title: Nastola

text: Vuonna 1478 Nastola oli osa Uudenkylän laajaa hallintopitäjää, mutta seuraavalla vuosisadalla se kuului Asikkalan hallintopitäjän Ruuhijärven ja Urajärven neljänneksiin; jälkimmäiseen kuuluivat Vanajan ja Pyhäntaan kylät. Vuonna 1571 Nastolassa oli 81 taloa. Suurina nälkävuosina 1696–1697 Nastolassa kuoli 438 asukasta.


title: Nastola

text: Nastola muodostettiin Hollolan kappeliseurakunnaksi vuonna 1555 ja siitä tuli itsenäinen seurakunta vuonna 1860. Nastolan kirkko on rakennettu Matti Åkergrenin johdolla vuosina 1802–1804 ja se uusittiin arkkitehti Alfred Cavénin piirustusten mukaan vuonna 1891. Sen edeltäjä, Nastolan ensimmäinen, vuonna 1660 rakennettu ja tulipalossa tuhoutunut kirkko sijaitsi hautausmaan sankarihauta-alueen kohdalla. Kellotapuli siirrettiin nykyiselle paikalleen vuonna 1803.


title: Nastola

text: Nastola on ollut tunnettu monista kartanoistaan. Kuuluisin niistä on Seestan kartano, joka kuului 1600-luvulla muun muassa von Essenin suvulle. Avioliiton kautta sen omistajaksi tuli vuonna 1782 eversti Göran Magnus Sprengtporten. Hänen jouduttuaan lähtemään maanpakoon kartano myytiin huutokaupalla vuonna 1791, jolloin sen osti kenraali Carl Gustaf Ehrnrooth. Siitä lähtien kartanon on omistanut Ehrnroothin suku, ja kartanossa syntyneitä suvun jäseniä ovat olleet muiden muassa ministerivaltiosihteeri Johan Casimir Ehrnrooth, kirjailija ja naisasianainen Adelaide Ehrnrooth ja poliitikko Georg C. Ehrnrooth. Arrajoen kartanon omisti 1700-luvun lopulla Göran Magnus Sprengtportenin lanko, kapteeni Lars Reinhold Glansenstierna, joka osallistui Anjalan liiton vallankumouksellisiin hankkeisiin ja joutui Sprengtportenin tavoin pakenemaan maasta. Myöhemmin Arrajoen kartano on kuulunut muun muassa Wreden suvulle.


title: Nastola

text: Kansalaissodan aikana huhtikuussa 1918 Loviisasta pohjoiseen edennyt saksalainen osasto Brandenstein katkaisi Pietarin radan Uudenkylän kohdalla. Tästä seuranneissa ankarissa taisteluissa saksalaisten täytyi joksikin aikaa luopua asemistaan punaisten pyrkiessä vahvoin voimin murtautumaan itää kohti. Saksalaisia kaatui 19 ja haavoittui 140, ja kaatuneiden saksalaisten muistomerkki on Uudenkylän rautatieasemalla.


title: Nastola

text:
Pajulahden urheiluopisto syntyi Työväen Urheiluliiton naisten aloitteesta, kun liiton kesäkursseja varten ostettiin vuonna 1929 Pajulahden huvila. Vähitellen Pajulahdessa alettiin järjestää urheiluleirejä myös miehille, etenkin vuodesta 1937 lähtien, jolloin valmistui voimisteluhalli sisäharjoituksia varten. Uusi opistorakennus valmistui vuonna 1949.
Nastolassa sijaitsi jatkosodan aikana suuri neuvostoliittolaisia sotavankeja varten varattu vankileiri (Sotavankien järjestelyleiri 1). Leirin paikalla on vuonna 1987 paljastettu muistomerkki.


title: Nastola

text: Tarmokkaan teollistamispolitiikkansa ansiosta Nastolasta muodostui sotien jälkeen huomattava teollisuuspaikkakunta. Kuvaavaa oli, että vuosien 1960 ja 1970 välillä teollisuuden työpaikkojen määrä lisääntyi Nastolassa liki 2 000:lla. Suurin osa teollisuuslaitoksista sijoittui Nastolan kirkonkylän ja Villähteen välille valtatie 12:n ja rautatien varteen. Villähteellä toimi vuodesta 1945 lähtien Lahden Autokori Oy, joka valmisti alkuaikoinaan linja-, kirjasto- ja myymäläautojen koreja sekä kuorma-autojen ohjaamoja, mutta keskittyi 1970-luvulta lähtien linja-autoihin. Lahden Autokorin Villähteen tehdas suljettiin vuonna 2013. Suuria työnantajia ovat olleet muiden muassa Upo Oy:n muovituotetehdas, vaatevalmistaja Luhta, Kuivamaito Oy ja monet huonekalutehtaat.


title: Nastola

text: Nastolan ja Uudenkylän rajalla sijainneella puolustusvoimien Asevarikko 2:lla sattui 14. elokuuta 1965 räjähdysonnettomuus, jossa sai surmansa neljä ja loukkaantui 69 ihmistä. Räjähdys tuhosi ja vaurioitti rakennuksia ja kaatoi metsää laajalla alueella.


title: Nastola

text: Nastolan kunnanvaltuusto päätti kokouksessaan 26.1.2015 äänin 22-21 kuntaliitoksesta Lahden kanssa. Yhdistyminen tapahtui virallisesti vuoden 2016 alussa.


title: Nastola

text: Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2013 tilanteen mukainen.


title: Nastola

text: Nastolassa on 12 henkikirjakylää (tieto vuodelta 1973):Kulmakuntia Nastolassa ovat Kirkonkylä, Rakokivi, Seesta- Luhtaanmaa, Järvinen ja Tapiola.


title: Nastola

text:
Nastolan pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla
suolalahna, munajuusto, sekarieska, alatoopi, rosolli, uunipaisti, uuniperunat, uunipuuro ja "veskunasoppa" eli luumukiisseli.


title: Charles Richter

text: Charles Francis Richter (, 26. huhtikuuta 1900 – 30. syyskuuta 1985) oli yhdysvaltalainen seismologi, joka on kuuluisa maanjäristyksen voimakkuuden määrittelevän Richterin asteikon luomisesta.


title: Charles Richter

text: Richter syntyi ohiolaisella maatilalla, mutta muutti äitinsä kanssa Los Angelesiin vuonna 1916. Hän opiskeli Etelä-Kalifornian ja Stanfordin yliopistoissa sekä Kalifornian teknillisessä instituutissa, josta hän valmistui tohtoriksi 1928. Richter käytti maanjäristysasteikkoaan ensimmäisen kerran vuonna 1935. Hän loi asteikon yhteistyössä Beno Gutenbergin kanssa, joka myös työskenteli Kalifornian teknillisessä instituutissa.


title: C++

text: C++ on ohjelmointikieli, jonka Bjarne Stroustrup kehitti 1980-luvulla. Kieli on kehitetty C-kielestä lisäämällä siihen muun muassa olio-ohjelmointiin ja geneerisyyteen liittyviä ominaisuuksia.


title: C++

text: C++-kielen standardi ISO/IEC 14882:1998 vahvistettiin vuonna 1998, C++11 (ent. C++0x) vuonna 2011, C++14 (ISO/IEC 14882:2014) vuonna 2014. Uusin standardi ISO/IEC 14882:2017 (C++17) on valmistunut vuonna 2017.


title: C++

text: C++ sisältää muun muassa luokat, virtuaalisen moniperintätuen, mallit (templates) ja poikkeukset. C++ perustuu C-kieleen siten, ettei kieltä ole suunniteltu uudelleen, vaan uusia ominaisuuksia on lisätty. Kieli on moniparadigmainen, mahdollistaen muun muassa proseduraalisen-, olio- ja funktionaalisen ohjelmoinnin.


title: C++

text: Muistihallinta on suunniteltu "RAII" () konseptille, joka soveltuu mm. poikkeuksien kanssa käyttöön.


title: C++

text: C++:lla on kirjoitettu suuri osa maailman käyttöjärjestelmä-, laiteohjain-, ohjelmisto-, sulautettu järjestelmä-, verkko-, ja peliohjelmista, esim. Microsoftin ja Adobe Systemsin ohjelmat.


title: C++

text:
C++:n kehitys alkaa vuodesta 1979 jolloin Bjarne Stroustrup aloitti kehittämisen.
Alkuvaiheessa kieli oli oliolaajennus C-kieleen ja tunnettiin nimellä "C with Classes".


title: C++

text: C++ ISO/IEC standardista on julkaistu seuraavat versiot:


title: C++

text: Virallisten standardien lisäksi ISO-työryhmällä on eräitä "teknisiä määrittelyjä", jotka eivät ole vielä varsinaisen standardin tasolla ja jotka ovat vielä muuttuvia.


title: C++

text: Esimerkkinä N4514, joka määrittelee transaktiopohjaisen muistin käsittelyn tuen C++-kieleen. Osa ohjelmointikielen kääntäjistä tarjoaa "kokeellisen" tuen kuten esimerkiksi GCC.


title: C++

text: ISO:n julkaisemia määrittelyjä:


title: C++

text: Virallinen standardi on saatavissa ISO:lta korvausta vastaan, mutta viimeisin työskentelyluonnos on saatavilla internetistä ilmaiseksi. Virallisessa standardissa on korjattu kirjoitusvirheitä ja lisätty selvennyksiä.


title: C++

text: Monet C:llä kirjoitetuista ohjelmista ovat myös kelvollista C++:aa. Eivät kuitenkaan kaikki, muun muassa C:n kehittymisen aikana luotujen uusien varattujen sanojen ja tarkemman tyyppitarkistuksen vuoksi.


title: C++

text: C:stä poiketen C++ tukee useaa nimiavaruutta.


title: C++

text: C++ sisältää Standard Template Library (STL) standardikirjaston.


title: C++

text: Standard Template Library sisältää yleisiä ohjelmoijien tarvitsemia säiliöitä (containers), algoritmeja, funktioita ja iteraattoreita. STL toteutus seuraa usein kääntäjän mukana, mutta myös riippumattomia toteutuksia on olemassa.


title: C++

text: C++:n standardikirjasto sisältää STL:n lisäksi myös joukon C-kielen standardikirjastoa vastaavista toiminnoista yhteensopivuuden vuoksi.


title: C++

text: C++ tukee yksinkertaista perintää, abstrakteja "pure virtual" luokkia, moniperintää sekä virtuaalista moniperintää.


title: C++

text: Tämä on yleisesti käytetty esimerkkiohjelma C++-oppaissa. Se tulostaa näytölle tekstin ”Hello, world!” Kuten C:ssä, ohjelma alkaa komennoilla esikääntäjälle, tässä kirjaston liittämisellä #include-käskyllä. Lohkot rajataan aaltosuluilla {}, ja main-funktio suoritetaan aina ensimmäisenä. Ohjaamalla tekstin cout-olioon «-operaattorilla teksti tulostuu stdout-virtaan (näytölle).


title: C++

text: C++:n kielioppi on samantapaista kuin C:n ja Javan. Lauseet päättyvät puolipisteeseen ";", eikä välilyöntejä tai muuta tyhjää tilaa oteta huomioon. Lohkot ympäröidään aaltosulkeilla "{ }", kommentit aloitetaan "/*" -merkinnällä ja päätetään "*/" -merkinnällä. Yhden rivin kommentti merkitään kahdella vinoviivalla "//". Kaikki standardikirjaston luokat, funktiot ja globaalit muuttujat ovat std-nimiavaruudessa.


title: C++

text:
C++ tukee useaa nimiavaruutta.
C++17 lisäsi tuen sisäkkäisille nimiavaruuksille, joka mahdollistaa codice_3 käytön aiemman codice_4 sijaan.
Lisäksi kieli tukee nimiavaruuden aliasointia:
C++ tukee myös anonyymejä nimiavaruuksia.


title: C++

text: Aaltosuluilla merkittävät lohkot luovat oman nimiavaruuden kaltaisen "näkyvyysalueen" ():


title: C++

text: Ajonaikainen tyyppitieto () on ominaisuus, jolla välitetyn olion tyyppi voidaan tunnistaa ohjelman ajonaikana.


title: C++

text: Tämä mahdollistaa mm. perityn olion tyypin mukaisen käsittelyn.


title: C++

text: C++ tukee poikkeuksia ja pinon ("stack") siivoamista (kuten näkyvyydeltä eli "scopesta" poistuessa).


title: C++

text: Poikkeuskäsittelijä valitaan määrittelyjärjestyksessä ja tyypin mukaan.


title: C++

text: "Ellipsis" (kolme pistettä) voi vastaanottaa tyypit, joille ei ole muuta käsittelijää.


title: C++

text:
Konseptia, jossa resurssit varataan konstruktorissa ja vapautetaan destruktorissa kutsutaan nimellä .
Konseptin ovat kehittäneet Bjarne Stroustrup ja Andrew Koenig vuosina 1984–89 ja se on esitelty ensimmäisenä C++ kielessä.


title: C++

text: RAII-muistihallintakonsepti voidaan esittää seuraavan triviaalin esimerkin avulla:


title: C++

text: Esimerkissä resurssit vapautetaan kutsumalla olion destruktoria:


title: C++

text: Olion luominen tekee tarvittavan varauksen ja alustuksen, jotka olion destruktori vapauttaa. Menetelmä on poikkeusturvallinen ja ei tarvitse roskienkeräystä tueksi.


title: C++

text: "Template"-mallit mahdollistavat geneerisen ohjelmoinnin, jossa samoja algoritmeja voidaan käyttää uusille tietotyypeille ilman uutta ohjelmointia.


title: C++

text: RAII-esimerkin ohjelmakoodi voidaan muokata geneerisemmäksi käyttämällä "template"-määrittelyä.


title: Kaarle XVI Kustaa

text: Kaarle XVI Kustaa (alk. Carl Gustaf Folke Hubertus, , s. 30. huhtikuuta 1946) on ollut Ruotsin kuningas vuodesta 1973 lähtien. Kaarle XVI Kustaan vanhemmat olivat Ruotsin prinssi Kustaa Aadolf (1906–1947) ja Saksi-Coburg-Gothan suvun Sibylla (1908–1972). Kuningas Kaarle XVI Kustaalla ei vuoden 1975 perustuslakiuudistuksen jälkeen ole ollut poliittista valtaa.


title: Kaarle XVI Kustaa

text: Kaarle XVI Kustaa on pisimpään Ruotsia hallinnut kuningas; vuonna 2016 hän ohitti lähes 43 vuotta hallinneen Kustaa V:n ja vuonna 2018 yli 44 vuotta hallinneen Maunu Eerikinpojan.


title: Kaarle XVI Kustaa

text: Syntyessään hän sai Jämtlandin herttuan arvonimen. Maata hallitsi tuolloin hänen 90-vuotias isoisoisänsä Kustaa V, ja Kaarle Kustaa oli kruununperimysjärjestyksessä kolmas isoisänsä Kustaa Aadolfin ja isänsä jälkeen. Kaarle XVI Kustaan toinen isoisä oli Charles Edward, englantilainen prinssi, joka menetti arvonimensä ja ryhtyi myöhemmällä iällä natsiksi Saksassa. Vuonna 1947, Kaarle Kustaan ollessa vain vuoden ikäinen, hänen isänsä kuoli lento-onnettomuudessa. Kun hänen isoisänsä Kustaa VI Aadolf nousi valtaistuimelle vuonna 1950, nelivuotiaasta Kaarle Kustaasta tuli Ruotsin kruununperijä.


title: Kaarle XVI Kustaa

text: Kaarle Kustaa nousi Ruotsin valtaistuimelle 19. syyskuuta isoisänsä kuoltua 15. syyskuuta 1973. Yli hypätyn sukupolven vuoksi hän oli kuninkaaksi tullessaan vain 27-vuotias. Kaarle XVI Kustaan kansainvälisesti tunnetuin edustustehtävä on Nobel-palkintojen jako, minkä lisäksi hän jakaa Tukholmassa vuosittain myös Polar Music Prize -palkinnon. Kuninkaan nimipäivä 28. tammikuuta ja syntymäpäivä 30. huhtikuuta ovat Ruotsissa virallisia liputuspäiviä. Kaarle XVI Kustaan motto on "För Sverige – I tiden".


title: Kaarle XVI Kustaa

text: Hän meni naimisiin Silvia Sommerlathin kanssa 19. kesäkuuta 1976, jolloin Silviasta tuli Ruotsin kuningatar. Kuningas asuu Drottningholmin linnassa Tukholman ulkopuolella. Hän harrastaa metsästystä ja autoilua ja on myös innokas urheilusukeltaja. Hän otti osaa muun muassa kuuluisan Kronan-hylyn tutkimiseen.


title: Kaarle XVI Kustaa

text: Kaarle XVI Kustaa on tehnyt Suomeen kuusi valtiovierailua, vuosina 1974, 1983, 1996, 2003, 2009 ja 2015. Neljään viimeksi mainittuun vierailuun osallistui myös kuningatar Silvia ja vuosina 1996 ja 2003 myös kruununprinsessa Victoria. Lisäksi Kaarle XVI Kustaa ja Silvia ovat osallistuneet muun muassa Tampereen kaupungin 200-vuotisjuhliin vuonna 1979, Ruotsinsalmen taistelun 200-vuotisjuhlaan Kotkassa vuonna 1990 ja Vaasan kaupungin 400-vuotisjuhliin vuonna 2006. Kesäkuussa 1978 he vierailivat Neuvostoliitossa ensimmäisinä Ruotsin kuninkaallisina.


title: Kaarle XVI Kustaa

text: Ruotsissa marraskuussa 2010 ilmestynyt paljastuskirja "Carl XVI Gustaf – Den motvillige monarken", jonka kirjoittajat ovat Thomas Sjöberg, Deanne Rauscher ja Tove Meyer, sai viestimissä runsaasti julkisuutta. Paljastukset ovat osin nimettömiä. Kirjan toimittajista Tove Meyer erotettiin Ruotsin radiosta, kun tieto hänen osuudestaan kirjan tekoon tuli julki. Kirjan mukaan Kaarle XVI Kustaa on sekaantunut laittomuuksiin, ja että hän ei tahtoisi olla kuningas (mistä tulee kirjan nimi, vapaasti käännettynä 'vastahakoinen monarkki'). Lisäksi kirjassa väitetään hänellä olleen useita avioliiton ulkopuolisia suhteita, joista myös kuningatar Silvia on ollut tietoinen. Kirjassa esitettyjen väitteiden todenmukaisuudesta ei ole tietoa.


title: Määräävä markkina-asema

text: Määräävä markkina-asema tarkoittaa, että yritys tai yritysryhmä voi kilpailijoiden toimista välittämättä jotakuinkin itsenäisesti päättää hinnoistaan ja toimitusehdoistaan. Se voi vallita koko maassa tai tietyllä alueella. Määräävässä asemassa olevan ei tarvitse kiinnittää paljoakaan huomiota kilpailijoiden, tavarantoimittajien tai asiakkaiden reaktioihin. Nämä ovat usein riippuvaisia määräävässä asemassa olevasta yrityksestä. Esimerkiksi asiakkaiden on pakko ostaa tällaisen yrityksen tuotteita, joille ei ole korvaavia vaihtoehtoja.


title: Määräävä markkina-asema

text: Tyypillisiä esimerkkejä määräävässä markkina-asemassa olevista yrityksistä ovat yritykset, jotka toimivat sellaisilla markkinoilla, joilla tuotannon järjestäminen tehokkaimmin on johtanut vain yhden yrityksen toimintaan markkinoilla. Esimerkiksi monilla teleyrityksillä on määräävä markkina-asema joillakin taloudellisilla markkinoilla. Toinen esimerkki määräävän markkina-aseman omaavasta yrityksestä on oman sähkönsiirtoverkon omistava sähköyritys.


title: Määräävä markkina-asema

text: Määräävän markkina-aseman saavuttaneella yrityksellä voi olla kilpailijoita, mutta näiden asema markkinoilla on heikko. Määräävän markkina-aseman voi saavuttaa jo 20 % markkinaosuudella, riippuen kilpailijoiden määrästä ja heidän markkinaosuuksistaan. Jo yhden tuotteen toimittaja voi omata määräävän markkina-aseman markkinoilla vaikka ei itse toimittaisi tuotteita muille markkinoille, mutta niillä markkinoilla toimivat tahot ovat riippuvaisia kyseisen toimittajan tuotteista.


title: Määräävä markkina-asema

text: Määräävän markkina-aseman äärimmäinen muoto on monopoli, jossa ei ole lainkaan kilpailua tai kilpailun uhkaa. Monopolin käänteisilmiö on monopsoni, jossa markkinoita hallitsee vain yksi ostaja tai ostajaryhmä. Markkinaosuus ei yksin määritä määräävää asemaa, vaan on tarkasteltava myös yrityksen kilpailukäyttäytymistä ja markkinoiden rakennetta. Jos ostajalla on hyviä vaihtoehtoisia kauppakumppaneita, ei yhden muita suuremman yrityksen markkinoilla olo vielä merkitse määräävää asemaa. Merkki määräävästä markkina-asemasta on esimerkiksi asiakkaiden altistuminen yksipuolisiin saneluratkaisuihin.


title: Määräävä markkina-asema

text: Suomen kilpailunrajoituslaki (480/1992) kieltää määräävän markkina-aseman väärinkäytön (6 §). Seurauksena tällaisesta toiminnasta voi olla seuraamusmaksu (kilpailunrikkomismaksu), jonka määrää kilpailuviraston esityksestä markkinaoikeus (7 §). Yleisimmät kilpailuoikeudellisen aseman väärinkäyttötavat ovat monopolihinnoittelu, saalistaminen, sitominen ja syrjintä. Monopolihinnoittelussa yritys pystyy kilpailun puutteen vuoksi nostamaan hintansa kilpailtua tilannetta korkeammiksi. Saalistaminen tarkoittaa kilpailijan poissulkemista markkinoilta alihinnoittelulla ja kustannusten myöhempää peittämistä määräävän aseman avulla. Sitominen tarkoittaa, että tietty hyödyke toimitetaan vain, jos ostaja suostuu ostamaan toisenkin hyödykkeen. Syrjintä merkitsee samanlaisten asiakkaiden erilaista kohtelua. Sen äärimmäinen muoto on pidättäytyminen liikesuhteista.


title: Luettelo suomen kielen lyhenteistä

text: Tässä luettelossa on yleisiä suomen kielessä käytettäviä lyhenteitä.


title: Empire State Building

text: Empire State Building on 102-kerroksinen Art Deco -tyylinen pilvenpiirtäjä, joka sijaitsee New Yorkin kaupungissa New Yorkissa Yhdysvalloissa. Vuonna 1931 valmistunut Empire State Building on yksi New Yorkin tunnetuimmista maamerkeistä ja maailman kuuluisimmista pilvenpiirtäjistä.


title: Empire State Building

text: Empire State Building sijaitsee Manhattanin keskustassa osoitteessa 350 Fifth Avenue, 33. ja 34. kadun välissä. Pilvenpiirtäjä itse on 381 metrin korkuinen, mutta sen huipulle asennettu radiomasto tekee rakennuksesta 449-metrisen. Empire State Building on New Yorkin kaupungin toiseksi korkein rakennus heti One World Trade Centerin jälkeen. Empire State Building on Yhdysvaltain kolmanneksi korkein rakennus. Korkeutensa takia pilvenpiirtäjä erottuu selkeästi kaupungin muiden rakennusten joukosta.


title: Empire State Building

text: Rakennuksen ensimmäiset 85 kerrosta koostuvat enimmäkseen toimistotiloista, ja 86. kerroksessa on kaupunkilaisten ja matkailijoiden suosima näköalatasanne. 86. kerroksen jälkeen alkaa 16-kerroksinen torni, jossa ovat pilvenpiirtäjän radiomasto ja ukkosenjohdatin. Viimeisessä 102. kerroksessa on toinen näköalatasanne, joka ei kuitenkaan ole yhtä suosittu kuin 86. kerroksen näköalatasanne, koska toisinaan pilvisyys ja sumu saattavat peittää näkyvyyden. Empire State Buildingin huipun radiomastolla on tärkeä rooli New Yorkin radiolähetysten kannalta, koska suurin osa osavaltion radiolähetyksistä kulkee pilvenpiirtäjän radiomaston kautta.


title: Empire State Building

text: Empire State Buildingissä on 6 500 ikkunaa, 1 860 porrasta ja 254 000 neliömetriä kerrospinta-alaa. Pilvenpiirtäjän rakenteissa on arviolta 70 mailia (113 km) vesiputkistoja ja 2 500 000 jalkaa (762 km) sähköjohtoja. Koko rakennuksen paino on erään laskelman mukaan 370 000 tonnia. Rakennuksessa toimii noin tuhat liikeyritystä ja työskentelee päivittäin noin 20 000 työntekijää, mikä tekee Empire State Buildingista Yhdysvaltain toiseksi suurimman toimistorakennuksen puolustusministeriön hallintorakennuksen Pentagonin jälkeen. Empire State Buildingin aula on kolmen kerroksen korkuinen, ja sen seinälle on laitettu esille alumiinista veistetty pilvenpiirtäjän kohokuva.


title: Empire State Building

text: Empire State Buildingin hissien lukumäärä oli alun perin 64 kappaletta, ja ne on rakennettu keskelle rakennusta. Nykyisin Empire State Buildingin kunnostukset ovat nostaneet hissien lukumäärän yhteensä 73 kappaleeseen, mukaan lukien rakennuksen kaikki tavarahissit. Hissit kulkevat 336 metrin minuuttivauhdilla, joten matka 86. kerroksen näköalatasanteelle vie hississä alle minuutin.


title: Empire State Building

text: Empire State Buildingin huipulle on asennettu valojärjestelmä, joka käynnistetään vuoden juhlapäivien kunniaksi, esimerkiksi joka joulu rakennus valaistaan vihreillä ja punaisilla valoilla. Syyskuun 11. päivän terrori-iskujen jälkeen pilvenpiirtäjä valaistiin muutamien kuukausien ajaksi punaisilla, sinisillä ja valkoisilla ledeillä viitaten Yhdysvaltain lippuun.


title: Empire State Building

text: Empire State Buildingin maatontilla oli alun perin ylellinen loistohotelli Waldorf-Astoria, joka oli New Yorkin kaupungin hienoston suosiossa. Vuonna 1928 rakennusyhtiö Starlet Brothers and Even kuitenkin osti maatontin Astorin suvulta, hotelli Waldorf-Astoria purettiin ja tilalle päätettiin rakentaa uusi 102-kerroksinen pilvenpiirtäjä. Yhdysvaltalaisten rakennusyhtiöiden välillä oli kilpailu rakentaa maailman korkein rakennus, ja Empire State Buildingin suurin kilpailija oli vuonna 1930 valmistunut, 77-kerroksinen ja 319-metrinen Chrysler Building. Empire State Buildingin suunnittelivat yhdysvaltalainen arkkitehti Gregory Johnson ja hänen yrityksensä Shreve, Lamb & Harmon Associates. Pilvenpiirtäjän pääurakoitsijan Starlet Brothers and Evenin rakennustöitä rahoitti DuPontissa ja General Motorsissa työskennellyt liikemies John J. Raskob.


title: Empire State Building

text: Empire State Buildingin rakennustyöt aloitettiin 22. tammikuuta 1930, ja rakennus valmistui jo 410 vuorokaudessa. Rakennustöissä työskenteli noin 3 400 työmiestä, joista viisi menehtyi kesken rakennustöiden erilaisissa työtapaturmissa. Empire State Buildingin avajaiset olivat 1. toukokuuta 1931, ja pilvenpiirtäjän valaistuksen käynnisti Yhdysvaltain presidentti Herbert Hoover. Pilvenpiirtäjän huipun radiomasto oli alun perin tarkoitettu ilmalaivojen telakoitumiseen, mutta se osoittautui epävarmaksi ja hengenvaaralliseksi. Radiolähetykset Empire State Buildingin kautta alkoivat 22. joulukuuta 1933, ja vuonna 1952 radiomastoon asennettiin myös uusi televisioantenni.


title: Empire State Building

text: Koska Empire State Building avattiin 1930-luvun laman alussa, suurin osa pilvenpiirtäjän toimistotiloista pysyi tyhjinä 1940-luvulle asti. Rakennuksen toimistotilat olivat täynnä vasta vuonna 1950. Empire State Building oli maailman korkein pilvenpiirtäjä ja Yhdysvaltain korkein rakennus 41 vuoden ajan, kunnes World Trade Center valmistui vuonna 1972. Kun World Trade Centerin kaksoistornit romahtivat syyskuun 11. päivän iskuissa vuonna 2001, Empire State Buildingistä tuli jälleen New Yorkin korkein rakennus ja myös Yhdysvaltain toiseksi korkein pilvenpiirtäjä. Empire State Buildingin korkeus oli aikoinaan historiallinen saavutus, koska pilvenpiirtäjä on maailman ensimmäinen yli 100-kerroksinen rakennus.


title: Empire State Building

text: Lauantai-aamuna 28. heinäkuuta 1945 New Yorkin yläpuolella lentänyt B-25 Mitchell -pommikone törmäsi Empire State Buildingin 79. ja 80. kerroksen välille, koska pommittajan lentäjä everstiluutnantti William F. Smith ei nähnyt eteensä tiheän sumun takia. Onnettomuudessa menehtyi 14 ihmistä ja pilvenpiirtäjän ylempien kerrosten toimistotilat kokivat savuvaurioita törmäyksen aiheuttaman tulipalon takia. Empire State Buildingissa työskennellyt Betty Lou Oliver oli onnettomuuden tapahtuessa hississä, kun törmäys katkaisi hissin vaijerit ja hissikori putosi 75 kerrosta alaspäin. Oliver kuitenkin selviytyi hengissä, mikä on Guinnessin ennätysten kirjan mukaan pisin hissin pudotus, josta ihminen on selviytynyt hengissä. Palokunta sammutti tulipalon 40 minuutissa ja vauriot korjattiin nopeasti, joten Empire State Building avattiin uudelleen jo seuraavana maanantaina 31. heinäkuuta. Onnettomuus aiheutti nykyrahassa 10,5 miljoonan dollarin vahingot.


title: Empire State Building

text: Yli 30 ihmistä on tehnyt itsemurhan hyppäämällä Empire State Buildingista. 86. kerroksen näköalatasanteen ympärille laitettiin verkkoaita vuonna 1947, koska viisi ihmistä oli yrittänyt itsemurhaa kolmen viikon sisällä. Viimeisin itsemurha tapahtui 13. huhtikuuta 2007, kun lakimies Moshe Kavynsky teki itsemurhan hyppäämällä 69. kerroksesta.


title: Empire State Building

text: Empire State Buildingissa on vuodesta 1978 lähtien järjestetty juoksukilpailu, jossa kilpailijat juoksevat portaita pitkin 86. kerroksen näköalatasanteelle. Matkan pituus on 320 metriä, ja siihen kuuluu 1 576 porrasta. Vuonna 2003 australialainen maantiepyöräilijä Paul Crake teki ennätysajan juoksemalla portaat ylös yhdeksässä minuutissa ja 33 sekuntissa.


title: Empire State Building

text: Vuonna 1976 hard rock -yhtye Kissistä otettiin kuva, jossa he poseeraavat Empire State Buildingin korkeimmassa mahdollisessa paikassa, jossa kuvan pystyi ottamaan.


title: Empire State Building

text: Empire State Building lisättiin Yhdysvaltain historiallisten paikkojen rekisteriin historiallisena maamerkkinä vuonna 1986.


title: Kalevi Sorsa

text: Taisto Kalevi Sorsa (21. joulukuuta 1930 Keuruu – 16. tammikuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, Suomen pitkäaikaisin pääministeri, SDP:n puoluesihteeri ja puheenjohtaja, ulkoministeri, eduskunnan puhemies sekä Suomen Pankin johtokunnan jäsen.


title: Kalevi Sorsa

text: Taisto Kalevi Sorsa syntyi 21. joulukuuta 1930 Keuruulla. Kansakoulun Sorsa kävi Joutsassa, keskikoulun hän aloitti Jyväskylässä ja suoritti loppuun Lappeenrannassa. Koulut vaihtuivat, sillä tiemestari-isän työn takia perhe joutui muuttamaan aika ajoin paikkakunnalta toiselle. Koulunkäynnin ohella Sorsa kävi uitto- ja metsätöissä.


title: Kalevi Sorsa

text: Kirjalliset harrastukset johtivat Sorsan harjoittelijaksi sanomalehteen, ja vuonna 1949 hän aloitti sanomalehtitutkinnon opinnot Yhteiskunnallisessa Korkeakoulussa Helsingissä. Sanomalehtitutkinnon Sorsa sai valmiiksi vuonna 1957. Sorsa rahoitti opintonsa työskentelemällä toimittajana Työväen Sanomalehtien Tietotoimistossa, Suomen Sosialidemokraatissa ja Työläisnuoriso-lehdessä (myöhemmältä nimeltään Vihuri). Lisäksi Sorsa kävi töissä rakennustyömailla, ja hän oli rakentamassa muun muassa Olympiakylää, Koskelan kisakylää ja Salmisaaren voimalaa. Sorsa suoritti vuonna 1963 yhteiskuntatieteiden kandidaatin tutkinnon Tampereen yliopistossa pääaineenaan kotimainen kirjallisuus. Sorsan pro gradu -tutkielman aiheena olivat sisällissodan syyt Joel Lehtosen "Putkinotko"-romaanin valossa.


title: Kalevi Sorsa

text: Asevelvollisuuden suorittamisen jälkeen Sorsa sai vuonna 1956 Kustannus Oy Tammesta kirjallisen toimittajan paikan. Sorsa toimitti muun muassa entisen sisäministerin Yrjö Leinon muistelmateoksen "Kommunisti sisäministerinä" sekä torjui Kalle Päätalon yrityksen julkaista ensimmäinen romaaninsa Tammella.


title: Kalevi Sorsa

text: Sorsa oli ”vanhan työväenliikkeen” ja Suomen sosialidemokraattisen nuorisoliikkeen kasvatti. Hän oli aktiivisesti mukana nuoriso-osastojen toiminnassa aina sillä paikkakunnalla, jolla asui.


title: Kalevi Sorsa

text: Tammen kauden jälkeen Kalevi Sorsa muutti vuosiksi 1959–1965 puolisonsa Irenen kanssa Pariisiin YK:n kasvatus-, tiede- ja kulttuurijärjestö UNESCOn virkamieheksi. Tutkija Simo Laaksovirran mukaan Pariisissa vietetty aika oli Sorsalle erittäin merkittävä ajanjakso: hän oppi tuntemaan hyvin ranskalaisen kielen ja kulttuurin, tutustui ranskalaisiin poliitikkoihin sekä solmi läpi elämän jatkuneita ystävyyssuhteita. Ranskassa asuessaan Sorsa sai etäisyyttä kotimaan politiikkaan ja pysyi sosialidemokraattisen puolueriidan ulkopuolella. Pariisista Sorsa siirtyi Suomen Unesco-toimikunnan pääsihteeriksi ja opetusministeriön kansainvälisten asiain osaston apulaisosastopäälliköksi.


title: Kalevi Sorsa

text: Sorsan elämä sai uuden suunnan vuoden 1969 puoluekokouksessa, missä hänet valittiin Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen puoluesihteeriksi. Vaikka Sorsa oli ollut sosialidemokraattisen puolueen aktiivijäsen jo nuoruusvuosistaan lähtien, oli puoluesihteeriksi valinta yllätys hänelle itselleenkin. Valinnan takana oli puolueen puheenjohtaja Rafael Paasio, joka etsi kielitaitoista, puolueriidassa ryvettymätöntä, uutta kasvoa.


title: Kalevi Sorsa

text: Historioitsija Jukka Seppisen mukaan Kalevi Sorsan nousu tuntemattomuudesta SDP:n puoluesihteeriksi ei tapahtunut sattumalta tai yllättäen. Seppisen mukaan Sorsan nousun takana olivat muiden muassa Neuvostoliiton kommunistinen puolue ja KGB.


title: Kalevi Sorsa

text: Uudessa asemassaan Sorsa sai nopeasti paljon kannatusta. Vuoden 1970 eduskuntavaaleissa Sorsa sai tukiryhmänsä ja suosittelijoidensa avulla (muun muassa Mauno Koivisto, R.H. Oittinen ja Keijo Liinamaa) suuren äänisaaliin, 17 311 ääntä. Kannatusta kertyi sosialidemokraattisen puolueen perusjäsenistöltä. SDP oli selvästi suurin puolue, ja Sorsa valittiin heti ensimmäisen kauden kansanedustajana ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtajaksi. Sorsa toimi SDP:n Helsingistä valittuna kansanedustajana tasan 20 vuotta, vuodet 1970–1990.


title: Kalevi Sorsa

text: Sorsasta tuli Paasion ”pari piirua vasemmalle” -linjan toteuttaja, mutta aluksi Sorsa joutui kuitenkin selvittämään rajalinjoja puolueen vasemmistosuuntauksen eli pälkäneläisten kanssa. Puoluejohto ja Sorsa puuttuivat liikkeeseen tiukoin ottein puolueen yhtenäisyyden palauttamiseksi. Toinen uuden puoluesihteerin koetinkivi oli EEC– vapaakauppasopimuksen läpivieminen, mutta voimakkaasta vastustuksesta huolimatta presidentti Urho Kekkonen ja Sorsa ajoivat sopimuksen läpi. EEC-sopimuksen solmimiseen kytkeytyi tiiviisti Zavidovo-vuoto, sekä presidentti Urho Kekkosen toimikauden jatkaminen poikkeuslain avulla.


title: Kalevi Sorsa

text: Puoluesihteerin paikalta Sorsa valittiin puolueen puheenjohtajaksi vuonna 1975, ja tässä toimessa hän oli vuoteen 1987 eli yhteensä 12 vuotta . Sorsan nimi oli esillä presidenttiehdokaskaavailuissa 1970-luvun lopulta lähtien, mutta lähimpänä presidenttiehdokkuus oli vuonna 1994. Tuolloin SDP järjesti kaikille avoimen esivaalin puolueen presidentinvaaliehdokkaan valitsemiseksi. Sorsa hävisi esivaalin Martti Ahtisaarelle, joka oli Suomen presidenttinä vuosina 1994–2000.


title: Kalevi Sorsa

text: Kalevi Sorsa toimi pääministerinä neljässä hallituksessa: Sorsan I hallitus istui vuodet 1972–1975, Sorsan II hallitus vuodet 1977–1979, Sorsan III hallitus vuodet 1982–1983 ja Sorsan IV hallitus vuodet 1983–1987. Kaikkiaan Sorsa oli pääministerinä 3653 päivän eli noin 10 vuoden ajan. Samaan aikaan suomalaista yhteiskuntaa kehitettiin hyvinvointivaltioksi, maa muuttui perinteisestä maatalousyhteiskunnasta teollisuus- ja palveluyhteiskunnaksi, julkisia palveluja kehitettiin ja sosiaaliturvaa parannettiin. Muita suuria yhteiskunnallisia ratkaisuja olivat peruskoulun toteuttaminen, päivähoidon kehittäminen ja kansanterveyslain laatiminen. Lisäksi yhteiskunnan ohjailua varten perustettiin uusia virastoja, muun muassa Työsuojeluhallitus. Suomi muuttui sosiaalisesti ja koulutuksellisesti tasa-arvoisemmaksi ja vaurastui. Erityisesti Sorsan I hallitus harjoitti voimallista reformipolitiikkaa johtokaksikkonaan pääministeri ja varapääministeri, valtiovarainministeri Johannes Virolainen. Öljykriisin jälkeisestä lamasta noustiin Sorsan II hallituksen elvytyksellisin toimin. Kansallista talkoohenkeä nostatettiin vuonna 1977 kokouksessa, joka ”Korpilammen hengessä” eli konsensuksen hengessä kokosi yhteen elinkeinoelämän, työnantajien, ay-liikkeen ja julkisen vallan edustajia. Ympäristöministeriön perustaminen valmisteltiin ja käynnistettiin Sorsan 1980-luvun hallitusten aikana.


title: Kalevi Sorsa

text: 1970-luvun lopulla Sorsa joutui ankaran ryöpytyksen kohteeksi Valcon, valtion kuvaputkitehtaan hallintoneuvoston puheenjohtajan ominaisuudessa tehtaan heikon tuotannon takia. Kiistan taustalla saattoi näkyä myös heijastuma sosialidemokraattisen teollisuuspolitiikan ja yksityisen elektroniikka-alan yritystoiminnan välisestä kamppailusta. SMP:n kunniapuheenjohtaja Veikko Vennamo antoi Kalevi Sorsalle tapauksen vuoksi pilkkanimen "Valco-Sorsa", jota hän viljeli ahkerasti pitkin 1980-lukua. Lähipiirilleen Sorsa tunnusti myöhemmin Valcoon liittyneiden tapahtumien olleen hänen poliittisen uransa raskain koettelemus ja kokeneensa elämänsä syvimmän masennuksen Valcon jälkipuinnin aikana. Samaan aikaan lehdistössä liikkui väitteitä Sorsan tekemään asuntokauppaan liittyvistä epäselvyyksistä. Väitteet osoittautuivat perättömiksi, ja Sorsa itse piti tapausta häneen kohdistuneena ajojahtina.


title: Kalevi Sorsa

text: Sorsa piti vuoden 1984 SDP:n puoluekokouksessa kuuluisaksi tulleen Infokratia-puheen, jossa hän syytti tiedotusvälineitä epäolennaisuuksiin puuttumisesta ja epä-älyllisyydestä. Sorsan mielestä tiedotusvälineet eivät kirjoittaneet yhteiskunnallisista ongelmista vaan keskittyivät pinnallisiin asioihin.


title: Kalevi Sorsa

text:
Kalevi Sorsan parlamentaarikon ura huipentui kahteen vuoteen
eduskunnan puhemiehenä vuosina 1989–1990.


title: Kalevi Sorsa

text: Aktiivisen poliittisen uransa päätteeksi Sorsa nimitettiin Suomen pankin johtokuntaan 1987. Hän työskenteli johtokunnassa vuoteen 1996, jolloin jäi eläkkeelle. Sorsan toimikaudelle Suomen Pankissa osuivat 1990-luvun syvä lama ja pankkikriisi, joka johti monen pankin lakkauttamiseen ja fuusioihin.


title: Kalevi Sorsa

text: Kalevi Sorsa kuoli 73-vuotiaana pitkän sairauden jälkeen kotonaan Helsingissä tammikuussa 2004.


title: Kalevi Sorsa

text: Sorsa oli kiistatta merkittävä suomalainen ulko- ja turvallisuuspoliittinen vaikuttaja. Pääministerinä ja puoluejohtajana Sorsa joutui automaattisesti mukaan ulkopoliittiseen päätöksentekoon. Ulkoministerinä Sorsa toimi kolmesti, vuosina 1972, 1975–1976 ja 1987–1989, sekä ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtajana vuosina 1970–1972, 1976–1977 ja 1979–1982.


title: Kalevi Sorsa

text: On arvioitu, ettei Kekkonen olisi 1970-luvulla voinut toteuttaa ulkopolitiikkaansa ilman sosialidemokraatteja; Kekkonen tarvitsi sosialidemokraattien laajoja kansainvälisiä yhteyksiä. Toisaalta SDP:n sisäpoliittinen vallankäyttö ei olisi onnistunut ilman presidentin myötävaikutusta. Kekkosen ja Sorsan luottamukselliset suhteet konkretisoituvat esimerkiksi ETYK-neuvotteluprosessissa ja Saksojen tunnustamiskysymyksessä.


title: Kalevi Sorsa

text: Toisen maailmansodan jälkeen Suomen ulkopolitiikan hoidon tärkeimpiä tehtäviä on ollut järjestää suhteet itäiseen naapurimaahan, Neuvostoliittoon, ja sen hajottua Venäjään. Näiden suhteiden hoitamisessa Sorsa oli poliittisten tehtäviensä kautta Kekkosen jälkeen ja presidentti Koiviston ohella ehkä keskeisin henkilö. Neuvostosuhteiden hoitaminen alkoi puoluesihteerinä ja jatkui Paasion niin sanotun nappulaliigan ulkoministerinä, ja myöhemmin niin puheenjohtajan, pääministerin kuin ulkoministerinkin ominaisuudessa. Yhteydenpito koski erilaisia asioita, joista keskeisimpiä olivat ulko- ja ulkomaankauppapolitiikka.


title: Kalevi Sorsa

text: Suomalais-neuvostoliittolaisen taloudellisen yhteistyökomission puheenjohtajana Sorsa toimi vuosina 1983–1989. Suomalainen historiantutkimus on osoittanut, että kaikki merkittävät suomalaiset poliitikot presidenttejä myöten ja Sorsa mukaan lukien pitivät yhteyksiä neuvostodiplomaatteihin ja KGB:n edustajiin. ”Kotiryssä”-järjestelmä oli ajalle tyypillistä neuvostosuhteiden ylläpitoa ja ajatustenvaihtoa, eikä mitään raskauttavaa tai luotettaviin lähteisiin perustuvaa näyttöä toiminnan lainvastaisuudesta ole kenenkään merkittävän poliitikon osalta tullut ilmi.


title: Kalevi Sorsa

text: Sorsa toimi jo varhain aktiivisesti eurooppalaisen integraation puolesta. Suomen EU-ratkaisua selviteltiin muun muassa integraationeuvottelukunnassa, jonka jäsen Sorsa oli vuosina 1990–1994. Ammattipolitiikan jätettyään hän oli mukana EU:n jäsenyyskampanjassa.


title: Kalevi Sorsa

text: Nuoruudessaan Sorsa osallistui lukuisiin kansainvälisiin tilaisuuksiin. Työskentely Pariisissa Unescon alaisuudessa entisestään syvensi Sorsan kansainvälisyyttä ja suhteita Euroopan suuntaan.


title: Kalevi Sorsa

text: Kansainvälisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan ”raskassarjalainen” Sorsasta tuli vuonna 1978, jolloin hänet valittiin vetämään Sosialistisen Internationaalin aseistariisuntatyöryhmää. Sorsa toimi muun muassa 1978 Helsingissä järjestetyn SI:n aseidenriisuntakonferenssin isäntänä. Aseistariisuntatyöryhmän puheenjohtajana Sorsa toimi 1978–1980 ja neuvoa-antavan aseistariisuntaneuvoston (SIPSAD) puheenjohtajana 1980–1996. Sorsan johtama aseistariisuntatyöryhmä tapasi Yhdysvaltain presidentin Jimmy Carterin vuonna 1980. Syksyllä 1981 työryhmä, joka oli tällä välin muuttunut neuvostoksi, pyrki uuden presidentin Ronald Reaganin puheille, mutta suurvaltapoliittinen ilmapiiri oli edellisen käynnin jälkeen voimakkaasti kiristynyt eikä neuvosto päässyt tapaamaan yhtäkään Reaganin hallituksen ministeriä. Tapaaminen Yhdysvaltain johdon kanssa toteutui vain virkamiestasolla Pentagonissa. Neuvoston saamasta kohtelusta perin pohjin loukkaantuneena Sorsa totesi, etteivät liennytys ja kansainvälinen yhteistyö etene niin kauan kuin Reagan on Yhdysvaltain presidenttinä. Sorsa hämmästyi vilpittömästi, kun hänen lausunnostaan nousi kohu ja Yhdysvaltain Helsingin-suurlähettiläs esitti vastalauseensa. Sorsa itse katsoi esittäneensä vain totuudenmukaisen arvion.


title: Kalevi Sorsa

text: Samaan aikaan Sorsa oli myös Sosialistisen Internationaalin varapuheenjohtaja, kunniapuheenjohtajaksi hänet nimitettiin vuonna 1996. Aseistariisuntatyöryhmän puheenjohtajana Sorsa oli turvallisuuspoliittisen keskustelun ytimessä, ja hänen ystäväpiiriinsä kuului merkittäviksi eurooppalaisiksi johtajiksi nousseita sosialidemokraatteja kuten Willy Brandt, Harold Wilson ja Olof Palme. Sorsalla oli myös korkean tason henkilöyhteyksiä niin Moskovassa kuin Washingtonissakin. Erityisen tiivistä yhteyttä Sorsa piti pohjoismaisiin veljespuolueisiin.


title: Kalevi Sorsa

text: Toinen merkittävä kansainvälinen järjestö, jossa Sorsa toimi aktiivisesti, oli InterAction Council. Tähän kansainvälisen solidaarisuuden puolesta toimivaan eräänlaiseen entisten valtiomiesten neuvostoon Sorsa kutsuttiin jäseneksi vuonna 1994, ja hän säilytti jäsenyytensä kuolemaansa saakka. Järjestö valmisteli merkittävän ”Ihmisen velvollisuuksien yleismaailmallisen julistuksen”, jonka se pyrkii saamaan hyväksytyksi YK:n ihmisoikeuksien julistuksen rinnalle. Sorsa osallistui aktiivisesti järjestön toimintaan ja kokouksiin eri puolilla maailmaa.


title: Kalevi Sorsa

text: Syksyllä 1982 Sorsa sai ajatuksen Palestiinan vapautusjärjestön PLO:n johtajan Jasser Arafatin kutsumisesta vierailulle Suomeen tarkoituksenaan osoittaa solidaarisuutta palestiinalaisille Sabran ja Shatilan verilöylyn jälkeen. Saatuaan presidentti Mauno Koiviston hyväksynnän asialle Sorsa otti yhteyttä silloin Parlamenttienvälisen liiton kokouksessa olleeseen Johannes Virolaiseen ja pyysi tätä tunnustelemaan asiaa. Ulkoministeri Pär Stenbäck sattui kuitenkin samalla hetkellä olemaan YK:n yleiskokouksessa New Yorkissa, ja kuultuaan asiasta hän katsoi pahastuneensa tulleensa sivuutetuksi. Jupakan lopputuloksena kukaan ei kutsunut Arafatia Suomeen. Arafatin vierailu Helsingissä toteutui lopulta tammikuussa 1989 Holkerin hallituksen ulkoministerin Kalevi Sorsan toimiessa vierailun isäntänä.


title: Kalevi Sorsa

text: Sorsa oli tunnustettu ja arvostettu luennoitsija monilla kansainvälisillä foorumeilla. Vielä eläkkeellä ollessaankin häntä kutsuttiin luennoimaan ulko- ja turvallisuuspoliittisista sekä talouspoliittisista aiheista esimerkiksi Intiaan, Itävaltaan ja Japaniin. Viimeinen virallinen kansainvälinen tehtävä Sorsalla oli ulkoministeriön mandaatilla julkisuudelta piilossa toteutettu neuvottelutoiminta Kyproksen kysymyksen ratkaisemiseksi.


title: Kalevi Sorsa

text: Sorsa oli kiinnostunut kirjoista ja kirjoittamisesta jo nuoresta lähtien. Päiväkirjan kirjoittamisen ohella hän kirjoitti runoja ja osallistui runokilpailuihin. Yliopistossa Sorsa paneutui erityisesti kirjallisuuden opintoihin. Kustannusosakeyhtiö Tammen palveluksessa hän luki, toimitti ja arvosteli kotimaisia käsikirjoituksia. Aktiivisesta päivänpolitiikasta ja työelämästä jäätyään Sorsalla oli aikaa omistautua uudelleen kirjallisiin harrastuksiinsa.


title: Kalevi Sorsa

text: Kalevi Sorsan teokset:


title: Kalevi Sorsa

text: Kalevi Sorsalle ehdotettiin useaankin otteeseen valtioneuvoksen arvonimeä, mutta hän kieltäytyi vastaanottamasta sitä vedoten taustaansa työväenliikkeessä, jossa oli perinteisesti pidättäydytty kunnianosoituksista. Sorsa siis kaihtoi koko elämänsä ajan julkisia tunnustuksia työstään ja saavutuksistaan, mutta hän suostui promovoitavaksi Tampereen teknillisen korkeakoulun kunniatohtoriksi vuonna 1987 ja Tampereen yliopiston hallintotieteiden kunniatohtoriksi vuonna 1992. Vuonna 1985 Kalevi Sorsa suostui ottamaan vastaan Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan suurristin presidentti Koivistolta, vaikka suhtautui kielteisesti kunniamerkkeihin. Presidentti Tarja Halonen palkitsi Sorsan Vapaudenristin ritarikunnan 1. luokan Vapaudenristillä rintatähtineen, jonka Sorsa otti myös vastaan.


title: Kalevi Sorsa

text: Suomen Sosialidemokraattisen Sanomalehtimiesliiton järjestämässä juhlatilaisuudessa Sorsan pitkäaikaisen kotitalon seinään Helsingin Merihaassa kiinnitettiin Kansanvallan päivänä 17.7.2005 muistolaatta. Hietaniemen hautausmaalla (U25-12-1) paljastettiin Kimmo Pyykön veistämä Sorsalle omistettu hautamuistomerkki nimeltään Elämäkaari.


title: Kalevi Sorsa

text: Työväen Arkistoon luovutettuun Kalevi Sorsan arkistoon sisältyy asiakirjoja Sorsan nuoruus- ja opiskeluvuosilta lähtien vuoteen 2004 saakka. Aihepiireiltään arkisto käsittää Sorsan koko työ- ja luottamustoimihistorian sekä elämänkaaren. Paperiaineistoja on noin 35 hyllymetrin verran ja valokuvia tuhansia kappaleita. Kalevi Sorsan arkisto avautuu tutkijoiden käyttöön vuonna 2019, jolloin hänen kuolemastaan tulee kuluneeksi 15 vuotta ja salassapitoaika päättyy. Tämä kulttuuriarvoltaan merkittävä kansallinen arkisto tulee olemaan avauduttuaan Urho Kekkosen, J. K. Paasikiven ja Johannes Virolaisen henkilöarkistojen ohella tärkeimpiä lähteitä omasta lähihistoriasta.


title: Kalevi Sorsa

text: Suomen arkistoyhdistys myönsi Kalevi ja Irene Sorsalle Vuoden arkistoteko -kunniamaininnan vuonna 2004.


title: Kalevi Sorsa

text: Kalevi Sorsa -bibliografia sisältää Kalevi Sorsan eri elämänvaiheissaan ja erilaisissa työ- ja luottamustehtävissään kirjoittamat kirjat, artikkelit ja puheet. Bibliografiaan on luetteloitu myös tärkeimpien päivä- ja aikakauslehtien julkaisemat haastattelut Sorsasta sekä muut Sorsaa käsittelevät artikkelit ja kirjoitukset. Aineistoa on vuosilta 1951–2005, ja se on luetteloitu ARTO-tietokantaan


title: PAL

text: PAL () on SDTV:n laajalti käytössä oleva analogisen videokuvan värijärjestelmä ja koodausmenetelmä. Muita järjestelmiä ovat NTSC ja SECAM. PAL-järjestelmässä TV:n kuva on määrätty 576 vaakajuovaan, lomitettuna, 50 ruutua per sekunti. Kuvan vaakaresoluutio ei ole tarkasti määritelty, koska signaali on analoginen mutta ITU-R Rec. 601 -standardin mukaisesti 4:3 -kuvasuhteen signaalin digitoinnissa jokaisesta juovasta talletetaan 720 näytettä, jolloin resoluutioksi tulee 720 x 576. PAL-järjestelmän kuvasuhde on 4:3 mutta PAL-kuva voidaan skaalata 16:9:ään (laajakuva). Laajakuva-skaalauksessa venytetään joko tasaisesti koko kuva-alaa tai pelkästään kuvan reunoja lisäpisteiden luomiseksi, tällöin kuva kuitenkin vääristyy alkuperäiseen verrattuna. Kuvaa voidaan leventää myös kaventamalla pystysuunnassa ja sen jälkeen suurentamalla kuvaa, jolloin taas pystyresoluutio todellisuudessa pienenee ja kuvanlaatu huononee sitä kautta.


title: PAL

text: PAL-järjestelmä on käytössä analogisissa SDTV-televisiolähetyksissä Euroopassa (muutamia maita lukuun ottamatta), Australiassa ja joissain Aasian, Afrikan ja Etelä-Amerikan maissa. Myös Itä-Euroopan ja Ranskan SECAM pohjautuu PAL-tekniikkaan, vaikkakin värien koodaus on eri muodossa. Pohjois-Amerikassa käytetään varhaisempaa NTSC-järjestelmää, jonka teknisiä puutteita PAL jonkin verran korjaa.


title: PAL

text: PAL kehitettiin, koska NTSC on herkkä vaihevirheiden aiheuttamille värivääristymille, jonka takia NTSC- vastaanottimissa on värikylläisyyden sekä värisävyn säätö. Vaihevirhe kuitenkin vaihtelee, ja säätimellä asetettu pysyvä taso ei sen takia ole tyydyttävä ratkaisu.


title: PAL

text: PAL kiertää ongelman kääntämällä joka toisen juovan vaiheen päinvastaiseksi. Tällöin juovaan vaikuttava vaihevirhe on päinvastainen seuraavassa juovassa. Vanhimmat vastaanottimet näyttivät juovat sellaisenaan, ja silmän ominaisuuksien takia katsoja näkee kuvan tyydyttävänä, vaikka siinä onkin vuorotellen päinvastaisesti vääristyneitä juovia. Tämä ei kuitenkaan riitä, jos vaihevirheet ovat vakavia. Uudet vastaanottimet sekoittavat näytettävän sekä sitä edeltävän juovan väri-informaation, jolloin saadaan lähes täydellinen immuniteetti vaihevirheiden aiheuttamille värisävyvääristymille. Tämän takia PAL-vastaanotin ei tarvitse värisävynsäätöä.


title: PAL

text: Edes PAL ei ole immuuni vaihevirheiden aiheuttamalle värikylläisyyden vaihtelulle. Ihmissilmä ei kuitenkaan huomaa värikylläisyyden vaihtelua yhtä helposti kuin värisävyvääristymiä, ja useimmat ihmiset eivät huomaa ongelmaa suurillakaan vaihevirheillä.


title: PAL

text: PAL televisiojärjestelmässä kuvataajuus on normaalisti 25 Hz ja kuvassa on 625 vaakajuovaa. Välkkymisen vähentämiseksi kuva lähetetään lomiteltuna kahteen kenttään, joista kumpikin sisältää vain puolet vaakajuovista: joka toinen kenttä sisältää parilliset juovat ja joka toinen parittomat juovat joten kenttätaajuus on eurooppalaista verkkotaajuutta vastaava 50 Hz. Lomituksesta huolimatta kuvassa esiintyvät ohuet vaakasuorat viivat usein välkkyvät mutta koska televisiossa näytetään pääasiassa liikkuvaa kuvaa, tätä ei normaalisti huomaa. Ilmiö erottuu silti selvästi esimerkiksi säätiedotusten grafiikassa tai käytettäessä tavallista televisiota tietokoneen näyttölaitteena.


title: PAL

text: Vertailun vuoksi, NTSC:ssä käytössä on 525 vaakajuovaa ja 60 Hz kenttätaajuus. Siksi NTSC-kuvan erottelukyky on PAL-kuvaa heikompi mutta välkyntä vähäisempää. Jotkut ihmiset, varsinkin NTSC:n taajuuteen tottuneet, huomaavat PAL-kuvan välkkymisen ja pitävät sitä häiritsevänä. Esimerkiksi DVD-levyjen tapauksessa termejä käytetään usein kuvaamaan pelkkää kuvataajuutta sekä juovien lukumäärää - DVD-levyllähän kuva on tallennettu digitaalisesti komponenttimuotoon, ja DVD-soitin muuttaa sen halutunlaiseksi signaaliksi.


title: PAL

text: Monien viihde-elektroniikan laitteiden tapauksessa varsin yleinen on myös PAL60, eli PAL 525 vaakajuovalla sekä 60 hertsin kenttätaajuudella. Tämä on yleensä peräisin NTSC-standardin mukaisista lähteistä, esimerkiksi NTSC-toistoon pystyvät videonauhurit muuttavat nauhalla olevan NTSC-signaalin värikoodauksen PAL-standardin mukaiseksi. Myös jotkut DVD-soittimet mahdollistavat NTSC-taajuudella tallennettujen levyjen toistamisen niin, että soitin antaa PAL-värikoodattua signaalia. Kuvataajuuden muuttaminen nostaisi laitteiden hinnan monikymmenkertaiseksi. PAL60 ei ole missään määritetty standardi, ja siksi erityisesti vanhoissa televisioissa voi esiintyä ongelmia, esimerkiksi kuvan synkronisoinnin katoamista ("pyörimistä" pysty- tai vaakasuunnassa).


title: PAL

text: PAL-standardin mukaisen TV-kuvan digitoinnissa käytetään standardia D1-PAL, jonka resoluutio on 720 x 576i. Vaikka itse PAL-lähetteessä on 625 vaakajuovaa, niistä näytettäviä juovia on 576 ja loput on varattu signaalin tahdistukseen ja teksti-tv:lle. Vanhemmissa analogisissa kuvaputkissa näytöstä rajataan pois teksti-tv:n juovat kuvan yläreunasta ja joitakin juovia alareunasta. D1-PAL signaalista on teksti-tv signaalit poistettu, joten uusissa nestekide- ja plasmanäytöissä voidaan näyttää kaikki 576 juovaa.


title: Vapaudenpatsas

text: Vapaudenpatsas (), varsinaiselta nimeltään Vapaus valaisee maailmaa (, ), on suuri naishahmoa esittävä patsas New Yorkin edustalla Liberty Islandin saarella. Patsas on Ranskan kansan lahja Yhdysvalloille juhlistamaan Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksesta 1776 alkanutta maiden välistä ystävyyssuhdetta. Monumenttia ehdotti ranskalainen Édouard de Laboulaye vuonna 1865, ja hän ja kuvanveistäjä Frédéric Auguste Bartholdi yhdessä suunnittelivat patsaan. Ranskalaiset tekivät itse patsaan kuparista, raudasta ja teräksestä ja vastasivat sen kokoamisesta Yhdysvalloissa, ja yhdysvaltalaiset tekivät jalustan. Vapaudenpatsas paljastettiin 28. lokakuuta 1886.


title: Vapaudenpatsas

text: Vapaudenpatsas esittää Vapauden jumalatarta. Sen vasemmassa kädessä on lakitaulu, jossa lukee Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksen päivämäärä, oikeassa kädessä on valistuksen soihtu, ja vasemmalla jalallaan jumalatar talloo rikkoutuneita kahleita. Patsaan naishahmo on 46 metriä korkea ja koko patsas jalustoineen 93 metriä korkea. Patsas tuli tunnetuksi paitsi vapauden symbolina, myös siitä, että se toivotti New Yorkiin vuosien 1886–1924 välillä laivalla saapuneet miljoonat siirtolaiset tervetulleiksi.


title: Vapaudenpatsas

text: Vapaudenpatsaan sisällä oleva ristikkorakenne on putlattua rautaa ja ruostumatonta terästä. Sen keskellä on nelijalkainen ristikkotorni, jonka sisällä on kierreportaat. Sisätornin jalat on yhdistetty vaaka- ja diagonaalisuuntaisella ristikolla, ja se on yhdistetty ulompaan ristikkokehykseen. Patsaan pinta on 2,4-millimetriseksi pakotettua kuparipeltiä, joka on kiinnitetty ulompaan kehykseen yli 300 000 niitillä. Patsaassa on 28 tonnia kuparia yli 300 levynä, ja se oli aikansa suurin kuparirakennelma. Jalustan seinät ovat enimmillään kuuden metrin paksuiset. Jalusta valettiin betonista ja päällystettiin graniittilohkareilla. Sen julkisivussa on pylväskoristeluja.


title: Vapaudenpatsas

text: Patsas on jalustan juuresta soihdunkärkeen 93 metriä korkea. Hahmon pituus varpaista kruunuun on 34 metriä ja soihdunkärkeen 46 metriä. Patsas painaa 225 tonnia. Jalustasta kruunuun vievillä portailla on 154 askelmaa. Jalustassa on portaat ja hissi. Patsaan kruunussa on seitsemän sädettä, yksi kutakin maanosaa kohti. Jokainen säde on 2,74 metriä pitkä.


title: Vapaudenpatsas

text: Patsas on nykyisin väriltään vihreä. Sen alkuperäinen väri oli kuparinruskea, mutta se alkoi patinoitua vuonna 1900, ja patsas oli kokonaan vihreä vuoteen 1906 mennessä. Patsaan soihtu on kullattu.


title: Vapaudenpatsas

text: Ajatuksen patsaasta keksi ranskalainen Yhdysvaltain-ystävä, presidentti Abraham Lincolnin ihailija, lain ja politiikan tutkija Édouard de Laboulaye (1811–1883). Vuoden 1848 vallankumouksessa Ranska oli luopunut monarkiasta, mutta vuonna 1852 keisari Napoleon III otti vallan itselleen. Ranskan liberaalit, joihin Laboulaye lukeutui, pitivät Yhdysvaltoja esimerkkinä maasta, joka oli pystynyt luomaan vakaan nykyaikaisen tasavallan.


title: Vapaudenpatsas

text: Laboulaye oli julkaissut vuosina 1855–1866 kolmiosaisen teoksen Yhdysvaltain historiasta. Yhdysvaltain sisällissodan puhjettua hän julkaisi artikkelin ”Yhdysvallat ja Ranska”. Laboulaye korosti artikkelissa maiden välistä historiallista sidettä, joka juonsi juurensa Yhdysvaltain vapaussotaan. Laboulaye ihaili erityisesti ranskalaista kenraalia Lafayettea, joka oli osallistunut vapaussotaan. Yhdysvaltain Pariisin-konsulikenraali John Bigelow levitti Laboulayen artikkelia pamflettina ympäri Eurooppaa ja Yhdysvaltoja. Laboulaye ei itse koskaan käynyt Yhdysvalloissa, mutta häntä arvostettiin siellä suurena Amerikan-ystävänä, ja hän sai Harvardin yliopiston kunniatohtorin arvon 1864.


title: Vapaudenpatsas

text: Laboulaye tuki ahkerasti Pohjoisvaltioita Yhdysvaltain sisällissodassa ja vapautta puolustavan Abraham Lincolnin uudelleenvalintaa. Vuonna 1865 Yhdysvaltain kongressi sääti yksilönvapaudet turvaavan ja orjuuden lakkauttavan 13. lisäyksen perustuslakiin. Samana vuonna Laboulayesta tuli Ranskan emansipaatiokomitean puheenjohtaja; komitea pyrki muun muassa avustamaan vapautettuja amerikkalaisorjia. Laboulayeen teki suuren vaikutuksen orjuuden kieltäminen Yhdysvalloissa ja demokratian voitto. Abraham Lincolnin murha pian sodan jälkeen järkytti ranskalaisia laajasti, ja Laboulaye ehdotti, että maat juhlistaisivat ystävyyttään ja yhteisiä ihanteitaan rakentamalla yhdessä vapauden ja Yhdysvaltain itsenäisyyden monumentin.


title: Vapaudenpatsas

text: Vapaudenpatsaan suunnittelija Frédéric Auguste Bartholdi (1834–1904) oli tavatessaan Laboulayen jo arvostettu kuvanveistäjä. Bartholdi kertoi vuonna 1885 rahankeräystapahtuman pamfletissaan, että Laboulaye kuvaili ensimmäiseksi ajatustaan yhteistyönä rakennettavasta monumentista vuonna 1865 järjestämillään päivällisillä, joilla Bartholdi oli mukana.


title: Vapaudenpatsas

text: Vapautta ja tasavaltalaisuutta juhlistavaa patsashanketta ei voinut aloittaa vielä 1860-luvulla Ranskan poliittisen tilanteen vuoksi. Bartholdi alkoi kuitenkin kerätä hankkeeseen ideoita sen ajan kuvanveistotaiteesta. Häneen ilmeisesti vaikutti ainakin Auguste Dumontin 1830-luvulla tekemä "Vapauden henki" -veistos, jossa vapautta edustava hahmo kohottaa soihdun ja pitää rikkinäisiä kahleita toisessa kädessään. Myös roomalaisesta taiteesta periytynyttä sädekruunua oli käytetty tuohon aikaan vapautta juhlistavissa veistoksissa ja mitaleissa. Lähi-idässä aikaisemmin matkustellut ja sieltä vaikutteita ottanut Bartholdi oli luonut jo 1860-luvun lopulla suunnitelman vastavalmistuneen Suezin kanavan suulle tehtävästä suuresta majakkaveistoksesta, jossa naishahmo kohottaa lyhtyä. Suunnitelmaa ei kuitenkaan toteutettu. Myöhemmin Bartholdi kiisti Suezin majakan ja Vapaudenpatsaan yhteyden.


title: Vapaudenpatsas

text: Laboulaye ja Bartholdi tapasivat uudelleen vuoden 1871 alussa ja keskustelivat patsashankkeen varainhankintasuunnitelmasta. Miehet halusivat patsaan valmistuvan viidessä vuodessa, jotta sen paljastus voisi tapahtua Yhdysvaltain itsenäisyyden 100-vuotisjuhlien aikana. Kumpikaan ei ollut itse käynyt Yhdysvalloissa, joten Laboulaye ehdotti että Bartholdi menisi sinne mahdollisimman pian keräämään vaikutelmia maasta ja hankkimaan rahoitusta.


title: Vapaudenpatsas

text: Bartholdi purjehti Yhdysvaltoihin ystävänsä, pankkiirin pojan Simonin kanssa kesäkuussa 1871. Matkan aikana hän opiskeli englantia, jota hän ei aiemmin ollut osannut. Kun laiva saapui New Yorkin edustalle, Bartholdi luonnosteli vihkoonsa jättimäisen pronssisen naisen patsaan sataman edustalle. Hän majoittui hotelliin Broadwaylle ja lähti seuraavana aamuna 22. kesäkuuta lautalla tutkimaan satamaa uudelleen. Hän havaitsi sen edustalta kolme saarta, joista pienin, Bedloe’s Island, sopisi parhaiten patsaan sijoituspaikaksi. Hän tutki saarta seuraavien viikkojen ajan ja varmistui sen sopivuudesta. Bartholdin mielestä laivareitin varrella oleva patsas toimisi samanaikaisesti sekä kauas näkyvänä majakkana että kansakunnan yhdistäjänä. Tuolloin saari tosin kuului Yhdysvaltain valtiolle, ja sillä oli armeijan rakennuksia ja tähdenmuotoinen linnake.


title: Vapaudenpatsas

text: New Yorkissa Bartholdi tapasi sanomalehtien julkaisijoita ja kaupungin rikkaimpia liikemiehiä, mutta kukaan heistä ei kiinnostunut patsashankkeesta. New Yorkista Bartholdi jatkoi maan itäosan muihin suurkaupunkeihin. Washington DC:ssä hän tapasi senaattorin ja Ranskan-ystävä Charles Sumnerin. Tämä oli innostunut hankkeesta ja kehotti Bartholdia palaamaan kaupunkiin syksyllä kun kongressi taas kokoontuisi. Philadelphiassa Bartholdi tapasi presidentti Ulysses S. Grantin, joka Bartholdin mukaan piti hankkeesta ja vakuutteli Bartholdille, että paikan löytäminen patsaalle ei olisi vaikeaa.


title: Vapaudenpatsas

text: Matkansa aikana Bartholdi valmistautui työhönsä myös opettelemalla ymmärtämään amerikkalaisten arvoja ja luonnetta. Hän tutki esimerkiksi Washingtonin Capitolin uusklassista arkkitehtuuria, joka kuvaa maan tasavaltalaisia ihanteita. Bartholdi turhautui kuitenkin toistuvasti siihen, ettei suunnitelma herättänyt Yhdysvalloissa juurikaan kiinnostusta. Moni piti yhteistyöhanketta liian kalliina ja velvoittavana maassa, joka oli vasta toipumassa sisällissodasta.


title: Vapaudenpatsas

text: Koska kongressin kokoontumiseen oli vielä yli kuukausi, Bartholdi lähti yksin junamatkalle koko maan poikki tutustuakseen siihen paremmin ja hakemaan samalla lisää tukea hankkeelleen. Kun hän oli palannut ja kongressi vihdoin kokoontui, se edellytti että Ranska hoitaa hankkeelle ensin rahoituksen ennen kuin Yhdysvallat voisi osallistua siihen. Bartholdi totesikin tuolloin äidilleen kirjoittamassaan kirjeessä, että hänen matkastaan ei ollut jäänyt käteen mitään selkeää tulosta. Ennen paluumatkaa Ranskaan Bartholdi asui jonkin aikaa Newportissa Rhode Islandissa vanhan taiteilijaystävänsä John La Fargen luona. Tämä rohkaisi Bartholdia viemään hanketta eteenpäin ja sai Bartholdille myös hyödyllisen toimeksiannon friisin tekemisestä Bostoniin. Newportissa Bartholdi teki ensimmäisen pienoismallinsa patsaastaan. Siellä Bartholdi myös tutustui arkkitehti Richard Morris Huntiin, josta tuli myöhemmin Vapaudenpatsaan jalustan suunnittelija. Huntin maku oli uusklassinen kuten Bartholdinkin. Tapaaminen ei kuitenkaan johtanut miesten yhteistyöhön ennen kuin vuosikymmentä myöhemmin. Newportissa Bartholdi tapasi myös tulevan vaimonsa Jeannen.


title: Vapaudenpatsas

text: Bartholdi palasi Ranskaan vuonna 1871. Maan epävakaassa tilanteessa Laboulaye oli sillä välin paennut Pariisista Normandiaan, missä miehet tapasivat toisensa joulukuussa 1871. Laboulaye rohkaisi Bartholdia jatkamaan työtään patsaan suunnittelun parissa samalla kun hän itse järjestelisi varainkeruukampanjaa. Laboulayen aika kului seuraavien kolmen vuoden aikana kuitenkin Ranskan hallituksen kokoamisen avustamisessa ja sotakorvausten keräämisessä Preussille hävityn sodan jälkeen. Näinä vuosina Bartholdi työskenteli kolmen muun veistoksen parissa, joista Lafayettea esittävä veistos oli tarkoitus julkaista New Yorkissa 1876.


title: Vapaudenpatsas

text: Ranskassa perustettiin 1874 Ranskalais-amerikkalainen unioni ("Union Franco-Amèrocaome"), puheenjohtajanaan Laboulaye, jonka tehtävänä oli hankkia varoja patsasprojektia varten. Samalla sovittiin, että ranskalaiset rakentaisivat patsaan ja amerikkalaiset jalustan. Komitea keräsi Ranskassa viiden vuoden aikana 400 000 frangia. Varat patsaan tekemiseen kerättiin eri tavoin: Ranskassa muun muassa julkisin maksuin, viihdetapahtumin ja arvonnoin, ja Yhdysvalloissa teatteriesitysten, taidenäyttelyjen, huutokauppojen ja nyrkkeilyottelujen avulla.


title: Vapaudenpatsas

text: Ranskassa julkinen mielipide oli patsassuunnitelmalle myönteinen ja sen tuki laaja. Jotkut poliitikot huomauttivat kuitenkin siitä, että Yhdysvallat ei ollut tukenut Ranskaa sodassa Preussia vastaan 1870–1871, vaan oli pysynyt puolueettomana. Sen lisäksi Yhdysvallat oli auttanut Preussia avustamaan saksalaisia, jotka olivat saarron aikana Pariisissa. Yhdysvallat ei ollut joidenkin mielestä myöskään tukenut Ranskaa sen vallankumouksen jälkeen ja näin unohtanut maiden välisen ystävyyssopimuksen ja Ranskan osuuden Yhdysvaltain itsenäistymisessä.


title: Vapaudenpatsas

text: Huhtikuussa 1876 Laboulaye julisti varainhankintatilaisuudessa Pariisiin suuressa oopperassa:


title: Vapaudenpatsas

text: Bartholdi teki patsaasta mallin, jonka Laboulaye hyväksyi vuonna 1875. Samana vuonna Laboulaye anoi presidentti Grantilta lupaa käyttää Bedloe’s Islandia (nykyiseltä nimeltään "Liberty Island") patsaan sijoituspaikaksi, vuonna 1812 saarelle valmistuneen tähdenmuotoisen Fort Wood -linnakkeen muurien sisäpuolelle. Lokakuussa 1875 newyorkilainen "Harper's Weekly" julkaisi luonnoksen Vapaudenpatsaan suunnitellusta ulkoasusta. Silloin yhdysvaltalaiset näkivät patsaan kuvan ja lukivat sen kuvauksen ensi kertaa, vaikka sen rakentamista ei vielä ollutkaan aloitettu rahoituksen puutteessa.


title: Vapaudenpatsas

text: Patsaan alkuperäinen nimi oli "Vapaus valaisemassa maailmaa" ("La Liberté éclairant le monde"). Vapautta kuvaavat patsaat olivat perinteisesti pidelleet käsissään miekkaa ja kilpeä, mutta Bartholdin suunnittelema patsas kannatteli valistuksen soihtua ja polki kahleita, jotka Bartholdi mahdollisesti lainasi Abraham Lincolnin muotokuvasta. Patsaan päähineen valonsäteiden idean hän otti antiikin taiteesta, jossa ne kuvasivat jumalallista innoitusta; säteitä oli käytetty myös tuon ajan ranskalaisessa taiteessa kuvaamaan vapautta, totuutta, uskoa ja tasavaltaa. Bartholdi halusi kuvata seitsemällä säteellä patsaan seitsemälle maanosalle ja seitsemälle merelle säteilemää valoa. Viimeiseksi Bartholdi valitsi patsaan vasempaan käteen lakitaulun, joka viittasi Yhdysvaltain perustuslakiin. Taulun kanteen tuli Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksen päivämäärä osin roomalaisin numeroin, "July IV, MDCCLXXVI".


title: Vapaudenpatsas

text: Bartholdi antoi patsaalle kontraposto-asennon, joka kuvasi varmuutta jo saavutetusta sekä tulevaisuuden odotusta. Hän myös suoristi patsaan asennon alkuperäisestä suunnitelmastaan, mikä antoi sille voimaa.


title: Vapaudenpatsas

text: Vapaudenpatsaan kasvojen mallin tai esikuvien henkilöllisyys ei ole koskaan selvinnyt. Mallin henkilöllisyyttä alettiin arvailla Ranskassa heti kasvojen paljastuksen jälkeen: Malliksi ehdotettiin vallankumouksessa kaatunutta nuorta naista, ompelukonetehtailija Isaac Merritt Singerin leskeä Isabella Eugenie Boyeria, Bartholdin vaimoa Jeannea, sekä Bartholdin äitiä Charlottea, jonka ilme valokuvien perusteella muistuttikin hiukan patsasta. Mahdollisesti Bartholdi käytti äitiään patsaan kasvomallina ja vaimoaan sen käsivarsien mallina.


title: Vapaudenpatsas

text: Bartholdi valitsi patsaan materiaaliksi kuparin, sillä se on kevyttä, mukautuvaa ja levyinä helposti rahdattavaa. Patsaan valmistajaksi hän valitsi pariisilaisen Gaget, Gauthier & Co. -valimon, jolla oli paljon kokemusta patsaista ja kuparitöistä. Patsaan ensimmäiseksi insinööriksi valittiin Eugène Viollet-le-Duc, jonka vastuulla oli suunnitella patsaan sisärakenne. Viollet-le-Duc ehdotti, että patsas täytettäisiin hiekalla, jotta siitä tulisi tukeva.


title: Vapaudenpatsas

text: Bartholdi aloitti patsaan rakentamisen vuonna 1876. Hän määräsi patsaan tekijät keskittymään aluksi soihtua pitävään käteen, jotta se saataisiin valmiiksi Yhdysvaltain itsenäisyyden satavuotisjuhliin Philadelphassa. Bartholdi matkusti Yhdysvaltoihin kesällä 1876. Soihtukäsi ei kuitenkaan ehtinyt maahan heinäkuun 4. päivän juhliin. Turhautunut Bartholdi joutui jäämään maahan odottelemaan sen saapumista, joka tapahtui viimein 20. elokuuta. Syyskuussa New Yorkissa paljastettiin Bartholdin veistämä Lafayetten patsas, joka teki Bartholdista kaupungissa samalla hyvin kuuluisan. Matkansa aikana Bartholdi myös tapasi uudelleen viisi vuotta aiemmin Newportissa tapaamansa Jeannen. He menivät naimisiin joulukuussa 1876 Newportissa, ja pariskunta palasi Ranskaan seuraavan vuoden helmikuussa. Philadelphian Centennial Exposition -näyttelystä patsaan soihtukäsi vietiin näytteille New Yorkiin, missä se oli vuoteen 1882 asti.


title: Vapaudenpatsas

text:
Patsaan pää ja hartiat valmistuivat Ranskassa vuonna 1878, ja ne asetettiin näytteille Exposition Universelle -näyttelyyn. Vuonna 1879 patsaan insinööri Eugene Viollet-le-Duc kuoli. Hänen tilalleen Bartholdi sai avukseen insinööri Gustave Eiffelin. Eiffel suunnitteli rautapylonin ja patsaan tukirakenteen. Hän hylkäsi Viollet-le-Ducin ajatuksen patsaan täyttämisestä hiekalla. Eiffelin suunnittelema rautapyloni koostui kolmioista, jotka muodostivat yhdeksän kerrosta. Rungosta lähti poikkipalkkeja sekundaarirakenteeseen. Eiffel kehitti myös kekseliään tavan yhdistää rakenne kuparilevyihin, jonka avulla patsas pystyi laajenemaan ja supistumaan lämpötilanvaihteluissa sekä kestämään kovia tuulia. Eiffelin keksimää rakennetta, jossa osat kiinnittyivät rautaiseen keskusrakenteeseen, alettiin myöhemmin hyödyntää pilvenpiirtäjissä.
Vuonna 1881 valmistuivat patsaan viimeisetkin kuparilevyt: niitä alettiin liittää patsaan rakenteisiin Parc Monceau -puistossa, jossa paikalliset saivat patsaan samalla ihailtavakseen. Vuonna 1883 Édouard de Laboulaye kuoli. Patsas valmistui heinäkuussa 1884, ja se odotti koottuna Pariisissa yli puolen vuoden ajan, kun sen rahtaamista Bedloe's Islandille valmisteltiin.


title: Vapaudenpatsas

text: Yhdysvaltain kongressi oli hyväksynyt vuonna 1877 patsaan lahjoituksen ja sijoituspaikan, ja maassa aloitettiin varainkeruu jalustan rakentamiselle. Varainkeruukomitean puheenjohtajaksi nimettiin senaattori William Maxwell Evarts. Komitea keräsi seitsemässä vuodessa 125 000 dollaria (nykyrahassa noin 2,7 miljoonaa).


title: Vapaudenpatsas

text: Varainkeruukomitean puheenjohtaja Evarts pyysi jalustan suunnittelijaksi yhdysvaltalaista arkkitehtia Richard Morris Huntia, joka tunnettiin muun muassa New Yorkiin suunnittelemistaan näyttävistä kartanoista. Arkkitehti suostui tehtävään innostuneena, sillä hän oli aina ollut Ranskan ystävä ja uskoi Vapaudenpatsaan merkitykseen. Hän oli myös jo aiemminkin suunnitellut näyttäviä patsaiden jalustoja.


title: Vapaudenpatsas

text: Hunt otti tavoitteekseen suunnitella jalusta, joka olisi suuri mutta ei kuitenkaan veisi huomiota itse patsaalta. Hän pyrki yhdistämään jalustassa Egyptin pyramidien ja asteekkitemppelien arkkitehtuurin. Hunt sai vaikutteita Aleksandrian Faroksen majakasta ja antoi ensimmäiselle luonnokselleen sen mukaan nimeksi "Pharos I". Hunt valmisti jalustan ensimmäisen suunnitelman muutamassa kuukaudessa. Hänen ensimmäiset luonnoksensa vuosilta 1883 ja 1884 komitea kuitenkin hylkäsi liian kalliina ja liian korkeina. Hunt madalsi jalustan korkeutta ja suunnitteli sen uudelleen nimellä "Pharos II". Huntin suunnitelma hyväksyttiin lopulta vuoden 1884 kesällä. Gustave Eiffel suunnitteli patsaan tukirakenteet jatkumaan jalustan läpi maan alle. Neljän teräspalkin välissä oli kuilu, jossa kulkivat portaat ja hissi.


title: Vapaudenpatsas

text: Vuonna 1883 alkoivat jalustan perustusten kaivaukset Bedloe’s Islandilla Charles P. Stonen johdolla. Jalustan ensimmäinen kivi laskettiin 5. elokuuta 1884. Työt kuitenkin keskeytettiin marraskuussa rahojen loputtua.


title: Vapaudenpatsas

text: Lehtikustantaja Joseph Pulitzer ryhtyi tukemaan "The World" -lehdessään varainhankintaa ja kritisoi maan rikkaita ja keskiluokkaa, jotka eivät olleet tarjonneet projektille riittävästi tukeaan. Pulitzer alkoi julkaista lehdessään jokaisen lahjoittajan nimen, ja hän kirjoitti itse intohimoisia vetoomuksia lehteensä. Pian lahjoituksia alkoikin virrata niin varakkailta kuin tavallisiltakin yhdysvaltalaisilta. Jalustan rakentamiseen vaadittu 100 000 dollaria saatiin vihdoin kerättyä täyteen 11. elokuuta 1885. Yksittäisiä lahjoittajia oli ollut viiden kuukauden aikana 120 000, joista kaikkein viimeisenä lahjoitti 250 dollaria keksijä Thomas Alva Edison. Jalustan rakennustyöt jatkuivat, ja se valmistui vuoden 1886 huhtikuussa.


title: Vapaudenpatsas

text: Vaikka jalustan rakentaminen oli vuoden 1885 alussa vielä seisoksissa New Yorkissa, Bartholdi sulki Pariisissa seisseen patsaan yleisöltä ja alkoi purkaa sitä osiin lähetettäväksi New Yorkiin.


title: Vapaudenpatsas

text: Patsas lähetettiin New Yorkiin toukokuussa 1885 ranskalaisen "Isère"-fregatin kyydissä, ja se saapui perille kesäkuussa. Patsas oli 350 kappaleena 214 kontissa, ja se koottiin perillä neljässä kuukaudessa. Fregatti joutui 1. kesäkuuta kovaan myrskyyn sen ollessa lähes puolimatkassa.


title: Vapaudenpatsas

text: Valmis patsas oli ensin tarkoitus paljastaa loppukesällä 1886. Bartholdi siirsi tapahtuman kuitenkin syksyyn, sillä sää olisi silloin miellyttävämpi ja newyorkilaisia paikalla enemmän.


title: Vapaudenpatsas

text: Patsaan tukirakenteen suunnittelija Gustave Eiffel ei päässyt paikalle valvomaan patsaan pystyttämistä, sillä hän oli kiireinen Eiffel-tornin rakennustöiden kanssa Pariisissa. Työtä valvoivatkin hänen tarkkojen ohjeidensa mukaan Hunt ja Stone.


title: Vapaudenpatsas

text: Patsaan rakentamisen avajaisseremonia pidettiin 12. heinäkuuta 1886. Ensimmäiseen niittiin kaiverrettiin Bartholdin nimi, toiseen Pulitzerin, kolmanteen Eiffelin ja neljänteen Huntin. Kuparilevyjen kokoaminen aloitettiin läheltä patsaan oikeaa kantapäätä.


title: Vapaudenpatsas

text: Lokakuun 20. päivänä 1886 lähes valmis patsas peitettiin kankaalla, ja se valmistui kolme päivää myöhemmin. Patsaan paljastustilaisuus oli 28. lokakuuta 1886 presidentti Grover Clevelandin ja juhlavieraiden silmien edessä kosteana ja sumuisena päivänä. Tilaisuutta edelsi suuri paraati New Yorkissa ja useita juhlapuheita patsaan juurella. Bartholdi ei itse puhunut tilaisuudessa yleisön pyynnöstä huolimatta. Bartholdi paljasti seremoniassa patsaan vahingossa hiukan ennen aikojaan, kun juhlapuhuja piti puheessaan tauon. Huonon sään vuoksi juhlailotulitus järjestettiin vasta marraskuun 1. päivänä. Yhdysvaltain lehdistö kirjoitti paljastustilaisuudesta innostuneesti: Paljastusseremonian aikana ryhmä suffragetteja protestoi veneestään sitä, että vaikka Vapaudenpatsas olikin nainen, naisilla ei tuolloin ollut Yhdysvalloissa vielä poliittisia oikeuksia. Samoin afroamerikkalaisten lehti "The Cleveland Gazette" julkaisi patsaan julistamalle vapauden ajatukselle kriittisen pääkirjoituksen suojattomien ja sorrettujen afroamerikkalaisten näkökulmasta, vaikka lehti muuten ylistikin patsasta.


title: Vapaudenpatsas

text: Paljastusseremonian lopussa oli jo hämärää, ja kun saarella olleet 3500 ihmistä alkoivat poistua laiturille, syntyi ryntäys, jossa ihmisiä loukkaantui. Loppuillasta New Yorkin osavaltion kauppakamari järjesti Manhattanilla suuret juhlat Bartholdin kunniaksi.


title: Vapaudenpatsas

text: Vuonna 1888 patsaan sisuksiin asennettiin valurautaiset kierreportaat. Emma Lazaruksen kirjoittama sonetti kaiverrettiin plakaatiin ja kiinnitettiin patsaan juurelle vuonna 1903. Patsaan ensimmäinen hissi asennettiin 1907. Sen pintaa korjattiin ensimmäisen kerran vuonna 1918. 30. heinäkuuta 1916 saksalaiset sabotöörit räjäyttivät pommin läheisellä Black Tom -saarella. Patsas kärsi 100 000 silloisen dollarin edestä vaurioita sirpaleista, eikä sen soihtuun ole turisteilla sen jälkeen ollut pääsyä.


title: Vapaudenpatsas

text: Vapaudenpatsaan toiminnasta vastasi vuoteen 1901 asti Yhdysvaltain majakkahallinto (United States Lighthouse Board) ja sen jälkeen maan sotaministeriö. Fort Wood ja Vapaudenpatsas julistettiin kansalliseksi monumentiksi vuonna 1924. Vuodesta 1933 alkaen muistomerkin hallinto ja ylläpito siirrettiin maan kansallispuistoja hallinnoivalle National Park Servicelle. Saaren nimi vaihdettiin Bedloe’s Islandista Liberty Islandiksi vuonna 1956. Yhdysvaltain maahanmuuttomuseo avattiin patsaan jalustassa vuonna 1972.


title: Vapaudenpatsas

text: Vuonna 1982 aloitettiin Vapaudenpatsaan kunnostusprojektin varainhankinta, jonka johtoon nimettiin Lee Iacocca. Kunnostusprojekti aloitettiin vuonna 1984 ja se saatiin valmiiksi patsaan satavuotisjuhliin 5. heinäkuuta 1986. Kunnostuksen yhteydessä patsaan soihtu vaihdettiin ja sen ulompi ristikkorakenne korvattiin ruostumattomasta teräksestä tehdyllä.


title: Vapaudenpatsas

text: Vuonna 1984 Vapaudenpatsas liitettiin Unescon maailmanperintöluetteloon.


title: Vapaudenpatsas

text: Auguste Bartholdi oli toivonut, että Vapaudenpatsaan ympärille pystytettäisiin vielä Yhdysvaltain suurten johtajien patsaita. Tämä toive ei koskaan toteutunut. Kuitenkin 1980-luvulla kuvanveistäjä Phillip Ratnerin viisi rautaveistosta patsaan kolmesta luojasta sekä Pulitzerista ja Lazaruksesta pystytettiin patsaan pohjoispuolelle.


title: Vapaudenpatsas

text: Vapaudenpatsaan näyttely avautui vuonna 1986 patsaan jalustan toisessa kerroksessa. Näyttelyssä on esineistöä, kuvia ja muuta tietoa patsaan historiasta, patsaan luonnollisenkokoinen pään ja jalkaterän jäljennös, sekä patsaan alkuperäinen soihtu.


title: Vapaudenpatsas

text: Vuonna 2001 tapahtuneen kaksoistornien tuhon jälkeen Vapaudenpatsaan sisätilat suljettiin ja sitä korjattiin kestävämmäksi terrori-iskujen varalta. Patsaan jalusta avattiin uudelleen elokuussa 2004 ja patsaan kruunu heinäkuussa 2009.


title: Vapaudenpatsas

text: Liberty Islandilla käy tavallisesti noin 3,5 miljoonaa vierailijaa vuosittain. Patsaan kruununkin sisällä on voinut käydä, mutta se vaatii ennakkovarauksen.


title: Vapaudenpatsas

text: Patsas suljettiin lokakuussa 2011 kunnostustöiden vuoksi, ja siihen asennettiin uudet portaat ja pelastushissi, jolla pääsee kruunuun asti. Se avattiin jälleen yleisölle 28. lokakuuta 2012, mutta koko Liberty Island suljettiin heti seuraavana päivänä Hurrikaani Sandyn saarelle aiheuttamien tuhojen vuoksi. Patsas säilyi vahingoittumattomana, ja saari avattiin yleisölle jälleen 4. heinäkuuta 2013.


title: Vapaudenpatsas

text: Auguste Bartholdi kuvaili jo vuonna 1876 Vapaudenpatsaan merkitystä vapauden lisäksi myös osoittamassa Yhdysvaltain asemaa sorrettujen turvapaikkana. Valmistumisensa jälkeen patsas tulikin tunnetuksi siitä, että se seisoi toivottamassa voipuneet matkalaiset tervetulleiksi uuteen elämäänsä. Se sijaitsee laivaväylällä, jota pitkin lähes 14 miljoonaa siirtolaista saapui New Yorkiin vuosien 1886–1924 välillä. Vastaanottokeskuksena toiminut Ellis Island sijaitsee Liberty Islandin vieressä.


title: Vapaudenpatsas

text: Vuoden 1883 lopulla newyorkilainen runoilija Emma Lazarus sepitti sonettinsa "Uusi Kolossus" ("The New Colossus") patsaan varainkeruusäätiölle Yhdysvalloissa. Lazarus oli aluksi kieltäytynyt säätiön pyynnöstä sanoen ettei osannut kirjoittaa tilauksesta. Seuraavana päivänä hän vieraili New Yorkin Ward's Islandilla katsomassa sinne saapuneita kahta tuhatta Venäjältä tullutta juutalaispakolaista. Pakolaisten ahdingosta ja huonosta kohtelusta järkyttynyt Lazarus kirjoitti jo seuraavana päivänä, 2. marraskuuta 1883, varainkeruusäätiölle soneetin, jossa Vapaudenpatsas ottaa vastaan vapautta janoavat pakolaiset. Sonetti kaiverrettiin vuonna 1903 pronssilaattaan, joka sijoitettiin patsaan jalustaan.


title: Vapaudenpatsas

text: Vapaudenpatsaasta on satoja jäljennöksiä eri puolilla maailmaa. Tunnetuimpien ja suurimpien jäljennösten sijoituspaikkoja ovat muun muassa Ranskassa Luxembourgin puisto (Pariisi, luultavasti Bartholdin käyttämä malli), Île aux Cygnes (Pariisi, 11,5 metriä), Bordeaux (2,5 metriä), Colmar (Bartholdin syntymäkaupunki, 12 metriä); Saksassa Heide-Park (35 metriä); Yhdysvalloissa Las Vegas (23 metriä), Buffalo (9,1 metriä), Birmingham, Alabama (11 metriä).


title: Vapaudenpatsas

text: Vapaudenpatsas on ollut monessa elokuvassa näkyvässä osassa. Alfred Hitchcockin elokuvan "Viidennen kolonnan mies" (1942) loppukohtaus tapahtuu patsaan soihdun näköalatasanteella, josta sabotööri putoaa. Elokuvaa varten rakennettiin patsaan yläosan ja soihdun kopiot studioon. Elokuvan "Apinoiden planeetta" (1968) loppukohtauksessa päähenkilö ratsastaessaan meren rannalla lopulta löytää hiekkaan puolittain hautautuneen Vapaudenpatsaan. Elokuvassa "Remo – aseeton ja vaarallinen" (1985) patsas on kiedottu rakennustelineisiin kuvausten aikana tapahtuneen restauroinnin takia, ja elokuvan henkilöt seikkailevat niillä.


title: Suomettuminen

text:
Suomettuminen () tarkoittaa voimakkaamman valtion vaikutusvaltaa heikomman naapurimaan asioihin. Käsite esiteltiin alun perin Itävallassa jo 1950-luvulla, mutta sitä alettiin käyttää ahkerasti Saksan liittotasavallassa 1960-luvun lopulla. Termiä käyttivät alun perin liittokansleri Willy Brandtin vastustajat kritisoidessaan hänen uutta, Ostpolitik-nimellä tunnettua ulkopoliittista linjaansa liian neuvostomyönteisenä. Brandt tuomitsikin termin käytön suomalaisia loukkaavana. Se merkitsi sananmukaisesti Suomen kaltaiseksi tulemista.
Länsisaksalaisille konservatiivipoliitikoille, etenkin Baijerin pääministerille Franz Josef Straussille, Suomen tapaus kelpasi varoittavaksi esimerkiksi siitä, kuinka suurvalta määräilee paljon pienempää naapuriaan tämän sisäisissä asioissa ja naapurin itsenäisyys muuttuu muodolliseksi. Axel Springerin mediakonserni käytti ahkerasti finnlandisierung-termiä.


title: Suomettuminen

text: Tarkka suomennos olisi "suomettaminen". Rinnakkaistermi "suomettaminen" tarkoittaa sitä, että pyritään saamaan valtio tai ihminen suomettuneeksi ja "suomettuminen" taas, että suometutaan itsenäisesti. Käsitteellä tarkoitettiin negatiivisesti Suomen joutumista Neuvostoliiton valtapiiriin. Suomessa Neuvostoliiton vaikutusvalta ulottui myös sisäpolitiikkaan ja ilmeni mediassa ns. itsesensuurina. "Uuden Suomen" entinen päätoimittaja Lauri Aho kirjoitti suomettumisen tarkoittavan "tilaa, jossa maa ilman Neuvostoliiton miehitystä, ilman kommunistikaappausta ja ilman demokraattisten laitosten poistamista on tietyn asteisessa riippuvaisuussuhteessa Moskovasta" ("Uusi Suomi" 14. marraskuuta 1971).


title: Suomettuminen

text: Suomessa suomettumisen ydinaikaa oli Kekkosen hallintokausi. Kekkosen ensimmäisellä presidenttikaudella alkanutta poliittista kehitystä Suomessa on myöhemmin kutsuttu suomettumiseksi. Tavallisesti suomettumisella tarkoitetaan sellaista poliittista kehitystä, jossa pieni demokraattinen maa alistuu suuremman, totalitaarisen naapurivaltion tahtoon. Myös etenkin 1960-luvun alkupuolen Noottikriisi ja 1968–1982 eli jakso Tšekkoslovakian miehittämisen jälkeisestä Brežnevin opin mukaisesta neuvostopolitiikan tarkistuksesta Mauno Koiviston tuloon presidentin sijaiseksi 1981 ja presidentiksi 1982 olivat yhä väkevää suomettumisen aikaa. Esimerkiksi Max Jakobson on pitänyt Suomen sisäpolitiikkaan 1980-luvun alkupuolelle saakka merkittävästi vaikuttaneen ministerineuvos Viktor Vladimirovin paluuta vuonna 1984 Neuvostoliittoon merkkitapauksena suomettumisen ajan vähitellen päättyessä. Mutta vielä 1985 Koivisto pyrki estämään Juho Kusti Paasikiven päiväkirjojen julkaisemisen ja lopullisesti suomettuminen alkuperäisessä merkityksessään päättyi vasta Neuvostoliiton hajoamiseen 1991. Suomalaisesta poliittisesta keskustelusta käsite ei kuitenkaan ole täysin hävinnyt 2000-luvullakaan, ja suomettuneisuuden tai "uussuomettumisen" käsitettä on käytetty milloin puhuttaessa Suomen suhteista Neuvostoliiton seuraajavaltio Venäjään, milloin Euroopan unioniin, milloin Yhdysvaltoihin.


title: Suomettuminen

text: Kun suomettumiskeskustelu alkoi levitä, presidentti Urho Kekkonen yritti antaa käsitteelle myönteistä sisältöä yhdysvaltalaiselle Newsweek-viikkolehdelle syyskuun alussa 1973 antamassaan haastattelussa: ""Jos suomettumisella tarkoitetaan todellista tilannetta, sitä että sodan hävinnyt pieni eurooppalainen maa on säilyttänyt itsenäisyytensä ja omanarvontuntonsa, päässyt jaloilleen ilman ulkopuolista apua, luonut hyvät ja luottamukselliset suhteet suurvaltanaapuriinsa ja kehittänyt oman puolueettomuuspolitiikkansa, niin pidän sanontaa imartelevana! Mutta näinkään määriteltynä ei suomettuminen ole vientitavaraa.""


title: Suomettuminen

text: Suomi oli YYA-sopimuksen vuoksi Neuvostoliiton vaikutuspiirissä tiukemmin kuin yksikään toinen länsimaa. Suomen puolueettomuus perustui YYA-sopimukseen, joka sisälsi myös sotilasliiton, kun taas Itävallan asema perustui 1955 valtiosopimukseen, jolla Neuvostoliitto tarjoutui luopumaan Itävallan osan miehityksestä, mikäli Itävalta pysyisi puolueettomana senkin jälkeen kun neuvostojoukot olivat vetäytyneet. Neuvostoliitto kävi bilateraalikauppaa sosialistisen valtioiden lisäksi vain Suomen ja Intian kanssa. Suomi oli ajoittain Neuvostoliiton toiseksi suurin länsimainen kauppakumppani bilateraalikaupan ansiosta Saksan liittotasavallan ollessa kaikkein suurin.


title: Suomettuminen

text: Taloudellisessa mielessä oli kysymys Neuvostoliiton kannalta rauhanomaisen rinnakkaiselon periaatteesta eli siitä, että Neuvostoliitto pystyi osoittamaan kansainvälisesti, että kapitalistisen ja sosialistisen maan rauhanomainen rinnakkaiselo on mahdollista.


title: Suomettuminen

text: Suomen ja Neuvostoliiton välisen bilateraalikaupan voima perustui ratkaisevasti siihen, että raakaöljyn ja öljytuotteiden maahantuonti Suomeen oli säänneltyä. Vienti Neuvostoliittoon jaettiin lisenssimenettelyllä yritysten kesken, ja kilpailu osuuksista oli luonnollisesti kova. Bilateraalikaupan suuruuteen vaikutti raakaöljyn maailmanmarkkinahinnan kehitys ja etenkin sen äkillinen nousu vuosina 1973–1974. Viennin ohella kauppa Neuvostoliiton kanssa tasoitti suhdanteiden vaihteluja. Neuvosto-osapuolen ostopäätökset olivat "hallinnollisia" ja maksun saanti varmaa. Toisaalta bilateraalikauppa lukitsi suuren osan Suomen kauppaa ja teollisuutta säännöstelyn kahleisiin. Idänkauppaa käyneet yritykset eivät joutuneet kovaan länsimaiseen kilpailuun, ja lisäksi tuotteiden ja niiden laadun kehittäminen hidastui.


title: Suomettuminen

text: 1970-luvun lopulta lähtien suuri osa Suomen viennistä Neuvostoliittoon muodostui suurista, poliittisella tasolla päätetyistä rakennushankkeista, joita olivat muiden muassa Kostamuksen kaivoskombinaatti, Pääjärven metsätyökeskus ja Enson paperitehdas. Kostamus ei tiettävästi ollut Neuvostoliiton asianomaisen ministeriön kiireellisyyslistalla, mutta presidentti Urho Kekkonen sopi sen toteuttamisesta henkilökohtaisesti neuvostojohdon kanssa, koska hankkeella oli erityisen suuri merkitys vakavasta työttömyydestä kärsineelle Kainuun maakunnalle. Sen sijaan suomalaiset rakennusyritykset eivät erityisemmin menestyneet kilpailtaessa rakennusprojekteista muissa itäblokin maissa, koska niissä kilpailu oli avoimempaa. Esimerkiksi syksyllä 1975 Suomi menetti erään suuren rakennusurakan Puolassa edullisemman tarjouksen tehneelle kanadalaiselle kilpailijalle.


title: Suomettuminen

text: Jotkin teollisuusyritykset olivat rakentaneet toimintansa yksipuolisesti idänkaupan varaan. Esimerkiksi Valmetin laivatoimitukset menivät käytännössä kokonaan Neuvostoliittoon, ja myös Wärtsilällä idänkaupan osuus oli suuri. Tekstiiliteollisuuteen oli syntynyt uusia yrityksiä, jotka valmistivat vuokrakonein vaatteita Neuvostoliiton markkinoille, ja kenkätehtaat myivät kenkiä itään joskus enemmän kuin ne ehtivät niitä valmistaa. Suomalais-neuvostoliittolaisen taloudellisen yhteistyökomission suomalaisosapuolen puheenjohtajana toimi Ahti Karjalainen, jolla oli suuri sananvalta sen ratkaisemisessa, miten vienti Neuvostoliittoon jaettiin yritysten kesken ja ketkä teollisuusjohtajat pääsivät valvomaan yritystensä etua komission jäseninä. Näin teollisuusjohtajille syntyi käsitys, jonka mukaan Neuvostoliiton kauppa sujui nimenomaan henkilösuhteiden avulla, ja niinpä Teollisuuden Keskusliitto tuki vuoden 1982 presidentinvaalin alla näkyvästi Karjalaisen valintaa Keskustan presidenttiehdokkaaksi.


title: Suomettuminen

text: Neuvostoliitto nimitti tietyt suomalaiset puolueet ja poliitikot "neuvostovastaisiksi". Näitä puolueita ja poliitikkoja ei sitten päästetty johtaviin asemiin vaalituloksesta riippumatta. Suomettuminen johti siihen, että moni porvarillinenkin poliitikko pyrki "neuvostoystävälliseksi" eli luottamuksellisiin suhteisiin Neuvostoliiton kanssa.


title: Suomettuminen

text: Yksilötasolla suhteita hoidettiin siten, että Neuvostoliiton suurlähetystö järjesti merkittäville suomalaisille poliitikoille oman kontaktihenkilön, jonka Aarno Laitinen nimesi kirjassaan Tamminiemen pesänjakajat "kotiryssäksi". Kutsu Neuvostoliiton Helsingin-suurlähetystön vuosittain Lokakuun suuren sosialistisen vallankumouksen vuosipäivänä 7. marraskuuta järjestämälle vastaanotolle merkitsi julkista osoitusta virallisella linjalla olemisesta, ja siitä kilpailtiin. Myös elinkeinoelämässä arvostettiin hyviä idänsuhteita suuryritysten johdossa. Merkittävää idänkauppaa käyvien suomalaiskonsernien toimitus- tai pääjohtajia kutsuttiin idänkaupan vuorineuvoksiksi tai kriittisesti asiaan suhtautuvien piirissä "punaisiksi vuorineuvoksiksi".


title: Suomettuminen

text: Tätä kautta Neuvostoliitto pystyi vaikuttamaan Suomen sisäpolitiikkaan taatakseen Suomen pysymisen puolueettomana YYA-sopimuksen määrittelemällä tavalla. Neuvostoystävällisiä ryhmittymiä muodostui eri puolueisiin. Kokoomuksessa tätä edustivat remonttimiehet, Keskustapuolueessa K-linja, SDP:ssä yleensä nuoremman polven vasemmisto 1970-luvulla ja SKP-SKDL:ssä taistolaiset ja Ruotsalaisessa kansanpuolueessa janssonilaiset. Vastakkaisia nopeaa länsi-integraatiota korostaneet ryhmät olivat Kokoomuksen oikeistolaiset, Kokoomuksesta ja Ruotsalaisesta kansanpuolueesta muodostuneet perustuslailliset, SDP:ssä tannerilaiset tai asevelisosialidemokraatit ja Keskustapuolueessa nk. musta tusina.


title: Suomettuminen

text: Kansalaisjärjestötasolla neuvostoystävälliseksi kanavaksi muodostui Suomi-Neuvostoliitto-Seura.


title: Suomettuminen

text: Vuonna 1979 sattui ”juhannuspommiksi” kutsuttu tapaus, kun eduskunnan puhemies Johannes Virolainen sanoi lehtihaastattelussa, että kokoomus jätettiin vaalivoitostaan huolimatta Koiviston hallituksen ulkopuolelle Suomen asemaan liittyneiden ”yleisten syiden” vuoksi. Presidentti Kekkonen moitti julkisesti Virolaista väärän kuvan antamisesta Suomen asemasta.


title: Suomettuminen

text: Suomettumiseen liittyy läheisesti myös termi itsesensuuri. Tässä yhteydessä sillä tarkoitetaan suomalaisten itse suorittamaa julkisen keskustelun valvontaa, jossa kaikki hiukankin Neuvostoliittoa kohtaan negatiiviseksi arvioitu aineisto joutui voimakkaan paheksunnan kohteeksi ja "Suomen ja Neuvostoliiton välisiä suhteita" vahingoittavan materiaalin julkaisemisesta pyrittiin pidättäytymään.


title: Suomettuminen

text: Itsesensuurilla oli myös juridinen perusteensa: vuonna 1948 rikoslakiin lisättiin kappale, jonka mukaan Suomen ja vieraan valtion suhteita vahingoittavasta materiaalista voitiin tuomita enimmillään kahdeksi vuodeksi vankeuteen. Rikokseksi määriteltiin vieraan valtion julkinen ja tahallinen halventaminen "painotuotteella, kirjoituksella, kuvallisella esityksellä tahi muulla ilmaisuvälineellä". Virallinen syyttäjä sai nostaa syytteen kyseisessä lainkohdassa määritellystä rikoksesta vain tasavallan presidentin määräyksestä ja ensimmäisenä oikeusasteena tällaisten tapausten käsittelyssä oli hovioikeus.


title: Suomettuminen

text: Pykälän perusteella tuomittiin sanomalehti Keskisuomalaisen päätoimittaja ja toimitussihteeri sakkoihin syksyllä 1948. Kyse oli sodan jälkeistä liittoutuneiden valvontakomissiota johtaneen Andrei Ždanovin kuolemaan liittyvästä uutisoinnista (1.9.1948), jossa vihjailtiin hänen joutuneen Josif Stalinin terrorin uhriksi. Syytteen nostamista olivat vaatineet presidentti Paasikivi ja valtioneuvosto.


title: Suomettuminen

text: Saman pykälän nojalla presidentti Urho Kekkonen uhkasi erittäin tiukkasävyisessä "myllykirjeessään" toukokuussa 1975 "Uusi Maailma" -lehden päätoimittajaa Jussi Talvea syytteen nostamisella; kyseessä oli ainoa tämänkaltainen tapaus Kekkosen virkakaudella. Lehdessä oli julkaistu nimimerkki "Taisto Virtasen" kirjoitus otsikolla ""Toverien kalliit neuvot − lakot"." Nimimerkki oli kirjoittanut Neuvostoliiton kommunistisen puolueen johtomiesten Boris Ponomarevin ja Mihail Suslovin yllyttäneen Moskovassa hieman aiemmin vieraillutta SKP:n valtuuskuntaa lietsomaan Suomessa laajaa tyytymättömyyttä ja järjestämään lakkoja vallankumoukselle otollisen tilanteen aikaansaamiseksi. Kekkonen piti artikkelia "ennenkuulumattoman törkeänä provokaationa" Neuvostoliittoa kohtaan ja yrityksenä saada aikaan kylmän sodan olosuhteet maiden välille sekä sen julkaisemista juuri ETY-kokouksen alla erittäin vaarallisena Suomen mustamaalauksena länsimaiden silmissä. Kirjoituksen oli toimittanut "Uusi Maailma" -lehdelle Kokoomuksen oikean laidan kansanedustaja Eero Lattula.


title: Suomettuminen

text: Kyseinen rikoslain kohta poistettiin rikoslaista vasta Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen.


title: Suomettuminen

text: Myös lehdistössä ja kirjallisuudessa harjoitettiin itsesensuuria, eli Neuvostoliitolle vihamieliseksi katsottua ”neuvostovastaista” materiaalia ei aina suoraan julkaistu. Sanomalehti Uusi Suomi ratkaisi ongelman käyttämällä niin sanottua "neulanpistotaktiikkaa" eli hakemalla neuvostolehdistöstä kriittisiä Neuvostoliittoa koskevia artikkeleita ja julkaisemalla ne Suomessa. Artikkelit eivät voineet olla neuvostovastaisia, koska ne oli julkaistu Neuvostoliitossa. Yksi neuvostoajan kriittisistä lehdistä oli kulttuurilehti Literaturnaja gazeta, jossa sallittiin älyllistä, mutta periaatteisiin käyvää kritiikkiä.


title: Suomettuminen

text: SKP:n pääsihteeri Arvo Aalto leimasi kaikki ne jotka levittivät muita kuin Neuvostoliiton hyväksymiä käsityksiä, neulanpistopolitiikan harjoittajiksi.


title: Suomettuminen

text: Kaikkiaan huomautuksia annettiin 14 sanoma- ja aikakauslehdelle ja Suomen Tietotoimistolle. Suomen ulkoministeriössä merkittiin Neuvostoliiton lehtikirjoituksiin kohdistuneita huomautuksia kaikkiaan seuraavasti:


title: Suomettuminen

text: Jatkosodan päätyttyä kirjastoista poistettiin tai siirrettiin suljettuihin varastoihin liki 300 teosta, joiden opetusministeriö katsoi voivan vahingoittaa Suomen ja Neuvostoliiton suhteita. Tässä joukossa oli mm. V. A. Koskenniemen, Mika Waltarin, Simo Penttilän (Uuno Hirvonen) ja Samuli Paulaharjun kirjoja, Urho Kekkosen "Pekka Peitsi" -nimimerkillä kirjoittamat kirjat, Kalle Väänäsen runokokoelma "Runoruunalla ryssää päin", Armas J. Pullan "Ryhmy ja Romppainen" -kirjat sekä Ollin (Väinö Nuorteva) pakinakokoelmat "Pisteet lopussa", "Vot, Iivana" ja "Vastikekastike". Myös monet talvisotaa käsitelleet teokset, mm. Hjalmar Siilasvuon "Suomussalmen taistelut" ja "Kuhmo talvisodassa", kuuluivat kyseisiin kirjoihin. Osa kyseisistä kirjoista vapautettiin yleiseen käyttöön vuonna 1958.


title: Suomettuminen

text: Kirjojen osalta Suomessa julkaistiin kyllä neuvostokriittisiä suomalaiskirjoja, mutta Nobel-palkitun Aleksandr Solženitsynin "Vankileirien saariston" suomennos oli kustannettava vuonna 1974 Tukholmassa. Solženitsynin teoksia siihen saakka kustantanut Tammi oli kieltäytynyt sen julkaisemisesta hallituksen kehotuksesta, minkä Tammen toimitusjohtaja Jarl Hellemann paljasti vasta yli 20 vuotta myöhemmin. Pienkustantamo Kustannuspiste julkaisi kolmiosaiseksi muodostuneen teoksen kaksi jälkimmäistä osaa. Myös kirjan ottamisesta kunnallisten kirjastojen kokoelmiin keskusteltiin kulttuurilautakunnan tasolla esimerkiksi Turussa. "Vankileirien saariston" kohtalo Suomessa herätti laajaa huomiota länsimaissa ja silloinen Elinkeinoelämän valtuuskunnan toimitusjohtaja ja ulkopoliittinen taustavaikuttaja Max Jakobson katsoi "tapaus Solženitsynin" vahingoittaneen vakavasti Suomen kansainvälistä mainetta.


title: Suomettuminen

text: Itsesensuuri sai joskus jopa koomiselta vaikuttavia piirteitä, mistä esimerkkinä on Sleepy Sleepersin julkaiseman "Takaisin Karjalaan" -levyn aiheuttama skandaali.


title: Suomettuminen

text:
Jotkut ennen toista maailmansotaa valmistuneet elokuvat leimautuivat sotien jälkeen neuvostovastaisiksi. Esimerkiksi Risto Orkon ohjaamat elokuvat "Jääkärin morsian" (1938) ja "Aktivistit" (1939) pysyivät ”yltiöisänmaallisuutensa” vuoksi esityskiellossa koko sotien jälkeisen ajan vuoteen 1986 saakka. Myös hänen Armas J. Pullan teosten pohjalta ohjaamiensa "Ryhmy ja Romppainen" -elokuvien esittäminen kiellettiin sotien päätyttyä vuosikymmeniksi.
Yhteistyönä Suomen ja Neuvostoliiton kesken syntyi kaikkiaan kolme yhteistyöelokuvaa vuosina 1959-1980. Niiden syntyä Kimmo Räisänen on käsitellyt opinnäytetyössään ""Tehkää vain, kyllä valtio maksaa – suomalais-neuvostoliittolaiset yhteistuotantoelokuvat"". Ensimmäisenä elokuvana tehtiin Kalevala-taustainen Sampo vuonna 1959. Elokuvalla oli korkeiden tahojen tuki, sillä yhteyshenkilönä Suomen puolelta toimi presidentti Kekkosen luottomies akateemikko Kustaa Vilkuna. Sampo-elokuva syntyi useamman vuoden työn tuloksena, joka oli elokuvan teossa hyvin poikkeuksellista. Seuraava yhteistyöelokuva vuonna 1976 oli Luottamus, jossa kuvattiin Suomen itsenäisyysjulistuksen antaneen hallituksen edustajien vierailua Pietarissa hakemassa tunnustusta V. I. Leninin johtamalta Neuvosto-Venäjän bolševikkihallitukselta vuoden 1917 lopulla. Elokuvaa esitettiin suomalaisissa kouluissa osana YYA-sopimusta sekä juuri kesällä 1975 käytyä ETYK-kokousta koskevaa opetusta. Kolmas yhteistyöelokuva oli vuonna 1980 ensi-iltansa saanut Maiju Lassilan romaniin pohjautuva Tulitikkuja lainaamassa-elokuva.


title: Suomettuminen

text: Räisäsen mukaan ""kaiken kaikkiaan yhteistuotantoelokuvat olivat ongelmallisia ja kalliita produktioita, jotka herättivät runsaasti keskustelua, milloin kunkin elokuvan oikeutuksesta, milloin sen tarjoamasta historiankuvasta. Ja kutakin elokuvaa pidettiin jo melko pian valmistumisensa jälkeen oman aikansa tuotteena, taiteellisesti epäonnistuneena. Elokuvien teolle oli alussa ulkopoliittisia mutta myös Neuvostoliiton parempia resursseja sekä tekniikkaa koskevia syitä, joskin elokuvien huono taiteellinen ja taloudellinen menestys sekä tuotannon kalleus tekivätkin osaltaan lopun suomalaisten yhteistuotantohaluista 1980-luvulle tultaessa."" Presidentti Kekkonen oli läsnä kaikkien elokuvien ensi-illoissa. Elokuvien tulkittiin olevan Suomen ja Neuvostoliiton rauhanomaisten suhteiden osoittajia eli niillä oli ulkopoliittista merkitystä tekoajankohtinaan.


title: Suomettuminen

text: Valtion elokuvatarkastamo kielsi vuonna 1972 suomalaissyntyisen Casper Wreden norjalais-brittiläisenä yhteistyönä ohjaaman elokuvan "Ivan Denisovitšin päivä" esittämisen Suomessa, koska sen katsottiin voivan vahingoittaa Suomen ja Neuvostoliiton suhteita. Elokuva pohjautui Aleksandr Solženitsynin samannimiseen romaaniin. Kun elokuva esitettiin Ruotsissa, Yleisradio esti sen näkymisen Suomessa sulkemalla Ahvenanmaalla olleen lähettimen. Elokuva vapautui esityskiellosta vuonna 1994 ja se esitettiin TV 1:ssä vuonna 1996.


title: Suomettuminen

text: Elokuvatarkastamo kielsi tammikuussa 1986 suomalaissyntyisen Renny Harlinin Yhdysvalloissa ohjaaman elokuvan "Jäätävä polte" esittämisen ja levityksen Suomessa paitsi raaistavan, myös neuvostovastaiseksi katsotun sisältönsä vuoksi. Elokuvan huomattavasti leikattu versio koki aluksi saman kohtalon, mutta Korkein hallinto-oikeus kumosi kiellon lokakuussa 1986. Elokuva vapautui kokonaisuudessaan esityskiellosta vasta vuonna 2006, jolloin se julkaistiin DVD-muodossa. Vuonna 2008 paljastui, että "Jäätävän poltteen" esityskieltoa oli alun perin vaatinut Neuvostoliiton Helsingin-suurlähettiläs Vladimir Sobolev.


title: Suomettuminen

text: Kenraalimajuri Pentti Syrjän vuonna 1986 kirjoittama kirja "Gruppa Finljandija" hänen everstinä vuosia aikaisemmin suorittamistaan opinnoista Frunzen sotilasakatemiassa Neuvostoliitossa aiheutti vuosiksi sen, että oppilasvaihto maiden välillä katkesi.


title: Suomettuminen

text:
Useat ulkopoliittisen ns. suojasään aikana 1950-luvun puolivälissä julkaistut Suomen ja Neuvostoliiton suhteita arvioineet kirjat nousivat myyntimenestyksiksi. Tällaisia olivat Unto Parvilahden muistelmateos "Berijan tarhat", sotasyyllisyysoikeudenkäyntiä käsitellyt Yrjö Soinin "Kuin Pietari hiilivalkealla" sekä Arvo Tuomisen kolmiosainen muistelmasarja "Sirpin ja vasaran tie", "Kremlin kellot" sekä "Maan alla ja päällä". Mistään näistä teoksista, Parvilahden teosta Berijan tarhat lukuun ottamatta, ei otettu uusia painoksia syksyn 1958 yöpakkaskriisin jälkeen. Yöpakkasten aikana ilmestyneen Yrjö Leinon muistelmateoksen "Kommunisti sisäministerinä" julkitulo estettiin ja miltei kaikki sen painetut kappaleet tuhottiin myöhemmin. Leinon muistelmat julkaistiin lopulta vuonna 1991, jolloin kirja ei enää juuri herättänyt kiinnostusta.
Kun WSOY julkaisi Neuvostoliiton entisen puoluejohtajan Nikita Hruštšovin muistelmat vuonna 1971 (vain hieman ennen Hruštšovin kuolemaa), silloinen ulkoministeri Väinö Leskinen moitti asian vuoksi WSOY:n pääjohtajaa Hannu Tarmiota siitä, että ""kirjallisuudessa on jälleen näkyvissä merkkejä uudesta ulkopoliittisesta oikeistolaistumisesta"."


title: Suomettuminen

text: Urho Kekkosen ajan tunnetuimpiin arvostelijoihin kuulunut pitkäaikainen Kokoomuksen kansanedustaja Tuure Junnila katsoi suomettumisen olleen ratkaisevana syynä siihen, ettei hänen vakituinen kustantajansa WSOY suostunut julkaisemaan eräitä hänen teoksiaan. Kyseiset teokset, muiden muassa poikkeuslailla tapahtunutta Kekkosen uudelleenvalintaa ruotinut "Vallankaappaus lain ja oikeuden varjolla" (Länsi-Suomi, 1973) ja 1980-luvun sisä- ja ulkopolitiikkaa kriittisesti tarkastellut "Kekkosen valtakaudesta Koiviston aikaan" (Alea-kirja, 1985), pääsivät kuitenkin pienempien kustantajien kautta julkisuuteen.


title: Suomettuminen

text: Presidentti J. K. Paasikiven perikunta, jonka hallussa olivat presidentin jälkeensä jättämää aineistoa koskeneet tekijänoikeudet, päätti julkaista sinetöidyt ja Kansallis-Osake-Pankin holviin 1950-luvun lopulla talletetut Paasikiven erittäin yksityiskohtaiset päiväkirjat vuosilta 1944–1956 ja sopi niiden julkaisemisesta WSOY:n kanssa heti salassapitoajan päätyttyä syksyllä 1985. Aineiston ulkopoliittinen tulenarkuus oli jo etukäteen tiedossa. Presidentti Urho Kekkonen, joka oli saanut luettavakseen näytteitä Paasikiven päiväkirjoista ja kauhistunut niiden suorasukaisuudesta Neuvostoliittoa kohtaan, oli jo vuonna 1964 pyytänyt silloista opetusministeriä Reino Oittista selvittämään mahdollisuutta niiden ostamiseksi perikunnalta valtiolle. Neuvostoliittolaiset pääsivät loppuvuonna 1984 selville Paasikiven arkiston salassapitoajan päättymisestä ja ministerineuvos Viktor Vladimirov kävi keväällä 1985 puhumassa ongelmasta presidentti Mauno Koivistolle. Päiväkirjojen ensimmäisen osan ollessa elokuussa 1985 jo painossa Koivisto kutsui puheilleen J. K. Paasikiven pojanpojan, Ruotsissa asuneen lääketieteen tohtorin Juhani Paasikiven ja ehdotti vielä viime hetkellä niiden julkaisusta luopumista. Päiväkirjojen toimittajat, professorit Yrjö Blomstedt ja Matti Klinge kuitenkin osoittivat, että Koivistolla ei ollut keinoja julkaisun estämiseen, vaikka tämä olisi kuinka tyytymätön. Voimatta tehdä asian suhteen muuta Koivisto kirjoitti Neuvostoliiton uudelle puoluejohtajalle Mihail Gorbatšoville kirjeen, jossa hän pyrki vähättelemään päiväkirjojen merkitystä ja toivoi, ettei tapaus vahingoittaisi Suomen ja Neuvostoliiton suhteita. Pääministeri Kalevi Sorsa ihmetteli kirja-arviossaan "Uutispäivä Demarissa", miksi Suomi sahasi oksaa, jolla itse istui. Neuvostoliitto tyytyi esittämään Paasikiven päiväkirjojen julkaisemisen johdosta virallisen vastalauseen ”vihamielisestä suhtautumisesta sosialistista rakennustyötä kohtaan”. Tosiasiassa päiväkirjoja käytettiin sittemmin Neuvostoliitossa Suomen asioiden kanssa tekemisiin joutuvien virkamiesten koulutuksessa.


title: Suomettuminen

text: Historiantutkijoista suomettumisen aikaa ovat selvitelleet etenkin Hannu Rautkallio ja Timo Vihavainen. Vihavainen julkaisi aiheesta vuonna 1991 huomiota herättäneen teoksen "Kansakunta rähmällään" (Otava). Myös suomettumisen ajan huomattava ulkopoliittinen vaikuttaja Max Jakobson on varsinkin teoksissaan "Vallanvaihto" (1992) ja "Tilinpäätös" (2003) ruotinut 1970- ja 1980-lukujen ulkopolitiikkaa ja Suomen ja Neuvostoliiton tuolloisia suhteita. Tuoreeltaan suomettumisilmiötä käsitteli laajasti virolais-ruotsalainen toimittaja Andres Küng vuonna 1976 ilmestyneessä teoksessaan "Vad händer i Finland (Mitä Suomessa tapahtuu)".


title: Suomettuminen

text: Presidentti Kekkosen luovuttua tehtävästään lokakuussa 1981 käynnistyivät uuden presidentin valintaspekulaatiot. Tässä tilanteessa Helsingin Sanomien toimittajat Aarno Laitisen johdolla julkaisivat potentiaalisia ehdokkaita käsitelleen pamfletin "Tamminiemen pesänjakajat". Teos avasi pitkään suljettuna olleen keskustelun Kekkosen seuraajasta. Samalla aiemmin vahvimpana Kekkosen seuraajaehdokkaana pidetyn Ahti Karjalaisen asema presidenttikisassa heikkeni. Pamfletti vaikutuksineen nähtiin ensimmäisinä merkkeinä suomettuneisuuden ajan heikkenemisestä.