title: Ninive

text: Niniven varhaishistoria alkaa 6 000-luvulla eaa., jolloin alueen ensimmäiset asukkaat rakensivat paikalle neoliittisen maatalouskylän. Asuttaminen ajoittuu samoihin aikoihin läheisten Hassunan ja Samarran kulttuurien kanssa, joiden katsotaan kuuluvan kupari-kivikauden ensivaiheisiin. Sittemmin kylällä oli yhteyksiä eteläiseen Mesopotamiaan, minkä voi päätellä alueelta löytyneiden kivisirppien ja myöhemmin myös keramiikan tyylistä. Vuoden 3 000 eaa. tienoilla keramiikka sai sumerilaisia vaikutteita, ja akkadilaisella kaudella se lienee joutunut etelästä tulleiden vaikutteiden kohteeksi. Vaikka Ninive olikin vanha kaupunki, se ei ollut vielä Vanhan Assurian aikana kovin merkittävä kaupunki, vaan senaikaiset hallitsijat keskittyivät kehittämään muita keskuksia.


title: Ninive

text: 1930-luvulla tehtyjen kaivausten perusteella yli 80% kaupungin kukoistuksesta näyttää sijoittuneen esihistorialliselle kaudelle. Ninive mainitaan vuodesta 1800 eaa. lähtien. Niniven perustajana pidetään Mesopotamian kuningas Nimrodia. Ninive oli Ištar-jumalattaren palvonnan keskus. Niniven kaupunki oli yksi Mitannin vasalleista 14. vuosisadalla eaa.


title: Ninive

text: Kaupungin vahva laajentuminen alkoi 800-luvulla eaa. Sanherib rakennutti kaupungista 700-luvulla eaa. todella ihmeellisen ja rakensi sinne vertaansa vailla olevan palatsinsa. Niniven kaupunginmuurissa oli 15 porttia, ja 18 kanavaa ohjasi sinne vettä ympäröiviltä kukkuloilta. Sanheribin poika Assarhaddon rakensi kaupunkiin suuren kirjaston ja määräsi vanhoja kirjoituksia kerättäväksi ja kopioitavaksi sen aarteiksi. Kaupungista onkin löydetty yli 20 000 tekstin kokoelma. Vuonna 612 eaa. Assyriaan tuskastuneet naapurikansat tuhosivat Niniven yhteisvoimin, vain 14 vuotta Assarhaddonin kuoleman jälkeen. Tästä tuhosta kaupunki ei enää koskaan toipunut entiselleen. Kaupungin alueella asuttiin kuitenkin vielä pitkään.


title: Ninive

text: Raamatussa Ninive mainitaan ensimmäisen kerran Ensimmäisen Mooseksen kirjan jakeessa 10:11: "Sieltä hän (Nimrod) siirtyi Assyriaan ja rakensi Niniven."


title: Ninive

text: Ninive mainitaan Raamatussa Israelin pitkäaikaisen vihollisvaltion, Assyrian, pääkaupunkina useita kertoja, etenkin Kuningasten kirjoissa ja Aikakirjoissa. Esimerkiksi jakeissa 2. Kun. 19:36 ja Jes. 37:37 se mainitaan Assyrian pääkaupunkina. Se mainitaan myös Joonan kirjan jakeissa 3:3 ja 4:1, joiden mukaan Joona itsekin asui siellä jonkin aikaa. Näiden kohtien mukaan kaupunki olisi ollut niin laaja, että kävelymatka sen ympäri olisi kestänyt kolme päivää, mikä merkitsisi, että Niniven ympärysmitta olisi ollut noin 100 kilometriä. Todennäköisesti tähän on kuitenkin luettu itse kaupungin ohella myös sen lähiseudun kylät. Siinä tapauksessa tämä suunnilleen pitäisikin paikkansa, mikäli rajana pidetään kaupungin läheisyydessä eri puolilla sijainneita Kouyunjikin, Nimrudin, Karamlesin ja Khorsabadin linnakkeita. Joonan kirjassa Niniveä pidettiin jumalattomana ja syntisenä kaupunkina, jonka Herra uhkasi tuomita, mutta sitä ennen hän oli lähettänyt Joonan sinne saarnaamaan, jotta niniveläiset katuisivat syntejään.


title: Ninive

text: Nahumin kirja sisältää lähes yksinomaan Niniveä vastaan suunnattuja profeetallisia ennustuksia. Esimerkiksi jakeissa 1:14 ja 3:19 sen ennustetaan täydellisesti tuhoutuvan. Näin tapahtuikin, mitä myöhäisemmätkin profeetat, esimerkiksi Sefanja pitivät jumalallisena rangaistuksena Assyrian ylpeydestä.


title: Ninive

text: Uudessa testamentissa Niniven katumukseen viitataan jakeissa Matt. 12:41 ja Luuk. 11:32.


title: Ninive

text: Nykyisin Niniven sijainti yhdistetään kahteen kumpulöydökseen, Koyunnjihin ja Nabi Yunaniin, ja kaupungin muureihin. Vuonna 1847 nuori brittiläinen tutkija Sir Austen Henry Layard löysi rauniot. Hän löysi Sanheribin palatsin, jossa on yli 80 huonetta ja valtavat reliefit. Hän löysi myös kuuluisan Assurbanipalin kirjaston.


title: Ninive

text: 15. lokakuuta 2005, Niniven (Ninawan) maakunta sai virallisen aseman. Alue on yksi tärkeimmistä sunniarabiprovinsseista. Väestö koostuu pääosin sunniarabeista ja etnisistä vähemmistöistä kuten kurdit ja Assyrian kristityt. Öljytuotannon keskus Mosul on Niniven (Niniwan) maakunnan pääkaupunki. Niniven maakunnalla tulee olemaan suurempi rooli Irakin politiikassa tulevaisuudessa.


title: Kalevala Koru

text: Kalevala Koru Oy on suomalainen koruja valmistava yritys, joka suunnittelee, valmistaa ja markkinoi kulta-, hopea- ja pronssikoruja. Yritys on alansa suurin Suomessa. Kalevala Koru Oy ja Lapponia Jewelry Oy muodostavat yhdessä Koru-konsernin. Kaikki korut valmistetaan Suomessa. Vuoden 2015 tutkimuksessa Kalevala Koru oli Suomen 11:nneksi arvostetuin tuotemerkki.


title: Kalevala Koru

text: Kalevala Korun omistaa Kalevalaisten Naisten Liitto. Aikaisemmin Kalevala Koru valmisti rautakautisten muinaiskorujen jäljitelmiä, mutta nyttemmin sen mallit edustavat nykyaikaista korumuotoilua, joka tosin hakee innoitusta Suomen historiasta ja kulttuurista.


title: Kalevala Koru

text: Kalevalan satavuotisjuhlat vuonna 1935 innostivat kirjailija Elsa Heporaudan pohtimaan miten suomalaisen kulttuurin arvo parhaiten tunnistettaisiin. Hän alkoi suunnitella kalevalaisille naisille omistetun patsaan pystyttämistä.


title: Kalevala Koru

text: Heporaudan aloitteesta perustettiin Muistomerkkitoimikunta, jonka tavoitteena oli pystyttää patsas Kalevalan aineiston runonlaulajanaisten muistoksi. Muistomerkin aiheeksi valittiin Louhi. Kansalaiskeräys ei tuottanut toivottua tulosta, joten patsashanketta vetävä naistoimikunta päätti perustaa varojen keruuta varten yrityksen, joka myi arkeologisten löytöjen pohjalta tehtyjä muinaiskoruja. Sodan syttymisen vuoksi keräysvarat päätettiin sijoittaa hädänalaisten auttamiseen, ja patsas toteutettiin paljon alkuperäistä ajatusta pienempänä. Vuonna 1941 Muistomerkkiyhdistyksen nimi vaihdettiin Kalevalaiset Naiset ry:ksi ja Kalevala Korusta perustettiin osakeyhtiö. Kuvanveistäjä Eemil Halosen vuonna 1940 tekemä pronssinen patsas nuoresta Louhesta on Kalevala Koru Oy:n myymälässä Helsingissä.


title: Kalevala Koru

text: Kalevala Korun tuotteet on aina valmistettu Suomessa. Sen sijaan Kalevala Korun tytäryhtiön Lapponia Jewelry Oy:n tuotantoa on ollut hopeakorujen osalta myös Kiinassa ennen kuin yritys siirtyi Kalevala Korun omistukseen.


title: Kalevala Koru

text: Kalevala Korun liikevaihto on noin 14,5 miljoonaan euroa, ja työntekijöitä sillä on noin 120 henkilöä.


title: Kalevala Koru

text: Kalevala Koru jakaa yhteistyössä Kalevalaisten Naisten Liiton kanssa vuosittain apurahoja suomalaisen kulttuurin edistämiseen oman kulttuurisäätiönsä kautta. Apuraha voidaan myöntää yksityisten henkilöiden ja yhteisöjen kansanperinteeseen liittyvään tutkimus- ja julkaisutoimintaan, esittävään taiteeseen ja kädentaitoihin.


title: Kalevala Koru

text: Yhtiön ensimmäinen toimitusjohtaja 1941–1950 oli Aino-Mari Mecklin. Toimitusjohtajana työskenteli vuosina 1988–2007 oli Marja Usvasalo. Vuonna 1996 Suomen liike- ja virkanaisten liitto valitsi hänet Vuoden naiseksi. Vuoteen 2011 asti toimitusjohtajana oli Laura Lares. Nykyinen toimitusjohtaja on Riitta Huuhtanen.


title: Assur

text: Assur on muinainen kaupunki Tigris-joen varrella. Se oli aluksi babylonialainen siirtokunta. Noin vuonna 1900 eaa. Assur itsenäistyi kaupunkivaltioksi, josta myöhemmin kehittyi Assyria.


title: Assur

text: Assur kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon.


title: Halikarnassoksen mausoleumi

text: Halikarnassoksen mausoleumi oli noin 353 eaa. rakennettu mausoleumi Halikarnassoksessa, nykyisessä Bodrumissa Turkissa. Sen rakennutti Kaarian kuninkaan Mausolloksen haudaksi hänen leskensä. Mausoleumi oli yksi antiikin maailman seitsemästä ihmeestä.


title: Halikarnassoksen mausoleumi

text: Halikarnassoksen mausoleumi oli aikansa mahtavin hautarakennus. Mauseleumin jalusta oli 38×32 metriä ja pinta-ala 1216 neliömetriä. Rakennuksen yläosan pyramidissa oli 24 askelmaa. Pyramidin huipulla oli neljän hevosen vetämiä vaunuja esittävä veistos. Plinius vanhemman mukaan koko hautarakennuksen korkeus oli 45 metriä. Siitä jalustan korkeus oli 20 metriä, 36 joonialaisesta pylväästä koostuneen pylväikön korkeus 12 metriä, yläosan pyramidin korkeus 6,8 metriä ja valjakkoryhmän korkeus 6 metriä. Mausoleumin seinät oli päällystetty sinisellä kalkkikivellä ja valkoisella marmorilla, ja sen sisäpuoli oli vihreää vulkaanista kiveä. Rakennukseen kuuluivat myös viemäriverkosto ja maanalaisia käytäviä. Sen ympärillä oli 2,5 hehtaarin alue, jota reunusti muuri.


title: Halikarnassoksen mausoleumi

text: Mausoleumia koristeli viisi aikansa tunnetuinta kuvanveistäjää: Skopas, Bryaksis, Leokhares, Timotheos ja Praksiteles. Rakennusta kiersi kaksi friisiä, joista yksi kuvasi lapiittien ja kentaurien taistelua ja toinen kreikkalaisten ja amatsonien taistelua. Jalustoihin oli kuvattu ihmishahmoja ja leijonia.


title: Halikarnassoksen mausoleumi

text: 1300-luvulla sattuneet maanjäristykset vaurioittivat mausoleumia, ja vuonna 1404 siitä tiedetään olleen tunnistettavissa enää perustuksen. 1400-luvun alkupuolella Maltan ritarit käyttivät mausoleumin rauniosta ja perustuksesta otettuja kiviä linnoituksensa vahvistamiseen. Bodrumin linnoituksen muureissa voi edelleen löytää kiillotettuja marmorilaattoja, jotka ovat peräisin tästä mausoleumista. Osa mausoleumin korkokuvista on päätynyt Lontooseen British Museumiin.


title: Matti Viialainen

text: Matti Tapani Viialainen (s. 16. helmikuuta 1953 Leppävirta) on Etelä-Karjalan maakuntajohtaja vuodesta 2013. Vuosina 2007–2013 hän toimi Etelä-Savon maakuntajohtajana. Vuodet 2000–2007 Viialainen oli SAK:n apulaisjohtaja.


title: Matti Viialainen

text: Viialainen oli vasemmistoliiton puoluesihteeri vuosina 1990–1995 ja Eurooppalainen Suomi ry:n toiminnanjohtaja vuosina 1996–1999.


title: Matti Viialainen

text: Viialainen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1977. Vuonna 2005 hän valmistui valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta. Gradunsa hän teki 22 vuoden opintotauon jälkeen SKP:n 14. edustajakokouksesta ja siihen johtaneesta kehityksestä. Edita julkaisi tutkielman vuonna 2005 nimellä "Neljä järisyttävää päivää. SKP:n puolinainen vallanvaihdos 1966".


title: Matti Viialainen

text: Politiikkaan Viialainen lähti Vietnam-solidaarisuustyön kautta. Hän oli Teiniliiton järjestösihteeri vuonna 1972 ja puheenjohtaja vuosina 1974–1975.. Kommunistiksi hän ryhtyi vuonna 1969.


title: Matti Viialainen

text: Vuosina 1990–1995 Viialainen toimi vasemmistoliiton puoluesihteerinä. 1990-luvun alussa hän oli yhtenä harvoista vasemmistoliittolaisista Suomen EU-jäsenyyden kannalla. Viialainen oli Eurooppalainen Suomi ry:n toiminnanjohtaja vuosina 1996–1999. Vuosina 2000–2007 hän oli SAK:n apulaisjohtaja.


title: Matti Viialainen

text: Keväällä 2005 Viialainen perusti vasemmistoliiton ja SDP:n yhdistymistä ajavan Vasemmisto yhteen -yhdistyksen. Hän erosi puolueesta keväällä 2006 ja asettui vuoden 2007 eduskuntavaaleissa SDP:n ehdokkaaksi tulematta kuitenkaan valituksi.


title: Matti Viialainen

text: Viialainen toimi vuosina 2007–2013 Etelä-Savon maakuntajohtajana. Hänet valittiin kesäkuussa 2013 Etelä-Karjalan uudeksi maakuntajohtajaksi. Viialainen aloitti tehtävässä joulukuussa edeltäjänsä Timo Puttosen jäätyä eläkkeelle.


title: Matti Viialainen

text: Vuosina 1995–1997 Viialainen oli Yrjö Sirolan Säätiön puheenjohtaja ja vuodesta 1998 varapuheenjohtaja.


title: Matti Viialainen

text: Viialainen on naimisissa ja hänellä on kolme aikuista lasta. Hän harrastaa poliittista historiaa ja kalastusta.


title: Mayflower

text: Mayflower oli laiva, joka kuljetti 102 puritaania Plymouthista Englannista Pohjois-Amerikkaan syksyllä 1620. Matka kesti yli kaksi kuukautta, ja sen pituus oli noin 3 000 kilometriä.


title: Mayflower

text: Perille saavuttuaan "Mayflowerilla" tulleet pyhiinvaeltajat perustivat Uuden-Englannin ensimmäisen pysyvän siirtokunnan Massachusettsin rannikolle. Ensimmäisten kuukausien aikana siirtokuntaa koetteli korkea kuolleisuus. Selvittyään talven yli puritaanit omaksuivat seudun intiaaneilta monia tärkeitä taitoja, joiden avulla pystyivät vahvistamaan Plymouthin siirtokuntaa.


title: Mayflower

text: "Mayflower" saapui takaisin Englantiin toukokuussa 1621. Tämän jälkeen alus teki vielä yhden matkan Ranskaan, mutta se päätyi romutettavaksi vuonna 1624.


title: Mayflower

text: "Mayflowerin" rakennuspaikka ja -aika eivät ole tarkalleen tiedossa, mutta todennäköisesti alus rakennettiin Harwichissa Essexin kreivikunnassa vuonna 1609 tai hieman aiemmin. Ominaisuuksiltaan "Mayflower" oli aikakautensa tyypillinen kauppa-alus ja laivatyypiltään kolmimastoinen karakki. Etu- ja päämasto olivat täystakiloidut. Karakkien tapaan se oli kyllin vakaa ja tilava tekemään pitkiäkin merimatkoja. Sen vetoisuus oli 180–200 tonnia. "Mayflowerin" korkeat, linnamaiset rakenteet suojasivat miehistöä ja matkustajia mutta hidastivat laivan liikkumista vastatuuleen. Navigointilaitteisiin kuuluivat muun muassa kompassi, astrolabi, tiimalasi, kvadrantti ja jaakobinsauva. Aluksen keskinopeus oli noin 125 kilometriä päivässä. Ranskalaisten ja espanjalaisten mahdollisten merihyökkäysten varalta alus oli varustettu 12 kanuunalla.


title: Mayflower

text: "Mayflowerin" komentajana toimi vuodesta 1609 eteenpäin Christian Jones, joka aikakirjoissa mainitaan myös yhdeksi aluksen omistajista. Jonesin komennossa "Mayflower" teki monia edestakaisia matkoja läpi kanaalin. Vuosina 1613–1616 aluksesta on useita havaintoja Thamesilla, ja aluksen mukana tulleet viinilastit viittaavat sen tekemiin matkoihin Euroopan johtaviin viininvalmistusmaihin Espanjaan, Ranskaan ja Portugaliin. Laivan tiedettiin myös kuljettaneen espanjalaista suolaa ja etikkaa Norjaan ja tehneen valaanpyyntimatkan Grönlantiin.


title: Mayflower

text: 1600-luvun alussa puritaanien radikaalit pyhiinvaeltajien ryhmät halusivat eroon eurooppalaisten kirkkojen vaikutuspiiristä. Englannin kuninkaan Jaakko I:n myöntämällä luvalla heille suotiin mahdollisuus purjehtia Amerikkaan vuonna 1620. "Mayflower" valittiin kuljettamaan puritaanit Atlantin yli. Maastamuuttajien ryhmään kerättiin 102 matkustajaa, joista puolet tuli Hollannin Leideniin paenneista pyhiinvaeltajista ja toinen puoli brittiläisistä puritaaneista.


title: Mayflower

text: "Mayflower" lähti Plymouthin satamasta 6. syyskuuta 1620. Matka alkoi ”suotuisissa tuulissa”, mutta ilmat muuttuivat nopeasti ja monet matkustajat kärsivät merisairaudesta. Purjehdus kesti hieman yli kaksi kuukautta ja oli kaikille matkaan osallistuneille vastenmielinen kokemus. Aluksella ei ollut liikkumatiloja niin suurelle määrälle matkustajia. Saadakseen yksityisyyttä monet eri suvut rakensivat itselleen pieniä eristettyjä hyttejä laivan välikannelle. Matkan aikana suolavesi valui ylemmältä kannelta hytteihin, joihin oli matkustajien lisäksi ahdettu heidän jokapäiväiset käyttötavaransa.


title: Mayflower

text: "Mayflowerin" tukirakennelmat olivat kovilla, mutta puusepän avulla alus onnistuttiin pitämään kasassa. Laivalääkäri oli ylityöllistetty jatkuvien sairauksien vuoksi. Komentaja Jones aikoi luopua matkasta ja kääntyä takaisin Englantiin mutta jatkoi suostuttelujen jälkeen matkaa. Vain kaksi ihmistä menehtyi, mutta monet matkustajista olisivat kuolleet, mikäli matka olisi jatkunut pidempään.


title: Mayflower

text: "Mayflower" saapui Cape Codiin nykyiseen Massachusettsiin marraskuun lopulla 1620 tehtyään matkaa noin 3 000 mailia. Tuulelle altis niemenkärki ei vaikuttanut sopivalta asuinpaikalta siirtokunnalle, ja alus jatkoi matkaansa Patuxet-nimiseen paikkaan, jonne matkustajat päättivät perustaa Plymouthin siirtokunnan. Rakennustyöt kuitenkin viivästyivät, sillä suurin osa matkustajista oli kuumetaudissa, ja "Mayflower" joutui toimimaan sairaalalaivana. Joulupäivänä 1620 osa matkustajista ja miehistöstä aloitti ensimmäisen rakennuksen pystyttämisen, ja paikalle nousi tyypillinen englantilaisten maanviljelijöiden käyttämä savimaja.


title: Mayflower

text: Pyhiinvaeltajat olivat kuitenkin varustautuneet huonosti talven varalle, eikä siemenien istutus onnistunut routaiseen maaperään. Seuraavien kuukausien aikana tullut nälänhätä heikensi siirtolaisten asemaa, ja kevääseen mennessä monet olivat kuolleet.


title: Mayflower

text: Maaliskuun lopulla pyhiinvaeltajat tutustuivat kahteen englantia puhuvaan paikalliseen intiaaniin, jotka kertoivat, että Patuxet oli autioitunut eurooppalaisten kauppiaiden ja kalastajien mukana tulleiden kulkutautien surmattua suurimman osan väestöä. Nuorempi intiaaneista, joka tunnettiin nimellä Squanto, oli siepattu 1610-luvun alussa brittiläiseen alukseen ja kuljetettu Lontooseen. Monien vaiheiden kautta hän oli päätynyt takaisin synnyinseudulleen ja oli valmis auttamaan siirtolaisia. Squanto toimi siirtolaisten tulkkina ja esitteli näiden johtajat paikallisten wampanoagien vaikutusvaltaiselle päällikölle Massasoitille. Tämä ystävyyssuhde osoittautui puritaanien tulevaisuuden kannalta elintärkeäksi. Intiaanit opettivat heitä metsästämään ja kalastamaan ja näyttivät, miten kuolleita sillejä käytettiin lannoitteena onnistuneen maissisadon takaamiseksi.


title: Mayflower

text: 5. huhtikuuta 1621 "Mayflower" aloitti paluumatkansa vajaalla miehistöllä. Aliperämies, pursimies ja kokki sekä 12 muuta miehistön jäsentä olivat menehtyneet ankaran talven aikana. Laivan ruumaan oli kerätty painolastiksi Uuden-Plymouthin satamasta suuri määrä kiviä. Voimakas länsituuli, joka oli menomatkalla hidastanut "Mayflowerin" etenemistä, kuljetti aluksen puolta lyhyemmässä ajassa takaisin. "Mayflower" saapui Lontooseen toukokuun ensimmäisen viikon aikana vuonna 1621.


title: Mayflower

text: Saman vuoden aikana Jones ehti kuljettaa "Mayflowerilla" vielä yhden suolalastin Ranskaan. Hänen vointinsa ei kuitenkaan ollut palannut ennalleen Uudessa-Plymouthissa vietetyn ankaran talven jälkeen, ja hän kuoli keväällä 1622.


title: Mayflower

text: "Mayflower" jäi seisomaan Thamesjoelle kahden seuraavan vuoden ajaksi. Vuonna 1624 alus todettiin nopeasti lahoavaksi hylyksi, jonka omistajat, Jonesin leski mukaan lukien, määräsivät arvioitavaksi muutamalle laivanrakentajalle ja merimiehelle. "Mayflowerin" hinnaksi saatiin tuolloin 128 puntaa, joka oli vajaa kuudesosa sen alkuperäisestä arvosta vuodelta 1609. Aluksen kohtalo on tuntematon tästä eteenpäin, mutta todennäköisesti se romutettiin. Erään lähteen mukaan "Mayflowerista" puretut puurakenteet ostettiin eräästä laivanromuttamosta ja kuljetettiin Buckinghamshireen, jossa niitä käytettiin ladon rakentamiseen. Mayflowerin lato on nykyään matkailunähtävyys.


title: Mayflower

text: "Mayflower"-niminen alus lähti Lontoosta Plymouthin siirtokuntaan myös vuonna 1629 ja kuljetti mukanaan 35 matkustajaa. Kysymyksessä oli kuitenkin eri laiva, sillä "Mayflower" oli paljon käytetty aluksen nimi.


title: Mayflower

text: Vuosina 1955–1956 rakennettiin Devonissa Englannissa "Mayflower II", joka oli näköismalli vuonna 1620 pyhiinvaeltajia kuljettaneesta aluksesta. Myös aluksen sisustus pyrki noudattamaan tarkkaan alkuperäistä mallia. "Mayflower II:n" kapteeniksi valittiin kokenut merenkävijä Alan Villiers, joka suuntasi aluksensa Atlantin yli huhtikuussa 1957. Samalla purjelaivan miehistö pääsi kokemaan millaista oli purjehtia Jaakko I:n aikaisella aluksella. Ensimmäisen kahden viikon ajan laivan laatikkomainen muoto aiheutti käytöksellään ongelmia miehistölle, mutta oikeaoppinen myrskypurjeen käyttö vakaannutti aluksen kulun kovassakin merenkäynnissä.


title: Mayflower

text: Sittemmin laivasta on tullut suosittu matkailukohde Massachusettsissa, ja se on valittu monien kansallisten ja valtiollisten juhlien pitopaikaksi. Kiitospäivänä vuonna 1970 Russell Meansin johtamat Amerikan intiaaniliikkeen (AIM) jäsenet valtasivat "Mayflower II:n" vastalauseena Yhdysvaltojen hallituksen kyvyttömyydelle hoitaa Amerikan intiaanien asioita.


title: Mayflower

text: Joulukuussa 2012 "Maylower II" hinattiin kuivatelakalle, jossa sen runkorakenteita ja laudoitusta vahvistettiin.


title: Ištar

text:
Ištar (sumeriksi "Inanna") oli Mesopotamian tärkein jumalatar läpi Mesopotamian historian. Ištarin symboleina olivat kahdeksansakarainen tähti ja leijona. Hänen tärkein temppelinsä, E-ana (taivaan talo), sijaitsi Urukin kaupungissa, missä hänet liitettiin Anun (taivaan jumala) tyttäreksi. Muissa traditioissa hänet mainitaan Nannan (kuun jumala) ja Enlilin tyttäreksi. Hänen veljensä oli auringon jumala Šamaš ja hänen siskonsa manalan jumalatar Ereškigal.
Ištarin nimen alkuperäinen muoto on ollut Eštar, ja hän oli rakkauden seksuaalisuuden jumalatar, jolla oli kuitenkin myös sotaisia tehtäviä. Eräs myytti kertoo, kuinka Ištar laskeutui alas manalaan, jota hänen sisarensa Ereškigal hallitsi. Kun Ištar oli poissa maan päältä, lakkasi kaikki kasvu ja uudelleensyntyminen. Vaikka Ištaria juhlittiin "neitsyenä", hänellä oli lukuisia rakastajia, muun muassa Tammuz eli Dumuzi. Ištar oli myös aamutähden eli Venuksen jumalatar.


title: Ištar

text: Missään vaiheessa Ištaria ei liitetty pysyvästi kenenkään jumalan puolisoksi tai äidiksi. Hänellä oli paljon rakastajia, joista tunnetuimpana voidaan mainita paimenjumala Dumuzi. Dumuzin ja Inannan ympärille kirjoitettiin paljon sumerinkielisiä kertomuksia, joissa kuvataan heidän välistä suhdettaan.Ištarin luonnetta on nykyään luonnehdittu myös paradoksaalisuuden ja vastakkainasettelun ilmentymäksi. Ištar on rikkonut Mesopotamian yhteiskunnan tabuja olemalla samaan aikaan hyvä–paha, aseksuaalinen-seksuaalinen, sodan ja rakkauden jumalatar.


title: Jacques Pierre Brissot

text: Jacques-Pierre Brissot de Warville (15. tammikuuta 1754 Chartres – 31. lokakuuta 1793 Pariisi) oli ranskalainen poliitikko ja yksi girondistien johtohahmoja Ranskan suuren vallankumouksen aikana. Hän pääosin johti Ranskan ulkopolitiikkaa vallankumoussotien alkuvaiheessa vuosina 1792–1793. Hänet teloitettiin niin sanottuna terrorin aikana.


title: Jacques Pierre Brissot

text: Brissot’n isä omisti kievarin Chartresissa. Brissot työskenteli nuoruudessaan avustajana asianajotoimistoissa Chartresissa ja Pariisissa, mutta hänen mielenkiintonsa siirtyi pian kirjoittamiseen. Englantilaismielisenä hän otti käyttöön lisänimen de Warville asetuttuaan Pariisiin vuonna 1774. Hän kirjoitti vuosina 1778–1783 "Le Courrier de l'Europe" -nimiseen lehteen. Seuratessaan vuoden 1782 vallankumousyritystä Genevessä hän tutustui kahteen sveitsiläiseen, jotka tulisivat myöhemmin vaikuttamaan Ranskan politiikassa, Honoré Mirabeauhon ja pankkiiri Étienne Clavièreen. Brissot julkaisi myös oikeustieteellisiä teoksia sekä vuosina 1782–1786 oikeusfilosofiaa käsitelleen kymmenosaisen teoksen "Bibliothèque philosophique du législateur, du politique et du jurisconsulte". Näissä varhaisissa teoksissa näkyi Voltairen ja Jean-Jacques Rousseaun ajatusten vaikutus. Lehtikirjoituksillaan Brissot pyrki yhdistämään eurooppalaisen sivistyneistön yli valtiorajojen.


title: Jacques Pierre Brissot

text: Asuessaan vuonna 1783 jonkin aikaa Lontoossa Englannissa Brissot perusti kaksi lyhytikäiseksi jäänyttä ranskankielistä aikakauskirjaa, joista toinen oli Englannin tieteen ja taiteen saavutuksia kuvannut "Journal de Lycée de Londres". Palattuaan Ranskaan Brissot vangittiin Bastiljin linnoitukseen neljäksi kuukaudeksi syytettynä Ranskan hallitusta ja kuningatar Maria Antoinettea vastaan suunnattujen pamflettien julkaisusta, mutta hänet vapautettiin jo syyskuussa 1784. Brissot perusti helmikuussa 1788 Englannin orjuudenvastaisen liikkeen innoittamana Pariisissa Sociéte des amis des noirs (”Mustien ystävien seura”) -nimisen järjestön. Seuran kautta hän tutustui Emmanuel Joseph Sieyèsiin, Nicolas de Condorcet’hen ja La Fayetteen. Brissot matkusti toukokuussa 1788 Yhdysvaltoihin edistämään seuran toimintaa. Kuultuaan Ranskan säätyjen yleiskokouksen kutsumisesta koolle hän palasi toukokuussa 1789 Ranskaan ja perusti "Le Patriote français" -nimisen poliittisen sanomalehden, jonka sensuuri välittömästi kielsi, mutta hän perusti sen uudelleen heinäkuussa tilanteen muututtua.


title: Jacques Pierre Brissot

text: Poliittiset vastustajat väittivät myöhemmin, että Brissot olisi ollut vallankumousta edeltäneinä vuosina poliisin salainen tiedottaja, petkuttaja ja pornografisten poliittisten häväistyskirjoitusten julkaisija. Väitteiden todenperäisyys on edelleen epäselvä, historiantutkija Robert Darnton väitti vuonna 1968 niitä tosiksi.


title: Jacques Pierre Brissot

text: Brissot valittiin heinäkuussa 1789 Pariisin kommuunin ensimmäiseen kaupunginvaltuustoon ja hän muun muassa otti haltuunsa Bastiljin avaimet linnoituksen valtaamisen jälkeen. Hän nousi kuuluisuuteen pidettyään 10. heinäkuuta 1791 jakobiiniklubilla puheen, jossa hän julisti kuningas Ludvig XVI:n menettäneen koskemattomuutensa syyllistyttyään epäilyttävään pakoyritykseen. Brissot esitteli puheessa myös oman ulkopoliittisen ohjelmansa. Hänet valittiin syyskuussa 1791 edustajaksi lakiasäätävään kansalliskokoukseen, jossa hän erikoistui pian ulkopoliittisiin kysymyksiin. Hänestä tuli kansalliskokouksen ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtaja ja pian käytännössä Ranskan ulkopolitiikan johtaja. Brissot kannatti vallankumouksen edistämistä sodalla, joka paljastaisi muiden valtioiden taantumuksellisuuden ja levittäisi saavutettua vapautta muualle Eurooppaan. Sota julistettiin Itävallalle huhtikuussa 1792.


title: Jacques Pierre Brissot

text: Brissot’n ympärille syntyi kansalliskokouksessa uusi vaikutusvaltainen puolueryhmä, girondistit, joita kutsuttiin hänen mukaansa myös ”brissotiineiksi” ("les brissotins"). Pohjana olivat hänen kolmen edellisen vuoden aikana solmimansa ystävyyssuhteet muun muassa Condorcet’n, Buzot’n, Pétionin sekä Rolandin ja tämän vaimon kanssa. Brissot oli jonkin aikaa hyvin vaikutusvaltainen Pariisin jakobiiniklubilla ja toimi lokakuussa 1791 pari viikkoa sen puheenjohtajanakin. Sodassa kärsityt tappiot romahduttivat hänen suosionsa, ja jakobiiniklubin enemmistö siirtyi kesän 1792 aikana radikaalimman Maximilien Robespierren puolelle. Ranskan ajautuessa kohti seuraavaa vallankumousta girondistit yrittivät turhaan pelastaa monarkian. Monarkian kumoamisen jälkeen Brissot ilmaisi vastenmielisyytensä Pariisin kommuunin ja sektioiden piiristä noussutta uutta sanskulottien liikehdintää kohtaan. Robespierre tuomitsi hänet ”vapaudenmurhasta” kommuunissa 1. syyskuuta 1792 pitämässään puheessa. Brissot erotettiin jakobiiniklubista 12. lokakuuta 1792.


title: Jacques Pierre Brissot

text: Brissot valittiin kuitenkin syyskuussa 1792 uuteen kansalliskonventtiin Eure-et-Loirin edustajana ja hän säilytti edelleen vaikutusvaltansa ulkoasiainvaliokunnassa. Ranskan sodanjulistus Englannille ja Hollannille helmikuussa 1793 perustui Brissot’n laatimassa mietinnössä esitettyyn suositukseen. Ludvig XVI:n oikeudenkäynnin yhteydessä Brissot äänesti vähemmistössä kuolemantuomion lykkäyksen puolesta. Valtataistelun kiihtyessä Robespierre syytti 3. huhtikuuta 1793 Brissot’ta vihollisen puolelle loikanneen kenraali Charles-François Dumouriez’n ystäväksi ja syypääksi tappiolliseen sotaan. Brissot ei ollut kovin näkyvässä asemassa vuoripuolueen ja girondistien välisessä lopullisessa yhteenotossa, mutta hänet yhtä kaikki määrättiin girondistivastaisen kansannousun yhteydessä 2. kesäkuuta 1793 kahdenkymmenenyhdeksän girondistiedustajan mukana erotettavaksi kansalliskonventista ja asetettavaksi kotiarestiin. Brissot onnistui pakenemaan Pariisista, mutta hän jäi kiinni Moulinsissa. Vallankumoustribunaali tuomitsi hänet 30. lokakuuta pidetyssä oikeudenkäynnissä kuolemaan ja hänet teloitettiin giljotiinissa seuraavana päivänä.


title: Jacques Pierre Brissot

text: Brissot kirjoitti vankeusaikanaan muistelmansa, jotka hänen poikansa julkaisi postuumisti vuonna 1830.


title: Temppeliprostituutio

text: Uskonnollinen prostituutio tai temppeliprostituutio tarkoittaa seksin harrastamista (muuten kuin oman vakituisen kumppaninsa kanssa) uskonnollisista syistä. Tällaista toimintaa harrastavasta naisesta puhutaan joskus temppeliprostituoituna, tosin sanan prostituutio nykyinen merkitys saattaa hämmentää sen merkitystä.


title: Temppeliprostituutio

text: Antiikin lähteissä (Herodotos ja Thukydides) on paljon mainintoja temppeliprostituutiosta. Babylonissa jokaisen naisen täytyi kerran elämänsä aikana mennä Ištarin temppeliin ja harrastaa siellä seksiä vieraan miehen kanssa. Tätä pidettiin vieraanvaraisuuteen verrattavana palveluksena ja siitä oli määrätty symbolinen maksu.


title: Eduard Uspenski

text: Eduard Nikolajevitš Uspenski (, 22. joulukuuta 1937 Jegorjevsk – 14. elokuuta 2018 Moskova) oli venäläinen lastenkirjailija. Hänen tunnetuimmat hahmonsa ovat Fedja-setä (Дядя Фёдор) eläinystävineen, krokotiili Gena (Крокодил Гена) ja Muksis (Чебурашка, "Tšeburaška"). Uspenskin lastenkirjoja on julkaistu yli 20 maassa. Ne ovat erityisen suosittuja Suomessa.


title: Eduard Uspenski

text: Uspenski syntyi Moskovan lähistöllä Jegorjevskissa. Jo nuorena hän oli innostunut humorististen kertomusten kirjoittaja, ja kirjailijan ammatti vei lopulta voiton jo valmistumiseen asti edenneistä lentokoneinsinöörin opinnoista. Hän toimi myös Moskovan television lastenelokuvaosastolla piirroselokuvien tuottajana. Uspenskin tuotanto sisältää lastenkirjojen ohella runokokoelmia ja näytelmiä. Hän on myös sovittanut muiden tekstejä näytelmiksi ja elokuviksi: tästä esimerkkinä Hannu Mäkelän hahmo Herra Huu, jonka seikkailuista Uspenski laati venäjänkielisen mukaelman. Neuvostoaikana Uspenski ei saanut julkaista uusia kirjoja yli kymmeneen vuoteen: hänen teoksiaan moitittiin ideologian puutteesta. Viimeisinä vuosinaan hän asui maaseudulla vaimonsa Jelenan ja kaksoistyttäriensä Iran ja Svetan kanssa.


title: Eduard Uspenski

text: Fedja-sedästä Uspenski on kirjoittanut useita kirjoja. Niistä ensimmäinen ja ehdottomasti suosituin, "Fedja-setä, kissa ja koira" (Дядя Фёдор, пёс и кот), ilmestyi venäjäksi vuonna 1974. Se käännettiin nopeasti suomeksi; käännöksen teki Martti Anhava. Suomessa on sittemmin myös nähty kirjasta useita näyttämösovituksia. Fedja-setä on aikuismainen kuusivuotias poika, jonka äiti ei halua päästää puhuvaa Matroskin-nimistä kissaa asumaan taloon. Siksi hän karkaa vanhempiensa luota asumaan maalle Prostokvašino-nimiseen kylään. Kylän nimi Простоквашино tulee venäjän sanasta Простокваша ’viili, kokkeli, kokkelipiimä’. Tovereina Fedja-sedällä ovat Matroskinin lisäksi muun muassa koira Musti, postiljooni Petškin, Mirri-niminen lehmä sekä keitolla ja perunoilla kulkeva traktori Tr-tr Mitja. Uspenski on jatkanut Fedja-sedästä kirjoittamista muissa teoksissa, mutta ne eivät ole osoittautuneet yhtä menestyksekkäiksi.


title: Mielenosoitus

text: Mielenosoitus on toiminta tai teko, jolla esitetään huomiota herättävästi vaatimus, vastalause, mielipide tai muu sellainen. Sanaa käytetään joukkoesiintymisestä.


title: Mielenosoitus

text: Mielenosoitukset ovat usein rauhallisia, mutta ne voivat karata käsistä. Mielenosoituksessa käytetään ainakin kahta erittäin merkittävää vapautta ja oikeutta, sananvapautta ja kokoontumisvapautta. Mielenosoituksiin liittyvät iskulauseet, yksinkertaiset lauseet tai sanat, joita toistetaan mielipiteen ilmaisemiseksi. Näitä iskulauseita huudellaan tai niitä kirjoitetaan kyltteihin.


title: Mielenosoitus

text: Rauhallinen mielenosoittaminen on useimmissa demokratioissa sallittua ja sen kieltämistä pidetään vajeena ihmisoikeuksien toteutumisena, koska kansanvallan perusteena on vapaa vaikuttaminen yleiseen mielipiteeseen ja julkinen mielipiteen muokkaaminen. Koska mielenosoitus on oikeus, Suomessa ei mielenosoitukseen anota lupaa, vaan annetaan ilmoitus mielenosoituksesta, jotta yleinen järjestys ja turvallisuus kyetään takaamaan.


title: Mielenosoitus

text: Tavallinen mielenosoitus on yleensä ulkotiloissa tapahtuvaa fyysistä mielipiteen ilmausta. Tämän lisäksi on olemassa virtuaalimaailmassa (videopeleissä tai keskustelualueilla (kuten keskustelupalstoilla) tapahtuvia, jokseenkin harvinaisia mielenosoituksia. Esimerkiksi toukokuussa 2007 suositussa tietokoneroolipelissä World of Warcraft pelaajat muodostivat pitkän ruumisjonon virtuaalihahmoista osoittaen mieltään yhdysvaltalaiselle Blizzard Entertainment -peliyhtiölle heidän huonon asiakaspalvelunsa takia.


title: Mielenosoitus

text: Suomen suurin yksittäinen mielenosoitus on vuoden 2018 Helsinki Pride, johon osallistui 30. kesäkuuta 100 000 ihmistä.


title: Mielenosoitus

text: Yleensä vakaissa yhteiskunnissa mielenosoitukset ovat rauhallisia, mutta mielenosoituksilla voi olla joukkokokoontumisina olla piirre valvomattomina tulla väkivaltaisiksi, missä voidaan mm. rikkoa alakerrassa olevien kauppojen ikkunoita, polttaa autoja ja pahoinpidellä oletettavasti toista mieltä olevia. Tämän estämiseksi myös maissa, joissa mielenosoitusta ei ole tehty valvonnan vuoksi luvanvaraiseksi, edellytetään mielenosoituksesta ilmoitusta.


title: Mielenosoitus

text: Rauhallista mielenosoittamista ei tule sekoittaa mellakkaan. Mellakat voivat syntyä mielenosoituksista, kun pieni osanottajajoukko menee liian pitkälle tai viranomaisten häirittyä rauhanomaista mielenosoitusta. Mellakoijat saattavat rikkoa ikkunoita yms. omaisuutta ja käyttäytyä uhkaavasti, jota yleensä seuraa poliisin väliintulo.Joukkokokous on tapa osoittaa joukkovoimaa. Joukkokokouksessa suuri väkijoukko kokoontuu julkiseen tilaan, yleensä torilla tai mieluummin hallinnolliselle aukealle, joka on keskeisellä paikalla vedotakseen päättäjiin ja vaikuttajiin, yleensä poliitikkoihin ja johtaviin virkamiehiin suoraan ja tiedotusvälineiden kautta. Suomessa tällainen paikka on ollut Senaatintori. Kansainvälisesti kuuluisa mielenosoituspaikka on ollut Kiinassa Taivaallisen rauhan aukio.


title: Mielenosoitus

text: Ranskassa maanviljelijät ja kuorma-autonkuljettaja tukkivat Pariisiin meneviä liikenneväyliä saadakseen huomiota asialleen. Venäjällä uutiskynnyksen yli nousee valtatien liikenteen tai rautatieyhteyden katkaiseminen 2–3 tunniksi, mikä ei vielä aiheuta valtiovallan voimakkaita vastatoimenpiteitä, mutta takaa julkisuuden joukkotiedotusvälineissä,


title: Mielenosoitus

text: Mielensoituksista tunnetuimpia ovat mielensosoitusmarssit, joiden rauhanomaisuutta viranomaiset pyrkivät valvomaan. Joissakin maissa ei mielenosoittaminen yhdessä marssimalla ole ilmoituksenvarainen vapausoikeuksiin kuuluva demokraattinen kansalaisvapaus, vaan luvanvarainen toimi, mikä mahdollistaa viranomaisille luvan epäämisen. Esimerkiksi Moskovassa järjestäjät ovat yrittäneet saada luvan Gay Pridelle, johon Moskovan kaupunki on vastannut kieltävästi useammin kuin 150 kertaa.


title: Mielenosoitus

text: Suomessa yksi suurimmista mielenosoitusmarsseista on ollut 1930 järjestetty talonpoikaismarssi. Euroopan unionissa maanviljelijät järjestävät traktorimarsseja. Joissain mielenosoituksissa huomiota herätetään paheksuttavalla käytöksellä, esimerkiksi alastomuudella.


title: Mielenosoitus

text: Joitain vakiintuneita ja juhlalliseksi muuttuneita mielenosoitusmarsseja ei enää pidetä varsinaisina mielenosoituksina. Tällaisiksi ovat muuttuneet mm. vappumarssit ja paraatit, joilla osoitetaan joukkovoimaa tai voimannäyttöä. Paraatien merkitys sotatilanteessa on osoittaa valloitetun alueen tai kaupungin asukkaille, että valta on vaihtunut. Tällöin kysymys on usein voitonparaatista.


title: Mielenosoitus

text: Myös uskonnollisilla liikkeillä on julkisia marsseja, joilla osoitetaan yhteisön monilukuisuus julkisesti sekä sen sanoma. Tällöin ei kuitenkaan viitata tapahtumaan mielenosoituksena, vaan kulkueena. Esimerkkinä on mm. ortodoksien ristisaatto.


title: Mielenosoitus

text: Mielenosoituksellinen äänimerkin käyttö kaupunkiliikenteessä voi olla mielenosoittamisen väline. Tätä käytettiin mm. Tallinnassa pronssisoturimellakoiden yhteydessä. Ajonopeus hidastettiin 20–30 km/h, ja annettiin äänimerkkejä.


title: Mielenosoitus

text: Virallisissa yhteyksissä, esimerkiksi kokousten yhteydessä voivat vähemmistöön jääneet tai sellaiset, joiden mielen mukaan asioita ei käsitellä, voivat virallisetkin kokousedustajat suorittaa ulosmarssin eli poistua mielenosoituksellisesti yhdessä samanaikaisesti kokouksesta, jolloin se huomataan ja joissain tapauksissa se menee tiedoksi myös joukkotiedotusvälineisiin.


title: Mielenosoitus

text: Ulosmarssina Suomessa viitataan myös suunnittelemattomaan ja lyhyeen mielenosoituslakkoon, josta ei ole tehty asianmukaista lakkovaroitusta, ja joka sen vuoksi voi osoittautua työtuomioistuimessa laittomaksi työtaistelutoimeksi.


title: Mielenosoitus

text: Joissain tapauksissa terroriteot ovat mielenosoitustapa. Uhreja on varsinaiseen taisteluun nähden vähän, mutta julkisuus on melkoinen. Ehkä yksi kuuluisimmista terroriteoista on ollut Frans Ferdinandin murha 1914, joka tarjosi syyn Itävalta-Unkarille Serbian kuningaskunnan rankaisemiseen sodalla, minkä seurauksena Venäjän keisarikunta aloitti Serbiaa suojellakseen Itävalta-Unkarin vastaisen liikekannallepanon, jonka seurauksena Saksan valtakunta julisti sodan Venäjälle ja ensimmäinen maailmansota alkoi.


title: Mielenosoitus

text: Suomessa Eugen Schauman teki poliittisen murhan 1904 hankkiakseen Suomen asialle julkisuutta.


title: Mielenosoitus

text: Palvelunestohyökkäykset viranomaisten tai merkittävien tahojen verkkopalvelimille ovat tapa osoittaa vastustusta asianomaisen tahon menettelyä vastaan. Samalla voidaan myös osoittaa, ettei verkkopalvelun ylläpitäjä kykene estämään häirintää, jolloin se on myös voimannäyttö ja tietoteknisessä mielessä voimankäyttöä.


title: Mielenosoitus

text: Joidenkin Viron ministeriöiden verkkosivut joutuivat hyökkäyksien kohteiksi pronssisotilasmielenosoitusten yhteydessä, millä tavallaan demonstroitiin sitä, ettei Viro NATO-maanakaan kykene suojelemaan edes tietoverkkojaan. Puolustaakseen verkkojaan Viro hankki itselleen NATO-maiden organisaatioon kuuluvan kehityskeskuksen suojelemaan verkkoja.


title: Mielenosoitus

text: Suomen kielessä mielenosoitus käsittää kaikenlaiset mielenilmaukset, minkä vuoksi mielenosoitus voi tarkoittaa myös väkivaltaista mielenosoitusta, josta voi kehittyä mellakka. Suomessa kokoontumislaki käyttää mielenosoituksista "yleisen kokouksen" nimikettä.


title: Mielenosoitus

text: Yleinen kokous on järjestettävä rauhanomaisesti sekä osanottajien tai sivullisten turvallisuutta vaarantamatta ja heidän oikeuksiaan loukkaamatta. Tällaista tilaisuutta järjestettäessä on huolehdittava siitä, ettei kokoontumisesta aiheudu huomattavaa haittaa ympäristölle. Julkisen vallan on edistettävä kokoontumisvapauden käyttämistä turvaamalla oikeus kokoontua ilman ulkopuolista häiriötä ja luomalla edellytyksiä yleisten kokousten järjestämiselle.


title: Mielenosoitus

text:
Kokoontumislaissa tarkoitetusta, ulkona yleisellä paikalla järjestettävästä yleisestä kokouksesta kuten mielenosoituksesta tulee ilmoittaa poliisille vähintään kuutta tuntia ennen kokouksen alkua. Mitään määrämuotoa (esimerkiksi lomakkeen käyttöä) tai ilmoitusmaksua laki ei kuitenkaan vaadi, vaan ilmoituksen voi tehdä myös suullisesti. Ilmoituksen jättäminen poliisille on maksutonta.
Myöhemminkin tehtyä ilmoitusta voidaan pitää pätevänä, jos tapahtumasta ei aiheudu kohtuutonta haittaa yleiselle järjestykselle. Yksittäisen henkilön mielenilmauksesta ei tarvitse ilmoittaa kenellekään.
Yleisestä kokouksesta ilmoitettaessa poliisille on kerrottava
Kokouksen järjestäjän on lisäksi nimettävä yhteyshenkilö, jonka kanssa poliisi voi sopia tarvittavista järjestelyistä ja johon poliisi voi olla yhteydessä kokouksen aikana.


title: Mielenosoitus

text: Kuka hyvänsä täysi-ikäinen yksilö tai oikeushenkilö voi toimia mielenosoituksen järjestäjänä. 15–18-vuotias voi järjestää yleisen kokouksen, mikäli hänen voidaan katsoa kykenevän vastaamaan siitä aiheutuvista velvoitteista.


title: Mielenosoitus

text:
Mielenosoituksen saa järjestää ulkona sijaitsevalla julkisella paikalla kuten kadulla, torilla tai muussa vastaavassa kokoustarkoitukseen soveltuvassa yleisessä paikassa pyytämättä tähän lupaa alueen omistajalta tai haltijalta. Jos kaksi eri tahoa haluaa käyttää samaa paikkaa, on ensisijainen oikeus sillä, joka on tehnyt kokoontumisilmoituksen ensimmäisenä. Jos toinen taho on kuitenkin perinteisesti tai sopimuksen mukaan käyttänyt paikkaa, sillä on ensisijainen oikeus. Poliisi voi – yhteyshenkilön kanssa neuvoteltuaan – osoittaa mielenosoituksen siirrettäväksi toiseen, mielenosoituksen kannalta sopivaan paikkaan, mikäli se
a) vaarantaa ihmisten turvallisuutta,
b) aiheuttaa huomattavaa haittaa ympäristölle tai vahinkoa omaisuudelle,
c) häiritsee kohtuuttomasti sivullisia tai liikennettä, taikka
d) häiritsee valtiovierailua tai julkisyhteisön järjestämää kansainvälistä tilaisuutta.


title: Mielenosoitus

text: Mielenosoituksessa saa käyttää julisteita, banderolleja, tunnuksia, äänenvahvistimia ja muita tavanomaisia kokousvälineitä sekä tilapäisiä rakennelmia. Järjestäjän on huolehdittava siitä, etteivät nämä välineet aiheuta vaaraa tai kohtuutonta haittaa osanottajille, sivullisille, tai ympäristölle. Järjestäjän on puhdistettava kokouspaikka kokouksen jälkeen ja poistettava pystyttämänsä rakennelmat.


title: Mielenosoitus

text: Yleisen kokouksen järjestäjällä on velvollisuus huolehtia siitä, että tilaisuudessa säilyy järjestys. Tätä varten hän voi asettaa järjestyksenvalvojia kokouspaikalle ja sen välittömään ympäristöön. Yleisessä kokouksessa tai sen lähiympäristössä ei saa kantaa ampuma- tai teräaseita eikä muita rikoksentekoon soveltuvia välineitä. Poliisi voi kieltää alkoholin hallussapidon yleisessä kokouksessa. Mikäli järjestäjän suorittamat toimenpiteet eivät riitä varmistamaan turvallisuutta, poliisi voi kieltää tilaisuuden järjestämisen tai keskeyttää sen.


title: Mielenosoitus

text: Jos joku "tahallaan tai törkeästä huolimattomuudesta" lyö laimin yleisestä kokouksesta poliisille ilmoittamisen ja siten aiheuttaa huomattavaa vaaraa yleiselle järjestykselle ja turvallisuudelle tai rikkoo olennaisesti poliisin lain nojalla antamia määräyksiä, hän syyllistyy kokoontumislain 26 §:n tarkoittamaan kokoontumisrikkomukseen, josta voidaan tuomita sakkorangaistukseen.


title: Mielenosoitus

text:
Suomessa viime vuosien tunnetuimpia mielenosoituksia ovat olleet "kuokkavierasjuhlat" ja Smash ASEM. Perinteisistä, joka vuosi toistuvista yleisistä kokouksista esimerkkinä ovat puolueiden vapputapahtumat.
Suomessa on osoitettu mieltä muun muassa seuraavissa tilanteissa


title: Mielenosoitus

text: Pride on globaali liike seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen ylpeydestä seksuaalisesta suuntautumisestaan ja sukupuoli-identiteetistään. Pride puolustaa seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksia. Suomessa Pride-tapahtumia ja kulkueita on järjestetty vuodesta 1974 lähtien ja vuodesta 2000 eteenpäin joka vuotista Setan järjestämää tapahtumaa Helsingissä on kutsuttu Helsinki Prideksi.


title: Mielenosoitus

text: 28. marraskuuta 2014 eduskunnan täysistunnossa äänestettiin tasa-arvoisesta avioliittolaista. Eduskuntatalon eteen kansalaistorille kerääntyi tuhansia lakimuutosta kannattavia mielenosoittajia.


title: Mielenosoitus

text: 10. helmikuuta 2017 turvapaikanhakijat aloittivat mielenosoituksen Helsingin keskustassa jossa vuorokauden ympäri mieltään osoittavat irakilaiset ja afganistanilaiset vaativat parempaa maahanmuuttopolitiikkaa ja pakkopalautusten lopettamista.


title: Mielenosoitus

text: Suomi Ensin liike aloitti samana päivänä oman mielenosoituksensa protestina turvapaikanhakijoiden mielenosoitukselle.


title: Mielenosoitus

text: Vuoden 2016 itsenäisyyspäivänä Helsingissä järjestettiin poikkeuksellisen suuri määrä mielenosoituksia, muun muassa


title: Diffuusio

text: Diffuusio on ilmiö, jossa molekyylit pyrkivät siirtymään väkevämmästä pitoisuudesta laimeampaan tasoittaen mahdolliset pitoisuuserot ajan mittaan. Molekyylit liikkuvat satunnaisen lämpöliikkeen eli Brownin liikkeen mukaan. Sokerin sekoittuminen kahviin on eräs käytännönläheinen esimerkki diffuusiosta. Diffuusiovoima on nk. virtuaalivoima: yksittäiseen partikkeliin ei kohdistu voimaa joka kuljettaisi sitä diffuusion suuntaan. Diffundoitumissuunta määräytyy todennäköisyyden mukaan siten, että todennäköisimmin partikkeli siirtyy paikaltaan sellaiseen paikkaan, missä ei ole partikkelia.


title: Diffuusio

text: Pohjimmiltaan diffuusio johtuu entropian kasvusta ja termodynamiikan toisesta laista. Kun sokerimolekyylit sekoittuvat kahviin, vähenee systeemissä erilaisten tilojen määrä ja niin ollen entropia kasvaa. Yleisesti kun konsentraatiogradientti tasoittuu, vähentää se systeemin erilaisten olotilojen määrää ja siten kasvattaa entropiaa. Näin ollen diffuusio on spontaani prosessi, ja sokerin erottaminen kahvista vaatii ulkopuolista energiaa.


title: Diffuusio

text: Diffuusio on erittäin tärkeä ilmiö biologiassa.


title: Diffuusio

text: Diffuusio esiintyy myös fysiikassa.


title: Diffuusio

text: Transistorien valmistus puolijohteista perustuu siihen että esimerkiksi piin sähkönjohtavuutta voidaan muuttaa jopa tekijällä miljoona diffusoimalla valittuja seosatomeita piihilaan. Näin aikaansaadut n-tyypin ja p-tyypin seostetut alueet muodostavat transistorien lähde- ja nielualueet, ja erilaisia vastuksia.


title: Diffuusio

text:
Boori ja fosfori ovat yleisimmät seostusaineet. Niiden diffuusio piissä edellyttää noin 1 000 °C lämpötilaa.
Diffuusiouuni on resistiivisesti lämmitetty, kaasulla täytetty kvartsiputki, johon piikiekot ladataan suurissa erissä, yleensä 25–200 kpl kerralla. Boori ja fosforiatomit diffundoituvat muutamassa tunnissa mikrometrin luokkaa olevia etäisyyksiä piikiekon sisään. Koska kaikkien aineiden, myös epäpuhtauksien diffuusio kiihtyy korotetussa lämpötilassa, on kiekot pestävä erittäin huolellisesti ennen diffuusiovaihetta, ettei kiekolle pääse esimerkiksi metalliatomeja, jotka vaikuttavat haitallisesti varauksenkuljettajien elinaikaan.


title: Diffuusio

text:
Metalliseosten faasimuutoksiin liittyy seosatomien liikettä faasirajan yli ympäröivästä matriisista syntyvään faasiin diffuusion avulla.
Käänteisessä ilmiössä faasi liukenee ympäröivään matriisiin, mikäli liukeneva faasi ei ole vallitsevassa korkeassa lämpötilassa tasapainossa. Myös yksifaasisten metalliseosten heterogeenisen valurakenteen homogenisoituminen lämpökäsittelyssä perustuu diffuusioon. Suurikokoisten seosatomien diffuusion avulla tapahtuvat faasimuutokset vaativat korkeita lämpötiloja tai pitkiä aikoja, kun taas pienet välisija-atomit liikkuvat hilassa nopeasti faasista toiseen myös matalammissa lämpötiloissa. Suurilla jäähdytysnopeuksilla myös välisija-atomeja jää liuokseen kyllästeiseen faasiin, koska nämä eivät ehdi diffundoitua erkaumiin. Tästä on käytännön esimerkkinä teräksen karkaisu hiilen lujittaessa välisija-atomina martensiittifaasia ja karkaisua seuraava nuorrutuslämpökäsittely, jossa hiilikyllästeisessä martensiitissa syntyy karbidierkaumia.


title: Diffuusio

text: Diffuusiota kaasussa voidaan lähestyä kineettisen kaasuteorian avulla. Näin tekemällä on rajoituksensa nestemäisiä liuoksia tarkastellessa, varsinkin "ioniliuoksissa", mutta yleiset trendit diffuusiossa noudattavat samoja säännönmukaisuuksia.


title: Diffuusio

text:
Tarkastellaan matkaa, jonka hiukkanen kulkee vapaasti toisiin hiukkasiin törmäysten välillä. Olkoon hiukkaset "a"-säteisiä palloja. Kuljettuaan matkan "l", hiukkanen on pyyhkinyt tilavuuden formula_1, ja kun määritellään "n" hiukkasten määrälliseksi tiheydeksi, on törmäysten määrä "N" silloin formula_2. Laittamalla "N" = 1, saamme matkan formula_3, jonka hiukkanen kulkee törmäysten välillä keskimäärin:
missä formula_5, eli hiukkasen törmäyspoikkipinta-ala. Kun hiukkasten keskinopeus on formula_6, on keskimääräinen aika matkalle törmäysten välissä:


title: Diffuusio

text:
Voimme olettaa, että hiukkasen uusi nopeusvektori on satunnainen törmäysten jälkeen (energian ja liikemäärän säilymisen puitteissa). Keskimäärin hiukkasen poikkeama "x"-, "y"- ja "z"-suunnissa on kuitenkin 0, koska joka suunta on yhtä todennäköinen. Tämä ei kuitenkaan estä niitä liikkumasta pois lähtöpisteestään. Voimme osoittaa pistetulon avulla (kts. alla), että jos määrittelemme formula_9, missä "r" on matka törmäysten välillä (huomaa, ettei "r" ole vakio), niin "N" törmäyksen jälkeen hiukkanen on liikkunut keskimäärin matkan "R" lähtöpisteestään
Koska formula_11, saamme formula_12.
Käyttämällä formula_7, "N" törmäykseen kuluva aika on keskimäärin


title: Diffuusio

text:
Tällöin formula_15, eli
Maxwellin-Boltzmannin jakaumasta voimme osoittaa, että
missä k on Boltzmannin vakio, T absoluuttinen lämpötila ja m hiukkasten massa, jolloin
eli


title: Diffuusio

text:
Saavumme kaavaan formula_10 seuraavasti (kaavan johtaminen on eroteltu erikseen näin, jotta yllä oleva käsittely on helpompi seurata). Olkoon
missä R on diffuusionliikkeen paikkamuutosvektori, ja r jne. paikkojen muutokset törmäysten välillä. formula_21.


title: Diffuusio

text: Kuitenkin keskimäärin, yhtä moni pistetuloista on positiivinen kuin negatiivinen, ja vaikka |r|, |r| jne. eivät ole samoja, ne ovat kuitenkin kaikki samasta jakaumasta, jolloin keskimäärin, kun jakauma on hyvin iso, pistetulojen summa on nolla. Mitä suurempi jakauma, sitä helpommin summa on nolla. Täten


title: Diffuusio

text:
Kun määrittelemme formula_24, saamme
josta määrittelemällä formula_26, päädymme


title: Annalistinen koulukunta

text: Annalistinen koulukunta eli "Annales-koulukunta" () on Ranskassa syntynyt ja kautta maailman levinnyt historiankirjoituksen koulukunta, joka on vaikuttanut voimakkaasti historiankirjoitukseen länsimaissa koko 1900-luvun ajan. Koulukunta tunnetaan eritoten sosiologian tieteellisten menetelmien mukaanottamisesta historiantutkimukseen toteamalla, että historiantutkimuksessa piti ottaa huomioon kaikki yhteiskunnan osatekijät.


title: Annalistinen koulukunta

text: Alsacessa sijaitseva Strasbourgin yliopisto oli siirtynyt ensimmäisen maailmansodan jälkeen, vuonna 1918, takaisin ranskalaisten haltuun. Yliopistoa uudelleenperustamaan värvättiin nuoria ja innostuneita tiedemiehiä. Heistä kaksi historioitsijaa, Marc Bloch ja Lucien Febvre, perustivat yhdessä vuonna 1929 historiallisen aikakauslehden "Annales d’histoire économique et sociale". Lehden keskeisenä tarkoituksena oli suunnata historiantutkimus pois perinteisestä tapahtumahistoriasta, sotahistoriasta, poliittisesta historiasta sekä niin sanotuista merkittävistä yksilöistä. Taustalla oli tieteellistä kunnianhimoa ja kapinaa 1800-luvun historiankirjoituksen auktoriteetteja vastaan. Esikuvana oli muun muassa vuosisadan alun saksalainen historiankirjoitus, mutta eritoten uusi tiede: sosiologia. Näin perustettu lehti antoi nimensä vuosisadan merkittävimmälle historiankirjoituksen koulukunnalle, vaikka sen nimi on muuttunut useita kertoja.


title: Annalistinen koulukunta

text: Sosiologian tutkimusmenetelmien lisäksi omaksuttiin vaikutteita muun muassa psykologiasta, jota varsinkin Lucien Febvre on käyttänyt tutkimuksissaan. Myös maantieteellä oli erityisesti ranskalaisella maantieteilijällä Paul Vidal de la Blachella merkittävä rooli annalistien tutkimusmenetelmien kehittämiseen.


title: Annalistinen koulukunta

text: Annalistien keskuudessa kehittyivät uudenlaisten lähteiden avustuksella ja myötävaikutuksella muun muassa mentaliteettien historia, totaalinen historia, käsitykset eri pituisesta ajan ja tapahtumien välisestä kestosta (durée), joka oli tapahtumaa keskeisempi. Enää eivät vain asiakirjadokumentit olleet ainoata lähdemateriaalia, vaan myös materiaalinen kulttuuri pääsi toimijaksi historiankirjoitukseen.


title: Annalistinen koulukunta

text: Perustajista Marc Bloch toimi ensisijaisesti keskiajan historioitsijana ja tutkimusmenetelmien filosofina. Lucien Febvre keskittyi enemmänkin 1500-lukuun ja sen jälkeiseen historiaan. Myöhempiin suuntauksen edustajiin kuuluva Fernand Braudel käytti ensimmäisenä käsitettä "totaalihistoria" annalismin kuvaajana.


title: Annalistinen koulukunta

text: Kun tarkastelee Annales. Histoire, Sciences Sociales –lehden sisältöä, voi havaita eritoten antropologian tulleen hyvin keskeiseksi aputieteeksi tutkimukselle. Samoin laaja sivilisaatioiden tutkimus, jota voidaan kutsua myös kulttuurihistoriaksi, on laajasti käsitettynä eräs nykyisen kirjoittajasukupolven toiminta-alue. Vahvimmin annalisteja on kritisoitu marxilaisen tutkimuksen näkökulmasta. se on katsonut, että annalismilta puuttuu kattava yhteiskunnallinen teoria.


title: Annalistinen koulukunta

text: "Ensimmäinen sukupolvi""Toinen sukupolvi""Kolmas sukupolvi"


title: Luettelo h-mollimessun levytyksistä

text: Luettelo joistain Johann Sebastian Bachin h-mollimessun levytyksistä:


title: Osmium

text: Osmium () on siirtymäalkuaineisiin kuuluva metallinen alkuaine. Se on jaksollisessa järjestelmässä 76. alkuaine. Sen kemiallinen merkki on Os, sulamispiste 3 030 °C, ja atomipaino 190,23. Se on tihein luonnollisesti esiintyvä alkuaine.


title: Osmium

text: Osmiumin löysi 1803 Smithson Tennant liuottaessaan platinaa kuningasveteen. Tällöin jäi musta aines, jonka hän todisti myöhemmin koostuvan osmiumista ja iridiumista. Osmiumilla on hyvin käyttökohteita: sitä voidaan käyttää metalliseoksissa vahvikkeena sekä muun muassa sähkölaitteissa tai sydämentahdistimissa. Osmium ei ole ihmiselle itsessään haitallista, mutta sen pinnalta haihtuva osmiumtetroksidi on myrkyllinen.


title: Osmium

text: Eri yhdisteissä osmiumilla esiintyvät hapetusluvut +II, +IV ja +VIII, joista viimeksi mainittu esiintyy osmiumtetroksidissa (OsO).


title: Osmium

text: Osmium on kemiallisesti varsin passiivinen alkuaine, joka luetaan jalometalleihin. Hienojakoisena jauheena se yhtyy ilman hapen kanssa helposti haihtuvaksi osmiumtetroksidiksi, joka on erittäin myrkyllinen. Osmium reagoi myös lämmittäessä ilman hapen kanssa. Se ei normaalisti reagoi happojen kanssa, paitsi kuuman typpihapon, rikkihapon ja kuningasveden kanssa. Osmium reagoi myös korkeissa lämpötiloissa halogeenien kanssa muodostaen osmoniumfluorideja, -klorideja, -bromideja ja -jodideja. Tämän lisäksi se voi muodostaa karbonyyliyhdisteitä sekä reagoida happiryhmän alkuaineiden kanssa. Osmiumtetroksidi on pahanhajuista. Osmiumilla on myös toinen oksidi, osmiumdioksidi (OsO).Osmium muodostaa kaikilla yleisimmillä hapetusasteillaan kompleksiyhdisteitä. Tyypillisiä ligandeja ovat emäksiset typpiyhdisteet kuten ammoniakki, amiinit, pyridiini, bipyridiini ja fenantroliini. Myös alkeeni- ja bentseenikomplekseja tunnetaan. Eräiden bipyridyyli- ja polypyridyylien soveltuvuutta katalyyteiksi ja lääketieteellisiin käyttökohteisiin on tutkittu.


title: Osmium

text: Osmium on kova, kiiltävä, sinertävänvalkoinen tai hopeinen metalli. Huolimatta kovuudestaan osmium on melko haurasta. Osmiumia ei voi muotoilla kuten muita metalleja, mikä vähentää sen käyttömahdollisuuksia. Osmiumin tiheys huoneenlämpötilassa on 22,589×10 kg/m. Se on tihein alkuaine, kaikista joiden tiheys on voitu kokeellisesti mitata; se on hieman iridiumia tiheämpi ja yli kaksi kertaa niin tiheä kuin lyijy. Sen kiderakenne on heksagoninen.


title: Osmium

text: Osmiumilla on platinaryhmän alkuaineista korkein sulamispiste (3 303 kelviniä). Sen kiehumispiste on 5 285 kelviniä.


title: Osmium

text: Vuonna 1803 Smithson Tennant koetti liuottaa platinaa kuningasveteen, jolloin jäljelle jäi musta aines, joka ei liuennut. Happokäsittelyn avulla hän sai eroteltua tästä aineksesta osmiumin lisäksi iridiumia. Osmium nimettiin sen hajun perusteella: "osme" tarkoittaa kreikaksi hajua. Todellisuudessa hajun tuottaa osmiumin oksidi osmiumtetroksidi.


title: Osmium

text: Osmium esiintyy platinamalmeissa lejeerinkinä. Yleensä osmiumin ja platinan kanssa yhdessä esiintyvät myös rodium, rutenium ja palladium. Osmium on lähes aina seoksena iridiumin kanssa. Osmiumia esiintyy Venäjällä sekä Pohjois- ja Etelä-Amerikassa. Keskimäärin osmiumia on 1,5 ppb (massa), joka tekee siitä yhden harvinaisimmista alkuaineista. Yleensä osmiumia saadaan nikkelin jalostamisen sivutuotteena, ja sitä tuotetaan vuosittain vain noin 100 kg. 100 grammaa puhdasta osmiumia maksaa noin 5 430 euroa. Suurin osa osmiumista tuotetaan Kanadassa.


title: Osmium

text: Perinteinen osmiumin erotusmenetelmä muista jalometalleista on monivaiheinen eikä kovin tehokas. Malmin sisältämät kulta, platina ja palladium liukenevat kuningasveteen ja liukenematon osmiumin lisäksi iridiumia, ruteniumia ja rodiumia sisältävä jäännös kuumennetaan lyijykarbonaatin ja hiilen kanssa niin, että muodostuu sula materiaali. Näin muodostuu arvokkaat metallit sisältävä lyijyfaasi, josta jäähdytyksen jälkeen poistetaan kuona. Tämä faasi sulatetaan ja siitä valmistetaan rakeita, jotka liuotetaan typpihappoon lyijyn poistamiseksi. Liukenemattomasta jäännöksestä saadaan natriumvetysulfaatin avulla rodium poistettua. Tämän jälkeen jäännös käsitellään natriumperoksidilla, jolloin osmium muodostaa natriumosmaattia. Natriumosmaatti reagoi kloorin kanssa helposti haihtuvaksi osmiumtetroksidiksi, joka puhdistetaan tislaamalla ja voidaan pelkistää osmiumiksi esimerkiksi natriumboorihydridin avulla. Vaihtoehtoisesti osmaatti voidaan pelkistää formaldehydin avulla.


title: Osmium

text: Työlään perinteisen menetelmän tilalle on kehitetty liuotinuuttomenetelmä, jossa muut metallit saadaan erotettua käyttämällä spesifisiä sopivia komplekseja muodostavia liuottimia. Tämän jälkeen osmium ja rutenium erotetaan tosistaan oksideina.


title: Osmium

text: Osmiumia ei voida sulattaa ja muokata samalla tavalla kuin muita metalleja, joten sen käyttö jää melko vähäiseksi. Osmiumia käytetään esimerkiksi täytekynien kärkiin, sähkölaitteisiin, instrumenttien kärjissä sekä kompasseissa. Aikoinaan sitä käytettiin myös hehkulamppujen hehkulangoissa. Osmiumlankaiset lamput kuitenkin hajosivat helposti, minkä vuoksi se korvattiin pian tantaalilla ja volframilla. Osmiumia on käytetty myös sormenjälkien etsimiseen, sillä osmium reagoi pienenkin rasvamäärän kanssa.


title: Osmium

text: Osmiumia käytetään useasti muiden metallien kanssa seoksina, jolloin saadaan yleensä erittäin kovia yhdisteitä. Platinan (90 %) ja osmiumin (10 %) seosta käytetään lääketieteessä muun muassa sydämentahdistimissa ja sydämen keinoläpissä.


title: Osmium

text: Osmiumtetroksidi on ainoa osmiumin yhdiste, jolla on kaupallista merkitystä. Osmiumtetroksidiksia voidaan käyttää orgaanisessa kemiassa katalyyttinä, kun kaksoissidoksesta halutaan dioli. Osmiumia voidaan käyttää myös ammoniakin syntetisoinnin katalyyttinä.


title: Osmium

text:
Osmiumilla on useita stabiileja isotooppeja. Suurin osa luonnossa esiintyvästä osmiumista on isotooppia Os, jonka osuus on 41 % kaikesta osmiumista. Muita yleisiä ovat Os, Os ja Os. Osmiumin ytimessä on 76 protonia, ja neutronien määrä vaihtelee 86:n ja 120:n välillä.
Osmium itsessään ei ole myrkyllistä, mutta sen palamistuote osmiumtetroksidi on myrkyllistä. Osmiumtetroksidia haihtuu metallisen osmiumin pinnalta korkeissa lämpötiloissa tai kun metallinen osmium on jauheena. Jo 0,11 mg osmiumtetroksidia kuutiometrissä voi aiheuttaa päänsärkyä sekä ärsytystä silmissä, iholla ja hengitysteissä.


title: Go-Daigo

text: Go-Daigo (1288–1339) tuli Japanin keisariksi 1318. Vuonna 1219 oli keisarilta ja jopa shōgunilta vienyt vallan Hojo-suku, jonka jäsenet toimivat sijaishallitsijoina. Go-Daigo alkoi juonittelut Hojojen syrjäyttämiseksi 1331. Juoni paljastui ja Go-Daigo pakeni ensin luostariin ja karkotettiin kiinnisaamisen jälkeen Okisaarille. Hän oli kuitenkin ehtinyt saada kannattajia, jotka vuoteen 1333 mennessä kukistivat Hojot ja pakottivat nämä tekemään seppukun eli rituaalisen itsemurhan. Voitto oli suurelta osin taitavan sissisodankävijän Kusunoki Masashigen ansiota, sillä hänen pienen joukkonsa menestys innosti muutkin liittymään kapinaan. Alkoi harvinainen ajanjakso, jolloin Japania hallitsi keisari ilman välimiehiä. Tätä aikaa, jota kesti vain vuodesta 1333 vuoteen 1336, kutsutaan nimellä Kenmu-restauraatio. Monet samuraijohtajat, jotka olivat kannattaneet Go-Daigoa pettyivät hänen heikkouteensa ja nousivat vuoden 1335 lopulla kapinaan Ashikaga Takaujin johdolla. Takauji nimitti erään prinssin keisariksi, jolloin maa jakautui kahteen toisiaan vastaan taistelevaan osaan.


title: Otsonikato

text: Otsonikadolla tarkoitetaan stratosfäärissä eli Maan ilmakehän yläosassa sijaitsevan otsonikerroksen ohenemista. Otsoni on kolmesta happiatomista muodostunut molekyyli, joka absorboi eli imee itseensä tehokkaasti Auringon lähettämää ultravioletti- eli UV-säteilyä. Otsonikerroksen heikkeneminen kasvattaa maan pinnalle saapuvan UV-B-säteilyn määrää, mikä voi olla tuhoisaa alhaisempaan säteilymäärään sopeutuneille eliöille. Se voi aiheuttaa ihosyöpää ja muita vaurioita sekä vahingoittaa kasveja ja planktonia.


title: Otsonikato

text: Otsonikadosta puhuttaessa tulee erottaa kaksi erillistä mutta toisiinsa yhteydessä olevaa ilmiötä: hidas, melko vakaa ja maailmanlaajuinen stratosfäärin otsonin kokonaismäärän väheneminen (noin 3,5 % vuosien 1964–1980 keskimääräisestä tasosta) 1980-luvun alusta lähtien, ja paljon voimakkaampi mutta jaksoittainen otsonin väheneminen Maan napa-alueilla. Jälkimmäisestä ilmiöstä puhuttaessa käytetään usein termiä ”otsoniaukko”, vaikka kyse ei ole aukosta vaan otsonikerroksen ohentumasta. Otsoniaukon syntymekanismi poikkeaa keskileveysasteiden otsonikerroksen ohenemisesta, mutta molemmat ilmiöt perustuvat siihen, että kloori- ja bromiatomit katalysoivat otsonia tuhoavia reaktioita.


title: Otsonikato

text: Nykyisen otsonikadon on osoitettu johtuvan ihmisen ilmakehään päästämistä kemiallisista yhdisteistä, joista vapautuu kloori- ja bromiatomeja stratosfääriin. Näistä yhdisteistä tärkeimmät ovat halogenoidut hiilivedyt, pääasiassa CFC-yhdisteet eli freonit ja halonit. Ensimmäisen kerran niiden otsonikerrosta tuhoava vaikutus ennustettiin 1970-luvulla. 1980-luvun alussa näytti siltä, että huoli otsonikerroksesta oli ollut aiheeton, mutta vuonna 1985 maailmaa hätkäytti uutinen, jonka mukaan otsonipitoisuudet Etelämantereen yllä olivat vähentyneet kymmenessä vuodessa jopa 40 %. Koska otsonikerros estää haitallisten UV-säteilyn aallonpituuksien (270–315 nm) pääsyä Maan pinnalle, otsonin väheneminen on aiheuttanut maailmanlaajuista huolta. Otsonikadon estämiseksi solmittiin vuonna 1987 Montrealin pöytäkirja, jolla rajoitettiin CFC-yhdisteiden ja muiden otsonikerrosta tuhoavien aineiden käyttöä. Päästörajoitusten avulla näiden aineiden pitoisuudet ilmakehässä on saatu laskuun, ja otsonikerroksen toipumisen toivotaan alkavan viimeistään 2020-luvulla.


title: Otsonikato

text: Vuonna 2018 otsonikadon on havaittu jatkuneen, ja otsonikerroksen elpyminen on vaarantunut.


title: Otsonikato

text: Ilmakehän otsonista (O) noin kymmenesosa sijaitsee ilmakehän alimmassa osassa, troposfäärissä. Suurin osa (90 %) on ylempänä stratosfäärissä, noin 10–50 kilometrin korkeudessa, jossa se muodostaa niin sanotun otsonikerroksen. Maan pinnalle tuotuna (NTP-olosuhteissa) kaikki ilmakehän otsoni vastaisi noin kolmen millimetrin paksuista kerrosta koko maapallolle levitettynä. Otsonikerroksen paksuutta mitataan yleensä Dobsonin yksiköissä (DU): yksi DU vastaa 0,01 millimetrin otsonikerrosta NTP-olosuhteissa. Tyypilliset otsonikerroksen paksuuden arvot ovat siis luokkaa 300 DU. Etelämantereen otsoniaukon kohdalla lukema voi alimmillaan olla noin 100 DU.


title: Otsonikato

text: Otsonimolekyyli syntyy, kun aallonpituudeltaan alle 242 nanometriä (nm) oleva Auringon ultraviolettisäteily hajottaa ilmakehän happimolekyylin (O) kahdeksi happiatomiksi (O). Näin lyhytaaltoista säteilyä ei esiinny alle 30 kilometrin korkeudella. Atomaarinen happi yhdistyy sitten tavalliseen happimolekyyliin, jolloin syntyy otsonia. Otsoni absorboi voimakkaasti lyhytaaltoista (200–310 nm) UV-säteilyä, joka saa sen hajoamaan. Näin se estää UV-säteilyn etenemisen Maan pinnalle asti. Hajoamistuotteet voivat reagoida keskenään ja muodostaa jälleen otsonia.


title: Otsonikato

text: Reaktioissa M on jokin molekyyli, esimerkiksi happi- tai typpimolekyyli, joka ei muutu reaktiossa mutta ottaa vastaan ylimääräisen energian. Absorptiossa vapautunut energia aiheuttaa stratosfäärin lämpötilaprofiilin: lämpötila kasvaa ylemmäs mentäessä päinvastoin kuin troposfäärissä. Näin syntynyt rajavyöhyke, tropopaussi, eristää alemmat ilmakehän kerrokset stratosfääristä. Vapaa happiatomi voi toisaalta yhdistyä myös otsonimolekyyliin ja muodostaa kaksi tavallista happimolekyyliä tuhoten siten otsonia. Nämä valokemialliset reaktiot, joissa otsonia syntyy ja tuhoutuu Auringon säteilyn vaikutuksesta, tunnetaan Chapmanin reaktioina. Ne esitti ensimmäisenä Sidney Chapman vuonna 1930.


title: Otsonikato

text: Otsonikerroksen paksuus vaihtelee maapallolla sekä ajallisesti että paikallisesti. Otsonin jakautumiseen vaikuttavat pääasiassa Auringon säteilymäärän vaihtelut ja ilmakehän kiertoliike. Otsonia syntyy ja tuhoutuu eniten tropiikissa, jossa säteily on runsainta. Kuitenkin otsonikerroksen paksuus on yleisesti ottaen pienempi päiväntasaajan lähellä kuin napa-alueilla. Tämä johtuu stratosfäärissä vallitsevasta hitaasta Brewerin–Dobsonin kiertoliikkeestä, joka kuljettaa tropiikissa syntynyttä otsonia navoille.


title: Otsonikato

text: Otsonia voivat tuhota useat kemialliset radikaalit, joista tärkeimmät ovat hydroksyyli (OH), typpioksidi (NO) sekä atomaarinen kloori (Cl), bromi (Br) ja vety (H). Näillä kaikilla on sekä luonnollisia että ihmisperäisiä lähteitä. Ihminen on muuttanut otsonin synty- ja tuhoutumisreaktioiden välistä tasapainoa lisäämällä etenkin aktiivisen kloorin ja bromin määrää stratosfäärissä. Näitä alkuaineita on tietyissä orgaanisissa yhdisteissä kuten CFC-yhdisteissä, jotka voivat päätyä stratosfääriin tuhoutumatta troposfäärissä. Yläilmakehässä ultraviolettisäteily hajottaa yhdisteet, jolloin vapautuu kloori- ja bromiatomeja. Nämä puolestaan voivat tuhota otsonia toimimalla katalyytteina esimerkiksi seuraavasti:


title: Otsonikato

text: Tässä klooriatomi reagoi otsonimolekyylin kanssa irrottaen siitä yhden happiatomin, jolloin syntyy kloorimonoksidia (ClO). Vapaa happiatomi puolestaan muuttaa kloorimonoksidin takaisin klooriksi. Lopputuloksena otsoni on muuttunut hapeksi mutta kloori ei ole kulunut reaktiossa. Muut katalyytit toimivat vastaavalla tavalla. Yksi klooriatomi voi tuhota jopa satatuhatta otsonimolekyyliä, ennen kuin se kulkeutuu takaisin troposfääriin. Bromi on jopa 60 kertaa klooria tehokkaampi otsonintuhoaja ja lisäksi pitkäikäisempi, mutta sitä kulkeutuu stratosfääriin vähemmän. Toisaalta kloori voi joksikin aikaa poistua kierrosta sitoutumalla otsonia tuhoamattomiksi reserviyhdisteiksi, joita ovat esimerkiksi kloorinitraatti ja suolahappo. Bromin reagoimattomat muodot ovat hyvin lyhytikäisiä, eikä se siksi varastoidu vastaavanlaisiksi reserviyhdisteiksi.


title: Otsonikato

text: Kloorin ja bromin lisäksi myös muut halogeenit, kuten fluori ja jodi, voivat toimia katalyytteina otsonia tuhoavissa reaktioissa. Fluoria on sekä CFC-yhdisteissä että haloneissa, mutta stratosfäärissä suurin osa siitä muodostaa reagoimatonta vetyfluoridia (HF). Jodiyhdisteitä vapautuu runsaasti meristä, mutta nämä kaasut ovat sen verran lyhytikäisiä, että niitä ei ilmeisesti pääse stratosfääriin merkittäviä määriä.


title: Otsonikato

text: Otsonin tuhoutumista jouduttavat siis erilaiset katalyytit, joita ovat sekä vedyn ja typen oksidit että kloori ja bromi. Kaikki nämä tulevat stratosfääriin pääasiassa pitkäikäisten, alailmakehästä kulkeutuneiden kaasujen hajotessa. Pitkäikäisyys tarkoittaa käytännössä sitä, että kaasut ovat troposfäärissä reagoimattomia, eivät liukene veteen eivätkä absorboi näkyvää valoa tai pitkäaaltoista ultraviolettisäteilyä. Vasta stratosfäärissä kaasut hajoavat lyhytaaltoisen UV-säteilyn vaikutuksesta. Typen oksidien määrään stratosfäärissä vaikuttavat etenkin dityppioksidin eli ilokaasun (NO) päästöt ja vetyradikaalien määrään metaanin pitoisuus. Metaania kulkeutuu stratosfääriin Brewerin–Dobsonin kiertoliikkeen mukana. Stratosfäärissä olevan kloorin tärkeimmät lähteet ovat CFC- ja HCFC-yhdisteet sekä metyylikloridi (CHCl). Bromia puolestaan vapautuu pääasiassa haloneista ja metyylibromidista (CHBr).


title: Otsonikato

text: Otsonikato johtuu siitä, että ihminen on lisännyt edellä mainittujen kaasujen pitoisuuksia ilmakehässä. Ihmiskunnan aikaansaama ilmakehän lisääntynyt kasvihuonekaasujen pitoisuus viilentää lisäksi stratosfääriä, mikä nopeuttaa yläilmakehän otsonikerrosta tuhoavia prosesseja.


title: Otsonikato

text: Otsonin reaktiot luonnollisten katalyyttien eli vedyn ja typen oksidien kanssa eivät voi selittää havaittua otsonikatoa. Klooriyhdisteillä on ollut ihmisen ilmakehään päästämistä yhdisteistä suurin vaikutus otsonikatoon. Esimerkiksi CFC-11 (CFCl) absorboi stratosfäärissä lyhytaaltoista (alle 260 nm) auringonsäteilyä, joka irrottaa siitä yhden klooriatomin. Jäljelle jäänyt CFCl reagoi edelleen, ja siitä vapautuu lisää klooria ja fluoria.


title: Otsonikato

text: Klooria ja bromia pääsee stratosfääriin myös luonnollisista lähteistä, kuten tulivuorista, joista vapautuu ilmakehään suuria määriä kloori- ja fluorivetyä, sekä maasta ja merestä vapautuvasta metyylikloridista ja -bromidista. Stratosfäärissä olevasta kloorista arviolta noin 16 % ja bromista 27–42 % on luonnollista alkuperää. Ihmistoiminnan vaikutusta pidettiin aiemmin luonnollisten lähteiden rinnalla merkityksettömän pienenä, mutta sateiden ansiosta vain hyvin pieni osa luonnollisesta kloorista pääsee ylempään ilmakehään vahingoittamaan otsonikerrosta. Sen sijaan esimerkiksi CFC-yhdisteet ovat veteen liukenemattomia ja pääsevät siksi esteettä stratosfääriin. Vain hyvin voimakkaat tulivuorenpurkaukset voivat aiheuttaa kloorin kulkeutumista suoraan stratosfääriin.


title: Otsonikato

text: Voimakkaiden tulivuorenpurkausten lisäksi otsonia tuhoavia yhdisteitä vapautuu suoraan stratosfääriin avaruussukkuloiden laukaisujen yhteydessä. Avaruuslentojen otsonia tuhoavat päästöt ovat kuitenkin merkityksettömän pieniä sekä muihin ihmisen aiheuttamiin että luonnollisiin päästöihin nähden. Eräs huolenaihe ovat stratosfäärissä lentävien yliäänikoneiden päästöt. Ongelma on monimutkainen: Yliäänikoneet päästävät stratosfääriin typen oksideja NO ja NO, jotka voivat katalysoida otsonin tuhoutumisreaktioita. Toisaalta typpidioksidi NO reagoi kloorin kanssa sitoen sitä reserviyhdisteiksi, mikä hillitsee otsonikatoa. Ilmeisesti yliäänikoneiden vaikutus otsonikatoon ei ainakaan toistaiseksi ole suuren suuri, ja koneita kehitetään jatkuvasti vähäpäästöisemmiksi. Nykyisten ylätroposfäärissä ja alastratosfäärissä lentävien aliäänikoneiden päästöt sen sijaan lisäävät otsonin määrää siitä huolimatta, että niiden aerosolipäästöillä on otsonia vähentävä vaikutus.


title: Otsonikato

text: Kloori muuttuu otsonin kannalta vaarattomaksi vasta, jos sen kanssa reagoi jokin inaktivoiva aine, kuten metaani- (CH), typpidioksidi- (NO) tai peroksidimolekyyli (HO). Tällöin aktiivinen kloori sitoutuu otsonille vaarattomiksi reserviyhdisteiksi kuten suolahapoksi (HCl) tai kloorinitraatiksi (ClONO). Pelkät halogeenien katalysoimat reaktiot eivät sen vuoksi riitä selittämään kadon voimakkuutta eivätkä sitä, miksi otsonia tuhoutuu eniten Etelämantereella ja suhteellisen alhaisissa korkeuksissa. Sen selittämiseen tarvitaan aerosolien (ilmakehässä leijuvien hiukkasten) pinnalla tapahtuvia reaktioita, joissa kloori pääsee vapautumaan reserviyhdisteistä ja jatkamaan otsonin tuhoamista.


title: Otsonikato

text: Etelämantereen yläpuolella havaittiin huomattava otsoniohentuma eli ”otsoniaukko” ensimmäisen kerran vuonna 1985, ja jälkikäteen otsoniaukkoilmiön on voitu todeta esiintyneen joka vuosi 1970-luvun lopusta lähtien. Alhaisen otsonin alue näkyy satelliittikuvissa melko selvärajaisena ”aukkona”, joksi ilmiötä varsin nopeasti alettiin kutsua. Otsoniaukko muodostuu keväisin (elo–lokakuussa) hyvin nopeasti: otsonin määrä romahtaa muutamassa viikossa. Syy tähän on sama kuin muuallakin maapallolla eli lisääntynyt kloorin ja bromin määrä stratosfäärissä. Aukko syntyy kuitenkin juuri Etelämantereen yläpuolelle siellä vallitsevien meteorologisten olosuhteiden vuoksi.


title: Otsonikato

text: Otsoniohentuma on melko symmetrinen ja sen keskuksena on etelänapa. Aukko määritellään alueeksi, jossa otsonin kokonaismäärä on alle 220 DU. Tätä pienempiä otsonimääriä ei ole havaittu Etelämantereella ennen vuotta 1979. Kato on erityisen voimakasta korkeudella 14–22 km, jossa miltei kaikki otsoni tuhoutuu.


title: Otsonikato

text: Otsoniaukon syntymisen Maan napa-alueille selittää niin sanottu polaaripyörre: voimakas napa-alueita lännestä itään kiertävä tuulivirtaus, joka muodostuu talvisin lämpötilan laskiessa. Se eristää napojen ilmamassan muusta ilmakehästä estäen siten otsonin ja lämpimän ilman kulkeutumisen alemmilta leveysasteilta. Pohjoisen pallonpuoliskon polaaripyörre on eteläistä heikompi maantieteellisten seikkojen vuoksi, eikä otsonikato ole siellä tämän vuoksi niin voimakasta. Polaaripyörre syntyy kaamosrajalle muodostuvan lämpötilaeron seurauksena.


title: Otsonikato

text: Pyörteen sisällä lämpötila laskee Auringon lämmittävän säteilyn puuttuessa hyvin alhaiseksi, jopa lähemmäs sataa pakkasastetta, jolloin olosuhteet ovat suotuisat helmiäispilvien eli polaaristen stratosfääripilvien ("Polar Stratospheric Cloud, PSC") syntymiselle 12–25 kilometrin korkeudessa. Helmiäispilvet vaikuttavat otsonikatoon hyvin olennaisesti, koska niiden pinnalla tapahtuu reaktioita, jotka vapauttavat klooria reserviyhdisteistä jälleen aktiiviseen muotoon. Tätä vaikutusta ei osattu ottaa huomioon ensimmäisissä ennusteissa. Keväällä voimistuva UV-säteily pystyy hajottamaan näin syntyneet Cl- ja HOCl-yhdisteet otsonin tuhoutumisreaktioita katalysoiviksi radikaaleiksi. Lisäksi typen oksidit sitoutuvat reaktioissa typpihapoksi, mikä vähentää kloorin sitoutumista kloorinitraatiksi. Niin kauan kuin olosuhteet pysyvät tarpeeksi kylminä, pyörteen sisällä tapahtuu voimakasta otsonikatoa. Marras–joulukuuhun mennessä lämpötila on Etelämantereen yllä noussut jo niin paljon, että helmiäispilviä ei muodostu ja polaaripyörre alkaa vähitellen purkautua.


title: Otsonikato

text: Polaaripilvet koostuvat tyypillisesti rikkihapon (HSO), typpihapon (HNO) ja vesihöyryn (HO) sekoituksesta. Ne jaetaan kahteen tyyppiin: tyypin I pilvet koostuvat typpihaposta ja vedestä, tyypin II pilvet puolestaan jääkiteistä. Keskeisiä helmiäispilvien muodostumiselle ovat rikkihappoaerosolit, jotka toimivat pilvien tiivistymisytiminä. Rikkihappoa muodostuu stratosfäärissä rikkidioksidista (SO) ja karbonyylisulfidista (COS), joita kulkeutuu stratosfääriin Brewerin–Dobsonin kiertoliikkeen mukana tai suoraan tulivuorenpurkausten yhteydessä. Voimakkaat tulivuorenpurkaukset voivat siten voimistaa otsonikatoa huomattavasti tuomalla stratosfääriin rikkidioksidia ja aerosoleja: esimerkiksi vuonna 1991 tapahtunut Pinatubo-tulivuoren purkaus pahensi otsonikatoa keskileveysasteilla miltei kaksinkertaiseksi. Vaikutus on kuitenkin lyhytaikainen, muutaman vuoden luokkaa.


title: Otsonikato

text: Polaaripyörteen purkautumisen ajankohta vaikuttaa siihen, miten pahaksi sen sisällä tapahtuva otsonikato ehtii kehittyä. Talvella klooria vapautuu reserviyhdisteistä myös pohjoisilla napa-alueilla: polaaripyörteen sisällä kloorimonoksidin (ClO) pitoisuudet ovat havaintojen mukaan olleet jopa sata kertaa pyörteen ulkopuolisia pitoisuuksia suurempia. Pohjoisella pallonpuoliskolla otsonikatoa ei kuitenkaan ehdi syntyä nimenomaan siksi, että pyörre purkautuu siellä yleensä jo ennen maaliskuuta, jolloin auringon säteily alkaa voimistua alueella.


title: Otsonikato

text: Helmiäispilviin liittyy myös otsonikadon ja kasvihuoneilmiön kytkeytyminen toisiinsa. Otsonikadon seurauksena stratosfäärin lämpötila laskee, sillä UV-säteilyn absorptiossa vapautuu energiaa ja otsonin vähetessä myös absorptio vähenee. Kylmemmissä olosuhteissa helmiäispilviä muodostuu enemmän ja otsonikato voimistuu entisestään. Samoin käy kasvihuoneilmiön lämmittäessä troposfääriä, jolloin stratosfääri jäähtyy.


title: Otsonikato

text: Kuten edellä todettiin, otsoniaukkoa ei ehdi syntyä pohjoisnavan ympäristöön, koska pohjoinen polaaripyörre purkautuu eteläistä aikaisemmin. Vastaavaa otsoniaukkoilmiötä on kuitenkin etsitty myös pohjoisilta napa-alueilta, ensimmäisen kerran talvella 1988–89. Tuolloin havaittiin, että myös pohjoisen napapyörteen sisälle muodostuu korkeita kloorimonoksidipitoisuuksia. Tämä tarkoittaa, että jos olosuhteet olisivat pohjoisessa yhtä kylmät kuin etelässä, vakava otsoniohentuma saattaisi esiintyä vuosittain myös pohjoisilla napa-alueilla. Pohjoisen napapyörteen sisälle muodostuva otsoniaukko olisi huolestuttava uutinen, koska se ulottuisi myös asuttujen alueiden yläpuolelle. Etelämantereen otsoniaukko yltää Etelä-Amerikan kärkeen vain harvoin.


title: Otsonikato

text: Ennen vuotta 1996 pohjoisessa ei havaittu Etelämantereen otsoniohentumaa vastaavaa otsonikatoa. Parina seuraavana talvena myös pohjoisilla napa-alueilla havaittiin kuitenkin huomattavaa otsonin kokonaismäärän vähentymistä. Talvella 1996–97 polaaripyörre pysyi koossa pidempään kuin koskaan aikaisemmin, myöhäiseen huhtikuuhun. Otsonin kokonaismäärän maaliskuun 1997 keskiarvo pohjoisella pallonpuoliskolla oli kuitenkin vielä 354 DU, reilusti otsoniaukon rajan 220 DU yläpuolella. Kevään otsonimäärät pohjoisessa ovat silti selvästi laskeneet 1970-luvun tasosta, joka oli yli 460 DU. Viimeksi kato oli pohjoisessa erityisen suurta keväällä 2005, jolloin stratosfäärin lämpötila oli alhainen ja helmiäispilviä muodostui runsaasti.


title: Otsonikato

text: Tulevaisuuden huolenaihe on se, miten stratosfäärin lämpötila kehittyy pohjoisen ja eteläisen polaaripyörteen sisäpuolella. Kasvihuonekaasujen lisääntyvien pitoisuuksien pelätään viilentävän stratosfääriä ja vaikuttavan ilmakehän virtauksiin kuten Brewerin–Dobsonin kiertoliikkeeseen. Jos pohjoisesta polaaripyörteestä tulee aiempaa pysyvämpi tai jos lämpötila stratosfäärissä muuten laskee, otsoniaukosta voi tulla jokavuotinen ilmiö myös pohjoisessa, ennen kuin hitaasti laskevat klooripitoisuudet ehtivät pelastaa tilanteen.


title: Otsonikato

text: Klooriyhdisteiden uskotaan olevan merkittävin otsonikadon aiheuttaja. Miltei kaikki ihmisperäiset päästöt kulkeutuvat stratosfääriin troposfäärin kautta. Yhdisteiden tulee olla riittävän pitkäikäisiä, jotta ne pääsevät stratosfääriin: otsonikadon kannalta esimerkiksi vesiliukoisilla klooriyhdisteillä ei siis ole suurta merkitystä. Aineen kykyä tuhota otsonia mitataan niin kutsutulla ODP-kertoimella ("Ozone Depletion Potential"). Asteikko on suhteutettu trikloorifluorimetaaniin (CFC-11), jonka ODP-kertoimeksi on asetettu yksi.


title: Otsonikato

text: CFC-yhdisteet ("chlorofluorocarbons" eli kloorifluorihiilivedyt), joihin usein viitataan tuotenimellä "freonit", ovat tärkein otsonikatoa aiheuttava yhdisteryhmä: stratosfäärin kloorista 67 % oli peräisin CFC-yhdisteistä vuonna 1999. CFC-molekyyli koostuu metaani- tai etaanimolekyylistä, jossa kaikki tai osa vetyatomeista on korvattu kloorilla ja fluorilla. Stratosfäärissä UV-säteily vapauttaa CFC-yhdisteistä klooria.


title: Otsonikato

text: CFC-yhdisteet ovat veteen liukenemattomia, myrkyttömiä ja siksi hyvin käyttökelpoisia erilaisissa teollisissa sovelluksissa. Niitä pidettiin pitkään täysin synteettisinä, mutta tulivuorenpurkauksien on havaittu vapauttavan ilmakehään ainakin CFC-11:tä. Nämä päästöt ovat kuitenkin ihmisperäisiin päästöihin verrattuna merkityksettömän pieniä. CFC-yhdisteitä on käytetty ilmastointijärjestelmissä, kylmälaitteissa, suihkepullojen ponnekaasuina ja puhdistusprosesseissa. Niitä esiintyy myös joidenkin kemiallisten prosessien sivutuotteina. CFC-yhdisteiden eliniät vaihtelevat noin 50 vuodesta satoihin vuosiin. Niiden käyttö kiellettiin Montrealin pöytäkirjassa, mutta vaikka kansainvälisiä rajoituksia onnistuttaisiinkin noudattamaan, säilyy otsoniongelma silti kymmeniä vuosia kaasujen pitkäikäisyyden takia.


title: Otsonikato

text: CFC-yhdisteiden käyttöä on onnistuttu vähentämään, koska niille on löytynyt sopivia korvaavia yhdisteitä. Alkuvaiheessa näitä ovat etenkin osittain halogenoidut kloorifluorihiilivedyt eli HCFC-yhdisteet, myöhemmin fluorihiilivedyt eli HFC-yhdisteet ja perfluorihiilivedyt eli PFC-yhdisteet. Useimmat näistä ovat kuitenkin voimakkaita kasvihuonekaasuja ja aiheuttavat itsekin otsonikatoa, joskin vähemmän kuin CFC-yhdisteet. HCFC-yhdisteet sisältävät vähemmän klooria kuin CFC-yhdisteet ja ovat huomattavasti lyhytikäisempiä, mutta pieni osa niistä pääsee kuitenkin stratosfääriin. Siksi tavoitteena on luopua niiden käytöstä maailmanlaajuisesti vuoteen 2040 mennessä. Esimerkiksi EU:ssa niiden käyttö muussa kuin kylmä- ja ilmastointilaitteiden huollossa on kielletty, ja lopullisesti ne kielletään vuoden 2015 alusta lähtien. HFC-yhdisteet eivät sisällä klooria lainkaan, mutta useat niistä ovat varsin pitkäikäisiä. Voimakkaan kasvihuonevaikutuksen vuoksi myös CFC-yhdisteiden korvaajina käytettyjen fluoriyhdisteiden päästöjä halutaan vähentää. Korvaavia yhdisteitä voisivat kylmälaitteissa olla esimerkiksi ammoniakki ja hiilidioksidi.


title: Otsonikato

text: Halonit ovat CFC-yhdisteiden kaltaisia aineita, jotka sisältävät kloorin ja fluorin lisäksi bromia. Halonien ODP-kertoimet ovat otsonia tuhoavista yhdisteistä kaikkein suurimpia, välillä 3–10. CFC-yhdisteet ovat kuitenkin otsonikadon kannalta tärkeämpiä, koska niitä käytetään enemmän: klooria on stratosfäärissä noin 170 kertaa bromia enemmän. Haloneita käytettiin lähinnä sammuttimissa, sekä pienissä käsisammuttimissa että suuremmissa sammutusjärjestelmissä. Suomessa niitä ei ole saanut käyttää sammutuslaitteissa vuoden 1999 jälkeen. Bromia stratosfääriin tuovien yhdisteiden käytön vähentäminen ei kuitenkaan ole onnistunut maailmanlaajuisesti yhtä hyvin kuin CFC-yhdisteiden.


title: Otsonikato

text: Stratosfäärin bromin luonnolliset lähteet ovat kloorin luonnollisia lähteitä merkittävämpiä. Stratosfäärissä olevan bromin tärkein lähde halonien jälkeen on metyylibromidi (CHBr). Sitä käytetään muun muassa tuholaistorjuntaan, mutta sillä on myös huomattavia luonnollisia lähteitä. Metyylibromidin lähteisiin ja vaikutuksiin liittyy vielä paljon epävarmuutta. Kloorin tärkein luonnollinen lähde on metyylikloridi (CHCl). Molempia kaasuja vapautuu valtamerten ja maaperän ekosysteemeistä.


title: Otsonikato

text: Lyhytikäiset kloori- ja bromiyhdisteet (elinikä alle vuosi) vaikuttavat otsonikatoon vain vähän, koska niitä ei pääse stratosfääriin suuria määriä. Niiden osuus stratosfäärin kloorin ja bromin määrästä on edelleen epäselvä. Tulevaisuudessa lyhytikäisten yhdisteiden merkitys kuitenkin kasvaa, kun pitkäikäisten yhdisteiden päästöt vähenevät. Tällä hetkellä niiden vaikutuksen arvioidaan olevan pieni, mutta merkittävä: esimerkiksi stratosfäärin bromista melko huomattavan osan (15 %) arvellaan olevan peräisin luonnollisista, lyhytikäisistä yhdisteistä kuten bromoformista (CHBr). Kloorille vastaava luku on vain 1–2 %.


title: Otsonikato

text: Muita otsonikatoa aiheuttavia yhdisteitä ovat muun muassa hiilitetrakloridi, trikloorietaani ja bromikloorimetaani. Hiilitetrakloridi on näistä merkittävin: sen osuus stratosfäärin kloorin lähteenä oli 12 % vuonna 1999. Hiilitetrakloridin päästöt ovat ihmisperäisiä, mutta sen käytöstä on pitkälti luovuttu jo aineen myrkyllisyydenkin vuoksi. Kaikkien näiden samoin kuin halonien ja CFC-yhdisteiden käyttö on kielletty Suomessa joitakin harvoja käyttökohteita lukuun ottamatta.


title: Otsonikato

text: Otsonikadon määrää ja vakavuutta arvioitaessa on tärkeintä tuntea otsonin kokonaismäärä ilmakehässä tietyn pisteen yläpuolella. Tämän ilmaisemiseen käytetään Dobsonin yksikköä. Usein on hyödyllistä tuntea myös otsonin pystyprofiili eli se, miten otsonin määrä vaihtelee eri korkeuksilla. Otsonin pystyprofiili voidaan mitata otsoniluotaimella, joka lähetetään havaintopallon mukana suoraan ylöspäin. Se analysoi ilmasta otsonin konsentraation kullakin korkeudella. Tällaisia otsonin määrää suoraan ilmasta mittaavia laitteita on myös sekä kaupallisten että tutkimuskäytössä olevien lentokoneiden kyydissä. Jotkin tutkimuslennot voivat ulottua otsonikerrokseen saakka, muut lentokonemittaukset tehdään troposfäärissä ja alastratosfäärissä. Pystyprofiilimittausten tulokset ilmaistaan useimmiten joko otsonin osapaineena, otsonimolekyylien määränä suhteessa muiden ilmamolekyylien määrään tai otsonimolekyylien määränä jossakin tilavuudessa, tyypillisesti kuutiosenttimetrissä.


title: Otsonikato

text: Suoran mittaamisen lisäksi otsonin määrää voidaan tutkia erilaisilla kaukokartoitusmenetelmillä joko lidarin ("Light Detection and Ranging") tai satelliittien avulla. Lidar toimii kuten tutka, mutta siinä käytetään radioaaltojen sijaan lasersädettä. Otsonin määrän muutoksia voidaan arvioida epäsuorasti myös mittaamalla Maan pinnalle pääsevän UV-säteilyn määrää. Tähän perustuu muun muassa Dobsonin spektrofotometri, joka oli ensimmäinen otsonin mittaamiseen käytetty laite, ja sen modernimpi versio Brewerin spektrofotometri. Dobsonin spektrofotometrin kehitti Gordon Dobson 1920-luvun puolivälissä, jolloin myös ensimmäiset otsonimittaukset alkoivat.


title: Otsonikato

text: Otsonin kokonaismäärää ilmakehässä alettiin Euroopassa seurata 1920-luvulla, ja maailmanlaajuisesti havaintoja on 1950-luvulta alkaen. Otsonin määrän vähentymistä verrattuna 1970-luvun tasoon on voitu seurata satelliittien avulla esimerkiksi sellaisilla instrumenteilla kuin Total Ozone Mapping Spectrometer (TOMS) ja ERS-2:n kyydissä oleva Global Ozone Monitoring Experiment (GOME). Sekä GOMEn että TOMSin toiminta perustuu Maasta takaisin sironneen UV-säteilyn mittaamiseen eri aallonpituuksilla, jotka kuuluvat otsonin absorptioalueelle. Maahan saapuvan ja sieltä takaisin sironneen tai heijastuneen säteilyn erotuksesta voidaan päätellä otsonin määrä. Vuonna 2006 TOMSin korvasi EOS-Aura -satelliitin Ozone Monitoring Instrument (OMI), jonka rakentamisessa oli mukana myös Ilmatieteen laitos.


title: Otsonikato

text: Otsonin pitoisuus ilmakehässä muuttuu tavallisesti melko hitaasti. Se noudattaa vuosittain toistuvaa säännöllistä sykliä. Pohjoisilla napa-alueilla otsonin määrä on maksimissaan keväällä maalis–huhtikuussa. Etelässä tilanne on voimakkaan otsonikadon vuoksi päinvastainen ja otsoniminimi havaitaan syys–lokakuussa (keväällä). Auringon aktiivisuuden 11-vuotinen sykli näkyy myös otsonikerroksessa, ja voimakkaat tulivuorenpurkaukset voivat vaikuttaa otsonin määrään muutaman vuoden ajan. Vielä lyhyemmän aikavälin muutoksia ovat otsonin vuorokautisvaihtelut. Otsonin määrä reagoi esimerkiksi ilmanpaineen ja säätilojen muutoksiin.


title: Otsonikato

text: Merkittävää otsonikerroksen ohentumista ei tapahtunut ennen 1970-luvun loppua. Alemman stratosfäärin viilenemistä on havainnoitu ainakin vuodesta 1960 lähtien.


title: Otsonikato

text: Maailmanlaajuisesti kokonaisotsonin määrä on laskenut vuoteen 2006 mennessä noin 3,5 % vuosien 1964–1980 keskimääräisestä tasosta. Kato on ollut hieman suurempaa eteläisellä kuin pohjoisella pallonpuoliskolla. Otsonin määrä ei ilmeisesti ole enää laskussa, vaan arvot ovat pysytelleet melko vakaina vuosituhannen taitteesta lähtien. Tropiikissa otsonikatoa ei ole tapahtunut käytännössä lainkaan. Havaintojen mukaan otsonikato on ollut suurinta alastratosfäärissä, mutta siellä otsonin määrä on lisääntynyt vuoden 1996 jälkeen. Ylästratosfäärissä otsonin määrä väheni merkittävästi (keskileveysasteilla 10–15 %) vuosina 1979–1995, minkä jälkeen otsonin määrä on pysynyt vakaana. Keskileveysasteiden otsonikadosta suuri osa johtuu siitä, että polaaripyörteen purkautuessa sen sisällä ollut vähäotsoninen ilma sekoittuu muuhun ilmakehään. Pohjoisen pallonpuoliskon otsonikadosta tämä selittää noin kolmanneksen, eteläisen jopa puolet.


title: Otsonikato

text: Otsonikadosta Etelämantereen yllä raportoitiin ensimmäisen kerran vuonna 1985, ja sen jälkeen otsoniaukko on havaittu joka kevät. Kehitys näytti välillä pysähtyvän, mutta sen jälkeen otsonipitoisuudet ovat jatkaneet laskuaan, eikä aukon toipumisesta ole vielä merkkejä. Otsonipitoisuuksia verrataan 1970-luvun tasoon, koska luotettavia mittauksia ei ole kovin pitkältä aikaväliltä. Tuolloin lokakuun keskiarvo oli Etelämantereella noin 300 DU, joka oli vuoteen 1985 mennessä laskenut noin 200 DU:iin. 1990-luvulla otsonin kokonaismäärä syys- ja lokakuussa on ollut 40–50 % alhaisempi kuin ennen otsonikatoa: alhaisimmillaan hetkelliset pitoisuudet ovat olleet vain 100 DU. Polaaripyörteen on havaittu purkautuvan nykyään myöhemmin kuin 1970-luvulla, mikä johtuu todennäköisesti otsonikadon aiheuttamasta jäähtymisestä. Pohjoisessa otsonikadon suuruus vaihtelee enemmän ja on vähäisempää kuin etelässä, mutta kylminä talvina kuitenkin merkittävää.


title: Otsonikato

text: Samaan aikaan kun otsonipitoisuudet ovat vähentyneet yläilmakehässä, alailmakehän haitallinen otsoni on lisääntynyt. Alatroposfäärin otsonikonsentraation on havaittu viimeisen vuosisadan aikana kasvaneen 20–100 %, mutta tulos on epävarma, koska kovin vanhoja mittaussarjoja ei ole.


title: Otsonikato

text: Otsonikato on ollut selvästi havaittavaa myös Suomessa: Etelämantereen jälkeen kato on ollut voimakkainta juuri pohjoisella pallonpuoliskolla Suomen leveysasteilla. Vuosina 1979–1995 kokonaisotsonimäärän vuosikeskiarvo Suomessa on laskenut noin 350 DU:sta runsaaseen 310 DU:iin. Otsonin vähenemä on ollut suurempaa talvisin ja keväisin kuin kesäisin ja syksyisin. Otsonin pitoisuudessa tapahtuu kuitenkin myös suurta luontaista vaihtelua. UV-säteilyn määrää seuraa Suomessa Ilmatieteen laitos, jolla on tällä hetkellä kuusi mittausasemaa. Tarvittaessa se antaa kansalaisille varoituksen poikkeuksellisen voimakkaasta säteilystä. Mittauksissa on havaittu lyhytaikaista UV-säteilyn lisääntymistä otsoniohentumien yhteydessä, mutta ihmisten saamaan vuotuiseen säteilyannokseen otsonikadolla ei ole ollut merkittävää vaikutusta. Yksilön säteilyaltistukseen vaikuttaa huomattavasti enemmän se, kuinka paljon hän viettää aikaa auringossa ja miten hyvin hän suojautuu säteilyltä.


title: Otsonikato

text: Otsonikerros suojaa elämää maapallolla. Ilmakehän happi ja otsoni estävät kokonaan kaikkein vaarallisimman UV-säteilyn (niin sanottu UV-C-säteily) pääsyn Maan pinnalle. Lisäksi otsoni absorboi suuren osan UV-B-säteilystä, joka voi aiheuttaa muutoksia solujen DNA:ssa. Ohentunut otsonikerros ei pysty absorboimaan UV-B-säteilyä yhtä tehokkaasti, joten säteily Maan pinnalla voimistuu. Tämä voi aiheuttaa eliöissä sairauksia ja pahimmillaan jopa tuhota niitä. Otsonikerroksen ohentumisella on arveltu olevan vaikutuksia muun muassa metsiin, viljelykasveihin, vesiekosysteemeihin ja ihmisten terveyteen. UV-säteilyn määrään vaikuttavat kuitenkin monet muutkin tekijät kuin otsonikerroksen paksuus, tärkeimpinä maantieteellinen sijainti, auringon korkeuskulma, pilvisyys ja ilmakehän epäpuhtaudet. Säteily vaimenee sitä tehokkaammin, mitä pidemmän matkan se kulkee ilmakehässä. Sen takia säteily on voimakkainta tropiikissa ja vuoristoseuduilla.


title: Otsonikato

text: Otsonikato voimistaa kasvihuoneilmiötä jäähdyttämällä yläilmakehää. Lisääntynyt UV-säteily troposfäärissä kiihdyttää myös alailmakehän valokemiallisia reaktioita, joissa syntyy otsonia. Alailmakehän otsoni vaurioittaa kasveja ja on terveysriski myös ihmisille.


title: Otsonikato

text: Ihosyöpäriskiä ja silmäsairauksia on yleensä pidetty ihmisille ongelmallisimpina lisääntyneen UV-säteilyn seurauksina. Säteily ei tunkeudu ihon pintakerrosta syvemmälle, joten vaarassa ovat vain iho ja silmät. UV-B-säteily ruskettaa ja aiheuttaa ihon palamista, minkä lisäksi se vaikuttaa immuunijärjestelmän toimintaan heikentäen vastustuskykyä. Lisäksi säteily vanhentaa ihoa muuttaen sen kuivaksi, kimmottomaksi ja karheaksi sekä aiheuttaa ihoon värimuutoksia. Toisaalta ihminen tarvitsee UV-säteilyä D-vitamiinin muodostamiseen. Otsonikato ja siitä seurannut UV-B-säteilyn lisääntyminen ei kuitenkaan automaattisesti tarkoita haittavaikutusten lisääntymistä, koska iho voi sopeutua kasvaneeseen säteilymäärään erilaisin mekanismein.


title: Otsonikato

text: Kasvaneen UV-säteilyannoksen tiedetään lisäävän riskiä sairastua ihosyöpään, koska säteily voi aiheuttaa mutaatioita soluissa. Melanooma on ihosyövistä vaarallisin, jopa tappava. Sen esiintyminen on viisinkertaistunut Suomessa 1900-luvun loppupuolella. Ihosyövistä jopa 70 prosentin arvioidaan nykyään aiheutuvan auringon säteilystä; seurauksena on noin 50–100 kuolemantapausta vuodessa. Otsonikadon vaikutusta melanoomatapausten lisääntymiseen on kuitenkin vaikea arvioida: enemmänkin on kyse ihmisten elämäntapojen muutoksesta. Mahdollisen vastustuskyvyn heikkenemisen vaikutusta sairauksien leviämiseen ei osata arvioida.


title: Otsonikato

text: Pitkäaikainen altistuminen voimakkaalle UV-säteilylle aiheuttaa silmän mykiön samentumia, pahimmillaan kaihia ja jopa sokeuden. Lyhytaikainenkin altistus voi aiheuttaa silmän sarveiskalvon tulehduksen eli lumisokeuden, etenkin jos säteily tulee epätavallisesta suunnasta, kuten lumisesta maasta heijastumalla. Säteily saattaa aiheuttaa myös pysyviä sarveiskalvon rappeumia, mikäli altistus on jatkuvaa. UV-säteily aiheuttaa silmän pohjassa verkkokalvon solujen rappeumia, jotka vaikuttavat erityisesti lähinäkökykyyn. Otsonikadon seurauksena silmäsairaudet saattavat jonkin verran lisääntyä, mutta arvioiden tekeminen on vaikeaa.


title: Otsonikato

text: Etelämantereen otsoniaukko ulottuu kaikeksi onneksi vain harvoin asuttujen alueiden eli Etelä-Amerikan, Australian tai Uuden-Seelannin yläpuolelle. Otsonikadon vaikutuksesta pingviineihin ei ole tietoa, mutta planktonin väheneminen saattaisi olla kohtalokasta näille ravintoketjun huipulla oleville linnuille.


title: Otsonikato

text: Kasvit reagoivat lisääntyneeseen UV-säteilyyn, mutta ne pystyvät jossain määrin myös sopeutumaan suurempaan säteilymäärään. Otsonikadon pelätään pienentävän viljelykasvien satoja ja vaikeuttavan siten ihmiskunnan ruokahuoltoa. UV-säteilyn vaikutuksista kasveihin tiedetään kuitenkin vielä liian vähän, koska tutkimukset on tehty lähinnä viljelykasveille kasvihuoneissa tai muuten koeolosuhteissa. Lisäksi UV-säteilyn suoraa vaikutusta tärkeämpi saattaa olla sen vaikutus kasvitauteihin ja tuholaisiin. Metsistä tiedetään vielä vähemmän, mutta pienetkin muutokset säteilymäärässä voivat pitkäikäisille kasveille olla merkittäviä.


title: Otsonikato

text: Ultraviolettisäteilyn lisääntyminen saattaa vaurioittaa pintavesien planktonia, mikä voi vahingoittaa koko maapallon ekosysteemiä. Tämän pelätään heikentävän merten hiilinielua, koska kasviplankton sitoo ilmasta hiilidioksidia yhteyttäessään. Etelämantereella on havaittu kasviplanktonin tuotannon vähentyneen otsonikadon seurauksena. Planktonin merkitys on suuri, koska se muodostaa perustan valtamerten ravintoketjuille. Säteily voi vahingoittaa myös varhaisessa kehitysvaiheessa olevia kaloja ja äyriäisiä. Lisääntyneellä UV-B-säteilyllä tiedetään olevan haitallisia vaikutuksia meriekosysteemeihin, mutta niiden suuruutta voidaan vasta karkeasti arvioida. On esitetty, että otsonin vähentyminen 16 prosentilla voisi aiheuttaa kasviplanktonin vähenemisen viidellä ja sen seurauksena kalansaaliiden pienenemisen seitsemällä prosentilla.


title: Otsonikato

text: Jo vuonna 1976 saatiin tieteellistä näyttöä siitä, että CFC-yhdisteet saattavat tuhota otsonia yläilmakehässä. Silloin jotkin maat, kuten Yhdysvallat, Kanada, Ruotsi ja Norja, alkoivat vähentää CFC-yhdisteiden käyttöä ponnekaasuina. Euroopan yhteisö ei ryhtynyt toimenpiteisiin, ja CFC:n tuotanto palasi vuoteen 1986 mennessä lähes rajoituksia edeltäneelle tasolle.


title: Otsonikato

text: Vuonna 1985 laadittiin otsonikerroksen suojelua koskeva Wienin yleissopimus, jolla hahmoteltiin tulevaa yhteistyötä otsonikerroksen tutkimiseksi ja suojelemiseksi. Päätöstä konkreettisista päästörajoituksista ei vielä saatu aikaan, koska tieteelliset todisteet merkittävästä otsonikadosta puuttuivat. Etelämantereen otsoniohentuma havaittiin kuitenkin vain vähän myöhemmin, mikä toi asialle julkisuutta ja CFC-päästöjen rajoittamiselle poliittista tahtoa. Kaksi vuotta myöhemmin, 16. syyskuuta 1987, kaikkiaan 46 valtion edustajat allekirjoittivat Montrealin pöytäkirjan ja siten sitoutuivat jäädyttämään CFC-yhdisteiden tuotannon vuoden 1986 tasolle ja vähentämään sitä puolella vuoteen 1999 mennessä. Kun kadosta saatiin lisää tieteellisiä tutkimustuloksia, sopimusta vahvistettiin vuonna 1990 Lontoossa. Nyt osanottajat sitoutuivat lopettamaan CFC-yhdisteiden ja halonien käytön kokonaan vuoteen 2000 mennessä lukuun ottamatta hyvin pieniä tärkeitä käyttökohteita muun muassa astmalääkkeissä. Vuoden 1992 kokouksessa Kööpenhaminassa aikataulua kiristettiin vuoteen 1996.


title: Otsonikato

text: CFC-kaasuja on korvattu vähemmän haitallisilla HCFC-yhdisteillä, joista ollaan kuitenkin myös huolestuneita. Joissakin sovelluksissa on käytetty HFC-yhdisteitä, jotka eivät sisällä klooria tai bromia mutta ovat voimakkaita kasvihuonekaasuja. Näistä käyttökelpoisin on luultavasti HFC-134a, jolla esimerkiksi Yhdysvalloissa on suurelta osin korvattu CFC-12 autojen ilmastointijärjestelmissä. Myös hiilivedyillä voidaan korvata CFC-yhdisteitä. Montrealin pöytäkirjan katsotaankin olleen menestyksellinen juuri siksi, että korvaavia yhdisteitä oli kohtuullisen helppo löytää. Nykyään jo melkein kaikki maailman valtiot ovat allekirjoittaneet sekä Wienin yleissopimuksen että Montrealin pöytäkirjan.


title: Otsonikato

text: Vuonna 1994 YK nimitti Montrealin pöytäkirjan allekirjoituspäivämäärän (16. syyskuuta) kansainväliseksi otsonikerroksen suojelemisen päiväksi ("International Day for the Preservation of the Ozone Layer").


title: Otsonikato

text: Montrealin pöytäkirjan voimaantulo ja siihen tehdyt täydennykset ovat johtaneet CFC-yhdisteiden käytön vähentymiseen. Tästä syystä tärkeimpien otsonia tuhoavien yhdisteiden pitoisuudet alailmakehässä ovat pienentyneet: vuoteen 2005 mennessä ihmisperäisten otsonia tuhoavien kaasujen määrä troposfäärissä oli laskenut 8–9 % niiden 1990-luvun alussa havaittuihin huippulukemiin verrattuna. Etelämantereen yläpuolisen otsonikerroksen toipuminen vie kuitenkin aikansa, koska otsonia tuhoavat yhdisteet viipyvät ilmakehässä vuosikymmeniä, jopa vuosisatoja. Otsonikerroksen kehitystä tulevina vuosikymmeninä voidaan arvioida tietokonemallien avulla: sen arvellaan palautuvan ennalleen aikaisintaan vuoden 2050 tienoilla. Mallien luotettavuutta on kuitenkin vaikea arvioida.


title: Otsonikato

text: Myönteisen kehityksen taantumista saattaa aiheuttaa ilmaston lämpeneminen, jonka odotetaan viilentävän stratosfääriä. Tämän pelätään pahentavan otsonikatoa etenkin pohjoisilla napa-alueilla, koska stratosfäärin jäähtyminen saattaa vahvistaa pohjoista polaaripyörrettä ja pidentää sen elinikää. Kytkennät ovat kuitenkin monimutkaisia, eikä niitä ymmärretä vielä täydellisesti. Lisäksi ilmastonmuutos voi vaikuttaa UV-säteilyn määrään esimerkiksi pilvisyyden ja maanpinnan heijastavuuden kautta.