title: Eino Jutikkala

text: Talvisodan sytyttyä Jutikkala, joka oli vapautettu asepalveluksesta terveydellisistä syistä, palveli aluksi väestönsuojelutehtävissä. Akateemisesti koulutettuna ja kielitaitoisena miehenä hänet rekrytoitiin kuitenkin nopeasti Valtion tiedotuskeskukseen, jossa hän avusti ulkomaisia sotakirjeenvaihtajia. Jatkosodassa hän toimi Valtion tiedotuslaitoksen tuotantotoimiston johtajana. Tuotantotoimiston tehtävänä oli tuottaa propagandistisia eli virallisia sodanpäämääriä edistäviä artikkeleita lehtien ja radion julkaistavaksi, ja sen palveluksessa työskenteli lukuisia nimekkäitä kirjailijoita, kuten Mika Waltari, Toivo Pekkanen, Lauri Viljanen ja Elmer Diktonius. Toimiston johtajana Jutikkalan tehtävänä oli organisoida kirjoitustyö ja tarkastaa, että valmiit artikkelit täyttivät propagandatavoitteet, ja hän kirjoitti myös itse lukuisia artikkeleita. Oskari Väänäsen kanssa hän laati suppean Suomen historian yleisesityksen "Finnland, der Vorposten Europas im Norden" (”Suomi, Euroopan pohjoinen etuvartio”), joka oli suunnattu Suomessa taisteleville saksalaisille sotilaille.


title: Eino Jutikkala

text: Jutikkalan ja muiden Valtion tiedotuslaitoksen johtajien tehtäviin kuului myös osallistuminen informaatiotilaisuuksiin eri puolilla maata. Näihin tilaisuuksiin kutsuttiin paikallisia johtohenkilöitä, ja niiden tarkoituksena oli välittää tarkempaa ja sensuroimattomampaa tietoa sotatilanteesta kuin mitä julkisuudessa voitiin antaa. Jutikkala laski pitäneensä tällaisissa tilaisuuksissa yli sata sotilaallista ja poliittista tilannekatsausta eri paikkakunnilla. Heinäkuussa 1944 hän kuului lisäksi päämajan kokoamaan tiedottajaryhmään joka kiersi Karjalankannaksella pitämässä informaatiotilaisuuksia ja tarkkailemassa joukkojen mielialoja Kannaksen suurhyökkäyksen jälkeen.


title: Eino Jutikkala

text: Jutikkalan propagandistisista töistä kuuluisin on maantieteen professori Väinö Auerin ja kansatieteen professori Kustaa Vilkunan kanssa kirjoitettu "Finnlands Lebensraum" (”"Suomen elintila"”, 1941), jossa perustellaan Itä-Karjalan olevan historiallisesti ja maantieteellisesti osa Suomea. Teos kirjoitettiin suoraan saksaksi, sillä sitä suunniteltiin käytettäväksi ”tieteellisenä” perusteena Suomen aluevaatimuksille sen jälkeen kun Saksa olisi miehittänyt Neuvostoliiton. Toimeksianto kirjoittamiseen tuli korkeimmasta valtiojohdosta: kirjahankkeen ideoija oli presidentti Risto Ryti, kirjoittajat värväsi pääministeri J. W. Rangell apunaan poliittinen sihteerinsä L. A. Puntila.


title: Eino Jutikkala

text: Suomen luonnolliseksi itärajaksi kirjassa määriteltiin ns. kolmen kannaksen linja eli Suomenlahti–Laatokka–Ääninen–Vienanmeri-linja. Auer huolehti väitteen maantieteellisistä perusteluista (Itä-Karjala kuuluu Fennoskandiaan) ja Vilkuna sen kansatieteellisistä perusteluista (Itä-Karjalan kulttuuri on suomensukuista). Jutikkalan osuudeksi jäivät väestötieteelliset perustelut. Niiden mukaan Suomi oli leveyspiirinsä tiheimmin asuttuja alueita ja sen väkiluku kasvoi kaikista Pohjoismaista ylivoimaisesti nopeimmin, joten uuden elintilan hankkiminen idästä oli pitkän aikavälin välttämättömyys. Kirjan alkuperäinen nimi oli "Das Geographische und Geschichtliche Finnland" (”"Maantieteellinen ja historiallinen Suomi"”), mutta saksalainen kustantaja Alfred Metzner Verlag päätyi provosoivampaan nimeen "Finnlands Lebensraum". Lisäksi Valtion tiedotuslaitoksen edustajana Berliinissä toiminut kirjailija Yrjö von Grönhagen editoi kirjaa lisäilemällä siihen kansallissosialistisia ajatuksia ja Adolf Hitler -sitaatteja. Jutikkalan pyynnöstä Valtion tiedotuslaitos kielsi kirjan julkaisemisen suomeksi.


title: Eino Jutikkala

text: Propagandatyönsä lisäksi Jutikkala julkaisi sotavuosina laajan historiateoksen "Suomen talonpojan historia" (1942), jota pidetään usein hänen tieteellisenä päätyönään. Teoksen pääosaan nousee itsenäinen, maataomistava talonpoikaisto, jota Jutikkala kuvaa perinteistä poiketen aktiivisena toimijana ja valtiollisena vallankäyttäjänä. Keskeiseksi jännitteeksi hän nostaa talonpoikaiston suhteen kruunuun ja aatelistoon, jotka pyrkivät rajoittamaan ja kontrolloimaan itsenäistä maanomistusta.


title: Eino Jutikkala

text: Sodan päätyttyä Jutikkala nimitettiin 1947 filosofisen tiedekunnan Suomen historian henkilökohtaiseksi ylimääräiseksi professoriksi. Nimityksen taustalla oli esitys, jonka historian professorit Jalmari Jaakkola, Arvi Korhonen ja A. R. Cederberg olivat tehneet tiedekunnalle; esityksessä valitettiin historian oppiaineen kärsivän opettajapulasta ja ylistettiin Jutikkalan työteliäisyyttä sekä "eheätä antautumista tieteen palvelukseen". Jutikkala hoiti ylimääräistä professuuriaan kolme vuotta. Tuona aikana hän julkaisi Suomen historian opiskelun tueksi tarkoitetun "Suomen historian kartaston" (1949) sekä kirjoitti 1700-luvun osuuden vuosikymmenen suurimpaan historialliseen teoshankkeeseen, "Suomen historian käsikirjaan" (1949).


title: Eino Jutikkala

text: Vuonna 1950 Helsingin yliopiston valtiotieteellinen tiedekunta ehdotti yliopiston johdolle, että Jutikkala siirrettäisiin tiedekunnan taloushistorian professoriksi. Valtiotieteellinen tiedekunta oli perustettu vain viisi vuotta aiemmin ja se kärsi opettajapulasta. Anomuksen mukaan taloushistorian professuurin saaminen täydentäisi tiedekunnan tärkeimmän oppiaineen eli kansantaloustieteen opetusta. Historiallis-kielitieteellisen tiedekunnan vastustuksesta huolimatta konsistori hyväksyi ehdotuksen. Jutikkala siirtyi valtiotieteelliseen tiedekuntaan taloushistorian henkilökohtaiseksi ylimääräiseksi professoriksi ja hoiti virkaa neljä vuotta. Tuona aikana häneltä syntyi tenttikirjaksi tarkoitettu laaja "Uudenajan taloushistoria" (1953). Kimmokkeena teoksen synnylle toimi se havainto, että kunnollista taloushistorian yleisesitystä ei ollut saatavilla suomen kielellä, mikä suuresti vaikeutti taloustieteen opettamista.


title: Eino Jutikkala

text: Historiallis-kielitieteellisen tiedekunnan Suomen historian professori Jalmari Jaakkola jäi eläkkeelle vuonna 1954. Yliopiston konsistori päätti tiedekuntaa ja asiantuntijoita kuultuaan, että virkaa ei aseteta julkiseen hakuun, vaan siihen kutsutaan taloushistorian henkilökohtainen ylimääräinen professori Eino Jutikkala. Jutikkala katsottiin tieteelliseltä ansioiltaan niin ylivoimaiseksi, ettei kukaan muu viranhakija olisi kyennyt kilpailemaan hänen kanssaan; asiantuntijana toiminut professori Arvi Korhonen piti Jutikkalaa jopa Pohjoismaiden etevimpänä talous- ja yhteiskuntahistorioitsijana. Jutikkala hoiti Suomen historian professuuria kaksi vuosikymmentä, eläkkeelle jäämiseensä vuoteen 1974 asti. Hän toimi myös filosofisen tiedekunnan historiallis-kielitieteellisen osaston (nyk. humanistinen tiedekunta) varadekaanina 1960–1966 ja dekaanina 1966–1969.


title: Eino Jutikkala

text: Hänen lukuisiin luottamustehtäviinsä kuuluvat mm. Historiallisen yhdistyksen puheenjohtajuus 1934–1946, Helsingin kaupungin historiakomitean puheenjohtajuus 1964–1991 sekä "Historiallisen Aikakauskirjan" päätoimittajuus 1970–1982.


title: Eino Jutikkala

text: Jutikkala pysyi koko elämänsä naimattomana ja lapsettomana. Poikamiehenä hänellä oli läheinen suhde sisareensa Elsaan ja tämän akateemiseen perheeseen. Elsan aviomies J. V. Lehtonen oli kirjallisuushistorian professori ja kriitikko, joka tunnettiin yhtenä aikansa johtavista Aleksis Kiven tutkijoista. Pariskunnan ainoasta lapsesta, tytär Maija Lehtosesta, tuli isäänsä seuraten kirjallisuustieteen professori. J. V. Lehtosen kuoltua 1948 leskeksi jäänyt Elsa Lehtonen muutti tyttärineen samaan asuntoon Jutikkalan kanssa ja ryhtyi hoitamaan poikamiesveljensä taloutta. Vuosikymmenien Etu-Töölössä asumisen jälkeen Jutikkala muutti vuonna 1963 sisarineen ja sisarentyttärineen Ullanlinnaan Merikatu 3:een, kansleri Hugo Suolahden perikunnalta ostettuun asuntoon.


title: Eino Jutikkala

text: Kesänsä Eino Jutikkala vietti koko elämänsä Jutikkalan kartanossa. Hänen veljensä Ossian Rinne, kartanon viimeinen isäntä, kuoli 1979. Kuoleman jälkeen kartanon rakennuksista ja puistosta muodostettiin säätiön ylläpitämä kartanomuseo. Tämänkin jälkeen Eino Jutikkala säilytti kesähuvilansa kartanon mailla, osallistui säätiön toimintaan ja toimi jopa kartanomuseon oppaana.


title: Eino Jutikkala

text: Viimeinen Jutikkalan julkaisema itsenäinen teos oli "Valtion tiedoituslaitoksen salainen sotakronikka" (1997), jonka ilmestyessä hän oli 90-vuotias. Teos on Valtion tiedoituslaitoksen historiikki, jonka hän oli kirjoittanut jo sotavuosina, mutta joka oli tuolloin jätetty julkaisematta. Syynä julkaisemattomuuteen oli ollut se, että tiedotuslaitoksessa työskennelleiden henkilöiden pelättiin joutuvan vaikeuksiin sodan jälkeisessä uudessa poliittisessa tilanteessa, ja laitoksen toiminnasta kertoneet asiakirjat pyrittiin salaamaan tai hävittämään. Puoli vuosisataa sodan päättymisen jälkeen Jutikkala katsoi ajan olevan kypsä historiikin julkaisemiselle ja toimitti sen painokuntoon. Vielä tämänkin jälkeen Jutikkala oli aktiivisesti mukana historiamaailmassa: hän oli yksi "Suomen maatalouden historian" (2003) päätoimittajista, osallistui "Suomen kansallisbiografiaan" (2003–2007) laatimiseen sekä kirjoitti arvosteluja "Historialliseen aikakauskirjaan".


title: Eino Jutikkala

text: Eino Jutikkala kuoli 99-vuotiaana jouluaatonaattona 2006 ja haudattiin kotipitäjänsä Sääksmäen hautausmaalle vanhempiensa viereen. Vielä puoli vuotta ennen kuolemaansa hän oli läsnä oppilaansa Keijo K. Kulhan kirjoittaman elämäkerran "Jutikkala – tinkimätön akateemikko" (2006) julkaisutilaisuudessa. Tiettävästi viimeisen kerran Eino Jutikkala luennoi Päivölän kansanopistossa elokuussa 2006 Kansalaistaidon kurssille osallistuneille lukioikäisille nuorille.


title: Eino Jutikkala

text: Jutikkalan tutkijanuran metodologisena pohjana oli lamprechtilainen kulttuurihistoria. Leipzigin yliopiston professori Karl Lamprecht (1856–1915) oli kehittänyt historiateoriansa alun perin vastalauseeksi preussilaiselle valtiokeskeiselle historismille joka hallitsi Saksan historiantutkimusta. Lamprechtin mukaan valtiolliset tapahtumat ja sodat olivat historiantutkijalle toisarvoisia, sillä yhteiskuntien ja yhteisöjen pitkän aikavälin kehitys oli niistä riippumatonta. Historioitsijan päätehtävä oli siksi tutkia laajoja yhteiskunnallisia ilmiöitä, kuten väestökehitystä, taloutta ja kulttuuria, ja niissä tapahtuvia muutoksia.


title: Eino Jutikkala

text: Lamprechtilaisen historianäkemystä jalostivat eteenpäin ne kolme tutkijaa, joita Jutikkala piti oppi-isinään. Heistä tärkein oli Gunnar Suolahti (1876–1933) jonka johtaman kulttuurihistoriallisen koulukunnan jäseneksi Jutikkala liittyi jo opiskeluaikanaan, ja joka pääteoksissaan tutki suomalaista papistoa sosiaalisena ryhmänä. Toinen oli Väinö Voionmaa (1869–1947), joka oli Suolahden tavoin opiskellut Lamprechtin johdolla Saksassa. Kolmas oli Eli F. Heckscher (1879–1952), Tukholman kauppakorkeakoulun taloushistorian professori ja sukupolvensa johtava pohjoismainen taloushistorioitsija, joka suurteoksessaan "Sveriges ekonomiska historia" jätti valtion virallisen talouspolitiikan syrjään ja keskittyi talouden ruohonjuuritason tutkimiseen. Suolahti ja Voionmaa olivat Jutikkalan akateemisia opettajia ja myöhemmin työtovereita. Myös Heckscherin kanssa Jutikkala ystävystyi henkilökohtaisesti ja kutsui tämän pitämään vierailuluentoja Helsingin yliopistoon.


title: Eino Jutikkala

text: Jutikkala ja muut kulttuurihistoriallisen koulukunnan ”nuoret vihaiset miehet” (kielikuva Jutikkalan oma) omaksuivat lamprechtilaisuuden paljon jyrkemmässä muodossa kuin opettajansa. Gunnar Suolahti ei sulkenut pois yksilön vaikutusmahdollisuuksia historiaan, ja hänen tuotantoonsa kuuluu useita henkilöhistoriallisia tutkimuksia. Hänen oppilaansa sen sijaan olivat ehdottomia kollektivismissaan ja tuomitsivat perinteisen poliittisen historian ja henkilöhistorian. Jutikkala kiteytti tämän asenteen vuonna 1934 seuraavasti: ”Historiallisen kehityksen johtavat voimat eivät ole löydettävissä kabinettien juonitteluista, hallitusten kirjeenvaihdoista ja valtiopäivien äänestyksistä, vaan ensi sijassa massoissa ilmenevistä valtavista ja lainalaisista muutoksista.”


title: Eino Jutikkala

text: Myöhemmin Jutikkala lievensi tätä ”yltiökollektivismiaan”. Hänen mukaansa toisen maailmansodan tapahtumien omakohtainen kokeminen sai hänet antamaan ajattelussaan tilaa myös yksilön merkitykselle historian kulussa. Hänen myöhempään tuotantoonsa sisältyykin myös puhdasta poliittista historiaa. Sen sijaan henkilöhistoriallisia tutkimuksia hän ei myöhemmälläkään iällä kirjoittanut, pois lukien Suomen kansallisbiografiaan kirjoitetut artikkelit, vaan hän pysyi loppuun saakka vannoutuneena laajojen ilmiöiden tutkijana.


title: Eino Jutikkala

text: Suomalaisen historiankirjoituksen historiaa tutkineiden Pekka Ahtiaisen ja Jukka Tervosen mukaan Jutikkalan tausta oli tyypillinen 1800-luvun ja 1900-luvun alun suomalaisen sivistyneistön edustajalle: vauraan maatalon nuorempi poika, joka joutui lähtemään maailmalle vanhemman veljen periessä tilan, ja jolla oli taloudellisia resursseja hankkia itselleen akateeminen koulutus. Vastaavat taustat olivat esimerkiksi Jutikkalan professorikollegoilla Jalmari Jaakkolalla ja Arvi Korhosella. Tämä johti Ahtiaisen ja Tervosen mukaan siihen että akateemisen eliitin keskuudessa ”talonpoikainen maailmankuva tuli – – tärkeäksi ja jopa idealisoiduksi poliittisen ja tieteellisen ajattelun ainesosaksi konkreettisesta maayhteydestä irtaantuneille”.


title: Eino Jutikkala

text: Jutikkala oli varsinkin nuoruudessaan tämän ”asfalttikukkaeliitin” arkkityyppinen edustaja. Hänen varhaiset tieteelliset työnsä, jotka käsittelivät maanviljelyn ja maanomistusolojen historiaa sekä kartanokulttuuria, nousivat voimakkaasti hänen kotitaustastaan. Tämä linja alkoi jo hänen Sääksmäen viljelyshistoriaa käsitelleestä pro gradustaan ja jatkui väitöskirjalla "Läntisen Suomen kartanolaitos" sekä "Suomen kartanot ja suurtilat" -matrikkelilla. Jutikkalan agraarihistoriallisen vaiheen huipentuma oli sotavuosina ilmestynyt "Suomen talonpojan historia".


title: Eino Jutikkala

text: Maatalouden historiassa Jutikkala keskittyi erityisesti sen institutionaalisiin puoliin, maanomistusolojen kehitykseen sekä maata omistavan ja omistamattoman maalaisväestön välisiin suhteisiin, ei niinkään maanviljelystapojen historiaan. Hän oli ensimmäinen tutkija, joka toi selkeän luokkajaon maalaisyhteiskunnan tarkasteluun aikaisemman topeliaanis-fennomaanisen ”yhteinen kansa” -ajattelun tilalle. Jutikkala nosti käsittelyyn talonpoikaiston eli itsenäisen viljelijäväestön, jota hän piti tarkkarajaisena, muusta maalaisväestöstä erottuneena luokkana.


title: Eino Jutikkala

text: Jutikkala oli jo nuorena viehtynyt kotiseutunsa historian tutkimuksesta. Hänen pro gradunsa käsitteli Sääksmäen viljelyshistoriaa, ja heti tohtoriksi väiteltyään hän sai toimeksiannon kirjoittaa kotipitäjänsä historia. "Sääksmäen pitäjän historiaa" (1934) pidetään yhtenä ensimmäisistä moderneista suomalaisista paikallishistorioista, sillä Jutikkala sovelsi siinä suolahtelaisia tutkimusperiaatteitaan. Perinteisistä pitäjänhistorioista poiketen hän ei kronikoinut yksittäistapahtumia vaan laati laajan kollektiivisen analyysin Sääksmäen alueen asutuksesta, yhteisöstä ja elintavoista, pitäen punaisena lankanaan yhteiskuntaluokkien kehitystä ja niiden välisiä eroja. Sääksmäen historian valmistuttua Jutikkala osallistui "Längelmäveden seudun historia" -sarjan tekemiseen (ilmestyi toisen maailmansodan vuoksi vasta 1949–1954). Tässä kuuden hämäläisen kunnan yhteisessä historiahankkeessa hän työskenteli toimitussihteerinä sekä kirjoitti väestöhistorialliset osuudet.


title: Eino Jutikkala

text: 1930-luvulla Jutikkala osallistui myös suomalaisen paikallishistoriallisen tutkimuksen kehittämiseen. Kun syksyllä 1932 Historiallisessa Yhdistyksessä pohdittiin keinoja paikallishistorian tason nostamiseksi, Jutikkala ehdotti alan tutkimusta kodifioivan asiantuntijaelimen perustamista, esikuvanaan Ruotsin kaupunkihistoriallinen instituutti. Aloitteen tuloksena syntyi seuraavana vuonna Paikallishistoriallinen Toimisto, jonka johtotehtävissä Jutikkala toimi vuosikymmenet.


title: Eino Jutikkala

text: Toisen maailmansodan jälkeen Jutikkalan paikallishistoriallinen kiinnostus siirtyi maaseudulta kaupunkeihin. Hänet nimitettiin 1946 Helsingin kaupungin historiatoimikuntaan, ensin sihteerinä ja myöhemmin puheenjohtajana. Tässä roolissa hän valvoi yhdeksänosaisen "Helsingin kaupungin historia" -sarjan valmistumista. Turun ja Tampereen kaupunkien historioiden kirjoittamiseen hän osallistui omalla tutkijanpanoksellaan: "Turun kaupungin historia" -sarjaan hän kirjoitti 1800-luvun loppua käsittelevän osan, "Tampereen historia" -sarjaan 1900-luvun alkua käsittelevän osan. Jutikkalaa kiinnostivat kaupunkihistoriassa eniten toisaalta teollistuminen ja sen mukanaan tuoma urbanisoitumiskehitys, toisaalta asemakaavat ja tontinomistus. Hän kirjoittikin "Suomen kaupunkilaitoksen historia" -sarjaan (1986) osuuden kaupunkien teollistumisesta sekä toimitti "Scandinavian Atlas of Historic Towns" -sarjan Suomea koskevat osuudet.


title: Eino Jutikkala

text: Jutikkala oli 1950–60-luvulla kolmesti ehdolla vanhan Suomen Akatemian akateemikon virkaan. Vuonna 1956, kun täytettiin kielitieteilijä Y. H. Toivosen kuoleman johdosta avautunutta henkitieteiden akateemikon virkaa, Jutikkala oli yksi kolmesta kärkiehdokkaasta, mutta hävisi akatemialautakunnan äänestyksessä kielitieteilijä Paavo Ravilalle, jonka tasavallan presidentti nimitti akateemikoksi.


title: Eino Jutikkala

text: Kaksi vuotta myöhemmin, täytettäessä filosofi Eino Kailan kuollessa avautunutta paikkaa, Jutikkala oli ennakkosuosikki yhdessä filosofi Georg Henrik von Wrightin kanssa. Virantäytön yhteydessä noudatettiin presidentti Urho Kekkosen toivomuksesta uutta tapaa, jossa presidentillä oli vapaat kädet valita akateemikko kolmen akatemialautakunnan asettaman ehdokkaan joukosta. Lautakunnan äänestyksessä Jutikkala ja von Wright saivat yhtä monta ääntä ja kansatieteilijä Kustaa Vilkuna hajaääniä. Puheenjohtajan äänen ratkaistessa Jutikkala asetettiin ensimmäiselle ehdokassijalle, von Wright toiselle ja Vilkuna kolmannelle. Kekkonen kuitenkin nimitti akateemikoksi Vilkunan. Nimitys herätti kohua ja sen poliittisuutta arvosteltiin avoimesti, sillä Vilkuna oli Kekkosen henkilökohtainen ystävä ja entinen vaalipäällikkö. Eräissä kommenteissa sen sijaan arveltiin, että Jutikkala ja von Wright saavat enemmän aikaan yliopiston professoreina kuin akateemikon eristetyssä asemassa, ja pidettiin näin ollen parhaana ratkaisuna, että kolmikon tieteellisiltä ansioiltaan köykäisin jäsen Vilkuna lähetettiin akatemiaan.


title: Eino Jutikkala

text: Akateemikon viran avautuessa uudelleen 1961 Jutikkalalla oli yhä suuri kannatus, mutta hän kieltäytyi itse ehdokkuudesta ja arvioi, että nimitetyksi tulisi kuitenkin taas toinen ehdokas. 1960–70-luvun taitteessa vanha Suomen Akatemia ja siinä olleet akateemikon virat lakkautettiin ja akateemikko muutettiin ansioituneille tieteenharjoittajille myönnettäväksi arvonimeksi. Yksi kolmesta ensimmäisestä akateemikon arvonimen saajasta oli 1972 Eino Jutikkala.


title: Eino Jutikkala

text: Jutikkala promovoitiin valtiotieteiden kunniatohtoriksi Helsingin yliopistossa (1956), kauppatieteen kunniatohtoriksi Helsingin kauppakorkeakoulussa (1966) sekä filosofian kunniatohtoriksi Tukholman yliopistossa (1966) ja Tampereen yliopistossa (1985). Vuonna 2006, kun ensiksi mainitusta kunniatohtoriudesta oli kulunut viisikymmentä vuotta, Helsingin yliopiston valtiotieteellinen tiedekunta myönsi Jutikkalalle riemutohtorin arvonimen. Näin hänestä tuli Helsingin yliopiston historian tiettävästi ensimmäinen riemukunniatohtori eli riemutohtoriksi promovoitu kunniatohtori. Hänelle myönnettiin myös useita korkeita kunniamerkkejä, kuten Suomen Leijonan ritarikunnan suurristi sekä sota-aikana 4. luokan Vapaudenristi.


title: Eino Jutikkala

text: Jutikkala testamenttasi pääosan omaisuudestaan Suomalaiselle Tiedeakatemialle, jonka jäsen hän oli vuodesta 1946 ja kunniajäsen vuodesta 1996. Lahjoituksen suuruus, 22 miljoonaa euroa, oli Suomen oloissa poikkeuksellisen suuri. Testamentissa määrättiin, että näillä varoilla on perustettava rahasto, jonka tuotosta myönnetään vuosittain apurahoja humanistiselle tutkimukselle ja jaetaan joka kolmas vuosi palkinto ansiokkaasta historiantutkimustyöstä.


title: Eino Jutikkala

text: Eino Jutikkalan rahasto on toiminut Suomalaisessa Tiedeakatemiassa vuodesta 2007. Rahaston tuotto käytetään testamentissa määrättyihin tarkoituksiin. Joka kolmas vuosi jaettava historiantutkimuspalkinto on nimetty lahjoittajansa mukaan Eino Jutikkalan historiapalkinnoksi. Sen ovat tähän mennessä saaneet professori Viljo Rasila (2007), professori Riitta Hjerppe (2010), professori Kimmo Katajala (2013) ja professori Jari Ojala (2016).


title: TGWU

text: Transport and General Workers' Union (TGWU) on Britannian kuljetusalan työntekijöiden ammattiliitto. Sen pääsihteerinä toimii Tony Woodley.


title: TGWU

text: TGWU:lla on 835 000 jäsentä ja se on perustettu 1. tammikuuta 1922 14 ammattiliiton pohjalle, minkä jäsenistö koostui 350 000 ahtaajasta, huolitsijasta, tehdastyöntekijästä ja toimihenkilöstä. Yhdistyminen tapahtui Ernest Bevinin johdolla. Liiton alkuaikojen suurtapahtuma oli vuoden 1926 yleislakkoon osallistuminen. Britannia pysähtyi yhdeksäksi päiväksi eivätkä kaivoksenomistajat tai hallitus perääntyneet.


title: TGWU

text: 1920-luvulla Britannia pyrki palauttamaan punnan ensimmäistä maailmansotaa edeltäneeseen kultapariteettiarvoonsa, koska punta oli maailmalla dollaria edeltänyt varantovaluutta. Tämä Ranskasta ja moinista muista voittajavaltioistakin poikkeava monetaristinen politiikkaa hidasti Britannian taloudellista elpymistä ja aiheutti tyytymättömyyttä.


title: TGWU

text: TGWU liittyi Labour-puolueeseen ja tuki 1924 sekä 1929 Labour-vähemmistöhallituksia, joista jälkimmäinen, Ramsay MacDonaldin johtama ajautui 1929 suureen lamaan. Valtiontalouden tasapainottamiseksi hän ehdotti työttömyyskorvausten alentamista. Tuen saamiseksi muodostettiin laajempi "kansallinen hallitus" jota tukivat lisäksi liberaalit ja konservatiivit.


title: TGWU

text: Muun Labourin mukana TGWU vastusti Mosleyn oikeistoradikalismia ja senkin jäsenet osallistuivat Espanjan tasavallan puolella taistelleeseen kansainväliseen prikaatiin, joista kuuluisin on pääsihteeri Jack Jones.


title: TGWU

text: Ernest Bevinistä tuli 1940 työministeri Winston Churchillin johtamaan yhteishallitukseen. 1945 hänestä tuli ulkoministeri Clement Attleen johtamaan Labour-hallitukseen.


title: TGWU

text: 1960-1970 luvuilla TGWUn jäsenmäärä kasvoi. Sillä oli 1970 1,5 miljoonaa jäsentä ja 1977 kaksi miljoonaa jäsentä. Vastauksena 1980-luvun vaikeuksiin ja Margareth Thatcherin konservatiivihallituksen toimiin alkoivat ammattiliitot vaatia neljän punnan minimituntipalkkaa, minkä Labour-hallitus toteutti 1997.


title: TGWU

text: Pääsihteeri Woodley on 2005 nostanut esille kysymyksen vaikeuksiin ajautuneen MG Roverin omistuskysymyksistä peläten omistuksen ajautumisen kiinalaisille hävittävän varsinaisen tuotannon Britanniasta. Tavoitteena on pelastaa MG Roverin Longbridgen tehtaan tuotanto.


title: Sin City

text: Sin City on Frank Millerin luoma film noir -tyyppisten sarjakuvakertomusten sarja, jonka tarinat sijoittuvat kuvitteelliseen yhdysvaltalaiseen kaupunkiin nimeltä Basin City. Vaikka albumit ovat itsenäisiä kokonaisuuksia, niissä on samoja henkilöitä ja niiden juonet kietoutuvat yhteen. Albumeita on yhteensä seitsemän, jotka on myös suomennettu. Ne ovat voittaneet useita Eisner-palkintoja, esimerkiksi tarinat "Kaiken takana on nainen" ja "Kohtalokas tappo" voittivat palkinnot sarjassa paras määrämittainen sarja.


title: Sin City

text: Sin Cityn kaupungin osista on mainittu Vanha kaupunki ja Slummit. Varsinkin Vanhalla kaupungilla on tärkeä osa sarjakuvassa. Sitä hallitsevat ilotytöt, jotka ovat valmiita puolustamaan sitä asein. Tärkeä tapahtumapaikka on myös Roarkin perheen (Sin Cityn ”kuninkaalliset”) omistama Farmi, joka nähdään eritoten tarinoissa "The Hard Goodbye" ja "Keltainen äpärä".


title: Sin City

text: Vuonna 2005 ilmestyi sarjakuvaan perustuva "Sin City" -elokuva, jonka ovat ohjanneet Frank Miller ja Robert Rodriguez. Yhden elokuvan kohtauksen ohjasi vierailijana Quentin Tarantino. Vuonna 2014 ilmestyneessä jatko-osassa Sin City 2 esitettiin kaksi uutta tarinaa "The Long Bad Night" ja "Nancy's Last Dance".


title: Sin City

text: Tarinan päähenkilönä on Marv-niminen isokokoinen ja omienkin sanojensa mukaan ruma mies, jota syytetään Goldie-nimisen naisen murhasta, jota hän ei ole tehnyt. Marv alkaa selvittää murhaa, jonka tutkimukset johtavat hänet farmille, jolla asustaa Kevin-niminen kannibaali.


title: Sin City

text: Tarinan päähenkilönä nähdään Dwight McCarthy, joka yrittää elää rauhallista ja levollista elämää. Tämä ei kuitenkaan onnistu, sillä pian hänen elämäänsä tunkeutuu Ava-niminen nainen, joka jätti hänet neljä vuotta aiemmin ja ajoi hänet tuohon tilanteeseen. Ava kertoo Dwightille siitä, kuinka hänen nykyinen aviomiehensä aikoo tappaa hänet ja toivoo Dwightin sitä ennen surmaavan kyseisen aviomiehen. Kun Dwight on tappanut miehen, hänelle selviää juoni, joka pakottaa hänet hankkimaan uudet kasvot. Dwight päättää kostaa tapauksen Avalle vanhan kaupungin naisten, eli huorien avulla.


title: Sin City

text: Päähenkilönä nähdään jälleen Dwight McCarthy. On kulunut puoli vuotta edellisen tarinan tapahtumista. Dwight pelastaa tyttöystävänsä Shellien kieroutuneelta ja humaltuneelta mieheltä, jota kutsutaan "Jackie-Boyksi". Ajettuaan Jackie-Boyn pois, Dwight seuraa tätä vanhaan kaupunkiin, jossa ilotytöt tappavat Jackien ja hänen porukkansa. Paljastuu, että Jackie-Boy onkin poliisi, Rauta-Jackina tunnettu sankaripoliisi. Tapon käyminen ilmi aloittaisi uudelleen katusodan ilotyttöjen ja poliisien välillä niin, että mafia voisi hyötyä siitä. Dwight tuntee olevansa vastuussa tapahtuneesta ja päättää viedä ruumiit tervahaudoille kaupungin laidalla.


title: Sin City

text: Tarinan päähenkilönä nähdään John Hartigan -niminen vanha poliisi, joka kärsii sydänvaivoista. Tämä on ensimmäinen Sin City -sarjakuva, jossa nähdään värejä, vaikkakin vain keltaista. John Hartigan pelastaa 11-vuotiaan tytön, Nancy Callahanin, kuvernööri Roarkin pedofiilipojalta, joka pääsee isänsä vaikutusvallan takia aina kuin koira veräjästä. Kuvernööri Roark päättää kostaa Johnille ja laittaa tämän lusimaan Nancyn raiskauksesta. Nancy on ainoa, joka tietää Johnin olevan syytön ja lähettää tälle kirjeen salanimellä joka viikko seuraavien kahdeksan vuoden ajan kun John on vankilassa. Sitten kirjeiden tulo loppuu ja Hartigan uskoo, että Nancylle on sattunut jotain pahaa. Hän hankkiutuu ulos vankilasta ja löytää Nancyn, mutta sitten hän tajuaa joutuneensa petoksen uhriksi.


title: Sin City

text: Päähenkilönä nähdään jo kolmatta kertaa Dwight McCarthy. Hän selvittää tällä kertaa vanhan kaupungin tyttöjen toivomuksesta tapausta, joka johtaa hänet mafiapomo "Don" Giacco Magliozzin perään. Dwightin mukana seuraa itämainen, sanaton tappajanainen Miho, joka esiintyi jo albumeissa 2. ja 3.


title: Sin City

text: Albumi sisältää yksitoista pientä tarinaa Sin Citystä.


title: Sin City

text: Tarinoista ensimmäisessä ja neljännessä on päähenkilönä jo tuttu Marv ja viimeisessä tarinassa päähenkilönä on jälleen Dwight McCarthy. Tarinat "Väärä tie" ja "Väärä raide" liittyvät toisiinsa, ja niiden päähenkilö, naismurhaaja "Sinisilmä" esitellään samannimisessä tarinassa. Tarinoista 6;9;10. ja 11. nähdään yksittäisiä värejä, jotka ovat tuossa järjestyksessä sininen, vaaleanpunainen, sininen, sininen ja punainen.


title: Sin City

text: Päähenkilönä toimii entinen laivaston erikoisjoukkojen sotilas nimeltään Wallace.Kirjassa hän pelastaa kalliolta mereen hyppäävän naisen nimeltään Esther, mutta nainen siepataan ja Wallace ryhtyy etsimään häntä.


title: Sin City

text: Tarinan päähenkilönä on Johnny niminen nuori poika, joka on uhkapeluri. Hän voittaa rahaa useista pelikoneista ja päätyy pelaamaan pokeria Senaattori Roarkin ja tämän ryhmän kanssa. Johnny voittaa Roarkin viimeisessä pelissä mistä Roark suuttuu ja murtaa Johnnyn käden ja vie hänen rahansa ja tappaa tämän naisystävän Marcien. Samalla paljastuu että Johnny on Senaattori Roarkin biologinen poika, joka sai alkunsa Roarkin raiskattua ilotytön. Johnny päättää kostaa Roarkille naisystävänsä kuoleman ja korjautettuaan kätensä hän saa dollarin eräältä tarjoilijalta ja kerää itselleen tarpeeksi rahaa haastaakseen Roarkin uuteen pokeripeliin. Johnny voittaa ratkaisevan pelin Roarkia vastaan saaden kostonsa, minkä jälkeen Roark ampuu hänet.


title: Sin City

text: Tarina sijoittuu neljä vuotta Keltainen äpärä -tarinan jälkeen. Nancy Callahan on John Hartiganin kuoleman seurauksena alkoholisoitunut ja vannoo kostoa Senaattori Roarkille. Nancyn leikattua hiuksensa ja viillettyä kasvojaan hän valehtelee Marville Roarkin tehneen sen. Marv lupaa auttaa Nancya Roarkin tappamisessa. Kaksikko saapuu Roarkin asunnolle ja tappavat Roarkin henkivartijat. Marv haavoittuu ja Nancy päättää kukistaa Roarkin yksin. Roark ampuu Nancya useasti ja on aikeissa tappaa hänet mutta Hartiganin haamu ilmestyy peiliin, minkä seurauksena Roark hätkähtää, mikä antaa Nancylle aikaa toipua ja ampua Roarkin.


title: Sin City

text: Marvin sukunimeä ei mainita yhdessäkään albumissa. Hän on 1. albumin päähahmo ja 2. albumissa hänellä oli pienempi rooli. Olemukseltaan Marv kuvataan 2-metriseksi ja lihaksikkaaksi, yksinkertaiseksi henkilöksi, jonka mieleenpainuvin ajatus 1. albumista on ""Jos kerran osaan tappamisen, miksi en nauttisi siitä."". Elokuvassa häntä esitti Mickey Rourke.


title: Sin City

text: 2; 3. ja 5. albumin päähahmo, nähdään taustalla 4. albumissa. 6. albumissa hänet nähdään kahden pienen tarinan päähenkilönä. Dwight on entinen toimittaja, jolle oli lupailtu Pulitzer-palkintoakin. Hän kuitenkin onnistui mokaamaan elämässään täydellisesti (huumeet, viina, naiset...). Hän unelmoi toisesta mahdollisuudesta. Elokuvassa häntä esitti Clive Owen.


title: Sin City

text: Nancy Callahan nähdään 1. ja 2. albumissa taustalla (nimi mainitaan), mutta 4. albumissa hänelle on annettu tärkeämpi rooli. Kuvernööri Roarkin poika yritti raiskata Nancyn 11-vuotiaana, mutta hänet pelasti viimeistä päiväänsä työssä ollut poliisi, joka sai kärsiä teostaan lusimalla syyttömänä tuomittuna kahdeksan vuotta. Elokuvassa Nancya esittää Jessica Alba.


title: Sin City

text: John Hartigan on vanha ja sydänvaivoista kärsivä poliisi, joka on päähenkilönä 4. albumissa. Hartigan pelastaa Nancy Callahin senaattori Roarkin pojan raiskaukselta, mutta päätyy lopulta itsemurhaan. Elokuvassa häntä esitti Bruce Willis.


title: Sin City

text: Roarkien perhe hallitsee Sin Citya. He ovat rikollisia, joille kukaan ei voi mitään.


title: Sin City

text: Ensimmäisessä Sin City -tarinassa Marv tappaa kardinaali Roarkin, joka oli syyllistynyt kannibalismiin. Hän oli ensimmäinen esitelty Roark sarjakuvassa. Neljännessä albumissa "Keltainen äpärä" nähtiin hänen veljensä kuvernööri Roark, jonka pojan John Hartigan oli pahoinpidellyt. Nuori Roark oli aiemmin yrittänyt raiskata 11-vuotiaan Nancy Callahanin, ja hän yritti samaa vielä monta vuotta myöhemmin, jolloin Hartigan tappoi hänet.


title: Sin City

text: Miho on pienikokoinen japanilainen ninja-soturi, jonka pituudeksi ilmoitettiin albumissa "Kohtalokas Tappo" 120-senttiä. Hän työskentelee Vanhassa kaupungissa ilotyttöjen parissa ja tappaa ihmisiä puolustaakseen Vanhaa kaupunkia.


title: Sin City

text: Väkivaltainen, alkoholiin sortuva poliisi, joka tunnetaan kuitenkin sankaripoliisina, jonka lempinimi on Rauta-Jack. Hän esiintyy ainoastaan albumissa "Kohtalokas Tappo", jossa Miho murhaa hänet Vanhassa Kaupungissa ja hänen ruumiinsa omistuksesta alkaa taistelu. Albumin ajan hänestä käytetään vain nimitystä "Jackie Boy". Elokuvassa häntä esitti Benicio del Toro.


title: Sin City

text: Kaksospojat, jotka ovat molemmat eksyneet kaidalta tieltä. He eroavat ulkonäöltään valtavasti, sillä Benny on lihava ja Lenny taas pienikokoinen. He esiintyivät ensimmäisen kerran albumissa "Keltainen äpärä" jossa Hartigan ampui heidät pelastaessaan Nancy Callahania. He eivät kuitenkaan kuolleet, mikä paljastuu albumissa "Perhearvot", jonka alussa he ilmiantavat Dwight McCarthyn mafialle.


title: Sin City

text: He olivat myös mukana sarjakuvanovellissa "Läski mies ja pikkupoika" päähenkilöinä. Novelli julkaistiin osana kokoelmaa "Viskiä, vaaroja ja vamppeja".


title: Sin City

text: Robert Rodriguez ohjasi yhdessä Frank Millerin ja Quentin Tarantinon kanssa elokuvan "Sin City", joka sai ensi-iltansa Suomessa 22. heinäkuuta 2005. Elokuva käsittää albumit 1., 3., ja 4., sekä novellin "Asiakas on aina oikessa". Elokuvan jatko-osa "" sai ensi-iltansa vuonna 2014.


title: W.i.t.c.h.

text: W.I.T.C.H. on Disneyn Italian osaston tuottama tytöille suunnattu sarjakuva. Sen on luonut Elisabetta Gnone vuonna 2001.


title: W.i.t.c.h.

text: W.I.T.C.H.-sarjakuvasta on tehty myös animaatiosarja. Animaatio ei seuraa sarjakuvaa, vaan siinä on muitakin asioita, esimerkiksi Phobos nousee valtaan, vaikka hänet on kukistettu. Hahmot eivät myöskään näytä täysin samoilta kuin sarjakuvissa, koska sarjakuviin piirrettyjä hahmoja on jouduttu pelkistämään tv-sarjaan.


title: W.i.t.c.h.

text: Witchistä on myös kirjoitettu kirjoja. Kussakin kirjassa on oma seikkailunsa, eivätkä ne liity Witch-sarjakuvaan.


title: W.i.t.c.h.

text: Suomessa W.I.T.C.H.-lehti alkoi ilmestyä vuonna 2002. Viimeinen numero julkaistiin joulukuussa 2011.


title: W.i.t.c.h.

text: Viisi teinityttöä valitaan Kandrakarin kudoksen vartijoiksi, ja he saavat käyttöönsä neljän alkuaineen voimat. W.I.T.C.H. pitää itseään fantasiasarjakuvana, mutta siihen liittyy myös supersankariteemoja; tytöt pelastavat maailmaa ja yrittävät samalla elää normaalia teinitytön elämää tavoitteenaan, ettei kukaan saisi vihiä heidän taianomaisista kyvyistään ja tehtävistään. Sarjakuvan hahmot ovat W.I.T.C.H.-tytöt Will, Irma, Taranee, Cornelia ja Hay Lin.


title: W.i.t.c.h.

text: Ryhmän nimi W.I.T.C.H. tulee jäsenten etunimen alkukirjaimista, ja se tarkoittaa englanniksi myös noitaa ja witchit ovat noitia. Alla on päähenkilöiden esittelyt.


title: W.i.t.c.h.

text: Will on W.I.T.C.H-jengin johtaja. Will on syntynyt 19.1. ja hänen horoskooppimerkkinsä on kauris. Hän hallitsee mahtavaa Kandrakarin sydäntä, jossa piilee salaperäisiä voimia ja jota Phobos, Nerissa, Arik ja erityisesti Jonathan Ludmoore ovat halunneet hallita. Kandrakarin sydämeen on tiivistynyt neljän alkuperäisen elementin, maan, tulen, ilman ja veden voimat, ja Will voi hallita niitä halutessaan. Tämän lisäksi Willillä on kyky puhua koneille ja hallita sähkölaitteita.


title: W.i.t.c.h.

text: Willin perheeseen kuuluvat Simultech-yhtiössä työskentelevä äiti Susan. Willin isä Thomas on eronnut Susanista jo Willin ollessa pieni tyttö. Willillä oli ennen myös lemmikkimurmeli, mutta se jäi auton alle. Will asuu äitinsä kanssa vanhahkossa kerrostalossa.


title: W.i.t.c.h.

text: Will oli ollut pitkään rakastunut supersuositun Cobalt Blue -bändin laulajaan Matt Olseniin. Will luuli Mattilla olevan säpinää sekä Jackien, Mandyn että Oruben kanssa, mutta tosiasiassa Matt ja Will ovat koko ajan olleet ihastuneet toisiinsa. Juuri, kun Will ja Matt olivat löytäneet kivikkoiseen suhteeseensa onnen, Matt siepattiin Elementtien kirjan sisään, mutta Will ja muut W.I.T.C.H.-jengiläiset pelastivat hänet. Tämän jälkeen Matt tuurasi Karmillan, suositun rokkistaran, kitaristia, ja joutui siis jättämään Willin vähäksi aikaa. Kun Matt lopulta oli palaamassa, hän siirtyi Kandrakarin palvelukseen ja varasti W.I.T.C.H. - tytöiltä voimat, jotta voisi antaa uudet tilalle. Kun Matt lopetti työt Kandrakarissa, palautui Willin ja Mattin suhde ennalleen.


title: W.i.t.c.h.

text: Yleensä Will ei viihdy koulussa alkuunkaan, mutta kantaa silti nöyrästi vastuun tulevaisuudestaan ja satsaa koulua varten. Willin lempiaineet ovat biologia ja kemia, mutta hän pitää paljon myös kuvataiteesta ja liikunnasta. Will ei ole erityisen hyvä ranskassa. Will harrastaa uintia ja pyöräilyä, ja hän viihtyy myös pitkiä aikoja tietokoneen ja eläinten parissa.


title: W.i.t.c.h.

text: Will on ujo, herkkä ja itsenäinen, mutta taikahahmossaan todella määrätietoinen, rohkea ja juuri oikea johtaja W.I.T.C.H.:ille.


title: W.i.t.c.h.

text: Irma on W.I.T.C.H.-jengin humoristisin jäsen. Irma on syntynyt 13.3. ja hänen horoskooppimerkkinsä on kalat. Hän hallitsee vettä, ja hän pystyy voimillaan käskyttämään sekä pieniä vesipisaroita että hurjia aaltoja, eikä hänen ihonsa ikinä rypisty hänen ollessaan vedessä. Tämän lisäksi Irma pystyy vaikuttamaan telepaattisesti koulussa häneltä kysyttyihin kysymyksiin ja hän voi muuttaa jonkun sammakoksi. Lisäksi irma osaa toteuttaa toiveitaan,joka paljastui ensimmäisessä saagassa


title: W.i.t.c.h.

text: Sarjan alussa Irmaan ihastui todella sitkeästi hieman hömelö koulutoveri Martin, jonka tunteisiin Irma ei vastannut. Useimmiten Irma pakoilikin ihailijaansa, mutta oppi ajan kanssa myös pitämään tästä. Irman väljä ja varsin tapahtumatyhjä rakkauselämä sai uusia sävyjä tämän ihastuessa Cobalt Bluen kitaristiin Joel Wrightiin. Kaksikolla oli vahva ystävyyssuhde, mutta molemmat olivat salaa ihastuneet toisiinsa. Irman tunteet Joelia kohtaan kävivät ilmi, kun Irman fanikirje Karmillalle eksyi vahingossa Joelin käsiin ja Joel käsitti Irman kirjoittaneen hänelle. Tämän jälkeen Irma ja Joel ovat eläneet tasapainoista ystävyyssuhdetta. Joel on poistunut W.I.T.C.H-sarjiksista lähes lopullisesti. Joel on edelleen varsin ihastunut Irmaan, mutta Irmalla on alkanut olla lämpimiä tunteita myös lapsuudenystäväänsä Stepheniin. Stephen sai kuin saikin Irman ihastumaan itseensä. Pari seurusteli yhdessä hyvin rakastuneina kunnes Stephenin täytyi lähteä yliopistoon. Kukaan ei ole ihan varma mutta moni uskoo Stephenin ja Irman suhteen olevan ohi. Irma joutui paljastamaan Stephenille taikavoimansa, mutta Sthepen lupasi pitää sen salaisuutena


title: W.i.t.c.h.

text: Irma on huumorintajuinen ja pirteä tyttö, joka ei ajattele ennen kuin tekee, mutta taikahahmossa Irma muuttuu itsevarmemmaksi ja entistä huumorintajuisemmaksi.Irma on myös todella uskollinen Wilile koska neljännessä saagassa hän ei lainkaan suuttunut wilille tämän kerrotua mattille heidän salaisuutaan.


title: W.i.t.c.h.

text: Taranee on W.I.T.C.H.-jengin koulumyönteisin jäsen. Hän on syntynyt 23.4. ja hänen horoskooppimerkkinsä on oinas. Hän hallitsee tulta, ja hän pystyy voimillaan luomaan liekkejä, valaisemaan alueita ja sulattamaan metallia. Tämän lisäksi Taraneella on telepaattisia kykyjä.


title: W.i.t.c.h.

text: Taraneen perheeseen kuuluvat tuomari-äiti Teresa, psykologi-isä Lionel ja isoveli Peter. Teresa on Willin äidin Susanin paras ystävä, ja Teresa yritti varoittaa Susania Thomasista, mutta epäonnistui. Teresa suhtautuu Nigeliin hyvin nihkeästi, sillä Nigel on ollut koulun pahis-porukassa, joka on kiusannut esim. Taraneeta. Taranee sai kuitenkin tietää, että hän on adoptiolapsi, mutta pitää silti Teresaa oikeana äitinään, eikä enää välitä ollenkaan koko asiasta. Coorin perhe asuu kodikkaassa omakotitalossa.


title: W.i.t.c.h.

text: Taranee ihastui Nigel Ashcroftiin – samaiseen poikaan, joka oli yksi koulun pahis-jengin neljästä hahmosta. Nigel ei ollut ikinä viihtynyt ryhmässä, ja Taraneen tavattuaan hän päätti erota Uriahista ja kumppaneista. Taraneen ja Nigelin ystävyys syveni rakkaudeksi, mutta sitten Nigelin kiero isoveli Daniel "Danny" käski Nigelin maalaamaan\kirjoittamaan Taraneen perheen autoon "onneton raukkis" mutta Taranee suuttui siittä enemmän kuin oli tarkoitus.


title: W.i.t.c.h.

text: Taranee on W.I.T.C.H.-jengin koulumyönteisin jäsen. Taranee rakastaa matematiikkaa. Taranee pitää myös fysiikasta, kemiasta ja joskus biologiasta. Taranee harrastaa tanssia, valokuvausta ja satunnaisesti koripalloa, ja pitää muutenkin urheilusta. Hän myös on eläintenoikeuksien ja muun moraaliajattelun kannalla.


title: W.i.t.c.h.

text: Taranee on ujo ja varautunut, mutta myös erittäin itsevarma, ja kun hän muuttuu taikahahmokseen, ujous ja varautuneisuus kaikkoavat kauas hänestä, ja hän muuttuu sähäkäksi, rohkeaksi ja entistä itsevarmemmaksi.Cornelian perheeseen kuuluvat pankinjohtajaisä Harold, entisöijä-äiti Elizabeth, pikkusisko Lilian ja Napoleon joka on wililtä lahjaksi saatu kissa. Cornelia karttaa Haroldin tunkeilevaa äitiä, joka rajoittaa Cornelian elämän kouluun ja harrastuksiin, ja haluaisi kokonaan poistaa siitä tapaamiset ystäviensä kanssa. Halen perhe asuu loisteliaassa kerrostalossa.


title: W.i.t.c.h.

text:
Cornelian koulu-aikainen ystävä Elyon oli Meridianin oikea hallitsija, vaikkei sitä itse tiennytkään. Kun W.I.T.C.H.-tytöt ihmettelivät outoja sattumuksia (eli merkkejä siitä, että olivat taikaolentoja), Elyon tapasi koulun Halloween-juhlissa lordi Cedricin, Phoboksen palvelijan. Hän pyysi Elyonin treffeille, ja kertoi tälle valheita tämän menneisyydestä. Elyon lähti Cedricin mukana Epämaille, jossa hän oli tuleva kuningatar. Phobos, Elyonin veli uskotteli luovuttavansa kruunun sisarelleen, joka oli sen laillinen perijä, mutta aikoikin vain varastaa Elyonin voimat omaan käyttöönsä. Cedricin valheiden takia Elyon kääntyi Corneliaa ja muita vastaan, mutta ymmärsi lopulta ketkä taistelevat hyvän puolesta. W.I.T.C.H.-tyttöjen avulla Elyon kukisti Phoboksen.
Caleb oli kapinallisten johtaja Meridianissa. Cornelia oli aina nähnyt hänestä unia, siihen aikaan kun Elyon vielä asui Heatherfieldissä. Kun Cornelia lähti kerran yksin Meridianiin, koska muut eivät halunneet tulla hänen mukaansa, hän ystävystyi uudelleen Elyonin kanssa ja tapasi Calebin. Cornelia oli suruissaan, koska joutui lähtemään Meridianista, Calebin luota, mutta tämä muutti Cornelian kyyneleen säihkyväksi liljaksi, ja lupasi, että he vielä joskus kohtaisivat uudelleen. Myöhemmin Cornelia ritaantui kuitenkin pahasti Calebin kanssa, ja pari erosi. Sitten Cornelia alkoikin mennä hämilleen Taraneen isoveljen, Peterin seurassa...
Taraneen lailla myös Cornelia suhtautuu kouluun myönteisesti. Cornelian lempiaine on historia, mutta hän pärjää myös muissa aineissa, mm. maantiedossa, erinomaisesti. Matematiikka sen sijaan tuottaa Cornelialle jonkin verran vaikeuksia. Cornelia harrastaa taitoluistelua kilpatasolla. Hän on erityisen heikkona pintamuotiin kuuluviin vaatteisiin, ja tämän lisäksi Cornelia pitää paljon kissoista.


title: W.i.t.c.h.

text: Cornelia on viileän varma ja toisinaan vakava, mutta kuitenkin hempeän ujo varsinkin rakkausasioissa, ja pelkää välillä kuollakseen mokaavansa. Taikahahmossa hänestä tulee avarakatseisempi, mutta hän säilyttää silti luontaisen itsevarmuutensa.


title: W.i.t.c.h.

text: Hay Lin on W.I.T.C.H.-jengin luovin ja optimistisen jäsen. Hänen horoskooppimerkkinsä on kaksonen. Hän hallitsee ilmaa, ja hän pystyy voimillaan luomaan ilmavirtauksia ja hiekkamyrskyjä ja on ainoa W.I.T.C.H.-tytöistä, joka osaa lentää. Tämän lisäksi Hay Linillä on kyky selvittää esineiden alkuperä ja historia, ja tarinassa "Aika ennen taikaa" hänen leijansa on ainoa, joka kykenee lentämään tyynelläkin.


title: W.i.t.c.h.

text: Hay Linin perheeseen kuuluvat isä Chen Lin ja äiti Joan Lin, jotka ovat molemmat töissä kiinalaisessa ravintolassa, Silver Dragonissa. Hay Lin on ainoa lapsi, mutta ei ole koskaan löytänyt siitä huonoja puolia, toisin kuin Will. Hay Linillä on todella lämpimät välit vanhempiinsa, ja välillä häntä hävettää olla niin hyvissä väleissä erityisesti äitinsä kanssa. Linin perhe asuu historiallisessa omakotitalossa johon he muuttivat hiljattain. Chen Lin ja Joan Lin aikovat jatkaa Silver Dragonin pitämistä vanhassa osoitteessaan, ja laajentaa ravintolaa.


title: W.i.t.c.h.

text: Hay Lin ei uskonut kovinkaan vahvasti rakkauteen, ennen kuin tapasi Eric Lyndonin, tähtitieteilijä Zachary Lyndonin pojanpojan. Hay Linin ja Ericin välille syntyi heti vetovoima, sillä he tunsivat olonsa rennoiksi toistensa seurassa, ja kaksikolla oli samat kiinnostuksen kohteetkin. Ystävyyssuhde alkoi juuri syvetä, kunnes Ericin vanhemmat saapuivat ja ehdottivat Ericille, että tämä voisi muuttaa heidän kanssaan toiseen kaupunkiin. Pitkään perheestään erossa ollut Eric teki raskaan valinnan ja päätyi seuraamaan järjen ääntä ja lähtemään perheensä mukana Open Hilliin. Hay Lin masentui, mutta sai pian tilaisuuden tavata Ericiä uudestaan. Pitkä välimatka vahvisti tunteita, joita pari on uskaltanut näyttää avoimemmin.


title: W.i.t.c.h.

text: Hay Lin ei pidä koulua elintärkeänä osana elämää, mutta pyrkii silti silloin tällöin hyviin numeroihin. Hay Linin lempiaine on ehdottomasti kuvataide, ja hän pitää myös todella paljon käsitöistä. Biologiasta hän ei oikein pidä, eikä olekaan kovin hyvä siinä. Hay Linin synnynnäinen lahjakkuus kuvataiteessa ulottuu vapaa-aikaankin, sillä hän piirtää, suunnittelee ja ompelee vaatteita itselleen ja ystävilleen. (Sarjan alussa hänen tyyliinsä kuuluivat varsin vahvasti kiinalaistyyliset nauha- ja nyöriviritykset, sekä isot aurinkolasit. Sarjan edetessä tämä tyyli hieman jäi.) Hay Lin pitää myös paljon sisustamisesta ja rakastaa kaikkea avaruuteen liittyvää.


title: W.i.t.c.h.

text: Hay Lin on aina iloinen ja aurinkoinen, eikä hän koskaan haasta riitaa. Taikahahmossa Hay Lin saa aimo annoksen itsevarmuutta ja rohkeutta, joiden avulla hän pystyy tekemään mitä vain.


title: W.i.t.c.h.

text: Tecla Ibsen on vanha rouva, jonka ainoa tavoite on pysyä ikusesti nuorena. Siksi hän langettaa ragorlangin, joka on ikään kuin ihmisen paha puoli. Ragorlang imee uhrinsa elinvoimat ja antaa ne omistajalleen. Teclan apurina toimii hänen rakas aviomiehensä Karl. Hay Linin ollessa Ericin luona Openhillissä ragorlang hyökkäsi hänen kimppuunsa. Silloin Tecla ymmärsi, että jos hän saisi W.I.T.C.H.-tyttöjen elinvoimat itselleen, hänestä tulisi nuori ilman muiden elinvoimia. W.I.T.C.H.-tyttöjen voimista tuli Teclan pakkomielle. We:n mokan takia Tecla sai voimia, jolla hän pystyi langettamaan viisi ragorlangia (joiden rinnassa komeili kunkin elementin symboli) yhden sijaan. W.I.T.C.H.-tytöt saivat kuitenkin kukistettua ragorlangit ja suljettua ne ragorlangmetsästäjä Folknerin ragorlangansaan. Folkner sulatti itsensä ragorlangeihin ja viimeisen taistelun tullessa Tecla menehtyi yrittäessään saada ragorlangeja takaisin itselleen. Nyt Tecla on aloittanut uuden elämän kandrakarissa oraakkelin pyynnöstä.


title: W.i.t.c.h.

text: Karl Ibsen on Teclan rakas aviomies,joka auttaa Teclaa kaikessa. Karl auttoi Teclaa jopa hankkimalla uhreja ragorlangeille. Loppujen lopuksi Karl alkoi kuitenkin hangoitella Teclaa vastaan ja lopulta jopa kieltäytyi auttamasta tätä. Karl kuoli syöksyessään ragorlangin hyökkäyksen eteen ja Tecla säästyi. Teclakin kuoli myöhemmin ja nyt he viettävät uutta elämää kandrakarissa oraakkelin pyynnöstä.


title: W.i.t.c.h.

text: Folkner on ragorlangmetsästäjä, joka tietää W.I.T.C.H.-tyttöjen salaisuuden ja auttoi heitä kukistamaan Teclan rakentamansa ragorlangansan avulla. Folkner oli Sheffiel Institutissä muka silmälääkäri ja etsi potilaittensa silmistä merkkejä ragorlangeista. Hän onnistui löytämään Hay Linin silmistä merkin ja ryhtyi auttamaan heitä Teclan kukistamisessa. Lopulta, kun ragorlangit oli viety Teclalta, hän sulatti ragorlangin itseensä ja muuttui pahaksi. W.I.T.C.H.-tytöt käyttivät kuitenkin hänen omaa asettaan tekijäänsä vastaan ja imivät sekä ragorlangit sekä Folknerin ragorlangansa sisälle.


title: W.i.t.c.h.

text: Laura Steedson oli Jensens Dance Academyn uusi opettaja, joka oli aluksi todella tiukka. Laura Steedson seurusteli tanssija Hector Lurien kanssa. Kun Hay Lin ei päässyt ystäviensä tapaan pääsykokeesta läpi, hän pyysi uusintamahdollisuutta. Hay Linin päättäväisyys teki Lauraan vaikutuksen ja niin he ystävystyivät. Myöhemmin Laura auttoi W.I.T.C.H.-tyttöjä esityksien valmisteluissa. Laura Steedson kuoli yllättäen numerossa 84.


title: W.i.t.c.h.

text: Varjojen äiti on entiseltä nimeltään Meter. Meter oli kevään kuningatar, jonka jalanjäljissä kaikki puhkesi kukkaan. Ylpeys sekoitti kuitenkin Meterin pään ja hän käytti voimiaan muuttuakseen hirviöksi. Meter hyökkäsi Kandrakariin vihreän pataljoonansa kanssa. Muut elementtien valtiattaret (tulen, ilman ja veden) nousivat vastarintaan ja lopulta kukistivat Meterin. Meter tuomittiin tyhjyyteen. Jotenkin Meter onnistui taas juurtumaan ja hän istutti mustan siemenen kandrakariin. Vaikka Kandrakar suljettiin ulkopuolisilta uhilta, musta siemen kasvoi puuksi ja sai koko kandrakarin valtaansa. Samalla se teki rakoja kandrakaria suojaavaan panssariin, jonka kautta Varjojen äiti pääsi kulkemaan kandrakariin. W.I.T.C.H.-tytöt (joilla oli uudet voimansa) onnistui kuitenkin kukistamaan Varjojen äidin tekemällä puhtaasta ystävyydestä taikahahmon, joka kukisti Varjojen äidin ja kivetti lopuksi Varjojen äidin ja itsensä.


title: W.i.t.c.h.

text: Martin Tubbs on Irman ystävä. Hän kuuluu Heatherfieldin Oiviin Otsoihin ja on kirjeenvaihdossa ranskalaisen tytön kanssa. Martin on ollut ihastunut Irmaan.


title: W.i.t.c.h.

text: Grumperin siskokset toimittavat Heatherfieldin lehteä ja etenkin juorupalstaa. Grumperien jutut ovat saaneet monet henkilöt raivon partaalle. Grumperit ovat tunnollisia oppilaita ja tulevat kouluun kipeinäkin. He ovat osallistuneet myös Miss Tavis -kilpailuun, joka näytettiin televisiossa.


title: W.i.t.c.h.

text: Karmilla on kuuluisa rock-tähti, jota mm. Irma fanittaa. Sheila on Karmillan ystävä ja Matt Olsen on ollut Karmillan kitaristina.


title: W.i.t.c.h.

text: Uriah, Kurt ja Laurent ovat Sheffield Instituten pahikset. He ovat jääneet ainakin kerran luokalle. Uriahin jengi nähtiin jo ensimmäisessä tarinassa, kun he keksivät piilottaa kurpitsaan ilotulitusraketteja. Sen jälkeen Uriahin jengi on mm. varastanut yhden koulun oppilaan kellon ja varastanut lentoliput.


title: W.i.t.c.h.

text: Cornelian perheeseen kuuluvat isä Harold Hale, äiti Elizabeth ja pikkusisko Lilian. Harold työskentelee pankissa ja Elizabeth on entisöijä. Cornelialla on myös ärsyttävä mummo.


title: W.i.t.c.h.

text: Willin perheeseen kuului tarinan alussa vain äiti Susan Vandom. Willin biologinen isä on Thomas Vandom. Thomas nähtiin tarinassa muutaman kerran. Hän yritti kiristää Willin äidiltä rahaa. Kadma maksoi rahat ja Thomas katosi. Willin äiti meni naimisiin historian opettaja Dean Collinsin kanssa ja he saivat pojan, Williamin, jolla oli maagisia kykyjä.


title: W.i.t.c.h.

text: Irmalla on isä Tom Lair, äiti Anne Bannister ja pikkuveli Christopher. Irmalla on myös kilpikonna Skalde jonka hän sai Aika ennen taikaa -tarinassa. Anne ei ole Irman oikea äiti. Irman isä on ammatiltaan poliisi.


title: W.i.t.c.h.

text: Taranee on adoptoitu. Hänen vanhempansa kuolivat tulipalossa. Taraneella on veli Peter Cook, joka harrastaa surffausta, isä Lionel ja äiti Theresa. Theresa on tuomari ja Lionel psykologi. Taraneen perhe asui aiemmin vuoristossa Sesamo-nimisessä kaupungissa.


title: W.i.t.c.h.

text:
Hay Linillä on äiti, isä ja isoäiti. Hay Linin isoäiti on kandrakarissa. Hän kuoli toisessa Witch-lehden toisessa numerossa. Hay Linin vanhemmat omistavat Silver Dragon -nimisen ravontolan.
W.I.T.C.H.-lehti ilmestyy joka kuukauden ensimmäinen keskiviikko.


title: W.i.t.c.h.

text: Aikakirjoihin on kerätty lehdissä julkaistuja sarjakuvia.


title: W.i.t.c.h.

text: Saaga tarkoittaa W.I.T.C.H.-maailmassa jatkuvajuonista tarinaa, jonka pituus on n. 12 lehteä. Jokaisessa saagassa on selkeä pääjuoni, joka kertoo W.I.T.C.H.-tyttöjen taikavoimista, sekä useita sivujuonia, jotka kertovat W.I.T.C.H.-tyttöjen arkielämästä. Meneillään oleva saaga on järjestyksessä kahdeksas.


title: W.i.t.c.h.

text:
1/2002 (1): Halloween
2/2002 (2): Kaksitoista porttia
3/2002 (3): Toinen ulottuvuus
4/2002 (4): Vapauttakaa Taranee!
5/2002 (5): Meridianin valo
6/2002 (6): Valheiden verkko
7/2002 (7): Polkunne kohtaavat vielä...
8/2002 (8): Mustat ruusut
9/2002 (9): Neljä lohikäärmettä
10/2002 (10): Silta maailmojen välillä
11/2002 (11): Valon kruunu


title: W.i.t.c.h.

text: Tässä saagassa esiteltiin mm. Caleb (Cornelian ensirakkaus), julmat Phobos ja Cedric sekä Elyon, josta tuli vauhdikkaiden ja myös vaarallisten käänteiden jälkeen Meridianin kuningatar. Tässä saagassa tytöt saivat ensi kertaa voimansa ja yrittivät tutustua niihin. He saivat myös kahdentoista portin kartan, jonka avulla he sulkivat Meridianiin vieviä portaalaja ympäri Heatherfieldiä. Elyonin noustua valtaistuimelle Phobos ja Cedric heitettiin Kandrakarin tyrmään.


title: W.i.t.c.h.

text:
1/2003 (12): Nyt ja aina
2/2003 (13): Tiedän, kuka olet
3/2003 (14): Harha-askelia
4/2003 (15): Vaikeita valintoja
5/2003 (16): Nerissan merkki
6/2003 (17): Pahin painajaisesi
7/2003 (18): Kesämuistoja
8/2003 (19): Toinen totuus
9/2003 (20): Will väärillä jäljillä
10/2003 (21): Hyökkäys Kandrakariin
11/2003 (22): Särkynyt sydän
12/2003 (23): Alkuja ja loppuja


title: W.i.t.c.h.

text: Tässä saagassa W.i.t.c.h.-jengi tutustui Kandrakarin sydämen entiseen vartijaan Nerissaan, joka halusi epätoivoisesti saada sydämen takaisin. Nerissa loi itselleen neljä apuria, Khorin, Tridarcon, Shagonin ja Ceneren. Tytöt saivat myös tietää muista entisistä Kandrakarin vartijoista: Cassidy (vesi), Halinor (tuli) ja Kadma (maa). Hay Linin isoäiti Yan Lin (ilma) oli myös entinen vartija. Monien käänteiden jälkeen Nerissa tuhoutui traagisesti.


title: W.i.t.c.h.

text:
1/2004 (24): Luota minuun
2/2004 (25): Veden varjot
3/2004 (26): Kiristystä
4/2004 (27): Kapina
5/2004 (28): Niin lähellä, niin kaukana
6/2004 (29): Pienempi paha
7/2004 (30): Olipa kerran...
8/2004 (31): Hiljaisuuden ääni
9/2004 (32): Valheita ja valtapelejä
10/2004 (33): Lahjoista suurin
11/2004 (34): Varjoelämää
12/2004 (35): Heijastuksia


title: W.i.t.c.h.

text: Tässä saagassa W.i.t.c.h.-jengin vastassa oli satumaisen Arkhanta-maailman valtias Arik, jolla oli vaarallinen ase: suonoita Yua, joka pystyi toteuttamaan Arikin jokaisen toiveen. Arik oli halunnut Yuan parantavan poikansa Maqin, mutta epäonnistuttuaan siinä Arik halusi Yuan olevan hänen palvelijansa. Oraakkelin pitkäjännitteisyyden ja vartijoiden rohkeuden ansiosta W.I.T.C.H. sai Arikin liittymään puolelleen ja unohtamaan tuhoisat suunnitelmansa vallata Kandrakar. Tässä saagassa W.I.T.C.H. tutustui myös Orubeen, nuoreen soturiin, joka tuli vähäksi aikaa Taraneen tilalle ryhmään.


title: W.i.t.c.h.

text:
1/2005 (36): Vapaat sielut
2/2005 (37): Tuomio
3/2005 (38): Kuuntele sydäntäsi
4/2005 (39): Kristalliperhonen
5/2005 (40): Salaisuuksista suurin
6/2005 (41): Koko totuus
7/2005 (42): Vanki
8/2005 (43): Valon taika
9/2005 (44): Ei enää koskaan yksin
10/2005 (45): Pettureita ja petoksia
11/2005 (46): Rohkeuden voima
12/2005 (47): Ajan hiekka


title: W.i.t.c.h.

text: Tässä saagassa oraakkeli (oikealta nimeltään Himerish) potkittiin pois Kandrakarista maanpakoon synnyinmaahansa Basiliadeen, josta myös Orube on alkujaan kotoisin. Uudeksi oraakkeliksi nousi julma ja vallanhimoinen Endarno, joka kuitenkin ennen oli ollut lempeä ja oikeudenmukainen. Elyonin julma isoveli Phobos oli nimittäin vaihtanut hänen mielensä Endarnon ruumiseen ja toisinpäin. Phobos oli vapauttanut Cedricin, ja yhdessä he olivat aikeissa tehdä Phoboksesta uutta oraakkelia. Phobos halaiji samalla myös Kandrakarin sydäntä sekä Elyonin hallussa olevaa Valon kruunua. Viime hetkellä Will ja kumppanit tajusivat Endarnon olevan huijari ja he saivat tämän paljastettua. Phobos heittäytyi tyhjyyteen ja Cedric vietiin uudestaan tyrmään.


title: W.i.t.c.h.

text:
1/2006 (48): Uudet tuulet
2/2006 (49): Haaveita ja haasteita
3/2006 (50): Tähtiin kirjoitettu
4/2006 (51): Voimien vuo
5/2006 (52): Kirjan katse
6/2006 (53): Suloinen sävel
7/2006 (54): Viimeinen halaus
8/2006 (55): Uusi päivä
9/2006 (56): Arvoitus
10/2006 (57): Muistojen saari
11/2006 (58): Harhanäkyjä
12/2006 (59): Tulen ydin
1/2007 (60): Maa ja ilma
2/2007 (61): Kirjan maailma
3/2007 (62): Viimeinen luku


title: W.i.t.c.h.

text: Tässä saagassa Oraakkeli alkoi pohtia, että Cedricissäkin saattaisi esiintyä hyviä puolia, ja niinpä hän lähetti Cedricin Maahan W.I.T.C.H.-tyttöjen valvontaan. Cedric sai kuin saikin inhimillisiä piirteitä, muttei silti pystynyt luopumaan kostosuunnitelmistaan. Niinpä hän sopi salaperäisen Elementtien kirjan kanssa sopimuksen: jos W.I.T.C.H.-jengi tuo Elementtien kirjalle viisi elementtikiveä, kirja palauttaisi Cedricille tämän voimat. Saadakseen W.I.T.C.H.-tytöt liittoon itsensä kanssa Cedric kaappaa Mattin kirjan sisään. W.I.T.C.H.-tytöt saavat elementtikivet, ja kirjan sisällä piileskelevä Jonathan on saamassa voiton, kunnes Matt tekee rohkaisevan liikkeen, joka saa Jonathanin hukkumaan musteeseen. Myös Cedric kuolee, uhraten itsensä rakkautensa Oruben puolesta.


title: W.i.t.c.h.

text:
4/2007 (63): Lähtöjä ja paluita
5/2007 (64): Huutava mies
6/2007 (65): Kukka vain
7/2007 (66): Muistojen kuvajaisia
8/2007 (67): Riidankylväjä
9/2007 (68): Pimeä puoli
10/2007 (69): Yli rajojen
11/2007 (70): Jymyjuttu
12/2007 (71): Pelon jäljet
1/2008 (72): Vihreä välähdys
2/2008 (73): Sydämen varjo
3/2008 (74): Sydämen valo


title: W.i.t.c.h.

text: Tässä saagassa W.I.T.C.H.-tyttöjä vastaan asettuu paha Tecla Ibsen, jonka apurina toimii hänen aviomiehensä Karl. Teclan tavoite on pysyä ikuisesti nuorena. Siihen tarkoitukseen hän langettaa ragorlangin, joka imee hitaasti uhrinsa elinvoimat ja ajatukset ja antaa ne omistajalleen.Ragorlang on kuin ihmisen paha puoli. Yhdessä aviomiehensä Karlin kanssa Tecla varastaa nuorten elinvoimat ja ajatukset. Epäonnekkaan sattuman vuoksi Hay Lin joutui Teclan kynsiin. Silloin Tecla tajusi, että jos hän saisi W.I.T.C.H.-tyttöjen erikoisvoimat, hänestä tulisi nuori. Monien yllättävien käänteiden jälkeen W.I.T.C.H.-tytöt ja ragorlanginmetsästäjä Folkner saavat Teclan kukistettua. Folkner kuitenkin sulattaa itsensä ragorlangeihin ja W.I.T.C.H.-tytöt käyttävät ragorlang-ansaa tekijäänsä vastaan. Myös Tecla yrittää saada ragorlangit taas haltuunsa. Taistelun tuoksinnassa Tecla ja Karl kuitenkin kuolevat, ja oraakkeli antaa heille tilaisuuden aloittaa uuden elämän kandrakarissa.


title: W.i.t.c.h.

text:
4/2008 (75): Olet kuin ennen
5/2008 (76): Maa
6/2008 (77): Tähdenlentoja
7/2008 (78): Tuli
8/2008 (79): Vesi
9/2008 (80): Suuria tunteita
10/2008 (81): Ilma
11/2008 (82): Energia
12/2oo8 (83): Takaisin Kandrakariin
1/2009 (84): Yhteiset askelet
2/2009 (85): Minä olen te
3/2009 (86): Sydämessä


title: W.i.t.c.h.

text: Tässä saagassa Matt on siirtynyt Kandrakarin palvelukseen ja varastaa W.I.T.C.H.-tyttöjen voimat, jotta he voisivat vastaanottaa uudet voimat. Samaan aikaa Varjojen äiti on kylvänyt mustan puun siemenen Kandrakariin ja Kandrakar päätetään sulkea ulkopuolisilta uhilta. W.I.T.C.H.-tytöt joutuvat yksi kerrallaan etsimään voimiensa juuret. He onnistuivat. Varjojen äiti onnistuu tunkeutumaan Kandrakariin, jonka mustasta siemenestä on kasvanut puu, joka hallitsee koko Kandrakaria. W.I.T.C.H.-tytöt lähtevät hänen peräänsä ja lopulta kukistavat hänet. Oraakkeli on suruissaan, että vei koko kandrakarin ja kaikki sen valvomat universumit vaaraan. Sen takia hän päättää luovuttaa vallan Hay Linin isoäidille, Yan Linille. Muutosten aika alkaa Kandrakarissa. Oraakkeli lähtee vähin äänin pois, mutta välittää vartijoille kiitoksensa kaikesta.


title: W.i.t.c.h.

text:
4/2009 (87): Kylmää taikaa
5/2009 (88): Kuka teistä?
6/2009 (89): Avain kesään
7/2009 (90): Maagisia kohtaamisia
8/2009 (91): Paljon enemmän
9/2009 (92): Ei enää ikinä yksin
10/2009 (93): Arvoitus kaukaa
11/2009 (94): Totuuden aika
12/2009 (95): Kyynelvuo
1/2010 (96): Kehtolaulu
2/2010 (97): Maaginen pakettimatka
3/2010 (98): Seuraava luku
4/2010 (99): Huimia hyppyjä


title: W.i.t.c.h.

text: Tässä saagassa Hay Lin aloittaa lapsenvahdin työn koska haluaa hiukan itsenäisyyttä. Samalla hän tutustuu pieneen poikaan nimeltä Henry. Pian hän huomaa, että poika tekee maagisia asioita vain sormea osoittamalla. Hay Lin haluaa esitellä Henrylle ja hänen äidilleen Gretalle muut tytöt ja kertoa, että magia on vain hyvästä. Heatherfieldiin on perustettu herra Takedan johtaman Takeshita Inc.:n pääkonttori. Takeda haluaa pelastaa tyttärensä Marikon, joka on joutunut oudon loitsun valtaan. Hänellä on myös toinen tytär nimeltä Shinobu, joka on isälleen kuin ilmaa.


title: W.i.t.c.h.

text:
5/2010 (100): 100% magiaa, Tukka hyvin kaikki hyvin
6/2010 (101): Tähdenlento, Monikäyttöinen lahja
7/2010 (102): Ensimmäinen päivä, Pää pyörällä


title: Gordie Howe

text: Gordon ”Gordie” Howe O.C. (31. maaliskuuta 1928 Floral, Saskatchewan, Kanada – 10. kesäkuuta 2016 Sylvania, Ohio, Yhdysvallat) oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelasi urallaan 32 kautta NHL:ssä ja WHA:ssa. Oikean laitahyökkääjän paikalla pelannut Howe tunnettiin yleisesti lempinimellä ”Mr. Hockey”. Hän oli kuuluisa hyökkäystehoistaan, fyysisestä vahvuudestaan ja etenkin uransa pituudesta. Hän pysyi NHL:n pistepörssin kärkiviisikossa peräti kahdellakymmenellä peräkkäisellä kaudella.


title: Gordie Howe

text: Howe voitti urallaan Detroit Red Wingsissä neljä Stanley Cupia ja Houston Aerosissa kaksi WHA:n mestaruutta. Howe lopetti uransa keväällä 1971 pelattuaan 25 kauden ajan Red Wingsissä. Hän palasi kuitenkin kahden vuoden päästä WHA:n Houston Aerosiin yhdessä poikiensa Markin ja Martyn kanssa. Gordie Howe palasi Hartford Whalersissa NHL:ään vielä 51-vuotiaana, kun WHA yhdistyi NHL:ään. Howe teki NHL-urallaan 1 850 pistettä 1 767 runkosarjaottelussa. Hänet palkittiin kuudesti sekä Art Ross Trophyllä että Hart Memorial Trophyllä, ja hänet valittiin 23 kertaa un.


title: Gordie Howe

text: Gordon Howe syntyi maatilalla lähellä Saskatchewanin Floralia. Hän oli yhdeksänlapsisen perheen kuudes lapsi. Perhe muutti pian syntymän jälkeen Saskatooniin, missä Gordie kasvoi ja oppi pelaamaan jääkiekkoa. Hän aloitti luistelemisen 4-vuotiaana ja osallistui ensimmäiseen sarjaansa 9-vuotiaana. Gordie aloitti uransa maalivahtiina, siirtyi kuitenkin puolustajaksi ja päätyi hyökkääjäksi. Hän harjoitteli nuorena paljon, mutta hänen koulunsa ei sujunut hyvin: hän muun muassa kävi kolmannen luokan kahdesti.


title: Gordie Howe

text: Howe osallistui Winnipegissä 15-vuotiaana New York Rangersin järjestämälle harjoitusleirille. Hän palasi koti-ikävän takia kotiinsa ennen leirin päättymistä. Seuraavana vuonna hän teki paremman vaikutuksen Detroit Red Wingsin leirillä. Howe teki leirin jälkeen sopimuksen Red Wingsin kanssa, joka lähetti hänet junioriseuraansa Galtiin. Hän ei kuitenkaan saanut Ontario Hockey Associationin sääntöjen takia lupaa pelata joukkueessa. OHA:ssa sai pelata vain rajattu määrä pelaajia Kanadan länsiosista. Howe olikin vuoden pelaamatta, vaikka harjoittelikin joukkueen mukana. Hän ansaitsi elantonsa Galt Metal Industriella pistehitsarina.


title: Gordie Howe

text: Howen ensimmäinen ammattilaiskausi oli alasarjajoukkue Omaha Knightsissa, mutta 18-vuotiaana hän teki sopimuksen Red Wingsin kanssa. Hän ansaitsi NHL:ssä 5 000 dollaria, mutta hänen palkkansa olisi pudonnut 3 000 dollariin, jos hänet olisi lähetetty farmiseuraan. Howe pelasi kuitenkin koko kauden 1946–1947 Detroitissa. Hän oli noin 183 senttimetriä pitkä ja painoi yli 90 kilogrammaa ja oli tuohon aikaan yksi liigan kookkampia pelaajia. Howe teki ensimmäisellä kaudellaan seitsemän maalia, mutta hän herätti huomiota kovaotteisella pelityylillään sekä kannattajissa että vastustajissa. Hänet laitettiin Sid Abelin ja Ted Lindsayn kanssa samaan ketjuun, joka tunnettiin myöhemmin nimellä ”The Production Line”.


title: Gordie Howe

text: Howe–Lindsay–Abel-ketju nousi 1940-luvun lopulla NHL:n tehoikkaampiin ja oli nostamassa Red Wingsiä NHL:n huipulle. Hän tuplasi selvästi maalisaldonsa toisella kaudellaan, ja hänet valittiin 1948 ensimmäiseen . Kauden 1948–1949 pudotuspeleissä Howen pistesaldot alkoivat nousta NHL:n huippumiesten rinnalle. Hän teki pudotuspelien aikana kahdeksan maalia ja yhteensä yksitoista pistettä. Kaudella 1949–1950 Howe sijoittui NHL:n pistepörssissä kolmanneksi ketjukavereidensa jälkeen. Pudotuspeleissä Howe loukkaantui pahoin, kun hän yritti taklata Toronto Maple Leafsin Ted Kennedyä. Howe törmäsi laitaan ja jäi makaamaan tajuttomana jäälle. Hänen uransa oli jopa lähellä päättyä, ja hänelle jouduttiin tekemään leikkaus paineen pienentämiseksi aivoissa. Red Wings onnistui ilman Howeakin voittamaan Maple Leafsin, ja joukkue eteni lopulta Stanley Cup -mestaruuteen voitettuaan seitsemässä ottelussa New York Rangersin.


title: Gordie Howe

text: Howe palasi kaudelle 1950–1951 täysin toipuneena ja teki kauden aikana 86 pistettä – peräti 20 enemmän kuin pistepörssin toiseksi sijoittunut Maurice Richard. Howe voitti tuolloin ensimmäisen neljästä perättäisestä Art Ross Trophystä pistepörssin voittajana. Kukaan pelaaja ei ollut aiemmin voittanut pistepörssiä useammin kuin kahdesti perättäin. Howe teki kauden aikana myös 43 maalia ja voitti maalintekijätilaston.


title: Gordie Howe

text:
Kausi 1951–1952 oli Howelle vielä edellistäkin kautta parempi. Hän teki 47 maalia ja 86 pistettä, ja hänet valittiin lisäksi liigan arvokkaimman pelaajan palkinnon Hart Memorial Trophyn saajaksi. Red Wings voitti lisäksi keväällä Stanley Cupin häviämättä otteluakaan pudotuspeleissä. Seuraavalla kaudella Red Wings kärsi pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella yllätystappion Boston Bruinsille, mutta runkosarjassa Howe ylitti ensimmäisenä pelaajana 90 pistettä tehtyään kauden aikana tehopisteet 49 maalia ja 46 syöttöpistettä. Red Wings uusi Stanley Cup -voittonsa kausilla 1953–1954 ja kausilla 1954–1955.
Keväällä 1955 Howe juhli uransa viimeistä Stanley Cupia, mutta hän jatkoi silti koko 1950- ja 1960-luvun NHL:n parhaimpina pistemiehinä. Hän voitti jälleen kaudella 1956–1957 NHL:n pistepörssin tehtyään 89 pistettä. Hänet palkittiin kausilla 1956–1957, 1957–1958 ja 1959–1960 NHL:n arvokkaimpana pelaajana. Howe teki vuonna 1960 uransa 965:nnen pisteensä ja ohitti Maurice Richardin NHL-historian eniten pisteitä tehneenä pelaajana. Kaudella 1962–1963 Howe voitti kuudennen kerran urallaan NHL:n pistepörssin ja Hart Memorial Trophyn liigan arvokkaimpana pelaajana. Kauden 1963–1964 alussa Howe nousi 544:nnellä maalillaan Richardin rinnalle myös NHL:n kautta aikojen maalintekijätilastossa.


title: Gordie Howe

text: Howe pelasi ison osan urastaan puolustusvoittoisella aikakaudella, 1940- ja 1950-luvuilla. NHL laajeni vuonna 1967 kuuden joukkueen sarjasta 12 joukkueen sarjaksi, minkä ansiosta hyökkäyspeli avautui. Howe pelasi kaudella 1968–1969 samassa ketjussa Alex Delvecchion ja Frank Mahovlichin kanssa. Heitä kutsuttiin nimellä ”The Production Line 3”, ja Howe ohitti ketjussa uransa piste-ennätyksen tehtyään ensimmäisen kerran urallaan yli 100 pistettä. Hän ylitti 100 pisteen rajan kauden viimeisessä ottelussa, kun hän teki neljä pistettä. Ottelu pelattiin päivää ennen Howen 41-vuotispäivää. Kaksi vuotta myöhemmin Howe ilmoitti lopettamisestaan. Hän oli tuolloin tehnyt 786 maalia, 1 023 syöttöpistettä ja 1 809 pistettä. Kaikki lukemat olivat NHL-ennätyksiä. Howen pakotti lopettamaan oikeaan ranteeseen tullut niveltulehdus.


title: Gordie Howe

text: Howe ehti olla poissa kaukaloista kaksi kautta, kun WHA-joukkue Houston Aeros houkutteli hänet takaisin. Aeros tarjosi Howelle mahdollisuutta päästä pelaamaan samaan joukkueeseen poikiensa Markin ja Martyn kanssa. Gordie Howen ranne operoitiin, mikä mahdollisti hänen paluunsa. Hän vaikutti Houstonissa myös kaukalon ulkopuolella ja käytti paljon aikaa jääkiekon mainostamiseen.


title: Gordie Howe

text: Yhtenä hänen motiivinaan oli päästä pelaamaan kahden poikansa kanssa samaan joukkueeseen ja myös suojella näitä ammattikiekon varjopuolilta. Aeros voitti Howejen kahtena ensimmäisenä kautena WHA:n mestaruuden, Avco Cupin. Gordie Howe palkittiin keväällä 1974 myös WHA:n arvokkaimmaksi pelaajaksi. Hän teki kauden aikana 100 pistettä ja ylitti sadan pisteen rajan myös kaudella 1975–1976. Syksyllä 1974 Howe pääsi pelaamaan myös Neuvostoliittoa vastaan pelaanneeseen Kanadan joukkueeseen niin kutsuttuun Summit Seriesiin.


title: Gordie Howe

text: Howet siirtyivät vuonna 1977 New England Whalersiin Aerosin jätetty WHA. Gordie Howe teki Whalersissa 96 pistettä, ja hän myös teki kauden aikana koko ammattilaisuransa 1000:nnen maalinsa. Howe pelasi New England Whalersissa kahden kauden ajan. Jälkimmäisellä kaudella hän pystyi loukkaantumisten takia pelaamaan vain 58 ottelua ja teki niissä 43 pistettä – yhden vähemmän kuin NHL:n tulokaskaudella. WHA lopetti toimintansa kauden jälkeen, ja osa joukkueista siirtyi pelaamaan NHL:ään. Hartford Whalers hyväksyttiin NHL:ään ja Howe palasi joukkueessa 51-vuotiaana NHL:ään. Hän pelasi kauden jokaisessa 80 ottelussa, ja hänet valittiin kauden aikana NHL:n tähdistöotteluun. Kauden jälkeen Howe päätti lopettaa uransa. Hän teki koko uransa aikana runkosarjassa 1 850 pistettä NHL:ssä ja pelasi 1 767 ottelussa. Lisäksi hän teki WHA:ssa 419 ottelussa 508 pistettä.


title: Gordie Howe

text: Howe teki vielä yhden paluun kaukaloon, kun julkisuustemppuna hän teki kaudella 1997–1998 yhden ottelun sopimuksen IHL-liigan Detroit Vipersin kanssa. Hän pelasi yhden vaihdon Vipersin ottelussa, ja hänestä tuli näin ainoa kuudella vuosikymmenellä ammattilaisjääkiekkoa pelannut pelaaja.


title: Gordie Howe

text: Howe oli todella monipuolinen pelaaja, joka loisti jokaisella pelin osa-alueella, vaikka jotkin huippupelaajat olivatkin häntä parempia maalintekijöitä tai nopeampia luistelijoita. Howe oli fyysisesti ja henkisesti vahva, mikä mahdollisti hänen pitkän uransa, jonka aikana hän oli 20 kauden ajan NHL:n pistepörssin viiden parhaan joukossa. Howen pelityyli oli yhdistelmä aggressiivisuutta, kovuutta ja hyökkäystaitoa, minkä ansiosta hänen mukaansa on nimetty niin sanottu ”Gordie Howen hattutemppu”, joka koostuu maalista, syötöstä ja tappelusta.


title: Gordie Howe

text: Gordie Howe meni naimisiin 15. huhtikuuta 1953 Colleen Joffan kanssa. He olivat tavanneet Lucky Strike Lanesin keilaradalla kauden 1951–1952. He saivat neljä lasta, Martyn, Markin, Cathleenin ja Murrayn. Marty ja Mark pelasivat itsekin pitkän ammattilaisuran, mutta Murraystä tuli lääkäri. Colleen Howe oli miehensä ja heidän lapsiensa uran tärkeä taustavaikuttaja. Hän johti muun muassa Power Play Internationalia, joka vastasi Gordie Howen uran talousasioista. Colleen Howe oli myös neuvottelemassa miehensä ja poikiensa sopimuksesta, kun he siirtyivät yhdessä Houston Aerosiin pelaamaan. Gordie ja Colleen Howe olivat naimisissa Colleenin kuolemaan asti. Colleen kuoli maaliskuussa 2009 taisteltuaan pitkään Pickin tautia vastaan.


title: Gordie Howe

text: Howen terveys heikentyi viimeisinä vuosinaan, ja hän alkoi kärsiä jo ennen vaimonsa kuolemaa dementian ensioireista. Lokakuussa 2014 hän sai useampia aivoinfarkteja. Howe kuoli kesäkuussa 2016 poikansa Murrayn kotona Sylvaniassa, Ohiossa.


title: Larvik

text: Larvik on rannikkokaupunki ja kunta Etelä-Norjassa Vestfoldin läänissä. Varsinaisessa Larvikin kaupungissa asuu noin 23 000 asukasta. Koko kunnan pinta-ala on läänin suurin kuntaliitosten seurauksena. Kunta rajoittuu pohjoisessa Lardaliin, idässä Andebuhun ja Sandefjordiin sekä lännessä Porsgrunnin ja Siljanin kuntiin. Larvikin koko suurkunnan alueella asui vuoden 2013 alussa 43 132 asukasta ja alue oli koko Norjan 18. suurin asukasluvulla mitattuna.


title: Larvik

text: Larvikilla on 123 kilometriä rantaviivaa, jolla on paljon hiekkarantoja. Eräs Norjan parhaimmiksi sanotuista lohijoista, Numedalslågen, laskee Larvikinvuonoon.


title: Larvik

text: Norjan ensimmäiseksi kaupungiksi sanotun viikinkiaikaisen kaupungin Kaupangin kaivaukset sijaitsevat viiden kilometrin päässä nykyisen Larvikin keskustasta. Kaupunki oli noin vuosina 780–900 tärkeä viikinkien kauppapaikka.


title: Larvik

text: Larvik sai kaupunkiaseman 1671, jolloin siitä tuli Laurvigenin kreivikunnan pääpaikka. Kaupungin sijainti Numedal-joen suulla nosti puutavarakaupan, merenkulun ja laivanrakennuksen paikkakunnan pääelinkeinoiksi. Alueelta löytyi Norjan ainoa mineraalivesilähde 1880, joka nosti paikan kylpyläkaupunkina Euroopan-laajuiseen maineeseen.


title: Larvik

text: 1. tammikuuta 1988 Larvikin, Tjøllingin, Hedrumin, Brunlanesin ja Stavernin kunnat yhdistyivät nykyiseksi suurkunnaksi, jonka nimeksi ja luonnolliseksi keskukseksi tuli Larvik. Kuntaliitos herätti paljon mielipidekeskustelua.


title: Larvik

text: Torpin panttivankikriisi vuonna 1994 käynnistyi Larvikista, kun kaksi ruotsalaista ryösti kunnassa sijaitsevan Østre Halsenin postikonttorin.


title: Larvik

text: Larvik on monipuolinen kauppa- ja teollisuuskaupunki ja myös matkailukaupunki. Suurin yritys on Treschow-Fritzøe-konserni. Mineraalivesiyritys Farris perustettiin 1915 ja on edelleen tunnettu tuotemerkki.


title: Larvik

text: Kunnan läpi kulkee Eurooppatie E-18. Vestfoldin rautatie kulkee Larvikin läpi. Junavuoroja Osloon menee tunnin välein. Kaupungista on lauttayhteyksiä Tanskaan (Hirtshalsiin) Color Linen operoimana.


title: Larvik

text: Larvik on Jyväskylän maalaiskunnan ystävyyskunta.


title: Albert de la Chapelle

text: Albert Fredrik de la Chapelle (s. 11. helmikuuta 1933 Helsinki)


title: Albert de la Chapelle

text: Hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1950 ja valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1957 sekä lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi vuonna 1962. Sisätautien erikoislääkärin pätevyyden hän sai vuonna 1965.


title: Albert de la Chapelle

text: Apulaislääkärinä Helsingin diakonissaopiston sairaalan sisätautiosastolla vuosina 1958–1962, HYKSin röntgenapulaislääkäri 1959–1960. Helsingin yliopiston IV sisätautiklinikan apulaislääkäri 1963–1965. Lääketieteellisen genetiikan dosentti 1965–1974 ja valtion lääketieteellisen toimikunnan vanhempi tutkija 1965–1974, jolloin tutkijana Columbian yliopistossa (New York, Yhdysvallat) vuosina 1966–1968 ja Medical Research Councilissa vuonna 1974 (Lontoo, Britannia).


title: Albert de la Chapelle

text: Tämän jälkeen tohtori de la Chapelle oli Helsingin yliopiston lääketieteellisen genetiikan professori vuosina 1974–1997 ja HYKS:n konsultoiva ylilääkäri ja ylilääkäri 1977–1997. Hän toimi Suomen Akatemian tutkijaprofessorina vuosina 1985–1990 ja 1990–1995. Hän tutkii solu- ja molekyylibiologiaa ja myös lääketieteellistä genetiikkaa. Hän oli tuomassa kromosomianalyysiä Suomeen ja kuvasi ensimmäisenä miehen, jolla oli XX-sukupuolikromosomit. Yhdessä työtovereittensa kanssa hän paikallisti ja kuvasi sairauksia aiheuttavia geenipoikkeamia.


title: Albert de la Chapelle

text: Vuodesta 1997 hän on ollut USA:ssa Ohio State Universityn syöpä- ja molekyyligenetiikan professori.


title: Albert de la Chapelle

text: De la Chapelle palkittiin vuonna 1990 Matti Äyräpään palkinnolla ja Anders Jahren palkinnolla 1989. Professori de la Chapelle on Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian jäsen. Vuonna 1997 hänet kutsuttiin jäseneksi Yhdysvaltain tiedeakatemiaan.


title: Puserolaki

text: Puserolaki eli laki kiellosta käyttää poliittisia tunnusmerkkejä eräissä tilaisuuksissa (AsK 132/1934) säädettiin Suomessa 5. huhtikuuta 1934. Lain nojalla kiellettiin poliittisten tunnusten käyttö julkisissa tilaisuuksissa. Lailla pyrittiin ensi sijassa vaikeuttamaan mustiin kauluspaitoihin ja sinisiin solmioihin pukeutuvan Isänmaallisen kansanliikkeen (IKL) mutta jossain määrin myös kommunistien julkista toimintaa.


title: Puserolaki

text: Puserolaki oli määräaikainen, ja se oli aluksi voimassa vuoden 1936 loppuun. Voimassaoloaikaa jatkettiin vuosina 1936, 1938 ja 1942 niin, että laki oli kaiken kaikkiaan voimassa vuoden 1945 loppuun.


title: Sharm el-Sheikhin autopommit 2005

text: Sharm el-Sheikhissa, Egyptissä, räjähti ainakin kolme autopommia 23. heinäkuuta 2005. Iskuissa kuoli 88 ihmistä ja haavoittui ainakin 200. Kuolleiden joukossa oli ulkomaalaisia turisteja.


title: Sharm el-Sheikhin autopommit 2005

text: Autopommit räjähtivät torilla ja kahdessa rantahotellissa.


title: Sharm el-Sheikhin autopommit 2005

text: Sharm el-Sheikh on sukellusturistien suosima lomakohde Punaisenmeren rannalla. Sinne tehdään sukellusmatkoja Suomestakin, mutta ei heinäkuussa.


title: Sharm el-Sheikhin autopommit 2005

text:
Al-Qaidaan yhteydessä oleva islamistinen ryhmä "Abdullah Azzamin prikaatit" ilmoitti internetissä olevansa vastuussa iskuista.
Myöhemmin kaksi muuta ryhmää ilmoittivat samanlaisia väitteitä, "Tawhid ja Jihad-ryhmä Egyptissä" ja "Egyptin pyhät soturit".


title: Sharm el-Sheikhin autopommit 2005

text: 88 kuolleesta ja noin 200 loukkaantuneesta valtaosa oli egyptiläisiä. Kuolleista 11 oli brittejä, kuusi italialaisia, kaksi saksalaisia, yksi tšekkiläinen, yksi israelilainen ja yksi yhdysvaltalainen.


title: The Sisters of Mercy

text: The Sisters of Mercy on vuonna 1980 perustettu englantilainen rock-yhtye. Vaikutteita The Sisters of Mercy on kertonut saaneensa muun muassa Leonard Cohenilta, The Stoogesilta, The Velvet Undergroundilta, Suicidelta ja Motörheadilta. Yhtye on nimetty Cohenin kappaleen ”Sisters of Mercy” mukaan. Vuonna 1986 The Sisters of Mercystä eronneet Wayne Hussey ja Craig Adams perustivat oman yhtyeen, jonka alkuperäinen materiaali koostuikin kaksikon vanhasta Sisters-kappalemateriaalista. Yhtye aloitti alun perin "Sisterhood"-nimisenä, mutta tästä vihastuneena yksin jäänyt The Sisters of Mercy -keulahahmo Andrew Eldritch levytti nopeasti The Sisterhood -nimellä singlen ja albumin, pakottaen Husseyn ja Adamsin valitsemaan yhtyeelle uuden nimen The Mission.


title: The Sisters of Mercy

text: Nykyisin The Sisters of Mercy pysyttelee koossa konsertoinnin avulla. Viimeisimmän albuminsa he julkaisivat vuonna 1990. Yhteensä he julkaisivat vain kolme pitkäsoittoa. Yhtyeen ainoa vielä mukana oleva alkuperäinen jäsen on laulaja ja lauluntekijä Andrew Eldritch (edes Doktor Avalancheksi nimetty rumpukone ei ole alkuperäinen jäsen). Doktor Avalanchen kulloinenkin hoitaja tunnetaan aina nimellä ”Nurse”.


title: The Sisters of Mercy

text: The Sisters of Mercy on yksi goottirock-piirien suosituimpia ja siihen eniten vaikuttaneita yhtyeitä, vaikka he ovat 1990-luvulla yrittäneet päästä irti gootti-imagostaan.


title: The Sisters of Mercy

text: Yhtyeen fanit odottavat yhä neljättä studio-albumia julkaistavaksi. Eldritch on vihjannut, että hän nauhoittaisi peräti kolme uutta albumia, mikäli hänelle maksettaisiin siitä kolme miljoonaa dollaria. Ottaen huomioon hänen maineensa hankalana ja ailahtelevana persoonana ja The Sisters Of Mercyn aseman ”kulttiyhtyeenä” pikemmin kuin listasuosikkina yksikään levy-yhtiö ei ole innostunut ajatuksesta.


title: The Sisters of Mercy

text: The Sisters Of Mercy on vierallut Suomessa kolme kertaa: Tuska-festivaalilla 2006, Helsingin Nosturissa maaliskuussa 2009 ja Tavastialla heinäkuussa 2011. Yhtyeen Tuskan esitys sai alan medioissa hyvin vaihtelevia arvosteluja.


title: The Sisters of Mercy

text: Toisin kuin usein luullaan, kappale ”Cry Little Sister” "The Lost Boys" -elokuvan soundtrackilta ei ole The Sisters Of Mercyn vaan Gerard McMannin esittämä.


title: Sharm el-Sheikh

text: Sharm el-Sheikh () on kaupunki Egyptissä Siinain niemimaan eteläkärjessä, Punaisenmeren ja Siinai-vuoren välisellä rantakaitaleella. Sinne tehdään turistimatkoja sukellusmahdollisuuksien houkuttelemina. Vuonna 2006 kaupungissa oli 38 478 asukasta.


title: Sharm el-Sheikh

text: Alun perin Sharm oli kalastajakylä. Israelin valtion perustamisen jälkeen siitä tuli merkittävä Egyptin laivastotukikohta. Israelilaiset valtasivat sen 1956 ja egyptiläiset takaisin 1957. YK:n rauhanturvaajat Siinailla olivat alueella kymmenen vuotta. Kuuden päivän sodassa Israel vei kaupungin jälleen, ja Egypti sai niemimaan takaisin 1982.


title: Sharm el-Sheikh

text: Sharm el-Sheikhissa on sattunut kaksi merkittävää onnettomuutta. Tammikuussa 2004 Flash Airlinesin matkustajakone putosi Punaiseenmereen. Heinäkuussa 2005 autopommit surmasivat yli 80 henkeä.


title: Suomen leijona

text: Suomen leijona voi tarkoittaa seuraavia:


title: Suomenhevonen

text: Suomenhevonen on hevosrotu, jolla on sekä ratsu- että työhevosominaisuuksia ja vaikutusta. Se on ainoa täysin Suomessa kehitetty hevosrotu, jota kutsutaan englanniksi joskus nimityksellä "Finnish Universal" (suomalainen yleishevonen), sillä sen katsotaan sopivan liki kaikkiin hevosen käyttötarkoituksiin Suomessa: maatalous- ja metsätöihin, raviurheiluun, ratsastukseen ja vikellykseen. Suomenhevonen valittiin vuonna 2007 Suomen viralliseksi kansallishevosroduksi.


title: Suomenhevonen

text: Suomenhevosta pidetään yhtenä maailman nopeimmista ja monipuolisimmista kylmäveriroduista, vaikka rodun luokittelu aidoksi kylmäveriseksi on kiistanalaista. Eri lähteiden mukaan suomenhevonen voidaan luokitella kevyeksi kylmäveriseksi, raskaaksi lämminveriseksi tai yleishevoseksi. Suomessa rotua ei kuitenkaan koskaan pidetä lämminverisenä.


title: Suomenhevonen

text: Suomenhevosen kantakirja jakautuu neljään jalostussuuntaan, jotka pyrkivät kehittämään rotua eri tyyppeinä: raskaanpuoleisena työhevosena, kevyenä ravurina, monipuolisena ratsuhevosena sekä sopusuhtaisen pienenä pienhevosena. Jalostussuunnille yhteinen rotumääritelmä määrittelee suomenhevosen voimakkaaksi, monipuoliseksi ja miellyttäväluonteiseksi. Rodun keskikorkeus on 155 senttimetriä ja tyypillisin väritys on rautias, usein liinakko valkoisin merkein.


title: Suomenhevonen

text: Hautalöytöjen perusteella hevosia on ollut Suomen alueella jo keskirautakaudella, mutta näiden hevosten alkuperää ei tunneta. Suomenhevonen ja sitä edeltänyt suomalainen maatiaishevoskanta oli kuitenkin Suomen ainoa hevosrotu vuosisatojen ajan, joten Suomen hevoshistoria on ylipäätään miltei sama kuin suomenhevosen historia. Ensimmäiset asiakirjamerkinnät suomalaisesta hevosesta ovat 1300-luvun vaihteesta. 1500-luvulta alkaen on tietoja monien ulkomaisten lämmin- ja puoliverirotujen vaikutuksesta, jonka tuloksena oli kookkaampi ja paremmin ratsuksi soveltuva suomenhevonen. Rodun kantakirja perustettiin vuonna 1907. Suomen maatalouden koneellistuttua ja suomalaisen ratsuväen jalkauduttua 1900-luvun jälkipuoliskolla suomenhevoskanta romahti yli 400 000 hevosesta alle 20 000:een. Rotu kuitenkin säilyi perinteisen raviurheilukäytön ja myöhemmin myös monipuolisten ratsunominaisuuksiensa ansiosta.


title: Suomenhevonen

text: Rotumääritelmän mukaan suomenhevonen on monipuolinen ja -käyttöinen, keskikokoinen ja tukevarakenteinen hevonen. Ihanteellinen suomenhevonen on monipuolinen, helposti käsiteltävä hevonen, jossa yhdistyvät voima, ketteryys, nopeus ja kestävyys. Suomenhevonen on eloisa, luotettava, valpas ja helppo käsitellä. Rotumääritelmän mukaan luonteessa on tavoiteltavaa ”rehellisyys”; yhteistyöhalukkuus, tottelevaisuus ja into työskennellä. Suomenhevonen on kestävä, terveydeltään hyvä ja yleensä pitkäikäinen. Rotumääritelmän mukaan suomenhevosen pää on kuiva ja profiililtaan suora, ei pitkä tai kupera; korvat ovat sopivan etäällä toisistaan ja lyhyet. Kaulan tulisi olla hyvänmuotoinen, ei joutsenkaulamainen. Rungon tulisi olla pitkänpuoleinen, mutta pyöreämuotoinen ja sopusuhtainen. Lanteen ei tulisi olla tasainen tai hännän kiinnittyä liian ylös. Suomenhevoset ovat lihaksikkaita, ja niillä on hyvä luusto, vankat kuivat jalat sekä vahvat kaviot.


title: Suomenhevonen

text: Rodun yleisin väritys on rautias, mutta muutkin värit hyväksytään. Suomenhevosilla on yleensä tuuheat jouhet, ja vuohiskarvat ovat hieman pitkät. Rodun keskikorkeus on 155 cm. Ponikokoisia eli alle 148 cm korkeita suomenhevosia jalostetaan erillisenä alatyyppinään.


title: Suomenhevonen

text: Suomenhevosen askellajit ovat säännölliset ja joustavat sekä suhteellisen matalat ja vakaat. Rotu on kylmäveriseksi nopea. Se tunnetaan hyvänä ravaajana, ja sitä käytetään Suomessa raviurheilussa.


title: Suomenhevonen

text:
Rodun yleispiirteiden lisäksi suomenhevosella tulisi olla jalostussuuntansa rakenteellisia erityisominaisuuksia. Nykyään suomenhevosen kantakirjassa on neljä jalostussuuntaa, joita luonnehditaan seuraavasti:
Suomenhevonen voidaan hyväksyä useammalle kuin yhdelle jalostussuunnalle.


title: Suomenhevonen

text:
Nykyisin yli 90 prosenttia suomenhevosista on rautiaita. Liinaharja, pään ja jalkojen merkit ovat yleisiä. Perusvärien (rautias, ruunikko, musta) lisäksi rodun geenipoolissa ovat myös kimo, voikkovärit, päistärikkö, rabicano ja hopeavärit. Selkeä sabinokuvio (ei kuitenkaan SB1-tyypin) on melko yleinen, joskin se esiintyy yleensä pienimerkkisenä 1900-luvun valikoivan värijalostuksen johdosta. Rodun lähihistoriassa tunnetaan yksi valkoinen yksilö; se rekisteröitiin rautiaankirjavaksi, ja sitä pidettiin ”sabinovalkoisena”. Yksittäisissä geenitesteissä on varmistettu rodussa esiintyvän myös "SW1"-geeniä, joka tuottaa splashed white -kuvion.
Vuonna 2007 pieni vähemmistö suomenhevosista oli muunvärisiä kuin rautiaita: 6 prosenttia oli ruunikkoja ja 1,2 prosenttia mustia. Päistärikköjä, voikkoja, ruunivoikkoja ja hopeanvärisiä oli muutamia. Värijalostuksen ansiosta ei-rautiaiden suomenhevosten määrä on kasvussa, ja vuonna 2009 mustia ja kimoja suomenhevosia oli jo muutamia kymmeniä.


title: Suomenhevonen

text: Jo 1700-luvulla rautias oli suomalaisten hevosten vallitseva väritys, mutta ruunikkoja, mustia ja kimoja oli nykyistä paljon enemmän. Noin 40 prosenttia hevosista oli rautiaita ja melkein 50 prosenttia mustia tai ruunikoita. Nykytilanteesta poiketen leveät läsit ja korkeat sukat olivat harvinaisia; isot merkit yleistyivät vasta 1900-luvulla. Muutos värien yleisyydessä tapahtui valikoivan jalostuksen kautta. 1900-luvun alussa suomenhevosta pidettiin Suomen kansallisena symbolina, ja kansallismielisyyden vallitessa rodun puhdasjalostuksesta tuli hyvin suosittua. Rautias väritys valittiin suomenhevosen ”alkuperäisimpänä” värinä rodun viralliseksi jalostustavoitteeksi, ja sitä kutsuttiin ”hipposväriksi” Suomen Hippoksen edeltäjän, vastikään perustetun Hevoskasvatusyhdistys Hippoksen mukaan. Kaikkia rautiaasta poikkeavia värityksiä pidettiin todisteena vieraiden rotujen vaikutuksesta, ja suomenhevosesta aiottiin kehittää puhtaasti rautias rotu. Vuoden 1909 jalostusohjesäännössä määrättiin, ettei ”karvaltaan valkoisia, harmaita, voikkoja tai kirjavia” saanut hyväksyä kantakirjaan. Mustien ja ruunikoiden suomenhevosten suosio laski, ja ainakin yksi ruunikko tamma poistettiin kantakirjasta ainoastaan värinsä perusteella. Värijalostus sekä myös muissa maissa suositunväristen hevosten vienti, erityisesti ruunikkojen vienti Ruotsiin, teki rautiaasta vallitsevan värityksen. Suomenhevosen ensimmäisen kantakirjan ensimmäiseen osaan merkityistä oriista 105 olikin rautiaita ja 8 ruunikoita. Muunkin värisiä oriita oli, mutta ne eivät mahtuneet ensimmäiseen niteeseen. Yhdessä vaiheessa rodusta jopa 96 prosenttia oli rautiaita.


title: Suomenhevonen

text: 1900-luvun alun rautiasta suosivan tarmokkaan värijalostuksen ja 1980-luvun geneettisen pullonkaulan vuoksi esimerkiksi kimo ja voikkovärit säilyivät vain yksittäisten pienkasvattajien ansiosta. 1980-luvulla kimoja ja voikkoja suomenhevosia oli yhteensä alle kymmenen. Kaikki nykyiset voikkoväriset suomenhevoset polveutuvat 1920-luvulla eläneen Voikko-nimisen tamman sukulinjasta. Vaikka sekä voikkotekijä että musta väritys ovat rodussa harvinaisia, joitakin mustanvoikkoja suomenhevosia tunnetaan. Niistä ensimmäinen oli vuonna 2009 syntynyt tamma, joka tunnistettiin ja varmistettiin DNA-testillä mustanvoikoksi vuonna 2010. Yksilöä pidetään ”ensimmäisenä [mustanvoikkona suomenhevosena] jos ei koskaan, niin ainakin hyvin, hyvin pitkään aikaan”. Huhtikuussa 2010 syntyi valkovoikolta näyttävä varsa ruunivoikosta isästä ja voikosta emästä. Sinisilmäisellä tammavarsalla oli vaaleanpunainen iho ja hyvin vaalea karva.


title: Suomenhevonen

text: Päistärikköväritys on harvinainen ja jatkuu nykyään vain yhdessä tammalinjassa, joka polveutuu vuonna 1936 syntyneestä rautiaanpäistäriköstä tamma Sonjasta. Vuonna 2010 tunnettiin vain kuusi päistäriköiksi varmistettua suomenhevosta, jotka kaikki ovat vuonna 1987 syntyneen Sonjan tyttärentyttärentyttären, tamma Taika-Tytön jälkeläisiä. Toiseksi viimeinen päistärikkösuku sammui vuonna 1981 syntyneen, jälkeläisittä jääneen oriin Jesper Jr myötä. Kimosukuja on yksi: se polveutuu tamma Pelelaikasta ja erityisesti sen tyttärenpojasta E.V. Johtotähti 1726-93Ta, joka on valiopalkittu työhevossuunnan jalostusori. Toiseksi viimeinen kimosuku sammui tamman Iiris 2275-88R kuoltua vuonna 2010.


title: Suomenhevonen

text: Hopeaväri säilyi kahdesta syystä. Ensinnäkin se vaikuttaa vain mustaan väriin ja jää siksi rautiaissa ”piiloon”. Toiseksi se muuttaa mustaa ja ruunikkoa fenotyyppiä liinaharjaisen rautiaan kaltaiseksi.


title: Suomenhevonen

text: Työhevossuunta on suomenhevosen tyypeistä vanhin, ja se on ollut erillinen jalostussuunta vuodesta 1924 lähtien. Se on suomenhevostyypeistä nykyisin harvinaisin, ja työhevossuunnan kantakirjassa oli noin tuhat hevosta vuonna 2004.


title: Suomenhevonen

text: Työhevostyyppi on raskasrakenteisempi ja pidempirunkoinen kuin ravuri- ja ratsutyypit. Muihin työhevosrotuihin verrattuna suhteellisen pienikokoinen suomenhevonen on varsin voimakas ja voi vetää erittäin raskaita kuormia. Tämän mahdollistaa rodun hyvä vetotyyli, johon kuuluu voimakas irtiotto ja matala, tehokas muoto itse vedon aikana. Suomenhevosen työhevossuunta on painoonsa nähden vahvempi kuin monet suuremmat työhevosrodut. Keskimäärin hevoset kykenevät vetämään noin 80 % painostaan; suomenhevonen voi vetää jopa 110 %. Työhevoskilpailuissa parhaat suomenhevoset saavuttavat vieläkin parempia, jopa 200 % ylittäviä tuloksia.


title: Suomenhevonen

text: Työhevossuunnan jalostukseen tarjottavan suomenhevosella on oltava hyvä rakenne, liikkeet ja luonne, ja lisäksi läpäistävä kaksi koetta: kävelykoe ja joko veto- tai ajettavuuskoe. Näissä kokeissa hevoselle annettavat pisteet lisätään sen luonne- ja liikepisteisiin, mistä saadaan lopullinen työkelpoisuuspistemäärä. Myös hevosen rakenne pisteytetään. Oriitten on työ- ja rakennepisteiden minimirajojen saavuttamisen lisäksi kyettävä ravaamaan kilometri alle kahdessa ja puolessa minuutissa.


title: Suomenhevonen

text: Juoksija- eli ravurisuunta on ollut erillinen jalostussuunta vuodesta 1965 lähtien, jolloin rodun kantakirjan yleishevossuunta jaettiin kahtia ratsu- ja juoksijasuunnaksi. Suomenhevosten määrä pieneni 1900-luvulla, mutta raviurheilun suosio käänsi syntyvyyden uuteen nousuun 1970- ja 1980-lukujen kaikkien aikojen pohjalukemista. Nykyään noin 2 000 suomenhevosta harjoitetaan ravureiksi ja 3 000 kilpailee. Suomenhevosten mestaruusajot, Kuninkuusravit, järjestettiin ensi kerran vuonna 1924. Kuninkuusravit järjestetään yhä vuosittain, ja tapahtumaan osallistuu kymmeniä tuhansia katsojia.


title: Suomenhevonen

text: Suomenhevonen on lämminveriravurirotuja hitaampi kypsymään ja aloittaa kilpauransa yleensä neljän vuoden iässä. Rodun rakenne kestää kuitenkin kilpailurasitusta lämminverisiä paremmin, ja suomenhevosen aktiivinen kilpaura voi olla hyvin pitkä. Suomen raviurheilun sääntöjen mukaan suomenhevonen saa osallistua ravikilpailuihin 3–16-vuotiaana.


title: Suomenhevonen

text: Kylmäveriseksi suomenhevonen on varsin nopea. Virallinen suomenhevosennätys kilometrille on viisinkertaisen ravikuningas Vieskerin vuonna 2002 juoksema 1:19,9aly. Kylmäveristen maailmanennätys pysyi pitkään suomenhevosten nimissä, kunnes ennätyksen rikkoi ruotsalaisori Järvsöfaks vuonna 2005. Tammojen virallinen suomenennätys ja kylmäveristen tammojen maailmanennätys on kaksinkertaisen ravikuningatar I.P. Vipotiinan vuonna 2009 juoksema 1:20,2aly. Suomenhevosten absoluuttinen nopeusennätys 1:19,4aly on ori Siporin nimissä. Sipori ei kuitenkaan voittanut kyseistä lähtöä, joten voimassa olevien sääntöjen mukaan tulosta ei voida laskea viralliseksi suomenennätykseksi. Suomenhevoset ovat olleet raveissa muita pohjoismaisia rotuja vastaan niin ylivoimaisia, että 2000-luvulla suomenhevoset ovat saaneet osallistua Ruotsin ja Norjan ravilähtöihin vain erikseen kutsuttuina.


title: Suomenhevonen

text: Suomenhevoselle tyypillisiä ravurinuraa haittaavia rakennevirheitä ovat etupainoisuus ja takajalkojen käyryys. Ongelmia voi aiheuttaa myös suomenhevosten taipumus niin sanottuun linjaraviin, jossa takajalat seuraavat etujalkojen linjaa. Tällöin takakaviot saattavat iskeä etujalkoihin, mikä voi aiheuttaa ravin epäpuhtautta tai sortumisen väärään askellajiin. Kavioniskemiä voi ehkäistä jonkin verran huolellisella kengityksellä. Suomenhevosilla on myös taipumusta etujalkojen kavioruston luutumaan. Taipumus vahvistuu iän myötä ja vaikuttaisi olevan periytyvä. Kavioruston luutuma on yleinen raskailla hevosroduilla. Luutumasta kärsivillä suomenhevosilla tehty tutkimus osoitti, että rodulle on tyypillistä pitkä ja matalakantainen kavio, ja että luutuma korreloi kavion kannan korkeuden kanssa.


title: Suomenhevonen

text: Ratsuhevossuunnan suomenhevonen on pystyvä ja luotettava ratsu. Siltä puuttuu kansainvälisen korkeatasoisen hevosurheilun vaatimia ominaisuuksia, mutta kokonsa ja hyvän luonteensa ansiosta se soveltuu sekä aikuisten että lasten käyttöön.


title: Suomenhevonen

text: Ratsusuunnan suomenhevosella tulisi olla hyvä ryhti, pitkä kaula, pieni pää, loiva lapa ja selväpiirteinen säkä. Runko ei saisi olla liian pitkä. Suomenhevosjalostus on tehnyt rodusta kevyemmän ja pidempikaulaisen sekä parantanut askellajeja ja vähentänyt rakennevirheitä. Muutokset ovat parantaneet nykyisen suomenhevosen ominaisuuksia ratsuna ja helpottavat työskentelyä peräänannossa. Ratsusuunnan eläinten luonnekin vaikuttaa muuttuneen hieman eloisammaksi. Ratsusuunnalle kantakirjattavalta hevoselta vaaditaan joko sijoitusta helppo A -tason kouluratsastus- tai valjakkoajokilpailussa tai helppo B -tasoisen kouluratsastuskokeen läpäisemistä. Lisäksi sen on läpäistävä hyppy-, ratsastettavuus- ja askellajikokeet. Tamma voidaan hyväksyä pelkän ratsastettavuus- ja askellajikokeen perusteella.


title: Suomenhevonen

text: Vaikka suomenhevosta pidettiinkin pitkään lähinnä maatalouseläimenä, rotu oli 1600-luvulta aina toisen maailmansodan loppuun Suomen ratsuväen käytössä ratsuna. Suomen maatalouden koneellistuttua 1960- ja 1970-luvuilla ei ollut varmaa, että suomenhevonen siirtyisi ratsastuskäyttöön, vaikka sen vuosisatainen käyttö ratsuväessä olikin todistanut sen ratsuksi soveltuvan. Suomenhevosella oli vahva imago valjastettuna työhevosena, ja se yhdistyi mielikuvissa entisaikaiseen maalaiselämään. Ratsastusharrastuksen suosion kasvaessa 1960-luvulla käytettiin ratsuina mieluiten ulkomailta tuotuja hevosia ja poneja; kevytrakenteiset hevoset edustivat nykyaikaisuutta, vapaa-aikaa ja vaurautta, suomenhevonen puolestaan nähtiin karkeana ja epähienona. Ratsusuunnan kantakirja erotettiin yleishevossuunnasta vuonna 1971. Ensimmäisen vuosikymmenen ajan sen kasvu oli hidasta, nähtiinhän suomenhevosen käyttö ratsuhevosena tuolloin suorastaan naurettavana.


title: Suomenhevonen

text: Suomenratsut ry (SuoRa) perustettiin vuonna 1974 edistämään suomenhevosen ratsukäyttöä, ja ratsastusharrastuksen suosion ja SuoRan tuen myötä myös ratsutyypin suomenhevoset alkoivat saada jalansijaa. Vielä 1970-luvun lopulla SuoRa arvioi vain 300 suomenhevosen olevan ratsastuskäytössä. Suomenhevosravurien kasvatus oli kuitenkin kehittänyt rotua kevyemmäksi ja nopeammaksi, mikä edisti myös ratsupuolen tavoitteita. Suomen valtion hevoskasvatuslaitos Ypäjällä perustettiin 1970-luvulla. Ypäjä oli ensimmäinen laajempaa ratsusuomenhevosjalostusta harjoittanut taho. Ypäjän monet laadukkaat ja menestyksekkäät kasvatit toivat suomenhevoselle suosiota ja uskottavuutta ratsuna. Hitaan alun jälkeen suomenhevosta on arvostettu ratsuna yhä enemmän. Nykyään ensisijaisesti ratsastuskäytössä on yli 5 000 suomenhevosta. Ratsusuunnan suomenhevosista on kysyntää, kun taas ravurisuunta kärsii ylitarjonnasta.


title: Suomenhevonen

text: Pienhevossuunnan jalostukseen hyväksyttävä hevonen voi olla korkeintaan 148 cm korkea sekä sä’än että lautasten kohdalta. Hevosen on myös läpäistävä joko ajettavuus- tai ratsastettavuuskoe. Tämän lisäksi hevosen suku tutkitaan: kookkaammista linjoista polveutuvia satunnaisia pieniä yksilöitä ei hyväksytä. Suomenpienhevosen tulisi olla sopusuhtaisen pieni joka osaltaan ja olla ominaisuuksiltaan samanlainen kuin kookkaammat suomenhevoset. Erityisesti kiinnitetään huomiota pienhevosen luonteeseen, tottelevaisuuteen ja yhteistyöhalukkuuteen.


title: Suomenhevonen

text: Suomenpienhevonen soveltuu miltei kaikkeen mihin kookkaammatkin suomenhevoset. Poikkeuksena on raskas vetotyö johtuen tyypin pienuudesta ja vähäisemmistä voimista. Jotkin pienhevosyksilöt ovat kuitenkin pystyneet kilpailemaan tasavertaisesti työhevoskilpailuissa ja jopa päihittämään kookkaampia yksilöitä. Moni pienhevonen on hyväksytty pienhevoskantakirjan lisäksi ravurikantakirjaan, koska pienikokoiset suomenhevoset ovat raviurheilussa kutakuinkin tasaveroisia suurempien rotutoveriensa kanssa. Valjakkoajossa pienestä koosta on jopa hyötyä paremman ketteryyden myötä. Suomenpienhevoset ovat suosittuja myös ratsastuskoulu- ja terapiaratsuina.


title: Suomenhevonen

text:
Vuonna 1971 perustettu suomenpienhevossuunta on sektioista uusin: ravureita ja ratsuja oli jo aiemmin jalostettu yhdistetyssä yleishevossuunnassa vuodesta 1924 alkaen. Kun suomenpienhevossuunta perustettiin, suomenhevosta oli jalostettu kookkaammaksi vuosisatojen ajan, eikä pienikokoisia sukulinjoja ollut montaa jäljellä. Suomenpienhevonen on yhä suomenhevosen tyypeistä harvinaisin: kantakirjassa oli vuonna 2010 vain noin 80 oritta ja 420 tammaa.
Suomenhevoseksi voidaan rekisteröidä hevonen, jonka molemmat vanhemmat on rekisteröity suomenhevosiksi, tai joka todistettavasti polveutuu vähintään kolmen sukupolven ajalta suomenhevosista. Suomenhevoskantakirjaan ja samalla -jalostukseen hyväksyttävän hevosen on täytettävä suomenhevosen rotumääritelmässä luetellut ominaisuudet suorituskyvyn, rakenteen, luonteen ja joissain tapauksissa myös jälkeläisten laadun suhteen. Kantakirjaan tarjottavan hevosen on oltava vähintään 4-vuotias suomenhevoseksi rekisteröity ori tai tamma. Kantakirjauslautakunta arvioi kantakirjaustilaisuudessa tarjottavan hevosen ominaisuudet ja suorituskyvyn halutulla alalla: ratsuna, ajohevosena, ravurina tai työhevosena. Kaikilta paitsi ravurisuunnalle tarjottavilta hevosilta arvioidaan myös tyyppi eli rakenteellinen soveltuvuus aiotulle jalostussuunnalle. Yksilö, jota ei hyväksytä kantakirjaan omien ominaisuuksiensa puolesta, voidaan hyväksyä myös jälkeläisten perusteella. Tällöin jälkeläisten kilpailumenestys tai kantakirjaustulokset tutkitaan, ja mikäli niiden taso on tarpeeksi hyvä, niiden vanhempi voidaan hyväksyä kantakirjaan. Myös päinvastainen on mahdollista: jos kantakirjatun hevosen jälkeläisillä esiintyy perinnöllisiä vikoja tai sairauksia, se voidaan poistaa kantakirjasta. Ori voidaan poistaa kantakirjasta, jos sen jälkeläisten kilpailumenestys tai kantakirjatulokset ovat selvästi keskitasoa heikommat.


title: Suomenhevonen

text: Kävelykokeen suorittavat vain työhevossuunnalle tarjottavat suomenhevoset. Koe mittaa hevosen kestävyyttä kuormaa vedettäessä. Kokeessa hevonen vetää 500 kilogramman painoista kuormaa 500 metrin matkan käynnissä. Kilometrille laskettava aika ei saa ylittää kymmentä minuuttia. Kymmenen minuutin tuloksesta hevonen saa neljä pistettä, ja jokaista tämän ajan alittavaa puolta minuuttia kohden annetaan lisäpiste. Korkein mahdollinen pistemäärä on kymmenen, johon oikeuttaa alle kahdeksan ja puolen minuutin tulos.