title: IP-osoitteen väärentäminen

text: Tällainen on lähiverkoissa verrattain helppoa. Yksinkertaisimmat verkkolaitteet, kuten porttitoistimet ja kytkimet tuntevat ainoastaan MAC-osoitteet ja tarvittavat tiedot tällä tasolla pakettien liikuttamiseen. Tällainen peukaloitu paketti pysähtyy kuitenkin helposti lähimpään reitittimeen. Todellinen kommunikointi lähdetietoja valehtelemalla kohteen kanssa onnistuu äärimmäisen harvoin. Jo pelkkä staattinen reititystaulu tai DNS-palvelin voi estää tämän.


title: Tietoisuus

text: Tietoisuus tai tajunta viittaavat sanojen jokapäiväisessä merkityksessä joko yksilön kullakin hetkellä kokemien aistimusten, elämysten, tunteiden, muistikuvien ja ajatusten kokonaisuuteen tai yksilön tietoisuuteen itsestään ja ympäristöstään tai vain hereilläoloon unitilan ja kooman vastakohtana.


title: Tietoisuus

text: Filosofiassa, psykologiassa ja kognitiotieteessä tietoisuus-sanalla tarkoitetaan tavallisesti kokemuksellisuutta yleensä. ”Tietoisuuteen” voidaan katsoa myös kuuluvan sellaisia ominaisuuksia kuin subjektiivisuus, itsetajunta, aistivuus, äly sekä kyky hahmottaa itsen ja ympäristön välisiä suhteita, mutta näistä monet ovat korkeampia kognitiivisia kykyjä, jotka eivät sisälly kokemuksellisuuden käsitteeseen. Jotkut ovatkin pyrkineet korvaamaan tietoisuus-sanan termillä ”tuntoisuus”.


title: Tietoisuus

text: Tietoisuuteen liittyviä ontologisia kysymyksiä käsitellään mielenfilosofiassa. Tietoisuutta on myös yritetty tutkia empiirisen tieteen menetelmin muassa psykologian, kognitiotieteen ja neurotieteen aloilla.


title: Tietoisuus

text: Monien kielien tietoisuutta vastaava sana on peräisin latinan kielen sanasta "conscientia", joka tarkoitti erityisesti moraalista tietoisuutta, omatuntoa. Kirjaimellisesti sana tarkoittaa ”yhdessä-tietämistä” eli jaettua tietoa. Se esiintyi ensimmäisen kerran sellaisilla roomalaisilla oikeudesta kirjoittaneilla kirjailijoilla kuin Cicero, ja tarkoitti sellaista tietoa, joka todistajalla oli jonkun toisen teoista. Kristillisessä teologiassa "conscientia" tarkoitti moraalista omatuntoa, johon ihmisen teot ja aikomukset rekisteröityvät ja jonka ainoastaan Jumala tuntee täysin. Keskiajan filosofit, kuten Tuomas Akvinolainen, kuvasivat "conscientian" teoksi, jossa ihminen soveltaa käytännöllistä ja moraalista tietoa omaan toimintaansa.


title: Tietoisuus

text: René Descartesin on sanottu olleen ensimmäinen filosofi, joka käytti termiä "conscientia" merkityksessä, joka ei näytä sopivan yhteen sen aiemman merkityksen kanssa. Tämän vuoksi kääntäjät, jotka käänsivät hänen latinankielisiä teoksiaan ranskan ja englannin kielille, kehittivät uusia sanoja viittaamaan pelkästään fysiologiseen tietoisuuteen. Näin syntyivät esimerkiksi ranskan "conscience", englannin "consciousness" ja saksan "Bewusstsein". Toisaalta John Locken voidaan katsoa olleen ensimmäinen, joka käytti termiä tietoisuus sen nykyaikaisessa merkityksessä teoksessaan "An Essay Concerning Human Understanding", vaikkakin hänellä se on edelleen läheisesti yhteydessä omatuntoon. Hänen voidaan kuitenkin katsoa liittäneen tietoisuuden henkilökohtaiseen identiteettiin – identiteetin sai aikaan ja sitä ylläpiti henkilön tietoisuuden jatkumo.


title: Tietoisuus

text: Mielenfilosofiassa on useita erilaisia näkemyksiä tietoisuudesta, samoin kuin mielen luonteesta ja mielen ja ruumiin välisestä suhteesta yleensä. Näitä ovat muun muassa behaviorismi, dualismi, idealismi, funktionalismi, refleksiivinen monismi, fenomenalismi, fysikalismi, emergentismi, mysterianismi ja niin edelleen.


title: Tietoisuus

text: Jotkut mielenfilosofit jakavat tietoisuuden "fenomenaaliseen tietoisuuteen", jolla tarkoitetaan subjektiivista kokemusta itseään, ja "pääsytietoisuuteen", jolla tarkoitetaan sitä, että mielessä oleva informaatio on aivojen prosessointijärjestelmien saatavilla. Fenomenaalinen tietoisuus on yhtä kuin "olla jotakin", pääsytietoisuus on yhtä kuin "olla tietoinen jostakin".


title: Tietoisuus

text: Ymmärrys tietoisuudesta voi mahdollistaa erilaisten eettisten kysymysten käsittelyn. Tällaisia kysymyksiä ovat muun muassa: Kuinka vakavasti sairaiden tai vammautuneiden ihmisten tietoisuuteen tulisi suhtautua? Missä määrin eläimet ovat tietoisia? Missä vaiheessa sikiönkehitystä tietoisuus saa alkunsa? Voivatko koneet saavuttaa tietoisuutta? Nämä kysymykset liittyvät toisten olentojen eettiseen kohteluun, olivat kyseessä sitten eläimet (kysymys eläinten oikeuksista), sikiöt (kysymys abortista) tai koneet.


title: Tietoisuus

text: Fenomenaalinen tietoisuus (F-tietoisuus) tarkoittaa yksilöllistä kokemusta. Se koostuu muuttuvista, liikkuvista ja värikkäistä muodoista, äänistä ja muista aistimuksista, sekä tunteista ja tuntemuksista, joiden keskipisteenä ruumis on. Tällaisia subjektiivisia kokemuksia, eriytettynä niiden käyttäytymisen kautta näkyvistä ulkoisesti havaittavista seuraamuksista, kutsutaan nimellä kvalia. David Chalmers määritteli vuonna 1996 niin kutsutun ”tietoisuuden vaikean ongelman”, joka koskee sitä, kuinka fenomenaalisen tietoisuuden tilat voitaisiin selittää niiden neurologisen pohjan kautta.


title: Tietoisuus

text: Pääsytietoisuus (P-tietoisuus) tarkoittaa sitä, että mielessä oleva informaatio on aivojen käytettävissä esimerkiksi puheilmaisulle, järkeilylle ja käyttäytymisen ohjaamiselle. Kun yksilö havaitsee jotain, informaatio havainnon kohteesta on pääsytietoisuudessa; kun yksilö käyttää itsehavaintoa, informaatio hänen omista ajatuksistaan on pääsytietoisuudessa; kun yksilö muistaa, informaatio menneestä (esimerkiksi jostain opitusta) on pääsytietoisuudessa; ja niin edelleen. Chalmersin mukaan pääsytietoisuus ei ole yhtä arvoituksellinen ilmiö kuin fenomenaalinen tietoisuus, joten se kuuluu tietoisuuden helpompiin ongelmiin.


title: Tietoisuus

text: Esimerkiksi Daniel Dennett on kieltänyt kvalioiden olemassaolon ja samalla sen, että tietoisuuden vaikeaa ongelmaa olisi olemassa. Hänen mukaansa fenomenaalinen tietoisuus voidaan selittää pääsytietoisuuden kautta, ja tietoisuus kokonaisuutena sen kautta, miten se vaikuttaa käyttäytymiseen. Tällaisesta tietoisuuden tutkimuksesta hän on käyttänyt nimitystä heterofenomenologia.


title: Tietoisuus

text: Sellaiset mielen tai aivojen tapahtumat, jotka eivät ole fenomenaalisessa eivätkä pääsytietoisuudessa, ovat alitajuisia tapahtumia.


title: Tietoisuus

text: Kun katsomme huonetta jossa olemme tai näemme unta, asiat näyttävät sijaitsevan ajassa ja avaruudessa ja näyttäytyvät ikään kuin yhdestä pisteestä tarkastelluilta. Kuitenkin kun filosofit ja tieteilijät yrittävät selvittää tällaisen fenomenaalisen tietoisuuden ja sen sisältöjen sijaintia, syntyy suuria erimielisyyksiä.


title: Tietoisuus

text: René Descartes ehdotti, että aivotoimintojen sisältö on yhdessä ei-fysikaalisessa paikassa, aineettomassa ajattelevassa substanssissa jolla ei ole avaruudellista ulottuvaisuutta ("res cogitans"). Tämän hän identifioi samaksi kuin sielu. Descartesin "Mietiskelyjä ensimmäisestä filosofiasta" sisälsi laajoja kuvauksia siitä, millaista on olla tietoinen. Descartes näki tietoisen kokemuksen aika-avaruuteen sijoitettuina yhdestä pisteestä koettuina ajatuksina, joiksi hän luki yhtä lailla mielikuvittelun kuin aistimuksetkin. Tietoisuuden Descartes sijoitti käpyrauhaseen; hänen ”elonhenkensä” puolestaan olivat eräänlaisia neurosähköisen toiminnan edeltäjiä.


title: Tietoisuus

text: Monet muut filosofit, kuten Nicolas Malebranche, Thomas Reid, John Locke, David Hume ja Immanuel Kant, yhtyivät monilta osin Descartesin määrittelyihin, joskin teoria käpyrauhasesta mielen keskuksena ei saanut laajaa kannatusta. Reidin mukaan tietoisuuden sisältönä on todellisuus itse. Todellisuudesta tulee tietoinen kokemuksemme jollakin tavalla. Hume ja Kant välttivät esittämästä mitään yhtä paikkaa, josta käsin kokemus koettaisiin.


title: Tietoisuus

text: Kant käsitteli paljon tietoisuutta suhteessa aikaan sekä asioiden ekstensionaalisuutta ajassa. Hänen mukaansa vain edellyttämällä ajan ennakkoon voimme esittää kokemamme asiat joko olemassa olevina yhdellä ajan hetkellä (samanaikaisesti) tai eri ajan hetkinä (peräkkäisesti). Myös William James painotti kokemuksen ekstensionaalisuutta ajassa.


title: Tietoisuus

text: Esimerkiksi George Berkeley esitti, että tietoisuuden sisällöt ovat mielten aspekteja, eikä niihin välttämättä liity lainkaan mitään aineellista. Tämä on eräs idealismin muoto (subjektiivinen idealismi). Gottfried Leibniz puolestaan katsoi, että kaikkeuden jokainen piste on varustettu tietoisuudella. Tämä on eräs panpsykismin muoto. Sen mukaan kaikella aineella, jopa esimerkiksi kivillä, on tietoisuus. Käsitys, jonka mukaan tietoisessa kokemuksessa olevat asiat ovat aivoissa olevia vaikutelmia, on nimeltään representationalismi. Se on eräs epäsuoran realismin muoto.


title: Tietoisuus

text: Joidenkin mielenfilosofien mukaan fenomenaaliseen kokemukseen liittyy niin sanottu ”selitysaukko”. Esimerkiksi Colin McGinn on omaksunut mysterianismin, jonka mukaan sitä ei voida ratkaista. David Chalmers on arvostellut puhtaasti fysikaalisia selontekoja henkisestä kokemuksesta perustuen siihen, että filosofiset zombit ovat loogisesti mahdollisia. Toiset mielenfilosofit ovat puolestaan ehdottaneet erilaisia spekulatiivisia teorioita, kuten kvanttimieli, erilaisia aika-avaruudellisia ja sähkömagneettisia tietoisuuden teorioita, ja refleksiivinen monismi, selitysaukon täytteeksi selittämään aivotoimintojen ja kokemuksen vastaavuus. Mielenfilosofisen emergentismin mukaan tietoisuus syntyy aivotoimintojen monimutkaisuudesta. ”Emergenssillä” viitataan uusiin ilmiöihin, jotka ”ilmaantuvat” tai ”nousevat esiin” fysikaalisesta perustasta ikään kuin synergisesti ilman, että näiden kahden välistä yhteyttä olisi tarkemmin määritelty.


title: Tietoisuus

text: 1700-luvulta 1900-luvulle monet filosofit keskittyivät ajatteluun sekä erilaisiin suhteisiin ja tapahtumasarjoihin tietoisuuden tärkeimpinä puolina. Näitä alettiin myöhemmin kutsua pääsytietoisuudeksi. Tämä keskittyminen suhteisiin mahdollisti sen, että sellaiset filosofit kuin Karl Marx, Friedrich Nietzsche ja Michel Foucault saattoivat esittää, että yksilöllinen tietoisuus oli riippuvainen sellaisista tekijöistä kuin yhteiskunnallisista ja poliittisista suhteista ja valtarakenteista. Samalla muun muassa John Locken ajatus omakohtaisesta identiteetistä, joka rakentui yksilöllisen tietoisen subjektin päälle, kohtasi 1800-luvulla arvostelua paitsi Marxin ja Nietzschen myös Sigmund Freudin tahoilta. Nämä esittivät aiheesta erilaisia näkemyksiä. Myös Martin Heideggerin "Daseinin" käsite oli yritys ajatella tietoisen subjektin käsitteen ulkopuolelta.


title: Tietoisuus

text: Marx katsoi, että yhteiskunnalliset suhteet edelsivät ontologisesti yksilöllistä tietoisuutta. Samalla hän kritisoi ajatusta tietoisesta subjektista pitäen sitä ideologisena käsitteenä, johon liberaali poliittinen ajattelu perustui. Marx kritisoi erityisesti Ranskan ihmisoikeuksien julistusta vuodelta 1789, katsoen, että niin kutsutut luonnolliset oikeudet, esimerkiksi ensiyön oikeus, olivat ideologista sepitettä, jonka tarkoituksena oli vain peittää yhteiskunnallinen epätasa-arvo. Myöhemmin Louis Althusser arvosteli ”poroporvarillista subjektin ideologiaa” interpellaation (”kutsuminen”) käsitteensä kautta.


title: Tietoisuus

text: Nietzsche puolestaan kritisoi teoksessaan "Moraalin alkuperästä" ajatusta tietoisuuden kehittymisestä syyllisyydentunnon ja kaunan ("ressentiment") seurauksena, ja kirjoitti, että ”he antavat sinulle vapaan tahdon vain syyttääkseen sinua myöhemmin”. Näin Nietzsche käänsi klassisen käsityksen vapaasta tahdosta ylösalaisin. Samalla hän oli ensimmäisiä, joka esitti väitteen, että nykyaikainen ajatus tietoisuudesta oli syypää nykyaikaiseen rankaisemisjärjestelmään, jossa ihmisiä rankaistiin heidän ”moraalisen vastuullisuutensa” mukaan, eli sen mukaan, missä määrin teot olivat yksilöllisen subjektin tietoisesti tekemiä.


title: Tietoisuus

text: Koska ihmiset ilmaisevat tietoisuutensa tiloja kielen avulla, olisi houkuttelevaa yhdistää tietoisuus kielellisiin kykyihin. On kuitenkin olemassa puhekyvyttömiä ihmisiä (lapsia, afasiapotilaita, vakavasti autistisia), joiden katsotaan olevan tietoisia, vaikka heillä ei vielä ole kielellisiä kykyjä tai he ovat menettäneet ne. Ei-kielellisten kädellisten, erityisesti makakien, tutkimusta on käytetty apuna, kun tutkijat ovat etsineet tietoisuuden sisältöjen neuraalisia korrelaatteja.


title: Tietoisuus

text: Psykologi Julian Jaynes on esittänyt teoksessaan "The Origin of Consciousness in the Breakdown of the Bicameral Mind" päinvastaista. Hänen mukaansa kielellisten kykyjen tulee olla kehittyneitä melko korkealle monimutkaisuustasolle, jotta tietoisuus voi syntyä ihmisessä. Jaynesin mukaan inhimillinen tietoisuus nykyaikaisessa merkityksessä syntyi vasta noin vuoden 1300 eaa. tienoilla. Eri aivoalueiden välillä ei olisi ollut tuota ennen vielä samanlaista yhtenäisyyttä kuin nykyään, vaan ne toimivat osittain toisistaan erillään (aivojen ”kaksikamarisuus”). Monet filosofit, kuten W. V. O. Quine, ja neurotieteilijät, kuten Christof Koch, ovat haastaneet tämän hypoteesin, koska sen mukaan inhimillistä kokemusta ei olisi ollut olemassa ennen tätä tietoisuuden ”löytämistä”. Ned Block on katsonut Jaynesin sekoittaneen tietoisuuden "tietoisuuden käsitteeseen", josta jälkimmäinen löydettiin joskus "Iliaksen" ja "Odysseian" välisenä aikana. Daniel Dennettin mukaan tämä ajatus siitä, että tietoisuus kehittyy vasta samalla kun sen käsite, on kuitenkin vallankumouksellinen. Hänen mukaansa tietoisuus on ikään kuin raha: jotta jollakin voi olla rahaa, hänellä on oltava käsitys rahasta.


title: Tietoisuus

text: Jo ennen newtonilaista luonnontiedettä muun muassa Gottfried Leibniz ehdotti fysikaalista teoriaa tietoisuudesta (ennalta-asetettu harmonia). Nykyaikaiset fysikaaliset tietoisuusteoriat voidaan jakaa kolmeen tyyppiin: teoriat, jotka pyrkivät selittämään käyttäytymisen ja pääsytietoisuuden; teoriat, jotka pyrkivät selittämään fenomenaalisen tietoisuuden; ja teoriat, jotka pyrkivät selittämään kvanttimekaanisen kvanttimielen.


title: Tietoisuus

text: Teoriat jotka pyrkivät selittämään käyttäytymistä ovat osa tavallista neurotiedettä. Jotkut näistä teorioista, kuten Gerald Edelmanin teoria, samastavat fenomenaaliset tietoisuuden kiistanalaisesti aivojen refleksiivisiin tapahtumiin. Erilaisia teorioita, jotka pyrkivät selittämään fenomenaalisen tietoisuuden suoraan, kuten aika-avaruudelliset ja sähkömagneettiset tietoisuusteoriat, on ollut olemassa 1900-luvun alusta lähtien, mutta niitä ei vielä ole vahvistettu kokeellisesti.


title: Tietoisuus

text: Teorioihin, jotka pyrkivät selittämään kvanttimekaanisen mittaamisen ongelmia, kuuluvat muun muassa Karl H. Pribramin ja David Bohmin holonominen aivoteoria, Stuart Hameroffin ja Roger Penrosen Orch-OR -teoria sekä monien mielien tulkinta. Yhtään kvanttimekaanista tietoisuusteoriaa ei kuitenkaan ole vahvistettu kokeellisesti, ja on olemassa joitakin filosofeja, jotka katsovat, ettei kvanttimekaniikalla ole yhteyttä tietoisuuteen.


title: Tietoisuus

text: Ihmiset ovat yleisesti sitä mieltä, että ihmiset ovat tietoisia, mutta paljon alemmat elämänmuodot, kuten bakteerit, eivät ole. Monet ovat valmiita hyväksymään sen, että kehittyneemmillä eläimillä, kuten delfiineillä ja kädellisillä, on tietoisuus. Kokeellisesti on tutkittu muun muassa sitä, missä määrin eläimet ovat tietoisia. Tietoisuus on mahdollisesti kehittynyt evoluution kautta, koska siitä on ollut hyötyä muun muassa hengissä säilymisen kannalta. Tämän vuoksi tutkimuksessa on pyritty selvittämään muun muassa tietoisuuden toimintoja ja niiden eliölle tuomia hyötyjä.


title: Tietoisuus

text: Muun muassa Bernard Baars on katsonut, että tietoisuudessa on kysymys ”äärimmäisen toiminnallisesta sopeutumisesta”, ja ehdottanut erilaisia toimintoja, joissa tietoisuudella on merkittävä, jos ei oleellinen, osa: vaihtoehtojen priorisointi, ongelmanratkaisu, päätöksenteko, toimintojen ohjaus, virheiden havaitseminen, suunnittelu, oppiminen, sopeutuminen, kontekstin hahmottaminen, sekä pääsy informaatioon. Antonio Damasio on pitänyt tietoisuutta osana eliön selviytymispakkausta, joka mahdollistaa suunnitellun toiminnan pelkkien vaistonvaraisten reaktioiden sijasta. Hän on myös katsonut, että tietoisuus itsestä mahdollistaa huolen omasta selviytymisestä, mikä kasvattaa pyrkimystä selviytyä, vaikkakaan tutkijoiden keskuudessa ei ole yksimielisyyttä siitä, missä määrin tietoisuus ja toiminta ovat yhteydessä toisiinsa. Monet psykologit, kuten radikaalit behavioristit, ja monet filosofit, kuten Gilbert Rylen lähestymistavan kannattajat, ovat sitä mieltä, että käyttäytyminen voidaan selittää ei-tietoisten prosessien kautta. Heidän mukaansa tietoisuus saattaa olla epifenomenaalista tai vain heikosti yhteyksissä toimintaan.


title: Tietoisuus

text: Tietoisen prosessoinnin primaaristen toimintojen suhteen useissa teorioissa on toistunut ajatus, että fenomenaaliset tilat yhdentävät jollakin tavalla sellaista neuraalista toimintaa ja informaationkäsittelyä, jotka olisivat muuten itsenäisiä. On kuitenkin avointa, minkälaista informaatiota tietoinen yhdentäminen koskee, ja minkälaista informaatiota voidaan yhdistää tiedostamatta. On selvää, ettei kaikkea eliöön liittyvää informaatiota voida välittää tietoisesti (kuten vegetatiivisiin toimintoihin, reflekseihin ja alemman tason liiketoimintoihin ja havaintoanalyyseihin liittyvä neuraalinen toiminta), ja monenlaista informaatiota voidaan välittää ja yhdistellä toista lajia olevaan informaatioon ilman tietoisuutta, kuten aistien välisessä vuorovaikutuksessa.


title: Tietoisuus

text: Koska tietoisuudelle ei ole tarkkaa määritelmää eikä sen läsnäolon testaamiselle ole empiiristä mittaria, on väitetty, ettei tietoisuudelle voi olla lainkaan empiirisiä testejä. On kuitenkin kehitetty useita testejä, jotka voisivat tarjota tietoisuudelle operationaalisen määritelmän, ja auttaa sen selvittämisessä, voivatko tietokoneet tai muut eläimet kuin ihmiset osoittaa käyttäytymisensä kautta, nämä testit läpäisemällä, olevansa tietoisia.


title: Tietoisuus

text: Alan Turingin kehittämä Turingin testi on testi, joka alun perin oli tarkoitettu sen testaamiseen, täyttääkö tietokone älykkyyden operationaalisen määritelmän. Testiä käsitellään usein tekoälystä puhuttaessa. Kokeessa ihminen asetetaan keskustelemaan toisaalta tietokoneen ja toisaalta ihmisen kanssa. Ajatuksena on, että tietokone on älykäs, jos sen vastauksia ei pysty erottamaan ihmisen vastauksista, eli tarkkailija ei osaa sanoa, kumpi keskustelukumppaneista on ihminen ja kumpi kone. Turingin testin läpäisevä tekoäly onnistuu siis ainakin vaikuttamaan ajattelevalta. Jotta kokeen kielellisiä taitoja mittaava universaali luonne säilyisi, toteutetaan se tekstipohjaisesti.


title: Tietoisuus

text: Turingin testi on synnyttänyt paljon keskustelua tutkijoiden keskuudessa. Esimerkiksi Daniel Dennett ja Douglas Hofstadter ovat katsoneet, että mikä tahansa joka läpäisee Turingin testin on välttämättä tietoinen, kun taas esimerkiksi David Chalmers on katsonut, että myös filosofinen zombi läpäisisi testin olematta kuitenkaan tietoinen. John Searle kehitti ajatuskokeen nimeltä kiinalainen huone, jonka tarkoituksena on ollut osoittaa ongelmia Turingin testin ajatuksessa. Searle pyytää lukijoitaan kuvittelemaan huoneen, jossa on kiinaa osaamaton henkilö, joka ottaa toisesta ovesta vastaan kiinalaisia kirjoitusmerkkejä ja palauttaa toisesta ovesta vastaukseksi toisia kiinalaisia kirjoitusmerkkejä sen mukaan, mitä hänellä olevat sääntökirjat sanovat. Ulkoisen tarkastelun perusteella henkilö vaikuttaa osaavan kiinaa, mutta todellisuudessa hän ei osaa. Tästä argumentista on keskusteltu laajasti sen vuonna 1980 tapahtuneen julkaisun jälkeen.


title: Tietoisuus

text: On myös esitetty, että koko kysymys tietoisuudesta on jo luonteeltaan antropomorfinen. Edsger Dijkstra kommentoi, että ”kysymys siitä, voiko tietokone ajatella, ei ole sen kiinnostavampi kuin kysymys, voiko sukellusvene uida”. Tällä hän viittasi siihen näkemykseen, että koneiden toiminnasta käytetään erilaisia sanoja kuin eläinten toiminnasta silloinkin, kun tulokset ovat samoja – aivan kuten sukellusveneiden ei normaalisti sanota uivan.


title: Tietoisuus

text: Turingin testin soveltaminen inhimillisen tietoisuuden testaamiseen on saanut aikaan vuosittaisen kilpailun nimeltään Loebner Prize. Sen pääpalkintona on 100 000 dollaria ja kultamitali ensimmäiselle tietokoneelle, jonka vastauksia ei voida erottaa ihmisen vastauksista.


title: Tietoisuus

text: Gordon Gallupin kehittämässä peilitestissä tutkimuksen kohteena on se, voivatko eläimet tunnistaa itsensä peilikuvastaan. Klassisessa esimerkissä testin kohteena olevan yksilön otsaan sijoitetaan värikäs täplä, jonka jälkeen katsotaan, yrittääkö yksilö poistaa sen tai vähintään koskettaa sitä, mikä osoittaisi, että yksilö tunnistaa peilissä näkyvän hahmon olevan se itse. Yli 18-kuukautisten ihmislasten, ihmisapinoiden (paitsi gorilloiden), pullokuonodelfiinien, kyyhkysten ja norsujen on kaikkien havaittu läpäisevän testi.


title: Tietoisuus

text: Testi suoritetaan yleensä niin, että toisaalle yksilöön sijoitetaan samanlainen mutta peilissä näkymättömästä materiaalista valmistettu täplä, sen varmistamiseksi, ettei testin kohde reagoi pelkästään tuntoaistin antamiin ärsykkeisiin. Tietoisuuden vaikean ongelman kannattajat ovat vastanneet testin tuloksiin katsomalla, että peilitesti osoittaa vain sen, että joillakin eläimillä on tarpeeksi kognitiivisia kykyjä ympäristönsä mallintamiseen, mutta se ei osoita fenomenaalisen tietoisuuden olemassaoloa itseään.


title: Tietoisuus

text: Eräs tutkijoiden kohtaama ongelma on ei-tietoisten refleksien ja vaistonvaraisten vasteiden erottaminen tietoisista vasteista. Neurotieteilijät Francis Crick ja Christof Koch ovat ehdottaneet ärsykkeen ja vasteen välillä olevan viiveen tarkkailua sen määrittämiseksi, kuinka paljon tietoisuudella on osuutta eliöiden toiminnassa.


title: Tietoisuus

text: Kyky viivästyttää vastetta osoittaa, että siihen liittyvä informaatio on talletettu lyhytkestoiseen muistiin, jonka oletetaan olevan tietoisuuteen läheisesti liittyvä perusedellytys. Tällaista testiä voidaan kuitenkin käyttää vain biologisille eliöille. Olisi helppoa ohjelmoida viive tietokoneohjelmaan, mutta se ei kertoisi vielä mitään tietokoneen tietoisuudesta.


title: Tietoisuus

text: Lääketieteessä voidaan käyttää erilaisia neurologisia ja aivokuvaustekniikoita, kuten aivosähkökäyrä (EEG) ja toiminnallinen magneettikuvaus, mittaamaan aivotoimintoja, joista osa liittyy myös tietoisuuteen. Hyvä esimerkki on EEG-mittaus nukutuksen aikana. Se voi kertoa, kuinka hyvässä nukutuksessa potilas on, vaikkakin sen tarkkuus on edelleen hyvin rajallinen ja riippuu potilaasta ja käytetyistä lääkeaineista.


title: Pakina

text: Pakina on lyhyt, kevyehkö ja huvittava kirjoitus, joka yleensä ilmestyy säännöllisesti vakiopaikalla sanoma- tai aikakauslehdessä. Pakina on usein ajankohtainen mielipideteksti. Pakinassa on enemmän sanataiteellisia piirteitä kuin vaikkapa kolumnissa. Pakinan kirjoittajaa kutsutaan pakinoitsijaksi.


title: Pakina

text: Sanaa "pakina" on johdettu verbistä "pakista" ’jutella, puhella (huolettoman kevyesti)’. Pakinan vanhentunut suomenkielinen nimitys on "koseria" ( < ).


title: Pakina

text: Teoksessaan "Aiotko kirjailijaksi?" Mika Waltari totesi, että ”hyvältä pakinoitsijalta vaaditaan luontaista tyylitaitoa, jota on melkein mahdoton oppia”.


title: Pakina

text: Pakinassa yhdistyy asiapitoinen ja kaunokirjallinen teksti, joten sitä on vaikea luokitella. Pakinat huvittavat monin keinoin: komiikalla, ironialla, satiirilla ja parodialla. Usein pakinat ovat kielellisesti oivaltavia, minkä vuoksi ne muistuttavat runoja. Toisaalta pakinoissa voi olla tarinoita ja vuoropuheluja, jotka ovat näytelmien ainesta.


title: Pakina

text: Pakinatyyli on tuttavallista. Pakinoitsija ikään kuin juttelee lukijan kanssa. Pakinointiin kuuluu olennaisesti normipoikkeama: pakina rikkoo kielen ja tyylin normeja. Muista lehtiteksteistä poiketen pakinassa voidaan liioitella ja vääristellä. Esimerkiksi poliitikko voidaan kuvata täysin kuvitteellisessa tilanteessa.


title: Pakina

text: Pakinalle ominaisia mutta eivät välttämättömiä piirteitä ovat nimimerkin käyttö sekä piirroskuva. Ollin pakinoihin liittyy keskeisesti Erkki Koposen piirros, ja Origon pakinoita kuvitti Pentti Myllymäki.


title: Pakina

text: Kirjallisuudentutkija Kirsti Manninen on jakanut väitöskirjassaan "Ylioppilaslehden" pakinat faktisiin ja fiktiivisiin. Faktinen pakina tarkastelee todellisuutta suoraan. Fiktiivinen pakina viittaa todellisuuteen keksittyjen tilanteiden ja vertauskuvallisten kertomusten avulla. Lisäksi Manninen erottaa toisistaan sisältä päin osallistuvat emotionaaliset ja ulkopuolelta tarkkailevat rationaaliset pakinat. Edelleen hän jakaa pakinat väitteleviin faktis-emotionaalisiin, tarkkaileviin faktis-rationaalisiin, myötäeläviin fiktiivis-emotionaalisiin ja anarkistisiin fiktiivis-rationaalisiin pakinoihin.


title: Pakina

text: Väittelevä pakina yrittää tehdä vastustajansa ja heidän mielipiteensä naurunalaisiksi. Tarkkaileva pakina on ulkopuolinen ja tarkkailtavien ilmiöiden yläpuolella. Tällaisen pakinan kieli muistuttaa pääkirjoitusten ja artikkelien kieltä. Nykyään tarkkailevan pakinan erottaa kolumnista lähinnä nimimerkin käyttö.


title: Pakina

text: Myötäelävässä pakinassa pakinoitsija on ikään kuin lukijan ystävä. Pakinassa nauretaan elämän kommelluksille ja vastoinkäymisille. Anarkistisessa pakinassa tapahtumat voivat olla täysin irrationaalisia. Pakinoitsija usein imitoi tai parodioi kielellisiä kankeuksia ja erilaisia ajattelutapoja. Anarkistinen pakinoitsija on sivullinen ja vaikuttaa lukijan mielipiteisiin lähinnä epäsuorasti.


title: Pakina

text: Pakinan piirteitä oli jo antiikin kirjailijoiden teoksissa. Kevyiden ja satiiristen esseiden lajityyppi alkoi kehittyä 1600-luvulla, ja omaksi lajityypikseen pakinan eriytti ensimmäisenä Charles Augustin Sainte-Beuve teoksellaan "Les Causeries du lundi" (1851–1862). Pakinan kehittymiseen vaikuttivat vahvasti Richard Steelen ja Joseph Addisonin 1700-luvulla perustamat aikakauslehdet "The Tatler" ja "The Spectator". Ranskassa alettiin 1800-luvulla käyttää pakinasta nimitystä "causerie" ’lörpöttely’. Sana lainattiin muun muassa englannin ja ruotsin kieleen.


title: Pakina

text: Suomen sanomalehtiin pakinan katsotaan saapuneen 1700-luvulla. Yksi suomalaisen pakinan uranuurtajista oli Aukusti Mäkelä, joka pakinoi nimimerkillä Kaapro Jääskeläinen 1800-luvun loppupuolelta alkaen. Samoihin aikoihin suomenruotsalaisissa lehdissä kirjoitti Gustaf Mattsson. Runoilija Eino Leino oli merkittävä 1900-luvun alun pakinoitsija. Suomalaisen pakinan päätyypeiksi olivat tuolloin nousseet kulttuuripakina, humoristinen pakina ja poliittinen pakina.


title: Pakina

text: Anglosaksisessa kulttuurissa pakina on nykyään kutakuinkin tuntematon tekstilaji. Pakinatyyliset kirjoitukset luokitellaan esseiksi tai kolumneiksi. Saksassa ja Ruotsissa pakina on tutumpi tekstilaji, mutta kolumni on vallannut siltä alaa.


title: Pakina

text: Englannin kielessä ei ole selvää vastinetta sanalle "pakina". Lähinnä pakinaa on englannissa "causerie" tai "talk of the town". Saksassa käytetään pakinasta sanaa "Glosse", ruotsissa sanaa "kåseri".


title: Pakina

text: Tunnettuja suomalaisia pakinoitsijoita ovat muiden muassa Bisquit (Seppo Ahti, "Ilta-Sanomat"), Olli (Väinö Nuorteva, "Uusi Suomi"), Pii (Pirkko Kolbe, "Helsingin Sanomat"), Origo (Jouni Lompolo, "Helsingin Sanomat"), Jukka Ukkola ("Suomen Kuvalehti"), Pikkutakki (Pekka Tiinanen, "Iltalehti"), Pitko (Matti Pitko "Aamulehti") ja Markus Kajo. "Satakunnan Kansan" pakinoitsija Jonne Jokusta (Eero Harju) pidetään Suomen tuotteliaimpana pakinoitsijana. Hänen pakinoitaan on julkaistu Porissa ilmestyvässä "Satakunnan Kansa" -lehdessä vuodesta 1962 lähtien yhteensä 11 091 kappaletta.


title: Pakina

text: Monet suomalaiset pakinoitsijat ovat aloittaneet uransa "Ylioppilaslehdessä". Lehteen ovat pakinoineet esimerkiksi Olli, Bisquit ja Nenä (Pentti Saarikoski). Myös Ilmari Turja nimimerkillä Teini ja Urho Kekkonen kirjoittivat pakinoita "Ylioppilaslehteen", Kekkonen nimimerkeillä K-n, Känä ja Lautamies.


title: Smurf-hyökkäys

text: Smurf-hyökkäys on tietotekniikassa palvelunestohyökkäys, joka perustuu kohdekoneen hukuttamiseen ICMP-protokollan paketteihin.


title: Smurf-hyökkäys

text: Hyökkäys tehdään kolmannen osapuolen verkon avulla lähettämällä suunnattuja levitysviestejä (directed broadcast), joihin on väärennetty lähettäjäksi hyökättävä kone. Kun esimerkiksi osoiteavaruuteen 192.168.0.0/24 lähetetään ICMP echo request -pyyntö, vastaavat kaikki verkon koneet omilla IP-osoitteillaan. Suurissa verkoissa tämä aiheuttaa valtavasti verkkoliikennettä. Hyökkäyksessä voidaan käyttää myös muita verkkoja muuntamalla TCP/IP-paketin metric-arvoa esimerkiksi kymmeneen.


title: Mieli

text: Mieli ymmärretään yksilön sisäisenä, henkisenä olemuksena, jossa ajatukset, tunteet ja tietoisuus ilmenevät ja kohdistuvat johonkin. Filosofisena käsitteenä mielellä viitataan useimmiten ajattelun käsitteellisiin toimintoihin, joista muodostuu tietoisuus. Mielen ja ruumiin ongelmassa pohditaan ihmisen toiminnan ja tämän tietoisuuden yhteyttä.


title: Mieli

text: Mielestä ja sen toiminnasta on esitetty useita käsityksiä, joista varhaisimmat ovat antiikin ajalta, sekä kreikkalaisesta että intialaisesta ajattelusta. Teologiassa mieli on perinteisesti liittynyt läheisesti yhteen sielun kanssa tai käsitetty sen kanssa yhteneväksi, kun taas nykyisessä mielenfilosofiassa ollaan yhä enemmän taipuvaisia reduktionistiseen ratkaisuun, jossa sanalla "mieli" tarkoitetaan jotain, mikä on tiivistynyt aivojen ominaisuudeksi.


title: Mieli

text: Filosofit ovat erimielisiä siitä mitkä inhimilliset ominaisuudet kuuluvat mielen alaisuuteen. Jotkut katsovat, että vain ”korkeammat” älylliset toiminnot, ennen kaikkea järki ja muisti, muodostavat mielen. Tämän näkemyksen mukaan esimerkiksi tunteet – rakkaus, viha, pelko, ilo — ovat luonteeltaan ”primitiivisempiä” tai subjektiivisempia ja tulisi nähdä mielestä erillisinä. Jotkut taas katsovat, ettei ihmismielen rationaalisia ja emotionaalisia puolia voi erottaa toisistaan, koska ne ovat samaa alkuperää ja luonteeltaan samanlaisia, jolloin ne tulisi myös lukea yhdessä mielen osiksi.


title: Mieli

text: Mielen tutkiminen on ollut alun perin osa teologiaa (teologinen antropologia) ja filosofiaa (mielenfilosofia). 1800-luvulla ja 1900-luvun alkupuolella sitä alettiin tutkia myös psykologiassa (kognitiivinen psykologia). Viime vuosikymmeninä mielestä on tullut kognitiivisen neurotieteen, muun muassa kognitiivista psykologiaa, kognitiotiedettä ja neurotieteitä yhdistelevän tieteenalan, keskeinen kohde.


title: Mieli

text: Ajattelu on henkinen prosessi, joka mahdollistaa sen, että eliöt voivat muodostaa mielessään abstrakteja malleja todellisuudesta, ja näin käsitellä sitä päämääriensä, suunnitelmiensa ja halujensa mukaisesti. Ajattelussa aivot käsittelevät informaatiota muun muassa muodostamalla käsitteitä, ratkaisemalla ongelmia, päättelemällä ja tekemällä valintoja. Ajatteluprosessien analysointi on osa kognitiivista psykologiaa.


title: Mieli

text: Arkikäytössä ”mieli” toimii usein synonyyminä ajattelulle: sille ”sisäiselle keskustelulle”, jota käymme päämme sisällä. Tähän viittaa muun muassa sanonta ”muuttaa mieltään”. Tässä mielessä eräs mielen keskeisiä ominaisuuksia on se, että se on yksityinen alue, jonne muilla ei ole (ainakaan suoraa) pääsyä. René Descartesin mukaan mielen olemus on ajattelu, kun taas John Locken mukaan mielen olemus on ajattelukyky.


title: Mieli

text: Muisti tarkoittaa eliön kykyä tallentaa, säilyttää ja palauttaa informaatiota. Ihmisen muisti jaetaan sensoriseen muistiin, lyhytkestoiseen työmuistiin ja pitkäaikaiseen säilömuistiin. Muistia ihmisen mielen ominaisuutena tutkii kognitiivinen psykologia.


title: Mieli

text:
Mielikuvitus on sisäinen kyky (tai prosessi) keksiä osittaisia tai kokonaisia mielen sisäisiä todellisuuksia ja mielen objekteja, jotka on johdettu ulkoisen yhteisesti jaetun todellisuuden elementeistä.
Mielikuvitusta on muun muassa keino simuloida todellisuutta ja löytää siitä joitain uusia piirteitä tai ilmiöitä, joita ei sisälly kyseisen henkilön aiempaan kokemukseen. Mielikuvitus on näin eri asia kuin muistaminen.


title: Mieli

text: Tietoisuus on mielen ominaisuus, johon luetaan yleensä sellaiset ominaisuudet kuin subjektiivisuus, itsetajunta, aistimiskyky ja kyky havaita oman identiteetin ja oman luonnollisen ympäristön välisiä suhteita. Jotkut filosofit jakavat tietoisuuden fenomenaaliseen tietoisuuteen, joka viittaa subjektiiviseen kokemukseen itseensä, ja pääsytietoisuuteen, joka viittaa siihen, että mielessä oleva informaatio on aivojen prosessointijärjestelmien saatavilla. Fenomenaalinen tietoisuus on yhtä kuin "olla jotakin", pääsytietoisuus on yhtä kuin "olla tietoinen jostakin".


title: Mieli

text: Eläimillä aivot ("enkefalon", kreikkaa: ”päässä”) ovat keskushermoston keskus. Suurimmalla osalla eläimistä aivot sijaitsevat päässä ja ovat tärkeimpien aistimien (näkö, kuulo, maku, haju ja tasapaino) lähettyvillä. Siinä missä kaikilla selkärankaisilla on aivot, suurimmalla osalla selkärangattomista ei ole aivoja, tai niillä on useita yksittäisiä hermosolmuja. Yksinkertaisilla eläimillä, kuten sienieläimillä, ei ole lainkaan aivoja.


title: Mieli

text: Ihmisen aivoihin kuuluu yli 100 miljardia neuronia, joista kukin saattaa olla kytkeytynyt 15 000:een muuhun neuroniin. Ihmisen aivoja tutkitaan esimerkiksi neurologiassa ja neuropsykologiassa. Suurin osa aivotutkimuksesta on kuitenkin tehty eläinten aivoja tutkimalla. Suurimmalla osalla tietoisuuden tapahtumista näyttäisi olevan vahva kytkös aivojen sähkökemiallisiin, fyysisiin tapahtumiin.


title: Mieli

text: Mielenfilosofia on filosofian osa-alue, joka tutkii mielen luonnetta, henkisiä tapahtumia, toimintoja ja ominaisuuksia, tietoisuutta sekä niiden suhdetta fysikaaliseen ruumiiseen. Mielenfilosofian keskeinen ongelma liittyy mielen ja ruumiin väliseen suhteeseen, eli kysymykseen siitä, kuinka aivot, joka on aineellinen olio, voivat olla tietoiset, mikä on mielen ilmiö. Mielen luonteeseen liittyy kuitenkin myös muita kysymyksiä, jotka eivät liity sen ja ruumiin väliseen suhteeseen.


title: Mieli

text: Erilaisilla uskonnollisilla suuntauksilla on ollut omanlaisiaan näkemyksiä mielen luonteesta. Monissa perinteissä, erityisesti mystiikassa, oman mielen tai minän voittamista on pidetty sopivana henkisenä tavoitteena.


title: Mieli

text: Juutalais-kristillisessä perinteessä ihmismieli näyttäytyy yhtenä Jumalan luomistyön suurista ihmeistä. Mieli on saatettu nähdä liittyvänä sieluun, mutta joskus se on myös erotettu siitä sekä hengestä. Länsimaisessa esoteerisuudessa puhutaan joskus henkiruumiista, joka sijaitsee muussa kuin fysikaalisessa todellisuudessa.


title: Mieli

text: Hindulaisuuden eri koulukunnat ovat erimielisiä siitä, onko sielu (sanskriitiksi "atman") erillinen vai sama kuin Brahman, jumalallinen todellisuus tai maailmansielu. Buddhalaisuudessa on pyritty erkanemaan tällaisesta metafyysisestä spekuloinnista, ja sen piirissä on esitetty, ettei ihmistä erillisenä olentona ole olemassa. Intialainen filosofi Sri Aurobindo pyrki, samoin kuin monet uususkontojen edustajat, yhdistämään itämaisen ja länsimaisen psykologisen perinteen integraalipsykologiassaan.


title: Mieli

text: Taolaisuus näkee ihmisolennon luonnonvoimien jatkumona, eikä pidä mieltä ja ruumista erillisenä. Kungfutselaisuus katsoo, että mielen on samoin kuin ruumiinkin mahdollista saavuttaa täydellisyys.


title: Hifi

text: Hifi (myös "Hi-Fi") on lyhenne, joka tulee englanninkielisistä sanoista "high fidelity", ”korkea todenmukaisuus”, mikä tarkoittaa äänen tallennuksen ja toiston valiolaatua. Hifi-laitteiden tarkoitus on toistaa tallennettu materiaali muokkaamattomana, alkuperäisen kaltaisena, oli sitten kyse videosta, still-kuvasta tai – kuten yleisemmin hifistä puhuttaessa – äänestä. Samantyyppisiä periaatteita liittyy myös auto-hifiin, mutta kotioloissa tietyt tavoitteet on mahdollista saavuttaa helpommin. Toiston laadun arviointiin on olemassa mittausmenetelmiä.


title: Hifi

text: CD-soittimissa, vahvistimissa ja myös laadukkaissa levysoittimissa päästään ihmiskorvan toleranssin kannalta tarpeeksi tarkkaan taajuusvasteeseen sekä vähäiseen särön määrään. Tosin edellä mainituissa elektronisissa laitteissa syntyy myös erilaisia dynaamisia säröjä, joista mainittavin on Tapio Köykän vuonna 1969 keksimä TIM-särö, josta professori Matti Otala teki 1970-luvulla yliopistotasoista tutkimusta ja osoitti vuonna 1974 Köykän havainnot paikkansapitäviksi. Todennäköisesti suurin vaikutus äänenlaatuun käytännössä on kuitenkin kaiuttimilla: niiden taajuusvasteella, dynamiikalla, särökomponenteilla ja vaihekoherenssilla.


title: Hifi

text: Huoneakustiikan vaikutus toistoon on myös erittäin olennainen ja mitattavissa oleva suure. Monissa tapauksissa sen vaikutus on suurempi kuin kaiuttimien. Hyvä kaiutin kuitenkin soi huonoa paremmin myös huonossa tilassa. Monet kaiutinsuunnittelijat pyrkivät ottamaan huomioon tai minimoimaan akustiikan vaikutuksen.


title: Hifi

text: Hifi jakautuu nykyään 2-kanavaiseen hifiin ja monikanavaiseen äänentoistoon, jota myös kotiteatteriksi kutsutaan. Jälkimmäisessä laitteistoon on liitetty äänen lisäksi myös kuvaa tuottavia laitteita.


title: Hifi

text: Lukuun ottamatta aivan edullisimpia yhdistelmälaitteita on hifilaitteistossa tavallisesti seuraavat laitteet:


title: Hifi

text:
Äänilähteenä on tavallisimmin CD-soitin, jossa on sisäänrakennettu D/A-muunnin, mutta se on vähitellen korvattu joko DVD-soittimella tai muulla mediasoittimella, jonka perässä saattaa vielä olla erillinen ulkoinen D/A-muunnin. Mediasoittimella tarkoitetaan erilaisia multimediatiedostoja soittavaa laitetta.
Monella hifi-harrastajalla äänilähteenä on kotitietokone, jolla toistetaan digitaalisessa muodossa tallennettua musiikkia. Tietokoneeseen voi liittää erillisen äänikortin, jos sisäänrakennettu ei ole tarpeeksi laadukas.


title: Hifi

text: Osa harrastajista luottaa edelleen LP-soittimeen, mikä onkin lisännyt LP-levyjen keräilyharrastusta hifi-harrastajien piireissä. Lisäksi äänilähteenä voi olla radio. Myös kela- tai kasettinauhurit ovat oikein toteutettuna hifi-tasoisia äänilähteitä.


title: Hifi

text: Äänilähde tuottaa tyypillisesti linjatasoista analogista signaalia, joka on vahvistettava kaiuttimille syöttämistä varten. Linjatasoisen signaalin siirto tapahtuu tyypillisesti RCA-liittimillä varustetuilla kaapeleilla. Digitaalista signaalia välitetään S/PDIF-protokollalla ja RCA-kaapeleilla tai optisesti TOSLINK-kaapeleilla.


title: Hifi

text: Esivahvistin (etuvahvistin) on laite, joka vahvistaa äänilähteeltä tulevan äänisignaalin sopivaksi päätevahvistimelle ja äänenvoimakkuussäätimen lisäksi siinä on valintakytkin käytettävälle äänilähteelle. Esivahvistimia on olemassa aktiivisia ja passiivisia, joista varsinkin jälkimmäinen on suosittua tehdä itse rakennussarjasta. Esivahvistin voidaan jättää pois laitteistosta, jos äänilähteessä on äänenvoimakkuussäätö tai jos päätevahvistimen tilalla on integroitu vahvistin, joka sisältää esivahvistimen ja päätevahvistimen samoissa kuorissa. Integroitu vahvistin on siis tavallisin vahvistintyyppi. Esivahvistin voi sisältää transistoreita tai putkia ja kummallakin on vankat kannattajakuntansa.


title: Hifi

text: Joissain vahvistimissa on D/A-muunnin, jolloin digitaalisesti välitetty äänisignaali muutetaan analogiseksi vahvistimessa.


title: Hifi

text: Päätevahvistimen tunnistaa siitä, että siinä ei ole ollenkaan äänenvoimakuuden tai äänilähteen valintakytkimiä etulevyssä ja puolijohteilla toteutetun päätevahvistimen ulkonäköä hallitsevat valtavat jäähdytyslevyt, joita tarvitaan huonon hyötysuhteen takia estämään päätetransistorien tuhoutuminen liiallisen lämmöntuoton takia. Yleensä ainoa katkaisin on virtanappi. Päätevahvistimen etuina ovat yleensä helpompi laajennettavuus kuin integroiduilla vahvistimilla. Tehon loppuessa pääte voidaan vaihtaa tehokkaampaan malliin helposti ja esivahvistin jää ennalleen. Päätevahvistin voi olla toteutettu transistoreilla tai putkilla. Nykyään ovat yleistyneet myös täysin digitaalitekniikkaa hyödyntävät päätevahvistimet (englanniksi "Class D amplifier" tai "switching amplifier"). Hyvän hyötysuhteen ansiosta näissä ei tarvita suurikokoisia jäähdytyslevyjä ja sen johdosta ne voidaan rakentaa erittäin pienikokoisiksi. Monien hifiharrastajien mielestä parhaiden T-amp -toteutusten äänenlaatu lähestyy parhaiden putkivahvistinten äänenlaatua.


title: Hifi

text: Jos yksielementtisiä koaksiaali- tai laajakaistakaiuttimia ei lasketa mukaan, yleisin ja yksinkertaisin kaiutintyyppi on 2-tie jalustakaiutin, jossa tyypillisesti on bassokaiutin sekä diskanttikaiutin. Se on helppo tehdä hyvin soivaksi ja oikea etäisyys seinästä saadaan 60–70 cm korkealla kaiutinjalustalla, kun kaiutin sijoitetaan vähintään noin 50 cm seinästä. On olemassa myös elekrostaattisia kaiuttimia, joissa värähtelevän, ääntä tuottavan pinnan muodostaa ohut sähköä johtava muovikalvo, joka värähtelee siihen syötetyn musiikkisignaalin tahdissa. Elektrostaattinen kaiutin on kuitenkin rakenteeltaan monimutkaisempi ja siten kalliimpi valmistaa; tässä kaiutintyypissä on myös ongelmia saavuttaa hifi-käyttöön riittävän hyvä bassotoisto.


title: Hifi

text: Päätevahvistimen ja kaiuttimien välisen kaiutinkaapelin valinta on taidetta sinänsä. Kalleimmat kaapelit valmistetaan yksikiteisestä happivapaasta kuparista, jonka virranjohtavuus on hopeaa parempi. Kauitinkaapeleille ei vakiintunutta liitintä, vaan niissä käytetään yleensä jonkinlaista puristavaa ruuviliitintä. Liittimet on tyypillisesti kullattu hapettumisen estämiseksi.


title: Hifi

text: Jotkut hifi-harrastajat rakentelevat laitteita itse, tai parantelevat olemassa olevia. Toiminnassa (kutsutaan myös tweekkaukseksi) on omat riskinsä. Jos esimerkiksi muutetaan kaiuttimen jakosuodinta, muutettu rakenne voi kuumentua niin paljon, että syntyy tulipalon riski. Jotkin tweekkaustavat ovat harmittomampia, kuten kaiuttimien tuplajohdotus käyttämällä kahdet kaiutinkaapelit yhtä kaiutinta varten tai bassoelementin lisämassaus resonanssitaajuuden alentamiseen.


title: Luettelo suomalaisista pakinoitsijoista

text:
Pakinoitsijat on järjestetty nimimerkin mukaan. Suluissa on pakinoitsijan oikea nimi ja lehtiä, joissa hän on pakinoinut.
Katso myös: pakina.
A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V W X Y Z Å Ä Ö


title: Luettelo matemaatikoista

text: Luettelo kuuluisista matemaatikoista:


title: Euroopan kansanpuolueen ryhmä

text: Euroopan kansanpuolueen ryhmä (lyhenne EPP) on Euroopan kansanpuolueen (EPP) muodostama Euroopan parlamentin suurin ryhmä. Vuoden 2014 eurovaalien jälkeen sillä on parlamentissa 221 edustajaa. Ryhmän puheenjohtaja on kesäkuusta 2014 ollut saksalainen Manfred Weber.


title: Euroopan kansanpuolueen ryhmä

text: Vuosina 1999–2009 ryhmään kuuluivat myös Euroopan demokraatit ja se kantoi nimeä "Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä" (EPP-ED).


title: Euroopan kansanpuolueen ryhmä

text: EPP-ryhmään kuuluvat Euroopan unionin jäsenvaltioiden merkittävimmät konservatiiviset ja keskustaoikeistolaiset poliittiset puolueet. Euroopan unionin komission puheenjohtajana on vuodesta 2004 ollut EPP-ryhmän jäsen, ensin vuosina 2004-2014 portugalilainen José Durão Barroso ja sen jälkeen Luxemburgilainen Jean-Claude Juncker.


title: Euroopan kansanpuolueen ryhmä

text: Ryhmä perustettiin alun perin kesäkuussa 1953 kristillisdemokraattisena ryhmänä Euroopan hiili- ja teräsyhteisön yleiskokoukseen (joka koostui kansallisten parlamenttien nimittämistä jäsenistä). Vuodesta 1999 se on ollut Euroopan parlamentin suurin ryhmä.


title: Euroopan kansanpuolueen ryhmä

text: Vuosina 1999–2009 ryhmä oli nimeltään "Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä" (EPP-ED), jolloin siihen kuului myös Euroopan demokraattien (ED) ryhmä ja siinä oli 277 edustajaa. Suurin osa EPP-ED-ryhmän jäsenistä kuului EPP:hen, joka oli Euroopan tasolle perustettu ylikansallinen poliittinen puolue.


title: Euroopan kansanpuolueen ryhmä

text: Pienempi ED, joka ei ole virallinen puolue, suhtautui skeptisemmin yhdentymiseen. Konservatiivit perustivat vuonna 2009 oman Euroopan konservatiivien ja reformistien ryhmän, johon muun muassa Britannian konservatiivipuolueen jäsenet siirtyivät. Sitä edelsi Britannian David Cameronin johtaman konservatiivipuolueen johdolla perustettu ryhmä "Movement for European Reform".


title: Euroopan kansanpuolueen ryhmä

text: EPP työskentelee "yhdessä edistääkseen kilpailukykyisempää ja demokraattisempaa Eurooppaa, joka perustuu sosiaaliselle markkinataloudelle ja joka on lähempänä kansalaisiaan". Se haluaa "Euroopan, joka luo mahdollisuuksia ja vaurautta sisämarkkinoiden piirissä ja joka on maailmanlaajuisesti kilpailukykyinen, ja joka samaan aikaan edistää kaikkien hyvinvointia, ei pelkästään Euroopassa vaan myös muualla maailmassa, sopusoinnussa kestävän kehityksen periaatteen kanssa, joka on unionisopimukseen kirjattu yhdeksi Euroopan yhteisön tavoitteista."


title: Euroopan kansanpuolueen ryhmä

text: Suomesta EPP-ryhmään kuuluvat kokoomuksen edustajat, vuodesta 2014 Sirpa Pietikäinen, Petri Sarvamaa ja Henna Virkkunen.


title: Euroopan kansanpuolueen ryhmä

text: Myös kristillisdemokraatit ovat kuuluneet EPP-ryhmään, mutta ovat suhtautuneet siihen skeptisesti ja halunneet tuoda omaa aatteellista pohjaansa selkeämmin esiin europarlamentissa.


title: Euroopan kansanpuolueen ryhmä

text: Lähde


title: José Manuel Barroso

text: José Manuel Durão Barroso [ʒuˈzɛ mɐˈnu̯ɛl duˈɾɐ̃u̯ bɐˈʁɔzu] (s. 23. maaliskuuta 1956 Lissabon) oli Euroopan komission puheenjohtaja vuosina 2004–2014. Hän toimi Portugalin pääministerinä vuosina 2002–2004. Barroson ensimmäisen komission toimikausi oli 2004–2009 ja hän johti komissiota myös kaudella 2010–2014.


title: José Manuel Barroso

text: Barroso opiskeli lakia Lissabonin yliopistossa ja valmistui yhteiskuntapolitiikan ja taloustieteen maisteriksi Geneven yliopistosta. Hän toimi apulaisprofessorina Lissabonin yliopiston oikeustieteen laitoksella ja Geneven yliopiston valtiotieteen laitoksella sekä vierailevana professorina Georgetownin yliopistossa Washingtonissa.


title: José Manuel Barroso

text: Poliittisen uransa Barroso aloitti jo ennen neilikkavallankumousta 1974. Hän oli yksi Portugalin kommunistisen työväenpuolueen johtajia. Vuonna 1980 Barroso liittyi keskustalais-oikeistolaiseen Portugalin sosiaalidemokraattiseen puolueeseen (PSD). Vuonna 1985 Barroso pääsi pääministeri Aníbal Cavaco Silvan hallitukseen varasisäministeriksi ja vuonna 1987 kehitysyhteistyöministeriksi seuraavaksi viideksi vuodeksi. Vuonna 1991 hän oli neuvottelemassa tulitaukoa Angolan sisällissodassa ja tuki vuosina 1992–1995 Portugalin entisen siirtomaan Itä-Timorin itsenäisyyttä. Vuonna 1992 hänet valittiin ulkoministeriksi, missä tehtävässä toimi sosiaalidemokraattisen puolueen vaalitappioon vuonna 1995 asti.


title: José Manuel Barroso

text: Oppositiossa Barroso valittiin parlamentin ulkoasioiden komitean johtoon, ja vuonna 1999 oman puolueensa puheenjohtajaksi ja siten oppositiojohtajaksi. Vuoden 2002 vaaleissa PSD sai tarpeeksi paikkoja muodostaakseen kokoomushallituksen Portugalin kansanpuolueen kanssa, ja Barroso valittiin pääministeriksi. Vuonna 2003 hän tuki Irakin sotaa, jota suurin osa portugalilaisista vastusti. Irakissa oli 128 Portugalin lähettämää sotilasta.


title: José Manuel Barroso

text: Barroso on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.


title: Hans-Gert Pöttering

text: Hans-Gert Pöttering (s. 15. syyskuuta 1945, Bersenbrück, Ala-Saksi, Saksa) on saksalainen kristillisdemokraattista CDU-puoluetta edustava poliitikko, joka valittiin vuoden 2007 alussa Euroopan parlamentin puhemieheksi kesällä 2009 päättyvän vaalikauden loppuun asti. Hän on ollut Euroopan parlamentin jäsen ensimmäisistä suorista vaaleista eli vuodesta 1979. Vuosina 1999–2007 hän toimi Euroopan parlamentin konservatiiviryhmän (EPP-ED) puheenjohtajana.


title: Hans-Gert Pöttering

text: Filosofian tohtoriksi vuonna 1974 väitellyt ja vuonna 1976 juristiksi valmistunut Pöttering asuu Bad Iburgissa, Ala-Saksin osavaltiossa. Uskonnoltaan katolinen Pöttering on eronnut kahden jo aikuisen pojan isä.


title: Näytönohjain

text:
Näytönohjain on tietokoneen komponentti, joka piirtää grafiikan tietokoneen näytölle.
Erilliset näytönohjaimet nykyään koostuvat tyypillisesti grafiikkasuorittimesta, näyttömuistista kuten GDDR3, väylälogiikasta PCI Express -liityntään sekä liitännästä näyttölaitetta varten DVI-, DisplayPort- tai HDMI-liitännällä. Emolevylle yhdistetyt "integroidut" näytönohjaimet voivat käyttää tietokoneen keskusmuistia oman erillisen muistinsa sijaan.


title: Näytönohjain

text:
Joissakin näytönohjaimissa on lisäominaisuuksia, mm. kiihdytetty 2D- ja 3D-grafiikan renderöinti, videokaappaus, TV-viritinadapteri, MPEG-2
/MPEG-4-purku, FireWire, valokynäliitäntä, TV-ulostulo ja mahdollisuus yhdistää useita näyttöjä. Näytönohjaimia käytetään graafisesti vaativiin tarkoituksiin kuten videopelien pelaamiseen ja yleisesti visualisointitarkoituksiin.


title: Näytönohjain

text:
Näytönohjain voi olla emolevyyn rakennettu eli yhdysrakenteinen tai erillinen laajennuskortti. Matalan ja keskitason hintaluokkaan sijoittuvissa emolevyissä on usein pohjoissillan kehittäjän grafiikkapiiri emolevyyn rakennettuna (esim. NForce-emolevypiirisarja NVIDIA-näytönohjaimella tai Intel-emolevypiirisarja Intelin näytönohjaimella). Noin vuoden 2010 jälkeen grafiikkapiiri on eräissä suoritinmalleissa integroitu emolevyn sijaan itse suorittimeen (esim. Intel HD Graphics, AMD APU-mallisto).
Tällaisessa grafiikkapiirisarjassa on yleensä pieni määrä sisäistä muistia minkä lisäksi se ottaa osan tietokoneen keskusmuistista käyttöönsä. Integroitu näytönohjain on ei-toivottu vaihtoehto vaativia 3D-sovelluksia ajaville käyttäjille, sillä integroitujen grafiikkapiirien suorituskyky on alhainen. Lähes kaikissa emolevyissä integroitu grafiikkapiiri voidaan kytkeä pois päältä BIOS-asetuksista ja käyttää AGP- tai PCI Express-väylään liitettävää laajennuskorttimuotoista näytönohjainta paremman suorituskyvyn saavuttamiseksi.


title: Näytönohjain

text: Nykynäytönohjaimet koostuvat piirilevystä johon komponentit kiinnitetään.


title: Näytönohjain

text: Grafiikkasuoritin on grafiikan kiihdytykseen optimoitu suoritin. Grafiikkasuoritin on suunniteltu erityisesti liukulukulaskentaa varten, sillä liukulukujen tehokas laskeminen on 3D-grafiikan renderöinnissä hyvin keskeistä. Maaliskuussa 2017 ytimen kellotaajuudet vaihtelivat yleisesti 1000 ja 1 600 megahertsin välillä.


title: Näytönohjain

text:
Grafiikkaprosessorien kehitys juontaa juurensa SGI:n työasemiin ja IRIS GL -rajapintaan. Myöhemmin teknologiaa on tullut myös kuluttajien saataville PC-tietokoneisiin.
Vuonna 1995 julkaistiin kuluttajille suunnatut, mm. Matroxin, Creativen, ATIn ja S3 Graphicsin kehittämät 2D/3D-näytönohjaimet.


title: Näytönohjain

text: Vuonna 1997 3dfx julkaisi kilpailevia tuotteita tehokkaamman Voodoo-grafiikkasirun, jossa oli uusia 3D-ominaisuuksia kuten mipmappaus, Z-puskurointi ja reunanpehmennys. Pian tämän jälkeen julkaistiin useita 3D-näytönohjaimia, muun muassa 3dfx:n Voodoo2 ja NVIDIAn TNT ja TNT2. Näiden vaatima kaistanleveys koetteli jo PCI-väylän rajoja, minkä vuoksi Intel kehitti moninkertaisesti nopeamman AGP-väylän. Vuonna 2000 NVIDIA osti 3dfx:n. Vuodesta 1999 vuoteen 2002 NVIDIA hallitsi näytönohjainmarkkinoita GeForce-sarjallaan. Tänä aikana tehdyt parannukset keskittyivät 3D-algoritmeihin ja grafiikkasuorittimen kellotaajuuteen. Myös videomuistia kehiteltiin: DDR-tekniikan käyttöönotto nosti muistin määrää GeForcen 32 megabitistä GeForce 4:n 128 megabittiin.


title: Näytönohjain

text: Video BIOS tai firmware sisältää perusohjelman, joka hallitsee näytönohjaimen toimintoja ja antaa ohjeet joiden avulla tietokone ja ohjelmisto kommunikoivat näytönohjaimen kanssa. Se voi sisältää tietoja muistin ajastuksesta, käyttönopeuksista, grafiikkasuorittimen ja välimuistin jännitteestä ynnä muusta. BIOS-asetuksia on joskus mahdollista muuttaa, mutta näin tekevät yleensä vain ylikellottajat. BIOSin muuttaminen on riskialtista, sillä se voi aiheuttaa näytönohjaimelle peruuttamatonta vahinkoa.


title: Näytönohjain

text:
Näyttömuistiin tallennetaan näytölle piirrettävä kuva. Lisäksi näyttömuistissa voidaan säilyttää muuta tietoa, kuten Z-puskuroinnin dataa, tekstuureja, verteksipuskureita ja käännettyjä varjostinohjelmia.
Ensimmäiset erilliset näytönohjaimet sisälsivät pelkästään kuvadatan sisältävän näyttömuistin ja elektroniikan joka piirsi kuvan näytölle. Tällaisista näytönohjaimista käytetään nimeä "framebuffer".


title: Näytönohjain

text: Modernin näytönohjaimen muistin määrä vaihtelee 2 gigatavusta 12 gigatavuun. Koska grafiikkasuorittimen ja mikropiiristön on voitava käyttää näyttömuistia, käytetään yleensä erityisen nopeaa muistityyppiä kuten VRAM, WRAM tai SGRAM. Vuoden 2003 tienoilla käytettiin yleensä DDR-muistiteknologiaa. Myöhemmin valmistajat ovat siirtyneet käyttämään DDR2-, GDDR3-, GDDR4- ja GDDR5-muistityyppejä. Nykyään videomuistin kellotaajuus on tavallisesti 400 MHz – 3,8 GHz.


title: Näytönohjain

text:
RAMDAC (Random Access Memory Digital-to-Analog Converter) muuntaa digitaaliset signaalit analogiliitäntäisten näyttöjen (kuten kuvaputkinäyttöjen) ymmärtämään muotoon analogisiksi signaaleiksi.
RAMDAC sisältää kolme D/A-muunninta, yhden kullekin RGB-järjestelmän päävärille ja niiden lisäksi kellopiirejä, joilla kuvan piirto ajoitetaan kuvaputkinäytön virkistystaajuuksiin. D/A-muunninten bittimäärä määrää kuinka monta väriä näytönohjain voi näyttää, kun taas niiden nopeus määrää millä resoluutiolla ja virkistystaajuudella kuvaa voi näyttää. D/A-muunninten nopeus on nykyisin 400–500 MHz.
Digitaalisten näyttöjen suosio ja RAMDACin integrointi grafiikkasuorittimen ytimeen on johtanut erillisen RAMDAC-sirun katoamiseen sen tarpeettomuuden vuoksi.


title: Näytönohjain

text: Näytönohjain voi käyttää paljon sähköä, josta osa muuttuu lämmöksi. Jäähdytyslaitteita käytetään siirtämään lämpöä muualle, sillä jos lämpöä ei häivytetä näytönohjain voi ylikuumentua ja vahingoittua. Näytönohjaimissa käytetään yleisimmin kolmea eri jäähdytyslaitetta:


title: Näytönohjain

text: VGA on 1980-luvun lopulla kehitelty analogipohjainen standardi, joka suunniteltiin kuvaputkinäyttöjä varten. Joitain VGA-standardin ongelmia ovat sähkömagneettinen häiriö, kuvan vääristyminen ja näytteenottovirheet pikseleiden arvioinnissa.


title: Näytönohjain

text: Digitaalinen standardi, joka on suunniteltu litteille näytöille (kuten LCD-, plasma- ja teräväpiirtonäytöille) ja videoprojektoreille. DVI ei kärsi analogitekniikan ongelmista kuten kuvan vääristymisestä ja sähkömagneettisista häiriöistä.


title: Näytönohjain

text: Vuonna 2003 julkaistu digitaalinen äänen ja videon yhteisliitäntä, jota käytetään usein pelikonsoleissa ja DVD-soittimissa näyttölaitteen kytkemiseen. HDMI tukee kopiosuojausta HDCP:n kautta.


title: Näytönohjain

text: Vuonna 2007 julkaistu digitaalinen äänen ja videon yhteisliitäntä, joka on lisenssimaksuton. DisplayPort tukee kopiosuojausta DPCP:n ja HDCP:n avulla. DisplayPortin tavoitteena on syrjäyttää DVI ja HDMI näyttölaitteen tietokoneeseen kytkemisessä.


title: Näytönohjain

text: Mahdollistaa kytkemisen televisioihin, DVD-soittimiin, videonauhureihin ja pelikonsoleihin. VIVO-liitännässä on yleisesti käytössä kaksi 9-pinnisen Mini-Din -liittimen variaatiota. VIVO-jakokaapelissa on yleensä joko 4 liitintä (S-video sisään ja ulos + komposiittivideo sisään ja ulos) tai 6 liitintä (S-video sisään ja ulos + komponentti Pb [sininen] ulos + komponentti Pr [punainen] ulos + komponentti Y [vihreä] ulos + komposiitti sisään).


title: Näytönohjain

text: Näytönohjaimien käyttämätä väyläliitännät ovat muuttuneet ajan myötä nopeampiin, nykyisin yleisin käytössä oleva on PCI Express.


title: Näytönohjain

text: Näytönohjainten kehittyessä tehokkaammiksi myös niiden energiantarve on kasvanut. Vaikka prosessori- ja virtalähdevalmistajat ovat kehittäneet hyötysuhteiltaan parempia tuotteita, näytönohjaimet kuluttavat yhä enemmän sähköä. Tämän vuoksi näytönohjain voi käyttää enemmän virtaa kuin mikään muu tietokoneen yksittäinen komponentti. Virrankulutuksen pullonkaula on PCI Express-väylä, josta saa enimmillään 75 wattia tehoa. Yli 75 wattia kuluttavan näytönohjaimen tehonsaanti varmistetaan käyttämällä 6 (75W)- tai 8 (150W) -pinnisiä lisävirtaliittimiä näytönohjainmallikohtaisen tarpeen mukaan.


title: Näytönohjain

text: Näytönohjaimen historiaan liittyy olennaisesti näyttötila, jonka näytönohjain kykenee esittämään.


title: Näytönohjain

text: Ensimmäiset IBM PC-tietokoneissa käytetyt näytönohjaimet kykenivät vain MDA tekstitilaan, jonka leveys oli 80 saraketta ja korkeus 25 riviä.


title: Näytönohjain

text: Näytönohjaimen suorituskykyyn vaikuttavat useat eri seikat. Suurimmassa määrin näytönohjaimen suorituskykyyn vaikuttavat verteksi- ja pikselivarjostinyksiköiden lukumääräMikrobitti 5/2007, s. 65 grafiikkasuorittimen kellotaajuus sekä näytönohjaimen muistin suorituskyky.


title: Näytönohjain

text: Grafiikkasuorittimen ominaisuudet ratkaisevat kuinka näyttävää grafiikkaa näytönohjain kykenee prosessoimaan jotta se näyttää liikkuvan sujuvasti. Suuresta rinnakkain tapahtuvasta laskennan määrästä johtuen grafiikkasuorittimien transistorimäärä on suurempi kuin keskusprosessoreissa. Keskussuoritin kykenee suorittamaan tyypillisesti 1–8-säikeisiä ohjelmia yhtäaikaisesti siinä missä grafiikkasuorittimen sisällä voi olla kymmenittäin rinnakkain toimivia säkeitä. Näytönohjain huolehtii itse piirrettävän grafiikan jakamisesta eri varjostinyksiköihin Kiihdytinpiirin nopeus koostuu pitkälti varjostinyksiköitten lukumäärästä, piirin kellotaajuudesta sekä muistiväylän leveydestä ja nopeudesta. Keskussuoritin antaa yleensä runsaasti isoja piirrettäviä alueita näytönohjaimelle. Grafiikkasuoritin kykenee jakamaan piirrettävän alueen pienempiin osa-alueisiin ja kykenee piirtämään sitä samanaikaisesti monesta eri suunnasta. Työstöön grafiikkasuoritin käyttää eri yksiköitä, jotka hoitavat piirtämisen omalla tavallaan. Perinteisessä tavassa yksiköitä on useita samalla näytönohjaimella, mutta uudemmissa näytönohjaimissa pohjataan Unified Shader yksikköön, jossa näytönohjaimen pikselinvarjostin ja verteksivarjostinyksiköt on yhdistetty yhdeksi isommaksi piiriksi. Verteksi- ja pikselinvarjostinyksiköiden tehtävänä on pääasiallisesti värittää oikeilla väreillä niille annetut monikulmiot. Varjostinyksiköt myös valaisevat kolmiot varjostinohjelmien määrittelemällä tavalla. Näytönohjaimessa on myös teksturointiyksikkö, joka värittää pikselit.Mikrobitti 6/2009 s. 47


title: Näytönohjain

text: Varjostinyksiköitten toiminnan kannalta oleellinen osa on näytönohjaimen muistin suorituskyky. Nopeammalla muistilla varjostinyksiköitten ei tarvitse odotella niin kauaa grafiikkadatan siirtymistä muistista varjostinyksiköihin tai toisinpäin.


title: Näytönohjain

text: Varjostinsuorittimet on suunniteltu erityisesti 3D-grafiikassa käytettävien matriisilaskujen ja laskutoimituksissa käytettävän ohjelmakoodien suorittamiseen. Ohjelmoitavien varjostinyksiköiden tulemisen myötä näytönohjain sai muitakin tehtäviä kuin monikulmioiden värittäminen annetuilla väreillä. Varjostinohjelma kykenee mallintamaan esimerkiksi veden pinnan käyttäytymistä suorittimen ohjeistaessa että paikassa X on vettä. Tämän jälkeen varjostinohjelma kykenee laskemaan itsenäisesti veden pinnan käyttäytymisen ilman että välitulosten kanssa tarvitsee neuvotella suorittimen kanssa. DirectX10 tulemisen myötä varjostinsuorittimet korvasivat aiemmin käytössä olleet pikselivarjostin- ja verteksivarjostinyksiköt. Tämän myötä ohjelmoijan työ helpottui. Ohjelmoitavuus nousi myös uuteen ulottuvuuteen, sillä DirecX10:n myötä mukaan tulivat myös geometriavarjostimet, jotka kykenevät luomaan uusia väritystä vaativia monikulmioita.


title: Näytönohjain

text: Kun varjostinyksiköt ovat värittäneet monikulmiot, kuva päätyy rasterointiyksikölle pikseleiksi muuntamista varten.


title: Näytönohjain

text: Lisäksi näytönohjaimen suorituskykyyn vaikuttaa muistiväylän leveys ja siinä käytettävien muistipiirien kellotaajuus ja sukupolvi. Muistin määrä ratkaisee näytönohjaimen näytettävissä olevien yksityiskohtien määrän. Muistin määrä ja muistin nopeus vaikuttavat näytönohjaimen suorituskykyyn. Muistin suorituskyky riippuu muistiväylän leveydestä ja muistin kellotaajuudesta. Muistiväylän kapeutta voidaan kompensoida käyttämällä korkealla kellotaajuudella toimivia muistipiirejä.


title: Näytönohjain

text: Nykyaikaiset PC-näytönohjaimet toimivat tyypillisesti AGP- tai PCI Express -laiteväylässä, mutta vanhemmissa tietokoneissa on vielä PCI- tai jopa VLB- tai ISA-laiteväylässä toimivia kortteja. Kannettavissa tietokoneissa ja joissakin pöytäkoneissa (myös PC:issä) näytönohjain on integroitu emolevylle. Kotitietokoneissa, pelikonsoleissa ja joissakin vanhemmissa grafiikkatyöasemissa näytönohjauslogiikka on yleensä varsin kiinteästi sidoksissa laitteen muuhun toimintaan, eikä sitä yleensä edes pysty vaihtamaan lisäkortin avulla.


title: Näytönohjain

text: Uusimmat PC-näytönohjaimet toimivat nykyään nopeammassa PCI-Express 16x -väylässä, joka on paranneltu versio vanhasta PCI-väylästä. Pci-e-väylien nopeus voidaan säätää dynaamisesti. PCI-Express 16x on parhaimmillaan monta kertaa nopeampi kuin AGP-väylä ja mahdollistaa NVIDIA:n ja ATI:n usean näytönohjaimen rinnakkain kytkemisen suorituskyvyn lisäämiseksi (NVIDIA:n SLI-ominaisuus ja ATI:lla CrossFire). Vastaava tekniikka oli myös joissakin Sunin ja SGI:n grafiikkatyöasemissa jo 1990-luvun alkupuolella sekä joissakin 3dfx Interactiven pelikäyttöön tarkoitetuissa Voodoo-näytönohjainperheen malleissa 1990-luvun lopulla.


title: Näytönohjain

text: Tietokonenäyttöjen ongelmana on se että kuva muodostuu kulmikkaista pisteistä. Kaarevien ja vinojen pintojen esittäminen näyttää sen vuoksi aina sahalaitaiselta. Ongelmaa kiertämään on kehitetty useita tapoja joiden perusideana on pyrkiä häivyttämään sahalaitaisuutta sopivan värisillä pisteillä sahalaitakuviossa. Tätä toteutusta kutsutaan reunanpehmennykseksi. Reunanpehmennyksessä piirrettävästä kuvasta tehdään suurempiresoluutioinen versio jonka avustuksella kuvapisteelle lasketaan lähimmän oikean värityksen keskiarvo. Reunanpehmennyksessä käytettävä kerroin kertoo kuinka monta kertaa suurempi pehmennykseen käytettävä kuva on kooltaan. Tämä tekniikka tarvitsee sujuvasti toimiakseen suuren määrän näyttömuistia. Suurempitarkkuuksisen kuvan laskeminen myös vie näytönohjaimelta paljon laskentatehoa.


title: Näytönohjain

text: Toinen yleisesti kuvanlaadun parantamisessa käytetty tekniikka on anisotrooppinen suodatus. Anisotrooppinen suodatus estää kaukaisia objekteja liialliselta sumentumiselta. Reunanpehmennystä voidaan käyttää myös näissä kohteissa mutta laskennallisesti se on liian raskas näytönohjaimille.


title: Näytönohjain

text: Näytönohjaimen suorituskykyyn vaikuttavat piiriarkkitehtuurin lisäksi myös käytetty ajuriversio.


title: Näytönohjain

text: Näytönohjainajurin tehtävänä on peristeisesti välittää ohjelmiston käskyt näytönohjainpiirille ja suorittaa käännöstehtävä näytönohjaimen ymmärtämään muotoon. Ajureilla kyetään tekemään moninaisia muutoksia suorituskyvyn lisäämiseksi. NVIDIAn ForceWareissa (sittemmin GeForce nimelle vaihtuneet ajurit) ja ATIn Catalysteissa on rutiineja jotka optimoivat ohjelmakoodia paremmin grafiikkapiirille sopivaan muotoon. Aiemmin näytönohjainvalmistajien kesken vallitsi yhteisymmärrys siitä että varjostinohjelmien piirtojärjestystä saa muokata mutta ohjelmien sisältöön ei saa vaikuttaa. Sittemmin tämä raja on hämärtynyt ja ajurit saattavat muuttaa alkuperäistä ohjelmakoodia hyvinkin paljon. Muutoksia luodaan esimerkiksi varjostinohjelmien sisältöön ja z puskurien luontijärjestykseen. Esimerkiksi ATIn Catalyst ajurit sisältävät AI-toiminnon jonka ollessa pois päältä ohjelmistokoodi kulkee kortille kutakuinkin siten kuin ohjelman ohjelmoijat ovat tarkoittaneet. AI-ominaisuuden päälläollessa ajurit vaikuttavat kuvan piirtämiseen jotka asetuksista riippuen tekevät koodiin esiasteisia optimointeja. Ohjelmistokoodi ajetaan eri piirivalmistajien näytönohjelmissa eri tavoin jolloin lopputulokset eivät ole identtisiä keskenään. Koska eri ajurit optimoivat ohjelmakoodia eri tavoin, lopputulokset eivät ole identtisiä keskenään.


title: Näytönohjain

text: Näytönohjaimet voidaan jakaa 2D-näytönohjaimiin ja 3D-näytönohjaimiin.


title: Näytönohjain

text: Tämäntyyppiset kalliimmat näytönohjaimet on suunniteltu tyypillisesti ammattikäyttöön, missä kuvan sekä värien terävyydelle asetetut kriteerit ovat hyvin korkeat. Useimmissa vanhoissa näytönohjaimissa ei ollut ollenkaan 3D-ominaisuuksia, joten ne luokitellaan myös tähän kategoriaan.


title: Näytönohjain

text: Tunnettu 2D-näytönohjaimien valmistaja on mm. Matrox.


title: Näytönohjain

text: 3D-grafiikan tehokkaaseen piirtoon tarkoitettuja näytönohjaimia on käytetty ammattikäytössä jo 1980-luvulla, mutta nykyisin niiden selvästi laajin käyttökohde on tietokonepelit, joissa on perinteisesti kilpailtu aina vain näyttävämmästä graafisesta annista. Jo pitkään pelien grafiikasta on pyritty tekemään mahdollisimman realistista, ja mitä realistisemmaksi grafiikka halutaan, sitä enemmän laskentaa yksittäisen kuvan piirto vaatii.


title: Näytönohjain

text: 3D-näytönohjainten valmistajista tällä hetkellä vain kaksi kilpailee markkinaherruudesta, AMD ja NVIDIA. Myös 3dfx oli tunnettu valmistaja, jonka Voodoo-piirisarjaan perustuva 3D-näytönohjain toi aikoinaan Sony Playstation -tyylisen laitteistotason 3D-peligrafiikan PC-pelaajien ulottuville. Kilpailu kuitenkin osoittautui 3dfx:lle liian kovaksi ja NVIDIA osti sen pian Voodoo 5 -piirin valmistuksen jälkeen.


title: Näytönohjain

text: 3D-näytönohjaimen ero 2D-ohjaimeen on se, että 3D-näytönohjain sisältää erityisesti 3D-mallien tehokkaaseen piirtoon tarkoitettuja ominaisuuksia, alun perin mahdollisuuden piirtää teksturoituja kolmioita, nykyään myös mahdollisuuden laskea näiden kolmioiden paikka ruudulla sekä laskea kolmion pikseleille pikselikohtaisia efektejä näytönohjaimella olevilla pikselivarjostinsuorittimilla.


title: Näytönohjain

text: Näin laskentaa ei tarvitse suorittaa tietokoneen omalla suorittimella. Nykyisin vakio-ominaisuuksiin ovat myös PC-puolella tulleet sellaiset oheistoiminnot kuin ulostulo TV:lle, DVD:n rautapohjainen purku, S/PDIF-liitäntä sekä nk. multi-head-tuki kahdelle tai useammalle monitorille.


title: Näytönohjain

text: Näytönohjaimia valmistavat yritykset lisensoivat grafiikkasuoritin (GPU) tekniikan suoritinvalmistajilta kuten AMD, Intel ja Nvidia.


title: Näytönohjain

text: Kuluttajille suunnattuja näytönohjaimia valmistavat yhtiöt ja tuotemerkit:


title: Domino

text: Domino tarkoittaa seuraavia asioita ja henkilöitä:Domino liittyy myös seuraaviin:


title: Paskahousu

text: Paskahousu tai Paska on suomalainen korttipeli, jossa tavoitteena on päästä ensimmäisenä eroon kädessä olevista korteista. Se pelaaja, jolla on viimeisenä kortteja kädessä, häviää ja on ”paskahousu”. Pelin säännöistä on olemassa useita erilaisia muunnelmia.


title: Paskahousu

text: Paskahousussa jaetaan sääntömuodosta riippuen joko viisi tai kuusi korttia. Pelaaja, jolla on kädessään pienin kortti, aloittaa pelin. Kakkonen on suurin, joten alkaen kolmosesta. Seuraavan pelaajan on aina laitettava vähintään yhtä suuri tai samaa maata. Kortteja on oltava kädessä aina pakan loppumiseen saakka kuusi (tai viisi). Mikäli pelaajalla ei ole kädessään käypäistä korttia, hän voi yrittää lyödä pinoon pakan päällimmäisen kortin. Mikäli sekään ei käy, on pelaajan nostettava kortit itselleen. Pinon saa nostaa myös vapaaehtoisesti, vaikka olisi sopiva lyöntikortti kädessä tai yrittämättä umpipakasta.


title: Paskahousu

text: Korttien arvo nousee pienimmästä suurimpaan lukuun ottamatta tiettyjä poikkeuksia. Suurin kortti on kakkonen, jota ei voi kaataa ja jonka päälle voi lyödä vain toisen kakkosen. 10 ja ässä ovat "kaatokortteja", jotka lyömällä on mahdollista tyhjentää pöytä korteista. Kympillä pino kaatuu, jos päällimmäinen kortti on 3–9, ja ässällä kaatuvat kuvakortit. Jos lyö kympin tai ässän tyhjään pöytään, seuraava joutuu nostamaan tämän ja menettää lyöntivuoron. Joissain muunnelmissa ässä on arvoltaan 14 eikä kaada mitään korttia (tällöin kymppi kaataa myös kuvakortit ja ässän).


title: Paskahousu

text: Kakkonen on pelin arvokkain kortti, niitä voi lyödä minkä tahansa kortin päälle, lukuun ottamatta kymppiä ja yleensä ässää. Kakkosen päälle voi usein lyödä vain toisen kakkosen ("”kova kakkonen”") ja niitä voi lyödä vain yhden kerrallaan. Joissakin muunnelmissa kakkosen päälle käy mikä tahansa kortti.


title: Paskahousu

text: Samannumeroisia kortteja on mahdollista lyödä useita kerralla, kuitenkin useimmissa varianteissa kahdeksaa ja suurempia vain yhden kerrallaan ja toisenkin pitää laittaa saman verran kortteja. Joissakin muunnelmissa on sääntöjä siitä, minkä arvoisen kortin päälle kuvakortin saa pienimmillään laittaa (yleensä seiskan). Joissakin pelin muunnelmissa neljä samaa korttia päällekkäin kaataa pinon.


title: Paskahousu

text: Pakan loputtua pelaajat pyrkivät pääsemään eroon kädessään olevista korteista. Pelaaja, jolle jää viimeisenä kortit käteen, häviää pelin ja jää "paskahousuksi".


title: Paskahousu

text: Kusihousussa eli ”valepaskassa” (joskus myös "”kusetus”") säännöt noudattelevat tavallisen paskahousun sääntöjä, mutta kortit lyödään pöytään selkäpuoli ylöspäin. Pelissä lisäaineksena onkin epävarmuus kanssapelaajien rehellisyydestä. Lyödessään kortin pöytään pelaaja kertoo muille, mikä kortti on kyseessä, ja muut pelaajat voivat hyväksyä tämän tai epäillessään katsoa kortin. Mikäli kortti katsotaan ja se on lyöjän mainitsema, joutuu katsoja nostamaan pinon. Mikäli taas lyöjä jää kiinni valheesta, joutuu hän itse nostamaan kortit. Peliä jatkaa se, jonka vuoro olisi ollut ilman että mitään korttia olisi katsottu.


title: Paskahousu

text: Paha Risti on muunnelma Kusihoususta. Aluksi kaikki kortit jaetaan tasan pelaajille ja tämän jälkeen pöytään saa lyödä muita maita paitsi ristiä. Mikäli kortti katsotaan ja se on lyöjän mainitsema, joutuu katsoja nostamaan pinon. Mikäli taas lyöjä jää kiinni valheesta, joutuu hän itse nostamaan kortit.


title: Paskahousu

text: Muita paskahousun muunnelmia ovat esimerkiksi muodot, joissa osa korteista jaetaan pelaajalle pöytään, osa selkäpuoli ylöspäin, jotka hän voi käyttää vasta viimeisenä. Jossakin muunnelmassa jaetaan pelaajille kaikki kortit. Tällaisia muunnelmia kutsutaan esimerkiksi nimillä espanjalainen ja ruotsalainen paskahousu. Paskahousua voi myös pelata muun muassa viidellä käsikortilla (ja edellämainitulla pöytäkortilla) Paskahousun kenties suosituin muunnelma on ns. Valepaskis.


title: Catan

text: Catan (aiemmin Catanin uudisasukkaat) on Klaus Teuberin kehittämä lautapeli. Se julkaistiin ensimmäisen kerran Saksassa 1995 nimellä "Die Siedler von Catan". Suomeksi peli ilmestyi syksyllä 2004.


title: Catan

text: Catan-lautapelisarjan osia on myyty yli 15 miljoonaa kappaletta ja se on käännetty 30:lle kielelle. Eräs syy pelin suosioon on pelilaudan satunnaisuuden tuoma vaihtelu.


title: Catan

text: Pelaajat edustavat uudisasukkaita, jotka perustavat siirtokunnan aikaisemmin asumattomalla Catanin saarelle. Tavoitteena on laajentaa omaa siirtokuntaa rakentamalla lisää teitä, kyliä ja kaupunkeja, joista saadaan pisteitä. Lisäksi pelaaja voi ostaa kehityskortteja, joilla voi saada ylimääräisiä raaka-ainekortteja, rakentaa armeijaa ritarikorteista tai saada lisäpisteitä. Pelin voittaa pelaaja, joka ensimmäisenä saavuttaa ennen peliä sovitun pistemäärän – yleensä kymmenen pistettä.


title: Catan

text: Pisteytys:


title: Catan

text: Saari koostuu 37 erilaisia maastotyyppejä edustavista kuusikulmioista eli heksoista, jotka asetetaan pelin aluksi pöydälle satunnaisessa järjestyksessä. Maastotyyppejä on kuusi, joista jokainen autiomaata lukuun ottamatta tuottaa yhtä viidestä raaka-ainesta. Lisäksi näiden ympärille asetetaan merialueet ja satamat. Tämän jälkeen resurssiheksoihin asetetaan numerot, jotka noudattavat numerolapussa olevaa aakkosjärjestystä. Jokainen pelaaja aloittaa kahdella kylällä, joihin molempiin liittyy yksi tie. Kaikki kylät asetetaan heksojen kulmiin siten etteivät kaksi kylää ole vierekkäisissä kulmissa – toisin sanoen kaikkien kylien välissä on oltava vähintään kaksi heksan sivua. Tiet puolestaan asetetaan heksojen sivuille.


title: Catan

text: Jokaisen vuoron alussa heitetään kahta kuusisivuista noppaa, joiden yhteistulos määrää mitkä heksat tuottavat raaka-aineita. Pelaaja, jolla on heitetyn numeron osoittaman heksaruudun kulmassa kylä tai kaupunki, saa heksaruudun maastotyypin tuottamaa raaka-ainetta yhden kappaleen jos hänellä on kylä heksan kulmassa, tai kaksi jos hänellä on kaupunki. Maastotyyppejä on kuusi, joista metsä tuottaa puuta, niitty villaa, pelto viljaa, kukkula tiiltä ja vuori kiveä. Autiomaa ei tuota mitään eikä siinä myöskään ole numeroa.


title: Catan

text: Raaka-ainekorteilla voidaan rakentaa lisää teitä, kyliä tai kaupunkeja. Lisäksi niillä voidaan ostaa kehityskortteja. Raaka-aineita tarvitaan rakentamiseen seuraavastiJos noppien yhteistulos on seitsemän, joutuu jokainen pelaaja, jolla on yli seitsemän raaka-ainekorttia kädessään, hylkäämään puolet korteistaan pyöristettynä alaspäin – esimerkiksi yhdeksästä kortista joutuu hylkäämään neljä. Tämän jälkeen tuloksen heittänyt pelaaja asettaa rosvon johonkin heksaruudun numeroon. Näin kyseinen heksa ei tuota raaka-aineita niin kauan, kuin rosvo on sen päällä. Lisäksi rosvon asettanut pelaaja saa varastaa yhden kortin keneltä tahansa pelaajalta, jolla on kylä tai kaupunki yhdessä kyseisen heksaruudun kulmista.


title: Catan

text: Raaka-ainekorteilla voidaan myös käydä kauppaa. Kaupanteko on olennainen osa peliä, jossa raaka-aineiden vaihtoarvo määräytyy kysynnän ja tarjonnan perusteella.


title: Catan

text: Tietyn raaka-aineen satamassa voi vaihtaa kyseistä raaka-ainetta suhteessa 2:1, eli puusatamassa kahdella puulla voi saada mitä tahansa yhden kortin. On olemassa myös satamia, jossa voi vaihtaa mitä tahansa raaka-ainetta suhteessa 3:1. Jos pelaajalla ei ole satamia, hän voi vaihtaa pankissa raaka-ainetta suhteessa 4:1.


title: Objektivismi (Rand)

text: Objektivismi on Ayn Randin kehittämä filosofia. Sen kahdesta perusajatuksesta ensimmäinen painottaa yksittäisen ihmishenkilön arvoa. Ihmisen oma onnellisuus ja hyvinvointi ovat hänen elämänsä tavoite, tuottavien saavutusten ollessa jaloin päämäärä, järjen ollessa ainoa ehdoton perusta. Toisen perusajatuksen mukaan arvot eivät ole mitenkään ehdottomia todellisuuden ominaisuuksia, mutteivät ne myöskään ole satunnaisia, henkilöstä riippuvia mielipiteitä. Randin mielestä oikein muotoiltu arvokäsitys siis vain yksinkertaisesti vastaa yksittäisen ihmisen tarpeita.


title: Objektivismi (Rand)

text: Randin mielestä jos henkilö hyväksyy objektiiviset tosiasiat ja järjen ylivoimaisuuden, seuraa egoistinen moraalikäsitys. Siitä puolestaan seuraa puhtaan kapitalistisen laissez faire -moraalin kannatus.


title: Objektivismi (Rand)

text: Objektivismi henkilöityy niin vahvasti Ayn Randin persoonaan ja opetuksiin, että se on useissa yhteyksissä kuvattu sisältävän uskonnollisen kultin tai henkilöpalvonnan piirteitä.


title: Luettelo lautapeleistä

text: Tähän artikkeliin on luetteloitu lautapelejä.


title: Egoismi

text: Egoismi, oman itsensä korostaminen, viittaa seuraaviin asioihin:


title: Eettinen egoismi

text: Eettinen egoismi (sanasta ego, minä) on näkökulma, jonka mukaan ihmisen tulisi toimia oman etunsa mukaisesti, vaikka se olisi (tai näyttäisi olevan) ristiriidassa muiden etujen kanssa. Egoismin vastakohtana on täten altruismi.


title: Eettinen egoismi

text: Moraaliteoria, jonka mukaan tulisi puhua totta ja kunnioittaa muita, koska se on oman edun mukaista, on egoistinen. Moraaliteoria, jonka mukaan moiset teot ovat yhteisen hyvän mukaisia, mutta toimijan etujen vastaisia, on pikemminkin altruistinen.


title: Eettinen egoismi

text: Esimerkiksi jotkut muinaisen Kreikan sofisteista todella halusivat hävittää koko tavanmukaisen moraalin.


title: Eettinen egoismi

text: On myös sanottu, että kanta, joka tahtoo tehdä itsekkyyden kaiken inhimillisen toiminnan pääperiaatteeksi, oikeastaan kumoaa kaiken moraalin. Voidaan todeta, että egoismi ja altruismi vain harvoin ovat esiintyneet täysin puhtaina. Käytännössä joudutaan normaalisti sovittamaan yhteen yksilön etua ja yhteisön etua.


title: Eettinen egoismi

text: Uudella ajalla erityisesti teollisuuden ja kaupan etujen on nähty vaativan itsekkyysmoraalia. Vuonna 1723 hollantilaissyntyinen lääkäri ja ajattelija Bernard de Mandeville (1670—1733) julkaisi Lontoossa teoksen "The Fable of the Bees: or Private Vices, Publick Benefits" (Tarina mehiläisistä: eli yksityiset paheet, yhteiset edut). De Mandeville julisti: "Tukahduttakaa tai rajoittakaa egoismia, turhamaisuutta, kaikkia moraalia hävittäviä tunteita, niin samalla vahingoitatte teollisuutta ja kauppaa, joitten vaikuttimia ne ovat."


title: Eettinen egoismi

text: Vuonna 1844 julkaisi Kasper Schmidt salanimellä Max Stirner teoksen "Der Einzige und sein Eigenthum" (Yksilö ja hänen omaisuutensa), jonka pääajatuksiin perustui myöhemmin syntynyt Nietzschen "voimamoraali".


title: Eettinen egoismi

text: Stirnerin mukaan yksilöllä on niin paljon oikeutta kuin hänellä on valtaa ja hän hankkikoon itselleen kaikki, mitä hän kykenee, huolimatta siitä, ovatko hänen keinonsa moraalisia vai eivät. Moraali on harhakuva samoin kuin oikeus ja kaikki muut korkeat aatteet. Se, joka toiminnoissaan antaa sellaisten aatteiden johtaa itseään, on ennakkoluulojen ja taikauskon uhri yhtä paljon kuin se, jota toiminnoissaan ohjaa vanha usko jumaluuteen.


title: Eettinen egoismi

text: Samoihin ajatuksiin kuin Stirnerillä perustui myös Friedrich Nietzschen tekemä ero herramoraalin ja orjamoraalin välillä. Herramoraali oli Nietzschen mielestä ainoa oikeutettu. Se ei ollut ainoastaan alkuperäinen, vaan se perustui voimakkaisiin elämälle myönteisiin vaistoihin kun taas orjamoraali lähti elämän kieltämisestä ja vaistomaisesta vihasta voimakkaita ja hallitsevia kohtaan. Herramoraali on "yli-ihmisen" moraalia, se hylkää vallitsevan moraalin säälinormin ja päinvastoin käskee ihmistä tulemaan kovaksi. Yli-ihmisen moraaliin nähden on olemassa se ohje, ettei mikään ole siltä kiellettyä, kaikki on sallittua. Nietzsche kyllä asettaa itselleen velvollisuuksia, mutta ainoastaan kaltaisiaan kohtaan, orjia ja vieraita kohtaan häntä eivät sido mitkään siveelliset lait, hänen moraalinsa on "hyvän ja pahan tuolla puolen" .


title: Eettinen egoismi

text: Stirnerin ja Nietzschen ajatukset eivät olleet oman aikakautensa muista ajatussuunnista irrallisia. Esimerkiksi evoluutioteoria oletti, että olemassaolon taistelussa voimakkaimmat pääsevät voitolle ja häikäilemättömästi polkevat heikompia jalkojensa alle. Politiikan alalla esiintyi yksilön vapauden voimakasta korostamista ja sankareiden palvontaa.


title: Eettinen egoismi

text: Sanan altruismi keksi puolestaan vanhemman positivismin perustajana tunnettu Auguste Comte (k. 1857). Comte tarkoitti altruismilla egoismin vastakohtaa. Täydellinen altruismi merkitsee oman minän syrjäyttämistä ja antautumista toisten ihmisten hyvää tarkoittavaan toimintaan. Vastakohtana yksilön korostamiselle altruismi korostaa yhteisvastuullisuutta. Comten mukaan altruismi olisi kuitenkin haaveilevaa ja hedelmätöntä ihmisrakkautta ellei se tunnustaisi sitä pyrkimystä henkilökohtaiseen tyydytykseen, joka kuuluu jokaisen ihmisen luontoon. Mutta itsekäs pyrkimys on mukautettava näkökohtiin, jotka tarkoittavat koko yhteisön menestystä, ja tämä tapahtuu älyn ja sympatian asteittaisen kehityksen kautta.


title: Pulssikoodimodulaatio

text: Pulssikoodimodulaatio (PCM, ) on menetelmä, jolla sähköinen äänitaajuussignaali koodataan digitaaliseen muotoon. Siinä analogisesta signaalista otetaan tasaisin väliajoin näytteitä, jotka ilmaistaan numeerisesti. Näytteen taso voidaan ilmaista joko lineaarisesti tai logaritmisesti.


title: Pulssikoodimodulaatio

text: PCM audio on alun perin kehitetty vuonna 1939.


title: Pulssikoodimodulaatio

text: Digitaalisessa lankapuhelinverkossa käytettävä PCM-koodaus on määritelty ITU:n suosituksessa "G.711". Siitä on kaksi eri varianttia, Euroopassa käytettävä A-Law ja Amerikassa käytössä oleva μ-Law. Ne eroavat toisistaan vain vähän: molemmat ovat logaritmisia, näytteenottotaajuus on 8000 hertsiä ja kussakin näytteessä on 8 bittiä. Näytteiden logaritmisuus laajentaa dynamiikkaa 36 dB:iin saakka. (Tärkein syy erilaisiin näytteenottolakeihin oli runkoverkossa käytetty linjakoodaus: Amerikassa käytettiin AMI-koodaus-linjakoodausta, joka toimii erittäin huonosti, jos lähetettävänä on pelkkiä nollia.)


title: Pulssikoodimodulaatio

text: Nyquistin teoreeman mukaan taajuuksia, jotka ovat korkeampia kuin puolet "näytteenottotaajuudesta" ei laskostumisilmiön takia voida erottaa tätä taajuutta pienempitaajuisista signaaleista. Toisin sanoen 8000 hertsin näytteenottotaajuudella voidaan tallentaa periaatteessa korkeintaan 4000 hertsin korkuisia ääniä. Siksi signaalit yleensä alipäästösuodatetaan ennen A/D-muunnosta. Käytännössä raja on 3400 hertsissä koska alipäästösuodinta ei voi tehdä kovin jyrkäksi.


title: Pulssikoodimodulaatio

text:
Perinteisessä PCM:n määritelmässä äänisignaalia voidaan käsitellä ennen sen digitoimista, mutta pakattu digitaalinen ääni ei enää ole PCM-muodossa.
PCM:sta on monia muunnelmia, jotka nykyaikainen äänenpakkaus on paljolti syrjäyttänyt. Näitä ovat mm. differentiaalinen PCM (DPCM) ja adaptiivinen DPCM (ADPCM).


title: Pulssikoodimodulaatio

text: Ensimmäinen digitaalista PCM-äänisignaalia käyttävä sovellus oli SIGSALY-puheensalaus liittoutuneiden toisen maailmansodan aikaisessa viestinnässä.


title: Pulssikoodimodulaatio

text: Bell Labsin varhainen DS0-standardi määrittelee PCM:n puheen koodauksen 8000 näytteellä sekunnissa ja 8 bitillä, eli 256 tasolla. Tällöin yksi puhekanava käyttää 64 000 bittiä sekunnissa.


title: Pulssikoodimodulaatio

text: CD-levyillä käytettävä PCM-signaali on laadultaan 44 100 näytettä sekunnissa (44,1 kHz) 16 bitin tarkkuudella. DAT-nauhureissa käytetään 48 kHz ja 16 bitin näytteistystä. VHS-kasettia hyödyntävä ADAT käyttää versiosta riippuen 16- tai 24-bittistä näytteytystä. Lineaarisilla 16 bitin näytteillä saavutetaan 96 dB dynamiikka sillä 20•log(2) = 96 dB.


title: Pulssikoodimodulaatio

text: Variaatioita PCM:stä:


title: Lyly Rajala

text: Lyly Paavo Juhani Rajala (s. 21. huhtikuuta 1951 Ludvika, Ruotsi) on oululainen kokoomuksen poliitikko, joka oli kansanedustaja vuosina 2003–2011.


title: Lyly Rajala

text: Rajala on toiminut vuodesta 1997 lähtien kaupunginvaltuutettuna Oulussa. Hän on myös Oulun kaupunginhallituksen jäsen ja Pohjois-Pohjanmaan maakuntahallituksen varapuheenjohtaja. Hänellä on lisäksi lukuisia muita kunnallisia, maakunnallisia ja kirkollisia luottamustehtäviä. 1990-luvulla hän ryhtyi vakavasti pyrkimään valtakunnanpolitiikkaan, ensin nuorsuomalaiset-puolueen ehdokkaana, sitten kristillisdemokraattien listalta, jolta hän pääsikin eduskuntaan vuonna 2003, mutta siirtyi jo joulukuun alussa 2003 kokoomuksen eduskuntaryhmään. Hän putosi eduskunnasta vuoden 2011 vaaleissa.


title: Lyly Rajala

text: Ennen poliitikoksi ryhtymistään Lyly Rajala on toiminut muun muassa rumpalina Dannyn orkesterissa, risteilyisäntänä ruotsinlaivalla ja toimittajana Oulun ensimmäisessä paikallisradiossa Radio Megassa. Rajala oli kihloissa laulaja Anna-Maria Jurvelinin kanssa.


title: Lyly Rajala

text: 27. tammikuuta 2008 eduskunnassa suoritetussa nimettömässä kyselyssä naistyöntekijät nimesivät Lyly Rajalan yhdeksi eduskunnan seksuaalisista häiritsijöistä. Rajala teki asiasta tutkintapyynnön poliisille ja asia eteni esitutkinnan jälkeen syyteharkintaan ja edelleen oikeuteen. Jutun kirjoittajaa ja useita toimituksen esimiehiä syytettiin törkeästä kunnianloukkauksesta. Rajala vaati oikeudessa lehtiyhtiöltä 20 000 euron kärsimyskorvauksia. Oikeus vapautti toimittajan sekä hänen kolme esimiestään syytteistä, ja piti kantelijan vaateita perusteettomina.


title: Vähimmäispalkka

text: Vähimmäispalkka ("minimipalkka") on pienin mahdollinen palkka, joka lain mukaan työntekijälle tulee maksaa. Useimmissa maissa on oma vähimmäispalkkalainsäädäntönsä mutta Suomessa, Ruotsissa ja Tanskassa ei ole yleistä vähimmäispalkkaa.


title: Vähimmäispalkka

text: Vähimmäispalkan pääasiallinen tarkoitus on nostaa matalapalkkaisten kansalaisten työstä saamaa korvausta. Vähimmäispalkan avulla pyritään torjumaan köyhyyttä ja sen avulla pyritään auttamaan kokonaisia perheitä.


title: Vähimmäispalkka

text: Suomessa ei ole käytössä vähimmäispalkkaa lakiin kirjattuna minimipalkkana, niin kuin se monissa muissa maissa ymmärretään, vaan siellä vähimmäispalkat määritetään työehtosopimuksissa jokaiselle alalle erikseen. Esimerkiksi talonmiehen työtä koskevan työehtosopimuksen mukaisesti täysin työkykyisen talonmiehen vähimmäispalkka 40 viikkotyötunnin kokoaikatyöstä on 1.10.2009 alkaen 1238,33 euroa kuukaudessa.


title: Vähimmäispalkka

text: Jos alalla ei ole yleissitovaa työehtosopimusta, vähimmäispalkkaa ei periaatteessa ole. Tästä poikkeus on tietysti tilanne, jossa työnantaja ei sovi työntekijän kanssa palkasta, jolloin katsotaan sanattomasti sovituksi, että työntekijälle on maksettava "tavanomaista ja kohtuullista palkkaa". Jos alalla on jokin muu kuin yleissitova työehtosopimus, tavanomaisena ja kohtuullisena voidaan pitää siinä määrättyä palkkaa. Jos alalla ei ole lainkaan työehtosopimuksia, tavanomainen ja kohtuullinen palkka voi perustua esimerkiksi alan järjestöjen palkkasuosituksiin. Ellei näitäkään ole, suositellaan työstä maksettavaksi ainakin niin paljon, että työttömyysturvalain työssäoloehdon mukainen päivärahaoikeus täyttyy. Tämä tarkoittaa kokopäiväisessä työsuhteessa peruspäivärahan 40-kertaista määrää kuukaudessa. Kuukausipalkan tulee tämän mukaan olla vuonna 2009 vähintään 1025,20 euroa kokopäivätyöstä tai 5,95 euroa tunnissa. Vähimmäispalkkojen noudattamista valvovat Suomessa työsuojelupiirit.


title: Vähimmäispalkka

text:
Kuitenkin esimerkiksi kunnallisen yleisen
virka- ja työehtosopimuksen määrittelemä pienin kokopäivätyöstä maksettu vähimmäispalkka on tällä hetkellä vain 664,58 euroa. Kunnat voivat maksaa tämän suuruista palkkaa toukokuun ja syyskuun välisenä aikana työskenteleville nuorille työntekijöille, "joilta puuttuu alan ammattitutkinto tai ammattitaito".


title: Vähimmäispalkka

text: Keväällä 2009 Suomen ammattiliittojen keskusjärjestö SAK otti ensimmäistä kertaa tavoitteekseen yhtenäisen työehtosopimuksiin perustuvan minimipalkan ajamisen. Euroopan Unionin jäsenmaista kahdellakymmenellä on lakiin perustuva yleissitova minimipalkka, sen puuttuessa vain Suomelta, Ruotsilta ja Tanskalta.Virossa valtion määräämä minimipalkka oli 33 % keskipalkasta vuonna 2008 (28,5 % vuonna 2000). Vuosia 1995-2000 koskeneen tutkimuksen mukaan minimipalkan nostot ovat vähentäneet työllisyyttä niiden työntekijöiden joukossa, joihin nostoilla on ollut vaikutusta, ts. joiden palkat jäivät korotetun minimipalkan alle, vaikka osalle maksetaankin yhä laittoman pientä palkkaa. Vuosina 2000-2005 palkat nousivat Virossa 8 - 12 %/vuosi.


title: Vähimmäispalkka

text: Viron minimipalkka oli 89 euroa/kk vuonna 2000, 278 euroa/kk vuonna 2008. Mm. Suomessa, Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa ja Saksassa ei ole varsinaisia minimipalkkoja mutta muun muassa Suomessa monilla aloilla ammattiliiton sopima palkka on lainvoimainen minimipalkka työehtosopimusten yleissitovuuslain vuoksi.


title: Vähimmäispalkka

text: Elsalvadorilainen FUSADES ja kanadalainen International Development Research Centre ovat tutkineet vähimmäispalkan vaikutuksia työntekijöihin ja perheisiin Costa Ricassa, El Salvadorissa ja Nicaraguassa. Tutkimuksen mukaan vähimmäispalkka on suorasukainen ja epätehokas ratkaisu köyhyyden vähentämiseen. Suurimman osan tulotaso nousee kun heillä on taidot tai kyky pyytää korkeampaa palkkaa. Tähän vaikuttaa parantunut pääsy muodolliseen koulutukseen tai harjoitteluun.


title: Vähimmäispalkka

text: Vähimmäispalkan on sanottu olevan klassinen esimerkki huonosta ajatuksesta, johon hyvä tarkoitus johtaa. Suurin osa USA:n taloustieteilijöistä katsoo minimipalkkojen aiheuttavan työttömyyttä.


title: Vähimmäispalkka

text: Ammattiliittoilla on tapana asettaa palkat yli työn tasapainohinnan, jolla työn kysyntä ja tarjonta olisivat yhtä suuret, koska liittojen sisäpiiriläisenemmistö hyötyy tällaisesta ulkopiiriläisten jäädessä työttömiksi palkankorotuksen vuoksi. Tämä työttömyys on siis "tahdonvastaista" työttömien mutta "vapaaehtoista" ammattiliiton näkökulmasta.


title: Vähimmäispalkka

text: Ay-liikkeen Palkansaajien tutkimuslaitoksen mukaan pitkän aikavälin työvoiman kysynnän palkkajousto on Suomessa -0,4 (eri yrityksissä 0,1 - 2,1, elintarviketeollisuudessa 0,7 ja vähittäiskaupassa 0,5). Tämä tarkoittaa, että jonkin yrityksen tai alan palkkojen nousu 1 %:n verran vähentää sen yrityksen tai alan työllisyyttä keskimäärin 0,4 %. Tästä ei kuitenkaan ole suoraan pääteltävissä minimipalkan muutoksien vaikutusta työllisyyteen. Saman lähteen mukaan: "Vaikka korkeampien minimipalkkojen uskotaan yleisesti vähentävän etenkin nuorisotyöllisyyttä, ei empiirinen tutkimusaineisto ainakaan Yhdysvaltain osalta yksiselitteisesti tue tätä väitettä. Eräissä viimeaikaisissa tutkimuksissa on päädytty tulokseen, jonka mukaan minimipalkkalainsäädännön muutoksilla ei ole ollut vaikutusta työllisyyteen tai että minimipalkkatason ja työllisyyden välinen yhteys on ollut jopa positiivinen. (Card & Krueger: 1995.) Näkemys ei kuitenkaan ole vielä saavuttanut yleistä hyväksyntää (esim. Neumark & Wascher 2004)." Kansantaloustieteen oppikirjan mukaan Suomen pitkän aikavälin palkkajousto olisi (miinus) 0,7 - 1, siis vaikutus olisi noin kaksinkertainen.


title: Vähimmäispalkka

text: Työministeriön erikoistutkija Pekka Tiainen on laskenut, että viiden prosentin palkka-ale tuo saman verran työpaikkoja kuin dollarin heikentyminen 10 prosentilla vie työpaikkoja. Tiaisen mukaan työministeriön laskelma on optimistinen, koska se ei ota huomioon ostovoiman heikkenemistä.


title: Vähimmäispalkka

text: Jopa monet kuuluisat keynesiläiset taloustieteilijät kuten Nobel-palkinnon saaneet Paul Samuelson, James Tobin (ks. Tobinin vero) ja Gunnar Myrdal ("Ruotsin hyvinvointivaltion isä") vastustivat minimipalkkoja. Vastustaessaan minimituntipalkan nostoa 1,45 dollarista 2 dollariin Samuelson kirjoitti: ""Mitä mustaa nuorta auttaa tietää, että työnantajan pitäisi maksaa hänelle 2 dollaria tunnissa, jos juuri se seikka estää häntä saamasta työtä?"" James Tobin kirjoitti: ""Vastustan minimipalkkalakeja ja olen niin sen sanonut. Se vähentää työmahdollisuuksia, ceteris paribus, ja se on tehoton ja sattumanvarainen tulonjaon keino."" Tobinin mukaan minimipalkat luovat Phillipsin käyrän ongelman tuottavaa epäsymmetriaa, kun palkat eivät jousta alaspäin vaan työllisyys.


title: Vähimmäispalkka

text: Kuitenkin viime vuosina Keynesiläiset kuten Paul Krugman ovat kannattaneet minimipalkan nostoa Yhdysvalloissa paitsi poliittisista syistä, myös sen vuoksi että minimipalkan nosto sen nykyiseltä melko matalalta tasolta ei tutkimusten mukaan vaikuta työllisyyteen negatiivisesti.


title: Vähimmäispalkka

text: Roger Koopmanin mukaan eniten minimipalkoista kärsivät kokemattomat nuoret ja taitamattomat köyhät, etenkin mustat. 1950-luvulla mustien nuorten työttömyys oli valkoisten tasoa mutta vuosikymmenten minimipalkkakorotusten ja -laajennusten myötä se nousi 40 %:iin. Hyvin monet vähäistä osaamista vaativat palveluammatit ja muut työuran aloitukseen sopivat tehtävät ovat vähentyneet tai kadonneet yhteiskunnasta.


title: Vähimmäispalkka

text: Musta ekonomisti Walter E. Williams kertoi, että hänen nuoruusvuosinaan Philadelphian slummissa varhaiset työkokemukset ja niiden myötä saadut työtaidot olivat elämän kululle paljon tärkeämpiä kuin noista töistä saatu matala palkka. Lisäksi nuoren työ ja oma palkka toivat itsekunnioitusta.


title: Vähimmäispalkka

text: "Jos nuori haluaa pestä autoja halvalla saadakseen työkokemusta ja itsekunnioitusta, onko kongressilla oikeutta kieltää se?" Koopman kysyy.


title: Vähimmäispalkka

text: Williamsin mukaan yleensäkin ihmiset hankkivat työtaitoja nimenomaan työskentelemällä matalilla palkoilla. Hänen mukaansa akateemisesti koulutetut lääkäritkin saavat tehdä tätä opiskellessaan mutta köyhien perheiden vähätaitoisilta nuorilta kielletään mahdollisuus päästä alkuun elämässään.


title: Vähimmäispalkka

text: Osmo Soininvaaran mukaan minimipalkat aiheuttavat työttömyyttä, ja siksi köyhiä olisi parempi auttaa matalapalkkatuilla. Hän on myös kirjoittanut, että minimipalkat ovat kuin katkoisi työelämän tikapuista pois ne alimmat puolat, joita huono-osaisimmat tarvitsevat päästäkseen alkuun.


title: Vähimmäispalkka

text: Professori Tyler Cowenin mukaan minimipalkan korotus johtaa siihen, että työehtoja kiristetään siten, että työn arvo kohoaa korotetun minimipalkan tasolle, tavalla, johon työnantaja ja työntekijät eivät aiemmin vapaaehtoisesti päätyneet. Joissain tapauksissa korotus johtaa vain siihen, että vähemmän tuottavat työntekijät saavat potkut. Joskus kuitenkin voi olla, että korotuksen vuoksi työnantaja korvaa osan työpaikoista tuottavammilla työtehtävillä. Tällöin ne tehtävät annetaan tyypillisesti niille matalapalkkatyöntekijöille, joilla on parhaat kyvyt, mutta huono-osaisimmat työntekijät jäävät ilman.


title: Vähimmäispalkka

text: Milton Friedmanin mukaan taloustieteilijät tietävät ainakin sen, miten luodaan pula (enimmäishinta) ja ylitarjonta (vähimmäishinta)


title: Vähimmäispalkka

text: Yhdysvalloissa suurin osa ekonomisteista on vuonna 2003 tehdyn kyselyn perusteella sitä mieltä, että työn kysyntä on joustavaa, jolloin minipalkasta aiheutuisi ainakin jonkin verran työttömyyttä. Tämän näkemyksen ovat kuitenkin kyseenalaistaneet tunnetut työn taloustieteen tutkijat David Card ja Alan Kruger. He tarkastelivat vähimmäispalkan noston vaikutusta Yhdysvalloissa ja totesivat, että se ei lisännyt työttömyyttä. Tulos tarkoittaisi, että matalapalkkatyön kysyntä olisi joustamatonta.


title: Vähimmäispalkka

text: Vähimmäispalkan eräs vaihtoehto on palkkatukiainen (tai perustulo). Tällöin valtio maksaa työntekijälle summan, joka nostaa tulotason riittävän korkeaksi katsotulle tasolle. Tukiaisten käytössä on kuitenkin ongelmia. Jos työn tarjonta ja kysyntä ovat joustamattomia (tosin Suomessa työn kysynnän hintajoustoksi arvioidaan pitkällä aikavälillä peräti 0,7 - 1), voivat työnantajat laskea palkkoja vastaavan määrän, jolloin tuki menee yrityksille eikä työntekijät hyödy siitä. Toisaalta tukiainen voi muodostaa kannusteloukun, koska siirtyminen vaativimpiin töihin voi laskea tukiaista, jolloin tulojen lisäys voi jäädä liian pieneksi, mihin ratkaisuksi on esitetty perustuloa, joka ei vähenisi lisätulojen tahdissa.


title: Vähimmäispalkka

text: Kansallinen vähimmäispalkkalainsäädäntö saattaa koskea myös saaria tai alueita, joiden olosuhteet poikkeavat pääasiallisesta maan tilasta. Yhdysvaltojen Puerto Ricossa on matalat elinkustannukset, matala mediaanipalkka ja 7,25 dollarin vähimmäispalkka. Vähimmäispalkka on 77 prosenttia suhteessa mediaanipalkkaan, kun taas osavaltioissa suhde vaihtelee 35-53 prosentin välillä. Puerto Ricosta poiketen, Amerikan Samoa ja Pohjois-Mariaanit ovat kansallisen vähimmäispalkkalainsäädännön ulkopuolella. National Bureau of Economic Researchin julkaisun mukaan kansallinen vähimmäispalkkalainsäädäntö on aiheuttanut monenlaisia negatiivisia vaikutuksia Puerto Ricon talouteen.


title: Vähimmäispalkka

text: Minimipalkka:


title: Vähimmäispalkka

text: Kun teknologia on kehittynyt korkealle tasolle ja sen käyttöönottoa estävä tai hidastava tekijä on työntekijöiden matalat palkat, tällöin vähimmäispalkan korottaminen johtaa teknologiseen työttömyyteen, kun automaatioteknologian käyttöönotosta tulee kannattavaa. Tällaisessa tapauksessa vähimmäispalkan korottamisen intentio on auttaa työntekijää, mutta käykin niin että hän joutuu työttömäksi. Vähimmäispalkan nosto koskee vähittäiskauppaa ja palveluita, ja johtaa pankkiautomaattien, pikaruokaloiden tilausnäyttöjen ja kauppojen itsepalvelukassojen yleistymiseen


title: Vähimmäispalkka

text: Vähimmäispalkan nostoa seuraava korvaaminen automaatiolla koskee erityisesti vanhoja, naisia ja mustia. Teknologian korvaama henkilö saattaa olla työllistämiskelvoton tai löytää entistä huonomman työpaikan.


title: Rally Trophy

text: Rally Trophy (alun perin Historic Rally Trophy) on suomalaisen Bugbear Entertainmentin kehittämä vuonna 2001 julkaistu rallipeli Windows-alustalle. Rally Trophyssa ajetaan vanhoilla 60- ja 70-luvun ralliautoilla. Pelissä on 42 erikoiskoetta ja 5 maata (Suomi, Ruotsi, Venäjä, Sveitsi ja Kenia). Kaikki autot ja tasot saa ajettavakseen vasta kisoissa menestymisen jälkeen. Pelistä julkaistiin demo, joka sisältää yhden radan ja auton. Rally Trophy kehitettiin puolessatoista vuodessa 15 tekijän voimin.


title: Rally Trophy

text: Pelin suomenkielisessä versiossa nuotteja lukee entinen rallikuljettaja Rauno Aaltonen. Luettelo pelissä olevista autoista:


title: Rally Trophy

text: Peli julkaistiin 20. marraskuuta 2001 Windowsille. Pelin julkaisu Xboxille kuitenkin peruttiin. Peli sai kriitikoilta positiivisen vastaanoton. Myöhemmin joulukuussa 2002 peliin julkaistiin modauseditori, joka vaatii toimiakseen 3d Studio Maxin.


title: Asuntojen hintakupla

text: Asuntojen hintakupla on tilanne jossa asuntojen hinta eroaa markkinoiden perustekijöiden määräämästä tasapainohinnasta.


title: Asuntojen hintakupla

text: Markkinataloudessa kysynnän ja tarjonnan laki saa ihmisten toiminnan kautta asuntojen hinnat sille tasolle, mitä ihmiset ovat valmiita maksamaan. Kun hinnat poikkeavat tästä, puhutaan asuntojen hintakuplasta.


title: Asuntojen hintakupla

text: Talouden hintakuplien yhteydessä usein viitataan John Maynard Keynesin osakemarkkinakuvaukseen vuodelta 1936, jossa Keynesin mukaan spekulaattorit "yrittävät ennustaa yleisen mielipiteen kehittymistä", sen sijaan että kiinnittäisivät huomionsa "markkinoiden toiminnan perustekijöihin". Tällöin syntyy talouden toimijoiden itse itseään toteuttavien odotusten aikaan saamia hintamuutoksia. Muutos voi aiheuttaa nousevan hinnan kuplan, joka puhjetessaan aiheuttaa hintojen laskun ja mahdollisesti vastakkaissuuntaisen kuplan, alihintaisuuden.


title: Asuntojen hintakupla

text: Useimmat valtavirran taloustieteen edustajat eivät ole hyväksyneet Keynesin teoriaa, joka sisältää erilaisen näkemyksen osakemarkkinoiden toiminnasta kuin heidän oma teoreettinen lähtökohtansa. Keynesin näkemystä vastaan onkin heidän taholtaan esitetty runsaasti kritiikkiä, jonka mukaan kupla voidaan selittää "rationaalisella" taloudellisella käyttäytymisellä.


title: Asuntojen hintakupla

text: Yalen yliopiston kansantalouden professori Robert J. Shiller kirjansa Irrational Exuberance toisessa painoksessa on esittänyt tutkimuksiaan asuntojen hintakehityksestä. Shiller on tunnettu mm. Case-Shiller-asuntohintaindeksin perustamisesta yhdessä Karl Casen kanssa. Hintaindeksiä käyttivät esimerkiksi valtion hallintaan ajautuneet asuntolainoja rahoittaneet Fannie Mae ja Freddie Mac. Alla on lyhyt yhteenveto Shillerin esittämistä havainnoista.