarella on 17 (31.12.2012). Haapasaari sijaitsee 23 kilometriä Kotkansaarelta kaakkoon. Saari muistuttaa muodoltaan tuplahevosenkenkää. Suurempi lahdista on nimeltään Kylänlahti, joka tarjoaa suojaisan sataman veneille ja aluksille. Kylänlahden länsipuoli on Vestinpuoli, itäpuoli Uustinpuoli. Uustinpuolen rakennukset ovat uusjaon jälkeiseltä ajalta, Vestinpuolen rakennuskanta on vanhempaa.


title: Haapasaari (Kotka)

text: Haapasaaren asutus on tiettävästi peräisin 1600-luvun alusta. Tätä ennen asutusta oli läheisessä Vanhankylänmaan saaressa, jossa on edelleen haapasaarelaisten hautausmaa. Vanhankylänmaan asutus siirtyi viimeistään 1700-luvun alussa Haapasaareen.


title: Haapasaari (Kotka)

text: Haapasaari kuului Kymin kirkkopitäjään vuodesta 1642. Saarelle rakennetun rukoushuoneen rakentamisajankohdasta ei ole varmaa tietoa, mutta se esiintyy muun muassa vuodelta 1741 peräisin olevassa merikortissa. Nykyinen Haapasaaren puukirkko valmistui entisen rukoushuoneen paikalle vuonna 1858. Kirkon rakennustöitä johti Jeremias Laavu.


title: Haapasaari (Kotka)

text: Saaren pääelinkeino oli luotsaustoiminnassa, kalastuksen ja hylkeenpyynnin ohessa. Tunnusmajakka Puokki rakennettiin 1862. Puokin vieressä oli jo aiemmin sijainnut edellinen tunnusmajakka. Puokin ylimmästä kerroksesta luotsit tarkkailivat luotsattavien alusten saapumista.


title: Haapasaari (Kotka)

text: Haapasaaren kunta itsenäistyi Kymistä vuonna 1913 ja liitettiin Kotkan kaupunkiin 1974. Kunta käsitti Haapasaaren saariston sekä vuonna 1935 kuntaan liitetyn Rankin saaren. Haapasaaren seurakunta itsenäistyi Kymin seurakunnasta 1909 ja liitettiin Kotkan seurakuntaan 1967, seitsemän vuotta ennen kuntaliitosta.


title: Haapasaari (Kotka)

text: Haapasaaressa on nykyisin lukuisia mökkejä. Viikonloppuisin ja juhlapyhinä saaressa voi olla jopa yli kaksisataa vierasta. Haapasaareen liikennöi Kotkasta yhteysalukset M/S Tekla I ja Otava. Saaressa on vierasvenelaituri ja entisessä kansakoulussa sijaitsee Itäisen Suomenlahden kansallispuiston infopiste. Saaressa toimii vuonna 1907 perustettu ympärivuotinen osuuskauppa. Haapasaari kuuluu Suomenlahden meripuolustusalueeseen ja Haapasaaren Puokissa sijaitsee puolustusvoimien etävalvottava tutka-asema. Haapasaaressa on myös Rajavartiolaitoksen merivartioasema passintarkastuspisteineen.


title: Haapasaari (Kotka)

text: Kirkon takana on 1800-luvun lopussa rakennettu koulu. Se lakkautettiin vuonna 1973, nykyään siellä on taidenäyttelyitä ja muita satunnaisten majoittautujia. Tutkijat kävivät keräämässä näytteitä koulun pihalta vuonna 2011. He sanoivat, etteivät ole koskaan nähneet missään niin paljon punkkeja. Myöhemmin selvisi, että kaksi sadasta tutkijoiden keräämästä punkista kantoi TBE-virusta. Määrä on kaksinkertainen Suomen muihin TBE-riskialueisiin verrattuna.


title: Haapasaari (Kotka)

text: Tutkijoiden mukaan on merkillepantavaa, että näin pieneltä alueelta on useampi kuolemantapaus. Punkit ovat eurooppalaista lajia, mutta kantavat TBE-viruksen Siperian alatyyppiä. THL:n mukaan riski saada TBE-tartunta Haapasaaresta on moninkertainen verrattuna esimerkiksi Paraisiin, joka tunnetaan korkean riskin TBE-alueena.


title: Haapasaari (Kotka)

text: Kotkan saaristossa, johon Haapasaarikin kuuluu, THL:n puutiaisaivotulehduksen riskialueiden kartoitustuloksen mukaan, TBE tapausten ilmaantuvuus (viiden vuoden tarkastelujaksolla 2013-2017) on 175 tapausta per 100 000 asukasta (vertaus Raahen saaristoon, jossa ilmaantuvuus 75/100 000 asukasta).


title: Haapasaari (Kotka)

text: Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Haapasaaren väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1910–1970.


title: Haapasaari (Kotka)

text: Vuosien 1960 ja 1970 taajamarajausten mukaan Haapasaaressa ei ollut lainkaan taajamia.


title: Haapasaari (Kotka)

text: Juha Vainion laulu "Mies itäsaariston" sijoittuu Haapasaareen. Veikko Lavi on kirjoittanut ja levyttänyt kappaleen "Laulu Haapasaaresta".


title: Harlu

text: Harlu on entinen Suomen kunta, joka sijaitsi Laatokan Karjalassa lähellä Sortavalaa Neuvostoliitolle vuonna 1944 luovutetulla alueella. Harlun pinta-ala oli vuonna 1939 252,6 km² ja asukasluku 7 828.


title: Harlu

text: Jänisjärvestä Laatokkaan laskevan Jänisjoen rantamille syntyi 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa nopeasti kasvava teollisuusyhdyskuntien sarja. Muista lähitienoista nopeasti erottautuvalle jokilaaksolle ryhdyttiin puuhaamaan omaa itsehallintoa 1900-luvun alkuvuosina.


title: Harlu

text: Harlun evankelisluterilaisen seurakunta perustettiin Keisarillisen Suomen senaatin 4. huhtikuuta 1916 tekemällä päätöksellä. Uusi seurakunta aloitti toimintansa vappuna 1918. Seurakuntaan lohkaistiin alueita Sortavalan maaseurakunnasta ja Ruskealan seurakunnasta. Myöhemmin seurakuntaan liitettiin myös osia Impilahden ja Soanlahden seurakunnista. Ortodoksista seurakuntaa Harluun ei perustettu, vaikka huomattava osa alueen asukkaista olikin ortodokseja. Harlun ortodoksit kuuluivat Sortavalan ja Suistamon ortodoksisiin seurakuntiin.


title: Harlu

text: Uuden seurakunnan perustamisen jälkeen ryhdyttiin alueella puuhaamaan myös oman kunnan perustamista. Ensimmäinen uuden kunnan perustamiseen tähtäävä kokous järjestettiin 1. toukokuuta 1921 ja anottiin valtioneuvostolta lupaa itsenäisen kunnan perustamiseen. Lupa saatiinkin ja myös Sortavalan maalaiskunnan kanssa syntynyt kiista saatiin ratkaistuksi, ja uusi kunta saattoi aloittaa toimintansa 1. elokuuta 1922. Uuden kunnan pinta-ala oli 210 km² ja asukasluku hieman alle 5 000 henkeä. Molemmat luvut ehtivät kasvaa ennen kunnan toiminnan lakkaamista.


title: Harlu

text: Harlun kunnan aluetta hallitsee Jänisjärvestä Laatokkaan laskeva Jänisjoki, jonka vuolaasti virtaaviin koskiin oli hyvä perustaa teollisuuslaitoksia. Jokilaaksosta muodostui nopeasti erittäin voimakas puunjalostukseen keskittynyt teollisuuskeskus, jonka ympärille uusi kunta perustettiin. Toki Harlun alueella toimi myös lukuisa määrä maanviljelijöitä, mutta teollisuustyöntekijöiden osuus väestöstä oli poikkeuksellisen suuri. Jänisjoen varteen perustettiin kolme merkittävää tehdasta.


title: Harlu

text: Jänisjoen yläjuoksulle Hämekoskeen oli 1800-luvun lopulla perustettu voimalaitos sekä Suomen ensimmäinen karpiiditehdas. Tehtaan toiminta jouduttiin kuitenkin lopettamaan karpiidin huonon menekin vuoksi ja tilalle valmistui vuonna 1902 puuhiomo ja kartonkitehdas. Puuhiomo korvattiin vuonna 1918 vaneritehtaalla. Vuonna 1921 valmistui vielä rautasulattamo rautaromun sulattamista varten. Hämekosken tehtaiden toiminta lakkasi rakennusten vaurioiduttua pahoin talvisodan pommituksissa. Hämekosken tehtaat toimivat aluksi nimellä Hämekoski Aktiebolaget ja sittemmin Karelia Wood -nimellä.


title: Harlu

text: 1900-luvun alkuvuosina perustettiin Leppäkosken kylään (Harlun kirkonkylä) voimalaitos, saha, puuhiomo sekä paperi- ja tiilitehdas. Leppäkoski Fabrikers Aktiebolag joutui vaikeuksiin 1920-luvun alkuvuosina uusien sahojen aiheuttaman kilpailutilanteen ja Venäjän markkinoiden tyrehtymisen vuoksi. Ratkaisuksi muodostui uuden voimalaitoksen ja selluloosatehtaan perustaminen. Talvisota koitui myös Leppäkosken tehtaiden toiminnan päätepisteeksi.


title: Harlu

text: Läskelänkoski kasvoi Harlun merkittävimmäksi teollisuuskeskittymäksi. Läskelänkoskeen oli Venäjän tykistöhallitus perustanut pienen sahan jo 1800-luvun alussa. Tykistöhallituksen luopuessa sahasta vuonna 1860 siirtyi koski tehtaineen Wärtsilän rautaruukin perustajan ja omistajan Nils Ludvig Arppen haltuun.


title: Harlu

text: Vuonna 1893 tehdas aloitti toimintansa puuhiomona ja vuonna 1905 tehtaaseen lisättiin paperikone. Myös sahaa laajennettiin. Läskelän tehtaat saivat nimekseen Läskelä Bruks Aktiebolag. Venäjän markkinoille tarkoitetun ruskean paperin valmistuksesta siirryttiin valkean sanomalehtipaperiin Suomen itsenäistyttyä ja idänkaupan tyrehdyttyä. Yhtiö osti vuonna 1924 talousvaikeuksiin ajautuneet Leppäkosken tehtaat. Vuonna 1935 Läskelän tehtaat siirtyivät Kymin Osakeyhtiön haltuun. Läskelän tehtaat pystyivät Harlun ainoina teollisuuslaitoksina jatkamaan toimintaansa myös jatkosodan aikana. Sodan jälkeen tehtaan toiminta jatkui neuvostoliittolaisten omistuksessa.


title: Harlu

text: Kunnallisten kansakoulujen lisäksi toimi Läskelän kylässä 1920-luvulta alkaen ammattikoulu, jossa opetettiin pojille puu- ja metallitöitä sekä tytöille kotitaloutta ja käsitöitä. Koulu palveli etenkin Läskelän tehtaan työntekijöiden koulutustarpeita. Vuonna 1938 käynnistyi Harlussa Mieskotiteollisuuskoulun toiminta. Koulu joutui lopettamaan toimintansa nopeasti Talvisodan sytyttyä. Omaa oppikoulua Harluun ei koskaan perustettu, vaan opinhaluisten täytyi suunnata kohti Sortavalan kouluja.


title: Harlu

text: Lukuvuonna 1937–1938 kunta oli jaettu 11 koulupiiriin. Ainakin seuraavat kansakoulut toimi Harlun kunnassa: Läskelässä (1882-), Hämekoskella (1898), Harlu (1900-), Joensuussa (1900-), Häyskynvaarassa, Paussussa, Heinäjoella (1914-) ja Läskelässä (1918-) sekä Viisossa.


title: Harlu

text: Harlussa toimi aktiivinen suojeluskunta, jolla oli myös oma meriosasto. Lähes jokaisella kylällä oli myös oma työväenyhdistyksensä. Harlulaisten liikuntaharrastuksesta pitivät huolta Harlun Urheilijat, pesäpallon parissa toiminut Urheiluseura Hyrske ja Voimistelu- ja Urheiluseura Läskelän Riento. Nuorille tarjosivat toimintaa partiolippukunnat Läskelän Toimenpojat ja Tytöt, Jänisjoen Vesat sekä Jananuksen Joukamot. Harlussa toimi myös Lotta-Svärd -osasto, metsästys- ja ampumaseura, nuorisoseuroja, marttayhdistyksiä, kaksi maamiesseuraa, kuoroja ja orkestereita sekä opettajayhdistys.


title: Harlu

text: Talvisodan aikana eivät harlulaiset joutuneet vielä evakkotaipaleelle, sillä sotatoimet eivät ulottuneet kunnan alueelle saakka. Ainoastaan kunnan itäisimpien osien asukkaat joutuivat lähtemään pakoon lähestyvää sotaa. Moskovan rauhassa 1940 Harlu siirtyi Neuvostoliiton haltuun, joten harlulaisten täytyi kuitenkin jättää kotiseutunsa sodan päätyttyä. Harlulaisten evakkojunat suuntasivat Kontiolahdelle, josta evakot siirtyivät Pohjois-Savon kautta Keski-Pohjanmaalle. Välirauhan aikana kunnantoimisto toimi ja hoiti harlulaisten asioita Nilsiässä, Kälviällä ja Kokkolassa. Jatkosodan sytyttyä kunnantoimisto palasi Harluun. Harlun seurakunnan kirkkoherranvirasto oli evakossa Kokkolassa, josta sekin palasi takaisin Harluun kesällä 1941. Syksyn aikana palasi valtaosa harlulaisista evakkopaikkakunniltaan takaisin kotiseuduilleen.


title: Harlu

text: Toisen kerran harlulaiset joutuivat evakkotaipaleelle Jatkosodassa Neuvostoliiton suurhyökkäyksen edellä kesällä 1944. Evakkojunat suuntasivat tällä kertaa Etelä-Pohjanmaalle. Kunnantoimisto suuntasi tällä kertaa Kauhavalle ja sittemmin Tikkakoskelle.


title: Harlu

text: Harlun kunnan toiminta lakkasi Jyväskylässä 11. joulukuuta 1948 pidetyn lopettavan kokouksen jälkeen. Samassa yhteydessä perustettiin Harlu-säätiö ja Harlun pitäjäseura vaalimaan harlulaisia perinteitä. Kirkkoherranvirasto evakuoitiin myös Kauhavalle ja se ehti toimia myös Jyväskylässä ennen seurakunnan lakkauttamista 4. joulukuuta 1949. Harlun kunta ehti toimia 26 ja seurakunta 31 vuotta. Useimpien harlulaisten maanviljelijöiden lopullisiksi asuinsijoiksi vakiintuivat Jyväskylän ja Pieksämäen seudut. Teollisuustyöväelle ei osoitettu varsinaisia evakkopaikkakuntia, joten he hajaantuivat halujensa mukaan ympäri maata.


title: Harlu

text: Varsinaisia kyliä oli yhdeksän: Harlu (Leppäkoski), Heinäjoki, Honkakylä, Häyskynvaara, Joensuu, Läskelä, Paussu, Tenjärvi ja Vehkalahti. Tarkemmin myös Kirkkolahti, Kontiolahti, Mäkisalo, Nukuttalahti, Orjatlahti, Pellotsalo, Pieni Tulola, Pohjus, Purovaara, Putsinlahti, Riekkala, Sulkasenlahti, Suuri Rytty, Suuri Tulola, Telkinniemi, Tukianmäki, Uijalanranta.Entinen Harlun kunnan alue kuuluu nykyisin Karjalan tasavallan Pitkärannan piiriin, jossa se on jaettu Harlun ja Läskelän maalaiskuntien kesken.


title: Harlu

text: Entiset harlulaiset pitävät yhteyttä toisiinsa kahden pitäjäseuran Harlu-seura ry:n ja Harlun Perinneyhdistys ry:n kautta. Yhdistykset järjestävät entisten harlulaisten tapaamisia ja muita tapahtumia sekä jäsenmatkoja Harluun. Harlusta on kunnan lakkauttamisen jälkeen julkaistu seuraavat kirjat:


title: Karvio

text: Karvio on kylä pohjoisella Heinävedellä, Valtatie 23:n ja Heinäveden reitin varrella. Heinäveden reitti laivaväylineen kulkee Karvion kohdalla Karvionkoskena, joka yhdistää Varisveden Kermajärveen. Koski kuuluu luokkaan 2 ja sen korkeus on 1,21 metriä. Se ja Kermankoski ovat Heinäveden reitin suosituimmat kalastuskosket. Karvionkoskeen istutetaan kalaa syksyisin ja se on oivallinen myös melontaan. Kosken yli kulkee 11 metriä korkea betonirakenteinen silta. Karvionkosken kiertää itäpuolelta vesiliikenteen mahdollistava Karvion kanava, joka on Heinäveden reitin vanhin kanava, rakennettu 1895–1896. Kanavassa on yksi sulku ja sitä ympäröi rakennusajan tyylin mukaisesti kaunis kanavapuisto. Kanavan äärellä on kanavanvartiotorni, joka ei kuitenkaan enää ole säännöllisessä käytössä. Kanava on automatisoitu ja on itsepalvelukäyttöinen.


title: Karvio

text: Karvio on Heinäveden kirkonkylän jälkeen Heinäveden toiseksi suurin taajama. Valtatien vierellä on Nesteen huoltoasema, päivittäistavarakauppa asiamiesposteineen, seurakuntakoti ja muutamia muita palveluja. Karvionkosken eteläpuoli on rakennettua aluetta sen pohjoispuolen ollessa rakentamatonta. Kosken länsipuolella sijaitsee lomakylä sekä leirintäalue, jonka yhteydessä olevaan vierasvenesatamaan mahtuu 20 venettä.


title: Karvio

text: Kylä valittiin Mikkelin läänin vuoden kyläksi 1993.


title: Kuittua

text: Kuittua on yksi Etelä-Savossa sijaitsevan Heinäveden kunnan kylistä. Kylä sijaitsee läntisellä Heinävedellä.


title: Jiddiš

text: Jiddiš on alun perin Keski- ja Itä-Euroopan aškenasijuutalaisten puhuma keskiaikaiseen saksaan pohjautuva kieli, jossa on vaikutteita myös seemiläisistä, slaavilaisista ja romaanisista kielistä. Jiddišiä kirjoitetaan heprealaisin kirjaimin, mutta sille on olemassa myös virallinen romanisaatiomuoto.


title: Jiddiš

text: Jiddiš sai alkunsa 900–1200-lukujen välillä Saksassa. Sitä puhui vielä 1930-luvulla äidinkielenään 10–11 miljoonaa ihmistä, kaksi kolmasosaa maailman juutalaisista. Holokaustin, juutalaisten assimiloitumisen sekä heprean ja venäjän käytön suosimisen seurauksena äidinkieleltään jiddišinkielisiä on nykyisin enää noin 1,5 miljoonaa. Arkikielenä ja äidinkielenä sitä käytetään joissain ortodoksijuutalaisissa ja hasidisissa yhteisöissä New Yorkissa ja Israelissa.


title: Jiddiš

text: Kielen omakielinen, saksalaisperäinen nimi "jiddiš" tulee adjektiivista ’juutalainen’, "jude+isch". Kielenpuhujat käyttävät siitä myös nimitystä "mame-loshn", ’äitien kieli’. Jiddišiä on kutsuttu myös juutalaissaksaksi. Sen sijaan joidenkin Saksan juutalaisten 1700–1800-luvuilla käyttämä saksan kielen muoto aškenasisaksa ei ollut jiddišiä.


title: Jiddiš

text: Äidinkielisiä jiddišinpuhujia on nykyisin noin 1,5 miljoonaa, joista vuonna 2009 Yhdysvalloissa 150 000. Puhujia on myös muun muassa Israelissa, ja Ruotsissa jiddiš on virallisesti vähemmistökieli. Yhdysvalloissa ja Israelissa ovat tiukan ortodoksiset haredijuutalaiset yhä säilyttäneet jiddišin arkikielenään, koska heille heprea on edelleen pyhä kieli ja siksi sopimaton arkikieleksi.


title: Jiddiš

text: Jiddiš sai alkunsa 900–1200-lukujen välillä, kun Ranskan juutalaiset muuttivat saksankielisille alueille Reinin laaksoon ja omaksuivat keskiyläsaksan murteen, johon sekoittui hepreaa, juutalaisranskaa ja juutalaisitaliaa. Heprean kieltä ei hyväksytty arkikieleksi, sillä se oli juutalaisille pyhä kieli, jota käytettiin vain uskonnollisissa yhteyksissä; lisäksi hepreasta puuttui paljon arkielämässä tarvittavaa sanastoa. Reininmaalta juutalaiset siirtyivät ristiretkiä pakoon idemmäksi Saksaan ja muualle Keski-Eurooppaan. On myös esitetty, että jiddiš on voinut syntyä idempänä: Baijerissa, Unkarissa ja Tšekissä, mistä se olisi levinnyt sekä länteen että idemmässä jo asuneille juutalaisille.


title: Jiddiš

text: Jiddišin historia jaetaan neljään vaiheeseen, varhaiseen jiddišiin (1000–1250), vanhaan jiddišiin (1250–1500), keskijiddišiin (1500–1750) ja nykyjiddišiin (1750–). Varhaisen jiddišin aikana puhujia oli Moselin, Reinin, Mainin ja Ylä-Tonavan varrella, ja se käsitti länsijiddišin murteita, jotka koostuivat saksan-, heprean-, aramean- ja latinalaiskielisistä elementeistä. Vanhan jiddišin aikana puhujia oli myös Böömissä, Määrissä, Puolassa, Liettuassa, Pohjois-Italiassa, Palestiinassa ja Egyptissä. Kieleen tuli slaavilaisia elementtejä juutalaisten siirryttyä itäänpäin. Jiddišin on määritelty muodostuneen omaksi kielekseen vuoteen 1300 mennessä. Vanhin tunnettu jiddišinkielinen teksti on Wormsin Mahzor (מַחֲזוֹר) vuodelta 1272 ja vanhin säilynyt jiddišinkielinen dokumentti vuodelta 1382.


title: Jiddiš

text: Keskijiddiš alkoi vuonna 1500, ja tuossa vaiheessa puhujia oli myös Alsacessa, Alankomaissa ja Pohjois-Saksassa. Itäjiddišin murteet syntyivät myös vaiheen aikana, mutta kirjakieli oli yhä länsijiddišiä. Vuonna 1534–1535 painettiin ensimmäiset jiddišinkieliset kirjat. Uuden jiddišin aikana, joka alkoi 1750, kieli taantui Länsi-Euroopassa, mutta levisi edelleen Itä-Euroopassa sekä Palestiinassa ja Amerikassa. Kieli rikastui huomattavasti juutalaisten poliittisen ja muun yhteiskunnallisen toiminnan laajetessa. Itäjiddiš sai kirjakielensä.


title: Jiddiš

text: Jiddišiä puhui vielä 1930-luvulla äidinkielenään 10–11 miljoonaa ihmistä, kaksi kolmasosaa maailman juutalaisista. Holokaustissa 1940-luvulla Itä-Euroopan jiddišinkielinen kulttuuri katosi. Toisen maailmansodan jälkeen jiddišin asemaa edelleen heikennettiin Neuvostoliitossa juutalaisten pakkoassimilaatiotoimenpiteillä. Yhdysvaltoihin muuttaneet juutalaiset pyrkivät amerikkalaistumaan ja vaihtoivat kielensä englantiin vapaaehtoisesti. Israelissa otettiin heprea käyttöön virallisena kielenä maan perustamisen myötä 1948, mikä johti jiddišin käytön vähenemiseen.


title: Jiddiš

text: Vuonna 1925 perustettiin Vilnassa jiddišin tutkimusinstituutti YIVO, joka on nykyisin maailman johtava juutalaisen kulttuurihistorian ja jiddišin kielen vaalija. YIVO toimii myös kielen auktoriteettina ja antaa sen oikeinkirjoitussuositukset.


title: Jiddiš

text: Suurin jiddišinkielinen sanomalehti on "Forverts", joka ilmestyy viikoittain New Yorkissa. Myös hasideilla on omia jiddišinkielisiä sanomalehtiään. New Yorkin radiossa esitetään jiddišinkielisiä radio-ohjelmia. Jiddiš on oppiaineena joissain yliopistoissa, etenkin New Yorkissa, mutta myös Euroopassa.


title: Jiddiš

text: Israelissa jiddiš ei ole saanut paljoakaan yhteiskunnan tukea, koska sitä pidetään laajalti surkean ghettoelämän nöyryytyksien ja juutalaisvainojen symbolina. Nykyheprea luotiin uuden, ghetosta vapautuneen ja voimakkaan Israelin juutalaisen kieleksi, ja jiddišiä oli vuosikymmenten ajan täysin sosiaalisesti hyväksyttyä pilkata ja halveksia. Israelin ilmapiiri on muuttunut vasta viime aikoina, kun jiddišinkielinen kirjallisuus, lauluperintö ja teatteri on ymmärretty tärkeäksi osaksi yhteistä, rikasta juutalaista kulttuuria. Nykyheprean äännejärjestelmä perustuu jiddišiin, ja hepreaan on myös omaksuttu useita käännöslainoja jiddišistä.


title: Jiddiš

text: Jiddiš, tarkemmin sen koillisjiddišin alamurre, oli 1880-luvulla lähes kaikkien Suomen juutalaisten äidinkieli. Saksan kielellä oli suuri vaikutus Suomessa käytettyyn jiddišiin. Jiddišin käyttö Suomessa väheni 1900-luvulla, kunnes vuonna 1930 jiddišin ilmoitti puhekielekseen enää seitsemän prosenttia suomenjuutalaisista. Jiddišistä oli tullut statukseltaan alhainen kieli niin juutalaisten kuin suomalaistenkin mielissä. Virallisista tilastoista huolimatta jiddišin kielellä oli keskeinen sija juutalaisen yhteisön niin uskonnollisessa kuin kulttuurielämässäkin vielä toisen maailmansodan jälkeen, etenkin vanhemman sukupolven keskuudessa. Nykyisin jiddišiä ei enää liiemmin käytetä Suomessa, vaikka vuonna 2003 kieltä ilmoitti osaavansa 24 prosenttia ja ymmärtävänsä 40 prosenttia suomenjuutalaisista aikuisista.


title: Jiddiš

text: Jiddiš jakautuu länsi- ja itämurteisiin, ja myös Pohjois-Puolan välimuoto voidaan erottaa omaksi murteekseen. Länsimurteet jaetaan luoteis-, keskiläntisiin ja lounaisiin murteisiin. Länsimurteita puhuttiin Länsi-Euroopassa ja Unkarissa, mutta ne ovat jo pääosin kadonneet. Itämurteita puhuttiin Itä-Euroopassa, ja ne levisivät siirtolaisten mukana myös Yhdysvaltoihin 1800-luvulla. Itäjiddiš jaetaan pohjois-, keski- ja etelämurteisiin (eli liettualaisiin, puolalaisiin ja ukrainalaisiin). Nämä murteet eroavat toisistaan ennen kaikkea vokaalien ääntämyksessä. Itäjiddišin puhujat on myös usein jaettu kahteen kieli- ja kulttuuripiiriin, litvakkeihin ja galitsialaisiin.


title: Jiddiš

text: Jiddišissä ei ole virallista kielimuotoa, mutta kirjoitetussa kielessä ja mediassa käytetään nykyisin YIVO-instituutin 1920- ja 1930-luvuilla kehittämää yleisjiddišiksi ("klal-shprakh") kutsuttua muunnelmaa. Se perustuu eteläisen itäjiddišin kielioppiin ja pohjoisen ääntämykseen. Yleiskieli oli alun perin tarkoitettu vain eri murteiden puhujien kanssakäymiseen, mutta murrealueiden kadottua siitä on tullut joillekin kielen ainoa muoto, ja se on myös yliopistoissa opetettava kielimuoto. New Yorkin hasidit käyttävät edelleen jiddišin perinteisiä murteita, etenkin unkarilaista murretta.


title: Jiddiš

text: Jiddiš on saanut paljon vaikutteita useista kielistä, joiden käyttöalueilla juutalaiset ovat asuneet. Jiddišin sanastosta noin 70–80 prosenttia tulee saksasta. Monin paikoin jiddiš ja saksa ovatkin keskenään lähes identtisiä, kuten esimerkkilause "ikh shrayb a briv" (jidd.) ja "Ich schreibe einen Brief" (saks.), ’kirjoitan kirjettä’. Toisaalta jotkin jiddišissä yhä yleisinä esiintyvät saksankieliset sanat ovat jo kadonneet saksasta ja päinvastoin.


title: Jiddiš

text: Vaikka jiddiš muistuttaakin kaikissa suhteissa paljon saksan kieltä ja sitä on kutsuttu väheksyen juutalaissaksaksi, jiddišiä ei voi pitää vain saksan murteena. Kielet ovat maantieteellisesti ja kulttuurisesti eriytyneet, eivätkä saksanpuhujat yleensä ymmärrä jiddišiä: sen sanastosta osa tulee muualta kuin saksan kielestä ja osa sen kieliopistakin tulee slaavilaisista kielistä.


title: Jiddiš

text: Heprealaisten sanojen osuus jiddišissä on noin 15 prosenttia. Myös arameankielistä sanastoa esiintyy. Uskonnollisessa kirjallisuudessa seemiläisperäisten sanojen osuus voi nousta jopa 25 prosenttiin. Kielen seemiläiset lainasanat ovat useimmin substantiiveja, mutta joskus myös esimerkiksi sanontoja.