title: Anne Brontë

text: Brontën toinen romaani "Wildfell Hallin asukas" ilmestyi vuonna 1847. Se on kertomus naisesta, joka jättää vastuuttoman alkoholistimiehensä pelastaakseen itsensä ja pienen poikansa. Kirjan sankaritar Helen Huntingdon joutuu yhteiskunnan juoruilun ja paheksunnan kohteeksi, mutta itse asiassa hän on yhtä moraalinen ja velvollisuudentuntoinen kuin Jane Eyre. Vaikka hän jättää miehensä, koska pelkää poikansa turmeltuvan moraalisesti tämän seurassa, hän palaa kuitenkin hoitamaan kuolevaa Arthur Huntingdonia, koska tuntee sen velvollisuudekseen.


title: Anne Brontë

text: Anne Brontë kuvaa realistisesti ja avoimesti alkoholisoituneen ihmisen rappiota ja väkivaltaa, ja hänen huomionsa perustuvat epäilemättä omakohtaisiin kokemuksiin juopon Branwell-veljen viimeisistä vuosista. Synkästä aiheesta huolimatta romaanissa on myös ironiaa ja huumoria, joista tulee mieleen teräväkielinen Jane Austen. Tavallaan romaani oli sanomaltaan paljon aikaansa edellä, koska se kuvaa avioliiton hajoamista ja naisen oikeutta päättää itse omasta ja lastensa tulevaisuudesta.


title: Anne Brontë

text: "Wildfell Hallin asukas" menestyi paremmin kuin Brontën esikoisteos "Agnes kotiopettajatar". Ensijulkaisunsa aikaan romaani kohtasi kritiikkiä muun muassa alkoholismin kuvauksestaan. Sitä kritisoitiin lisäksi naiskuvastaan, sillä romaanin nähtiin puolustavan naisen oikeutta jättää aviomiehensä. Useat myöhemmät kriitikot ovat pitäneet "Wildfell Hallin asukasta" yhtenä ensimmäisistä feministisistä romaaneista. Romaanin käänsi myöhemmin suomeksi Kyllikki Villa.


title: Avokado

text: Avokado ("Persea americana") tarkoittaa sekä Keski-Amerikasta kotoisin olevaa puuta että sen päärynänmuotoista hedelmää.


title: Avokado

text: Avokadopuu kasvaa noin 20 metriä korkeaksi ja sen ikivihreät lehdet ovat 12–25 cm pitkiä. Puun varsin huomaamattomat kukat ovat kellanvihreitä ja halkaisijaltaan 5–10 mm. Hedelmä on 7–20 cm pitkä ja painaa 100–1000 grammaa. Siinä on 3–5 cm kokoinen siemen. Maailman suurimman, 2,19 kg painaneen avokadon kasvatti venezuelalainen Gabriel Ramirez Nahim vuonna 2009.


title: Avokado

text: Avokado on kotoisin Keski-Amerikasta, mutta sitä viljellään nykyisin ympäri maailman paikoissa, joissa se ilmaston ja lämpötilan puolesta on mahdollista.


title: Avokado

text: Kasvupaikan tulee olla melko tyyni ja kuohkeamultainen. Puu ei kestä pakkasia, joten sitä voidaan kasvattaa vain subtrooppisella ja trooppisella vyöhykkeellä.


title: Avokado

text: Avokado ei kypsy puussa, vaan vasta pudottuaan maahan. Tavallisesti se poimitaan puusta, kun se vastaa kooltaan kypsää hedelmää. Poiminnan jälkeen se kypsyy muutamassa päivässä, ja esimerkiksi banaanien kanssa säilöttäessä vielä nopeammin eteenikaasun vaikutuksen vuoksi. Hedelmää ei tarvitse poimia heti, vaan sen voi jättää puuhun kunnes poiminnalle on tarvetta. Hedelmää voidaan pitää puussa 4–6 kuukautta kehittymisen jälkeen, mutta jos sitä ei poimita ajoissa, se putoaa maahan.


title: Avokado

text: Avokadopuu tuottaa keskimäärin 120 hedelmää vuodessa. Kaupallisissa hedelmätarhoissa hedelmiä tuotetaan tavallisesti noin 7 tonnia hehtaarilta, mutta jotkin tarhat pystyvät jopa 20 tonnin hehtaarituottoon. Avokadon viljelyssä ongelmana on, että usein se tuottaa vuoron perään hyviä ja huonoja satoja. Tämä johtuu siitä, että jos puu ei esimerkiksi kylmyyden vuoksi menesty jonakin vuonna, seuraavana se on sitäkin tuottoisampi.


title: Avokado

text: Avokado voidaan idättää siemenestä helposti myös huonekasviksi.


title: Avokado

text: Avokado sisältää enemmän rasvaa kuin useimmat muut hedelmät. Suurin osa rasvasta on kertatyydyttymätöntä. Kokonainen keskikokoinen avokado sisältää noin neljänneksen päivittäisestä tyydyttyneen rasvan saantisuosituksesta. Avokadoissa on 60 prosenttia enemmän kaliumia kuin banaaneissa. Niissä on myös paljon B- E- ja K-vitamiinia. Avokadon painosta noin kaksi kolmasosaa on vettä.


title: Avokado

text: Sadassa grammassa avokadoa on 219 kcal energiaa.


title: Avokado

text: Avokadon hedelmäliha on väriltään kellanvihreästä kullankeltaiseen. Se hapettuu ja muuttuu ruskeaksi nopeasti joutuessaan kosketuksiin ilman kanssa. Tätä voidaan ehkäistä sitruuna- tai limettimehulla. Niiden sisältämä C-vitamiini toimii hapettumista estävänä antioksidanttina. Toinen keino on pitää avokadoja lämpimässä (n. 40 °C) vedessä muutaman tunnin ajan ennen kuorimista. Tämä sulkee hapettumista aiheuttavat entsyymit vaikuttamatta makuun tai rakenteeseen. Avokadosta syödään vain hedelmäliha, ei kuoria eikä siementä.


title: Avokado

text: Avokado on erityisen suosittu kasvisruokavaliossa, jossa voileivissä ja salaateissa. Se ei ole makea, vaan rasvainen ja aromikas. Rakenteeltaan hedelmä on lähes kermainen. Avokado on guacamolen perusraaka-aine, ja lisäksi sitä käytetään sushin täytteenä, kanan lisukkeena ja levitteenä. Brasiliassa ja Vietnamissa avokadoa käytetään pirtelöissä ja joskus jäätelöissäkin. Filippiineillä valmistetaan jälkiruokajuomaa sokerista, maidosta ja soseutetusta avokadosta. Keski-Amerikassa hedelmiä tarjoillaan riisin kera.


title: Avokado

text: Kuumennettaessa avokadoon kehittyy maun pilaavia yhdisteitä.


title: Avokado

text: Avokadoa ei tulisi antaa syötäväksi eläimille, sillä se sisältää persiiniä, joka on vaarallista tai jopa tappavaa monille eläimille. Se voi aiheuttaa esimerkiksi oksentelua, ripulia tai sydänvikoja. Ihmisille se ei ole tavallisesti vaarallista.


title: Avokado

text: Avokadon nimi tulee nahuatlin sanasta "ahuacatl", joka tarkoittaa kivestä. Joissakin Etelä-Amerikan maissa avokadoa kutsutaan sen ketšuankielisellä nimellä "palta". Muissa espanjankielisissä valtioissa käytetään nimitystä "aguacate".


title: Avokado

text: Hedelmäavokadoa kutsutaan myös alligaattoripäärynäksi.


title: Avokado

text: Avokadoja lienee syöty Etelä-Meksikossa jo 8000 vuotta sitten ja viljelty 7000 vuotta sitten. Ensimmäiset tiedot avokadosta Euroopassa ovat peräisin vuodelta 1519. 1700-luvulla eurooppalaiset merimiehet käyttivät avokadoa levitteenä keksien päällä. Kasvia tavattiin Indonesiassa ensimmäisen kerran vuonna 1750, Brasiliassa vuonna 1809, Palestiinassa 1908 ja Australiassa sekä Etelä-Afrikassa 1800-luvun loppupuolella.


title: Avokado

text: Carl Schmidt kehitti vuonna 1911 Fuerte-lajikkeen, johon Kalifornian viljely perustui monta vuotta. Vuonna 1935 postinkantaja Rudolph Hass patentoi Hass-lajikkeen, joka on ainoa avokadolajike, jota voidaan viljellä ympäri vuoden. Hän oli ostanut A. R. Rideoutilta avokadopuun siemeniä, jotka istutti pihalleen. Lajike kehittyi ilmeisesti sattumalta. Jokainen nykyinen Hass-puu polveutuu Rudolphin kasvattamasta yksilöstä, joka kuoli vuonna 2002. Hass-avokadojen kuori on tumma ja hiukan ryppyinen, ja hedelmäliha hyvin kermainen. Nykyisin se on suosituin ja kasvatetuin avokadolajike.


title: Rüdiger von der Goltz

text: Gustav Adolf Joachim Rüdiger Graf von der Goltz (8. joulukuuta 1865 Züllichau, Preussi (nyk. Sulechów Puolassa) – 4. marraskuuta 1946 Bernbeuren) oli saksalainen kenraalimajuri ja kreivi, joka komensi Suomeen vuoden 1918 sisällissodan aikana lähetettyä Saksan Itämeren divisioonaa sekä saksalaisiin vapaajoukkoihin kuuluvia VI reservijoukkoja 4. helmikuuta – 12. lokakuuta 1919 Latviassa.


title: Rüdiger von der Goltz

text: Itä-Preussissa syntynyt Rüdiger von der Goltz valmistui upseeriksi 1886. Hän toimi ennen ensimmäistä maailmansotaa yleisesikuntaupseerina. Von der Goltz haavoittui syyskuussa 1914 Marnen taistelussa. Kuukauden kuluttua von der Goltz palasi rintamalle komentaen Goltzin sekaprikaatia ja sitten Mecklenburgin 34. Jalkaväkiprikaatia Noyon torjuntataisteluissa 1914. Seuraavana vuonna Goltz siirrettiin Pohjois-Puolaan Varsovan pohjoispuolelle Venäjän vastaiselle rintamalle, minne matkalla hän hautasi toisen poikansa. Samaan aikaan Puolan rintamalla venäläisten puolella taistelivat Gustaf Mannerheim, Johan Laidoner ja Pēteris Radziņs. Lokakuussa 1915 onnistuneiden hyökkäysten jälkeen von der Goltz palasi divisioonan mukana länsirintamalle ja päätyi Ypernin ja Albertin kautta Vimyn kukkulalle.


title: Rüdiger von der Goltz

text: Vuonna 1916 von der Goltzista tehtiin kenraalimajuri. Kesäkuussa 1916 hänestä tuli 1. kaartinrykmentin komentaja. Rykmentti osallistui 1916-1917 Sommen, Ylä-Sommen sekä Siegfried-linjan taisteluihin. Kreutznachissa von der Goltzille ilmoitettiin Saksan Itämeren divisioonan perustamisesta sekä Suomeen lähdöstä.


title: Rüdiger von der Goltz

text: Itämeren divisioona nousi maihin Hangossa 3. huhtikuuta 1918 ja otti Helsingin haltuunsa 13.–14. huhtikuuta. Levähdystauon jälkeen Goltzin joukot valtasivat Hämeenlinnan ja siirtyivät sitten Osasto Brandensteinin avuksi Lahteen.


title: Rüdiger von der Goltz

text: Von der Goltz jäi joukkoineen Suomeen sisällissodan jälkeen ja oli maassa merkittävä poliittinen vaikuttaja. Hänen valta-asemansa Suomessa vahvistui, kun keisari Vilhelm II antoi hänelle heinäkuussa 1918 ainutlaatuisen arvonimen "Saksan kenraali Suomessa". Sodan kestäessä von der Goltzin päämaja oli Riihimäellä. Sodan päätyttyä Helsingin-päämaja eli "Deutsches Kommando" oli ensi alkuun Pohjois-Esplanadin varrella Hotelli Kämpissä. Von der Goltz kuitenkin siirsi sen Esplanadin toiselle puolelle entiseen kenraalikuvernöörin palatsiin eli Smolnaan.


title: Rüdiger von der Goltz

text:
Kenraalin asemaa silloisessa Suomessa kuvaa se, että kun valtionhoitaja Svinhufvud ja senaatin puheenjohtaja J. K. Paasikivi tahtoivat neuvotella kenraalin kanssa, he menivät yhä useammin hänen luokseen, sen sijaan että kenraali olisi kutsuttu heidän luokseen. Tilannetta kuvaa hyvin saksalaismielisen kenraalimajuri Hannes Ignatiuksen kirje silloiselle Suomen Berliinin-lähettiläälle Edvard Hjeltille, taustana keskustelu valtionhoitaja Svinhufvudin kanssa:
Suomalaiset saksalaismyönteiset porvaripiirit osoittivat von der Goltzille kunnianosoituksia. Toukokuussa 1918 senaattori E. N. Setälä kutsui von der Goltzin Suomalais-Ugrilaisen Seuran kunniajäseneksi. Toukokuussa von der Goltzille järjestettiin myös juhlavastaanotto hänen vieraillessaan senaatissa. Helsingin yliopiston ylioppilaskunta kutsui von der Goltzin vuosijuhlaansa joulukuussa 1918, jossa ylioppilaskunnan puheenjohtaja K. J. Kalliala piti von der Goltzia ja Saksan armeijaa ylistäneen puheen. Kirjailija Maila Talvio, jonka puoliso J. J. Mikkola kuului Suomessa von der Goltzin lähipiiriin, kirjoitti Suomen Kuvalehdessä julkaistun von der Goltzia ylistävän artikkelin.


title: Rüdiger von der Goltz

text:
Von der Goltz upseereineen ajoi vahvasti saksalaista kuningasta Suomeen. Pääehdokkaana oli keisari Vilhelm II:n poika prinssi Oskar, mutta keisari ei häntä kuitenkaan hyväksynyt.
Saksan kukistuttua von der Goltz palasi kotimaahansa 16. joulukuuta 1918. Vuonna 1919 hän johti saksalaista vapaajoukkoa, joka taisteli Baltian maissa näiden kansallisia joukkoja ja bolševikkeja vastaan.


title: Rüdiger von der Goltz

text: Saksan tehtyä aselevon ympärysvaltojen kanssa marraskuussa 1918 määräsi ympärysvaltojen valvontakomissio saksalaisia joukkoja vetäytymään aikataulun mukaisesti Saksan valloittamilta alueilta, jotka olivat itsenäistyneet tai itsenäistymässä. Ainoastaan Baltiassa valvontakomissio edellytti, että saksalaiset jäävät paikoilleen estämään Neuvosto-Venäjän talonpoikien ja työläisten puna-armeijan etenemistä Saksan tappion ja kansallisuusliikkeiden yhteisvaikutuksen aiheuttamassa sotilaallisessa tyhjiössä.


title: Rüdiger von der Goltz

text: Baltiassa neuvostovenäläistä hyökkäystä johti latvialainen tarkka-ampujajoukko, jota vastaan virolaiset taistelivat Etelä-Virossa ja saivat tukea suomalaisilta ja brittilaivastolta ja kieltäytyivät siksi saksalaisten tuesta. Latviassa kansallismielisten johtaja Kārlis Ulmanis pyysi saksalaisilta apua neuvostovenäläisiä vastaan. Brittiläisen kenraaliluutnantti Hubert Goughin mukaan saksalaisten piti vetäytyä aseleposopimuksen 12. artiklan mukaisesti Venäjälle kuuluvilta alueilta, sitten kun liittoutuneet katsovat sen tarpeelliseksi alueilla vallitsevan sisäisen tilanteen perusteella.


title: Rüdiger von der Goltz

text: Osa saksalaisista alkoi vetäytyä Latviasta, mutta majuri Bishoff perusti rautaprikaatiksi (Eiserne Brigade) kutsutun saksalaisen yksikön hidastamaan neuvostovenäläisen puna-armeijan etenemistä. Paikallisten saksalaisten lisäksi alkoi Saksasta tulla vapaaehtoisia. Rautaprikaati yhtyi Saksan 8. armeijan rippeisiin muodostaen rautadivisioonan (Eiserne Division). Latviassa lisäksi baltiansaksalaiset ja jotkut latvialaiset muodostivat balttilaisen joukon (Baltische Landeswehr), minkä tarkoituksena oli osallistua neuvostovenäläisten pysäyttämiseen, mutta myös auttaa palauttamaan Baltian maiden itsenäistymisen mukana mennyt saksalaisten johtoasema Latviassa tai perustaa sen alueelle oma baltiansaksalainen valtio. Perustettua Eiserne Divisionia ryhtyi komentamaan helmikuussa Kuurinmaalla VI reservijoukkojen komentajaksi käsketty Rüdiger von der Goltz. Baltische Landeswehria komensi puolestaan majuri Alfred Fletcher.


title: Rüdiger von der Goltz

text: Helmikuun lopussa 1919 saksalaisilla ja latvialais-kansallisilla joukoilla oli Latviasta hallussa enää vain Liepājan satama, mutta Rüdiger von der Goltzin komentamana joukot saavuttivat voittoja ja onnistuivat valtaamaan ensin Ventspilsin ja lopulta Riian sen eteläpuolelta. Hyökkäys oli koordinoitu saksalaisten avusta kieltäytyneiden virolaisten kanssa, jotka samanaikaisesti ajoivat neuvostovenäläisä takaa Pohjois-Latviassa.


title: Rüdiger von der Goltz

text: Kun neuvostovenäläiset olivat vetäytyneet Latviasta, liittoutuneiden valvontakomissio määräsi Saksan sosiaalidemokraattista hallitusta vetämään saksalaiset vapaajoukot (Freikorpsit) Baltiasta. Vastauksena tähän yritti Rüdiger von der Goltz vallankaappausta Latviassa saksankielisen vähemmistön tuella poistamalla latvialaisen Ulmaniksen vallasta ja nostamalla valtaan luterilaisen pastori Niedran.


title: Rüdiger von der Goltz

text: Saksalaiset saivat britit vakuuttumaan siitä, ettei saksalaisia joukkoja kannata vielä poistaa Baltiasta, koska tällöin se jäisi alttiiksi Neuvosto-Venäjän vaikutukselle. Britit suostuivat ja niin saksalaiset sekä Venäjän väliaikaisen hallituksen politiikkaa jatkaneet valkoiset valtasivat 23. toukokuuta 1919 Riian latvialaisilta. Valtaajia syytettiin myöhemmin 300 latvialaisen surmaamisesta Jelgavassa, 200 latvialaisen surmaamisesta Tukumsissa, 125 latvialaisen surmaamisesta Väinänlinnassa (Daugavpils) sekä 3 000 latvialaisen surmaamisesta Riiassa.


title: Rüdiger von der Goltz

text: Latvian kansallismieliset kääntyivät saksalaisia vastaan ja pyysivät tukea virolaisilta, jotka olivat valloittaneet bolševikkeja tukevilta latvialaisilta Pohjois-Latvian Väinäjoen pohjoispuolelta. Rüdiger von der Goltzin komentamat joukot etenivät 19. kesäkuuta kohti latvialaista Cesiksen kaupunkia tarkoituksenaan neutraloida latvialaisten jälkeen myös virolaiset kansallismieliset sekä perustaa saksalaisten johtama valtio Baltiaan.


title: Rüdiger von der Goltz

text: Viron joukkojen komentaja Johan Laidoner vaati saksalaisten vetäytymistä Gauja-joen eteläpuolelle. Tätä ennen Laidoner oli käskenyt virolaisia joukkoja valtaamaan Gulbenen rautatieaseman. Joukot valtasivat Straupen (ent. Ropa) ja jatkoivat etenemistään Limbažiin. Virolaiset kävivät vastahyökkäykseen ja saksalaisten oli vetäydyttävä Limbažista. 21. kesäkuuta virolaiset olivat saaneet vahvistuksia ja hyökkäsivät majuri Fletcherin komentamaan Baltische Landeswehria vastaan, minkä oli vetäydyttävä Cesiksen koillispuolelle. Keventääkseen virolaisten Baltische Landeswehriin kohdistamaa painetta von der Goltzin komentama Eiserne Division hyökkäsi Straupesta kohti Stalpea.


title: Rüdiger von der Goltz

text: 23. kesäkuuta 1919 aamulla alkoivat saksalaiset kuitenkin vetäytyä Riiastakin. Liittoutuneet alkoivat jälleen vaatia saksalaisten vetäytymistä Baltiasta ja tulitaukoa Freikorpsien sekä virolaisten kesken näiden edetessä kohti Riikaa.


title: Rüdiger von der Goltz

text: Britit vaativat von der Goltzin päällikkyyden luovuttamista Venäjä valkoista armeijaa komentavalle venäläiselle eversti Pavel Bermondtille. Brittiläisen Hubert Goughin puolestaan piti ottaa komentoonsa majuri Fletcherin komentaman Baltische Landeswehrin. Majuri Bischoff muodosti saksalaisen legioonan tusinasta Freikorpsin yksiköstä ja luovutti ne Bermondtin komentoon. Bermondtin ja Goughin komentoon luovutettujen saksalaisten joukkojen vahvuus oli kaiken kaikkiaan 14 000 sotilasta, 64 lentokonetta, 56 tykistöasetta ja 156 konekivääriä, missä kuusi ratsuväkiyksikköä ja kenttäsairaala.


title: Rüdiger von der Goltz

text: Ympärysvaltojen painostuksesta von der Goltz matkusti miehineen takaisin Saksaan lokakuussa 1919.


title: Rüdiger von der Goltz

text: Rüdiger von der Goltzin tapaan myös Pavel Bermondt yritti vallankaappausta, minkä latvialaiset ja virolaiset kansalliset yksiköt torjuivat saaden tulitukea Ison-Britannian laivaston alukselta Riian satamassa.


title: Rüdiger von der Goltz

text: Rüdiger von der Goltz julkaisi vuonna 1920 muistelmansa "Toimintani Suomessa ja Baltian maissa".


title: Alfred von Tirpitz

text: Alfred von Tirpitz (19. maaliskuuta 1849 – 6. maaliskuuta 1930) oli Saksan keisarikunnan laivaston () suuramiraali, laivastoministeri ja laivaston komentaja ensimmäisessä maailmansodassa 1914–1916.


title: Alfred von Tirpitz

text: Tirpitz syntyi Kuestrinissa Brandenburgissa virkamiehen poikana ja varttui Frankfurt an der Oderissa. Hän liittyi Preussin laivastoon 1865 ja kävi Kielin laivastokoulun, josta valmistui upseeriksi 1869. Hän palveli ensin torpedolaivastossa, mutta liittyi 1871 yhdistyneen Saksan laivastoministeriön torpedo-osastoon. Vuonna 1877 hänestä tuli torpedolaivaston tarkastaja.


title: Alfred von Tirpitz

text: Tirpitz liittyi laivaston esikuntaan 1892 ja hänet ylennettiin vara-amiraaliksi 1895. Vuodet 1896–1897 hän komensi Aasian risteilijäosastoa ja valvoi Kiaochowin (Jiaozhou) ottamista Saksan satamaksi. Vuonna 1897 hänestä tuli laivastoministeri. Tirpitz oli pääasiassa vastuussa ensimmäistä maailmansotaa edeltäneestä laivaston kilpavarustelusta. Vuosien 1898, 1900, 1908 ja 1912 laivastolaeilla Saksan laivasto kasvoi vuoteen 1914 mennessä maailman toiseksi suurimmaksi, saavuttaen kaksi viidesosaa Britannian kuninkaallisen laivaston vahvuudesta. Siihen kuului seitsemän modernia dreadnought-taistelulaivaa, viisi taisteluristeilijää, 25 risteilijää, 20 vanhempaa taistelulaivaa ja yli 40 sukellusvenettä. Saksan laajennusohjelma ajoi britit kalliiseen kilpavarusteluun ja lähentämään välejään Ranskaan.


title: Alfred von Tirpitz

text: Tirpitzistä tuli suuramiraali 1911 ja hänet nimitettiin laivaston komentajaksi sodan puhjetessa. Huolimatta laajennusohjelmasta sota alkoi Tirpitzin mielestä liian aikaisin, koska vuoden 1900 laajennus oli suunniteltu 17 vuoden aikataululla. Hän alkoi ajaa sukellusveneiden määrän kasvattamista ja niiden rajoittamatonta käyttöä. Sodan aikana rakennettiin 345 venettä, ja yli 200 oli rakenteilla Saksan antautuessa.


title: Alfred von Tirpitz

text: Sodassa laivasto oli pääasiassa passiivinen ratkaisematonta Skagerrakin taistelua lukuun ottamatta. Vuoden 1915 "RMS Lusitanian" upotuksen jälkeen sukellusvenesotaa rajoitettiin. Tirpitz erosi protestina 15. maaliskuuta 1916. Hänen seuraajansa laivastoministerinä oli Eduard von Capelle.


title: Alfred von Tirpitz

text: Sodan lopulla vuonna 1917 Tirpitz oli perustamassa lyhytikäiseksi jäänyttä konservatiivista Saksalaista isänmaan puoluetta (). Sodan jälkeen hän oli oikeistolaisen Saksalaiskansallisen kansanpuolueen edustajana valtiopäivillä 1924–1928.


title: Alfred von Tirpitz

text: Natsi-Saksan laivaston taistelulaiva "Tirpitz" nimettiin hänen mukaansa.


title: Jürgen Klinsmann

text: Jürgen Klinsmann (s. 30. heinäkuuta 1964 Göppingen) on saksalainen, hyökkääjänä pelannut jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän on toiminut muun muassa Saksan ja Yhdysvaltain maajoukkueiden päävalmentajana.


title: Jürgen Klinsmann

text: Klinsmann tunnettiin peliurallaan pääasiassa nopeana ja aggressiivisena keskushyökkääjänä, joka teki runsaasti maaleja. Hän pelasi kolmet MM-kilpailut 1990, 1994 ja 1998 ja kolmet EM-kilpailut 1988, 1992 ja 1996 sekä yhden olympiaturnauksen 1988 voittaen 1988 olympiapronssia, 1990 MM-kultaa, 1992 EM-hopeaa sekä 1996 EM-kultaa joukkueensa kapteenina. Klinsmann pelasi Saksan maajoukkueessa vuosina 1987–1998 108 ottelua joissa hän teki 47 maalia.


title: Jürgen Klinsmann

text: Seuratasolla Klinsmann pelasi Saksassa, Englannissa ja Italiassa. Hän lopetti peliuransa kesällä 1998 edustettuaan viimeksi Tottenham Hotspuria. Hän teki paluun jalkapallokentille vuonna 2003 salanimellä Jay Goppingen kalifornialaisessa Orange County Blue Starissa, joka pelasi Pohjois-Amerikan amatööriliigassa. Hän teki kahdeksassa pelaamassaan ottelussa viisi maalia.Klinsmann aloitti valmennusuransa korkealta, kun hänet nimitettiin 2004 Saksan jalkapallomaajoukkueen uudeksi päävalmentajaksi Rudi Völlerin seuraajaksi. Yhdessä manageri Oliver Bierhoffin ja apulaisvalmentaja Joachim Löwin kanssa Klinsmannin ei tarvinnut stressata MM-karsinnoista kotikilpailuihin 2006. Harjoitusotteluissa ei kuitenkaan tullut toivottuja tuloksia ja Saksa hävisi muun muassa Italialle 4–1. Klinsmannia kritisoitiin myös hyökkäysvoittoisesta taktiikasta, joka ärsytti puolustusvoittoisen jalkapallon kannattajia.


title: Jürgen Klinsmann

text: Confederations Cupissa 2005 Klinsmann kierrätti maalivahteja, mikä kyseenalaisti Oliver Kahnin aseman maajoukkueen ykkösmaalivahtina. Kesällä 2006 Klinsmann päätti lopulta nostaa Arsenalin Jens Lehmannin Kahnin ohi maajoukkueen veräjänvartijaksi.


title: Jürgen Klinsmann

text: Saksan esitykset MM-kilpailuissa 2006 hiljensivät Klinsmanniin kohdistuneen kritiikin. Saksa voitti alkulohkonsa puhtaalla pelillä ja pudotti jatkosta Ruotsin ja Argentiinan matkalla välieriin.


title: Jürgen Klinsmann

text: Kilpailuiden ensimmäisen ja ainoan tappionsa Klinsmannin miehistö koki tulevalle maailmanmestarijoukkue Italialle välierissä maalein 2–0. Pronssiottelussa Saksa peittosi Portugalin vakuuttavasti 3–1 ja Klinsmannin miehistö sai Saksan jalkapallokansan sekaisin menestyksestä, joka oli ylittänyt odotukset.


title: Jürgen Klinsmann

text: Kilpailuiden jälkeen Klinsmann ilmoitti yllättäen jättävänsä tehtävät Saksan maajoukkueessa uupumukseen ja perhesyihin vedoten. Hänen apuvalmentajansa Joachim Löw nousi päävalmentajaksi jatkamaan työtä.


title: Jürgen Klinsmann

text: Sittemmin Klinsmann on yhdisetty useiden eurooppalaisten huippuseurojen valmentajan postiin. Chelsea FC, Tottenham Hotspur FC, Englannin jalkapallomaajoukkue ja yhdysvaltalainen Los Angeles Galaxy ovat kuitenkin palkanneet päävalmentajikseen muut miehet kuin Klinsmannin.


title: Jürgen Klinsmann

text: Lopulta tammikuussa 2008 huhumylly sai päätöksen, kun FC Bayern München ilmoitti palkanneensa Klinsmannin seuran uudeksi päävalmentajaksi heinäkuusta 2008 alkaen.


title: Jürgen Klinsmann

text: Hallitsevana mestarina kauteen lähtenyt Bayern München ei saanut peliään kulkemaan oikein koko kautena. Mestarien liigassa seura putosi puolivälierissä häviten FC Barcelonalle avausottelussa 4–0. Bundesliigassa seura oli koko kauden mestaruustaistelussa mukana, mutta täydellisyyteen tottuneelle Bayern-johdolle Schalke-tappio huhtikuun lopulla oli liikaa ja Klinsmann sai potkut tehtävistään. Seura oli Klinsmannin potkujen aikaan sarjataulukossa kolmantena.


title: Jürgen Klinsmann

text: Marraskuussa 2010 kanadalainen MLS-seura Toronto FC palkkasi Klinsmannin neuvonantajakseen. Saksalaisen tarkoituksena on organisoida seuran edustusjoukkueen toiminta uudelleen.


title: Jürgen Klinsmann

text: Heinäkuussa 2011 Klinsmann palasi valmennustehtäviin Yhdysvaltain maajoukkueen päävalmentajana. Heinäkuussa 2013 Klinsmann voitti Yhdysvaltain kanssa ensimmäisen pokaalinsa, kun joukkue kaatoi CONCACAF Gold Cupin finaalissa Panaman 1–0.


title: Jürgen Klinsmann

text: MM-kisoissa 2014 Yhdysvallat eteni kovasta alkulohkostaan jatkoon jättäen taakseen Portugalin ja Ghanan. Pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella joukkue kuitenkin hävisi Belgialle jatkoajalla 2–1. MM-kisojen jälkeen kritiikki Klinsmannia kohtaan on kasvanut. Vuoden 2015 CONCACAF Gold Cupissa Yhdysvallat jäi mitalien ulkopuolelle ensimmäistä kertaa 15 vuoteen, kun Panama voitti pronssiottelun rangaistuspotkuilla. Lokakuussa 2015 varmistui, ettei Yhdysvallat pääse mukaan Maanosaliittojen cupiin 2017 hävittyään Meksikolle. Yhdysvaltain huono menestys jatkui vuonna 2016 ja kritiikki Klinsmannia kohtaan kasvoi. Joukkueen hävittyä yllättäen MM2018-karsinnoissa Meksikolle kotonaan 2–1 ja Costa Ricalle vieraissa 4–0 Yhdysvaltain jalkapalloliitto erotti Klinsmannin marraskuussa 2016.


title: Józef Piłsudski

text: Józef Klemens Piłsudski (5. joulukuuta 1867 – 12. toukokuuta 1935) oli puolalainen vallankumouksellinen ja valtiomies, sotamarsalkka ja armeijan perustaja, itsenäisen Puolan ensimmäinen valtionpäämies (1918–1922) ja myöhemmin Puolan tosiasiallinen johtaja (1926–1935).


title: Józef Piłsudski

text: Piłsudski syntyi Zułówon kylässä Kongressi-Puolassa (nyt Liettuan Zalavas) köyhtyneeseen aatelisperheeseen. Hän kävi koulua Vilnassa ja opiskeli lääketiedettä Harkovassa. Vuonna 1886 hänet pidätettiin epäiltynä poliittisesta aktiivisuudesta. Maaliskuussa 1887 hän pidätettiin tekaistujen syytteiden nojalla yrityksestä murhata keisari Aleksanteri III ja karkotettiin viideksi vuodeksi Siperiaan. Hänen vanhempi veljensä Bronisław Piłsudski, Leninin veljen Aleksandr Uljanovin ystävä, sai viisitoista vuotta kovaa pakkotyötä katorgassa.


title: Józef Piłsudski

text: Józef Piłsudski vapautettiin 1892, ja hän liittyi puolalaisten sosialistipuolueeseen, jossa hänestä tuli johtava agitaattori. Hän alkoi julkaista maanalaista sosialistilehteä "Robotnik" ("työläinen"). Helmikuussa 1900 hänet vangittiin Varsovan linnoitukseen. Toukokuussa 1901 hän pakeni mielisairaalasta Pietarista näyteltyään mielisairasta.


title: Józef Piłsudski

text: Venäjän–Japanin sodan puhjetessa 1904 Piłsudski matkusti Tokioon, jossa hän yritti saada tukea puolalaisten kansannousulle. Hän tarjosi Japanille tiedustelutietoja ja puolalaisen legioonan perustamista sotavangeista. Venäjän vuoden 1905 vallankumouksen jälkeen hän oli puolalaisten sosialistipuolueen militanttisiiven johtaja ja järjesti terrorikampanjan tsaarinvaltaa vastaan.


title: Józef Piłsudski

text: Piłsudskin haave oli perustaa uudelleen Puolan valtio, joka oli jaettu Puolan jaoissa Venäjän, Itävallan ja Preussin kesken. Vuonna 1908 hän perusti salaseuran, jonka hän muutti itävaltalaisten sotilaiden avulla vuonna 1910 ”ampumaseuraksi”, joka koulutti puolalaisia upseereita.


title: Józef Piłsudski

text: Vuonna 1914 kokouksessa Pariisissa Piłsudski ennusti, että tulevassa sodassa Puola saisi itsenäisyytensä vain, jos keskusvallat löisivät Venäjän, ja länsivallat puolestaan Saksan ja Itävalta-Unkarin.


title: Józef Piłsudski

text: Ensimmäisen maailmansodan alusta vuoteen 1917 prikaatikenraali Piłsudskin elokuussa 1914 Galitsiassa perustettu 10 000 miehen puolalaislegioona taisteli Itävalta-Unkarin puolella Venäjää vastaan.


title: Józef Piłsudski

text: 5. marraskuuta 1916 keskusvallat julistivat Puolan holhoojahallituskuningaskunnan ("Królestwo Regencyjne") itsenäiseksi siinä toivossa, että puolalaista armeijaa ("Polnische Wehrmacht") voitaisiin käyttää itärintamalla Venäjää vastaan, ja saksalaisjoukoilla voitaisiin vahvistaa länsirintamaa. Piłsudski toimi väliaikaishallituksen sotaministerinä, mutta vastusti ajatusta, että puolalaiset joukot vannoisivat uskollisuutta Saksan ja Itävalta-Unkarin hallitsijoille. Heinäkuussa 1917 hänet pidätettiin ja vangittiin Magdeburgissa. Suurin osa puolalaislegioonaa internoitiin.


title: Józef Piłsudski

text: 8. marraskuuta 1918 Piłsudski ja hänen toverinsa eversti Kazimierz Sosnkowski vapautettiin ja lähetettiin junalla Varsovaan, aivan kuten Lenin lähetetty ennen heitä Venäjälle. 11. marraskuuta Piłsudski nimitettiin ylipäälliköksi ja valtionhoitajaneuvosto luovutti valtansa hänelle. 14. marraskuuta hänestä tuli Puolan valtion päämies ("Naczelnik Panstwa"). Sosialistijuuristaan huolimatta hän ei ryhtynyt yhteiskunnallisiin uudistuksiin.


title: Józef Piłsudski

text: Piłsudski haaveili jälleen liittovaltiosta ("Międzymorze"), joka ulottuisi Itämereltä Mustallemerelle, kuten Puola-Liettua yli 400 vuotta. Siihen kuuluisivat Puola, Liettua, Valko-Venäjä ja Ukraina.


title: Józef Piłsudski

text: Huhtikuussa 1920 marsalkaksi ylennetty Piłsudski solmi liiton Ukrainan kansan tasavallan Simon Petljuran kanssa sodasta Neuvosto-Venäjää vastaan. Puolalaiset hyökkäsivät ukrainalaisten joukkojen tukena Venäjän sisällissodan aikana itään Ukrainassa. 7. toukokuuta 1920 joukot valtasivat Kiovan, edettyään lähes vastarinnatta. Puna-armeijan ensimmäinen ratsuväkiarmeija Semjon Budjonnyin alaisuudessa kuitenkin karkotti joukot ja puna-armeija aloitti suurhyökkäyksen Valko-Venäjältä Ukrainaan ja eteni Puolaan kohti Saksaa jatkuvan vallankumouksen hengessä.


title: Józef Piłsudski

text: Piłsudski sai pysäytettyä hyökkäyksen vasta Varsovan taistelussa elokuussa 1920. Hänen suunnitelmassaan puolalaisjoukot vetäytyivät Veikselin yli ja puolustivat sillanpääasemia Varsovassa ja Wieprzjoella, kun neljännes divisioonista keskitettiin etelään vastahyökkäystä varten. Kenraali Józef Hallerin kaksi armeijaa ottaisivat vastaan hyökkäyksen Varsovaa kohti idästä, ja samaan aikaan kenraali Władysław Sikorskin armeija iskisi pohjoisesta saartaen hyökkääjän.


title: Józef Piłsudski

text: Tärkein osa suunnitelmaa oli kuitenkin Piłsudskin johtama pieni (20 000 miehen) veteraaneista koottu reserviarmeija, joka iskisi Puna-armeijan läntisen ja kaakkoisrintaman väliin. Piłsudskin ja Sikorskin joukot yhtyisivät Itä-Preussin rajalla, saartaen neuvostojoukot. Piłsudskin suunnitelma sai osakseen kritiikkiä, ja ammattisotilaat pitivät sitä amatöörimäisenä. Suunnitelma hyväksyttiin ja pantiin kuitenkin käytäntöön puolalaisjoukkojen epätoivoisen tilanteen vuoksi.


title: Józef Piłsudski

text: Saatu voitto sai nimen ”Veikselin ihme”. Riian rauhassa suurin osa Valko-Venäjää ja Ukrainaa jäi bolševikeille, eikä Piłsudskin liittovaltiosuunnitelma toteutunut. Puola sai kuitenkin suuria osia näistä maista ja Liettuasta. Vilnaa Puola piti hallussaan vuoteen 1939.


title: Józef Piłsudski

text: Puolan toisen tasavallan (1918–1939) maaliskuun 1921 perustuslaki rajoitti huomattavasti presidentin valtaa ja Piłsudski kieltäytyi tehtävästä. Joulukuussa 1922 hän antoi valta-asemansa ystävälleen, uudelle presidentti Gabriel Narutowiczille. Kaksi päivää myöhemmin Narutowiczin ampui oikeistoradikaali antisemiitti taidekriitikko, joka oli aluksi halunnut murhata Piłsudskin. Kun oikeistolainen hallitus tuli valtaan, Piłsudski vetäytyi toukokuussa 1923 pääesikunnasta eläkkeelle Varsovan ulkopuolelle.


title: Józef Piłsudski

text: Kolme vuotta myöhemmin, toukokuussa 1926, hän palasi valtaan sotilasvallankaappauksessa, jossa avustivat rautateiden sosialistityöläiset estämällä hallituksen joukkojen kuljetukset. Parlamentti hajotettiin ja Piłsudski nimitti virkoihin omat suojattinsa, kuten Józef Beckin.


title: Józef Piłsudski

text: Laaja Sanacja-hallitus hallitsi 1926–1939, tavoitteenaan ”palauttaa moraali”, karsia korruptiota ja inflaatiota. Monipuoluejärjestelmä kuitenkin säilyi ja jonkin verran lehdistönvapautta. Piłsudski ei itse ottanut valtaa, mutta hänellä oli laaja vaikutusvalta. Hallitukset hyväksytettiin epävirallisesti hänellä ennen presidentin hyväksyntää. Hallitus ei kyennyt uudistamaan Puolan taloutta tai armeijaa. Joidenkin arvioiden mukaan Piłsudski ja hänen seuraajiensa viha Neuvostoliittoa kohtaan sokaisi heidät natsi-Saksan kasvavalta vaaralta.


title: Józef Piłsudski

text: Piłsudski itse toimi pääministerinä 1926–1928 ja 1930 ja muutoin pääasiassa puolustusministerinä ja armeijan ylitarkastajana. Vuonna 1930 hän määräsi 80 häntä vastustaneen parlamentin jäsenen pidätyksen ja kidutuksen. 1930-luvulla hallitus muuttui vähitellen juutalaisvastaisemmaksi.


title: Józef Piłsudski

text: Kun Adolf Hitler tuli valtaan Saksassa tammikuussa 1933, Piłsudski ehdotti Puolan liittolaiselle Ranskalle mahdollisuutta yhteiseen hyökkäykseen Versailles’n rauhansopimusta avoimesti rikkonutta Saksaa vastaan. Länsivaltojen heikkoudesta vakuuttuneena Piłsudski solmi Saksan kanssa hyökkäämättömyyssopimuksen tammikuussa 1934. Samanlainen sopimus oli solmittu Neuvostoliiton kanssa 1932. Ulkoministeri Beckin kanssa Puolalle haettiin lisäksi tukea liitosta Yhdistyneen kuningaskunnan ja Ranskan kanssa, sekä ystävällismielisten, mutta heikompien naapureiden Romanian ja Unkarin kanssa. Saksan samoin uhkaaman Tšekkoslovakian kanssa liittoa ei kuitenkaan solmittu Puolan aluevaatimusten vuoksi.


title: Józef Piłsudski

text: Piłsudskin tukijat laativat huhtikuussa 1935 häntä varten Puolalle uuden perustuslain. Piłsudski itse ehti kuolla toukokuussa 1935 ennen valintaansa presidentin virkaan. Suurin valta Puolassa siirtyi Piłsudskin uskolliselle kannattajalle marsalkka Edward Rydz-Śmigłylle, vaikka istuva presidentti Ignacy Mościcki säilytti nimellisesti valtansa.


title: Olavi Rimpiläinen

text: Väinö Olavi Rimpiläinen (s. 12. elokuuta 1937, Siilinjärvi) toimi Oulun hiippakunnan piispana vuosina 1979–2000. Hän tuli tunnetuksi Suomen evankelis-luterilaisen kirkon viimeisenä piispana joka kieltäytyi hyväksymästä naispappeutta.


title: Olavi Rimpiläinen

text: Rimpiläinen valmistui teologian kandidaatiksi 1961 Helsingin yliopistosta. Hän väitteli teologian tohtoriksi 1971 väitöskirjalla "Läntisen perinteen mukainen hautauskäytäntö Suomessa ennen isoavihaa", ja julkaisi 1970-luvun aikana myös neljä muuta kirkkohistoriallista tutkimusta. Rimpiläinen työskenteli pappina Pielisensuun seurakunnassa Joensuussa sekä uskonnonopettajana Joensuun normaalilyseossa ennen valintaansa Kirkon koulutuskeskuksen johtajaksi 1974. Tästä tehtävästä hän siirtyi Oulun hiippakunnan piispaksi vuonna 1979.


title: Olavi Rimpiläinen

text: Oulun piispana Rimpiläinen profiloitui Suomen evankelis-luterilaisen kirkon näkyvimpänä ns. vanhan virkakäsityksen kannattajana. Vaikka kirkko hyväksyi naispappeuden virallisesti 1986, Rimpiläinen pitäytyi vanhaan virkakäsitykseen ja kieltäytyi kategorisesti vihkimästä naisteologeja papeiksi. Tämän vuoksi Oulun hiippakunnassa palvelleet naispapit vihittiin papeiksi muissa hiippakunnissa. Rimpiläisen monipuolinen työ piispana jäi usein mediassa naispappeusasian varjoon. Rimpiläisen seuraajaksi Oulun piispan virkaan valittiin vuonna 2000 naispappeuden hyväksyvä Samuel Salmi.


title: Olavi Rimpiläinen

text: Nykyisin Oulujoen seurakunnan kirkkoherrana toimiva "Satu Saarinen" on väitellyt naispappien kokemuksista Oulun hiippakunnassa piispa Rimpiläisen aikana. Väitöskirja hyväksyttiin Lapin yliopiston yhteiskuntatieteiden tiedekunnassa vuonna 2005.


title: Olavi Rimpiläinen

text: Eläkkeelle jäämisensä jälkeen hän on ollut kirkon konservatiivisten järjestöjen, kuten Länsi-Suomen rukoilevaisten, SLEY:n ja Lähetyshiippakunnan, toiminnassa mukana.


title: Aleksandr Solženitsyn

text: Aleksandr Isajevitš Solženitsyn (; 11. joulukuuta 1918 Kislovodsk – 3. elokuuta 2008 Moskova) oli venäläinen kirjailija ja historioitsija. Erityisesti hänet tunnetaan Neuvostoliiton ojennustyöleirijärjestelmästä kertovista teoksistaan, joihin kuuluvat muiden muassa "Ivan Denisovitšin päivä" (1962), "Syöpäosasto" (1968), "Ensimmäinen piiri" ja "Vankileirien saaristo" (1973–1976). Hänen kuollessaan maailmassa oli myyty yli 30 miljoonaa hänen kirjoittamaansa kirjaa. Niitä oli käännetty noin 40 eri kielelle. Solženitsynille myönnettiin Nobelin kirjallisuuspalkinto vuonna 1970.


title: Aleksandr Solženitsyn

text: Solženitsyn syntyi älymystöön kuuluvaan kasakkaperheeseen Kislovodskissa Stavropolin aluepiirissä Pohjois-Kaukasuksella. Hänen keisarillisessa armeijassa palvellut isänsä kuoli tapaturmassa ennen poikansa syntymää. Äiti kasvatti hänet Rostov-na-Donussa (Donin Rostovissa). Hän opiskeli matematiikkaa Rostovin valtionyliopistossa ja samanaikaisesti filosofiaa, kirjallisuutta ja historiaa Moskovan filosofisen instituutin kirjekursseilla. Loppututkinnon hän suoritti matematiikassa.


title: Aleksandr Solženitsyn

text: Nuorena Solženitsyn oli neuvostojärjestelmän kannattaja. Opiskeluaikana hän toimitti Komsomolin lehteä ja sai ansioistaan Stalinin stipendin. Yliopistossa hän alkoi kirjoittaa novelleja ja suunnitteli valtavan tolstoilaisen romaanin kirjoittamista lokakuun vallankumouksesta.


title: Aleksandr Solženitsyn

text: Solženitsyn taisteli puna-armeijassa toisen maailmansodan aikana. Hän yleni kapteeniksi, ennen kuin hänet pidätettiin helmikuussa 1945 syytettynä neuvostovastaisesta agitaatiosta ja neuvostovastaisen järjestön perustamisen yrityksestä Wormdittissa Itä-Preussissa (nykyisin Orneta Puolassa). Solženitsyniä vastaan esitetty todiste oli hänen koulutoverilleen lähettämä kirje, jossa hän käytti viranomaisten mukaan Stalinista epäkunnioittavaa nimitystä "viiksimies". Solženitsyn joutui kahdeksaksi vuodeksi työleirille.


title: Aleksandr Solženitsyn

text: Rangaistuksen aluksi Solženitsyn oli kahdessa vankilassa Moskovassa. Sitten hänet siirrettiin lähiseudulla olevalle ojennustyöleirille, jossa hän kuljetti puutavaraa, ja seuraavaksi toiselle, jota kutsuttiin "Uudeksi Jerusalemiksi", jossa hän kaivoi savea. Sieltä hänet vietiin leirille, jota kutsuttiin "Galogan portiksi", jossa hän koki moraalisen ja henkisen murtumisen yrittäessään vältellä vartijan vaatimuksia raportoida vankitovereistaan. Hän ei antanut tietoja. Hän viittasi noihin yhdeksään kuukauteen Galogan portissa elämänsä alhaisimpina aikoina.


title: Aleksandr Solženitsyn

text: Solženitsynin oltua vankina useissa muissa laitoksissa hänet siirrettiin heinäkuussa 1947 Moskovan ulkopuolelle erikoisvankilaan "Numero kuusitoista". Tämä oli niin sanottu "šaraška", laitos jonne joutuivat korkeasti koulutetut vangit, tiedemiehet, joiden pakkotyöhön kuului pitkälle viety tieteellinen tutkimus. Hänet sijoitettiin sinne matemaattisen lahjakkuutensa takia, jonka ansiosta hän arveli pelastuneensa. Päivisin Solženitsyn työskenteli elektronisen äänentunnistusprojektin parissa, jonka eräs sovellus oli viestien koodaus. Vapaa-aikanaan hän alkoi kirjoittaa itsekseen runoja, luonnostelmia ja kirjojen hahmotelmia. Kokemukset "Numero kuudessatoista" olivat perusta romaanille "Ensimmäinen piiri", joka julkaistiin Neuvostoliitossa vuonna 1968. Solženitsynillä oli taipumusta suorasanaisuuteen, ja se koitui hänen kohtalokseen. Hänen pilkattuaan laitoksen johtajaeverstin tieteellistä työtä hänet karkotettiin kolmeksi vuodeksi kauas Kazakstaniin ojennustyöleirille nimeltä Ekibastuz. Sieltä tuli kimmoke romaanille "Ivan Denisovitšin päivä"., joka on kuvaus työleirin elämästä.


title: Aleksandr Solženitsyn

text: Aika vankileireissä päättyi helmikuussa 1953, mutta hän jäi asumaan Kazakstaniin, jossa hän työskenteli muun muassa opettajana. Karkotuksessa hän sairastui syöpään, josta sai aineistoa teokseensa "Syöpäosasto". Hänet rehabilitoitiin vuonna 1955, ja hän pääsi 1956 takaisin Venäjälle Rjazaniin.


title: Aleksandr Solženitsyn

text: Karkotuksen jälkeen Solženitsynin onnistui hiljakseen hankkiutua takaisin Moskovaan ja päästä lopulta Lev Kopelevin ansiosta kosketuksiin kirjallisten piirien, erityisesti "Novyi mir" -kirjallisuuslehteä päätoimittaneen rintamarunoilija Aleksandr Tvardovskin kanssa. Tvardovski oli kiltti maalaismies ja ihanteellinen kommunisti, joka kaikesta sydämestään tuki Nikita Hruštšovin uudistuslinjaa uskoessaan auttavansa uudistuksia julkaisemalla Solženitsynin ensimmäisen leiriaiheisen kertomuksen "Ivan Denisovitšin päivä". Julkaisuluvan antoi itse Hruštšov. 1960-luvun alussa ja erityisesti 22. puoluekokouksen jälkeen jatkuva Stalin-kritiikki tulkittiin olojen vapautumiseksi, ja Ivan Denisovitšin päivän julkaisemista pidettiin lopullisena liberalismin voittona.


title: Aleksandr Solženitsyn

text: Tavatessaan myöhemmin kirjailijoita Hruštšov kertoi maaliskuussa 1963 kustantajien saaneen Solženitsynin kirjan julkaisemisen jälkeen tuhansittain samantyyppisiä leirikuvauksia. Mutta tässä vaiheessa oli otetta taas kiristetty, eikä teoksia kustannettu.


title: Aleksandr Solženitsyn

text: Hruštšov joutui luopumaan vallasta 1964. Tämän jälkeen Solženitsyniin kohdistui yhä enenevää arvostelua siksi, että hän vastusti valtion sortopolitiikkaa. Leonid Brežnevin tultua Neuvostoliiton johtoon 1964 maan virallinen taho alkoi suhtautua Solženitsyniin aiempaa kielteisemmin. Viranomaiset pyrkivät ohjaamaan kirjailijaa ”toverillisessa hengessä” ”oikealle tielle”, sillä he olivat ”syvästi huolestuneita Solženitsynin tulevaisuudesta kirjailijana”. Kun Solženitsyn kuitenkin pysyi vankkumatta omaksumallaan linjalla, hänet erotettiin marraskuussa 1969 Neuvostoliiton kirjailijaliitosta ”neuvostovastaisen toiminnan” vuoksi. Sen jälkeen ei Solženitsynin kirjoja saanut julkaista Neuvostoliitossa. Kaksi hänen 1960-luvun lopulla kirjoittamaansa romaania, "Syöpäosasto" (1968) ja "Ensimmäinen piiri" (1969) julkaistiin ulkomailla, ja ne saivat välittömästi suurta huomiota. Neuvostoliitossa ne kuitenkin kiellettiin, mutta ne saivat lukijoita samizdat-kirjallisuutena.


title: Aleksandr Solženitsyn

text: Kun Neuvostoliiton kirjailijaliitto piti vuonna 1967 kokouksen vallankumouksen 50-vuotispäivän yhteydessä, Solženitsyn ei saanut tilaisuutta esittää siellä ajatuksiaan. Sen sijaan hän lähetti kokoukselle kirjeen, jossa hän arvosteli sensuuria sekä turvallisuuspoliisin toimia häntä ja kollegoitaan kohtaan. Kongressille lähettämässään kirjeessä Solženitsyn luetteli ne teokset, jotka hänellä olivat valmiina mutta joita hän ei saanut julkaista Neuvostoliitossa.


title: Aleksandr Solženitsyn

text: Myöhemmin kirjailijaliiton johto painosti Solženitsyniä katumaan julkisesti vuoden 1967 kirjailijakokoukselle lähettämäänsä kirjettä, jossa hän oli vaatinut sensuurin lopettamista ja joka tunnettiin hyvin lännessä. Julkinen anteeksipyyntö oli "Syöpäosaston" ja muiden teosten Neuvostoliitossa julkaisemisen ehto. Aleksandr Tvardovski oli sinnikkäästi yrittänyt julkaista "Syöpäosaston" "Novyi Mir" -lehdessä. Neuvostoliitosta karkotuksensa jälkeen Solženitsyn kertoi länsimaisille lehtimiehille antamassaan haastattelussa huolehditun siitä, että jos hänet olisi vangittu tai surmattu, hänen julkaisemattomat teoksensa olisivat kyllä päässeet julkisuuteen.


title: Aleksandr Solženitsyn

text: Solženitsyn onnistui salakuljetuttamaan kiellettyjen kirjojensa käsikirjoituksia Neuvostoliitosta. Hän kirjoitti valtion elimille pyyntöjä ja avoimia kirjeitä, kokosi tuekseen ystäviä ja taiteilijoita ja kävi kirjeenvaihtoa ulkomailla asuvien kanssa. Solženitsyniin kohdistetun vainon pääarkkitehti ja karkotuskäskyn antaja oli turvallisuuspoliisi KGB:n päällikkö, myöhemmin NKP:n pääsihteeri ja Neuvostoliiton presidentti Juri Andropov.


title: Aleksandr Solženitsyn

text: Hänen vaientamistaan vastaan kirjoittivat anomuksia sadat tunnetut intellektuellit, joista vasemmistoon suuntautuneilla henkilöillä, kuten Jean-Paul Sartrella, oli erityistä vaikutusta Moskovassa. Muita tukijoita olivat muun muassa Graham Greene, Muriel Spark, W. H. Auden, Günter Grass, Heinrich Böll, Yukio Mishima, Carlos Fuentes, Arthur Miller, John Updike, Truman Capote ja Kurt Vonnegut.


title: Aleksandr Solženitsyn

text: Solženitsynille myönnettiin Nobelin kirjallisuuspalkinto 1970, mutta hän ei uskaltanut lähteä noutamaan sitä Tukholmasta, koska se olisi merkinnyt maanpakoa. Mikrofilmit "Vankileirien saaristosta" toimitettiin salaa kustantamoille Pariisiin ja New Yorkiin, mutta Solženitsyn halusi aluksi sen ilmestyvän Neuvostoliitossa ja pyysi viivyttämään sen julkaisua lännessä. Syyskuussa 1973 Solženitsyn muutti mielensä julkaisemisesta, koska hänelle selvisi, että Neuvostoliiton turvallisuuspoliisi KGB oli löytänyt kappaleen hänen kirjaansa kuulusteltuaan hänen konekirjoittajaansa, joka oli hirttäytynyt pian sen jälkeen.


title: Aleksandr Solženitsyn

text: Kuten Boris Pasternakin tapauksessa, Neuvostoliitto tuomitsi Solženitsynin Nobel-palkinnon poliittisesti vihamieliseksi teoksi. "Jos Solženitsyn jatkaa asumistaan maassa saatuaan Nobel-palkinnon, se vahvistaa hänen asemaansa ja sallii hänen levittää propagandaa näkemyksistään aktiivisemmin", kirjoitti Juri Andropov eräässä salaisessa muistiossa.


title: Aleksandr Solženitsyn

text: Solženitsynin maastakarkotuksen oli Juri Andropov ottanut esille NKP:n politbyroossa ensimmäisen kerran marraskuussa 1970, mutta neuvostobyrokratian kankeus ja päätöksenteon hitaus viivyttivät asian etenemistä. Jarl Hellemann arvelee, että ne seikat suojelivat Solženitsyniä tehokkaammin kuin ulkomainen painostus.


title: Aleksandr Solženitsyn

text: Pääministeri Teuvo Aura suututti Neuvostoliiton Helsingin-suurlähettilään Aleksei Beljakovin ilmaisemalla tälle tuoreeltaan lokakuussa 1970 ilonsa suuren neuvostokirjailijan Nobel-palkinnosta. Historioitsija Jukka Tarkan mukaan Aura oli esittänyt onnittelunsa vilpittömässä mielessä tietämättä, millaisesta kirjailijasta oli Neuvostoliiton johdon kannalta kysymys. Auralle itselleen tästä ei koitunut erityisempiä seurauksia, koska Beljakov kutsuttiin kotiin alkuvuodesta 1971.


title: Aleksandr Solženitsyn

text:
"Vankileirien saaristo" julkaistiin Pariisissa venäjäksi heti joulun 1973 jälkeen. Sen jälkeen neuvostoviranomaiset aloittivat Solženitsynin ankaramman painostuksen. 13. helmikuuta 1974 hänet karkotettiin Neuvostoliitosta Frankfurtiin Länsi-Saksaan, ja hän menetti kansalaisuutensa. Solženitsyn asui aluksi Kölnissä kirjailija Heinrich Böllin luona. Kirjan julkaisemisen vaikutusta on verrattu pommiin. Se ei ainoastaan paljastanut ojennustyöleirien Gulagia, Neuvostoliiton rangaistus- ja ihmisten säilytysjärjestelmän laajuutta ja laatua, vaan myös kyseenalaisti neuvostojärjestelmän perustan.
"Vankileirien saaristo" on kolmiosainen teos Neuvostoliiton ojennustyöleirijärjestelmästä. Se perustuu Solženitsynin omiin kokemuksiin, 227 vangin todistuksiin ja Solženitsynin omiin tutkimuksiin rankaisujärjestelmän historiasta. Siinä pohditaan järjestelmän alkuperää kommunistihallinnon perustamisesta asti, josta Lenin itse otti vastuun. Se kuvaa kuulusteluja, vankien kuljetuksia, vankilakulttuuria, vankien vastarintaa ja kapinointia sekä sisäisen karkotuksen harjoittamista. Kirjan julkaisu toi sanan "gulag" länsimaiden poliittiseen sanastoon ja takasi pikaisen rangaistuksen neuvostoviranomaisten taholta.


title: Aleksandr Solženitsyn

text: Solženitsyn vangittiin ja karkotettiin Neuvostoliitosta vuonna 1974. Hän asettui aluksi Zürichiin Sveitsiin ja sitten Vermontiin Yhdysvaltoihin. Vasta 1980-luvun lopulla Solženitsynin kirjat vapautettiin Neuvostoliitossa julkaisukiellosta. Vuonna 1989 Moskovan kirjamessuilla Neuvostoliitto otti uuden kannan Solženitsynin tuotantoon, ja seitsemän lehteä alkoi julkaista hänen teoksiaan. "Vankileirien saaristo" ilmestyi Neuvostoliitossa syksyllä 1989, ja seuraavana vuonna se sai Venäjän kirjallisuuden valtionpalkinnon. Vuonna 1990 Solženitsyn sai takaisin Neuvostoliiton kansalaisuuden, ja hän palasi vuonna 1994 Venäjälle.


title: Aleksandr Solženitsyn

text: Kirjassaan "Puskipa vasikka tammeen" (suom. 1976) Solženitsyn kertoo, että hänen kirjoittamisensa tärkein vaikutin oli tuoda esiin ojennustyöleirien asukkien kurja asema. Sensuurin välttääkseen hän puki sanottavansa romaaneiksi. Solženitsyn itse piti pääteoksenaan vuosina 1983–1991 julkaistua romaanisarjaa "Krasnoje koleso", joka kuvaa Venäjän keisarikunnan ajautumista vuoden 1917 vallankumoukseen ja sen seurauksia. Sarjan osat (eli solmut, "uzly") ovat "Avgust 1914", "Oktjabr 1916", "Mart 1917" ja "Aprel 1917". Näistä toisen kirjan ensimmäinen osa on suomennettu nimellä "Punainen pyörä. Toinen solmu: Lokakuu 16" (Tammi 1985).


title: Aleksandr Solženitsyn

text: Huolimatta vahvasta kommunisminvastaisuudestaan Solženitsyn arvosteli myös länsimaiden kulttuurin rappiota. Hän päätyi Yhdysvalloissa sanasotaan muiden toisinajattelijoiden kanssa, minkä jälkeen hän vetäytyi eristyksiin Vermontiin työstämään "Punaista pyörää". Hänen uskonnollisella nationalismillaan on kuvattu olleen eniten yhteistä 1800-luvun slavofiilien kanssa.


title: Aleksandr Solženitsyn

text: Solženitsyn kieltäytyi ottamasta vastaan Mihail Gorbatšovin ja Neuvostoliiton hallituksen hänelle 1990 ehdottamaa palkintoa "Vankileirien saaristosta", koska ei halunnut palkintoa "miljoonien verellä kirjoitetusta kirjasta". Myöhemmin Solženitsyn kieltäytyi myös Boris Jeltsinin hänelle myöntämästä valtionpalkinnosta, koska ei halunnut palkintoa hallinnolta, joka oli johtanut Venäjän romahduksen tilaan. Sen sijaan hän kirjoitti kirjan Venäjän romahduksesta.


title: Aleksandr Solženitsyn

text: Solženitsyn palasi Venäjälle 1994. Hänellä oli televisiossa oma puheohjelma, joka usein päätyi kirjailijan pitkiin yksinpuheluihin. Ohjelma lopetettiin myöhemmin pienten katsojalukujen takia. Venäjän virallisen tietotoimiston Ria Novostin edustajan Anatoli Korolevin mukaan hänellä ei paluunsa jälkeen ollut merkittävää roolia Venäjän poliittisessa dialogissa.


title: Aleksandr Solženitsyn

text: Solženitsyn valittiin 1997 Venäjän tiedeakatemian akateemikoksi. Hän perusti nimeään kantavan kirjallisuuspalkinnon. Vuonna 2007 Solženitsyn sai valtionpalkinnon humanitaarisesta työstään. Palkinnon luovutti presidentti Vladimir Putin Solženitsynin kotona Moskovassa.


title: Aleksandr Solženitsyn

text: Vuonna 2004 Solženitsyn julkaisi teoksen "200 vuotta yhdessä", joka käsitteli juutalaisten asemaa Venäjällä ja osallisuutta lokakuun vallankumouksen. Nimi viittaa vuoden 1772 Puolan jakoon, jossa Venäjään liitettiin suuri osa Itä-Puolaa ja se sai suuren juutalaisvähemmistön. Aihetta juutalaisten osallisuudesta vallankumoukseen pidetään tabuna, ja Solženitsyniä syytettiin antisemitismistä.


title: Aleksandr Solženitsyn

text: Solženitsynin "Ensimmäinen piiri" sovitettiin seitsenosaiseksi televisiosarjaksi Venäjällä 2006 ohjelmasarjaan, johon tehtiin sovituksia lähinnä neuvostoaikoina kielletyistä teoksista.


title: Aleksandr Solženitsyn

text: Viimeiset vuotensa Solženitsyn vietti datšallaan Länsi-Moskovassa, jossa hän jatkoi työskentelyä heikosta terveydentilastaan huolimatta toimittaen 30-osaista koottuja teoksiaan. Hänet haudattiin 2008 Donskoin luostariin Moskovassa.


title: Aleksandr Solženitsyn

text: Jörn Donner yritti 1970-luvun alussa tuoda Suomeen esitettäväksi suomalaissyntyisen Casper Wreden ohjaamaa Solženitsyn-elokuvaa "Ivan Denisovitsin päivä". Elokuvatarkastamo kielsi filmin 1972 kokonaan, ja Donnerin valitettua asiasta korkein hallinto-oikeus vahvisti kiellon. Kun Ruotsin televisio esitti elokuvan vuosina 1972 ja 1974, Suomen viranomaiset sulkivat Ahvenanmaan lähettimen, jotta esitystä ei voitaisi katsella Suomessa. Elokuvatarkastamon esityskielto loppui 1994, ja elokuva esitettiin Yle TV1:ssä lokakuussa 1996.


title: Aleksandr Solženitsyn

text: Solženitsynin kirjoja julkaissut kustantamo Tammi torjui kohutun "Vankileirien saariston" julkaisemisen ulkopoliittisista syistä. Kirjan pelättiin vahingoittavan Suomen virallista neuvostoystävällistä ulkopolitiikkaa vuonna 1974. Silloin elettiin kaikkein voimakkainta suomettuneisuuden aikaa, ja lehdistö ja myös kirjakustantamot taipuivat itsesensuuriin aiheissa, joiden oletettiin olevan Neuvostoliitolle kiusallisia. Esimerkiksi Yleisradion Moskovan kirjeenvaihtaja puntaroi Solženitsynin asemaa hänen karkotuspäivänään seuraavasti:


title: Aleksandr Solženitsyn

text: Kirjailijan teoksia aikaisemmin julkaissut kustantaja Tammi joutui painostuksen alla luopumaan hankkeesta. Tapahtumien polttopisteeseen tahtomattaan joutunut ja sen vuoksi suomettajaksi leimattu Tammen silloinen toimitusjohtaja Jarl Hellemann kertoi myöhemmin, että toivomus kirjan julkaisematta jättämisestä tuli presidentti Urho Kekkoselta pääministeri Kalevi Sorsan välittämänä. Ei tiedetä, toimiko Kekkonen oma-aloitteisesti vai painostiko Neuvostoliitto häntä. Professori Juhani Suomen mukaan Neuvostoliiton Helsingin-suurlähetystössä lähetystösihteerinä työskennellyt Juri Derjabin oli ottanut asiassa yhteyttä Tammeen ja Suomen Sosialidemokraattiseen Puolueeseen, mutta ei Suomen ulkoministeriöön eikä tasavallan presidenttiin. Hellemanniin itseensä Neuvostoliiton lähetystöstä ei kuitenkaan oltu yhteydessä.


title: Aleksandr Solženitsyn

text: Jarl Hellemannin mukaan Tammen "syntilista" oli jo ennen "Vankileirien saaristoa" ollut Tehtaankadun suunnasta katsottuna "pitkä ja painava", koska kustantamo oli julkaissut muun muassa Väinö Tannerin ja Arvo Tuomisen muistelmat sekä Boris Pasternakin "Tohtori Živagon". Lisäksi Yrjö Leinon muistelmateos "Kommunisti sisäministerinä" hiersi suhteita julkaisemattomanakin, ja Hellemannin mukaan Tehtaankadulta kyseltiinkin, "miksi juuri Tammen piti kustantaa niin paljon neuvostovastaista kirjallisuutta". Hellemannin mukaan Tammi miellettiin yleisesti sosialidemokraattiseksi kustannusyhtiöksi siitä huolimatta, että puolue ei koskaan omistanut siinä ainoatakaan osaketta.


title: Aleksandr Solženitsyn

text: Suomen Kuvalehdessä julkaistussa artikkelissa sanottiin, että Suomen ulkopoliittinen johto ei pitänyt "Vankileirien saariston" julkaisemista suotavana, jolloin Kokoomuksen kansanedustaja Tuure Junnila teki asiasta eduskuntakyselyn. Ulkoministeri Ahti Karjalainen kiisti kaiken koti- ja ulkomaisen painostuksen ja vakuutti, että kirjan hylkäämisestä oli päättänyt kokonaan kustantaja. Tämä säilyikin pitkään virallisena totuutena, kunnes Kalevi Sorsa myönsi haastattelussa vuonna 1991 sekä hallituksen että Neuvostoliiton kehottaneen Tammea luopumaan "Vankileirien saariston" julkaisemisesta.


title: Aleksandr Solženitsyn

text: Juhani Suomen toimittamissa Urho Kekkosen päiväkirjoissa Solženitsynin tapaus esiintyy vain kerran. Kyseessä on Helsingin Sanomista leikattu uutinen, jonka aiheena on Tuure Junnilan "Vankileirien saariston" pohjalta tekemä eduskuntakysely. Presidentin omaa kommenttia asiasta ei ole.


title: Aleksandr Solženitsyn

text: Ensimmäisen niteen suomeksi julkaisi Esa Adrianin käännöksenä Tukholmassa Wahlström & Widstrand -kustantamo, joka oli kustantanut myös Hans Björkegrenin ruotsinnokset. Niteeseen sisältyi myös runsaasti Björkegrenin keräämää tausta- ja selitysmateriaalia, kuten henkilöhakemisto. Vaikka kirja oli myyntimenestys Suomessa, eivät ruotsalaiset jatkaneet kustannustoimintaa, vaan loput osat julkaisi myöhemmin Kustannuspiste-niminen pienkustantamo. Oikeistolaiseksi leimautunut kustantamo tunnettiin neuvostovastaisista ja kommunisminvastaisista teoksista. Se julkaisi erityisesti Viron ja Baltian miehitysaikaa käsitteleviä kirjoja, mikä vahvisti taistolaisten kylvämiä epäluuloja Solženitsynia kohtaan.


title: Aleksandr Solženitsyn

text: Kustantamon aiemmin julkaisema Solženitsynin "Kirje Neuvostoliiton johtajille" käännettiin välikielen kautta ja oli kieliasultaan kehno käännös. "Vankileirien saariston" suomennos on kuitenkin kauttaaltaan Esa Adrianin ilmeikästä ja onnistunutta kieltä.


title: Aleksandr Solženitsyn

text: Neuvostoliiton lehdistö oli jo vuonna 1970 arvostellut SKDL:n pää-äänenkannattajaa Kansan Uutisia, koska lehti oli kirjoittanut Nobelin palkinnon saaneesta Solženitsynista ja hänen tuotannostaan myönteiseen sävyyn. "Vankileirien saaristo" -kohun esinäytös oli Suomi–Neuvostoliitto-Seuran yritys estää "Elokuu neljätoista" -romaanin julkaiseminen Suomessa syksyllä 1972. Vähemmistökommunistien Tiedonantaja puolestaan ilmaisi ilonsa siitä, ettei Tammi "eksynyt valheiden saaristoon" vaan pidättäytyi julkaisemasta "Vankileirien saaristoa". Useimmat porvarilliset ja sosiaalidemokraattiset sanomalehdet eivät halunneet kommentoida asiaa sen ulkopoliittisen arkaluonteisuuden vuoksi, vaan julkaisivat ainoastaan STT:n uutisen sellaisenaan. Poikkeuksellisen voimakkaasti reagoi Ilta-Sanomat, jonka mielestä Tammi oli siirtynyt "tiedonvälittäjästä tiedon kieltäjäksi". Kritiikkiä "Vankileirien saariston" tapauksen johdosta alkoi ilmaantua laajemminkin Carl-Gustav Liliuksen viitattua siihen alkuvuonna 1975 Kanava-lehteen kirjoittamassaan kirpeässä artikkelissa suomalaisesta itsesensuurista.


title: Aleksandr Solženitsyn

text: Ruotsin sanomalehdet, muun muassa Dagens Nyheter ja Expressen, tulkitsivat tapauksen, samoin kuin suomalaisten sanomalehtien yleisen haluttomuuden kommentoida sitä, vakavaksi oireeksi itsesensuurista ja suomettumisesta. Expressen totesi pääkirjoituksessaan 5. maaliskuuta 1974:


title: Aleksandr Solženitsyn

text: Silloinen Elinkeinoelämän valtuuskunnan toimitusjohtaja Max Jakobson katsoi vuonna 1992 julkaistuissa muistelmissaan tapauksen aiheuttaneen arvaamattoman paljon vahinkoa Suomen kansainväliselle maineelle. Hänen mukaansa "Vankileirien saariston" julkaiseminen myöhemmin myös Suomessa ei enää ylittänyt uutiskynnystä maailmalla.


title: Halonen

text: Halonen on suomalainen sukunimi. Nimien Halonen, Halinen, Hallila ja Hallinen alkuperä on kahdella taholla: Karjalassa ne ovat kehittyneet ortodoksisesta ristimänimestä Fali, Faleska, Hali, Haloi, Haleska. Länsi-Suomessa taas näiden nimien lähtökohta on germaanisessa nimiryhmässä, josta on säilynyt Suomen nimistössä myös Hali, Halo, Halikka, Halikko, Halla, Halle, Hallikka, Helle ja Hälikkä. Sukunimenä näistä nimistä Halonen on yleisin.


title: Valletta

text: Valletta on Maltan pääkaupunki. Sen asukasluku oli 5 750 vuonna 2017, kun vuoden 2011 väestönlaskennassa asukasluku oli 5 748. Nimensä kaupunki on saanut Johanniittain ritarikunnan (eli Maltan ritarikunnan) suurmestarin Jean de la Vallettin mukaan.


title: Valletta

text: Kaupunki perustettiin maaliskuussa 1566. Sitä ovat hallinneet foinikialaiset, kreikkalaiset, karthagolaiset, roomalaiset, Bysantti, arabit ja Johanniittain ritarikunta itse. Valletta ja sen 320 historiallista muistomerkkiä ovat Unescon maailmanperintöluettelossa.


title: Valletta

text: Koska Malta on Välimeren ympäröimä saari, Vallettankin lämpötila pysyy varsin tasaisena ympäri vuoden. Lämpimimpiä kuukausia ovat heinä- ja elokuu, jolloin päivän ylin lämpötila on keskimäärin 30,7 celsiusastetta. Sateisinta on marras-, joulu- ja tammikuussa. Tammikuu on kylmin kuukausi ja keskimääräinen päivän alin lämpötila on silloin 9,2 celsiusastetta.Vallettan niemimaa, jossa on kaksi luonnonsatamaa Marsamxett ja Pääsatama, on Maltan tärkein satama.


title: Valletta

text:
Maltan kansainvälinen lentoasema sijaitsee noin kahdeksan kilometrin päässä kaupungista. Useimmat Maltan bussilinjoista kulkevat Valettaan tai sieltä pois.
Kaupungin sisällä liikenne on rajoitettua ja monet osat on rajattu jalankulkualueiksi.


title: Tilliitti

text: Tilliitti () on kivettynyttä moreenia. Moreeni on hiekan, soran ja kivien seosta, eli lajittumatonta maalaji-ainesta. Tilliittiä, joka on kivettyneestä moreeniaineksesta muodostunut sedimenttikivilaji tavataan kerrostumista, jotka ovat syntyneet jääkausijaksoina ja joutuneet alttiiksi sedimenttikiveä muodostaville prosesseille tämän jälkeen. Tilliiteistä pystytään tutkimaan muun muassa jäätikköjen virtaussuuntia ja moreenin kerrotumisvaiheita. Eniten tilliittiä on löydetty pohjoisilta alueilta, kuten esimerkiksi Grönlannista, Kanadasta, Yhdysvalloista, Venäjän Siperiasta ja Norjasta. Etelä-Afrikasta löydetyn Dwyka-tilliitin paksuus on toista kilometriä ja itä-länsisuunnassa pituutta 1600 km.


title: Munuaispuu

text: Munuaispuu ("Anacardium occidentale"), jota kutsutaan myös cashew-pähkinäksi ja cashewpuuksi, on tropiikissa kasvava puu, jota viljellään hedelmien ja siementen takia. Itse kasvi on myrkyllinen, mutta sen hedelmät ja kypsät siemenet ovat myrkyttömiä.


title: Munuaispuu

text: Munuaispuun kukkaperä muuttuu syötäväksi 'hedelmäksi' pähkinän kypsyessä. Tämän epähedelmän kärjessä on varsinainen hedelmä, "pähkinä", jonka kuori on erittäin kova ja sisältää erittäin myrkyllistä öljyä. Pähkinän sisällä on syötävä siemen, cashew-pähkinä. Nykyään tämä kuori poistetaan koneellisesti eräänlaisessa kuumennusprosessissa ja öljy käytetään teollisesti. Etelä-Amerikassa munuaispuun hedelmät ovat suosittuja, mutta pähkinät jäävät yleensä käyttämättä. Vaikka cashew'n hedelmä kulinaarisessa käytössä on pähkinä, on se varsinaisesti kasvitieteellisessä mielessä siemen.


title: Munuaispuu

text: Munuaispuu on alun perin kotoisin Brasiliasta, mutta nykyisin Vietnam on suurin tuottaja. Vuonna 2000 suurimmat cashew-pähkinöiden viejämaat olivat Intia, Brasilia ja Vietnam.


title: Currylehdet

text: Currylehdet ovat ruoanlaitossa mausteena käytettäviä "Murraya koenigiin" lehtiä. Puu on kotoisin Etelä-Intiasta ja Sri Lankasta. Lehdet tuoksuvat currylle ja antavat samantapaisen aromin ruokaan. Currylehtiä käytetään samaan tapaan kuin laakerinlehtiä länsimaisessa keittiössä. Suosittu tapa valmistaa ruokaa on paistaa sinapinsiemeniä kirkastetussa voissa (ghee), lisätä hieman hajupihkaa ja muutamia currynlehtiä ja kaataa seos mausteeksi linssimuhennokseen tai linssikeittoon.


title: Jacques Laffite

text: Jacques-Henri Laffite (s. 21. marraskuuta 1943 Pariisi, Ranska) on entinen ranskalainen kilpa-autoilija, joka kilpaili Formula 1:n MM-sarjassa vuosina 1974–1986.


title: Jacques Laffite

text: Laffite aloitti uransa ajamalla Ranskan Formula Renault, Formula 3 sekä Formula 2 -sarjoissa. Hän voitti Critérium de Formule Renault -mestaruuden vuonna 1972, Formula 3 -mestaruuden 1973 ja Euroopan Formula 2 -mestaruuden 1975.


title: Jacques Laffite

text: Laffite aloitti F1-uransa toisen ranskalaispilotin, Jean-Pierre Jabouillen, mekaanikkona. Menestys pienemmässä Formula 3 -sarjassa, muun muassa Monacon kisan voitto 1973, nosti Laffiten autourheilun kuninkuusuokkaan. Laffitesta ja Jabouillesta tuli sittemmin sukulaisia, kun he menivät naimisiin kahden sisaruksen kanssa. Lopulta heistä tuli tallikaveruksia Ligierillä. Laffite on ajanut myös muun muassa suomalaisen Keke Rosbergin, belgialaisen Jacky Ickxin, ranskalaisen Didier Pironin ja ranskalaisen René Arnouxin tallitoverina. Ligier-tallin lisäksi Laffite kilpaili Williamsin, Iso Marlboron ja Frank Williams Racing Carsin talleissa.


title: Jacques Laffite

text: 42-vuotiaaksi asti kilpaillut Laffite on kokeneimpia F1-kuljettajia kautta aikojen, hän starttasi urallaan kaikkiaan 176 GP-kilpailuun (tätä enemmän kisoja on vain 11 kuljettajalla) ja saavutti niissä 6 voittoa, 26 muuta palkintosijaa, 7 paalupaikkaa ja 6 kilpailun nopeinta kierrosta. MM-pisteitä hän keräsi urallaan 228. Hän ajoi kilpailun johdossa 283 kierroksen ajan. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Ruotsissa Anderstorpin GP:ssä 1977 ja viimeisen Kanadan Montrealin GP:ssä 1981. Kaikki voitot tulivat Ligierin autolla. Hän sijoittui MM-pisteissä neljänneksi kolmena perättäisenä vuonna 1979, 1980 ja 1981. Laffite ajoi myös sarjan ulkopuolisia kilpailuja.


title: Jacques Laffite

text: Laffiten lempinimi "Happy Jacques" kuvasi hänen suhtautumistaan lajiinsa, kilpakumppaneihinsa ja elämään yleensäkin. Hänen F1-uransa päättyi kuitenkin vähemmän onnellisissa merkeissä, sillä hän katkaisi molemmat jalkansa onnettomuudessa, joka sattui välittömästi startin jälkeen Britannian GP:ssä Brands Hatchissa vuonna 1986. Hän toipui ja palasi vielä autourheilun pariin, mutta ei enää koskaan formula-ykkösiin.


title: Jacques Laffite

text: Formula 1:sten jälkeen Laffite ajoi erilaisissa vakioautoluokissa, mm. lankonsa Jean-Pierre Jabouillen kanssa sekä DTM:ää. Lisäksi hän ajoi Le Mansin 24 tunnin ajoja vuosina 1972-74, 1977-78, 1990, 1993-94 sekä 1996


title: Jacques Laffite

text: Laffite on toiminut myös ranskalaisen TF1 -kanavan kommentaattorina sekä testannut Renault R27 -autoa.


title: Jacques Laffite

text: Lihavoitu merkitsee paalupaikkaa ja "kursivoitu" kilpailun nopeinta kierrosta.


title: Perjantai 13.

text: Perjantai 13. päivä on yleisen taikauskoisen käsityksen mukaan epäonnen päivä. Se on ilmeisesti lähtöisin kahdesta erillisestä taikauskoisesta käsityksestä: perjantai on huonon onnen päivä ja 13 huonon onnen luku. Jossain vaiheessa nämä kaksi näkemystä ovat sulautuneet yhteen. Sanonnan käyttö tunnetaan 1800-luvun lopulta alkaen. Yleiseksi uskomus on tullut vasta 1900-luvulla, minkä on väitetty johtuneen Thomas Lawsonin vuonna 1907 julkaisemasta romaanista "Friday the Thirteenth". Perjantai 13. päivän pelkoa kutsutaan paraskevidekatriafobiaksi.


title: Perjantai 13.

text: Erään tarinan mukaan päivä olisi saanut merkityksensä kun Ranskan kuningas Filip IV Kaunis vangitutti Temppeliherrain ritarikunnan jäsenet. Kuningas oli lähettänyt kaikkiin kaupunkeihin, joissa temppeliherroja oleskeli, kirjeen, joka oli sallittua avata vasta 13. lokakuuta 1307. Kirjeessä kuningas syytti temppeliherroja saatananpalvonnasta. Temppeliherrat vangittiin ja poltettiin roviolla.


title: Perjantai 13.

text: Aina kun kuukauden ensimmäinen päivä on sunnuntai, on 13. päivä perjantai. Näin sattuu joka vuosi ainakin kerran. Enimmillään niin voi sattua kolme kertaa vuodessa (helmi-, maalis- ja marraskuussa tai karkausvuosina tammi-, huhti- ja heinäkuussa).


title: Perjantai 13.

text: Gregoriaanisessa kalenterissa vuoden päivät sattuvat joka 400. vuosi samoille viikonpäiville. Voidaan osoittaa, että 400 vuoden kuluessa kuukauden 13. päivä sattuu perjantaiksi hieman useammin (688 kertaa) kuin millekään muulle viikonpäivälle.


title: Perjantai 13.

text: Taulukossa vuosien 2000–2028 perjantain 13. ajankohdat:


title: Vanttila (Espoo)

text: Vanttila () on Espoon kaupunginosa numero 43 Suur-Kauklahden suuralueessa, ja myös kylä Espoon kaupungissa. Kaupunginosassa asui vuodenvaihteessa 2013–2014 1 971 asukasta.


title: Vanttila (Espoo)

text: Vanttilassa on puutalovaltainen asuinalue, joka sisältää muun muassa BoKlok-asuntoja, kaupunkimaisen tiivisti rakennettuja pientaloja sekä erillis- ja paritaloja puistomaisilla tonteilla. Ne edustavat eri vuosikymmenten tyylisuuntauksia. Vanttilan kaupunigosaan ja kylään kuuluu myös teollisuuslaue, joka tunnetaan paremmin nimellä Kauklahden teollisuusalue.


title: Vanttila (Espoo)

text: Vanttilassa on Espoon kaupunginpuutarha ja sen arboretum. Alueen pääkulkuyhteys on Kauklahdenväylältä, (maantie 1130) sekä myös Kauklahden (oik. Vanttilan) teollisuusalueen kautta Kauklahdenväylälle. Lisäksi kulkuyhteys Latokaskeen. Syksystä 2010 alkaen uusi alikulkutunneli Vantinportin kautta mahdollistaa myös suoran linja-auto- ja autoliikenneyhteyden Kauklahteen. Meri on lähimmillään Saunalahdessa. Vanttilassa, sen teollisuusalueella sijaitsee vuonna 2005 valmistunut vanhoillislestadiolaisten Rauhanyhdistys.


title: Vanttila (Espoo)

text: Vanttilaan valmistui 30. kesäkuuta 2009 uusi koulurakennus, joka on mitoitettu 700 oppilaalle. Koulussa on peruskoulun luokat 1–9.


title: Vanttila (Espoo)

text: Vanttilassa on edelleen kaksi toimivaa maatilaa: Bensuls, jossa oli kartanomainen päärakennus, sekä Ingals. Jofsin päärakennus ja sivurakennukset ovat kaupunginpuutarhan toimisto- ja varastokäytössä, päärakennus edelleen osittain asuttu. Ervastin entisen tilan rapattu päärakennus on nykyään yksityisasunto. 5. tammikuuta 2012 Bensulsin kartano tuhoutui täysin tulipalossa. Bensulsin kartano oli arvioitu rakennustaiteellisesti mielenkiintoiseksi.


title: Vanttila (Espoo)

text: Lähimmät ruokakaupat löytyy Kauklahden puolelta. K-marketista saa myös postin palvelut, Kauklahden juna-asemalla on R-kioski.


title: Vanttila (Espoo)

text: Espoon sisäinen linja 165 (Matinkylä metroasema-Kivenlahti-Saunalahti–Vanttila-Kauklahti), 166 (Vanttila-Kauklahti-Lasilaakso), 165N (yölinja Kamppi-Kivenlahti-Saunalahti-Vanttila-Kauklahti), 167 (Vanttila-Kauklahti-Järvikylä).


title: Vanttila (Espoo)

text:
Läheiseltä Kauklahden juna-asemalta pääsee myös busseilla 118 (Tapiola metroasema-Niittykumpu metroasema-Tuomarila-Espoon keskus-Kauklahti), 213 ja 213N (Kamppi-Espoon keskus-Kauklahti), 168 (Espoon keskus-Mikkelä-Kauklahti), 911 (Kauklahti-Kirkkonummi).
Kauklahden juna-asemalta pääsee lähijunilla E, U ja L (yöjuna).
Nimi Vanttila, "Fanntsby", tulee ruotsinkielisestä sukunimestä Fant. 1900-luvun alussa kylästä käytettiin nimeä Fannsby. Fantsby on vanha kylännimi: Fantzby (1492), Ffandzby (1540), Fantsby (1595). Nimi on juonnettu henkilön nimestä, ja vanhoissa asiakirjoissa mainitaan vuonna 1433 lautamies Anders Fantt Espoosta sekä 1500-luvun alussa Jöns Fanten. Suomenkielinen nimi Vanttila on onomatopoeettinen käännös ruotsinkielisestä ja otettiin käyttöön vuonna 1965.


title: Bartolomeu Dias

text: Bartholomeu Dias (noin 1450 – 29. toukokuuta 1500) oli portugalilainen löytöretkeilijä, joka purjehti ensimmäisenä tunnettuna eurooppalaisena Afrikan lounaiskärjen, Hyväntoivonniemen ympäri.


title: Bartolomeu Dias

text: Portugali oli 1400-luvulla kartoittanut Afrikan rannikkoa Henrik Purjehtijan johtamana. Kuningas Juhana II jatkoi hänen työtään. Hän valitsi 37-vuotiaan Bartolomeu Diasin tutkimaan, päättyykö Afrikan manner vai jatkuuko se Terra Australis -mantereena, kuten jokin kartat esittivät. Tätä reittiä pitkin saattaisi löytyä kauppareitti Intiaan.


title: Bartolomeu Dias

text:
Hänen mukaansa on nimetty korvetti Bartolomeu Dias (1858) ja ohjusfregatti NRP Bartolomeu Dias.
Vuosina 1487–1488 kahdella karavelilla tekemällään matkalla hän purjehti koko Afrikan länsirannikon pituuden ja kiersi mantereen eteläkärjen Cape Agulhasin. Retkeilijöiden huoltoalus jätettiin odottamaan nykyisen Ghanan tienoille. Nykyisen Etelä-Afrikan kaakkoisrannikolla Dias joutui miehistön kapinan vuoksi kääntymään takaisin. Hän oli kuitenkin varmistanut meritien olemassaolon. Paluumatkan alussa ohitettiin Hyväntoivonniemi, jolle Dias antoi nimen "Myrskyjen niemi"; niemen nykyisen nimen antoi kuningas Juhana II. Bartolomeu Dias oli näin selvittänyt, että Afrikan ympäri oli mahdollista purjehtia Intiaan.


title: Bartolomeu Dias

text: Paluumatkalla ryhmä löysi huoltoaluksensa ryöstettynä. Purjehdittuaan 16,5 kuukautta Dias palasi Lissaboniin joulukuussa 1488. Menestyksestä huolimatta kului 10 vuotta seuraavaan retkeen, sillä espanjalaiset ilmoittivat löytäneensä meritien Intiaan purjehtimalla länteen. Tämä Kolumbuksen päätelmä osoittautui virheelliseksi. Kun Portugalin valtaistuimelle nousi Emanuel I, tutkimukset aloitettiin uudelleen.


title: Bartolomeu Dias

text:
Vuonna 1497 matkaan lähetettiin Vasco da Gaman johtama retkikunta, johon kuului myös Dias. Nyt osattiin jo valita purjehdusreitti suotuisien tuulien mukaan, mikä tarkoitti purjehdusta Länsi-Atlantilla. Ryhmä pääsi Intiaan ja palasi sieltä vuonna 1499.
Sen sijaan Dias hukkui Hyväntoivonniemellä toukokuun lopussa 1500.


title: Bartolomeu Dias

text:
Huhtikuussa 2008 Namibian rannikolta löydettiin Diasin laivastoon kuuluneen laivan hylky.
Hylky on vuodelta 1488, eli samalta matkalta jolloin Bartolomeu Dias purjehti Hyväntoivonniemen ympäri. Hylky sisälsi arvokkaan aarteen hopea- ja kulta-rahoineen, tonneittain kuparia ja viisikymmentä norsun syöksyhammasta.


title: Álava

text: Álava, baskiksi Araba, virallisesti Araba/Álava, on maakunta pohjoisessa Espanjassa Baskimaan itsehallintoalueen eteläosassa. Se on yksi seitsemästä alueen baskimaakunnasta. Maakunnan pinta-ala on 3 038 neliökilometriä ja asukasluku 326 574 (vuonna 2017).


title: Álava

text: Rajanaapureita ovat Burgosin, La Riojan, Navarran, Guipúzcoan ja Vizcayan maakunnat.


title: Álava

text: Álavan sisäpuolella on Treviño, Kastilia ja Leónin itsehallintoalueeseen kuuluvan Burgosin maakunnan erillisalue. Treviñon liittyminen Álavaan (Baskimaahan) on saanut jonkinasteista kannatusta.


title: Álava

text: Álavan pääkaupunki on Vitoria-Gasteiz, joka toimii myös itsehallintoalueen pääkaupunkina. Maakunta on jaettu edelleen seitsemään piirikuntaan ("comarcas"), jotka ovat Añana, Ayala, Campezo, Laguardia, Salvatierra, Vitoria ja Zuya.


title: Espanjan maakunnat

text: Seitsemäntoista itsehallintoalueen lisäksi Espanja on jaettu viiteenkymmeneen maakuntaan ().


title: Espanjan maakunnat

text: Maakuntien merkitys on vähentynyt itsehallintojärjestelmän käyttöönoton jälkeen, mutta ne toimivat edelleen vaalipiireinä ja postiosoitteissa.


title: Espanjan maakunnat

text: Suurin osa maakunnista on nimetty pääkaupunkinsa mukaan. Ainoastaan Extremaduran Mérida ja Galician Santiago de Compostela ovat itsehallintoalueiden pääkaupunkeja olematta myös maakuntien pääkaupunkeja.


title: Espanjan maakunnat

text: Asturian, Baleaarien, Cantabrian, La Riojan, Madridin, Murcian ja Navarran itsehallintoalueet koostuvat vain yhdestä maakunnasta.


title: Albacete (maakunta)

text: Albacete on maakunta keskisessä Espanjassa Kastilia-La Manchan itsehallintoalueen eteläosassa. Rajanaapureita ovat Valencian, Alicanten, Murcian, Granadan, Jaénin, Ciudad Realin ja Cuencan maakunnat.


title: Albacete (maakunta)

text: Albaceten väkiluku on 390 032 (vuonna 2017), pinta-ala 14 926 neliökilometriä ja pääkaupunki Albacete.


title: Albacete (maakunta)

text: Villarrobledon karnevaali on merkittävä vuotuinen tapahtuma alueella.


title: Alicante (maakunta)

text: Alicante () on maakunta Välimeren rannikolla itäisessä Espanjassa Valencian itsehallintoalueella. Sen rajanaapureita ovat Murcian, Albaceten ja Valencian maakunnat. Maakunnan pääkaupunki on Alicante.


title: Alicante (maakunta)

text: Maakunnassa on noin 1,8 miljoonaa asukasta. Se sijaitsee Espanjan kaakkoisosassa, ja maisema on Välimerelle tyypillistä, missä hiekkarannat sijoittuvat vuoristoalueiden lomaan. Matkailussa sitä markkinoidaan nimikkeellä Costa Blanca. Alueella on Unescon kulttuuriperintöluetteloon kuuluva Elchen palmumetsä ja monia arkeologisia kohteita.


title: Sognevuono

text: Sognevuono () on Norjan pisin ja maailman toiseksi pisin vuono. Maailman pisin on 350 kilometriä pitkä Scoresby Sund Grönlannin itärannikolla. Sognevuono ulottuu yli 200 kilometriä sisämaahan ja sen suurin mitattu syvyys on 1 308 metriä.


title: Sognevuono

text: Sognevuono sijaitsee Länsi-Norjassa Sognin ja Fjordanen läänissä. Sognevuono päättyy Jotunheimenin ylänköalueeseen, joka on Norjan korkeinta seutua ja kansallispuistoaluetta. Vuonon pohjoispuolella sijaitsee Norjan suurin jäätikkö, Jostedalsbreen.


title: Sognevuono

text: Sognevuonon sisäosien haaraumat lännestä itään:


title: Almería (maakunta)

text: Almería on maakunta Välimeren rannikolla eteläisessä Espanjassa Andalusian itsehallintoalueen itäosassa. Sen rajanaapureita ovat Granadan ja Murcian maakunnat. Maakunnan pääkaupunki on Almería.


title: Almería (maakunta)

text: Almerían pinta-ala on 8 774 neliökilometriä. Väkiluku on 706 672 (vuonna 2017) ja väestötiheys 80,5 asukasta neliökilometrillä. Almeríassa on yhteensä 101 kuntaa.


title: Almería (maakunta)

text: Almeríassa sijaitsee Euroopan ainoa aavikko. Myös osa Sierra Nevadan kansallispuistosta on maakunnan alueella.


title: Roger Williamson

text: Roger Williamson (2. helmikuuta 1948 Leicestershire, Englanti – 29. heinäkuuta 1973 Zandvoort, Alankomaat) oli brittiläinen kilpa-autoilija. Lyhyellä urallaan hän tuli toiseksi Formula 3 -sarjassa vuonna 1971 ja voitti sen seuraavana vuonna. Hyvien ajonäyttöjen ansiosta hän pääsi seuraavana vuonna ajamaan Formula 1 -luokkaan March-tallissa.


title: Roger Williamson

text: Hän joutui keskeyttämään ensimmäisen kilpailunsa Jody Scheckterin aiheuttaman joukkokolarin vuoksi. Toisessa kilpailussaan Hollannin Zandvoortin radalla hän ajoi rajusti ulos menetettyään auton hallinnan renkaan rikkoutumisen johdosta. Hurjien volttien päätteeksi Williamsonin auto päätyi 275 metrin päähän onnettomuuspaikasta väärin päin radan varteen ja syttyi tuleen. Kilpailua ei kuitenkaan keskeytetty, mutta silti Williamsonin kilpakumppani, David Purley, riensi auttamaan yrittäen työntää autoa takaisin pyörilleen ja sammuttaa tulipaloa kuitenkaan onnistumatta. Ratavalvojat, joilla ei kuljettajien tavoin ollut tulelta suojaavia asusteita tai sammuttimia, jäivät odottamaan paloauton saapumista. Koska kilpailua ei keskeytetty, paloauton saapuminen viivästyi ja Williamson tukehtui autoonsa. Purleyn mukaan Williamsonin viimeiset sanat olivat: "Dave, get me out of here!" ("Dave, auta minut ulos täältä!"). Tulen sammuttua autonromu (Williamson yhä sisällä) peitettiin lakanalla ja kilpailu jatkui. Purley sai George-mitalin urheudestaan Williamsonin pelastusyrityksessään.


title: Roger Williamson

text: Williamsonin kuolemaan johtanut onnettomuus televisioitiin ja se osoitti selkeästi kyseiselle aikakaudelle tyypilliset puutteet turvallisuusasioissa.


title: Cádiz (maakunta)

text: Cádiz on maakunta Välimeren rannikolla eteläisessä Espanjassa Andalusian itsehallintoalueen lounaisosassa. Sen rajanaapureita ovat Huelvan, Sevillan ja Málagan maakunnat sekä Yhdistyneelle kuningaskunnalle kuuluva Gibraltar.


title: Cádiz (maakunta)

text: Cádizin pinta-ala on 7 436 neliökilometriä. Sen pääkaupunki on Cádiz. Maakunnan asukasluku on 1 239 435 (vuonna 2017) ja väestötiheys 166,7 asukasta neliökilometrillä. Noin yhdeksäsosa väestöstä asuu pääkaupungissa. Maakunnassa on yhteensä 44 kuntaa.


title: Flåm

text: Flåm on norjalainen kylä, joka vielä 1980-luvulla oli lähes tiettömien taipaleiden takana Sogne-vuonosta pistävän Aurlandinvuonon perukassa.


title: Flåm

text: Kylään johtaa insinööritaidon mestarinäytteeksi kutsuttu rautatien "pistoraide", joka yli 800 metrin korkeudesta tunturista laskeutuu 18 kilometrin matkalla merenpinnan tasolle tehden jopa silmukankin tunnelissa. Kyseinen Flåmsbana-rata haarautuu Bergenin radalta Myrdalin rautatieasemalla, josta on vaihtoyhteys alas Flåmiin.


title: Flåm

text: Nykyään kylään pääsee myös hyvin pitkiä maantietunneleita pitkin niin Oslon kuin Bergeninkin suunnalta, sekä myös Norjan pisintä (ainakin valmistuessaan 2001) maantietunnelia pitkin Lærdalin kylästä. Kautta aikojen kylän paras tieyhteys kesäaikaan on ollut vuonolautta (norjaksi "färja").


title: Flåm

text: Flåmin kylästä on tunturin ylittävä patikkapolkuyhteys länsipuolella sijaitsevaan Nærøyfjordenin laaksoon. Ylhäällä tunturissa on Grindaflethyttanin tunturimaja. Yläniityllä on vesiputous, joita riittää enemmänkin laaksossa. Vesiputouksista suurin sijaitsee Flåmsbana-radan varrella, jonka luo rakennetulle asemalle juna pysähtyy alaspäin mennessään ihan vain matkailijoiden vuoksi.


title: Huelva (maakunta)

text: Huelva on maakunta Atlantin rannikolla eteläisessä Espanjassa Andalusian itsehallintoalueen länsiosassa. Sen rajanaapureita ovat Portugali sekä Badajozin, Sevillan ja Cádizin maakunnat. Maakunnan pääkaupunki on Huelva.


title: Huelva (maakunta)

text: Huelvan pinta-ala on 10 128 neliökilometriä. Väkiluku on 518 930 (vuonna 2017) ja väestötiheys 51,2 asukasta neliökilometrillä. Noin 30 prosenttia väestöstä asuu pääkaupungissa. Maakunnassa on yhteensä 79 kuntaa.


title: Huelva (maakunta)

text: Huelvan talous perustuu maanviljelyyn ja kaivosteollisuuteen. Maakunnassa sijaitsee Palos de la Fronteran kylä, josta Kristoffer Kolumbus lähti ensimmäiselle merimatkalleen vuonna 1492. Osa Doñanan kansallispuistosta on maakunnan alueella.


title: Tampereen Ilves

text: Tampereen Ilves on 10. huhtikuuta 1931 perustettu tamperelainen urheiluseura. Ilveksellä on toimintaa jalkapallossa, jääkiekossa, futsalissa, salibandyssa, streetballissa, ringetessä ja cheerleadingissä. Seuran menneisiin lajeihin kuuluvat jääpallo, koripallo, käsipallo, lentopallo, amerikkalainen jalkapallo, keilailu ja taitoluistelu.


title: Tampereen Ilves

text: Jalkapallossa Ilves on voittanut miehissä Suomen-mestaruuden kerran ja Suomen cupin kahdesti, ja osallistunut myös eurocupeihin. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa Veikkausliigassa (2015) ja naisten edustusjoukkue Naisten Liigassa (2015). Ilveksen jalkapallojaostossa on noin 4 000 pelaajaa, mikä on yli kolminkertainen määrä jääkiekkojaostoon verrattuna. Ilveksen kuuluisimpia pelaajia ovat toiseksi eniten maaotteluita pelannut Ari Hjelm, eniten maaleja Veikkausliigassa tehnyt Valeri Popovitš ja ruotsalaisessa Djurgårdenissa pelannut Toni Kuivasto. Vuonna 1998 Ilves oli perustamassa Veikkausliigassa vuosina 1999–2010 pelannutta Tampere Unitedia.


title: Tampereen Ilves

text: Ilves tunnetaan jääkiekossa toiseksi parhaiten menestyneenä seurana Suomessa. Ilveksen edustusjoukkue on voittanut 16 Suomen-mestaruutta ja lisäksi naiset ja juniorijoukkueet yhteensä useita kymmeniä.


title: Tampereen Ilves

text: Ilveksen kuuluisimpia pelaajia ovat maaotteluiden maailmanennätysmies Raimo Helminen ja lähes tuhat NHL-ottelua pelannut Jyrki Lumme sekä vuodesta 1960 vuoteen 1982 joukkuetta edustanut Lasse Oksanen. Juniorityöstään tunnettu seura on kunnostautunut erityisesti maalivahtien kasvattajana.


title: Tampereen Ilves

text: Ilveksen salibandyjoukkue pelaa kaudella 2012–2013 Miesten Salibandyliigassa. Korkeinta sarjatasoa salibandyliigaa Ilves on pelannut kaksi kautta 1995–1996 ja 1996–1997.


title: Tampereen Ilves

text: Ilveksen futsal-joukkue, Ilves FS, pelaa Suomen korkeimmalla sarjatasolla, Futsal-liigassa. Joukkue on moninkertainen Suomen mestari ja Suomen edustaja UEFA Futsal Cupissa. Se on myös voittanut Futsal Cupin kerran ja on yksi liigan kautta aikain menestyneimpiä futsal-seuroja.


title: Santa Cruz de Tenerife (maakunta)

text: Santa Cruz de Tenerife on Espanjan maakunta, joka käsittää Atlantilla sijaitsevan Kanariansaarten itsehallintoalueen länsiosan. Siihen kuuluu noin puolet Kanariansaarista, mukaan lukien Teneriffan, La Gomeran, El Hierron ja La Palman saaret.


title: Santa Cruz de Tenerife (maakunta)

text: Maakunnan pääkaupunki on Teneriffan saarella sijaitseva Santa Cruz de Tenerife, joka on myös toinen itsehallintoalueen pääkaupungeista. Noin 24 prosenttia maakunnan 1 007 641 (2017) asukkaasta asuu pääkaupungissa. Maakunnassa on yhteensä 53 kuntaa.


title: Santa Cruz de Tenerife (maakunta)

text: Santa Cruz de Tenerifen maakunnassa on kolme Espanjan kansallispuistoa: Caldera de Taburiente La Palmalla, Garajonay La Gomeralla ja Teide Teneriffalla.


title: Santa Cruz de Tenerife (maakunta)

text: Toinen osa Kanariansaarista kuuluu Las Palmasin maakuntaan.


title: Luoti

text: Luoti voi tarkoittaa ainakin seuraavia:


title: Biskaja

text: Biskaja (baskiksi ja virallisesti Bizkaia, ) on maakunta Biskajanlahden rannikolla pohjoisessa Espanjassa Baskimaan itsehallintoalueen luoteisosassa. Sen rajanaapureita ovat Cantabrian, Burgosin, Gipuzkoan ja Araba/Àlavan maakunnat.


title: Biskaja

text: Maakunnan pinta-ala on 2 217 neliökilometriä ja asukasluku 1 148 302 (vuonna 2017). 30 prosenttia asukkaista asuu pääkaupungissa Bilbaossa ("Bilbo"). Baskimaan hengellisenä keskuksena pidetty Guernica ("Gernika-Lumo") sijaitsee Biskajassa. Muita tärkeitä kaupunkeja ovat Barakaldo, Portugalete, Durango ja Balmaseda.


title: Seppo Heikinheimo

text: Seppo Erkki Sakari Heikinheimo (3. kesäkuuta 1938 Helsinki – 26. toukokuuta 1997 Helsinki) oli musiikkitieteilijä, musiikkikriitikko, kirjailija ja kääntäjä. Hän oli pianisti Sakari Heikinheimon poika ja ohjaaja Hannu Heikinheimon veli. Hän oli naimisissa laulaja Päivi Heikinheimon kanssa.


title: Seppo Heikinheimo

text: Heikinheimo opiskeli pianonsoittoa Erik Tawaststjernan johdolla sekä musiikkitiedettä ja klassillista filologiaa Helsingin yliopistossa. Hän väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1972 Karlheinz Stockhausenin musiikista.


title: Seppo Heikinheimo

text: Heikinheimo aloitti uransa "Uudessa Suomessa" (1959–1963), ensin valokuvaajana, sitten toimittajana, ja loi maineensa "Helsingin Sanomien" musiikkitoimittajana. Hän päätyi konserttiarvioissaan usein joko ylistäviin tai tyrmääviin tuloksiin. Heikinheimo toimi 1970-luvun vaihteessa useita vuosia Helsingin kaupunginorkesterin määräaikaisena intendenttinä ja oli mukana perustamassa Mikkelin musiikkijuhlia.


title: Seppo Heikinheimo

text: Heikinheimo kirjoitti teokset Martti Talvelasta, Oskar Merikannosta ja Aarre Merikannosta ja käänsi muun muassa Dmitri Šostakovitšin kiistellyt muistelmat, Otto Kumeniuksen muistelmat, Wolfgang Hildesheimerin Mozart-elämäkerran, Solomon Volkovin Pietarin kulttuurielämästä kertovan teoksen ja Garri Kasparovin "Maailmanmestarin". Hän julkaisi sotaromaanin ja suomennoksia ainakin salanimillä Antti Virtanen ja Raimo Ontronen.


title: Seppo Heikinheimo

text: Kriitikkona Heikinheimo oli kiistelty, ja hänen takiaan pianisti Olli Mustonen ei moneen vuoteen konsertoinut Helsingissä. Suomalaisuuden liiton puheenjohtajuus (1996–1997) jäi lyhytaikaiseksi.


title: Seppo Heikinheimo

text: Heikinheimo oli vuodesta 1962 naimisissa laulaja Päivi Heikinheimon (o.s. Kaivola) kanssa. Heille syntyi kaksi lasta, joista tytär Laura Heikinheimo (s. 1966) on Radion sinfoniaorkesterin äänitystuottaja.


title: Seppo Heikinheimo

text: Heikinheimo teki itsemurhan toukokuussa 1997 helsinkiläisessä hotellissa. Postuumisti ilmestyneessä omaelämäkerrassaan "Mätämunan muistelmat" hän kertoo tehneensä päätöksen itsemurhastaan saman vuoden maaliskuussa. Muistelmiensa päätteeksi Heikinheimo listaa syitä itsemurhaansa. Niihin kuuluvat muun muassa pesäpallo-otteluissa soitettava ”mökämusiikki”, jonka vuoksi otteluissa ei voi enää käydä, hänen surkimukseksi kutsumansa Martti Ahtisaaren valinta presidentiksi sekä "Helsingin Sanomien" kulttuuritoimituksen ilmapiiri, jonka Heikinheimo mainitsee muuttuneen epämiellyttäväksi. Lisäksi hän kertoo musiikkikirjojen ja elämäkertojen kirjoittamisen olevan nykyään turhaa lukijoiden puutteen vuoksi.


title: Seppo Heikinheimo

text: Viimeisenä Heikinheimo sanoo tulleensa nuoruudestaan asti harhaanjohdetuksi ja vihdoin tajunneensa, ettei Jumalaa ole olemassa. Hän päättää muistelmansa arameankieliseen raamatunlauseeseen ”Eeli, Eeli lama sabaktani” (”Jumalani, Jumalani, miksi minut hylkäsit?”).


title: LC50

text: LC50 tai LC on annos, joka tappaa puolet koe-eläimistä tietyn ajan kestävän kokeen aikana. LC50 on lyhenne englannin kielen sanoista "Lethal Concentration, 50%" eli letaaliannos, 50%. Arvoa käytetään yleensä hengityksen kautta vaikuttavista kaasuista, sumuista tai aerosoleista. Eri koe-eläinten arvot eivät ole suoraan verrattavissa keskenään tai ihmiseen. Yleensä LC50 arvo ilmoitetaan mikrogrammoina (tai milligrammoina) ainetta per litra, tai käyttäen yksikköä parts per million (ppm). Mitä pienempi LC50-arvo on, sitä myrkyllisempää aine on.


title: LC50

text: Esim. Henkilö X on hengittänyt myrkyllistä kaasua. Tällöin käytetään tätä myrkyllisyyden mittayksikköä. Sitä käytetään myös vertailtaessa kemiallisten aseiden vaikutuksia.


title: LC50

text: Joskus käytetään yksikköjä kuten LC tai LC jotka viittaavat kuolettavaan annokseen joka tappaa vastaavasti 25% tai 75% koe-eläimistä. LC () taas on vähäisin julkaistu pitoisuus, jonka on raportoitu tappaneen ihmisiä tai eläimiä.


title: LC50

text: Toksikologiassa toinen suosittu myrkyllisyyden mittari on LD50, jota yleensä käytetään ihon läpi tai suun kautta nieltynä vaikuttavista myrkyistä.


title: LC50

text:
Euroopan unionin alueella, myös Suomessa, kaasumaista ainetta pidetään:
Nämä arvot tarkoittavat milligrammaa kyseistä ainetta litrassa kyseistä ainetta keskimäärin neljän tunnin aikana.


title: Magilla Gorilla

text: Magilla Gorilla on Hanna-Barberan samannimisen piirrossarjan päähenkilönä esiintyvä gorillahahmo, joka luotiin 1960-luvulla. Gorillahahmo seikkaili 1960-luvulla suomenkielisessä "Retu ja kumppanit" -lehdessäkin.


title: Magilla Gorilla

text: "Magilla Gorilla" -piirretyssä Magilla on herra Piiparin (Mr. Peebles) lemmikkieläinkaupan näyteikkunassa ikävystyneenä odottamassa, että joku ostaisi hänet. Magilla syö jatkuvasti banaaneja, ja tämän takia hän käy Herra Peeblesin kukkarolle. Aika ajoin joku asiakas ostaa Magillan, mutta Magilla palautetaan aina pian, ja herra Piipari joutuu maksamaan rahansa takaisin. Magillan ovat ostaneet esimerkiksi varkaat, jotka halusivat käyttää häntä apuna pankkiryöstössä, sekä eräässä toisessa jaksossa mainostoimiston miehet, jotka halusivat käyttää häntä maskottina uudelle tuotteelleen. Ainoa asiakas, joka oikeasti haluaisi pitää Magillan, on pieni tyttö nimeltä Ogee (lausutaan englanniksi kuten ”oh gee”), mutta hänellä ei kuitenkaan ole tarpeeksi rahaa.


title: Zaragoza (maakunta)

text: Zaragoza on maakunta pohjoisessa Espanjassa Aragonian itsehallintoalueen keskiosassa. Sen rajanaapureita ovat Lleidan, Tarragonan, Teruelin, Guadalajaran, Sorian, La Riojan, Navarran ja Huescan maakunnat.


title: Zaragoza (maakunta)

text: Maakunnan pääkaupunki on Zaragoza, joka toimii myös itsehallintoalueen pääkaupunkina. Toinen tärkeä kaupunki on Calatayud.


title: Zaragoza (maakunta)

text: Zaragozan pinta-ala on 17 275 neliökilometriä. Väkiluku on 953 486 (vuonna 2017) ja väestötiheys 55,2 asukasta neliökilometrillä. Lähes kolme neljännestä asukkaista asuu pääkaupungissa. Maakuntaan kuuluu yhteensä 292 kuntaa, joista yli puolet ovat alle 300 asukkaan kyliä.


title: Haulikkorihla

text: Haulikkorihla on pitkäpiippuinen metsästykseen tarkoitettu taittolukkoinen yhdistelmäase, jossa on yksi haulipiippu ja yksi rihlapiippu. Rihlapiippu lähes aina alempana. Piiput voivat sijaita myös rinnakkain, mutta se on harvinaista.


title: Haulikkorihla

text: Haulikkorihlaa ei tule sekoittaa rihlakkoon, jolla tarkoitetaan rihlattua metsästysasetta (luodikko ja kivääri). Vanhat suustaladattavat metsästys"pyssyt" olivat sileäpiippuisia ja ne ladattiin vaihtoehtoisesti joko haulipanoksella tai kuulalla aiotun riistan mukaan. Piipun rihlaaminen ja kaliiperin pienentäminen tarkkuuden ja lähtönopeuden parantamiseksi edustivat tuolloin uutta tekniikkaa ja aseiden eriytymistä käyttötarkoituksen mukaan. Nimityksiksi vakiintui "haulikko" ja "luodikko" eli " rihlakko" tai sotilastermein saksalaislainana "kivääri" ( haulikon tapaan, ja sitä käytetään tavallisimmin pienriistan metsästyksessä. Haulipiippu on yleensä 12/70 tai 12/76 -kaliiperinen, luotipiippu esimerkiksi .222 rem.


title: Haulikkorihla

text: Haulikkorihlaa käytetään korvaamaan kaksi asetta esimerkiksi metsälintuja metsästettäessä, jolloin karkottuvia tai lähietäisyydellä olevia saaliita pyydystetään haulipiipulla ja haulikon kantomatkan (n. 35 metriä) ulkopuolella olevia liikkumattomia maaleja kivääripiipulla.


title: Haulikkorihla

text: Haulikkorihla ei yleensä ole luotipiippunsa osalta yhtä tarkka kuin pulttilukkoiset kiväärit, mutta tarkkuus on silti yleensä täysin riittävä vaativaankin metsästykseen. Haulipiippu eroaa haulikon piipusta usein vain pituutensa osalta: haulikkorihlojen piippupari on usein lyhyempi.


title: Haulikkorihla

text: Muita monipiippuisia yhdistelmäaseita ovat mm. drillinki kahdella hauli- ja yhdellä luotipiipullaan, ja kaksoisluodikko kahdella luotipiipullaan. Drillinki ei ole Suomessa niin yleinen kuin haulikkorihla. Kaksoisluodikko yleistyi Suomessa vasta, kun Valmet toi 412-sarjansa markkinoille 80-luvulla. Tätä ennen kaksoisluodikkoja ei yleisesti meillä käytetty, lähinnä aseiden korkean hinnan vuoksi. Edullisempia haulikkorihloja sekä kaksoisluodikoita on tullut viimeisen kymmenen vuoden aikana myyntiin Venäjältä. Niitä valmistaa maineikas venäläinen asetehdas Izhevsky Mekhanicesky Zavod. Kyseinen tehdas valmistaa Baikal haulikot sekä Kalashnkikov AK-47 kiväärit.


title: Juha Leiviskä

text: Juha Ilmari Leiviskä (17. maaliskuuta 1936 Helsinki) on suomalainen arkkitehti, muotoilija ja akateemikko. Häntä pidetään Suomen nykyarkkitehdeista kansainvälisesti tunnetuimpana.


title: Juha Leiviskä

text: Leiviskän sakraaliarkkitehtuurin kaarta on luonnehdittu ainutlaatuiseksi koko maailmassa. Hän on voittanut useita palkintoja, muun muassa Carlsbergin arkkitehtuuripalkinnon (1995) ja Antonio Feltrinelli -palkinnon (2008). Vuonna 1992 hän sai Pro Finlandia -mitalin ja akateemikoksi hänet nimitettiin vuonna 1997.


title: Juha Leiviskä

text: Leiviskän vanhemmat olivat insinööri Toivo Ilmari Leiviskä sekä lehtori, filosofian maisteri Sonja Sylvia Jämsén-Astala.


title: Juha Leiviskä

text: Leiviskä valmistui ylioppilaaksi Tampereen lyseosta vuonna 1954, minkä jälkeen hän opiskeli arkkitehtuuria Teknillisessä korkeakoulussa valmistuen arkkitehdiksi vuonna 1963. Hänen tärkeimpiä opettajiaan olivat professorit Nils Erik Wickberg, Hilding Ekelund ja Olli Pöyry sekä assistenttina toiminut Aarno Ruusuvuori. Leiviskä toimi myös itse Teknillisen korkeakoulun rakennustaiteen historian ja tyyliopin assistenttina vuosina 1959–1971. Valmistumisen jälkeen Leiviskä työskenteli aluksi yhteistyössä Bertel Saarnion kanssa vuosina 1964–1968. Oman arkkitehtitoimiston hän perusti vuonna 1967. Vuodesta 1978 lähtien hänellä on ollut yhteinen arkkitehtitoimisto professori Vilhelm Helanderin kanssa.


title: Juha Leiviskä

text: Leiviskä on suunnitellut myös ulkomaille ja hänen töitään on ollut esillä lukuisissa kansainvälisissä näyttelyissä. Huomattavan osan Leiviskän tuotannosta käsittävät hienovaraisesti toteutetut kirkkojen ja seurakuntakeskusten suunnittelu- tai entistämiskohteet. Rakennusten sisätilojen suunnittelussa Leiviskän arkkitehtuurin keskeinen instrumentti on valo. Hän käyttää taidokkaasti hyväksi luonnonvaloa ottaen huomioon päivän kierron mukaiset vaihtelut, jotka rikastuttavat tilakokemusta. Tilasarjat kutoutuvat toimiviksi kokonaistaideteoksiksi, joissa materiaalien, värien ja valaistuksen yksityiskohdat tukevat pääteemaa.


title: Juha Leiviskä

text: Tiloja rajaavina elementteinä Leiviskä käyttää vaihtelevan korkuisia seinäpintoja ja ikkunoita. Valon arkkitehtuuria tukevat myös hänen itse suunnittelemansa valaisimet, jotka sekä jäsentävät tilaa että luovat pehmeän tehokkaasti keinovaloa sitä tarvittaessa. Monia Leiviskän valaisimia on myös yleisesti saatavilla Artekin valikoimissa, samaan tapaan kuin muun muassa Alvar Aallon valaisimia. Leiviskä on suunnitellut myös JCDecaux-konsernille HSL:n käyttämät joukkoliikenteen pysäkkikatokset.Kaikki Juha Leiviskän valaisimet on suunniteltu hänen itsensä suunnittelemia tiloja varten. Valaisimien esikuvana ovat olleet erityisesti Tanskalaisen Poul Henningsenin PH-valaisimet. Leiviskän valaisinten rakenne on yksinkertainen ja vähäeleinen. Useimmat niistä perustuvat hehkulampun käyttöön, eikä niiden optiikka enää toimi, jos valonlähde vaihdetaan tavalliseen pienoisloisteputkeen. Leiviskä puolustaa hehkulamppuja niiden luoman tunnelman ja "lämpimän luonteen" takia.


title: Drillinki

text: Drillinki (saks. "Drilling", kolmoset) on kolmipiippuinen metsästysase. Siinä on yleensä kaksi rinnakkaista, samaa kaliiperia olevaa haulipiippua ja yksi luotipiippu näitten alla. Toinen yleinen yhdistelmä on kaksi samaa kaliiperia olevaa rinnakkaista luotipiippua, joitten alla yksi haulipiippu. Myös kolmella haulipiipulla tai kolmella luotipiipulla varustettuja drillinkejä on olemassa sekä aseita, joissa on kaksi erikaliiperista luotipiippua sekä yksi haulipiippu. Tällöin haulipiippu ja isompi luotipiippu ovat yleensä päällekkäin ja pienempi luotipiippu on kiinnitetty näitten väliseen saumaan yleensä oikealle puolelle.


title: Drillinki

text: Drillinki on monipuolinen metsästysase, joka soveltuu monenlaisen riistan ampumiseen. Drillingit ovat saavuttaneet suosiota erityisesti Keski-Euroopassa, jossa saman jahtitapahtuman aikana voidaan ampua monenlaista riistaa. Myös aseitten lukumäärää rajoittava lainsäädäntö on lisännyt drillingin suosiota joissakin maissa. Drillingin heikkouksina voidaan mainita aseen suurehko paino sekä se, että yhdistelmäase on aina kompromissi erilaisten ominaisuuksien välillä, eikä drillinki näin ollen vedä vertoja parhaille kivääreille tai haulikoille.


title: Drillinki

text: Nelipiippuista kivääriä kutsutaan vierlinkiksi. Vierlinki ei ole suosittu metsästysase, koska se on painava ja valmistustapansa vuoksi erittäin kallis.


title: Drillinki

text: Muita yhdistelmäaseita ovat mm. haulikkorihla ja kaksoisluodikko.


title: Heikki Palva

text: Heikki Väinö Kaleva Palva (s. 5. toukokuuta 1935 Porvoo) on suomalainen kielitieteilijä, arabian kielen emeritusprofessori Helsingin yliopistossa. Palva on toiminut myös Göteborgin yliopiston arabian kielen, erityisesti nykyarabian professorina vuosina 1970–1982.


title: Heikki Palva

text: Heikki Palva on itämaiden tutkimuksen alalla kansainvälisesti arvostettu tutkija, jolla on ansioita myös oman tieteenalansa ulkopuolella. Hän on toiminut teologisessa tiedekunnassa eksegetiikan assistenttina ja tuntiopettajana sekä ansioitunut pitkäaikaisena raamatunkäännöskomitean jäsenenä (1983–1990). Palvan luottamustehtäviin lukeutuvat toiminta Uskonnonvapauskomitean jäsenenä ja Suomen Jerusalemin-instituutin (vuodesta 1997 Lähi-idän instituutti) hallituksen puheenjohtajana.


title: Heikki Palva

text: Palva sai 2001 Väinö Tannerin Säätiön tunnustuspalkinnon Lähi-idän kielten ja kulttuurien tuntemuksen sekä uskonnollisen suvaitsevuuden lisäämisestä.


title: Heikki Palva

text: Palva on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1986, ja hänet kutsuttiin Tiedeakatemian kunniajäseneksi vuonna 2012.


title: Heikki Palva

text: Palva promovoitiin teologian kunniatohtoriksi vuonna 2005.


title: Heikki Palva

text: Heikki Palvan veli on professori Antti Palva.


title: Luoteisväylä

text: Luoteisväylä on Pohjois-Amerikan pohjoispuolitse kulkeva Euroopan ja Aasian välinen meritie. Jääesteiden vuoksi sen merkitys laivaliikenteen kannalta on ollut vähäinen, mutta ilmaston lämpenemisestä johtuen väylä on muuttunut viime vuosina purjehduskelpoiseksi. Ensimmäinen luoteisväylän läpi kulkenut rahtialus Nordic Orion saapui Eurooppaan lokakuussa 2013 päättäen Vancouverista alkaneen matkansa Porin satamaan.


title: Luoteisväylä

text:
Ensimmäinen kauppalaiva, joka kulki Luoteisväylän läpi, oli yhdysvaltalainen öljytankkeri "Manhattan" vuonna 1969 (STT).
"S/Y Sarema" purjehti ensimmäisenä suomalaisaluksena Luoteisväylän vuonna 2010.


title: Luoteisväylä

text: Eurooppalaisten 1400- ja 1500-luvuilla tekemien suurten löytöretkien tärkeimpänä tavoitteena oli löytää meritie Euroopasta Itä-Aasiaan. Sitä yritti myös Kolumbus, joka vuonna 1492 luulikin päässeensä perille. Kun Amerikka sittemmin osoittautui eri mantereeksi, monet merenkulkijat yrittivät etsiä mantereen poikki johtavaa salmea tai kiertoreittiä sen pohjoispuolitse.


title: Luoteisväylä

text: Ensimmäisenä Pohjois-Amerikan poikki johtavaa salmea etsi Giovanni Caboto (John Cabot) jo vuonna 1498, vain muutamaa vuotta Kolumbuksen ensimmäisen matkan jälkeen. Sellaista etsi vuonna 1524 myös Giovanni da Verrazzano, joka ensimmäisenä eurooppalaisena kävi Hudsonjoen suulla, nykyisen New Yorkin paikalla. Vielä paljon myöhemminkin Pohjois-Amerikan suuria järviä tutkittiin siinä toivossa, että niillä olisi kaksi laskujokea, toinen Atlanttiin ja toinen Tyyneenmereen, siten että mantereen poikki voitaisiin kulkea laivoilla.


title: Luoteisväylä

text: Kun mantereen poikki johtavan salmen olemassaolosta ei voitu olla varmoja, yrittivät varsinkin monet englantilaiset merenkulkijat kiertää mantereen sen pohjoisrannikkoa pitkin. Monet Pohjois-Amerikan, varsinkin Kanadan pohjoisosien saaret, salmet ja lahdet ovatkin saaneet nimensä Luoteisväylän varhaisten etsijöiden mukaan. He kaikki joutuivat kuitenkin joko kääntymään takaisin tai saivat surmansa matkalla. Huomattavimpia heistä ovat:


title: Luoteisväylä

text: Luoteisväylän etsiminen oli myös James Cookin kolmannen valtameripurjehduksen tavoitteena vuosina 1776-1779. Useimmista edeltäjistään poiketen hän kuitenkin yritti purjehtia sen lännestä itään päästyään ensin toista reittiä Tyynellemerelle. Kartoitettuaan ensin siihen saakka lähes tuntemattoman osan Pohjois-Amerikan länsirannikkoa Oregonista Beringinsalmelle saakka hän jatkoi matkaansa salmen läpi Jäämerelle ja jonkin matkaa Alaskan pohjoisrannikkoa itään. Loppusyksyllä 1778 meren jäätyessä hän kuitenkin joutui kääntymään takaisin. Hän päätti viettää talven Havaijilla ja yrittää Luoteisväylän etsimistä seuraavana kesänä uudestaan, vaikka olikin hyvin epävarma siitä, saattaisiko se onnistua. Sitä ennen, 14. helmikuuta 1779, hänet kuitenkin surmattiin.