title: Frankium

text:
Lyhyestä puoliintumisajastaan huolimatta frankiumia voidaan käytännössä käyttää aktiniumin tunnistamiseen näytteestä. Alkuperäisen näytteen eristetystä aktiniumista erotetaan kolmen tunnin kuluttua frankium, jonka β-aktiivisuus Fr isotoopille mitataan. Menetelmä mahdollistaa aktiniumin tunnistamisen näytteestä riittävällä tarkkuudella kun läsnä on muita radioaktiivisia alkuaineita.
Frankiumin yksinkertaisen atomirakenteen ja suuren atomimassan vuoksi se on hyödyllinen tutkittaessa luonnon perusteorioita. Yksinkertaisen rakenteen vuoksi elektronien väliset vuorovaikutukset ovat muita alkuaineita pienemmät, mikä mahdollistaa sen, että frankiumille voidaan laskea erittäin tarkasti elektroniset aaltofunktiot.


title: Ensimmäinen kirje korinttilaisille

text: Ensimmäinen kirje korinttilaisille eli 1. Korinttolaiskirje () on yksi Uuden testamentin kirjeistä. Sen on kirjoittanut apostoli Paavali Korintissa sijainneelle seurakunnalle. Kirjettä voi pitää Paavalin eettisen opetuksen pääkirjeenä, siinä missä Roomalaiskirje on hänen opillinen pääkirjeensä.


title: Ensimmäinen kirje korinttilaisille

text: Paavali on kirjoittanut kirjeen noin vuonna 56–57. Korintin kaupunki sijaitsi liikenteellisesti ja erityisesti merenkulun kannalta keskeisellä paikalla kapean kannaksen kohdalla. Siksi kaupunki tunnettiin paheiden pesänä. Paavali joutui siksi kirjoittamaan kaupunkiin usein ja paimentamaan seurakuntia kirjeissään tiukasti mutta lempeästi.


title: Ensimmäinen kirje korinttilaisille

text: Jakeessa 1. Kor. 5:9 Paavali viittaa aiemmin samalle Korintin seurakunnalle kirjoittamaansa kirjeeseen. Se on todennäköisesti kadonnut ja siksi tuntematon, aikaisempi kirje. Myöhemmin Paavali kirjoitti seurakunnalle myös Toisen kirjeen korinttilaisille, joka oli todellisuudessa puolestaan neljäs kirje.


title: Ensimmäinen kirje korinttilaisille

text: Ensimmäinen korinttilaiskirje on syntynyt vastauksena kysymyksiin, joita seurakunta kohtaa eläessään kristinuskolle täysin vieraan kulttuurin keskellä. Kirjeen sisällöstä voidaan päätellä, että seurakunnassa esiintyi ennen kaikkea erilaisia ristiriitoja, epäjumalien palvomista, ehtoollisen vääränlaista viettämistä, aviollisia ongelmia ja siveettömyyttä. Tämä kirje on Paavalin niin sanottu eettinen kirje, sillä hän tarttuu kirjeessään kristinuskon moniin henkilökohtaisen elämän ja seurakunnan käytännöllisiin ongelmiin.


title: Ensimmäinen kirje korinttilaisille

text: Kirjeen tunnetuin kohta on rakkautta käsittelevä luku 13, jota lainataan yleisesti häissä. Sen tunnettuja kohtia ovat muun muassa:


title: Ensimmäinen kirje korinttilaisille

text: Vaikka tämä luku luetaankin yleensä häissä, jossa kohteena on mies ja nainen, niin kohdat todellisuudessa käsittelevät ihmisen ja Jumalan välistä rakkautta. Kaikki kohdat ensimmäisessä korinttilaiskirjeessä, jotka kertovat rakkaudesta, niin on ihmisen ja Jumalan välistä rakkautta. Sitä, kuinka Jumala on antanut poikansa, jotta hän voisi sovittaa ihmisten synnit maan päällä.


title: Ensimmäinen kirje korinttilaisille

text: Muita tunnettuja lainoja:


title: Toinen kirje korinttilaisille

text: Toinen kirje korinttilaisille eli 2. Korinttolaiskirje () on yksi Uuden testamentin kirjeistä. Sen on kirjoittanut apostoli Paavali Korintissa sijainneelle seurakunnalle.


title: Toinen kirje korinttilaisille

text: Nykyään tutkijat ovat lähes yksimielisiä siitä, että kirje on koottu vähintään kahdesta erillisestä kirjeestä. Yleisesti ajatellaan lukujen 1-9 olevan alun perin itsenäinen kirje, samoin kuin lukujen 10-13. Päällimmäinen syy tähän on siinä, että jaksojen tyylit poikeavat toisistaan jyrkästi. Siinä missä luvut 1-9 ovat luonteeltaan sovittelevia, puolustaa Paavali luvuissa 10-13 kiivaasti apostolin asemaansa. Lähes yksimielisiä tutkijoiden keskuudessa ollaan lisäksi siitä, että jakeet 2.Kor.6:14-7:1 eivät ole alun perin Paavalin sanelemia, vaan ne on lisätty kirjeeseen siinä vaiheessa, kun se on toimitettu yhdeksi kokonaiseksi kirjeeksi.


title: Toinen kirje korinttilaisille

text: Erimielisyys tutkijoiden kaskuudessa liittyy lähinnä siihen kumpi kirjeistä on varhaisempi. Teoria, jonka mukaan luvut 10-13 muodostaisivat varhaisemman kirjeen, olettaa juuri lukujen 10-13 sisältävän Paavalin jakeissa 2:3-4 mainitseman aikaisemman kirjeen, jota joskus kutsutaan "Kyynelkirjeeksi". Tämän teorian mukaan luvut 1-9 muodostaisivat myöhemmän kirjeen, jonka Paavali olisi kirjoittanut Korinttiin kriisitilanteen ratkettua. Tämäkin teoria, kuten yleensä kaikki teoriat, on kuitenkin jossain määrin kiistelty. Teoria on saanut osakseen kritiikkiä mm. siitä, etteivät luvut 10-13 sopisi Paavalin kuvaukseen siitä, kuinka hän kirjoitti "suuressa tuskassa, sydän raskaana ja kyynelsilmin", vaan kirjeen sävy on enemmänkin vihainen. Kuitenkin voidaan hyvin olettaa Paavalin hieman pehmittäneen aikaisemman kirjeensä sävyä sovun synnyttyä.


title: Toinen kirje korinttilaisille

text: Toisen teorian mukaan luvut 1-9 muodostaisivat varhaisemman kirjeen, jonka sovitteleva sävy ei kuitenkaan ollut onnistunut ratkaisemaan Korintissa syntynyttä kriisiä. Tämän vuoksi olisi Paavali joutunut uudemman kerran puuttumaan tilanteeseen vielä ankarammin sanoin ja kirjoittanut kirjeen joka sisälsi luvut 10-13. Näin ollen ns. "Kyynelkirje" olisi kadonnut. Tämän näkemyksen puolustajat vetoavat mm. siihen, että jakeissa 8:16-18 Paavali kertoo lähettävänsä Tituksen ja "erään toisen veljen" Korinttiin. Teorian mukaan tähän tapahtumaan Paavali viittaisi jakeessa 12:18 jo tapahtuneena asiana. Tätäkin näkemystä voidaan kuitenkin kritisoida esimerkiksi siitä, ettei voida varmasti tietää onko kyse samasta tapahtumasta. Varsinkin kun jakeessa 7:7 Paavali puhuu Tituksen aiemmasta vierailusta korinttilaisten luona ja kirjoittaa Tituksen kertoneen heidän innosta/kiivaudesta Paavalin hyväksi. Lisäksi jakeessa 8:22 Paavali puhuu lähettävänsä "vielä erään veljen" eli kolmannen veljen, jota ei kuitenkaan jakeessa 12:18 mainita lainkaan.


title: Toinen kirje korinttilaisille

text: Jonkin asteisen sovun on täytynyt kuitenkin syntyä, sillä Paavali on myöhemmin kirjoittanut Roomalaiskirjeen Korintista käsin. Toisaalta jotkin tutkijat pitävät Paavalin Roomalaiskirjeen jakeessa 15:23 esittämää kuvausta siitä, ettei hänellä "enää ole tehtävää näillä seuduilla" todistuksena siitä, että välit korinttilaisten kanssa olisivat menneet lopullisesti poikki. Toiset taas olettavat Paavalin tarkoittaneen sitä, että hänen evankelioimistyönsä Korintissa on saatettu päätökseen.


title: Toinen kirje korinttilaisille

text: Mikäli kirje olisi alun perin kokonainen, olisi se todellisuudessa neljäs tai viides Paavalin Korintin seurakunnalle kirjoittamista kirjeistä, joista meille on säilynyt tieto. Mikäli kirjeitä oli neljä, olisivat ensimmäinen ja kolmas kirje tämän teorian mukaan kadonneet. Näin ollen todellisuudessa toinen kirje olisi Ensimmäinen kirje korinttilaisille, ja neljäs kirje Toinen kirje korinttilaisille. Nykytutkimuksen valossa ei kuitenkaan ole uskottavaa, että kirje olisi alun perin ollut yksi kokonainen kirje. Samoin ei voida olla täysin varmoja Paavalin Korinttiin lähettämien kirjeiden lukumäärästä.


title: Toinen kirje korinttilaisille

text: Ei tiedetä varmasti, millainen vaikutus kirjeellä oli seurakunnalle. Paavali vieraili Korintissa pian kirjeen kirjoittamisen jälkeen (Apt. 20:2-3) ja viipyi siellä kolme kuukautta. Samaan aikaan hän kirjoitti Roomalaiskirjeen, ja lähetti seurakunnan merkkihenkilöiltä terveisiä Rooman seurakunnalle. Mikäli teoria, jonka mukaan luvut 10-13 muodostaisivat ns. "Kyynelkirjeen" pitää paikkaansa, voidaan lukujen 1-9 perusteella olettaa sovun syntyneen.


title: Toinen kirje korinttilaisille

text: Kirje antaa Paavalista hyvin inhimillisen kuvan. Se osoittaa inhimillistä haavoittuvuutta, henkistä vahvuutta, syvintä kiintymyksen tunnetta, ankaruutta, ironiaa, nuhtelua, itsensä puolustamista, oikeutettua omanarvontuntoa, heikkojen ja kärsivien puolustamista, sekä intoa Kristuksen kirkon eteenpäinviemiseen ja sen jäsenten hengellisen elämän edistämiseen.


title: Toinen kirje korinttilaisille

text: Kirjeen sisältö voidaan jakaa seuraavasti:


title: Kirje galatalaisille

text: Kirje galatalaisille eli Galatalaiskirje () on yksi Uuden testamentin kirjeistä. Sen on kirjoittanut apostoli Paavali Galatiassa sijainneille seurakunnille.


title: Kirje galatalaisille

text: Paavali oli perustanut Galatian seurakunnat itse aikaisemmilla matkoillaan (Ap.t. 16:6; Gal. 1:8; 4:13, 19). Ne koostuivat lähinnä pakanuudesta kääntyneistä kristityistä, mutta niihin kuului myös jonkin verran juutalaiskristittyjä. Nämä halusivat liittää juutalaisia sääntöjä ja tapoja kristinuskoon. Suurin osa alkukristillisestä kirkosta oli tällä kannalla.


title: Kirje galatalaisille

text: Paavali kirjoitti kirjeen hyökkäykseksi tätä näkemystä vastaan. Paavali halusi palauttaa galatalaiset evankeliumin yksinkertaiseen ja vapauttavaan sanomaan. Samalla hän joutui puolustamaan omaa toimivaltaansa apostolina.


title: Kirje galatalaisille

text: Kirje on todennäköisesti kirjoitettu hyvin pian Paavalin toisen Galatiassa käynnin jälkeen (Ap.t. 18:23). Kirjeessä olevat viitteet tukevat tätä. Kirjeessä mainittu käynti Jerusalemissa (Gal. 2:1-10) on sama kuin Apostolien teoissa mainittu käynti (Ap.t. 15), ja Paavali puhuu siitä menneessä aikamuodossa. Näin kirje on kirjoitettu apostolisen neuvoston kokoontumisen jälkeen. Kirjeen yhtäläisyydet Roomalaiskirjeen kanssa ovat johtaneet johtopäätökseen, että ne on kirjoitettu samaan aikaan, eli talvella 57–58 Paavalin ollessa Korintissa (Ap.t. 20:2-3). Galatalaiskirje on kuitenkin selvästi kirjoitettu enemmän kiireellä ja ajankohdan vaatimusten mukaan, kun taas Roomalaiskirje on kirjoitettu systemaattisemmin. Niiden sisällössä on kuitenkin hyvin paljon yhteistä.


title: Kirje galatalaisille

text: Kirjeen pääteemana on kysymys siitä, koskeeko juutalainen laki kristittyjä. Kirje pyrkii todistamaan juutalaisia vastaan, että ihmiset tulevat vanhurskaiksi yksin uskosta, ilman Mooseksen lain vaatimia tekoja.


title: Kirje galatalaisille

text: Johdanto-osan (Gal. 1:1-10) jälkeen Paavali puhuu asioista, jotka ovat saaneet aikaan kirjeen kirjoittamisen.Galatalaiskirje ja Roomalaiskirje yhdessä muodostavat todisteen sille, että vanhurskauttaminen ei tapahdu ihmisen ansioilla, ei moraalisilla teoilla eikä uskonnollisilla riiteillä tai seremonioilla, vaikka niillä olisikin jumalainen alkuperä. Sen sijaan vanhurskaus on ilmainen lahja, joka tulee ainoastaan Jumalan armosta niille jotka ovat ottaneet Jeesuksen vastaan.


title: Kirje galatalaisille

text: Kirjeen loppupuolella (6:11) Paavali kirjoittaa: "Katsokaa, miten suurin kirjaimin minä nyt omakätisesti kirjoitan teille!" Tästä voidaan päätellä, että tämä on ollut hyvin poikkeuksellista. Hänellä oli yleensä tapana kirjoittaa ainoastaan aivan viimeinen lopputervehdys ja siunaus omin käsin, ja muun osan kirjeestä oli kirjoittanut kirjuri sanelusta. Tässä kohden Paavali kuitenkin otti kynän kirjuriltaan, ja kirjoitti lopun itse. Tämä johtuu mahdollisesti siitä, että tuohon aikaan väärennettyjä kirjeitä oli alettu esittää Paavalin nimissä (1 Tess. 2:2, 3:17). Paavali halusi ehkä antaa pidemmän näytteen käsialastaan, toimenpiteenä väärennöksiä vastaan. Lopetuksessa Paavali esittää yhteenvedon kirjeestä suppeilla, nopeilla, toisiinsa liittymättömillä lauseilla. Hän kirjoittaa myös isoilla kirjaimilla (kreikaksi "pelikois grammasin"), joka mahdollisesti symboloi hänen sielunsa energisyyttä ja päättäväisyyttä.


title: Kirje efesolaisille

text:
Kirje efesolaisille eli Efesolaiskirje () on yksi Uuden testamentin kirjeistä.
Kirjeen sisällyksenä on kristillinen seurakunta, johon Kristus on yhdistänyt niin pakanat kuin juutalaisetkin, sekä sen jäsenten keskinäiset velvollisuudet. Perinteisen näkemyksen mukaan sen on kirjoittanut apostoli Paavali Efesoksessa sijainneelle seurakunnalle. Suurin osa nykytutkijoista ei pidä kirjettä Paavalin kirjoittamana, ja ajoittaa sen vuosille 80–90 jaa.


title: Kirje efesolaisille

text: Vaikka kirjeen aloitus (1:1) selvästi sanoo, että Paavali olisi kirjeen kirjoittaja ja Efesoksen seurakunta sen vastaanottaja, tähän liittyy muutamia ongelmia. Ensinnäkin, vanhimmista tunnetuista käsikirjoituksista puuttuvat sanat "Efesoksessa asuvia", jolloin alussa sanotaankin vain "Paavali, Jumalan tahdosta Kristuksen Jeesuksen apostoli, tervehtii ... Kristukseen Jeesukseen uskovia pyhiä". Toisekseen, kirjeessä ei ole mitään viittauksia efesoslaisiin henkilöihin tai mihinkään, mitä Paavali olisi kokenut kaupungissa. Kolmannekseen, sellaiset lauseet kuin "Saatuani kuulla teidän uskostanne" (1:15) viittaavat siihen, ettei kirjoittajalla ole mitään oman käden tietoa kirjeen kohteena olevasta seurakunnasta. Apostolien tekojen mukaan Paavali vietti kuitenkin huomattavasti aikaa Efesoksessa ja oli yksi seurakunnan perustajista.


title: Kirje efesolaisille

text: Näitä ongelmia on yritetty selittää erilaisilla teorioilla. Yhden teorian mukaan kirjoittaja olisi ollut joku, joka käytti Paavalin kirjoituksia paljon ja halusi siksi antaa Paavalille kunnian kirjeestä. Tämä ei kuitenkaan selitä sitä, että kirjeestä puuttuvat viittaukset Efesokseen. Toisen teorian mukaan Paavali olisi kirjoittanut kirjeestä useita kopioita eri seurakunnille, ja kirjeen alussa olevaa tervehdystä vaihdettiin tarpeen mukaan. Tällöin kirjeen varsinaisen sisällön ei ollutkaan tarkoitus olla suunnattu nimenomaisesti jollekin tietylle seurakunnalle. Myös molemmat selitykset ovat mahdollisia, jolloin kirje olisi Paavalin nimissä lähetetty kiertokirje.


title: Kirje efesolaisille

text: Esimerkiksi Kirje kolossalaisille on lähinnä poleeminen, ja sen tarkoitus oli vastustaa joitakin ajatuksia, jotka olivat päässeet hiipimään seurakuntiin. Kirje efesolaisille ei näytä saaneen alkuaan mistään erityisestä syystä, vaan se on yksinkertaisesti Paavalin rakkaudenosoitus vastaanottavalle seurakunnalle, ja osoitus siitä, että hän haluaa seurakunnan saavan oikean opetuksen evankeliumista.


title: Kirje efesolaisille

text: Kirje koostuu seuraavista osista:


title: Gadolinium

text: Gadolinium on lantanoideihin kuuluva pehmeä ja hopeanvalkoinen alkuaine, jonka CAS-numero on 7440-54-2. Sen kemiallinen merkki on Gd () ja järjestysluku 64. Se on suhteellisen vakaa kuivassa huoneilmassa eikä se reagoi veden kanssa. Gadolinium muuttuu 17 celsiusasteessa ferromagneettiseksi ja alle yhden kelvinin lämpötilassa suprajohtavaksi. Vaikka se kuuluu harvinaisiin maametalleihin, sitä löytyy suhteellisen runsaasti maankuoresta, nelinkertaisesti verrattuna tinaan. Suurimmat gadoliniumkaivokset sijaitsevat Yhdysvalloissa, Kiinassa, Brasiliassa, Intiassa ja Sri Lankassa sekä Australiassa.


title: Gadolinium

text: Aineella ei ole eliöiden kannalta merkitystä, mutta gadoliniumin suolojen on havaittu olevan hyödyksi lääketieteellisissä hoidoissa ja alkuaineeseen pohjautuvia yhdisteitä käytetään varjoaineena magneettikuvauksessa. Lisäksi sillä vahvistetaan CD-levyjen rakennetta ja käytetään television ruuduissa. Gadoliniumin tiheys on 7,9 g/cm³ ja sen sulamispiste on 1 585 K ja kiehumispiste on 3 523 K.


title: Gadolinium

text: Alkuaineen historia alkaa vuodesta 1780, jolloin löydettiin musta mineraalinäyte Ytterbyn kivilouhimosta Tukholman läheltä. Suomalainen mineralogi ja kemisti Johan Gadolin sai vuonna 1792 tutkittavakseen näytteen, josta hän eristi yttriaksi kutsuttua yttriumin oksidia. Tuloksensa hän julkaisi vuonna 1794 ja Gadolinin tutkima mineraali nimettiin vuonna 1800 gadoliniitiksi.


title: Gadolinium

text: Noin vuosisata myöhemmin (vuonna 1880) sveitsiläinen kemisti Jean Charles Galissard de Marignac havaitsi spektroskopiatutkimuksissaan todisteita uudesta aineesta, josta hän alkoi käyttää alustavasti nimeä Yα. Kuusi vuotta myöhemmin ranskalainen kemisti Paul-Emile Lecoq de Boisbaudran sai valmistettua näytteitä samasta aineesta, jota hän oli erottanut samarskiitti-mineraalista peräisin olleesta didymia-näytteestä. Marignacin kanssa käydyn kirjeenvaihdon tuloksena Boisbaudran esitti Ranskan tiedeakatemialle vuonna 1886 Yα:ksi nimetyn aineen uudelleennimeämistä "gadoliniumiksi" ja kemialliseksi lyhenteeksi Gd.


title: Gadolinium

text: Täysin yksiselitteistä ei ole miten alkuaine on nimetty, sillä se voi olla nimetty joko suoraan tai epäsuoraan Johan Gadolinin mukaan. Epäsuorassa tapauksessa alkuaine olisi nimetty Gadolinin löytämän gadoliniitin mukaan. Useimmiten eponyyminä mainitaan Gadolin eikä gadoliniittia. Tässä tapauksessa gadolinium olisi ainoa luonnollinen alkuaine, joka on nimetty henkilön mukaan. Alkuaine samarium on nimetty samarskiitti-mineraalin mukaan, joka taas sai nimensä tuntemattoman venäläisen kaivosinsinööri Vasilij Evgrafovič Samarskij-Byhovecin (1803–1870) mukaan.


title: Gadolinium

text: Luonnossa esiintyvä gadolinium koostuu seitsemästä isotoopista, joista kuusi on pysyviä: Gd (osuus 24,84 %), Gd (21,86 %), Gd (20,47 %), Gd (15,65 %), Gd (14,8 %), Gd (2,18 %) ja yksi on radioaktiivinen Gd (0,20 %). Alkuaineella on yhteensä 32 tunnettua radioaktiivista isotooppia joiden massaluvut vaihtelevat välillä 133–169 ja joiden puoliintumisajat vaihtelevat 1,1 sekunnista (Gd) 1,08×10 vuoteen (Gd).


title: Gadolinium

text: Gadoliniumin isotoopilla Gd on erittäin suuri termisten neutronien sieppausala, 259 000 barnia, ja luonnossa esiintyvällä gadoliniumin isotooppien sekoituksella 49 000 barnia. Tästä syystä alkuaine soveltuu hyvin neutroniradiografian käyttöön. Toisaalta sillä on myös nopea palamisaika, rajoittaen sen käyttökelpoisuutta ydinreaktorin säätösauvojen materiaalina. Gadolinium tulee suprajohtavaksi alle 1 kelvinissä. Se on voimakkaasti paramagneettinen huoneenlämpötilassa, ja alle +16 °C:n lämpötilassa se tulee ferromagneettiseksi. Sitä korkeammissa lämpötiloissa rauta, koboltti ja nikkeli ovat ainoat alkuaineet, joilla on ferromagneettisia ominaisuuksia.


title: Gadolinium

text: Gadoliniumia käytetään eräissä mikroaaltosovellutuksissa, gadoliniumyhdisteitä väritv-putkissa fosforiaineena ja kontrastiaineena lääketieteellisessä magneettiresonanssikuvauksessa (MRI). Sitä käytetään myös CD-levyjen ja tietokonemuistien valmistuksessa, ja CANDU-ydinreaktorien hätäsulkumittareina. Metallurgiassa jo 1% gadoliniumia parantaa mm. raudan ja kromin työstettävyyttä ja kestokykyä korkeaa lämpötilaa ja hapettumista vastaan.


title: Gadolinium

text: Gadoliumilla ilmenee magnetokalorinen ilmiö. Siinä magneettikenttään joutuessaan kappale lämpenee ja poistuessaan jäähtyy. Erityisesti ilmiö on huomattavasti voimakkaampi gadoliniumin Gd(SiGe) -seoksella kuin puhtaalla gadoliniumilla. Ilmiötä voidaan mahdollisesti hyödyntää kylmäkoneissa, siten että gadoliniumkappale jäähdytetään vaikkapa vesivirralla, kun se on magneettikentässä. Kun kappale poistetaan magneettikentästä sen lämpötila laskee. Tällä viilenneellä kappaleella sitten jäähdytettäisiin varsinaista jäähdytyskohdetta jäähdyttävää virtausta.


title: Kirje filippiläisille

text: Kirje filippiläisille eli Filippiläiskirje () on yksi Uuden testamentin kirjeistä. Sen on kirjoittanut apostoli Paavali Filippoissa (myös "Filippi") sijainneelle seurakunnalle.


title: Kirje filippiläisille

text: Lähes kaikki raamatuntutkijat hyväksyvät sen, että kirjeen on kirjoittanut kokonaisuudessaan apostoli Paavali. Ainoa poikkeus ovat sen jakeet 2:5-11, joka on todennäköisesti ollut varhaiskristillinen hymni, jota Paavali on vain lainannut.


title: Kirje filippiläisille

text: Vuonna 1845 F. C. Baur kuitenkin kyseenalaisti sen, että Paavali olisi kirjoittanut kirjeen. Tämä perustui siihen, että hänen mukaansa kirjeen alussa (1:1) mainittuja "seurakunnan kaitsijoita ja palvelijoita" (piispoja ja diakoneja) ei ole virkoina ollut olemassa vielä Paavalin aikaan. Nykyään useimmat tutkijat kuitenkin pitävät tätä mahdollisena, sillä mikään ei puhu sen puolesta, etteivät kyseiset virat olisi voineet olla olemassa jo hänen aikanaan.


title: Kirje filippiläisille

text: Paavali kirjoitti kirjeen niiden kahden vuoden aikana, jolloin hän oli "kahleissa" (1:7-13) Roomassa, todennäköisesti loppuvuodesta 61 tai alkuvuodesta 62. Kirje oli osoitettu itäisessä Makedoniassa sijainneen Filippoin seurakunnalle, joka oli koko Euroopan ensimmäisiä seurakuntia. Paavalilla ja seurakunnalla oli hyvin läheiset siteet. Seurakunta auttoi Paavalia tämän työssä, ja Paavali puolestaan kiittää seurakuntaa tästä usein (Ap.t. 20:33-35; 2 Kor. 11:7-12; 2 Tess. 3:8). Filippoilaiset olivat köyhiä mutta anteliaita, ja halusivat edistää lähetystyötä. He olivat lähettäneet lähettiläänsä Epafroditoksen auttamaan Paavalia. Epafroditos vei kirjeen Filippoihin palatessaan.


title: Kirje filippiläisille

text: Kirjeen sisältö antaa mielenkiintoisen väläyksen siihen, mikä oli kirkon tila Roomassa Paavalin ollessa siellä. Paavali kirjoittaa, että hänen vankeutensa ei ollut esteenä evankeliumin saarnaamiselle, vaan pikemminkin kääntyi eduksi. Evankeliumi levisi nopeasti roomalaisten sotilaiden keskuudessa, sillä Paavali oli jatkuvasti kosketuksissa heihin. Näin kristittyjen määrä Roomassa lisääntyi nopeasti.


title: Kirje filippiläisille

text: Kirjeessä esitetyt opinkohdat muistuttavat huomattavasti Roomalaiskirjeen opetuksia. Fililippiläiskirje 3:20 ja Efesolaiskirje 2:12,19 taas esittävät ensimmäistä kertaa Paavalin kirjeissä kirkon ikään kuin kaupunkina tai yhdyskuntana. Kirjeessä korostetaan myös entistä selvemmin ajatusta Kristuksen armon ja henkilökohtaisen suuruuden suuresta ihmeellisyydestä.


title: Kirje kolossalaisille

text: Kirje kolossalaisille eli Kolossalaiskirje () on yksi Uuden testamentin kirjeistä. Kirjeen mukaan sen on kirjoittanut apostoli Paavali Kolossain (myös "Kolossa") kaupungissa sijainneelle seurakunnalle. Pääosa nykypäivän tutkijoista ei pidä kirjettä Paavalin kirjoittamana, vaan ajoittaa sen vuosien 70–80 jaa. välille.


title: Kirje kolossalaisille

text: Paavali kirjoitti kirjeen Roomassa ensimmäisen vankeutensa aikana. todennäköisesti vuoden 57 keväällä tai, kuten jotkut ajattelevat, vuonna 62 ja pian sen jälkeen kun hän oli kirjoittanut Kirjeen efesolaisille. Kirjeet ovat myös sisällöltään ja rakenteeltaan hyvin samanlaisia.


title: Kirje kolossalaisille

text: Kuten jotkut muutkin Paavalin kirjeistä (esimerkiksi Ensimmäinen ja Toinen kirje korinttilaisille), tämäkin kirje näyttää saaneen alkunsa siitä, että Paavali on saanut jotakin kautta tietoa kirjeen kohteena olevan seurakunnan tilasta (1:4-8). Kirjeen tarkoituksena oli hyökätä väärää opetusta vastaan. Suuri osa kirjeestä on suunnattu sellaisia henkilöitä vastaan, jotka ovat yrittäneet yhdistää itämaista mystiikkaa ja askeettisuutta kristinuskoon ja luvanneet seurakuntalaisille korkeampaa hengellistä elämää ja syvempää henkien maailman tuntemista. Paavali väittää vastaan ja opettaa, että kaikki löytyy Jeesuksesta, joka on lunastanut kaikki ihmiset. Maininnat ”uudesta kuusta” ja ”sapatista” kertovat, että seurakunnassa on ollut myös juutalaiskristittyjä, jotka ovat halunneet vetää seurakuntaa pois evankeliumin yksinkertaisesta sanomasta.


title: Kirje kolossalaisille

text: Kolossalaiskirjeen luvussa 2 puhutaan näistä "juhla-ajoista", sekä "uudenkuun ja sapatin päivistä":


title: Kirje kolossalaisille

text: Toisen tulkinnan mukaan luvussa varoitetaan juutalaisten perinteiden lisäksi myös ympärillä asuvien pakanoiden perinteistä, siitä, etteivät kolossalaiset toisaalta antaisi juutalaisten lainopettajien lisätä juhla-aikoihin ja -tapoihin ja ruokalakeihin omia perinteitään, mutta toisaalta etteivät he pakanoiden painostuksesta luopuisi noudattamasta Luojan asettamia juhla-aikoja ja ruokalakeja. Tätä tulkintaa tukee se, ettei jakeessa sanota "...että te ette noudata...", vaan "...miten noudatatte...", joka viittaa siihen että kirjeen kirjoittaja on olettanut kolossalaisten uskovien noudattavan kyseisiä juhla-aikoja ja uudenkuun ja sapatin päiviä, mutta joiden noudattamisesta tai noudattamistavasta jotkin heitä tuomitsivat. Seuraavassa jakeessa kirjoittaja sanoo myös:


title: Kirje kolossalaisille

text: Sanat "ovat", ja "on tulossa" on kirjoitettu tulevassa muodossa, minkä vuoksi voidaan olettaa, että juhla-ajat ovat edelleen voimassa ja että olisi edelleen tulossa jotakin, jonka varjoa ne ovat. Tätä tukee muun muassa Jesajan kirjan viimeinen luku, jossa sanotaan, että lopun aikoina (uuden maan ja uuden taivaan luomisen jälkeen) tulee koko ihmissuku aina uudenkuun päivänä ja jokaisena sapattina kumartumaan luojan eteen.


title: Kirje kolossalaisille

text: Raymon Brownin mukaan 60 prosenttia kriittisistä tutkijoista on nykyään sitä mieltä, ettei kirje ole tosiasiassa Paavalin kirjoittama. Erimielisyydet koskevat kirjeessä käytettyä kieltä, tyyliä sekä Paavalille tyypillisten käsitteiden esiintymistä tai puuttumista. Toisaalta kirjeen erot joihinkin tunnustetusti Paavalin kirjoittamiin kirjeisiin (kuten Ensimmäiseen kirjeeseen tessalonikalaisille) voidaan selittää myös inhimillisillä vaihtelua aiheuttavilla tekijöillä.


title: Kirje kolossalaisille

text: Kuten suurin osa Paavalin kirjeistä, myös Kirje kolossalaisille koostuu kahdesta osasta: opillisesta ja käytännöllisestä osasta.


title: Kirje kolossalaisille

text: Opillinen osa muodostaa kaksi ensimmäistä lukua. Pääteema on käsitelty luvussa 2. Paavali varoittaa seurakuntaa, ettei se tulisi vedetyksi pois Jeesuksesta, joka oli kaikkien henkivaltojen pää. Kristus oli sen ruumiin pää, jonka jäseniä seurakuntalaiset olivat; ja jos he ovat todella yhteydessä häneen, kuinka he tarvitsisivat mitään muuta?


title: Kirje kolossalaisille

text: Käytännöllinen osa (luvut 3–4) painottaa velvollisuuksia, joita edellisestä opetuksesta seuraa. Seurakuntalaisten tulisi suunnata mielensä ylhäällä olevaan maanpäällisen sijasta (3:1-4), kuolettaa kaikki pahat ja maalliset puolet itsestään sekä pukeutua uuteen ihmiseen (3:5-14). Hän opettaa myös muita velvollisuuksia, jotka ovat todisteena siitä, että henkilö on todella kristitty.


title: Kirje kolossalaisille

text: Tykikus toimi kirjeenkantajana, samoin kuin Kirjeelle efesolaisille ja Kirjeelle Filemonille, ja hänen tehtävänsä oli myös kertoa vastaanottajille terveisiä Paavalilta ja tietoja hänen tilastaan (4:7-14). Hän myös kehottaa seurakuntaa vaihtamaan kirjeitä Laodikean seurakunnan kanssa, toisin sanoen heille lähetetty kirje tuli lukea myös Laodikeassa ja Laodikeaan lähetetty kirje tulisi lukea heille (4:15-16). Jälkimmäinen kirje on ehkä efesolaiskirjeen nimellä tunnettu kirje tai sitten tuntematon kadonnut kirje. Apokryfikirjoihin kuuluva Kirje laodikealaisille on yleisesti todettu väärennökseksi, joka on perustunut tähän mainintaan.


title: Ensimmäinen kirje tessalonikalaisille

text: Ensimmäinen kirje tessalonikalaisille eli 1. Tessalonikalaiskirje () on yksi Uuden testamentin vanhimmista kirjeistä. Sen on kirjoittanut apostoli Paavali Thessaloniken (myös Tessalonika) kaupungissa sijainneelle seurakunnalle.


title: Ensimmäinen kirje tessalonikalaisille

text: Ensimmäinen kirje tessalonikalaisille oli todennäköisesti ensimmäinen kaikista Paavalin kirjoittamista kirjeistä ja samalla ensimmäinen kaikista Uuden testamentin kirjoista. Se on todennäköisesti kirjoitettu joko vuonna 48 Jerusalemin kirkolliskokouksen jälkeen tai vuoden 52 lopulla. Paavali kirjoitti kirjeen sen jälkeen, kun hänen työtoverinsa apostoli Timoteus oli palannut Makedoniasta, ja pystyi kertomaan Paavalille uutisia Thessaloniken seurakunnan tilasta (Ap. t. 18:1-5; 1 Tess. 3:6). Vaikka Timoteuksen tuomat uutiset olivatkin enimmäkseen rohkaisevia, kävi myös ilmi, että seurakunnassa oli syntynyt erilaisia väärinkäsityksiä Paavalin kristinuskosta antamasta opetuksesta. Paavali pyrkii kirjeessä korjaamaan näitä väärinkäsityksiä ja kehottaa thessalonikelaisia noudattamaan puhtautta kaikessa elämässä. Paavali muistuttaa, että heidän pyhittymisensä on Jumalan tahto heidän elämäänsä kohtaan.


title: Ensimmäinen kirje tessalonikalaisille

text: Yhteenveto:


title: Toinen kirje tessalonikalaisille

text: Toinen kirje tessalonikalaisille eli 2. tessalonikalaiskirje () on yksi apostoli Paavalin nimissä kirjoitetuista Uuden testamentin kirjeistä. Se on kirjoitettu Thessaloniken (myös Tessalonika) kaupungissa sijainneelle seurakunnalle. Se onko Paavali todella kirjeen kirjoittaja on kuitenkin kiisteltyä. Koko Paavalin tekstikorpuksesta toisen tessalonikalaiskirjeen aitous on kolossalaiskirjeen jälkeen varmaankin kiistellyin.


title: Toinen kirje tessalonikalaisille

text: Perinteisen näkemyksen mukaan Paavali kirjoitti toisen kirjeen Thessaloniken asukkaille todennäköisesti Korintissa muutama kuukausi ensimmäisen kirjeen jälkeen. Seurakuntalaiset olivat omaksuneet hyvin voimakkaasti Paavalin ensimmäisessä kirjeessä opettaman ajatuksen Jeesuksen paluusta ja ajattelivat, että hetki on käsillä hyvin pian. Paavali haluaa korjata tämän käsityksen (2:1-12), ja hän kertoo, mitä pitää tapahtuman ennen kuin lopun aika koittaa. Kirje mainitsee ensimmäisen kerran "suuren luopumuksen".


title: Toinen kirje tessalonikalaisille

text: Edellä kuvatussa näkemyksessä on kuitenkin ongelmia, jotka vaativat selitystä. Kirjeessä hyökätään sellaista opetusta vastaan, että Herran päivä tulisi yllättäen. Kirjeessä kiistetään myös jyrkästi, että joku voisi Paavalin (tai Silvanuksen tai Timoteuksen) kirjeeseen tai puheeseen vedoten sellaista väittää (2. Tess. 2:2). Ongelmana on kuitenkin se, että juuri ensimmäisessä tessalonikalaiskirjeessä, jota yleisesti pidetään aitona Paavalin kirjeenä, opetetaan Herran päivän tulevan kuin "varas yöllä" (1. Tess. 5:2). Opetusta suuresta luopumuksen ajasta ja anti-kristuksesta ei löydy myöskään mistään muusta Paavalin kirjeestä. Sitä, ettei kirje olisi aito Paavalin kirje, on perusteltu myös kirjeitten täysin erilaisella sävyllä. Siinä missä ensimmäinen on yksi lempeimmistä Paavalin kirjeistä, toisen sävy on kiivas ja ankara.


title: Toinen kirje tessalonikalaisille

text: On myös esitetty, että toinen tessalonikalaiskirje olisi kirjoitettu korvaamaan ensimmäinen. Toisen lopussa painotetaan Paavalin omakätistä allekirjoitusta, jonka sanotaan olevan tuntomerkkinä kaikissa Paavalin kirjeissä. Ensimmäisen lopusta tämä Paavalin omakätinen allekirjoitus kuitenkin puuttuu. Siksi on epäilty, että kirjeen kirjoittaja olisi halunnut korjata hereettiseksi näkemänsä ensimmäisen tessalonikalaiskirjeen opetuksen ja näin ollen korjata siis aidon Paavalin näkemyksiä itse Paavalin nimissä. Jos kirje ei ole Paavalin kirjoittama, sen kirjoittajan on kuitenkin täytynyt tuntea muitakin Paavalin kirjeitä ja mahdollisesti olettaa myös vastaanottajiensa tuntevan niitä.


title: Toinen kirje tessalonikalaisille

text: Yhteenveto:


title: Ensimmäinen kirje Timoteukselle

text: Ensimmäinen kirje Timoteukselle eli 1. Timoteuskirje () on yksi Uuden testamentin kirjeistä. Perinteisen näkemyksen mukaan sen on kirjoittanut apostoli Paavali työtoverilleen, apostoli Timoteukselle. Nykytutkimuksen mukaan kirje on todennäköisesti kirjoitettu toisen vuosisadan ensimäisellä puoliskolla. Kirje on yksi kolmesta niin kutsutusta pastoraalikirjeestä, ja perinteisen näkemyksen mukaan yksi neljästä Paavalin yksityishenkilöille lähettämästä kirjeestä.


title: Ensimmäinen kirje Timoteukselle

text: Perinteisen näkemuksen mukaan Paavali on kirjoittanut kirjeen noin vuonna 62–64. Paavali kertoo kirjeessä siirtyneensä Efesoksesta Makedoniaan, ja niin kirje on todennäköisesti kirjoitettu Filippoissa tai jossain muussa makedonialaisessa kaupungissa. Ensimmäisen ja toisen vangitsemisensa välisenä aikana Paavali todennäköisesti kävi Kreikassa ja Vähässä-Aasiassa perustamissaan seurakunnissa, ja kirjoitti kirjeen Timoteukselle, joka oli jäänyt hänen jälkeensä Efesokseen.


title: Ensimmäinen kirje Timoteukselle

text: Paavalin rooli kirjeen kirjoittajana hyväksyttiin yleisesti antiikin aikana, mutta on usein kyseenalaistettu nykyään. Kriittisen näkemyksen mukaan kirjeet ovat huomattavasti Paavalia myöhäisempiä. Yhtään pastoraalikirjeistä ei ole mainittu Markionin noin vuonna 140 kokoamassa kymmenen kirjeen kaanonissa, eikä niistä tunneta yhtään lainausta ennen Irenaeusta noin vuonna 170. Tämän vuoksi kirjeiden oletetaan olevan peräisin toisen vuosisadan alkupuoleltaä. Nykyiset tutkijat eivät myöskään pidä kirjeiden kirjoitustyyliä ja niissä käytettyä sanastoa yhdenmukaisina Paavalin tunnustetusti aitojen kirjeiden tyylin ja sanaston kanssa.


title: Ensimmäinen kirje Timoteukselle

text: Kirjeissä kuvattu tilanne ei myöskään sovi täysin yhteen Paavalin elämäkerran kanssa, ja niissä esitetään oppeja, jotka sopivat paremmin kasvavaan alkukristilliseen kirkkoon kuin apostoliseen aikaan. Ensimmäisen Timoteuskirjeen mukaan kristillisen perinteen vaaliminen asetetaan seurakunnan vanhimpien ("presbyteros") tehtäväksi, ja kyseinen virka on tuntematon Paavalille ja muille apostoleille.


title: Ensimmäinen kirje Timoteukselle

text: Kirje koostuu lähinnä Paavalin Timoteukselle antamista ohjeista, jotka koskevat kirkon organisaatiota ja sen eri jäsenten velvollisuuksia. Kirje myös kehottaa uskollisuuteen totuuden säilyttämisessä ja virheiden tukahduttamisessa.


title: Ensimmäinen kirje Timoteukselle

text: Kirjeen toinen luku sisältää seuraavanlaisen opetuksen, jota ovat käyttäneet naispappeuden vastustajat sekä muut konservatiivisen naisnäkymyksen kannattajat: ”Naisen tulee kuunnella opetusta, hiljaa ja kuuliaisena. Sitä en salli, että nainen opettaa, enkä sitä, että hän hallitsee miestä; hänen on elettävä hiljaisesti. Ensinhän luotiin Aadam ja sitten Eeva, eikä petetyksi joutunut Aadam, vaan nainen antoi pettää itsensä ja rikkoi käskyn.” (2:11-14)


title: Ensimmäinen kirje Timoteukselle

text: Kirjeen kolmannessa luvussa luetellaan seurakunnan kaitsijoilta eli vanhimmilta vaadittavat ominaisuudet. Hänen tulee olla paitsi nuhteeton elämässään, myös vakaa ja tunnettu uskossaan ja omattava hyvät suositukset muilta. Samoin annetaan ohjeet seurakuntapalvelijoille eli diakoneille.


title: Toinen kirje Timoteukselle

text: Toinen kirje Timoteukselle eli 2. Timoteuskirje () on yksi Uuden testamentin kirjeistä.


title: Toinen kirje Timoteukselle

text: Kirje on yksi kolmesta niin kutsutusta pastoraalikirjeestä, ja perinteisen näkymyksen mukaan yksi neljästä apostoli Paavalin yksityishenkilöille lähettämästä kirjeestä, ja sen olisi kirjoittanut apostoli Paavali työtoverilleen, apostoli Timoteukselle noin vuonna 65–67 eaa. jonkin verran ensimmäisen kirjeen jälkeen, ja Paavali olisi kirjoittanut sen Roomassa toisen vankeutensa aikana, ja Tykikos vei kirjeen Timoteukselle.


title: Toinen kirje Timoteukselle

text: Nykytutkimuksen mukaan kirje on todennäköisesti kirjoitettu toisen vuosisadan ensimmäisellä puoliskolla.


title: Toinen kirje Timoteukselle

text: Kirjeessä Paavali pyytää hartaasti Timoteusta tulemaan luokseen ennen talvea, ja tuomaan Markuksen mukanaan (vertaa Fil. 2:22). Hän ounastelee, että hänen lähtönsä aika on käsillä (4:6), ja hän kannustaa "poikaansa Timoteusta" kaikkeen ahkeruuteen ja peräänantamattomuuteen taistelussa vääriä opetuksia vastaan, sekä kärsivällisyyteen vainojen alla (1:6-15).


title: Matilda (Toscanan kreivitär)

text: Toscanan kreivitär Matilda (1046 – 24. heinäkuuta 1114) oli investituurariidan aikana paavi Gregorius VII:n pääasiallinen tukija Italiassa ja yksi harvoista keskiajan naisista, jotka muistetaan heidän sotilaallisista saavutuksistaan. Häntä kutsutaan myös Canossan Matildaksi suvun Canossassa sijainneen linnan mukaan.


title: Matilda (Toscanan kreivitär)

text: Hänen isänsä, Bonifatius, oli Toscanan markiisi ja Reggion, Modenan, Mantuan, Brescian ja Ferreran ruhtinas. Hän omisti siis suuria maa-alueita Apenniinien niemimaan molemmilla puolilla, mutta pääasiassa sen länsipuolella. Hänen äitinsä oli Beatrix Lothringenilainen, Ylä-Lothringenin Fredrik II:n ja Matilda Svaabialaisen tytär.


title: Matilda (Toscanan kreivitär)

text: Matilda oli vanhempiensa nuorin lapsi, mutta hänen isänsä murhattiin 1052 ja hänen vanhempi siskonsa ja veljensä kuolivat pian tämän jälkeen, jolloin Matildasta tuli isänsä perillinen hänen äitinsä toimiessaan huoltajana. Suojellakseen tyttärensä perintöä Beatrix meni uudelleen naimisiin serkkunsa Gottfried III:n kanssa. Gottfried oli ollut Lothringenin herttua ennen kuin kapinoi keisari Henrik III:tta vastaan.


title: Matilda (Toscanan kreivitär)

text: Matildan perhe otti voimakkaasti osaa peräkkäisiin kiisteltyihin paavin valintoihin 1000-luvun loppupuolella. Matildan isäpuolen veli Fredrikistä tuli paavi Stefanus X ja kaksi seuraavaa paavia, Nikolaus II ja Aleksanteri II, olivat Toscanan piispoja. Matildan vanhemmat suojelivat paaveja ja taistelivat vastapaaveja vastaan. Joidenkin tarinoiden mukaan nuori Matilda otti itse osaa taisteluihin, mutta tätä tukevia todisteita ei ole.


title: Matilda (Toscanan kreivitär)

text: Näihin aikoihin Matilda meni naimisiin velipuolensa Gottfried IV:n kanssa, joka oli Gottfried III:n poika tämän ensimmäisestä avioliitosta. Aviopari kasvoi erilleen Gottfried III:n kuoltua 1069 ja Gottfried IV palasi Saksaan, jossa hänestä tuli Ala-Lothringenin ruhtinas.


title: Matilda (Toscanan kreivitär)

text: Sekä Matildan äiti että aviomies kuolivat vuonna 1076, jolloin hän jäi yksin hallitsemaan perintömaita Italiassa ja Lothringenissa. Samalla Gregorius VII:n ja Saksan kuningas Henrik IV:n konflikti oli huipussaan. Paavi oli julistanut Henrikin pannaan, mikä heikensi Henrikin tukea Saksassa ja pakotti hänet talvella 1077 tulemaan Canossaan osoittamaan katumusta Matildan suvun linnassa suojaa pitävälle paaville.


title: Matilda (Toscanan kreivitär)

text: Kuuluisa kohtaaminen ei ratkaissut asioita pitkäksi aikaa. Vuonna 1080 Henrik julistettiin taas pannaan ja seuraavana vuonna hän taas ylitti sotilaineen Alpit tarkoituksenaan saada paavi perumaan kirkonkirous ja kruunaamaan hänet keisariksi — tai vaihtaa paavi johonkuhun yhteistyöhaluisempaan.


title: Matilda (Toscanan kreivitär)

text: Matilda hallitsi kaikkia läntisiä kulkureittejä Apenniineilla, mikä pakotti Henrikin kulkemaan Roomaan Ravennan kautta. Vaikka reitti tätä kautta oli avoin, hänen olisi ollut vaikeaa ottaa Rooma haltuunsa kun selustassa oli vihamielisiä joukkoja. Henrikin liittolaiset löivät Matildan Voltassa (lähellä Modenaa) lokakuussa 1080 ja joulukuussa Toscanan pääkaupungin Luccan asukkaat nousivat kapinaan ja ajoivat Matildan liittolaisen piispa Anselmin pakoon. Vuonna 1081 Matilda kärsi lisää tappioita ja Henrik syrjäytti hänet muodollisesti heinäkuussa. Matilda ei luovuttanut vastarintaa ja hänelle jäi vielä merkittävästi omia maita.


title: Matilda (Toscanan kreivitär)

text: Kun Henrik oli saanut Rooman haltuunsa hän valitsi paaviksi vastapaavi Klemens III:n, joka kruunasi Henrikin keisariksi. Tämän jälkeen hän palasi Saksaan ja jätti liittolaistensa huoleksi vallan viemisen Matildalta. Nämä yritykset karahtivat karille, kun Matilda voitti heidät Sobarassa (lähellä Modenaa) 2. heinäkuuta 1084. Gregorius kuoli vuonna 1085, minkä jälkeen Matildan joukot taistelivat uuden paavin, Victor III:n tueksi.


title: Matilda (Toscanan kreivitär)

text: Vuoden 1090 tienoilla Matilda meni uusiin naimisiin Baijerin Welf V:n kanssa. Tämän vuoksi Henrikin oli palattava Italiaan, jossa hän ajoi Matildan vuorille, mutta hän joutui taas nöyrtymään Canossassa taistelukentällä lokakuussa 1082, ja hän menetti lopullisesti vaikutusvaltaansa Italiassa.


title: Matilda (Toscanan kreivitär)

text: Matildan kuolema kihtiin vuonna 1114 merkitsi yhden aikakauden loppua Italian politiikassa. Hänellä ei ollut perillisiä ja hän jätti maansa paaville. Tämän jälkeen Pohjois-Italiassa siirryttiin kaupunkivaltioiden aikakauteen.


title: Matilda (Toscanan kreivitär)

text: 1600-luvulla Matildan ruumis siirrettiin Vatikaaniin, jossa se lepää Pyhän Pietarin Basilikassa.


title: Kirje Titukselle

text: Kirje Titukselle eli Tituskirje () on yksi Uuden testamentin kirjeistä. Perinteisen näkemyksen mukaan sen on kirjoittanut apostoli Paavali työtoverilleen, apostoli Titukselle. Nykytutkimuksen mukaan kirje on todennäköisesti kirjoitettu toisen vuosisadan ensimäisellä puoliskolla.


title: Kirje Titukselle

text: Kirje on yksi kolmesta niin kutsutusta pastoraalikirjeestä, ja perinteisen näkymyksen mukaan yksi neljästä Paavalin yksityishenkilöille lähettämästä kirjeestä.


title: Kirje Titukselle

text: Perinteisen näkemyksen mukaan Paavali on kirjoittanut kirjeen. Tämä näkemys oli vallalla antiikin ajalta lähtien. Kirje olisi kirjoitettu sen jälkeen, kun Paavali oli käynyt Kreetalla (Tit. 1:5). Tämä ei kuitenkaan voi olla sama käynti, josta puhutaan Apostolien teoissa (Ap. t. 27:7), koska tällöin Paavali oli vangittuna matkalla Roomaan, ja vankeus kesti kaksi vuotta. Näin Paavalin on oletettu vapautumisensa jälkeen matkustaneen takaisin Vähään-Aasiaan, kulkien matkalla Kreetan kautta. Tämän jälkeen hän olisi jatkanut Efesokseen ja myöhemmin Makedoniaan. Siellä hän kirjoitti ensimmäisen kirjeen Timoteukselle. Sen jälkeen hän jatkoi Nikopolikseen, joko Epeiroksen Nikopolikseen tai Makedonian Nikopolikseen, joka mainitaan kirjeen lopetuksessa. Kirje olisi kirjoitettu siellä noin vuonna 63–64.


title: Kirje Titukselle

text: Lähes kaikki apologistit, myös perinteistä näkemystä edustavat, ovat kuitenkin sitä mieltä, että pastoraalikirjeiden lopetukset eivät ole autenttisia. Nykytutkijoiden yleisen näkemyksen mukaan kirje on muiden pastoraalikirjeiden tapaan kirjoitettu vasta toisella vuosisadalla.


title: Kirje Titukselle

text: Kirje olisi kirjoitettu samaan aikaan kuin Ensimmäinen kirje Timoteukselle, joka muistuttaa kirjettä monin paikoin. Kummatkin kirjeet on kirjoitettu seurakunnalle, jota kirjoittaja on aiemmin opettanut, mutta jota ohjataan enää lähinnä kirjeiden välityksellä. Kummatkin kirjeet antavat ohjeita ja asettavat vaatimuksia seurakunnan paimenen tehtävässä oleville henkilöille. Sekä Timoteusta että Titusta myös varoitetaan samalla tavalla vääristä opetuksista.


title: Kirje Titukselle

text: Kirje sisältää seuraavan lainauksen kreikkalaisen runoilija Epimenideen runosta "Kretika", koskien kreetalaisten petollisuutta ja opillista eksytystä: ”Petturi Kreetan mies, peto ilkeä, ahne ja laiska” (Tit. 1:12). Raamattu ei kovin usein siteeraa itsensä ulkopuolisia lähteitä, joten kyseessä on huomionarvoinen poikkeustapaus. (Katso lisää: Epimenides Raamatussa.)


title: Kirje Filemonille

text: Kirje Filemonille () on yksi Uuden testamentin kirjeistä. Sen on kirjoittanut apostoli Paavali työtoverilleen, apostoli Filemonille.


title: Kirje Filemonille

text: Nykyisen käsityksen mukaan kirjettä pidetään aitona Paavalin kirjeenä, vaikka sen aitous onkin aiemmin ollut kyseenalaistettuna. Paavali on ollut kirjeen kirjoittaessaan vankilassa, joko Roomassa tai Efesoksessa, ja hän on kirjoittanut kirjeen Filemonille ja hänen kahdelle toverilleen, Apfiaalle ja Arkippokselle. Jos Kirje kolossalaisille on autenttinen, Filemonin on täytynyt asua Kolossiassa.


title: Kirje Filemonille

text: Paavali on kirjoittanut kirjeen Filemonin orjan Onesimoksen puolesta. Onesimoksen nimi tarkoittaa "hyödyllistä". Paavali sanaleikittelee hänen olleen omistajalleen aiemmin hyödytön ja tehneen jotain väärää, mutta muuttuvan nyt hyödylliseksi. Onesimos oli todennäköisesti karannut omistajaltaan, tavannut Paavalin ja tullut uskoon. Paavali lähetti hänet takaisin omistajalleen, ja kehottaa heitä veljelliseen rakkauteen.


title: Kirje Filemonille

text: Paavalin kirjeen sisältö on kryptinen. Hän imartelee Filemonia tahdikkaasti, puhuen Filemonin kristillisestä rakkaudesta ja uskosta, mutta kuitenkin samanaikaisesti muistuttaa häntä omasta auktoriteetistaan, joka käy myös hänen ylitsensä, sekä Filemonin hengellisestä "velasta" Paavalille. Onesimoksen kääntymys on muuttanut aiemman tilanteen, ja Onesimos voi palata "ei enää orjana vaan orjaa arvokkaampana, rakkaana veljenä" (jae 16).


title: Kirje Filemonille

text: Kirjeestä ei kuitenkaan käy ilmi, tulisiko Onesimoksen karkaaminen vain antaa anteeksi, vai tulisiko hänet jopa vapauttaa. Voiko orja olla myös "veli", vai korvaako veljeys orjuuden? Vastaus on epäselvä, ja oppineet ovat aina jakautuneet kysymyksen suhteen. Kysymys on kuitenkin oleellinen Paavalin saarnaaman evankeliumin sosiaalisten vaikutusten kannalta.


title: Kirje Filemonille

text: Ei ole tietoa, mitä Onesimokselle tapahtui kirjeen kirjoittamisen jälkeen. Antiokian piispa Ignatius mainitsee Efesoksen piispan Onesimoksen toisen vuosisadan alkupuolella. Onesimos oli kuitenkin yleinen orjan nimi, joten tämän piispan yhdistäminen Filemonin orjaan on pelkkää spekulaatiota.


title: Kirje Filemonille

text: Kirje Filemonille ei ole ollut kovin merkittävä kristillisen teologian ja etiikan kannalta. Luther näki yhteyden Paavalin ja Jeesuksen opettaman anteeksiannon ja sovinnon välillä. Luther kuitenkin huomautti myös, että kirje ylläpiti sosiaalista status quo -tilannetta: Paavali ei tehnyt mitään muuttaakseen Onesimoksen asemaa orjana – ja hän kunnioitti lakia palauttamalla hänet.


title: Kirje Filemonille

text: Kirjettä käytettiin paljon brittiläisten ja myöhemmin yhdysvaltalaisten taistelussa orjuutta vastaan. Sekä orjuuden puolustajat että vastustajat käyttivät kirjettä tukemaan omaa mielipidettään. Nykyään tutkijat ovat sitä mieltä, että Paavali käytännössä kaivoi pohjan orjuuden alta kirjeellään, ja ainakin hän olisi tehnyt sen, jos yhteiskunnalliset olosuhteet olisivat sallineet sen.


title: Kirje Filemonille

text: Kirje on Paavalin säilyneistä kirjeistä lyhyin, se käsittää ainoastaan 25 jaetta. Se on myös Obadjan kirjan, Toisen ja Kolmannen Johanneksen kirjeen sekä Juudan kirjeen ohella Raamatun ainoa kirja, jota ei ole jaettu erikseen lukuihin ja jakeisiin, vaan ainoastaan jakeisiin.


title: Kirje heprealaisille

text: Kirje heprealaisille eli Heprealaiskirje () on yksi Uuden testamentin kirjeistä. Sen on kirjoittanut joku apostoleista tai heidän läheisistään juutalaisuudesta kääntyneille kristityille Jerusalemissa ja Syyriassa.


title: Kirje heprealaisille

text: Heprealaiskirjeen kirjoittajaa ei tunneta. Sitä pidettiin aiemmin apostoli Paavalin kirjoittamana. Kuitenkin jo varhain tiedostettiin, että kirjeen hyvin taidokas ja puhdas kreikka poikkeaa hyvin paljon Paavalin kirjeissä käytetystä kielestä. Tämän totesi Eusebiuksen mukaan muun muassa Klemens Aleksandrialainen, sekä Origenes.


title: Kirje heprealaisille

text: Kirje itse ei osoita kirjoittajaksi ketään nimeltä mainittua henkilöä, päinvastoin kuin Paavalin kirjeissä. Samoin vaikka monet kirjeessä esitetyt ajatukset ovat hyvin ominaisia Paavalille, sen kirjoitustyyli on kuitenkin hyvin erilainen. Se ei esimerkiksi ala Paavalille tyypillisellä johdannolla. Kirje ei millään tavalla yritä itse esittää, että se olisi jotenkin tarkoitettu Paavalin kirjoittamaksi.


title: Kirje heprealaisille

text: Kirjeen todellisesta kirjoittajasta on ollut useita erilaisia mielipiteitä. Kirjeen kirjoittajiksi on arvioitu muun muassa Barnabasta, Apollosta, Luukasta, Siilasta, Klemens Roomalaista sekä jotain tuntematonta aleksandrialaista kristittyä. Kaksi ensin mainittua ovat vahvimmat kandidaatit. Muun muassa Tertullianus antoi kirjeelle nimen "Barnabae titulus ad Hebraeos". Luther puolestaan esitti ensimmäisenä Apollosta.


title: Kirje heprealaisille

text: Eri puolilla Rooman valtakuntaa oli hyvin paljon juutalaisuudesta kääntyneitä kristittyjä, mutta Heprealaiskirjeen kohteena olevat "heprealaiset" kristityt ovat niitä juutalais-kristittyjä, jotka asuivat Jerusalemissa ja Syyriassa. He olivat yhden "seurakunnan tukipylvään", Jaakobin, seuraajia. Kirje osoittaa heille varoituksen: Älkää sortuko takaisin Mooseksen lain alle.


title: Kirje heprealaisille

text:
Kirje koostuu kahdesta osasta, opillisesta osasta (1–10:18) ja käytännöllisestä osasta (10:19–13). Kirjoittajan
tavoitteena oli osoittaa uusi tulkinta Mooseksen lain merkityksestä ja lopullisesta tarkoituksesta. Hän halusi osoittaa, että laki on tarkoitettu symboliseksi ja ikään kuin väliaikaiseksi. Hän selittää, että leeviläinen pappeus oli vain esikuva Jeesuksen tehtävälle, ja että laissa määrätyt uhrit olivat esikuvia ristiinnaulitsemiselle. Evankeliumin tehtävänä ei ollut muuttaa lakia, vaan peittää ja syrjäyttää se. Tarkoituksena oli vastustaa niitä juutalais-kristittyjä, jotka halusivat sotkea juutalaisia tapoja ja lakeja kristinuskoon vaikka sinällään hyväksyivätkin Jeesuksen messiaaksi. Kaiken kaikkiaan kirje toistaa Paavalinkin kirjeissään esittämän näkemyksen, jonka mukaan uusi liitto oli korvannut vanhan.


title: Kirje heprealaisille

text: Kirjeessä on hyvin paljon viittauksia Vanhaan testamenttiin, erityisesti Septuagintassa esiintyvässä muodossa, sekä kaikkiin muihin paitsi kahteen Paavalin kirjeistä. Sitä on pidetty eräänlaisenä täydennysosana Roomalaiskirjeeseen ja Galatalaiskirjeeseen, sekä kommentaariona Kolmanteen Mooseksen kirjaan ja juutalaisen lain määräämään temppelipalvelukseen yleensä. Koska kirjeessä viitataan usein temppelipalvelukseen nykyisessä aikamuodossa, kirjettä on ajateltu myös kirjoitetuksi ennen Jerusalemin tuhoamista vuonna 70, mutta todisteet eivät riitä tällaisen johtopäätöksen tekemiseen.


title: Jaakobin kirje

text: Jaakobin kirje () on yksi Uuden testamentin kirjeistä. Kirjeen kirjoittajaa ei tiedetä. Kirjeen itsensä mukaan sen on kirjoittanut "Jaakob", mikä saattaa viitata apostoli Jaakobiin, "Herran veljeen", tai mahdollisesti johonkuhun muuhun Jaakobiin. Nykytutkimuksen mukaan Jaakobin kirjettä ei pidetä Jeesuksen aikalaisen kirjoittamana, vaan se ajoitetaan ensimmäisen vuosisadan loppuun. Kirjeen tunnetuin opetus on "usko ilman tekoja on kuollutta".


title: Jaakobin kirje

text: Kirjeen kirjoittaja sanoo avausjakeessa olevansa "Jaakob, Jumalan ja Herran Jeesuksen Kristuksen palvelija". Lukuisista Uuden testamentin Jaakobeista kyseessä voi olla joku kolmesta:Monet modernit, kriittiset oppineet katsovat, että kirje on pseudepigrafinen ja niin sen kirjoittaja voisi olla kuka tahansa. He kuitenkin myöntävät, että kyseisellä Jaakobilla on haluttu viitata juuri Jaakobiin, "Herran veljeen", juutalaiskristittyjen Jerusalemissa vaikuttaneeseen patriarkkaan.


title: Jaakobin kirje

text: Mikäli hän kirjoitti kirjeen, se on todennäköisesti kirjoitettu Jerusalemissa ennen Jaakobin marttyyrikuolemaa vuonna 62. Mikäli kirje on pseudepigrafinen, mikä tahansa aika vuosien 50 ja 200 väliltä on mahdollinen. Origenes oli ensimmäinen, joka varmuudella lainasi kirjettä. Mikäli Eusebiukseen on uskomista, mahdollisesti myös Klemens Aleksandrialainen lainasi sitä jo hieman aiemmin teoksessa, joka on sittemmin kadonnut.


title: Jaakobin kirje

text: Kirkon ensimmäisinä vuosisatoina jotkut epäilivät kirjeen autenttisuutta, näihin kuuluivat muun muassa Theodoros Mopsuestialainen, Kilikialaisen Mopsuestian piispa. Siksi kirja on deuterokanoninen. Kirjettä ei mainita Muratorin kaanonissa. Myös useimmat läntiset kirkot ovat siitä hiljaa, joten Eusebius luokitteli sen kiistanalaisiin kirjoihin ("Kirkkohistoria", 3.25; 2.23). Hieronymus antaa kirjeestä samanlaisen arvioinnin, mutta lisää, että hänen aikanaan se oli yleisesti hyväksytty.


title: Jaakobin kirje

text: Kirjeen myöhäinen huomiointi kirkossa, erityisesti lännessä, saattaa selittyä sillä, että se oli kirjoitettu juutalaiskristityille. Näin se ei ollut levinnyt laajalle pakanakristittyjen parissa. On myös merkkejä siitä, että tietyt ryhmät vastustivat kirjeen esittämää oppia. Joka tapauksessa kirje luettiin niiden 27 Uuden testamentin kirjan joukkoon, jotka ensimmäisenä luetteli Athanasios Aleksandrialainen, ja jotka useat kirkolliskokoukset myöhemmin neljännellä vuosisadalla hyväksyivät.


title: Jaakobin kirje

text: Uskonpuhdistuksen aikana jotkut teologit, erityisesti Martti Luther, väittivät, että kirje on liian puuttellinen ollakseen osa Uuden testamentin kaanonia. Tämä johtuu todennäköisesti siitä, että kirje opettaa, ettei usko yksin ole tarpeeksi pelastukseen. Luther katsoi tämän olevan ristiriidassa hänen opettamansa "sola fide" (yksin uskosta) -periaatteen kanssa. Tämän pohjalta Luther kutsui Jaakobin kirjettä tunnetusti "olkiseksi epistolaksi", joka ei opeta evankeliumia selkeästi ja oikein.


title: Jaakobin kirje

text: Nykyään useimmat kristilliset kirkot lukevat Jaakobin kirjeen Uuden testamentin kaanoniin kuuluvaksi.


title: Jaakobin kirje

text: Kirje on osoitettu hajaannuksessa oleville juutalaisille, "kahdelletoista hajaannuksessa elävälle heimokunnalle". Tosin on myös mahdollista, että viittaus koskee kirkkoa "uutena Israelina".


title: Jaakobin kirje

text: Kirjoittajan tavoitteena oli painottaa kristityn elämän käytännöllisiä velvollisuuksia. Hän varoittaa seuraavista asioista: kaavamaisuudesta, joka tekee Jumalan palvelemisesta pelkkiä ulkokohtaisia seremonioita aktiivisen rakkauden ja puhtauden sijaan; fatalismista, jossa synneistä syytetään Jumalaa; halpamaisuudesta, kuten rikkaiden edessä nöyristelystä; kielen synneistä, kuten pahan puhumisesta, valehtelusta ja kerskaamisesta; puolueellisuudesta; ja sortamisesta. Kirje haluaa opettaa, että kristityn suurimpia hyveitä on kärsivällisyys, kärsivällisyys syytettynä, hyvissä teoissa, provosoituna, sekä sorron ja vainon alla. Kärsivällisyys puolestaan perustuu siihen, että Herran paluu on lähellä ja tulee muuttamaan kärsityn vääryyden hyväksi.


title: Jaakobin kirje

text: Jaakobin opettama "vanhurskautus teoilla" voidaan katsoa vastakkaiseksi Paavalin kirjeissään opettamalle "vanhurskauttamiselle uskosta". Yksi tapa joilla kristityt voivat yhdistää nämä kaksi ensinäkemältä ristiriitaista opetusta on se, että Jaakobin voidaan katsoa opettaneen oikeudenmukaisuutta toisten ihmisten edessä, niin että kristityn tuli elää johdonmukaista elämää uskossa; kun taas Paavali painottaa oikeidenmukaisuutta Jumalan edessä, joka voidaan saavuttaa ainoastaan hyväksymällä Kristuksen vanhurskaus ja ottamalla se vastaan uskomalla. Biblialla on perusteltu tätä Jaakobin yllättävää näkemystä vastaan, sillä siinä ei puhuta teoilla vanhurskaaksi tulemisesta, vaan siitä, että ihminen tulee myös tekojensa avulla vanhurskaaksi tunnetuksi. Sen sijaan vanha kirkkoraamattu puhuu vanhurskaaksi tulemisesta uskon lisäksi tekojen kautta kuten alkutekstikin.


title: Jaakobin kirje

text: Toinen tapa, jolla kirkkoisät ovat yhdistäneet nämä kaksi näkemystä, on sellainen, jonka mukaan todellinen pelastava usko antaa ihmiselle rakkauden, joka näkyy myös hyvinä tekoina elämässä. Tämä on vastakohta uskolle, joka on ainoastaan joidenkin uskomusten hyväksymistä järjen varassa. Tämä sopii yhteen Apostolien teoissa kuvatun Paavalin opetuksen kanssa: "[...] minä olen julistanut, että kaikkien tulee katua syntejään, kääntyä Jumalan puoleen ja tehdä tekoja, joissa heidän parannuksensa näkyy" (Ap.t. 26:20). Jotkut katsovat, että tämän mukaan Paavali oli yhtä mieltä Jaakobin kanssa siitä, että hyvät teot seuraavat todellisesta ja elävästä uskosta.


title: Jaakobin kirje

text: Näin Jaakobia voidaan pitää enemmän didaktisena (opettavana) kuin kerygmaattisena (saarnaavana). Hän ei pyri esittämään evankeliumin ydintä, vaan siitä seuraavan eettisen järjestelmän, myöntävillä ja kieltävillä esimerkeillä. Tämä dualistinen paradigma (kaksi tietä, valo ja pimeys, oikea ja väärä, jne.) esiintyy myös Jeesuksen opetuksissa, Qumranista löydetyissä dokumenteissa sekä "Didakheen" ensimmäisessä osassa. Yleisön voisaan päätellä olevan varhaisia juutalaiskristittyjä ennen vuotta 70. Seurakunnan kokoontumispaikkana on edelleen synagoga.


title: Jaakobin kirje

text: Jaakobin kirje on myös ensisijainen Raamatun teksti, mitä tulee sairaiden voiteluun, jota kutsutaan joskus myös harhaanjohtavasti "viimeiseksi voiteluksi". Jaakob kirjoittaa: "Jos joku teistä on sairaana, kutsukoon hän luokseen seurakunnan vanhimmat. Nämä voidelkoot hänet öljyllä Herran nimessä ja rukoilkoot hänen puolestaan, ja rukous, joka uskossa lausutaan, parantaa sairaan. Herra nostaa hänet jalkeille, ja jos hän on tehnyt syntiä, hän saa sen anteeksi." (5:14,15)


title: Ensimmäinen Pietarin kirje

text: Ensimmäinen Pietarin kirje () on yksi Uuden testamentin kirjeistä. Kirjoittaja sanoo aloitusjakeessa olevansa "Pietari, Jeesuksen Kristuksen apostoli", mutta suuri osa nykytutkijoista on sitä mieltä, että Pietari ei olisi kirjeen kirjoittaja.


title: Ensimmäinen Pietarin kirje

text: Kirjoittaja sanoo aloitusjakeessa olevansa "Pietari, Jeesuksen Kristuksen apostoli". Modernit tutkijat ovat kuitenkin olleet skeptisiä tämän suhteen, sillä kirjeen kultturelli kreikan kieli ei sovi galilealaisen kalastajan kirjoittamaksi. Kirje ei myöskään kerro mitään kirjoittajan henkilökohtaisesta suhteesta Jeesukseen. Kirjeen kreikka tosin voidaan selittää ajalle tyypillisellä kirjurin käytöllä. Pietarin kirjurina toimi Klemens Aleksandrialaisen mukaan evankelista Markus.


title: Ensimmäinen Pietarin kirje

text: Kirje sisältää 35 viittausta Vanhaan testamenttiin, joista kaikki tulevat kreikankielisestä Septuagintasta, mikä ei sovi aramean- tai hepreantaitoiselle juutalaiselle miehelle. Septuaginta oli käännetty Aleksandriassa niille Palestiinan ulkopuolella asuneille juutalaisille, jotka eivät osanneet hepreaa eivätkä arameaa. Historiallinen Simon Pietari tuskin olisi oppinut kirjoituksia tässä muodossa.


title: Ensimmäinen Pietarin kirje

text: Yhden teorian mukaan kirjeen kirjoitti Silvanus, joka mainitaan kirjeen lopussa: "Silvanuksen, luotettavaksi tietämäni veljen, välityksellä lähetän teille tämän lyhyen kirjeen" (5:12). Seuraavassa jakeessa kirjoittaja lähettää seuraavat terveiset: "Teille lähettää tervehdyksen Babylonissa oleva seurakunta, valittu niin kuin tekin. Samoin tervehtii teitä poikani Markus". "Babylon" on mahdollisesti ollut alkukristillisessä kielenkäytössä sama kuin Rooma, aivan niin kuin Ilmestyskirjassakin. Jotkut tutkijat ovat kuitenkin sitä mieltä, ettei tällaisesta ilmaisusta ole näyttöä ennen Ilmestyskirjan julkistamista noin vuosina 90–96. Heidän mielestään Babylon tarkoittaa alkuperäistä Kaksoisvirranmaan Babylonia.


title: Ensimmäinen Pietarin kirje

text: Jotkut tutkijat hylkäävät sekä Pietarin että Silvanuksen kirjoittajina ja ajoittavat kirjeen keisari Domitianuksen valtakaudelle eli vuosille 81–91. Kirje nimittäin viittaa kristittyjen vainoihin. Ne saivat alkunsa keisari Neron aikana, jolloin myös Pietari itse koki marttyyrikuoleman. Näin hän ei olisi itse kyennyt juurikaan kirjoittamaan vainoista.


title: Ensimmäinen Pietarin kirje

text: Jos Silvanus kirjoitti kirjeen, se on saatettu kirjoittaa paljon myöhemmin. Kirjeen mainitsevat kuitenkin sekä Polykarpos, joka surmattiin vuonna 156, että Papias. Näin kirje on täytynyt kirjoittaa ennen toisen vuosisadan puoltaväliä. Vaikka kirjettä lainaavat sekä Irenaeus että Tertullianus, se puuttuu kuitenkin täysin Muratorin kaanonista, joka on peräisin noin vuodelta 170. Tästä voisi päätellä, ettei kirjettä yleisesti luettu läntisissä seurakunnissa. Tällainen kirjeen poisjättäminen olisi mielenkiintoista, jos kirje oli tuolloin olemassa. Kirje itse, Ensimmäinen Klemensin kirje sekä Hermaan paimen nimittäin antavat ymmärtää, että Rooman piispoilla oli jo tuohon aikaan korkea asema piispojen joukossa, ja he ohjeistivat muita kirkkoja.


title: Ensimmäinen Pietarin kirje

text: Ensimmäinen Pietarin kirje on alusta saakka hyväksytty Raamatun kirjojen kaanoniin, mutta Toinen Pietarin kirje puolestaan on ollut välillä epäilysten alaisena.


title: Ensimmäinen Pietarin kirje

text: Kirje on osoitettu "valituille muukalaisille, jotka asuvat hajallaan", mutta se vaikuttaa olevan kirjoitettu enemmän pakanuudesta kääntyneille kristityille kuin Diasporassa eläneille juutalaiskristityille. Kohteeksi luetellaan viisi Vähässä-Aasiassa sijainnutta seurakuntaa.


title: Ensimmäinen Pietarin kirje

text: Kirjoittaja kehottaa seurakuntia lujuuteen ja peräänantamattomuuteen vainojen alla (1-2:10), neuvoo pyhän elämän käytännöllisissä velvollisuuksissa (2:11-3:13), esittää Kristuksen esimerkin ja muita syitä velvoitteena kärsivällisyyteen ja pyhyyteen (3:14-4:19), sekä päättyy neuvoihin seurakuntien vanhimmille ja jäsenille (5).


title: Ensimmäinen Pietarin kirje

text: Opillisissa kysymyksissä kirje on samaa mieltä Paavalin kanssa. Sen tavoitteena on vahvistaa seurakuntien Paavalilta jo saama opetus.


title: Ensimmäinen Pietarin kirje

text: Kirje sisältää huomionarvoisen maininnan: "Sitä varten niillekin, jotka ovat kuolleet, on julistettu evankeliumi, että he eläisivät hengessä, niin kuin Jumala elää, vaikka ruumiissaan ovat saaneet saman tuomion kuin kaikki ihmiset" (4:6). Tällaista opetusta ei löydy mistään muualta Uudesta testamentista. Se sai aikaan myöhemmin apostoliseen uskontunnustukseen tehdyn lisäyksen "laskeutui alas tuonelaan" (ennen vuotta 1977 "laskeutui alas helvettiin"), jota ei ollut missään aiemmassa Tertullianuksen mainitsemassa versiossa. Tästä syntyi myöhemmin kristittyyn mytologiaan kuuluva ajatus siitä, kuinka Jeesus kolmena päivänä kuolemansa ja ylösnousemuksensa välillä oli tuonelassa tai helvetissä saarnaamassa evankeliumia jo aiemmin kuolleille.


title: Toinen Pietarin kirje

text: Toinen Pietarin kirje () on yksi Uuden testamentin kirjeistä. Kirjeen aloitusjae sanoo kirjoittajan olevan "Simon Pietari, Jeesuksen Kristuksen palvelija ja apostoli", joka on identifioitu samaksi henkilöksi kuin apostoli Pietari. Nykytutkijoiden mukaan Pietari ei olisi kirjeen kirjoittaja.


title: Toinen Pietarin kirje

text: Kirjeen aloitusjae sanoo kirjoittajan olevan "Simon Pietari, Jeesuksen Kristuksen palvelija ja apostoli", joka on identifioitu samaksi henkilöksi kuin apostoli Pietari. Missään muualla Uuden testamentin alkutekstissä hänestä ei kuitenkaan käytetä nimeä "Simôn Symeôn Petros", eli Simon Simeon Pietari. Kirje antaa ymmärtää, että se on kirjoitettu vain hieman ennen Pietarin kuolemaa (1:14).


title: Toinen Pietarin kirje

text: Kirje on viimeinen Uuden testamentin kaanoniin hyväksytyistä kirjoista. Irenaeus ja Polykarpos eivät kummatkaan lainaa kirjettä, ja se hyväksyttiin ensimmäisen kerran varauksetta kaanoniin vasta Laodikean kirkolliskokouksessa vuonna 372 Athanasioksen ja Augustinuksen vaikutuksesta. Hieronymus puhui joskus kirjeen autenttisuuden puolesta, ja kirjoitti teoksessaan "De viris illustribus": "Hän kirjoitti kaksi kirjettä, joita kutsutaan katolisiksi, toinen niistä, johtuen tyylinsä eroista ensimmäiseen verrattuna, ei monien mielestä ole hänen".


title: Toinen Pietarin kirje

text: Suuri osa tutkijoista epäilee, että Pietari olisi kirjeen kirjoittaja. Kirjoittajaa kohtaan oli laajoja epäilyksiä jo antiikin aikana. Kuten Hieronymuskin kirjoitti, kirjeen kielellinen tyyli eroaa Ensimmäisestä Pietarin kirjeestä huomattavasti. Kirjeen tyyliä voisi sanoa korusanaiseksi ja retoriseksi. Jotkut tutkijat ovat selittäneet nämä erot sillä, että Barnabas tai joku muu oli auttanut Pietaria ensimmäisen kirjeen kirjoittamisessa, kun taas toinen kirje oli hänen omaa käsialaansa.


title: Toinen Pietarin kirje

text: Kirje on mahdollisesti peräisin vasta toiselta vuosisadalta. Tämän puolesta puhuvat siinä olevat viittaukset Paavalin kirjeisiin, jolloin oletetaan, että kirjeet ovat yleisesti tunnettuja lukijoille, eli että ne olisi koottu ja julkaistu ja niistä olisi tullut osa kirkoissa luettua kirjallisuutta kirjeen kirjoittamisen aikaan. Ne tutkijat jotka hyväksyvät Pietarin kirjeen kirjoittajaksi katsovat, että Paavalin kirjeet eri seurakunnille oli koottu ja julkaistu kaikille luettavaksi jo 60-luvulla, jolloin Pietari kuoli.


title: Toinen Pietarin kirje

text: Yhteenveto:


title: Toinen Pietarin kirje

text: Jotkut tutkijat katsovat, että kirje oli tarkoitettu vastineeksi Pietarin ensimmäiselle kirjeelle, tai jopa toimimaan kokonaan sitä vastaan. Ensimmäisessä kirjeessä Pietari oli opettanut, että Jeesuksen toinen tuleminen koittaisi pian. Toiseen kirjeen kirjoittamisen aikaan tarvittiin uusi selitys sille, miksi toinen tuleminen ei ollut vielä tapahtunut. Kirjeen kolmas luku näyttää oleen kirjoitettu täksi selitykseksi.


title: Toinen Pietarin kirje

text: Kirje sisältää 11 viittausta Vanhaan testamenttiin. Se sisältää myös harvinaisen viittauksen yhteen Paavalin kirjeistä, jotkut pitävät viittauksen kohteena olevaa kirjettä Ensimmäisenä kirjeenä tessalonikalaisille (1 Tess. 4:13-5:11).


title: Toinen Pietarin kirje

text: Kirje jakaa myös paljon yhteisiä ajatuksia Juudaksen kirjeen kanssa. Tutkijat ovatkin sitä mieltä, että kirje on riippuvainen Juudaksen kirjeestä ja tulisi ajoittaa paljon sitä myöhemmäksi, ehkä jopa vuoteen 140.


title: Toinen Pietarin kirje

text: Kirjeessä on paljon yhtäläisyyksiä myös Pietarin ilmestykseen.


title: Ensimmäinen Johanneksen kirje

text: Ensimmäinen Johanneksen kirje () on yksi Uuden testamentin kirjeistä. Sen on kirjoittanut apostoli Johannes.


title: Ensimmäinen Johanneksen kirje

text: Perimätiedon mukaan kirjoittajana on pidetty Johannesta, ja kirjoituspaikkana Efesosta. Johannes kirjoitti kirjeen todennäköisesti vanhalla iällä, ensimmäisen vuosisadan loppupuolella.


title: Ensimmäinen Johanneksen kirje

text: Kirjeen sisältö, kieli ja sen käyttämät käsitteet osoittavat, että kirjeellä on sama kirjoittaja kuin kahdella muulla Johanneksen nimiin laitetulla kirjeellä, sekä Johanneksen evankeliumilla. Ei voida varmasti sanoa, kirjoittiko Johannes nämä kirjat itse, kirjoittiko joku ne hänen nimissään ja puhuen hänen puolestaan, vai onko ne kirjoittanut useampi henkilö yhdessä.


title: Ensimmäinen Johanneksen kirje

text: Kirjeen alku muistuttaa tyyliltään hyvin paljon Johanneksen evankeliumin alkua, ja puhuu samanlaisista asioista, muun muassa Kristuksesta valkeutena.


title: Ensimmäinen Johanneksen kirje

text: Apostolin tarkoituksena oli julistaa elämän sana niille, joille hän kirjoitti, jotta he voisivat yhdistyä Isään ja hänen poikaansa Jeesukseen Kristukseen. Hän osoittaa, että yhdistyminen tapahtuu toisaalta Kristuksen sovitustyön kautta (1:7; 2:2; 3:5; 4:10, 14; 5:11, 12) ja hänen toimiessaan ihmisten puolustajana (2:1), ja toisaalta ihmisten toimesta pyhyydellä (1:6), kuuliaisuudella (2:3), puhtaudella (3:3), uskolla (3:23; 4:3; 5:5) ja rakkaudella (2:7, 8; 3:14; 4:7; 5:1).


title: Ensimmäinen Johanneksen kirje

text: Kirjoittaja kirjoitti kirjeen "teille, Jumalan Poikaan uskoville, jotta tietäisitte, että teillä on iankaikkinen elämä" (5:13). Vaikuttaa siltä, että kirjoittaja oli huolissaan harhaoppisten opettajien opetuksista. Sellaiset opettajat tuomittiin antikristuksiksi (2:18-19). He olivat aiemmin olleet kirkon johtajia, mutta heidän opetuksestaan oli sittemmin tullut heterodoksista. Vaikuttaa siltä, että nämä opettajat opettivat, että Kristus olisi ollut henki vailla ruumista (4:2), että hänen kuolemansa ristillä ei ollut syntien sovitukseksi (1:7), ja että he eivät enää voineet tehdä syntiä (1:8-10).


title: Homoseksuaalisuus ja uskonnot

text:
Homoseksuaalisuuden ja uskonnon välinen suhde on ollut ja on vaihteleva. Uskonnon tulkinnan osalta on vaikutusta ollut esimerkiksi jo sillä, miten elimelliseksi osaksi ihmistä seksuaalisuuden eri muodot on käsitetty. Useat uskonnot ottavat joko suoraan tai välillisesti kantaa sellaisiin ilmiöihin, jotka luokitellaan länsimaissa osaksi homoseksuaalisuutta. Monille uskonnoille on tyypillistä kielteinen suhtautuminen seksuaalisuuteen ja erityisesti homoseksuaalisuuteen. Toisaalta monissa uskontokunnissa seksuaalivähemmistöt ovat muodostaneet itsenäisiä ryhmiä, joissa seksuaalisuuteen ja sen eri muotoihin suhtaudutaan myönteisesti.
Homojen ja lesbojen seurustelusuhteista ei ole erityisesti mainittu useimmissa uskonnoissa sääntöjä. Monessa uskonnossa on kuitenkin yleistasoisia moraalisia ohjeistuksia. Juutalaisuuden ja katolisen kirkon sekä myöhempien kristillisten kirkkokuntien suhtautuminen homoseksuaalisiin tekoihin ei tule pyhistä kirjoituksista, vaan stoalaisuuden filosofiasta. Homoseksuaalisissa teoissa kuten myös masturboinnissa siemen menee hukkaan, mutta sitäkin suurempi on sen merkitys, että stoalaisilla oli vahva näkemys siitä että ihmisellä on voima hillitä itsensä ja että on tavoiteltava mielenrauhan saavuttamista tällä tavalla. Esimerkiksi Musonius Rufus on argumentoinut, että ihmisen tulee suojella itseään seksuaalisilta kiusauksilta ja seksuaaliselta liiallisuudelta. Stoalaiset asettivat seksuaaliset teot laajempaan ihmiselämän merkitykseen, jossa seksuaaliset teot voivat olla moraalisia vain kun niitä käytetään lisääntymiseen. Varhaiset kristilliset teologit omaksuivat tämän stoalaisten näkemyksen ja keisari Augustinuksen aikaan seksi lisääntymismielessä oli ainoa normaali seksi.


title: Homoseksuaalisuus ja uskonnot

text: Buddhalaisuuden suhde homoseksuaalisuuteen vaihtelee. Länsimaihin levinnyt buddhalaisuus hyväksyy usein homoseksuaalisuuden, mutta Aasiassa siihen suhtaudutaan hiljaisen torjuvasti. Sen katsotaan olevan karman seurausta. Tiibetin buddhalaisuuden johtaja, 14. dalai-lama, on taas sanonut homoseksuaalisuuden olevan Buddhan mainitsemaa seksuaalista väärinkäytöstä. Kielto koskee hänen mukaansa vain buddhalaisia. Siksi hänen mukaansa yhteiskunnan tulee hyväksyä homoseksuaalisuus. Hän myös puolustaa seksuaalivähemmistöjen oikeuksia. Monilla tiibetiläisillä opettajilla on länsimaissa homoseksuaaleja ja transsukupuolisia oppilaita.


title: Homoseksuaalisuus ja uskonnot

text: Islamissa Koraani tuomitsee homoseksuaalisuuden. Šarian eri tulkinnat vaihtelevat, useissa tulkinnoissa homoseksuaalinen akti rinnastetaan avioliiton ulkopuoliseen seksiin, josta on määrätty jopa kuolemantuomioita. Joissain moskeijoissa homoseksuaalisuus hyväksytään. Tosin sellaiset moskeijat eivät ole islamin valtavirran mukaisia. Linja homoseksuaalisuutta kohtaan ei ole pehmenemässä islamin piirissä.


title: Homoseksuaalisuus ja uskonnot

text: Juutalaisuuden piirissä homoseksuaalisuus on perinteisesti tuomittu, mutta nykyisen juutalaisuuden suhde vaihtelee.


title: Homoseksuaalisuus ja uskonnot

text: Ortodoksijuutalaisuus pitää homoseksuaalisuutta vakavana syntinä viitaten Kolmannen Mooseksen kirjan kieltoon ”Älä makaa miehenpuolen kanssa, niin kuin naisen kanssa maataan; se on kauhistus”. Talmudiin kirjatun tulkinnan perusteella tämän katsotaan soveltuvan myös lesbouteen.


title: Homoseksuaalisuus ja uskonnot

text: Reformijuutalaisuus ja liberaalijuutalaisuus eivät pääsääntöisesti tuomitse homoseksuaalisuutta, ja eräät liberaalisynagoogat ovat Yhdysvalloissa myös vihkineet homopareja avioliittoon.


title: Homoseksuaalisuus ja uskonnot

text: Perinteisesti kristinuskon piirissä homoseksuaalisuus on torjuttu syntinä. Näkemys on tukeutunut Vanhan Testamentin lakeihin ja Uuden Testamentin Paavalin kirjeiden opetukseen. Antiikissa ja keskiajalla on myös hyväksytty miesten välisiä liittoja. .


title: Homoseksuaalisuus ja uskonnot

text: Raamatussa Jumala antaa Moosekselle rangaistusmääräyksen, jonka mukaan miehet jotka harjoittavat keskenään seksiä on surmattava. Kyseinen kohta on myös tulkittu rituaalisen puhtauden vaatimukseksi. Myös eräät Uuden testamentin kirjoitukset, erityisesti Paavalin Roomalaiskirje, on tulkittu kielteisesti homoseksuaalisuuteen suhtautuvina:


title: Homoseksuaalisuus ja uskonnot

text: Tätäkin kohtaa on tulkittu laajemmasta kokonaisuudesta käsin. Paavali kehottaa olemaan tuomitsematta, koska olemme kaikki tehneet syntiä Jumalaa kohtaan. Tällöin Paavalin tekstissä korostuu ajatus vaihtamisesta. Homon tai lesbon ei katsota voivan vaihtaa seksuaalisuutensa muotoa.


title: Homoseksuaalisuus ja uskonnot

text: Nykyaikana kristinuskon sisällä on erilaisia kantoja homoseksuaalisuudesta: konservatiiviset kristityt tuomitsevat erityisesti homoseksuaaliset teot ja taipumukset synneiksi, kun taas vapaamieliset pitävät sitä luonnollisena hyväksyttävänä vaihtoehtona. Vapaa kristillisyys, esim. Helluntailaisuus pitää homoseksuaalisuutta syntinä. Elisabeth Ohlsonin kohua herättänyt, myös Helsingissä nähty "Ecce homo" -valokuvanäyttely edustaa homoseksuaalisuuden hyväksyvää kristillisyyttä


title: Homoseksuaalisuus ja uskonnot

text: 1970-luvulla syntyi niin sanottu ex-gay-liike, jonka mukaan uskon avulla homoseksuaalit voisivat "vapautua" homoseksuaalisuudesta ja jopa "eheytyä" heteroseksuaaleiksi. Liikkeet syntyivät vastareaktiona homoseksuaalisuuden poistamiselle virallisista sairausluokituksista, jolloin osa sairausleiman ylläpitämistä ajavista psykoanalyytikoista aloittivat poliittisen liikkeen, joka tukeutui uskonnollisiin liikkeisiin . Liikkeet itse, kuten Suomessa muun muassa Aslan ry, ovat myöntäneet että "eheytyminen" ei muuta itse seksuaalista suuntautumista, ja että homoeroottisten tunteidenkin poistuminen kokonaan on äärimmäisen harvinaista . Maailmanlaajuisesti liike on järjestäytynyt Exodus Global Alliancen alaisuuteen ja sillä on satoja jäsenjärjestöjä ympäri maailmaa. Vuonna 2013 Exodus-liike lopetti toimintansa ja sen johtaja pyysi anteeksi järjestön toimintaa..


title: Homoseksuaalisuus ja uskonnot

text: Homoseksuaalisuutta tunne-elämän rikkinäisyytenä, josta voi eheytyä, on Suomessa korostanut erityisesti herätysliikepohjainen Aslan ry.


title: Homoseksuaalisuus ja uskonnot

text: Viime vuosina Suomessa suhtautuminen homoseksuaalisuuteen on herättänyt keskustelua luterilaisen kirkon sisällä. Useimpien herätysliikkeiden, muun muassa lestadiolaisten mukaan homoseksuaalinen käyttäytyminen on syntiä.


title: Homoseksuaalisuus ja uskonnot

text: Suomalaisessa uskonnollisessa kentässä seksuaalivähemmistöjen asiaa puolustamaan on syntynyt kristillinen Yhteys-liike. Setan piirissä toimii valtakunnallinen sateenkaariyhdistys Malkus. Suurimmissa Suomen kaupungeissa on omia Malkus-ryhmiä. . Homoseksuaali voi kokea uskonnon voimavarana.


title: Homoseksuaalisuus ja uskonnot

text: Kristillisperäisen Jehovan todistajat -liikkeen mukaan henkilöillä, joilla on homoseksuaalisia taipumuksia, tulee pidättäytyä homoseksuaalisista teoista.


title: Toinen Johanneksen kirje

text: Toinen Johanneksen kirje () on yksi Uuden testamentin kirjeistä. Sen on kirjoittajana on pidetty apostoli Johannesta, vaikka kirjoittajan henkilöllisyydestä on esitetty myös toisenlaisia näkemyksiä. Kirje käsittelee elämistä kristillisessä rakkaudessa ja totuudessa sekä varoittaa harhaoppisista opettajista.


title: Toinen Johanneksen kirje

text: Kirjeen kirjoittajana on perinteisesti pidetty apostoli Johannesta. Toisin kuin 1. Johanneksen kirjettä, jota on kristillisen kirkon piirissä pidetty alusta asti kanonisena, on 2. ja 3. Johanneksen kirjettä kohtaan kuitenkin osoitettu enemmän epäilyjä. 1600-luvun merkittävä luterilainen teologi Johannes Gerhard mainitsee Eusebioksen kirjoittaneen 300-luvulla siitä, kuinka sekä kirkon nykyiset että vanhat opettajat tunnustavat ensimmäisen Johanneksen kirjeen aidoksi, mutta että kahta muuta vastaan on esitetty vastaväitteitä. Eusebios itse arvelee niitä joko evankelista Johanneksen tai jonkun toisen samannimisen kirjoittamiksi ja korostaa niitten lyhyyttä. Gerhard mainitsee Erasmus Rotterdamilaisen pitäneen ensimmäistä kirjettä apostoli Johanneksen kirjoittamana ja kahta jälkimmäistä presbyteeri Johanneksen kirjoittamana, mitä arvelivat myös jotkin varhemmat teologit.


title: Toinen Johanneksen kirje

text: Gerhard itse ajattelee myös jälkimmäisten kirjeiden olevan kanonisia ja apostolisia. Hänen mukaansa se, että kirjoittaja kutsuu itseään presbyteeriksi eli vanhimmaksi viittaa tässä yhteydessä kirjoittajan ikään, vaikka sillä enimmäkseen ilmaistaankin seurakunnan virkaa. Johanneksen uskotaan eläneen vanhemmaksi kuin muut apostolit. Kirjeen alkutervehdys noudattaa Gerhardin mielestä samaa tyyliä kuin apostoliset kirjeet. Muutenkin kirjeiden tyyli on Gerhardin mielestä sama niin lauseiden kuin yksittäisten sanojen suhteen. Hän vetoaa asiassa myös brittiläiseen teologiin Bedaan, jolla oli sama näkemys. Lisäksi hän toteaa kirjeitten kuuluneen jo vanhojen opettajien mielestä yhdeksi kokonaisuudeksi Johanneksen nimellä ja osaksi kaanonia. Hän mainitsee Karthagon 3. kirkolliskokouksen, Laodikean kirkolliskokouksen sekä Augustinuksen tässä yhteydessä. Lisäksi hän mainitsee Karthagon kirkolliskokouksen 200-luvulta, joka pidettiin piispa Cyprianuksen aikana ja jossa kirjeistä puhutaan apostolin kirjoittamina.


title: Toinen Johanneksen kirje

text: Entinen Saksan vapaakirkon teologisen seminaarin rehtori Gerhard Hörster katsoo kirjoittajan olevan apostoli Johannes. Hän perustaa arvionsa siihen, että ainoastaan Johanneksella olisi kirjoitusaikaan ollut sellainen arvovalta, että hän saattoi kirjoittaa seurakunnille viitaten itseensä ainoastaan vanhimpana. Hörster katsoo saman henkilön kirjoittaneen myös 1. Johanneksen kirjeen sekä Johanneksen evankeliumin, perustaen näkemyksensä ensi sijassa yhtäläiseen kirjoitustyyliin.


title: Toinen Johanneksen kirje

text: Hörsterin mukaan kirje käsittelee kahta aihetta: elämää rakkaudessa, johon sisältyy käskyjen noudattaminen, ja ihmisiä, jotka eksyttävät toisia väärällä opilla Kristuksesta. Kirje on yhden luvun mittainen ja jakautuu jakeiden 1–3 otsakkeeseen, jakeiden 4–6 kehotukseen elämään totuudessa ja rakkaudessa, jakeiden 7–11 varoitukseen antikristillisistä eksyttäjistä sekä jakeiden 12–13 loppulauseeseen, johon sisältyvät toivotukset ja tervehdykset.


title: Toinen Johanneksen kirje

text: Kirjeen sisältö osoittaa sen todelliseksi kirjeeksi. Hörster viittaa W. G. Kümmeliin, jonka mukaan sekä 2. että 3. Johanneksen kirje noudattavat Uuden testamentin kirjeistä parhaiten hellenistisen yksityiskirjeen muotoa. Kirjeen alussa kirjoittaja esittelee itsensä ”vanhimmaksi”. Kirje on osoitettu ”valitulle äidille ja hänen lapsilleen”. Ilmaisu voisi tarkoittaa alkukirkossa huomattavassa asemassa olevaa naista ja hänen lapsiaan, mutta todennäköisempänä on pidetty tulkintaa, jonka mukaan ”äiti” tarkoittaa seurakuntaa ja ”lapset” sen jäseniä. Tällöin kirjeen lopussa mainittu ”sisar” merkitsisi sitä seurakuntaa, jossa ”vanhin” elää ja vaikuttaa. "Novum: Uusi testamentti selityksin" -teoksessa mainitaan, että sanan ”rouva” eli ”äiti” kreikankielinen sana "kyria" () voidaan tulkita myös nimeksi. Sekin kuitenkin toteaa yleisemmän tulkinnan ajattelevan sen koskevan seurakuntaa ja lapsien olevan seurakunnan jäseniä. Tervehdyksensä jälkeen ”vanhin” esittää asiansa ja kertoo hänellä olevan paljon muutakin sanottavaa, mutta hän haluaa sanoa sen suullisesti lähiaikoihin suunnittelemansa vierailun yhteydessä.


title: Toinen Johanneksen kirje

text: Teologiselta sanomaltaan kirje muistuttaa 1. Johanneksen kirjettä. Vastaanottajia kehotetaan rakastamaan toisiaan ja siten noudattamaan Jumalan käskyjä. Samalla varoitetaan harhaopettajista, jotka väittävät, ettei Jeesus Kristus todella syntynyt ihmiseksi. Tällaisia opettajia kirjoittaja kutsuu antikristuksiksi ja kehottaa olemaan ottamatta näitä koteihinsa ja olemaan tervehtimättä näitä. Hörster arvelee, että kyse on samoista, luultavasti gnostilaisista, harhaopettajista, joita vastaan myös 1. Johanneksen kirje otti kantaa. "Novumissa" painotetaan sitä, että kirjeessä käytetään runsaasti sellaisia käsitteitä, jotka esiintyvät myös 1. Johanneksen kirjeessä, erityisesti totuus ja rakkaus. Totuuden korostamisella on erityinen paino, sillä kyseinen sana esiintyy kolmen ensimmäisen jakeen aikana neljästi. Tämä liittyy ajatukseen, että keskinäinen rakkaus perustuu osallisuuteen totuudesta ja että totuuden pysyessä myös rakkaus pysyy. Rakkauden katsotaan olevan Jumalan tahdon täyttämistä. "Novumissa" tulkitaan, että Johanneksen kielto tervehtiä harhaopettajia koskee ensi sijassa tervetulleeksi toivottamista. Lisäksi teoksessa painotetaan sitä, että teksti käsittelee virallisia opettajia, jotka julistivat sanaa. "Novumissa" tekstissä mainittu ”huone”, johon ei saanut näitä harhaopettajia ottaa, tulkitaan seurakunnan kokoushuoneeksi, johon ei siis saanut päästää vääräoppisia opettajia julistamaan.


title: Kolmas Johanneksen kirje

text: Kolmas Johanneksen kirje () on yksi Uuden testamentin kirjeistä. Sen on kirjoittanut apostoli Johannes.


title: Kolmas Johanneksen kirje

text: Perimätiedon mukaan kirjoittajana on pidetty Johannesta, ja kirjoituspaikkana Efesosta. Johannes kirjoitti kirjeen todennäköisesti vanhalla iällä, ensimmäisen vuosisadan loppupuolella.


title: Kolmas Johanneksen kirje

text: Kirje on osoitettu Gaiukselle, mutta ei ole tietoa siitä, kuka Uudessa testamentissa mainittu Gaius on kyseessä. Kyseessä sattaa olla samanniminen kristitty Makedoniassa (Ap.t. 19:29), Korintissa (Room. 16:23) tai Derbessä (Ap.t. 20:4).


title: Kolmas Johanneksen kirje

text: Kirjeen kieli on huomattavan samanlaista kuin Toisessa Johanneksen kirjeessä. Siksi tutkijat pitävät yleensä kirjoittajana varmuudella samaa henkilöä. Jonkin verran enemmän on epäilty sitä, että sama henkilö olisi kirjoittanyt myös Johanneksen evankeliumin, Ensimmäisen Johanneksen kirjeen ja Johanneksen ilmestyksen.


title: Kolmas Johanneksen kirje

text:
Kirjeen kirjoittaja halusi jättää Gaiuksen haltuun joukon kristittyjä, joita johti Demetrius. Gaiuksen tehtävä oli suojella heitä, sillä he olivat muukalaisia hänen kotipaikallaan. He olivat tulleet sinne saarnaamaan evankeliumia.
Tämän vuoksi kirjoittaja pyrkii antamaan mainituista henkilöistä hyvän todistuksen.


title: Kolmas Johanneksen kirje

text: Demetrius oli todennäköisesti kiertelevä saarnaaja, jonka tarkoitus oli korjata seurakunnissa valloillaan olleet harhaopit. Harhaoppisista opettajista mainitaan kirjeessä nimeltä Diotrefes. Hän oli sulkenut seurakunnan ovet kierteleviltä saarnaajilta, parjasi apostoleja, eikä suostunut lukemaan apostolista alkuperää olleita kirjeitä.


title: Juudaksen kirje

text: Juudaksen kirje () on yksi Uuden testamentin kirjeistä, jonka kirjoittajana mainitaan Juudas-niminen apostoli. Nykytutkimuksen mukaan kirjettä ei pidetä Jeesuksen aikalaisen kirjoittamana, vaan se ajoitetaan ensimmäisen vuosisadan loppuun.


title: Juudaksen kirje

text: Juudaksen nimellä kulkevan apostolin henkilöllisyydestä ei ole täyttä varmuutta. Kirjeen kirjoittaja sanoo olevansa "Juudas, Jeesuksen Kristuksen palvelija, Jaakobin veli", ja perinteinen näkemys hyväksyy tämän. Monet tutkijat kuitenkin epäilevät tätä. Mahdollisesti kyseessä on Juudas Taddeus. Yksimielisiä on kuitenkin oltu siitä, että kyseessä ei ole Juudas Iskariot.


title: Juudaksen kirje

text: Norman Perrinin mukaan "kirje on pseudonyyminen, aivan niin kuin kaikki muukin Uudessa testamentissa oleva kirjallisuus, joissa on merkkejä alkuvaiheen katolisuudesta". Origenes oli ensimmäinen, joka puhuu kirjeeseen muiden tahoilta kohdistuneista epäilyistä, vaikka hän ei itse epäillytkään sen aitoutta. Eusebius luokitteli sen "epäilyksenalaisiin kirjoituksiin". Vaikka kirje hyväksyttiinkin Uuden testamentin kaanoniin jo Muratorin kaanonista alkaen, myöhemmät kirjoittajat vastustivat siinä esiintyviä lainauksia apokryfeistä, joka on harvinaista Uuden testamentin kirjoissa.


title: Juudaksen kirje

text: Juudaksen kirje siteeraa Eenokin kirjaa:


title: Juudaksen kirje

text: Epäilykset kirjettä kohtaan heräsivät uudelleen henkiin uskonpuhdistuksen aikana. Väittely kirjeen kirjoittajasta on jatkunut siitä saakka.


title: Juudaksen kirje

text: 1900-luvun alusta saakka Juudaksen kirje on tulkittu anonyymiksi teokseksi, joka on kirjoitettu toisen vuosisadan ensimmäisen neljänneksen aikana. Tämä perustuu siihen, että kirjeen viittaukset Vanhaan testamenttiin tulevat Septuagintasta, se lainaa "Eenokin kirjaa" viittaa "Mooseksen taivaaseenastumiseen", ja se näkee apostolien seuraajat myöhäisemmästä aikaperspektiivistä.


title: Juudaksen kirje

text: Juudaksen kirje on lyhyt, se sisältää ainoastaan yhden luvun, jossa on 25 jaetta. Se on kirjoitettu kiertokirjeeksi, eli sitä ei ole kirjoitettu yhdelle tietylle seurakunnalle, vaan se on tarkoitettu kierrätettäväksi ja luettavaksi useissa seurakunnissa. Kirjeen muoto antaa ymmärtää, että kirjoittaja tunsi ainakin Paavalin Kirjeen efesolaisille, tai että mahdollisesti kaikki Paavalin kirjeet oli tuohon aikaan kerätty ja yleisesti luettuja seurakunnissa.


title: Juudaksen kirje

text: Kirjeen kreikan kieli on idiomaattista ja kultturellia. Kirje on tarkoitettu kaikille kristityille yleisesti (1:1), ja sen tarkoituksena on saattaa heidät varjeluksen alaiseksi joidenkin opettajien väärää opetusta vastaan. Toisella vuosisadalla ensiintyi muun muassa doketismia sekä gnostilaisia liikkeitä kuten markiolaisuus, manikealaisuus ja valentinolaisuus.


title: Juudaksen kirje

text: Kirjeen tyyli on taistelutahtoista, kiihkeää ja eteenpäin ryntäävää. Se esittää nopeaan tahtiin monia esimerkkejä pahantekijöistä ja heidän kohtaloistaan. Epäortodoksisista opettajista käytetyt nimitykset ovat Uuden testamentin vahvimpia ja myrkyllisimpiä.


title: Juudaksen kirje

text: Kirje muistuttaa monilta osin huomattavasti Toista Pietarin kirjettä. Se antaisi olettaa, että jommankumman kirjoittaja oli tietoinen toisesta kirjeestä. Kirjeen tyylillisistä yksityiskohdista ja siitä, että kirje on paljon lyhyempi kuin Pietarin kirje, on yleiseksi mielipiteeksi muodostunut, että Juudaksen kirje on ollut Pietarin kirjeen samanlaisten kohtien lähteenä.


title: Kynsi

text: Kynsi () sijaitsee sormen tai varpaan päässä. Se on kova, keratiinista muodostunut osa, jonka alussa on valkoinen alue (lunula), joka ei ole vielä täysin kehittynyt. Kynnen ensisijainen tehtävä on suojata sormen- tai varpaanpäätä. Kynnet uusiutuvat ja kasvavat, ja niitä on välillä hyvä leikata lyhyemmiksi. Sormen kynnet uusiutuvat kokonaan noin kuuden kuukauden kuluessa. Varpaankynnen uusiutuminen kestää kauemmin: puolesta vuodesta vuoteen.


title: Kynsi

text: Kynsi on runsasrikkistä keratiinia eli sarveisainetta. Se on samankaltaista valkuaisainetta kuin hiukset. Kynsi koostuu kolmesta kerroksesta. Kynsivallin solut tekevät pintakerroksen, kynnen aiheen solut keskikerroksen ja kynnen pohjan solut alimman kerroksen. Keratiinisolujen välissä on fosfolipidejä, erityisiä rasvoja, jotka tekevät kynnestä taipuisan. Kynnessä ei ole kalsiumia tai muita mineraaleja sen enempää kuin muussakaan keratiinissa. Kynnessä tavataan kymmeniä muutoksia, joista osa on kynnen kehityshäiriöitä (synnynnäisiä), osa jonkin muun taudin ilmentymiä ja osa sieni-infektioita, pääasiassa kynsisilsaa.


title: Kynsi

text: Kynnet kasvavat koko ajan, mutta niitä voidaan lyhentää leikkaamalla. Kynsi haurastuu pidetessään, ja silloin siitä on pidettävä erityisesti huolta. Jos kynnet ovat hauraat, täytyy syödä enemmän A-vitamiinia. Etenkin naisten on tapana lakata sormen- ja varpaankyntensä siihen erikseen valmistetulla kynsilakalla, jota on saatavana kauppojen kosmetiikkaosastoilta. Likaisissa olosuhteissa kynnen alle kerääntyy mustat surureunat, jotka voi puhdistaa pois kynsiharjalla. Pitkäaikainen sairaus voi tehdä uran kynteen.


title: Kynsi

text: Joskus kynsi voidaan joutua poistamaan, mikäli se on vioittunut tai sen alle on muodostunut infektio. Tämä toimenpide tehdään yleensä paikallispuudutuksen avulla. Naulan tai muun terävän esineen joutuminen kynnen alle on erittäin kivuliasta. Kuitenkaan itse kynnessä ei ole tuntoa, sillä se on kuollutta solukkoa, kuten hiuksetkin. Näin ollen kynnen näkyvää osaa ei voida juurikaan hoitaa, mikäli se on vaurioitunut. Kynteen kohdistuva kova isku saattaa irrottaa kynnen. Ensin kynnen alapuolen verenkierto tyrehtyy ja kynsi tummuu. Tämän jälkeen (3–10 päivää) kynsi nousee ylös ja irtoaa itsestään. Vauriosta riippuen tilalle kasvaa uusi, täydellinen tai hieman epämuodostunut kynsi. Jotkin sairaudet heijastuvat myös kynnenrakenteen muutoksina, kuten esimerkiksi psoriasis. Noin kolmasosalla pälvikaljua sairastavista esiintyy kynsimuutoksia. Kynnen alle saattaa pesiytyä kynsisieni.


title: Kynsi

text: Eläimillä kynnet ovat lajikohtaisesti erilaisia, koirilla ne parantavat varpaiden otetta liukkailla pinnoilla, kissoilla kynnet ovat sisäänvedettävät ja koska ne pysyvät terävinä, ne ovat tehokkaat saalistusaseet. Märehtijöillä kynsiä vastaavat sorkat ja hevosella kaviot. Eläimistä eniten hoidetaan hevosten kavioita, jotka vuollaan oikean muotoisiksi 6-8 viikon välein sekä kengitetään tarpeen mukaan. Lehmien sorkkahoito on nykyisin myös säännöllistä.


title: Oskar Schindler

text: Oskar Schindler (28. huhtikuuta 1908 Zwittau, Määri, Itävalta-Unkari – 9. lokakuuta 1974 Hildesheim, Saksan liittotasavalta) oli saksalainen liike- ja teollisuusmies, joka tunnetaan ponnisteluistaan juutalaisten työntekijöidensä suojelemiseksi holokaustilta. Hän pelasti yli 1 100 juutalaista pitämällä heitä työssä ase- ja ampumatarviketehtaassaan, joka sijaitsi ensin Krakovassa ja sodan viime vaiheessa nykyisessä Tšekin tasavallassa.


title: Oskar Schindler

text: Schindlerin tarinaan perustuu Thomas Keneallyn Booker-palkittu romaani "Schindler's Ark" (1983). Kirja julkaistiin Yhdysvalloissa nimellä "Schindler’s list" jonka mukaan nimettiin Steven Spielbergin ohjaama palkittu elokuva "Schindlerin lista" vuodelta 1993.


title: Oskar Schindler

text: Schindler syntyi Zwittaussa, Määrin sudeettialueella, (osa Itävalta-Unkaria, nykyään Tšekin tasavaltaa) varakkaaseen perheeseen. Perhe kärsi 1930-luvun suuresta lamakaudesta, ja Schindler liittyi kansallissosialistiseen puolueeseen. Saksan miehitystä Puolaan seuraten hän oli yksi monista saksalaisista, jotka etsivät hyötyjä uudelta alueelta. Schindler hankki halvalla tehtaan Krakovasta ja antoi sille nimeksi "Deutsche Emaillewaren-Fabrik". Se valmisti emaliesineitä. Hän sai myös noin 1 300 juutalaista pakkotyöläistä työskentelemään tehtaallaan. On sanottu, että hän oli, ainakin alkuun, kiinnostunut esimerkiksi rahoja piilottelevista, rikkaista juutalaisista sijoittajista, mutta myöhemmin hän alkoi suojella työntekijöitään aktiivisemmin. Hän saattoi esimerkiksi väittää, että kokemattomat työntekijät olivat itse asiassa edellytys tehtaan toiminnalle ja että kaikki heille aiheutettu harmi lisäisi hänen hallitukselle esittämiensä valitusten ja korvausvaatimusten määrää.


title: Oskar Schindler

text: Kauhistuttavin hänen näkemänsä tapahtuma oli vuonna 1942 saksalaisten joukkojen hyökkäys juutalaiseen Krakovan ghettoon. Sotilaat olivat siirtämässä juutalaisia Plaszowin keskitysleirille ja raakalaismaisesti tappoivat monia, jotka yrittivät piileskellä kodeissaan. Schindlerillä oli erinomaisia diplomaattisia kykyjä, ja hyökkäyksen jälkeen hän oli vieläkin valmiimpi suojelemaan "Schindlerjudeneita" (Schindlerin juutalaisia) käyttäen kaikki kykynsä heidän puolestaan. Hän sopi Plaszówin komentajan Amon Göthin kanssa 900 juutalaisen siirrosta naapuritehtaan suljetulle alueelle, jotta he olisivat turvassa saksalaisten vartijoiden ryöstöiltä. Kun etenevä puna-armeija uhkasi leirejä, niiden saksalainen henkilöstö yleensä teloitti vangit ja leiri tuhottiin. Schindlerin onnistui lokakuussa 1944 siirtää 1 200 ”työläistä” Brünnlitzin (tšekiksi Brněnec) tehtaaseen sudeettialueille, nykyisen Tšekin tasavallan alueelle. Kun hänen työvoimansa oli erehdyksessä toimitettu Auschwitziin, hänen onnistui siirtää heidät takaisin luokseen. Brünnlitz vapautettiin toukokuussa 1945.


title: Oskar Schindler

text: Sodan jälkeen Schindler muutti maasta Argentiinaan. Epäonnistuneiden liiketoimien ja vararikon jälkeen hän palasi Saksaan 1958 ja kuoli 1974 Hildesheimissä. Schindleriä muistetaan Israelin Yad Vashemin holokaustin muistomerkissä yhtenä ”vanhurskaana kansakuntien joukossa” ("chasidei umot haolam"), ja hänet on haudattu katoliselle hautausmaalle, joka sijaitsee Jerusalemissa Siioninvuorella. Juutalaiseen tapaan hänen hautakivelleen tuodaan jatkuvasti kiviä.


title: Oskar Schindler

text: Schindler ei yksityiselämässään synnyttänyt vaikutelmaa kirkasotsaisesta pyhimyksestä. Hän joi mielellään väkeviä, harrasti uhkapeliä ja petti vaimoaan vieraiden naisten kanssa. Tästä syystä hänen yksityiselämänsä ja sen suhde hänen toimintaansa juutalaisten pelastajana on herättänyt paljon keskustelua.


title: Oskar Schindler

text: Adam Lebor ja Roger Boyes ovat teoksessaan "Surviving Hitler" pitäneet uhkapelurin luonnetta jopa oleellisena edellytyksenä Schindlerin uroteolle: se oli hänen elämänsä suurin uhkapeli, jota hän saattoi pelata hyvällä omallatunnolla, panoksena oma henki.


title: Gallium

text: Gallium on alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Ga (), järjestysluku 31 ja CAS-numero 7440-55-3. Se on hopeanvärinen metalli, joka on hauras huoneenlämpötilassa ja sulaa kädenlämmössä. Sen tiheys on 5,9 g/cm³, sulamispiste 302,91 K (29,76 °C) ja kiehumispiste 2 477 K (2 204 °C).


title: Gallium

text: Gallium on niukka muttei harvinainen aine, sillä sitä on maaperässä suunnilleen yhtä paljon kuin lyijyä tai arsenikkia, noin 10–20 g/t (10–20 ppm). Galliumia ei esiinny puhtaana luonnossa, vaan se on aina sitoutuneena mineraaleihin. Useat malmit, kuten bauksiitti, germaniitti ja sinkkimalmit sisältävät pieniä määriä galliumia, joissa se esiintyy lähinnä hydratoituneena oksidina GaO • HO. Jotkin harvinaiset malmit saattavat sisältää galliumia jopa 1 prosentin, kuten esimerkiksi Etelä-Afrikan germaniitti. Lisäksi eräät hiilen poltossa saatavat sivutuotteet voivat sisältää jopa 1,5 prosenttia galliumia, usein kuitenkin vähemmän. Galliumarsenidia (GaAs) käytetään puolijohteena, erityisesti valodiodeissa (LEDeissä).


title: Gallium

text:
Puhdas gallium on hopeanväristä ja kiinteänä haurasta kuin lasi. Galliummetalli
laajenee 3,1 % kiinteytyessään ja siksi sitä ei saisi varastoida lasi- tai metalliastioissa. Gallium myös syövyttää muita metalleja diffundoitumalla niiden metallihilaan. Gallium on yksi neljästä metallista cesiumin, elohopean ja rubidiumin ohella, jotka ovat nestemäisiä lähellä huoneenlämpöä ja siksi voidaan käyttää korkean lämpötilan lämpömittareina. Galliumilla on yksi laajimmista nestemäisen lämpötilan rajoista ja myös alhainen höyrynpaine korkeissa lämpötiloissa.


title: Gallium

text: Tällä metallilla on voimakas taipumus alijäähtyä sulamispisteen alapuolelle, joten jähmettymiseen tarvitaan kiinteä "siemen". Mineraalihapot vaikuttavat hitaasti hyvin puhtaaseen galliumiin. Toisin kuin normaalit metallit gallium on tiheämpää nesteenä kuin kiinteänä, muistuttaen tässä suhteessa vettä.


title: Gallium

text: Galliumin löysi spektroskooppisesti vuonna 1875 ranskalainen kemisti Paul-Émile Lecoq de Boisbaudran. Myöhemmin samana vuonna Boisbaudran pystyi valmistamaan galliumia metallisena elektrolysoimalla galliumhydroksidin (Ga(OH)) ja kaliumhydroksidin (KOH) liuosta. Gallium oli ensimmäinen alkuaine, joka löydettiin Dmitri Mendelejevin vuonna 1869 julkistaman alkuaineiden jaksollisen järjestelmän jälkeen. Galliumin löytyminen Mendelevin ennustamien ’eka-aluminiumin’ ominaisuuksien perusteella antoi näin varmistuksen taulukon paikkansapitävyydelle. Nimen ’gallium’ Boisbaudran antoi löytämälleen aineelle synnyinmaansa Ranskan latinankielisen käännöksen ’Gallia’ mukaan.


title: Gallium

text: Galliumia käytetään integroiduissa piireissä ja optoelektroniikassa (laserdiodit ja ledit) sekä peileissä, puolijohteissa, korkean lämpötilan lämpömittareissa ja indiumin ja tinan kanssa ns. "Galinstan"-lejeerinkinä kuumemittareissa elohopean korvikkeena.


title: Gallium

text: Galliumille löydettiin vuonna 1998 uusi käyttötarkoitus. Erästä sen yhdistettä käytetään lääkkeenä malariaan, jos tavanomaiset lääkkeet eivät tehoa vastustuskykyiseen malariakantaan.


title: Gallium

text: Erästä galliumyhdistettä käytetään pahanlaatuisten kasvainten levinneisyyden varmentamiseen.


title: Irlannincob

text: Irlannincob (myös "tinker") on irlantilainen toistaiseksi melko vakiintumaton hevosrotu. Rotu polveutuu muun muassa dales-, connemara- ja fellponeista sekä shire- ja clydesdalenhevosista. Se oli alun perin romanien ajo- ja ratsuhevonen, josta on muun muassa hauskan ulkonäkönsä vuoksi tullut yleisemminkin suosittu rotu myös Britteinsaarten ulkopuolella. Suomessa irlannincobeja on lähes viisisataa.


title: Irlannincob

text: Irlannincob on rakenteeltaan jykevä ja sen säkäkorkeus vaihtelee tyypeittäin välillä 110–170 cm. Irlannincobilla on todella runsaasti vuohiskarvoja ja suuret kaviot. Sekä tammoilla että oreilla voi olla "viikset" ylähuulessa. Rodulla sallitaan kaikki muut paitsi "albiinot" (todennäköisesti valkovoikot; albiinoutta ei esiinny hevosilla), mutta yleisimmin ne ovat kirjavia. Irlannincobit ovat erinomaisia perhe-, koulu- ja harrastehevosia, sillä ne ovat rohkeita ja rauhallisia.


title: Irlannincob

text: Britteinsaarten maankiertolaisten, "travellerien" kirjavat tupsujalkaiset hevoset tunnettiin pitkään lähinnä "kiertolaisten vankkurihevosina" ("Gypsy Vanner") tai kiertelevien heimojen tekemään kattilanpaikkaustyöhön viittaavalla "Tinker"-nimellä. Vanner-nimitystä käytettiin kiertolaisten itsensä keskuudesta kuitenkin nimenomaan vain raskaimpia vaunuja vetäneistä shirehevosristeytyksistä, ja Thompsonin perustettua "Gypsy Vanner Horse Societyn" osa rodun kasvattajista, erityisesti sen alkuperäiset romanichal-omistajat, alkoivat kutsua rotua nimellä "Gypsy Cob", vaikkei rotu edustakaan cob-tyyppiä vaan on selkeästi raskaampi kylmäverinen.


title: Irlannincob

text: Irlannincobin historia organisoituna rotuna alkaa vasta 1900-luvun loppupuolelta. Rotua harrastamaan ja kasvattamaan ryhtyneet ovat myöhemmin erityisesti Euroopassa päätyneet käyttämään lähinnä nimeä irlannincob ("Irish Cob") välttääkseen termin "Gypsy" ("mustalainen"). Rotu on kuitenkin kotoisin ennemmin yleisesti Britteinsaarilta kuin Irlannista. Koska Irlannissa kasvatetaan myös varsinaisia cobeja, rotunimeä irlannincob voikin pitää suorastaan harhaanjohtavana.


title: Irlannincob

text: Muut kuin rotua erityisesti harrastavat suomalaiset hevosihmiset myös käyttävät rodun edustajista edelleen lähinnä nimitystä tinker, jolla nämä hevoset alun perin Suomessakin tunnettiin. Britanniassa termillä "Tinker [horse]" on kuitenkin sekarotuiseen tai sukutaustaltaan epämääräiseen yksilöön viittaava sävy.


title: Irlannincob

text: Suomessa rodulla on kaksi toimivaa rotuyhdistystä, jotka kumpikin tunnistavat ja rekisteröivät irlannincobeja. Toinen tarjoaa rekisteröintipalveluita Hollantiin ja toinen Irlantiin. Suomessa rotua edustaa lähemmäs 400 yksilöä. Suomeen on avattu oma kantakirja irlannincobeille loppuvuodesta 2012. Hippokseen rekisteröinti ei ole pakollista, irlannincob-passin saa nyt suomalaiselta kantakirjalta. Kotimaista kantakirjaa pitää Suomen Irlannincobyhdistys ry, jonka emokantakirja on Irlannissa.


title: Vaippa (side)

text: Vaippa on suoja henkilöille, jotka eivät hallitse virtsaamistaan tai ulostamistaan. Vaipan tarkoitus on estää vaatteiden kastuminen virtsasta tai likaantuminen ulosteista. Vaipan periaatteena on kerätä imukykyisenä virtsat ja kiinteät ulosteet vaippaan. Vaippa vaihdetaan uuteen tai puhtaaseen, kun imukyky on loppunut tai vaippa on märkä tai likainen.


title: Vaippa (side)

text: Vaippoja käytetään pääasiassa vauvoille, jotka eivät saa omatoimisesti tai toisen avulla huolehdittua hygieenisestä virtsaamisesta tai ulostamisesta, joita ei ole vielä opetettu potalle. Vaippoja käyttävät myös aikuiset, jotka ovat menettäneet virtsan tai ulosteen pidätyskykynsä. Aikuisilla yleisin vaippojen käytön syy on virtsanpidätyskyvyn ongelma, inkontinenssi. Ohuita aikuisten vaippoja kutsutaankin inkontinenssisuojiksi. Vaippoja tai niitä vastaavia muita teknisiä ratkaisuja käytetään myös tilanteissa, jolloin normaali vessassa käynti on käytännössä mahdotonta., kuten vuodepotilailla sairaalassa, ja ihmisillä jotka työskentelevät erityisissä olosuhteissa kuten astronautit.


title: Vaippa (side)

text: Tämän lisäksi aikuisilla tunnetaan myös parafiilinen vaippafetisismi, jossa vaippoja käytetään vaikka niihin ei olisi lääketieteellistä tarvetta.


title: Vaippa (side)

text: Valtaosa maailman vauvoista ei käytä vaippoja vaan viestii jonkun läheisensä kanssa ulostamis- ja virtsaamistarpeestaan. Tätä viestintää sanotaan vauvojen vessahätäviestinnäksi tai vaipattomuudeksi.