title: Ludwig Mies van der Rohe

text: Mies palkattiin 1928 suunnittelemaan Saksan paviljonkia Barcelonan maailmannäyttelyyn. Hän käytti Barcelona-paviljongissa avointa pohjakaavaa ja yksinkertaisia muotoja sekä arvokkaita materiaaleja. Paviljonki toi Miesin ja saksalaisen arkkitehtuurin maailman tietoisuuteen. Rakennus purettiin jo puoli vuotta valmistumisensa jälkeen, mutta se rakennettiin uudelleen 1986. Samaa tyyliä edusti myös seuraavana vuonna valmistunut Brnossa sijaitseva Villa Tugendhat, joka oli Miesin suurin yksityisasunnoksi suunnittelema rakennus. Näihin rakennuksiin Mies muotoili myös huonekaluja, joista Barcelona- ja Brno-tuoli ovat olleet suosittuja.


title: Ludwig Mies van der Rohe

text: Mies valittiin kesäkuussa 1930 Bauhaus-koulun johtajaksi. Mies seurasi tehtävässä Hannes Meyeria. Bauhaus oli tullut tunnetuksi modernista muotoilustaan, mutta sen suojissa oli myös vasemmistolaisia taiteilijoita. Mies pyrki muuttamaan koulun epäpoliittiseksi, mutta kansallissosialistinen hallitus veti rahansa pois koululta 1932. Mies avasi koulun tämän jälkeen omilla rahoillaan ja siirsi sen Dessausta Berliiniin. Huhtikuussa 1933 natsit sulkivat koulun kuitenkin kokonaan. Samaan aikaan poistettiin nykytaidetta museoista ja gallerioista ympäri Saksaa.


title: Ludwig Mies van der Rohe

text:
John Holabird pyysi maaliskuussa 1936 Miesiä johtamaan Chicagon Armour Instituten (nykyään Illinois Institute of Technology, IIT) arkkitehtuurin tiedekuntaa. Vaikka monet muut saksalaistaiteilijat olivat lähteneet Saksasta, Mies oli vastahakoinen. Hän lähti lopulta Saksasta laillisesti Yhdysvaltoihin suunnittelemaan taloa, joka ei lopulta kuitenkaan valmistunut. Huhtikuussa 1938 Mies hyväksyi Holabirdin kutsun. Yhdysvaltain kansalaisuuden hän sai vuonna 1944. Mies työskenteli IIT:ssä 20 vuotta, ja tuona aikana hän sai suunnitella uuden kampuksen ja useita rakennuksia sekä vaikuttaa arkkitehtuurin opetussuunnitelmaan, jonka kautta hän pystyi vaikuttamaan kokonaiseen arkkitehtisukupolveen. Hän suunnitteli IIT:lle vuonna 1956 arkkitehtuurin tiedekunnan rakennuksen Crown Hallin.
Hän aloitti 1946 professori Edith Farnsworthille lasitalon suunnittelun. Suunnittelu kesti kuusi vuotta, ja tuona aikana Philip Johnson ehti jo saada valmiiksi Glass Housen. Farnsworth House rakennettiin 1950–1952 Foxjoen varrelle Illinoisin Planoon. Talo on Foxjoen tulvien takia nostettu paalujen päälle, ja sen runko on valkoinen ja seinät lasista. Mies toteutti Yhdysvalloissa haaveensa pilvenpiirtäjästä. Hän suunnitteli 1949–1951 Chicagon keskustaan kaksi korkeaa rakennusta osoitteeseen 860-880 Lake Shore Drive. 26-kerroksiset talot olivat Yhdysvaltain ensimmäiset teräksestä ja lasista valmistetut monikerroksiset asuinrakennukset. Miesin lasinen Seagram Building, jonka hän suunnitteli Johnsonin kanssa, on ollut monien samantyylisten pilvenpiirtäjien esikuva.


title: Ludwig Mies van der Rohe

text: Erityisesti uransa loppuvaiheilla Mies sai useita merkittäviä palkintoja. Vuonna 1959 hän sai British Gold Medalin, 1960 AIA Gold Medalin ja 1963 ensimmäisenä arkkitehtina Presidential Medal of Freedomin. Miesin viimeisiä töitä oli berliiniläinen Neue Nationalgalerie.


title: Ludwig Mies van der Rohe

text: Mies meni naimisiin vuonna huhtikuussa 1913 Ada Bruhnin kanssa. He muuttivat Werderiin Berliinin ulkopuolelle. Heille syntyi kolme lasta, Dorotea (1914), Marianne (1915) ja Waltraut (1917). Ludwigin ja Adan liitto oli vaikea, ja he muuttivat erilleen 1921 mutta eivät eronneet virallisesti. Mies muutti samalla nimensä. Miesin ystävä Lilly Reich huolehti Adasta ja lapsista sen jälkeen kun Mies oli muuttanut Yhdysvaltoihin.


title: Ludwig Mies van der Rohe

text: Miesin perhettä pidettiin natsi-Saksassa ”vihollissiirtolaisen perheenä”, ja heitä syrjittiin. Sodan jälkeen Ada ja lapset muuttivat maasta toiseen, kunnes Adan terveys heikkeni. Hän kuoli syöpään 1951. Vaikka Mies ei juuri ollut Yhdysvaltoihin muuttonsa jälkeen yhteydessä tyttäriinsä, kaikki tyttäret muuttivat myöhemmin Yhdysvaltoihin.


title: Ludwig Mies van der Rohe

text: Vuonna 1958 niveltulehdus pakotti Miesin käyttämään loppuelämänsä pyörätuolia ja kainalosauvoja. Vuodesta 1966 Mies taisteli ruokatorven syöpää vastaan, ja hän kuoli keuhkokuumeeseen 17. elokuuta 1969. Hänen ruumiinsa tuhkattiin, ja hänet haudattiin Gracelandin hautausmaalle Chicagoon.


title: Ludwig Mies van der Rohe

text: Miesiä pidetään Frank Lloyd Wrightin ja Le Corbusierin rinnalla 1900-luvun merkittävimpänä arkkitehtina. Miesin rakennuksille tyypillistä on muodon yksinkertaisuus, mutta toisaalta yksityiskohtien huolellinen suunnittelu. Mies sanoikin usein: ”Jumala on yksityiskohdissa”.


title: Ludwig Mies van der Rohe

text: Miesin Euroopan-uran merkittävimmät rakennukset ovat Barcelona-paviljonki ja Villa Tugendhat, ja esimerkiksi ARTnewsin kriitikko A. James Speyer on kutsunut niitä ”modernin arkkitehtuurin merkittävimmiksi ja sukupolven kauneimmiksi rakennuksiksi”. Yhdysvalloissa Miesin tärkeimpiin töihin kuuluvat muun muassa Seagram Building ja Illinois Institute of Technologyn Crown Hall, jota Mies itse piti suosikkirakennuksenaan. Miesin merkitys modernin arkkitehtuurin muodostumiselle on nähty niin tärkeäksi, että Villa Tugendhat on valittu Unescon maailmanperintöluetteloon. ICOMOS on kutsunut Villa Tugendhatia aikansa merkittävimmäksi asuinrakennukseksi.


title: Jean Giraud

text: Jean Giraud (8. toukokuuta 1938 Nogent-sur-Marne, Ranska – 10. maaliskuuta 2012) oli ranskalainen sarjakuvantekijä. Science fiction -sarjakuvia tehdessään hän käytti nimimerkkiä Mœbius. Hän käytti myös taiteilijanimeä Gir.


title: Jean Giraud

text: Giraud oli ehkä kuuluisin "Blueberry"-lännensarjasta, jonka hän loi yhdessä käsikirjoittaja Jean-Michel Charlierin kanssa. Hän osallistui myös monien tieteiselokuvien tekemiseen.


title: Jean Giraud

text: Giraud oli animaatio-ohjaaja ja sarjakuvapiirtäjä Hayao Miyazakin ystävä, ja heidän töistään pidettiin yhteinen näyttely La Monnaiessa Pariisissa 2004–2005. Giraud oli myös nimennyt tyttärensä Nausicaaksi Miyazakin sarjakuvan "Tuulen laakson Nausicaä" päähenkilön mukaan.


title: Sinileukakirjoahven

text: Sinileukakirjoahven ("Cryptoheros sajica") on keskiamerikkalainen kirjoahven. Sitä pidetään myös akvaarioissa.


title: Sinileukakirjoahven

text: Sinileukakirjoahvenen enimmäispituus on 13 cm. Akvaario-oloissa pienempi. Koiras kasvaa naarasta kookkaammaksi. Koiras on täysikasvuisena 9 cm ja naaras 7 cm.


title: Sinileukakirjoahven

text: Naaraan evät keltaiset ja mustareunaiset; koiraan parittomat evät ovat taivaansiniset ja niissä on purppuranpunainen verkkokuvio.


title: Sinileukakirjoahven

text: Sinileukakirjoahven on kotoisin Costa Ricasta ja Panamasta, Keski-Amerikasta.


title: Sinileukakirjoahven

text: Sinileukakirjoahven on melko säyseä, pareittain pidettävä reviirikala, joka tulee toimeen muiden suunnilleen samankokoisten kalojen kanssa.


title: Sinileukakirjoahven

text: Sinileukakirjoahven kutee mieluiten luolaan. Naaras vartioi mätiä ja vastakuoriutuneita poikasia ja koiras partioi reviirin rajalle. Kun poikaset lähtevät uimaan 3vrk:n kuluttua kuoriutumisesta, koiraskin tulee hoivaamaan niitä.


title: Sinileukakirjoahven

text: Sinileukakirjoahvenet suosivat kovaa vettä, jonka pH on 7–8 ja lämpötila 24–29 °C. Ne ovat kaikkiruokaisia ja syövät myös lihaa. Akvaarion vähimmäiskoko 90 litraa.


title: San José (Costa Rica)

text: San José on Costa Rican pääkaupunki ja maan suurin kaupunki. Se sijaitsee vuoristotasangolla 1 160 metriä merenpinnan yläpuolella.


title: San José (Costa Rica)

text: Vuonna 2011 itse kaupungissa oli 288 000 asukasta, metropolialueella 1,2 miljoonaa.


title: San José (Costa Rica)

text: Koska San José on perustettu vasta 1700-luvun loppupuolella, sieltä puuttuu espanjalainen kolonialistiajan arkkitehtuuri, joka on yleistä useimmissa muissa Latinalaisen Amerikan pääkaupungeissa. Sen kaupunkikuvaa hallitsevat betonikolossit, ostoskeskukset ja pikaruokapaikat.


title: San José (Costa Rica)

text: San José oli pieni mitätön kylä aina vuoteen 1824. Silloin Costa Rican ensimmäinen vaaleilla valittu valtionpäämies Juan Mora Fernández päätti siirtää hallituksen pois vanhasta Espanjan kolonialistiajan pääkaupungista Cartagosta. 1840-luvulla San Josesta tuli yksi kahvintuotannon keskeisistä paikoista.


title: San José (Costa Rica)

text: Kaupunki kasvoi nopeasti 1900-luvulla. Keskustan ympärille kaavoitettiin alueita shakkilauta-asemakaavaan. 1950-luvulta alkaen kaupunkiin on tullut myös teollisuutta. Viime vuosikymmeninä kasvu on käynyt hallitsemattomaksi, kun sekä costaricalaiset että maahanmuuttajat etenkin Nicaraguasta ja Panamasta tulvivat kaupunkiin paremman elintason toivossa. Kaupungin ympärille on kasvanut slummeja ja rikollisuus on lisääntynyt.


title: San José (Costa Rica)

text: San Jose sijaitsee Panamericana-valtatien varrella. Se on Atlantin ja Tyynenmeren rannikoilta tulevien valtateiden risteyspaikka.


title: San José (Costa Rica)

text: Kaupunkia palvelee kaksi lentoasemaa, Aeropuerto Internacional Juan Santamaría on kansainvälisten lentojen kohde kun taas Aeropuerto Tobías Bolaños hoitaa kotimaan liikennettä.


title: San José (Costa Rica)

text: Costa Rican yliopisto perustettiin San Joséen vuonna 1940. San Joséssa sijaitsee myös YK:n perustama Rauhanyliopisto.


title: Kivikausi

text: Kivikausi oli aikakausi, jolloin työkaluja tehtiin pääasiassa kivestä, puusta ja luusta, eivätkä metallit olleet vielä yleisessä käytössä ainakaan työvälineinä. Muita yleisesti käytettyjä materiaaleja olivat savi sekä erilaiset eläimistä ja kasveista saatavat aineet, kuten nahka.


title: Kivikausi

text: Kivikauden ajanjakso on pisin ihmisen kulttuurievoluution ajanjakso. Se alkaa ensimmäisen hominidin ilmaantumisesta Afrikkaan seitsemän miljoonaa vuotta sitten ja päättyy metallityövälineiden tullessa yleiseen käyttöön. Kivikausi päättyi siten eri puolilla maailmaa eri aikoina. Vieläkin on olemassa muutamia harvoja heimoja, jotka eivät käytä metalleja . Se, elävätkö he kivikautta, onkin enää määrittelykysymys.


title: Kivikausi

text: Kivikauden käsite syntyi tieteellisen arkeologian varhaisvaiheessa 1800-luvun alkupuolella, kun muinaisia esinelöytöjä jaettiin valmistusmateriaalin mukaan kivi-, pronssi- ja rautakautisiin ryhmiin. Vaikka kivikautisissa kulttuureissa tapahtui vuosituhansien kuluessa suuriakin mullistuksia, kuten esimerkiksi maanviljelyn kehittäminen, kivikauden käsite on kuitenkin säilynyt yleisessä käytössä.


title: Kivikausi

text: Kiviesineet ovat arkeologiassa keskeistä ja joskus myös ainoaa löytöaineistoa, vaikka tiedetäänkin, että suurin osa esineistä valmistettiin orgaanisista materiaaleista. Tällaista materiaalia löydetäänkin, jos olosuhteet esineiden säilymiselle ovat olleet suotuisat. Varhaispaleoliittisen kauden löydöt eivät aina sisällä edes kiviesineitä, vaan ainoastaan ihmisluun palasia. Nämäkin löydöt sisällytetään mukaan kivikautiseen aineistoon.


title: Kivikausi

text: Nykyään kivikautisen löydön ikä voidaan usein määrittää erilaisilla luonnontieteellisillä ajoitusmenetelmillä.


title: Kivikausi

text: Esineiden luokittelu tekotavan ja muodon perusteella on kivikauden tutkimuksen tärkeimpiä menetelmiä. Esinetyypit kytkevät niitä valmistaneet ja käyttäneet ihmiset johonkin arkeologiseen kulttuuriin tai traditioon.


title: Kivikausi

text: Kivikausi jaotellaan Euraasiassa kolmeen ajallisesti toisiaan seuraavaan aikakauteen: paleoliittiseen, mesoliittiseen ja neoliittiseen kauteen . Kausien ajalliset siirtymäkohdat vaihtelevat alueittain. Yleisesti paleoliittinen kausi käsittää ajan ennen jääkauden loppua noin 12 000 vuotta sitten. Mesoliittinen kausi on jääkauden jälkeisen kivikauden alkuvaihe, jolloin elettiin vielä metsästäjä-keräilijä-kulttuurissa. Neoliittinen kausi alkaa maanviljelyn omaksumisesta jatkuen pronssikauteen. Pohjois-Euroopassa myös metsästäjä-keräilijä-kulttuuri voidaan lukea neoliittiseksi tai "subneoliittiseksi", jos se on ottanut käyttöönsä keramiikan.


title: Kivikausi

text: Muissa maanosissa käytetään toisenlaisia jaotteluja. Esimerkiksi Australiassa kivikautta ei jaeta paleoliittisen, mesoliittiseen ja neoliittiseen, koska kehitys oli siellä erilainen. Amerikan arkeologiassa taas on pitkään ollut vallalla käsitys, että ihminen saapui sinne vasta jääkauden jälkeen.


title: Kivikausi

text: Suomen kivikausi alkaa pääasiassa Veiksel-jääkauden jälkeen, koska sitä vanhempia kiistattomia löytöjä ei ole tehty. Suomi on kuitenkin ollut lukuisia kertoja jäätön Veiksel-jääkauden aikana tai sitä ennen, ja ihmisillä on ainakin teoriassa ollut silloin mahdollisuus elää täällä. Karijoen Susiluolasta on löydetty merkkejä siitä, että luola olisi ollut asuttu yli 40 000 vuotta sitten. Tulkinnasta on kuitenkin kiistelty.Paleoliittinen kausi jaotellaan edelleen varhais-, keski- ja myöhäispaleoliittiseen kauteen.


title: Kivikausi

text: Ihmisen kehittyminen apinasta arvellaan tapahtuneen Afrikassa, jossa esiintyy eniten ihmissukuun kuuluvien ihmisapinoiden ja ihmisten vanhimpia fossiileja. Varhaisimmat ihmissuvun fossiilit, jotka omaavat joitakin ihmismäisiä piirteitä, ovat noin seitsemän miljoona vuotta vanhoja. Mutta vasta noin 2,5 miljoonaa vuotta sitten varhaiset etelänapinat ja varhaiset alkuihmiset valmistivat kivestä alkeellisia iskutyökaluja ja aseita muun muassa Olduvain kulttuurissa ja Abbecillen kulttuurissa.


title: Kivikausi

text: Vajaat kaksi miljoonaa vuotta sitten kehittyi afrikanpystyihminen, jonka ruumiinrakenne oli ihmismäinen ja joka alkoi levittäytyä Afrikasta ulos Eurooppaan ja Aasiaan. Pystyihmisen tekemät esineet Afrikassa kehittyivät suuresti ja tätä vaihetta kutsutaan Acheulin kulttuuriksi. Tämä kivenkäsittelykulttuuri levisi myös Euraasiaan. Vaikka pystyihminen lajiutui maailmalla edelleen, uskotaan nykyään, että kehitys nykyihmiseksi tapahtui juuri Afrikassa. Nykyihmisen esi-isä saattaa olla heidelberginihminen, joka eli Afrikassa, Euroopassa ja Aasiassa 700 000 vuotta sitten ja sen jälkeen.


title: Kivikausi

text: Heidelberginihminen kehittyi mahdollisesti edelleen neandertalinihmiseksi noin 260 000 vuotta sitten ja nykyihmiseksi noin 200 000 vuotta sitten Afrikassa. Neandertalinihmisten tunnetuin kulttuuri on Moustierin kulttuuri, joka seurasi Acheulin kulttuuria. Neandertalinihmisen fossiileja on löydetty Euroopasta, Afrikasta ja Keski-Aasiasta.


title: Kivikausi

text:
Nykyihminen levittäytyi Afrikasta noin 100 000 vuotta sitten ensin Lähi-itään ja sitten ensin Intiaan ja Itä-Aasiaan. Australian varhaisimmat merkit ihmisestä on löydetty Etelä-Australiasta noin 50 000 vuotta sitten. Japanissa tunnetaan 38 000 vuotta vanhoja löytöjä. Ilmeisesti ihminen asutti Euraasian Euroopasta Kaukoitään, lukuun ottamatta Euraasian pohjoisimpia alueita.
Keskipaleoliittinen kausi katsotaan päättyvän samoihin aikoihin, kun viimeiset neandertalinihmiset hävisivät Euroopasta noin 35 000 vuotta sitten. Tämän jälkeen kivikauden kulttuurit ovat olleet vain nykyihmisen kehittämiä.


title: Kivikausi

text: Myöhäispaleoliittinen kausi katsotaan alkavan, kun ihminen levittäytyi Eurooppaan. Tällä kaudella ihmisen asuinalueet laajenivat edelleen myös pohjoiseen Euraasiaan ja sitä kautta Pohjois-Amerikkaan.


title: Kivikausi

text: Varhaisimmat nykyihmisen eurooppalaiset kulttuurit olivat muun muassa Aurignacin kulttuuri 38 000–23 000 vuotta sitten, Gravetten kulttuuri 29 000–22 000 vuotta sitten, Kostjonkin kulttuuri 26 000–13 000 vuotta sitten, Solutrén kulttuuri 26 000–19 000 vuotta sitten, Madeleinen kulttuuri 21 000–13 000 vuotta sitten. Pohjoiseen Eurooppaan sijoittui esimerkiksi Hampurin kulttuuri 15 000–12 000 vuotta sitten. Tällä kaudella oli lukuisia erilaisia eurooppalaisia kulttuureja.


title: Kivikausi

text: Amerikan tilanne on vasta selkiytymässä. Yleensä löydöt luokitellaan paleointiaanien kulttuureiksi tai Clovis-kulttuuriksi. Australiassa kehittyi niin sanottu aboriginaalikulttuuri jo keskipaleoliittiselta kaudelta asti omaan suuntaansa. Kiinan ja Itä-Venäjän alueilta on löydetty varhaisia viljelyyn viittaavia löydöksiä sekä keramiikan valmistusta jo 18 000 vuotta sitten. Japanissa huomiota on saanut niin sanottu Jōmon-kausi, joka alkoi ehkä jo 14 000 vuotta sitten.


title: Kivikausi

text: Keihäänheitin eli "atlatl" levisi Eurooppaan 17 000–15 000 vuotta sitten, Afrikassa se oli keksitty noin 25 000 vuotta sitten. Jousi ja nuoli keksittiin 12 000 vuotta sitten. Jään sulaessa suuret riistaeläimet kuten mammutit, kävivät harvinaisemmiksi ja noin 15 000 vuotta sitten mennessä kalastuksen (koukuilla ja verkoilla) ja kasvien keräilyn merkitys lisääntyi. Samaan aikaan Euroopassa jäätikkö alkoi sulaa yhä nopeammin. Jääkauden myöhäispaleoliittisen ajan ihmistä pidetään etevänä. Tuon ajan kiviesineet on tehty mestarillisella taidolla.


title: Kivikausi

text: Vanhin neula on 25 000 vuoden takaa ja vanhimmat vaatteiden jäännökset ovat peräisin 22 000 vuoden takaa olevasta haudasta Moskovan (Sungir) läheltä. Luolataidetta alettiin luoda Euroopassa yläpaleoliittisella kaudella 30 000 vuotta sitten ja se yleistyi ja kehittyi huippuunsa 15 000–10 000 vuotta sitten Madeleine-kaudella. Luolataiteeseen kuuluvaksi luetaan luolamaalaukset ja Venus-veistokset (27 000–10 000 vuotta sitten), jotka esittivät alastonta, hedelmällistä naista. Euroopan tunnetuimmat luolamaalaukset ovat Ranskan Lascaux'ssa ja Espanjan Altamirassa. 23 000 vuotta vanhoista luista on löydetty merkkejä kuunkierron muistiinmerkitsemisestä. Väitetään erään luun olevan kartta 14 000 vuoden takaa.


title: Kivikausi

text: Mesoliittinen kivikausi alkoi Euroopassa jääkauden päättyessä ja kesti joillain alueilla hyvin pitkään, mutta esim. Lähi-idässä vain 2 000 vuotta. Mesoliittiseen kauteen liittyy suurriistan kuten mammuttien häviäminen ilmastonmuutoksen ja mahdollisesti myös ihmisen toiminnan takia. Tällöin oli pakko vaihtaa ravinnonhankkimiskeinoja. Metsästyksessä siirryttiin pienempiin eläimiin, kalastuksen ja pienten kasvien keräilyn merkitys kasvoi. Lähi-idässä Palestiinassa alettiin viljellä maata. Maanviljely sai alkunsa viljakasvien siementen keräämisestä ja varastoimisesta. Huomattiin, että siemenestä kasvaa uusi viljakasvi. Pohjois-Euroopassa Tanskassa kukoistivat Ertebollen ja Maglemosen kulttuurit, joille on ominaista merenrantakylien raakkutunkiot. Koira kesytettiin viimeistään mesoliittisella kaudella.


title: Kivikausi

text: Jääkauden jälkeen mannerjää suli Suomen alueelta ensin Etelä- ja Itä-Suomesta ja lopuksi Pohjois-Suomesta viimeistään 10 000 vuotta sitten . Ensimmäiset asutuksen merkit ilmaantuivat Etelä- ja Kaakkois-Suomeen sekä Pohjois-Lappiin aikaisintaan 8800 eaa. . Mesoliittinen pioneeriasutus levittäytyi kaikkialle Suomeen ja sopeutui paikallisiin olosuhteisiin kehittäen Suomusjärven kulttuurin. Tämä esikeraaminen kulttuuri pyysi hylkeitä, hirviä ja peuroja pienriistan lisäksi . Mesoliittisten perhekuntien asuinpaikat sijaitsivat vesistöjen äärellä . He varmasti myös kalastivat paljon.


title: Kivikausi

text: Neoliittisella kaudella tapahtui huomattavaa kehitystä kohti sivilisaatiota muun muassa Lähi-idässä, Indus-joen alueella ja Kiinassa. Neoliittista kivikautta luonnehtii maanviljely ja monesti myös keramiikka. Keramiikka tarkoittaa uunissa poltettuja saviastioita. Kiillotetut kivikirveet ovat myös neoliittiselle kaudelle tyypillisiä. Maanviljely liittyy ainakin osittain paikoillaan olevaan, kylämäiseen asutukseen. Joillain alueilla kylät kasvoivat hyvin suuriksi, tuhansien asukkaiden asutuskeskuksiksi, esimerkiksi Catal Hüyukissa ja Jerikossa.


title: Kivikausi

text: Alavilla jokilaaksoilla otettiin käyttöön tuottoisa kasteluviljely. Toisilla alueilla rakennettiin suuria maa- ja kivirakennelmia, megaliitteja. Jotkut neoliittiset yhteisöt harjoittivat liikkuvaa kaskiviljelyä: poltettiin metsäalue, jotta saataisiin tuhkasta ravinteita viljelyskasveille. Kun tätä maata oli viljelty muutama vuosi, muutettiin pois maaperän köyhtymisen vuoksi. Neoliittisen kauden asumukset olivat moninaisia. Lähi-idässä syntyi neliskulmainen talotyyppi, joka oli tehty auringossa kuivatusta savesta tai tiilistä. Eurooppaan maanviljely ja neoliittinen kausi levisi kohtalaisen hitaasti.


title: Kivikausi

text: Neoliittinen kausi Suomessa katsotaan alkaa keraamisten astioiden käyttöönoton myötä noin 5100 eaa. Kyseessä oli aluksi vain kulttuurivirtaus kaakon suunnalta Venäjältä, sillä asukastiheys ei näytä kasvaneen . Astioilla oli metsästäjä-keräilijöille lukuisia käyttötarkoituksia, jotka edistivät ravinnon hyödyntämistä. Alkuvaihetta kutsutaan varhaiseksi kampakeraamiseksi kaudeksi, mutta astioiden koristelutapojen mukaan on määritelty kolme varhaiskampakeraamista keramiikkaryhmää: varsinainen varhaiskampakeramiikka eli Sperrings-keramiikka, Jäkärlän keramiikka ja Säräisniemen keramiikka .


title: Kivikausi

text: Tyypillisen kampakeramiikan leviämisen alkuaikoina Suomeen ja Baltiaan muutti myös lisää väkeä idästä . Kotoperäisen kivimateriaalin lisäksi otettiin käyttöön myös piikivestä valmistetut työvälineet. Kaudelle on ominaista kaupankäynti lähialueiden välillä ja esineelliset punamultahaudat. Lisääntynyt väestö kehitti erilaisia keramiikan koristelutapoja aina metallikaudelle asti.


title: Kivikausi

text: Toinen havaittu väestölisäys on vasarakirveskulttuurin eli nuorakeraamisen kulttuurin aiheuttama. Se levisi Suomeen ilmeisesti Baltian kautta ja nuorakeraamisia asuinpaikkoja tunnetaan eniten Lounais-Suomesta. Mahdollisesti uudisasukkaat toivat karjanhoidon ja pienviljelyn ensimmäistä kertaa Suomeen. Tämän lyhytaikaisen kulttuurin jälkeen siitä mahdollisesti kehittynyt Kiukaisten kulttuuri jatkoi samaa maatalousperinnettä. Asukkaat elivät lähellä merenrantoja kalastaen ja pyytäen hylkeitä .


title: Kivikausi

text: Vanhemmalle ja keskiselle paleoliittiselle kivikaudelle oli tyypillistä varhaisen ihmisen kehitys nykyihmiseksi ja hyvin alkeelliset työkalut ja myöhäispaleoliittiselle kivikaudelle viime jääkauden aikaisten kivikulttuurien kukoistus luolataiteineen. Mesoliittisella kivikaudella jääkausi oli juuri päättymässä tai päättynyt, Euroopan suurriista kuollut sukupuuttoon, ja valmistettiin mikroliiteista työkaluja. Neoliittisella kivikaudella opittiin viljelemään maata, asumaan kaupunkimaisissa keskuksissa, kasvattamaan karjaa ja valmistamaan saviastioita.


title: Kivikausi

text:
Lyhenteet: vs, vuotta sitten, tvs tuhatta vuotta sitten, Mvs miljoonaa vuotta sitten.
Varhaisimman kivikauden ensimmäinen tunnettu esihistoriallinen keksintö oli työkalujen valmistaminen noin 2,6–2,0 miljoonaa vuotta sitten, ja merkittävä oli myös tulen ottaminen hallintaan ehkä jo noin 750 000–500 000, viimeistään 250 000 vuotta sitten.


title: Kivikausi

text: Kivikausi jaetaan alajaksoihin – ulottuuhan tämä valtavan pitkä ajanjakso ensimmäisten hominidien ajoista metallin käytön kynnykselle noin vuoteen 3 000 eaa. ja joillain syrjäisillä seuduilla jopa nykyaikaan.


title: Kivikausi

text: Varhaisen ja keskisen paleoliittisen kivikauden kulttuurit jaetaan kahteen ryhmään sen perusteella valmistettiin kiviesineet ydintekniikalla ja säletekniikalla. Ydintekniikalla valmistetuissa esineissä on isketty palasia pois ydinkivestä, josta tulee työkalu. Kiven iskentä on joko yksi- tai kaksipuolinen. Säletekniikassa työkalut ovat suuresta kivestä iskettyjä säleitä.Nuoremmalla paleoliittisella kaudella syntyi eri puolille maailmaa 5 000–10 000 vuotta kestäviä kulttuureja, jotka sulautuivat toisiinsa ja vaihtuivat ilman selvää rajaa. Euroopassa oli silloin jonkinlaista kulttuurillista, alueellista eriytymistä.


title: Kivikausi

text: Kivikauden lisäksi myös kuparikaudella oli metallin käyttö niin harvinaista, että tämä jakso yleensä luetaan kivikauden osaksi. Kivisiä työkaluja käytettiin pronssikaudellakin vielä pitkään. Kivikauden kulttuuri saattoi varsinkin lähempänä nykyaikaa vaihdella huomattavasti eri seuduilla.


title: Kendō

text: Kendō () on japanilaiseen miekkailuun pohjautuva kamppailulaji. Japanin sana ”kendō” muodostuu kahdesta osasta: ”"ken"” tarkoittaa miekkaa ja ”"dō"” tässä tapauksessa tietä. Sananmukaisesti kendō on siis ”miekan tie”, mutta käytännössä tarkoitetaan japanilaista miekkailua.


title: Kendō

text: Kendōn ”tien” tavoitteena on kehittää harjoittelijan mieltä, kehoa ja niiden yhteistoimintaa. Kendōn harjoittelijan tavoitteena on "energian", "tekniikan" ja "kehon" sulava yhteistoiminta, kirjaimellisesti mieli-miekka-keho-yhteistyössä/harmoniassa, (). Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että tehty tekniikka on onnistunut ja samalla jalat ja keho ovat hyvässä tasapainoisessa asennossa.


title: Kendō

text: Nykyään kendōssa on neljä lyöntikohtaa: lyönti päähän eli "men", lyönti ranteeseen eli "kote", lyönti kylkeen eli "dō" ja pisto kurkkuun eli "tsuki". Lyöntikohdat on nimetty niitä suojaavien suojusten mukaan.


title: Kendō

text: Kendōn juuret ovat Japanissa, jossa keskiajalla oli yli 600 erilaista miekkailun koulukuntaa tai tyylisuuntaa. Japanissa oli 1400-luvun puolivälistä 1600-luvun alkuun käytännössä jatkuva sisällissota, ns. "taistelevien valtioiden aikakausi" eli Sengoku-kausi. Tällöin miekkailutaito luonnollisesti kehittyi huippuunsa. Rauhan tultua miekkailutaitoa oli pidettävä yllä, joten kehitettiin miekkailuharjoittelua. Harjoittelu metallisella katana-miekalla oli vaarallista, joten harjoittelussa siirryttiin käyttämään ensin teroittamatonta katanaa ja sitten puista harjoittelumiekkaa eli bokkenia. Puumiekalla ei voitu kuitenkaan harjoitella tekniikoita loppuun asti. Harjoittelu oli edelleenkin liian onnettomuusaltista. Keino harjoitella täyskontaktilla kehitettiin noin vuonna 1710 bambusta tehdyllä miekalla, jota kutsutaan nimellä "shinai". Shinaita edeltäneet kehitelmät, kuten nahkatupella peitetty "fukuroshinai", tunnettiin jo 1500-luvulla. Silloin tällaisten ”vaarattomien” harjoitteluvälineiden käyttöä vastustettiin, koska epäiltiin, että näennäisen vaaraton ase pilasi tuntuman aitoon miekkaan.


title: Kendō

text: Tokugawa-šogunaatti kielsi katanan ja hyvin pian myös bokkenin käytön otteluissa, sillä molemmat olivat liian riskialttiita. Bokken jäi kuitenkin erääseen nykyäänkin kendōssa tärkeään harjoittelumuotoon, kata-harjoitteluun. Kata-harjoituksessa harjoittelijoiden kontakti syntyy pääsääntöisesti vain bokkenien välille. Tosin joissain katoissa tekniikkaan kuuluu tarttua kädellä harjoittelukumppaniin. Edistyneemmät harrastajat saattavat, varsinkin näytöksissä, esittää kataa myös metallisilla miekoilla.


title: Kendō

text: Bambumiekka shinain käyttöönoton myötä vakiintui sillä harjoiteltava "shinaigeiko". Kyseisen harjoittelumuodon syntyyn myötävaikutti sotaa kokemattomien nuorten samuraiden halu kokea esi-isiensä taisteluiden kiihko. Voimaperäiselle, mutta silti kohtuullisen turvalliselle harjoittelulle oli suuri kysyntä. Siihen vastasivatkin kaksi koulua, "Jikishin kage -ryū" sekä "Nakanishi-ha ittō -ryū", jotka alkoivat kehittää suojavarusteita 1700-luvun alussa. Varhaisemmat shinait, fukuroshinait, oli valmistettu yhdestä bambukappaleesta halkomalla sen toinen pää ja suojaamalla se nahkatupella. Tämäntyyppisiä shinaita käyttävät kendō-koulukunnista edelleen muun muassa "Maniwa nen -ryū", "shinkage -ryū" sekä "Kashima-Shinryū". Vuonna 1750 Nakanishi Chūta kehitteli harjoituksiin sopivat suojahansikkaat, "kote"t sekä uudemman tyyppisen shinain, joka oli tehty yhden kappaleen sijasta neljästä bambusäleestä, joita muutama nahkaosa piti paikallaan. Näin saatiin aikaiseksi joustavampi miekka, jonka pituus ja paino oli säädetty.


title: Kendō

text: Meiji-kaudella Japani muuttui nopeasti vanhasta feodaalivaltiosta moderniksi yhteiskunnaksi. Tällöin vanhat bujutsu–perinteet koettiin aikansaeläneiksi. Perinteitä vaalivat tahot kuitenkin pyrkivät modernisoimaan perinteisiä bujutsu-lajeja ja siten säilyttämään ne. Modernisaation myötä niistä muodostettiin ns. "gendai budōta" eli nykyaikaista budōta, jossa realististen taistelutaitojen saavuttaminen syrjäytettiin harjoittelun tärkeimmältä paikalta ja tilalle nostettiin harjoittelijan fyysinen, henkinen ja sosiaalinen kehitys. Tässä kunnostautui etenkin judon ”isä” Jigorō Kanō. Toisaalta 1874 perustetut Japanin poliisivoimat ottivat kendōn osaksi harjoittelumenetelmiään. Tämä työllisti monta perinteisten miekkakoulujen mestareita, jotka muuten olisivat jääneet työttömiksi.


title: Kendō

text: Toisen maailmansodan jälkeen Yhdysvaltojen miehitettyä Japanin liittoutuneiden valvontaelin SCAP kielsi "Dai Nippon Butokukai"n toiminnan militaristisena. Panna poistettiin vasta Korean sodan sytyttyä 1950. Botukuden avattiin uudelleen vuonna 1952.


title: Kendō

text: "Shinai" on neljästä bambusäleestä ja nahkaosista koottu miekka. Nykyaikaisen shinain kestävyys, taipuisuus ja aerodynamiikka soveltuvat hyvin turvalliseen harjoitteluun.


title: Kendō

text: Shinaita on saatavissa lapsille, nuorille ja aikuisille virallisiksi määriteltyjä kokoja ja painoja.


title: Kendō

text: Puiset harjoittelumiekat, "bokken" (pituus 102 cm) ja "kodachi" (pituus 55 cm), ovat pituuksiltaan standardoidut. Niitä käytetään tekniikka- ja kata-harjoittelussa. Kata on sarja ennalta määrättyjä liikkeitä parin kanssa, eikä siinä lyödä perille asti. Ennen shinain käyttöönottoa bokkenia käytettiin kaikkeen harjoitteluun, mikä johti usein loukkaantumisiin ja jopa kuolemiin.


title: Kendō

text: "Hakama" on perinteinen japanilainen housumalli. Kendōssa käytettävässä hakamassa ("umanoribakama" eli ratsastus-hakama) helma on jaettu kahdeksi lahkeeksi ratsastusta helpottamaan. Miesten hakamassa on edessä viisi taitosta ja takana yksi. Lisäksi edessä on yksi taitos piilossa muiden alla.


title: Kendō

text: Harjoittelutakki "keikogi" (nykyisin myös "kendōgi") on pitkäliepeinen, usein paksu, puuvillainen indigonsiniseksi värjätty takki, jonka hihat peittävät kyynärpäät.


title: Kendō

text: Ohutta puuvillaista hikiliinaa (tenugui) käytetään kendō-kypärän alla sekä pehmusteena että imemässä hikeä. Hikiliina kiedotaan päähän tietyllä tavalla, joka pitää sen paikoillaan kypärän alla kendō-harjoittelun vauhdissa. Hikiliinat on usein koristeltu kanji-merkein kirjoitetulla motolla tai seuran nimellä ja tunnuslauseella.


title: Kendō

text: Kendōssa käytettävistä suojavarusteista käytetään nimitystä "kendōgu" tai joskus termiä "bōgu", joka tarkoittaa sananmukaisesti suojavarusteita. Ilman suojavarusteita kendōn harjoittelu täysipainoisesti on mahdotonta. Vaikkei harjoitteluun liitykään suoranaista väkivaltaa, harrastajan on suojauduttava hyvinkin voimakkailta lyönneiltä. Harjoitusvarusteisiin lukeutuvat men, kote, dō ja tare.


title: Kendō

text: Taren keskiläpässä on yleensä nimikyltti ("zekken", nykyisin myös "nafuda"), jossa on tunnisteena maan, kaupungin tai seuran nimi, seuran logo tai nimi keskellä ja alalaidassa harjoittelijan nimi.


title: Kendō

text: Kendō on muovautunut nykyiseen muotoonsa oikeilla miekoilla käydyistä, jopa kuolemaan asti otelluista kamppailuista ja sotataidosta. Nykyään kendō on budō-laji, jota voi harjoittaa turvallisesti. Myöskään harjoittelun tavoitteet eivät ole sotaisia. Kendō-varusteet ja bambumiekka mahdollistavat kovankin kontaktiharjoittelun ilman vakavia loukkaantumisia. Kendōn lyönnit suunnataan määrättyihin lyöntipaikkoihin, pistepaikkoihin, jotka on tehokkaasti suojattu suojavarusteilla. Kendōssa on kahdeksan määrättyä osuma-aluetta:Kendōssa lyönnit tulevat aina ylhäältä alas, eikä jalkoihin kohdistuvia lyöntejä enää ole. Alhaalta ylös kohdistuvia lyöntejä varten tehtävät suojavarusteet olisivat liian vaikeita kantaa päällä tai edes valmistaa. Kendōn osuma-alueet on valittu paitsi niiden vaikeuden takia myös siksi, että todellisilla miekoilla taistellessa kyseiset alueet olisivat joko tappaneet vastustajan heti tai ainakin tehneet tämän toimintakyvyttömäksi.


title: Kendō

text: Kendōn tekniikat voidaan karkeasti jaotella "shikakewazoihin" eli hyökkäystekniikoihin ja "ōjiwazoihin" eli vastahyökkäystekniikoihin.


title: Kendō

text: "Shikakewaza"-tekniikat käsittävät kaikki kendōn peruslyönnit ja hyökkäävät lyönnit, joilla lähdetään iskemään harjoittelukumppania vastaan. Tärkeää on sutemi, eli heittäytyminen kamppailuun. Tarkoituksena on hyökätä epäröimättä ja siten murtaa vastustajan puolustus. Lyönnit voidaan toteuttaa pieninä tai isoina. Aina alkuun harjoitellaan hallitsemaan isot lyönnit, ennen kuin voidaan ruveta opettelemaan pieniä ja nopeampia versioita. "Shikakewazoihin" kuuluvat muun muassa:"Ōjiwaza"-tekniikat sisältävät useampia eri kategorioita. Tekniikoissa ei ole kyse torjumisesta tai puolustamisesta, vaan nimenomaan vastahyökkäystekniikoista, joissa aloite on itsellä ja vastustaja pakotetaan toimimaan itselleen epäedullisella tavalla. Ōjiwazoihin kuuluvat:"Renzokuwazat" tarkoittavat jatkuvaa lyöntiharjoittelua. Lyönnit toteutetaan yhtenäisellä kiailla, mahdollisimman ripeässä tahdissa, kauniissa muodossa ja turhaa ilman haukkomista välttäen. Joitakin kendōn tärkeimmistä harjoituksista voisi luetella tähän kategoriaan. Niitä ovat "kirikaeshi"', "uchikomigeiko" ja "kakarigeiko".


title: Kendō

text: Nitōwaza-tekniikoita käytettäessä kendōka harjoittelee ja ottelee kahdella miekalla. Tämä tapa harrastaa kendōta on erittäin vaativaa ja harvinaista jopa Japanissa. Nitōkendō on tavallaan kunnianosoitus Miyamoto Musashille, joka perusti Hyōhō nitenichi -ryū-nimisen kenjutsu-koulukunnan, jossa harjoitellaan katana-, wakizashi- ja myös kahden miekan tekniikoita.


title: Kendō

text: Nitō-kendōssa kendōka käyttää kahta shinaita, pitkää ("daitō") ja lyhyttä ("shōtō"), jotka poikkeavat normaalin shinain mitoista ja painoista. Shōtōta käytetään lähinnä vastustajan hämäämiseen ja häirintään tehokkaan semen avulla sukin luomiseksi vastustajaan. Daitōlla taas tehdään ottelussa yleensä varsinaiset lyönnit. Sillä otellaan yleisesti jōdan-no-kamaesta. Shōtōllakin voi saada pisteen, mutta ippon sillä on äärimmäisen harvinainen. Nitō-kendōka voi pitää daitōta joko oikeassa ja shōtōta vasemmassa kädessä, mikä on yleinen, normaali nitō-järjestys, tai daitōta vasemmassa ja shōtōta oikeassa kädessä, mitä kutsutaan "gyaku nitō"ksi. Kätisyys on valittava "sonkyo"a tehdessä, eikä kätisyyttä saa kesken harjoituksen tai ottelun vaihtaa.


title: Kendō

text: Kendōn "kihon" harjoittelussa harjoitellaan yleensä joko yksittäin ryhmässä (esimerkiksi "suburit") tai pareittain ryhmässä. Pareittain harjoitellessa toinen harjoittelijoista ohjaa joko koko ajan tai vuorollaan, opettajana eli "motodachi"na, ko. harjoitusta. Tällöin harjoittelevan parin tekijä eli "kakari"-puoli keskittyy harjoitteluun. Motodachina toimii yleensä edistyneempi kendōn harjoittelija mutta myös harjoitteluparista kokemattomampi voi vuorollaan toimia motodachina.


title: Kendō

text: Motodachina toimiminen on kendōharjoittelun kulmakiviä. Motodachin pitää samanaikaisesti sekä mahdollistaa kakari-puolen tuloksekas harjoittelu että samalla vaatia kakari-puolelta kunnollista tahtotilaa harjoitella sekä osoitettujen virheiden korjaamista. Ilman oikea-asenteista motodachia on kendōharjoittelussa vaikea kehittyä. Motodachi rytmittää usein harjoitusta ja antaa ajoituksen kakari-puolen hyökkäykselle. Motodachin pitää osoittaa harjoittelussa ("keiko") kestävää valppautta ("zanshin") ja vaatia sitä myös kakari-puolelta. Motodachiin harjoitteluaseenteen tulee horjumattomasti, sitkeästi ja tasapainoisesti toimia kendōharjoittelun periaatteiden mukaan, riippumattaa kakari-puolen taidoista tai kokemattomuudesta.


title: Kendō

text: Miekka-suburit ovat moninaisia, yksin, pareittain tai ryhmässä tehtäviä lyöntiharjoituksia. Subureita tehdessä harjoitellaan lyöntien mekaniikkaa, vartalonhallintaa sekä kehitetään nopeutta ja rentoutta.


title: Kendō

text: Kirikaeshi on etukäteen määritelty, parin kanssa harjoiteltava lyöntisarja. Kirikaeshissa liikutaan sekä eteen- että taaksepäin, ja yleensä se tehdään kendō-varusteiden kanssa. Aloittelijat voivat tehdä kirikaeshia ilman varusteita pelkillä shinailla motodachin käyttäessä shinaita suojanaan lyöntejä vastaan. Kirikaeshissa kakari harjoittelee samanaikaisesti oikeaa etäisyyden hallintaa, lyönnin ja kehon yhteistyön hallintaa, jatkuvaa valppautta ("zanshin"), hengitystä sekä kiain hallintaa.


title: Kendō

text: Kirikaeshi on yksi kendōn tärkeimmistä harjoittelumuodoista, ja sitä tehdäänkin lähes jokaisissa harjoituksissa. Kir-kaeshi voidaan tehdä hitaasti ja rauhallisesti lyönti kerrallaan tai nopealla tahdilla. Erityisen tärkeää on lyödä jokainen lyönti isona ja hartiat rentoina samalla, kun koko keho tekee työtä suorituksen eteen. Kirikaeshi vahvistaa lähes kaikkia kendōssa tarvittavia taitoja, minkä takia se on noussut harjoituksena niin merkittävään osaan.


title: Kendō

text: Kiri-kaeshista on monia erilaisia variaatioita. Esim:


title: Kendō

text: "Uchikomi-geiko"ssa tekijä eli kakari-puoli harjoittelee lyöntejä motodachin avaamiin paikkoihin. Motodachi joko itse valitsee avaamansa lyöntikohteet, tai sitten lyöntikohteiden määrä ja paikka on ennalta harjoituksen vetäjän määräämä. Uchikomigeikoa voivat harjoitella jo muutaman kuukauden harjoitelleet varusteettomat aloittelijat varusteellista, edistyneempää motodachia vastaan.


title: Kendō

text: "Kakarigeiko" eli hyökkäysharjoittelu on kendōn uuvuttavimpia harjoituksia. Siinä tekijä eli kakari harjoittelee taukoamatonta hyökkäystä motodachilta avautuviin lyöntipaikkoihin. Motodachin tehtävä on vaatia kunnollisia lyöntejä oikealta etäisyydeltä ja tasapainoisesta asennosta. Jos kakari hidastelee, motodachin tehtävä on motivoida ja kannustaa kakari yhä uudelleen energiseen hyökkäämiseen hyökkäämällä itse kakarin herpaantumisen luomiin lyöntipaikkoihin ja pitää yllä kovaa harjoitustempoa. Kakarigeiko tehdään aina täysissä varusteissa, ja se vaatii harjoittelijoiltaan tottumista varusteiden kanssa toimimiseen.


title: Kendō

text: "Jigeiko" eli vapaaottelu on kahden kendōn harjoittelijan välinen ottelu, jossa ei ole ulkopuolista tuomaria. Ottelussa toimitaan ”herrasmiesmäisesti” ilmoittamalla jigeiko-kumppanille, milloin tämän suoritus oli omasta mielestä pisteen arvoinen, minkä jälkeen jatketaan vapaaottelua. Jigeikon pituuden määrittelevät yleensä keskenään harjoittelevat, jolloin sovitaan viimeinen, jigeikon päättävä piste. Toisinaan harjoituksen vetäjä saattaa myös lopettaa sen yleisellä lopettamiskäskyllä ("yame"). Näin tapahtuu yleensä harjoitteluajan lähestyessä loppuaan. Vapaaottelu voi olla myös johdettua, jolloin otteluaika on harjoituksen vetäjän kaikille samanpituiseksi määräämä ja vapaaotteluparia vaihdetaan ennalta määrätysti. Tätä kutsutaan "mawarigeiko"ksi. Vapaaottelu vaatii perusedistymistä ja tottumista varusteiden kanssa harjoitteluun.


title: Kendō

text: Kendō no kata on kendōn harjoitusmuoto, jossa käytetään bokkeneita eli puumiekkoja. Katoissa on kyse pariharjoittelusta, jossa on ennalta sovitut, määrätyt liikesarjat, joilla alun perin opetettiin miekkailutekniikoita. Kat-harjoituksissa ei käytetä suojavarusteita eikä lyödä perille. Kendōkatoja on seitsemän pitkälle miekalle (bokken) pitkää miekkaa vastaan ja kolme lyhyelle miekalle (kodachi) pitkää miekkaa vastaan.


title: Kendō

text: Katoja harjoitellaan kendōssa tarkoituksena kehittää kendōn periaatteita ja toimintatapoja. Kendōkalle, joka vakavissaan harjoittelee kendōa, katan säännöllinen harjoittelu on olennaista kendōssa edistymiseksi. Kendō no katassa harjoitellaan sekä "shikakewazoja" (23 tekniikkaa, 4 erilaista) että "ōjiwazoja" (15 tekniikkaa, 10 erilaista). Katoissa käytetään kolmea tekniikoiden ajoitustapaa:


title: Kendō

text: Kata harjoittaa kendōkaa seuraavissa seikoissa:Meiji-kauden Japanissa pyrittiin maan nykyaikaistamisen ohella säilyttämään vanhoja, arvokkaiksi koettuja perinteitä. Japanilaisen miekkailun perinne oli yksi näistä perinteistä, ja japanilaisen koululaitoksen liikuntakasvatukseen luotiinkin perinteisen miekkailun perinteitä kunnioittava budō-laji kendō. Kendōn opetus kärsi kuitenkin yhtenäisyyden puutteesta, koska erilaisia perinteisiä miekkailukoulukuntia oli Japanissa vielä satoja. Japanin kansallinen japanilainen budō-järjestö Dai Nippon Butokukai päättikin kehittää yhtenäisen miekka-kata-sarjan kendōn kata-opetuksen normittamiseksi. Edellä mainittuun tarkoitukseen koottu komitea loi "Dai Nippon teikoku kendōkata"n (Japanin keisarikunnan kendōkata), joka sai muotonsa vuonna 1912. Tällöin siinä lukuisien eri kehitysversioiden jälkeen lopulta oli kaikkiaan 10 tekniikkaa pitkää miekkaa vastaan, 7 pitkällemiekalle "ōtachi" ja 3 lyhyelle miekalle "kodachi".


title: Kendō

text: Kataa kendōssa harjoittelee kaksi kendōkaa keskenään. Toisella on aina opettajan ("uchidachi") rooli ja toisella oppilaan ("shidachi") rooli. Käytännössä tämä tarkoittaa, että uchidachi johtaa katan tekemistä. Koska katan ”käsikirjoitus” on molempien tiedossa, ei shidachi saa toimia ennen uchidachin siihen antamaa syytä. Reagoinnin ja tekniikan teon pitää siis lähteä uchidachin toiminnasta. Jokainen kata myös päättyy shidachin voitton. Bokkenilla tai kodachilla ei oteta kendō no katassa kontaktia muuhun kuin vastustajan miekkaan. Ainoastaan kahdessa viimeisessä lyhyen miekan katassa kontakti syntyy shidachin tarttuessa kädellä uchidachin käsivarteen katan lopussa.


title: Kendō

text: Harjoittelussa uchidachin ei tarvitse olla shidachia kokeneempi kendōka, vaan vuoroja vaihdellaan harjoituksen kuluessa. Näytöksissä taas katantekijät ovat joko yhtä kokeneita tai uchidachi on kokeneempi.


title: Kendō

text: Vaikka jokaisella katalla on ”käsikirjoitus”, pelkkä katan muodon toistaminen ei riitä. Kataan pitää saada sisältöä ja tunnetta, jotta siitä olisi hyötyä taidon kasvattamisessa. Tämä vaatii myös osaavaa ja katan hallitsevaa opettajaa sekä säännöllistä harjoitusta. Eurooppalaisessa kendōssa katan harjoittelu on tällä hetkellä suuremmassa suosiossa kuin kendōn kotimaassa Japanissa, jossa erityisesti kilpailemiseen suuntautuneet kendōkat harjoittelevat kataa lähinnä ainoastaan vyökokeisiin.


title: Kendō

text: Kataharjoittelu voi olla hyvinkin uuvuttavaa. Pääsääntöisesti sekä uchidachin että shidachin tulisi tehdä kukin kata yhdellä hengityksellä, jossa sisäänhengitys suoritetaan alkuhetkellä ja uloshengitys alkaa lyönnin yhteydessä jatkuen katan loppuun.


title: Kendō

text: Vuonna 2003 Japanin kendō-liitto esitteli yhdeksän harjoituksen sarjan parin kanssa suoritettavia kendōn perustekniikkaharjoituksia bokutōlle ("Bokutō ni yoru kendō kihonwaza keikohō"), joiden tarkoituksena on toimia siltana nykyaikaisen kendōn ja perinteisemmän kata-harjoittelun välillä. Joissakin kendō-seuroissa harjoitellaan myös go-gyō no kataa, jonka Sasaburō Takano kehitti Ono-ha ittō-ryūn aineksista. Go-gyō no kata on kata-sarja Tokion normaalikoulun harjoittelutarpeisiin. Tämä Nihon kendōkataa edeltänyt kata-sarja on merkittävästi vaikuttanut kendōn muotoon.


title: Kendō

text: Kendōssa kilpailu ("shiai") on osa harjoittelua, joka nähdään osana oman itsen kehittämistä. Tarkoituksena on myös, että harrastajat kehittävät tuomarointikykyjään tulevaisuutta ajatellen. Lähes jokaisissa kendō-harjoituksissa on lopuksi enemmän tai vähemmän vapaaottelua ("jigeiko") harjoituksista riippuen.


title: Kendō

text: Kendōssa otellaan yksilö- ja joukkuekilpailuja. Yksilökilpailuissa ei ole painoluokkia, joskin toisinaan erinäisiä taso-/ikäluokkia. Yleisesti kuitenkin kendōssa voittaja voi olla kuka vain sukupuolesta tai fyysisistä ominaisuuksista riippumatta. Joukkuekilpailuissa (yleensä) viisi henkilöä muodostavat joukkueen, jolloin joukkueen jäsenet ottelevat yksi kerrallaan toisen joukkueen jäsenien kanssa. Enemmän voittoja saanut joukkue voittaa.


title: Kendō

text: Kenttä on kooltaan noin 9–11 metriä / sivu, ja keskelle on merkitty rasti osoittamaan kentän keskustaa. Merkittyinä ovat myös paikat, joihin ottelijat saapuvat "rei"n (kumarrus) sekä "sonkyo"n (kohtelias kyykistyminen reisien varaan) jälkeen ja joista ottelu alkaa tuomarin käskystä. Kentällä on kolme tuomaria: päätuomari sekä kaksi aputuomaria. Tuomareilla on käsissään valkoinen ja punainen lippu, joilla he ilmoittavat vastaavin värein merkittyjen ottelijoiden pisteet. Otteluaika on 3–5 min. Ottelussa se, joka tekee ensin kaksi pistettä, on ottelun voittaja. Piste tulee lyönnistä, joka osuu oikealla osalla miekkaa oikeaan osaan varustetta höystettynä oikealla "kiailla" (huudolla) sekä jalan tallauksella. Myös "zanshin", eli tilanteen hallitseminen jälkeenpäin, tulee näyttää selvästi. Tämän tapahtuessa nostavat tuomarit ottelijan värin mukaisen lipun ylös ja, jos enemmistö tuomareista on samaa mieltä, keskeyttää päätuomari ottelun ilmoittamalla pisteestä. Esimerkiksi päähän tehdyn pisteen tapauksessa tuomari huutaa ”men-ari!”. Jos ottelun tapahtumat ovat jääneet tuomareille epäselviksi, voi päätuomari määrätä "gōgi"n, joka on lyhyt neuvottelu tuomarien välillä. He voivat joko antaa pisteen tai jättää sen antamatta, jos perustelu sille on hyvä.


title: Kendō

text:
Ottelija voi saada myös varoituksen ylittämällä ottelualueen, pudottamalla "shinai"n, koskemalla kädellä "shinai"n kuviteltua teräosaa, puhumalla toiselle, väkivaltaisuudesta tai muusta sopimattomasta käytöksestä. Kaksi varoitusta eli "hansoku"a antaa vastustajalle pisteen. Ottelu voi päättyä myös tasapeliin ("hikiwake"), mikäli tilanne on ajan loppuessa tasan. Turnausten alkuerissä tämä on hyväksyttävä lopputulos, mutta pudotuspeleissä alkaa jatkoaika ("enchō"), jolloin otellaan, kunnes voittaja selviää. Kendō-ottelussa on tärkeää osoittaa taisteluhenkeä, sillä tuomarit usein vakuuttuvat pisteestä selvemmin, jos mukana on riittävästi asennetta.
Kendōssa otellaan sekä yksilö- että joukkuekilpailuja. Kendōn MM-kisat järjestetään joka kolmas vuosi vuorotellen eri maanosissa: Aasiassa, Amerikkassa ja Eurooppassa. EM-kilpailuja järjestetään vuosina, jolloin kendōn MM-kisoja ei järjestetä. Kendōn SM-yksilö- ja joukkuekilpailut järjestetään vuosittain.


title: Kendō

text:
Kansainvälinen kendō-liitto järjestää kendōn maailmanmestaruuskilpailut joka kolmas vuosi. Maailmanmestaruuskilpailu käytiin ensimmäisen kerran vuonna 1970 Japanissa Tokiossa.
Kendōn maailmanmestaruuskilpailut vuorottelevat kolmen maanosan: Aasian, Etelä- ja Pohjois-Amerikan sekä Euroopan kesken. Kuitenkin kendōn kotimaassa Japanissa perin harvat tietävät, että kendōta harjoitellaan ympäri maailmaa tai ovat edes kuulleet kendon maailmanmestaruuskisoista.


title: Kendō

text: Kendōn maailmanmestaruuskisat


title: Kendō

text: Kendōssa on muiden budō-lajien tavoin tasojärjestelmä, jolla helpotetaan harjoittajien taitojen määritystä sekä näiden keskinäistä hierarkiaa. Arvot ja tasokokeet toimivat myös välitavoitteina lajin harjoittajille. Kendōssa ei käytetä ulkoisia arvomerkkejä. Lajin ensimmäinen suoritettava taso on 6. kyū, josta edetään ylöspäin aina 1. kyūhun asti. Tänä aikana kendōka oppii lajin perusteet ja on valmis todellisen tien aloittamiseen siirtyessään "yūdansha"ksi 1. danin suorittaessaan. Aikaa tähän menee keskimäärin kolmesta neljään vuotta aktiivisen harjoittelun kautta. Valmistumis- eli graduointimahdollisuuksia on suurimpien leirien ja kilpailujen yhteydessä.


title: Kendō

text: Dan-arvoja myönnetään ensimmäisestä kahdeksanteen asti. Kendōssa olivat vuoteen 1956 asti käytössä dan-arvot asteikolla 1.–5. dan, joidenka jälkeen tulivat opettaja-arvot renshi, kyōshi ja hanshi. Vuodesta 1957 dan-arvoasteikkoa kasvatettiin 10. daniin asti siten, että opettaja-arvot olivat käytössä rinnakkain 6. danista lähtien. Nyttemmin 9. ja 10. danin kokeista on luovuttu. Yhtään 10. danin arvoista kendōkaa ei ole enää elossa, mutta joitakin 9. danin kendōkoita vielä on. Ainoastaan viisi henkilöä on aikanaan saavuttanut kendōssa 10. danin arvon: Moriji Mochida, Gorō Saimura, Yūji Ōasa, Kinnosuke Ogawa, ja Hakudō Nakayama. Korkein kendōssa saavutettava arvo on nykyään 8. danin hanshi. Dan-arvoja kendōssa ei voi saada esimerkiksi kansallisen- tai kansainvälisen liiton myöntämänä, vaan kaikki dan-arvot on saavutettava suorittamalla graduointi onnistuneesti kansainväliset vaatimukset täyttävälle graduointiraadille. Kuudennesta danista lähtien on mahdollisuus suorittaa myös erillisiä opettaja-arvoja, joita ovat (järjestyksessä matalimmasta korkeimpaan) renshi, kyōshi ja hanshi.


title: Kendō

text:
Suomen ensimmäisen kendōleirin järjesti Porvoossa vuonna 1986 sikäläinen kyūdō-seura Heiwa No Yumi (nyk. Yosaiki ry). Ensimmäiset kendōseurat perustettiin kuitenkin Helsinkiin ja Turkuun. Vuonna 1990 Japanin kendō-liitto osoitti Suomelle sen, mitä oli kaivattu: ensimmäisen vuotuisen kendō-opettajan Tōru Takahashin (6. dan), joka oli Tokion musiikki- ja taidekorkeakoulun kendō-opettaja. Häntä ja muita Japanista vierailleita ZNKR:n lähettämiä kendō-opettajia Suomen kendō saa kiittää kehittymisestään. Nykyisin Suomessa on noin 19 kendōseuraa 16 eri paikkakunnalla ja kendōharrastajia yhteensä hieman alle 800 henkeä. Suurimpana kendōkaupunkina mainittakoon Helsinki, jossa toimii jopa kolme eri seuraa. Merkittävän laajentumisen kendō koki Suomessa vuonna 1999, jolloin toiminta aloitettiin Oulussa. Sieltä kendō on levinnyt ensin Kokkolaan, ja hieman myöhemmin myös Tornioon. Torniossa toimii tiettävästi maailman pohjoisin kendō-seura.
Suomen kendoseurojen keskusliitto ry on SLU:n jäsen.


title: Sitsit

text: Sitsit on pohjoismainen akateeminen pöytäjuhla, joissa syödään, lauletaan juomalauluja ja pidetään puheita sekä joissain tapauksissa seurataan myös ohjelmaa. Sitsien pitoa eli sitsaamista harrastavat pääosin yliopisto-opiskelijat. Juhlilla on yleensä jokin aihe tai teema.


title: Sitsit

text: Sitsien alkuperästä ei ole varmuutta: yhden arvion mukaan perinne olisi lähtenyt liikkeelle brittiläisestä ratsuväkiosastosta, jossa raskaiden työpäivien jälkeen olisi syöty ja juotu. Sieltä tapa olisi sitten siirtynyt Ruotsiin ja lopulta Suomeen. Eurooppalaisessa opiskelijakulttuurissa tunnetaan useita sitsejä muistuttavia pöytäjuhlia, kuten cantus, commercium ja tableround, kuten myös Yhdysvaltain ja Britannian asevoimissa (engl. Dining in).


title: Sitsit

text: Sitseillä nautitaan kolmen ruokalajin illallinen, jonka päätteeksi tarjoillaan kahvi ja jaloviinaryyppy tai punssi. Tavoissa on kuitenkin eroja, joskus tarjolla on vain pääruoka salaatin kera. Puheiden ja laulujen päätteeksi yleensä nostetaan malja joko snapsia tai viiniä. Laulusta riippuen lasi joko tyhjennetään yhdellä kertaa tai siitä vain otetaan pitkä siemaus (ruotsalainen tapa on juoda esimerkiksi snapsi kolmella huikalla). Maljaa kohotetaan ensin oman pöytäseuralaisen kanssa (miehet oikealle, naiset vasemmalle), seuraavaksi toiselle puolelle ja lopuksi vastapäätä istuvan henkilön kanssa.


title: Sitsit

text: Sitsien pukeutumisohje vaihtelee eri opiskelijajärjestöissä. Puvuksi valitaan esimerkiksi haalarit, siisti asu, naamiaisasu tai miehillä tumma puku ja naisilla cocktail-asu. Juhlien on aina tarkoitus olla rennot ja viihdyttävät verrattuna muodollisempiin akateemisiin juhliin, kuten vuosijuhliin tai promootiopäivällisiin.


title: Sitsit

text: Juhlijoille on yleensä nimikoitu istumapaikat pöydistä. Tällöin miehet ja naiset pyritään sijoittamaan istumaan vuorotellen siten, että sitsaajan vierustoverit ja vastapäätä istuva ovat vastakkaista sukupuolta. Seuralaiset ovat normaalin etiketin mukaan vierekkäin (nainen oikealla ja mies vasemmalla) tai etenkin Otaniemessä vastapäätä toisiaan.


title: Apollo 16

text: Apollo 16 oli viides lento, jolla laskeuduttiin Kuuhun. Se oli J-sarjan lento, jolla oli mukana kuuauto. Lennolla Apollo-aluksesta irrotettiin aurinkotuulta mittaava satelliitti Kuuta kiertämään. Komentomoduulin toimintahäiriöistä huolimatta lentoa jatkettiin, vaikka sitä lyhennettiin päivällä. Laskeutuminen Descartesin ylängön länsireunalle onnistui. Tämä oli ainoa laskeutuminen Kuun ylänköalueelle. Ylänköalueelta löytyi breksioita, ei vanhaa tuliperäistä kiveä, niin kuin odotettiin.


title: Apollo 16

text: Lennon aikana muun muassa tutkittiin kosmisten säteiden visuaalista ilmiötä, joka saa avaruuslentäjät näkemään spontaaneja valoilmiöitä.


title: Apollo 16

text: Apollo 16 oli Apollo-avaruusohjelman kymmenes miehitetty lento ja viides Kuuhun laskeutunut lento.


title: Apollo 16

text: Laukaisu tapahtui 16. huhtikuuta 1972 kello 17:54:00 UTC Kennedy Space Centeristä. Kuuhun laskeuduttiin 21. huhtikuuta kello 02:23:35 UTC Descartesin ylängölle. Kuun pinnalla miehistö oli 71 tuntia, 2 minuuttia ja 13 sekuntia. Paluu Maahan oli 27. huhtikuuta kello 19:45:05 UTC. Näin lennon kokonaisajaksi tuli 11 päivää, 1 tunti, 51 minuuttia ja 5 sekuntia. Lennolla oli mukana kuuauto "Lunar Rover".


title: Apollo 16

text:
Lähtö tapahtui normaalisti. Kolmas rakettivaihe käynnistettiin Maan kiertoradalla, jotta alus lähtisi kohti Kuuta. Raketti tärisi tällä kertaa hyvin korkealla taajuudella. Kun komentoalus oli irtautunut raketin kärjestä kuualukseen telakoitumista varten, kuualuksen hilseilevä maali leijui pieninä hiukkasina aluksen ympärillä.
Kuun kiertoradalle saavuttiin, ja kuualus Orion irtautui komentoalus Casparista. Kun Mattingly testasi vaakakierre "yawia", komentoalus tärisi. Yksikään varoitusvalo ei palanut. Maassa mietittiin asiaa laajalti, ja tultiin siihen tulokseen, ettei ongelma ollut vakava, ja sen kanssa tullaan toimeen. Kuualus näytti ensin menevän hieman sivuun aiotusta paikasta, mutta laskeutuikin 15 metrin päähän suunnitellusta kohdasta noin 15-metrisen kraatterin reunalle suurten kivenlohkareiden keskelle. Astronautit olivat tunteja myöhässä komentoaluksen ohjausmoottorin reistailujen takia. Niinpä astronautit kävivät lennonjohdon määräyksestä nukkumaan. Astronautit asensivat kenttätyöpöytä MESA:n, valmistivat kuuauton ajoa varten ja pystyttivät Yhdysvaltain lipun. Aurinko oli matalalla idässä. Kun astronautit ajoivat suunniteltua tutkimuskohdetta Flag-kraatteria kohti, kraatterit ja kivenjärkäleet hidastivat ajoa. Suunnistaminen oli vaikeaa. Matalalla oleva aurinko heijastui kirkkaana edessä olevista mäistä. Astronautit tunnistivat Flag-kraatterin edestään. Tutkijoiden havittelemaa nuorta tuliperäistä kiveä eivät astronautit löytäneet Flag-kraatterin läheltä, löytyi enimmäkseen breksiaa.


title: Apollo 16

text: Astronautit ajoivat takaisin Youngin ohjaamalla kuuautolla 4-5 km/h, ajoittain jopa 6-10 km/h. Youngin ajaessa Duke kuvasi maastoa kamerallaan ja tönäisi vahingossa Youngia. Tämä tiuskaisi sen takia. Astronauttien tuli juoda kalsiumpitoista appelsiinimehua edellisen kuumiehistön kärsimien sydänongelmien estämiseksi. Avaruuspukuun sijoitettu juomajärjestelmä vuoti sotkien astronauttien hiukset ja liimaten kypärän kiinni kaulusliittimeen. Youngilla oli vatsavaivoja, joita appelsiinimehu pahensi. Young kuvaili mehua ja ruuansulatusongelmia rumilla sanoilla huomaamatta, että lennonjohdon kanssa käytettävä mikrofoni oli auki. Lennonjohto huomautti astronautteja mikrofonin aukiolosta ja kokeili itsekin appelsiinimehua kuvaten sitä samoilla sanoilla kuin mitä Young käytti.


title: Apollo 16

text:
Seuraavana päivänä kuuautolla ajelu oli helpompaa, kun ajettiin etelään, suuntaan mistä Aurinko ei heijastunut häikäisevästi. Kuualus hävisi välillä näkyvistä kumpujen taakse. Astronautit ajoivat nyt 4 kilometrin päässä olevan Stone-vuoriston rinteelle Cinco-kraatteriryhmälle. Sieltä otetut näytteet kumosivat oletuksen, jonka mukaan Descartes-muodostuma olisi alkuperältään tuliperäinen.
Sitten astronautit kääntyivät länteen Wreck- ja Stubby-kraattereiden lähelle, jonne matkalla kuuauton takapyörät lakkasivat vetämästä. Tämä hidasti kulkua. Stubbyn lähellä astronautit käänsivät autonsa takaisin kohti kuualusta.
Kolmantena päivänä astronautit ajoivat North Ray -kraatterin lähelle. Kraatterin läpimitta oli 1,1 km ja syvyys 230 m. Sen sisäreunat olivat hyvin jyrkät. Kraatterin pohjaa ei reunalta näkynyt (ilmeisesti siksi, että se oli varjossa). Astronautit kävelivät ison House Rock:ksi ristityn lohkareen lähelle.


title: Apollo 16

text: Miehistö toi mukanaan Maahan 94,7 kg kuuperänäytteitä. Apollosta laukaistiin alisatelliitti Kuuta kiertämään.


title: Apollo 16

text: Komentomoduulia kutsuttiin nimellä "Casper" ja kuumoduulia nimellä "Orion"."EVA - Extra-vehicular Activity"Mattingly suoritti avaruuskävelyn aluksen ulkopuolella paluumatkalla Maahan.


title: Apollo 16

text: Alus laskeutui 350 kilometriä lounaaseen Kiritimatista. Pelastusaluksena toiminut USS Ticonderoga odotti viiden kilometrin etäisyydellä.


title: Anwar Sadat

text: Muhammad Anwar al-Sadat (, 25. joulukuuta 1918 Mit Abu al-Kum – 6. lokakuuta 1981 Kairo) oli egyptiläinen poliitikko ja Egyptin presidentti 1970–1981.


title: Anwar Sadat

text: Sadat syntyi Niilin suistolla sijainneella Mit Abu al-Kumissa köyhään nubialaiseen suurperheeseen. Sadatin isä Anwar Mohammed El Sadat oli yläegyptiläinen ja äiti Sit Al-Berain oli sudanilaissyntyinen .


title: Anwar Sadat

text: Sadat valmistui Kuninkaallisesta sotilasakatemiasta Kairosta 1938 ja liittyi viestijoukkoihin. Siellä hän liittyi upseeriryhmään, joka suunnitteli Egyptin vapauttamista brittien valvonnasta. Toisen maailmansodan aikana hänet pidätettiin, kun hän vuonna 1942 yritti saada akselivalloilta apua brittien karkottamiseen. Teko johti hänen erottamiseensa armeijasta. Vuonna 1948 hän tapasi vauraasta perheestä tulleen "Jihan Safwat Raoufin" ja pari avioitui. Jihanin perheen avustuksella Sadat palasi armeijan palvelukseen.


title: Anwar Sadat

text: Sadat osallistui vuoden 1952 kapinaan kaatamaan kuningas Farukin vallasta. Vuonna 1964 oltuaan monissa tehtävissä Egyptin hallituksessa, hänet valittiin presidentti Gamal Abdel Nasserin varapresidentiksi, jossa virassa hän toimi vuoteen 1966 ja uudelleen 1969–1970. Ministerinä hän toimi vuodesta 1954 ja parlamentin puhemiehenä 1960–1968.


title: Anwar Sadat

text: Kun Nasser kuoli 1970, Sadat välitti tiedon kansalle ja sai presidentin viran niin sanotussa "korjaavassa vallankumouksessa", jossa vasemmistolaiset ja sadatinvastaiset elementit poistettiin vallasta. Hän korosti vuoden 1952 vallankumouksen jatkuvuutta samalla, kun ulkopolitiikan, talouden ja ideologian suuntaa muutettiin radikaalisti. Sadatilla ei ollut laajaa tukea, kun hän seurasi Nasseria. Hän tukeutui islamisteihin ja sai näiltä tukea "kommunistien" ja vasemmistolaisten syrjäyttämiseksi. Vuonna 1980 tehtiin perustuslakiin lisäys, jolla islamilainen laki otettiin lainkäytön perustaksi.


title: Anwar Sadat

text: Sadat hyväksyi vuonna 1971 YK:n rauhanneuvottelija Gunnar Jarringin ehdotuksen, joka johtaisi rauhaan Israelin kanssa sen vetäytyessä sotaa edeltäville rajoilleen. Ehdotus epäonnistui, kun sekä Yhdysvallat että Israel hylkäsivät sen. Sadat luultavasti uskoi Israelin rauhantahdon riippuvan Egyptin iskukunnosta ja Neuvostoliiton joukkojen ja kaluston määrästä maassa.


title: Anwar Sadat

text: Hän karkotti neuvostoliittolaiset neuvonantajat ja alkoi uudistaa armeijaa uutta yhteenottoa varten. Myös taloudessa tehtiin uudistuksia. Sadatin talouspoliittinen suuntaus johti yksityistämiseen ja markkinatalousjärjestelmän luomiseen Egyptissä ja viisivuotissuunnitelmasta luopumiseen. Neuvostoliiton ja itäblokin avusta luovuttiin ja Sadat turvautui lännen apuun.


title: Anwar Sadat

text: Sadat johti Egyptin Syyrian kanssa jom kippurin sotaan Israelia vastaan 6. lokakuuta 1973. Egypti yritti uudelleenvallata Siinain niemimaan, jonka Israel oli vallannut kuuden päivän sodassa 1967. Kuitenkin Israelin kenraali Ariel Sharonin johtamat kolme divisioonaa työntyivät Egyptiin ja saarsivat Egyptin kolmannen armeijan. Tällöin Egyptin liittolainen Neuvostoliitto vaati aselepoa. Vaikka Egyptin saavutukset jäivät rajoitetuiksi, Suezin kanava jäi Egyptille ja pystyttiin avaamaan uudestaan. Hänen saavutuksenaan pidetään Egyptin kansallistunteen ja moraalin nostamista. Israel tunnusti Egyptin varteenotettavaksi viholliseksi ja rauhanneuvottelut päästiin aloittamaan.


title: Anwar Sadat

text:
Sadatista tuli 19. marraskuuta 1977 ensimmäinen arabijohtaja, joka teki virallisen vierailun Israeliin. Hän tapasi Israelin pääministeri Menachem Beginin ja puhui Israelin parlamentissa knessetissä, Jerusalemissa visiostaan pysyvän rauhan saavuttamiseksi. Monissa arabimaissa raivostuttiin, koska Israelia pidettiin roistovaltiona ja imperialismin symbolina. Vierailu oli myös vastoin Neuvostoliiton ja Yhdysvaltain aikeita jatkaa vuoden 1973 Geneven rauhakonferenssia.
Vuonna 1978 solmittiin Camp Davidin rauha, josta Sadat ja Begin vastaanottivat Nobelin rauhanpalkinnon. Kuitenkin Sadat oli epäsuosittu sekä muslimifundamentalistien että arabinationalistien keskuudessa. Egypti oli tuolloin arabimaista voimakkain ja arabinationalismin ikoni. Monet toivoivat Egyptin saavan Israelilta myönnytyksiä palestiinalaisten asemaan, mutta allekirjoittamalla rauhansopimuksen Sadatin nähtiin pettäneen Nasserin arabinationalismin ja arabien yhteisrintaman ja ohjanneen maansa Israelin ja Yhdysvaltain leiriä kohti. Rauhansopimus poisti myös ainoan sotilaallisen uhan, joka olisi voinut pakottaa Israelin neuvotteluihin Gazasta ja Länsirannasta. Vuonna 1979 Arabiliitto erotti Egyptin jäsenyydestään ja muutti päämajansa Kairosta Tunisiin. Rauhanneuvotteluiden seurauksena Siinain niemimaa palautettiin Egyptille vaiheittain 25. huhtikuuta 1982 mennessä.


title: Anwar Sadat

text: Syyskuussa 1981 Sadatin hallitus ryhtyi laajoihin pidätyksiin kaikenlaisia intellektuelleja, nasseristeja, kommunisteja, feministejä, islamisteja, yliopistojen professoreita ja opiskelijoita vastaan. Kokonaisuudessaan pidätettiin 1600 henkilöä ja Egyptin toimet tuomittiin kansainvälisesti. Samaan aikaan talouskriisi söi Sadatin kansansuosiota.


title: Anwar Sadat

text: Sadat murhattiin 6. lokakuuta 1981 vuotuisessa voitonpäivän paraatissa Kairossa. Tekijöinä olivat Egyptin islamilaisen Al-Gamaa al-Islamiyya -terroristijärjestön jäsenet. He vastustivat rauhaa Israelin kanssa ja syyskuun pidätyksiä. Ilmavoimien Mirage- ja Phantom -hävittäjät olivat juuri suorittaneet ylilentonsa, kun tykistön paraatiin kuulunut kuorma-auto yllättäin jarrutti presidentin korokkeen eteen. Autosta nousivat luutnantti "Khalid Islambuli", tarkka-ampuja "Abbas Mohamad", entinen armeijan upseeri "Abdel-Hamid A'al" sekä reservin upseeri ja insinööri "Ata Raheel". He olivat varustautuneet rynnäkkökiväärein ja käsikranaatein. Vaikka paikalla oli sekä yhdysvaltalainen terrorismin vastainen yksikkö että presidentin oma henkivartiokaarti kesti yli kaksikymmentä sekuntia ennen kuin kukaan vastasi hyökkääjien silmittömään tulitukseen. Vaikka iskun ensisijaisena kohteena oli ainoastaan Sadat, välikohtauksessa kuoli kuusi muutakin henkilöä, heidän joukossaan Kuuban lähettiläs ja ortodoksipappi. Lisäksi 28 henkilöä haavoittui.


title: Anwar Sadat

text: Sadatin hautajaisiin osallistui ennätysmäärä ulkomaisia vieraita, mukaan lukien Yhdysvaltain presidentit Gerald Ford, Jimmy Carter ja Richard Nixon. Arabimaista paikalla olivat ainoastaan Somalian ja Sudanin valtionpäämiehet. Khalid Islambuli teloitettiin huhtikuussa 1982. Hänet julistettiin Iranissa marttyyriksi.


title: Jacques Cartier

text: Jacques Cartier (alkuperäiseltä nimeltään Jakez Karter, 31. joulukuuta 1491 – 1. syyskuuta 1557) oli ranskalainen tutkimusmatkailija, jota pidetään yleisesti yhtenä Kanadan löytäjistä.


title: Jacques Cartier

text: Cartier syntyi pienessä Saint-Malon kylässä Bretagnen herttuakunnassa, joka liitettiin osaksi Ranskaa vuonna 1532. Hän kuului arvostettuun merenkävijäperheeseen ja kohensi sosiaalista asemaansa avioiduttuaan vuonna 1520 johtavan laivanomistajaperheen tyttären Catherine des Granchesin kanssa. Hänen maineestaan Saint-Milossa todistavat useat merkinnät kummina tai todistajana toimimisesta kastetilaisuuksissa.


title: Jacques Cartier

text: Vuonna 1534 Cartier aloitti purjehduksensa etsiäkseen läntistä väylää Aasian kukoistaville markkinoille. Samana vuonna, 10. toukokuuta alkaen, hän tutki Newfoundlandia ja muita Kanadan merellä sijaitsevia provinsseja. Hän kävi vaihtokauppaa mi’kmaq-intiaanien kanssa ja sai tietoonsa, että kauempana lännessä on joki (St. Lawrence), jonka hän toivoi olevan etsitty reitti Aasiaan.


title: Jacques Cartier

text: Cartier ei päässyt joelle ensimmäisellä matkallaan. Hän päätyi Gaspénlahdelle ja nousi ensimmäistä kertaa maihin nykyisessä Gaspén kaupungissa Québecissä, Gaspén niemimaalla. Hän iski maahan suuren ristin ja julisti alueen Ranskalle kuuluvaksi. Irokeesipäällikkö Donnaconalle hän väitti ristin olevan vain merkityksetön maamerkki. Matkansa aikana hän vangitsi Donnaconan pojat Domagayan ja Taignoagnyn ja vei heidät Ranskaan. Cartier alkoi myös luoda diplomaattisia suhteita alkuperäiskansan kanssa.


title: Jacques Cartier

text: Toiselle purjehdukselleen Cartier lähti 13. toukokuuta seuraavana vuonna. Hän varustautui kolmella laivalla, 110 miehellä ja mukanaan kaksi alkuasukaspoikaa. Saapuessaan jälleen St. Lawrence -joelle hän purjehti ensimmäistä kertaa pitkin jokea ja saapui huron-kylään Stadaconassa (nykyinen Québec), missä päällikkö Donnacona sai poikansa takaisin.


title: Jacques Cartier

text: Cartier jätti kaksi pääalustaan satamaan lähellä Stadaconaa ja käytti pienempiä laivojaan jatkaessaan matkaansa joen yläjuoksulle. Hän saapui Hochelagaan (nykyinen Montreal) 2. lokakuuta 1535. Hochelaga oli vaikuttavampi paikka kuin pieni kylä Stadaconassa. Siellä Cartieria oli vastassa yli tuhat huron-intiaania, jotka tulivat joenpenkalle tervehtimään ranskalaismiehistöä. Paikan on todettu olevan sama, missä Jacques Cartierin silta nykyisin sijaitsee. Vietettyään kaksi päivää huronien luona Hochelagassa Cartier palasi Stadaconaan 11. lokakuuta. Hän päätti miehistönsä kanssa viettää talven Kanadassa. Talven aikana Cartier kirjasi muistiin useita sivuja tietoja intiaanien tavoista ja tottumuksista.


title: Jacques Cartier

text: Lokakuusta 1535 huhtikuuhun 1536 ranskalainen laivasto oli jäätyneenä St. Charles -joen suulla. Jää oli yli 1,8 metrin paksuista ja lunta oli 1,2 metriä. Niukoissa olosuhteissa huronit ja ranskalaiset potivat keripukkia. Päiväkirjassaan Cartier arvioi 50 huronin kuolleen ja kertoo oman miehistönsäkin olevan heikossa kunnossa.


title: Jacques Cartier

text: Yksi talvesta selviytyneistä oli intiaanipäällikön poika Domgaya. Hän opetti Cartierille, että setripuu nimeltä "annedda" parantaisi keripukin. Todennäköisesti juuri tämä parannuskeino pelasti tutkimusryhmän kuolemalta, ja talven lopussa 85 ranskalaista 110:stä oli yhä hengissä.


title: Jacques Cartier

text: Valmiina palaamaan Ranskaan toukokuussa 1536 Cartier päätti siepata itse päällikkö Donnaconan mukaansa, jotta tämä voisi itse kertoa maastaan, jonka väitettiin olevan täynnä kultaa, rubiineja ja muita aarteita. Vaivalloisen matkan jälkeen Cartier miehineen saapui Saint-Maloon 15. heinäkuuta 1536. 14 kuukautta kestänyt toinen ja Cartierin matkoista tuottoisin päättyi. Paikallistettuaan St. Lawrencen jokiuoman jo ensimmäisellä matkallaan hän avasi nyt parhaan vesireitin Euroopasta Pohjois-Amerikkaan.


title: Jacques Cartier

text: Kolmannelle matkalleen Cartier lähti viidellä laivalla. Puheet laivareitin löytämisestä itään oli unohdettu – nyt päämääränä oli löytää mystinen rikkauksia pursuava Saguenayn valtakunta, ja perustaa pysyvää asutusta Lawrence-joen varrelle.


title: Jacques Cartier

text: Cartier ankkuroi ensin Stadaconaan ja kohtasi jälleen irokeesit. Koska hän ei ollut varma heidän rauhantahtoisuudestaan, hän purjehti jokea ylävirtaan joitakin maileja, pysähtyi nykyisen Cap Rougen kohdalle ja komensi rangaistusvangit ja muut uudisasukkaat maihin. Karja, joka oli kestänyt elossa kolme kuukautta merillä, laskettiin laitumelle, kasvimaita kylvettiin ja kaksi linnoitusta rakennettiin. Miehet vaskasivat jokihiekasta mineraaleja, joita luulivat kullaksi ja timanteiksi, mutta jotka osoittautuivat kvartsikiteiksi ja pyriitiksi. Cartier palasi Eurooppaan kuvitellen tuovansa kulta- ja mineraalilastin, ja Roberval jäi uudisasutuksen päälliköksi.


title: Jacques Cartier

text: Ranskaan palattuaan Cartier pysyi Saint-Malossa, toimien välillä portugalin kielen kääntäjänä. Hän kuoli 66-vuotiaana vuoden 1557 ruttoepidemiassa. Häneltä ei jäänyt jälkeläisiä.


title: James Cook

text: James Cook (27. lokakuuta 1728 – 14. helmikuuta 1779) oli brittiläinen tutkimusmatkailija, merenkävijä ja kartoittaja. Hän purjehti kolmesti Tyynellämerellä ja kartoitti eurooppalaisille aiemmin tuntemattomia laajoja alueita. Maailmanympärimatkojensa ansiosta Cookista tuli yksi kaikkien aikojen arvostetuimmista merenkävijöistä. Hänen tekemänsä rannikkojen kartat olivat tarkkoja, hän teki runsaasti kansatieteellisiä ja luonnontieteellisiä havaintoja aiemmin tuntemattomista kansoista, eläimistä, kasveista ja paikoista, ja osaksi hänen ansiostaan päästiin eroon keripukin merimatkoilla aiheuttamista kuolemista.


title: James Cook

text: Cook liittyi Ison-Britannian merivoimiin vuonna 1755. Hän ansioitui merenkävijänä 1760-luvulla kartoitettuaan Newfoundlandin saaren rantaviivan. Sen ansiosta Cookille annettiin tehtäväksi johtaa tutkimusmatkaa eteläiselle Tyynellemerelle, jonka aikana hänen oli tarkoitus tehdä tähtitieteellisiä mittauksia sekä kartoittaa aluetta ja etsiä oletettua eteläistä mannerta, ”Terra Australista”. Cook lähti ensimmäiselle tutkimusmatkalleen vuonna 1768. Matka oli suuri menestys, vaikka tähtitieteelliset mittaukset eivät olosuhteiden vuoksi onnistuneet, sillä Cook kartoitti koko Uuden-Seelannin rannikon ja Australian itärannikon sekä tutki matkalla olleiden luonnontieteilijöiden kanssa Tahitia ja muita Tyynenmeren saaria.


title: James Cook

text: Toisella Tyynenmeren-matkallaan Cook yritti jälleen turhaan löytää eteläistä mannerta ja purjehti kauemmas etelään kuin kukaan ennen häntä. Hän osoitti, ettei asuttavaksi kelpaavaa eteläistä mannerta ole olemassa. Matkalla hän löysi kuitenkin uusia saaria ja saaristoja, kuten Uudet-Hebridit ja Uuden-Kaledonian, sekä tutki monia vähän tunnettuja saaria.


title: James Cook

text: Kolmannella matkalla Cook löysi Havaijisaaret. Yritykset löytää Luoteisväylä pohjoisen Tyynenmeren kautta eivät kuitenkaan onnistuneet, ja palattuaan Havaijisaarille talvella 1779 Cook kuoli kahakassa alkuasukkaiden kanssa.


title: James Cook

text: Cook oli kotoisin Yorkshiren kreivikunnasta. Hänen vanhempansa olivat maatyöläisiä. Hän sai kuitenkin verrattain hyvän koulutuksen paikallisen kartanonherran tuella.


title: James Cook

text: Cook pestautui 18-vuotiaana koljari-tyyppiseen kauppalaivaan, jollaisia hän myöhemmin käytti tutkimusmatkoillaan huomattuaan niiden käytännöllisyyden. Hän hankki seuraavien kymmenen vuoden aikana Pohjanmerellä perusteelliset tiedot purjehtimisesta. Hän kohosi kauppalaivan kapteeniksi. Vuonna 1755 hän liittyi vapaaehtoisesti Kuninkaalliseen laivastoon. Värväytymisen syistä on esitetty erilaisia arvioita, sillä oli poikkeuksellista, että siviilikapteeni hyväksyi alemman arvoaseman laivastossa. Kokeneena merenkävijänä Cook kuitenkin yleni nopeasti myös sotilaspuolella.


title: James Cook

text: Laivastossa Cook joutui pian sotaan, sillä vuonna 1756 alkoi seitsenvuotinen sota. Hän osoitti pian erityistä lahjakkuutta kartoittamisessa ja sai vastuulleen Québecissä sijaitsevan Saint Lawrence -joen suualueiden kartoittamisen, jotta britit voisivat suunnitella alueella paremmin ranskalaisten vastaisia sotatoimia. Quebecin kaupungin piiritys päättyi brittien ratkaisevaan voittoon, mikä oli osittain Cookin suorittaman kartoitus- ja tiedustelutyön ansiota. Cook otti aktiivisesti osaa taisteluun vain erään ranskalaisten sataman saarrossa.


title: James Cook

text: Cook avioitui vuonna 1762 Elizabeth Battsin kanssa. Avioliitosta syntyi kuusi lasta. Isää nähtiin harvoin kotona, sillä hän sai sodan jälkeen tehtäväkseen jatkaa kartoitustöitä Pohjois-Amerikassa. 1760-luvulla hän kartoitti Newfoundlandin saaren repaleisen rantaviivan niin tarkasti, että hänen tekemänsä kartta oli käyttökelpoinen aina 1900-luvulle asti. Cookin maine kartoittajana ja navigaattorina kasvoi niin suureksi, että kun vuonna 1768 alettiin etsiä sopivaa miestä johtamaan tutkimusmatkaa Tyynellemerelle, tehtävän sai luutnantiksi ylennetty Cook.


title: James Cook

text: Cook teki vuosina 1768–1779 Tyynenmeren kautta maailman ympäri kolme tutkimusmatkaa. Hän käytti kaikilla matkoilla matalasyväyksisiä aluksia eli koljareita, joita olivat "HMS Endeavour", "HMS Resolution", "HMS Adventure" ja "HMS Discovery".


title: James Cook

text:
Cookin ensimmäisellä matkalla oli kaksi tavoitetta. Ensinnäkin hänen oli määrä tehdä Royal Societyn toimeksiannosta tähtitieteellisiä mittauksia Tahitilla. Toiseksi hänen piti kartoittaa eteläistä Tyyntämerta. Erityisen kiinnostuneita oltiin siitä, onko etelässä tuntematon suuri manner, Terra Australis Incognita, jonka Britannia voisi ottaa haltuunsa. Tämä toinen tehtävä oli tarkoitus pitää salassa, jotta ranskalaiset eivät tulisi sotkemaan brittien suunnitelmia.
Cook sai komentoonsa "HMS Endeavourin", joka oli juuri sellainen matalasyväyksinen alus, koljari, jota tarvittiin matalien rannikkoalueiden kartoittamiseen. Alus soveltui pitkään merimatkaan hyvin, sillä vaikka se oli hidas, se oli turvallinen ja sen kantavuus oli suuri. Cookin matka olikin ensimmäinen tutkimusmatka, jolle valittua alusta ei ollut suunniteltu sodankäynnin vaan kantavuuden perusteella.


title: James Cook

text: Laivan miehistöön kuului kaikkiaan 85 merimiestä ja -upseeria, joista viisi oli ollut Cookin mukana jo Newfoundlandissa. Miehistön keski-ikä oli noin 25 vuotta. Lisäksi mukaan lähti yhdeksän hengen tiedemiesryhmä, jota johti nuori kasvitieteilijä Joseph Banks. Ryhmään kuuluivat myös ruotsalainen kasvitieteilijä Daniel Solander ja hänen apulaisensa, suomalainen Herman Spöring sekä kaksi taiteilijaa. Mukana oli myös astronomi Charles Green, jonka Royal Societylta saama tehtävä oli tarkkailla Tahitilla Venuksen ylikulkua.


title: James Cook

text: Matka alkoi Plymouthista 26. elokuuta 1768. Banks alkoi heti tutkia Atlantilta pyydystettyjä kaloja ja lintuja ja antoi niitä taiteilijalle piirrettäväksi. Cook ja Green tekivät päivittäin astronomisia mittauksia määrittääkseen laivan sijainnin leveys- ja pituusasteet, ja Green opetti taidon muillekin upseereille. Vajaan kuukauden matkanteon jälkeen "Endeavour" täydensi muonavarastojaan Madeiran saarella.


title: James Cook

text: Tuohon aikaan keripukki oli pitkillä merimatkoilla suuri ongelma. Cook oli tutustunut James Lindin 1747 julkaisemaan tutkimukseen keripukin ja sitrushedelmäpitoisen ruokavalion yhteydestä. Hän otti siksi matkalle keripukkia torjumaan sitrushedelmistä tehtyä siirappia sekä mallasta ja hapankaalia ja komensi miehistönsä syömään niitä. Vaikka miehistöstä moni kärsi matkalla keripukista, kukaan ei tiettävästi kuollut siihen, mikä oli siihen aikaan poikkeuksellista pitkillä matkoilla. Cookin valitsemissa muonissa ei kuitenkaan ollut sanottavasti C-vitamiinia taudin torjumiseksi. Taudin vähäinen esiintyminen johtui siitä, että Cook sai maihinnousupaikoilta laivalle tuoreita vihanneksia. Muiden tautien torjumisessa auttoi Cookin tinkimätön huolellisuus laivan puhtaana pitämisessä.


title: James Cook

text: Retkikunta pysähtyi marraskuussa Rio de Janeirossa. Cook päätti olla yrittämättä Magalhãesinsalmen läpi ja kiersi suosiolla Kap Hornin. Retkikunta pysähtyi Tulimaassa ja kohtasi ystävällisiä alkuasukkaita. Banks lähti apulaisineen tutkimusretkelle saaren sisäosiin mutta eksyi, ja kaksi palvelijaa paleltui kuoliaaksi. Laiva pääsi Tyynellemerelle helmikuun puolivälissä.


title: James Cook

text:
Purjehdittuaan ulapalla kaksi kuukautta laiva kulki 4. huhtikuuta 1769 Tuamotun atollisaarten läpi. Tahitille se saapui 11. huhtikuuta. Osa miehistöstä oli käynyt Tahitilla aiemminkin, ja vastaanotto oli ystävällinen. Kaupankäynti saarelaisten kanssa alkoi pian vilkkaana. Purjehtijat saivat saarelta kaipaamansa muonaa, ja tahitilaiset olivat erityisen kiinnostuneita rautanauloista. Paikalliset naiset myös tarjosivat seuraansa miehistölle jälleen hyvin auliisti. Cook vaati miehistöä kohtelemaan tahitilaisia hyvin ja laati säännöt myös kaupankäynnille. Toistuvia ongelmia ja väkivaltaisiakin välikohtauksia aiheutti kuitenkin se, että tahitilaiset olivat häpeämättömiä varkaita.
Cook ja joukko muita miehistöön kuuluneita astronomeja suorittivat Tahitilla tähtitieteellisiä mittauksia 3. kesäkuuta 1769 tapahtuneen Venuksen ylikulun aikana, jotta Auringon vuorokautinen parallaksi sekä sen ja Maan välinen etäisyys voitaisiin määrittää entistä tarkemmin. Tätä varten oli mittauksia suoritettava eri puolilla maapalloa, ja Tahiti oli sijaintinsa vuoksi erityisen edullinen havaintopaikka. Miehet rakensivat kolme tähystyspaikkaa ja aikoivat laskea niiden antaman keskiarvon ylikululle. Sää oli sinänsä hyvä, mutta Venusta ympäröivä usva aiheutti sen, että tarkkaa ylikulun hetkeä ei pystytty määrittämään. Sama ongelma oli muuallakin maapallolla toimineilla tutkijoilla. Cook oli pettynyt, kun mittaukset epäonnistuivat.


title: James Cook

text: Kun astronomiset havainnot oli tehty, Cookin miehistö oleskeli Tahitilla vielä kuusi viikkoa. Sinä aikana Cook itse keskittyi saaren tutkimiseen, ja saarelaisten kanssa ystävystynyt Banks sai päävastuun paikallisen kulttuurin ja yhteiskunnan tutkimisesta. Useat merimiehet ottivat saarella tatuointeja, ja sen jälkeen tatuoinneista tuli merimiehillä yleisesti suosittuja.


title: James Cook

text: Viimeisinä viikkoina saarelaisten ja Cookin miehistön välit alkoivat kiristyä, koska ruoka saarella oli vähenemässä. Tahiti oli ollut miehistölle paratiisi, ja lähtö sieltä pettymys. Kaksi miestä karkasikin, mutta heidät haettiin väkisin takaisin.


title: James Cook

text: Oltuaan Tahitilla kolme kuukautta Cook lähti 13. heinäkuuta matkaan ja suuntasi laivansa tahitilaisilta saamiensa ohjeiden mukaisesti aluksi länteen. Hän purjehti ensin Huahinelle, mistä hän jatkoi kahden päivän kuluttua Raiatealle, Tahaalle, Bora Boralle sekä Tubuaille ja Maupitille. Cook antoi saarille yhteisnimen "Society Islands" (Seurasaaret), joka viittasi hänen niillä saamaansa ystävälliseen vastaanottoon.


title: James Cook

text: Seurasaarten jälkeen Cook kääntyi saamiensa salaisten ohjeiden mukaisesti etelään etsimään eteläistä mannerta. Etelästä ei kuitenkaan löytynyt muuta kuin aavaa valtamerta, ja koska Cook osasi tulkita epätavalliset tuulet aiempia tutkimusmatkailijoita paremmin, hän päätteli, ettei siellä ollut mannerta. Niinpä Cook kääntyi länteen.


title: James Cook

text: Cook saapui lokakuussa 1769 suuren maa-alueen rannikolle ja arveli oikein, että paikka oli Abel Tasmanin aiemmin havaitsema Uusi-Seelanti. Cookin rantautumispaikka oli Pohjoissaaren itärannikolla nykyisen Gisbornen kaupungin lähellä. Vähän myöhemmin hän antoi lahdelle nimeksi Poverty Bay huomattuaan, ettei sieltä saanut mitään tarpeellista. Laivalle Tahitilta mukaan lähtenyt opas rauhoitti alkuasukkaat, ja vaihtokauppaa saaren ja laivan välillä yritettiin. Varastelun takia tuli kuitenkin kuolonuhreja, eikä uusiseelantilaisiin onnistuttu aluksi luomaan yhtä ystävällisiä suhteita kuin tahitilaisiin. Välit paranivat vasta, kun saarelaiset olivat havainneet englantilaisten aikeet ystävällisiksi. Useimpia englantilaisia kuitenkin järkytti suuresti uusiseelantilaisten harjoittama ihmissyönti, joskin Cook itse suhtautui tapaan vain kiinnostavana kulttuuripiirteenä. Cook purjehti koko Uuden-Seelannin ympäri kartoittaen sen rannikot, ja siten hän varmisti, että kyseessä oli kaksi erillistä saarta, ei siis jonkin eteläisen mantereen niemi.


title: James Cook

text:
Jättäessään Uuden-Seelannin Cook oli luopunut eteläisen mantereen löytymisen toivosta, sillä alkava talvi esti kovin eteläiset purjehdukset. Hän suuntasi länteen kohti espanjalaisten ja hollantilaisten 1600-luvulla löytämän "Uuden Hollannin" eli Australian itärannikkoa, jota ei vielä lainkaan tunnettu. Cook saapui Australian itärannikon eteläkärkeen paikalle, jonka hän nimesi Point Hicksiksi. Sieltä hän alkoi purjehtia rannikkoa pohjoiseen samalla kartoittaen sitä.
Cook poikkesi maihin Australian itärannikolle ensimmäisen kerran 29. huhtikuuta 1770. Alkuasukkaat heittelivät rantautuvaa miehistöä keihäillä ja pakenivat sitten kylistään, eikä heihin saatu sen jälkeen yhteyttä. Etäältä Banks arvioi heidät paljon alkukantaisemmiksi kuin Tahitin ja Uuden-Seelannin asukkaat. Retkikunta oleili paikalla runsaan viikon ajan. Banks ja hänen kollegansa keräsivät valtavan määrän kasvinäytteitä, ja paikan lajiston runsaudesta vaikuttunut Cook nimesi lahden Botany Bayksi.


title: James Cook

text: Kesäkuussa "Endeavour" juuttui Ison valliriutan koralleihin. Painolastia, tykkejä ja muuta tavaraa jouduttiin heittämään yli laidan, jotta laiva saatiin kiskottua irti. Retkikunta selviytyi kolmen päivän kuluttua Endeavour Riverin suulle, missä se vietti seitsemän viikkoa laivaa korjaten. Siellä se kohtasi muun muassa ensimmäistä kertaa kengurun, ja alkuasukkaisiinkin saatiin parempi yhteys kuin Botany Baylla.


title: James Cook

text: Purjehtiessaan vihdoin Torresinsalmen läpi Cook todisti, että Uusi Hollanti ja Uusi-Guinea olivat erillisiä maa-alueita. Hän oli myös onnistunut kartoittamaan Uuden Hollannin rannikosta siihen asti vielä kartoittamattoman osan, ja hän oli miehistöineen ensimmäisiä tutkimusmatkailijoita, jotka pääsivät tarkkailemaan sen luontoa ja asukkaita.


title: James Cook

text: Matkalla Hollannin Itä-Intian pääkaupunkiin Bataviaan (nyk. Jakarta) Cook havaitsi, että vesillä aiemmin purjehtineiden kapteenien tekemät kartat olivat usein täysin virheellisiä. Kuuden viikon purjehtimisen jälkeen Cook saavutti Batavian lokakuussa 1770. Kaupunki oli malaria-aluetta, mutta se oli yksi harvoista paikoista, joissa laivat pääsivät korjattaviksi ja täydennettäviksi. Pian yli puolet miehistöstä sairastuikin malariaan ja punatautiin. Tauteihin kuoli 33 miestä, joukossa myös Herman Spöring. Cook otti menetykset raskaasti, sillä hän oli koko matkan ajan pitänyt miehistönsä terveyttä tärkeänä.


title: James Cook

text: "Endeavour" ankkuroitui Afrikan etelärannikon Pöytälahdelle maaliskuussa 1771. Laiva jatkoi matkaa huhtikuun puolivälissä ja palasi Englantiin kaksi vuotta ja 11 kuukautta kestäneen matkan jälkeen 12. heinäkuuta 1771.


title: James Cook

text: Palattuaan Cook raportoi matkasta meriministeriölle ja Royal Societylle, ja hän luovutti matkalla keräämänsä esineet ministeriölle. Hän sai myös tilaisuuden selostaa matkansa tapahtumia henkilökohtaisesti kuningas Yrjö III:lle. Kuukauden kuluessa Cook ylennettiin komentajakapteeniksi. Kirjoittamissaan yksityiskirjeissä Cook uskoi matkansa arvon olleen siinä, että hän pystyi varmistamaan vanhat havainnot ja laajentamaan niitä. Hän korosti erityisesti alkuasukkaiden tyytyväisyyttä yksinkertaiseen elämäänsä. Cookia oli kotona odottamassa vaimo ja kaksi pientä poikaa, mutta tytär ja nuorin poika olivat kuolleet isän poissaollessa.


title: James Cook

text: Englannin lehdet olivat pian Cookin paluun jälkeen täynnä kuvauksia matkan jännittävistä vaiheista – etenkin kauniista ja kevytkenkäisistä naisista, Tahitin hallintorakenteesta ja Uuden Hollannin vaarallisista villeistä. Banksista ja Solanderista tuli pian keskustelujen keskipisteitä. Kirjailija John Hawkesworthille annettiin tehtäväksi koota laivan upseerien päiväkirjoista virallinen matkakirja. Siitä tuli hyvin suosittu, mutta Cook närkästyi Hawkesworthin ottamista vapauksista tekstinsä muokkaamisessa ja matkan sensaatiomaisten piirteiden ylikorostamisessa.


title: James Cook

text: Pian meriministeriö alkoi suunnitella Cookille toista matkaa. Senkin tavoitteisiin kuului ”suuren eteläisen mantereen” löytäminen. Matkan toinen tarkoitus oli pituusasteen selvittämiseen tarkoitettujen laitteiden testaaminen. Mukaan otettiin neljä laivakronometriä, yksi John Harrisonin suunnittelema ja kolme John Arnoldin suunnittelemaa. Cookin oli tarkoitus myös testata uudentyyppistä kompassia sekä kahta tapaa tislata merivedestä makeaa vettä.


title: James Cook

text: Tällä kertaa Cookin laiva oli "HMS Resolution", ja matkaan lähti myös toinen laiva, Tobias Furneaux’n komentama "HMS Adventure". Toinen laiva oli Cookin ajatus, sillä oltuaan ensimmäisellä matkalla vähällä joutua haaksirikkoon Australian edustalla hän vakuuttui saattajan tarpeellisuudesta. Molemmat laivat olivat jälleen parkkilaivoiksi takiloituja entisiä Pohjanmeren koljareita.


title: James Cook

text: Cook otti miehistöön monia ensimmäisellä matkalla olleita upseereita ja merimiehiä, ja lopuillekin paikoille oli riittävästi innokkaita tulijoita. Mukana oli jälleen tähtitieteilijöitä ja luonnontieteilijöitä. Juhlitun Joseph Banksin oli tarkoitus olla taas mukana, mutta hän jättäytyi pois, koska ei saanut itselleen laivalla riittävän suuria tiloja. Hänen tilalleen otettiin preussilainen luonnontieteilijä Johann Reinhold Forster.


title: James Cook

text:
Laivat lähtivät matkalle Plymouthista 10. heinäkuuta 1772. Cookin tehtävä oli purjehtia Hyväntoivonniemen kautta heti mahdollisimman etelään. Jos Cook löytäisi mantereen, hänen olisi ollut kartoitettava ja tutkittava sitä tarkasti kaikin tavoin. Jos mannerta ei löytyisi, Cookin olisi ollut kierrettävä meri purjehtien mahdollisimman etelässä ja palattava Hyväntoivonniemen kautta Englantiin.
Myrskyisissä ja hankalissa oloissa vastaan tuli loputtomasti jäälauttoja ja jäävuoria. Jään määrä ja jäävuorten korkeus ihmetyttivät retkikuntaa, sillä meriveden ei tuohon aikaan uskottu voivan jäätyä, ja luonnontieteilijä Forster kehitteli erilaisia teorioita jään muodostumisen syistä. Cook kääntyi takaisin ennen kuin laiva joutuisi jään saartamaksi. Hän purjehti itään ja teki uusia yrityksiä kohti etelää aina löydettyään väylän jään välistä. 17. tammikuuta laivat ylittivät ensimmäisenä retkikuntana historiassa eteläisen napapiirin. Kun jää esti jatkamisen, Cook kääntyi etsimään Mauritiuksen eteläpuolelta ranskalaisten aiemmin löytämiä saaria, joita ei kuitenkaan löytynyt. Tällä osuudella Cook myös vakuuttui testattavien kronometrien tarkkuudesta.


title: James Cook

text: Cook ja Furneaux kadottivat yhteyden toisiinsa Eteläisen jäämeren vaikeissa olosuhteissa. Cook jatkoi kohti Uutta-Seelantia, jonka Queen Charlotte Soundin kapteenit olivat sopineet tapaamispaikaksi, jos menettäisivät yhteyden. Sitä ennen Cook teki vielä uusia yrityksiä napapiirin eteläpuolelle. Paleltumista ja keripukista kärsinyt miehistö saavutti Uuden-Seelannin 25. maaliskuuta.


title: James Cook

text: Cook ja tiedemiehet kartoittivat ja tutkivat maihinnousupaikkaa Dusky Bayta ja pystyttivät sinne observatorion. Cook kylvi saarelle myös viljaa ja vihanneksia sekä vapautti hanhia, tavoitteenaan perustaa Uuteen-Seelantiin englantilaistyylistä maanviljelystä. Kuukauden kuluttua Dusky Baylle rantautumisesta Cook lähti etsimään Furneaux’ta sovitusta kohtaamispaikasta, mistä tämä löytyikin. Cook vapautti luontoon vuohia ja sikoja toivoen niiden alkavan lisääntyä. Alkuasukkaat olivat ystävällisiä mutta eri väkeä kuin Cookin aikaisemmalla matkallaan tapaamat. Heillä oli kuitenkin tietoa ja esineistöä Cookin käynnistä. Koska Cook tunsi jo seudun, hän ehdotti että laivat lähtisivät talveksi tutkimusretkelle trooppisille vesille, ennen kuin palaisivat antarktisille vesille taas seuraavana kesänä.


title: James Cook

text: Lähdettyään Uudesta-Seelannista itään retkikunta ei aluksi onnistunut löytämään maata kahteen kuukauteen. Laivat kääntyivät pohjoiseen Tahitia kohti. Nähtyään atollisaaria Forster teki sen oikean päätelmän, että Etelämeren vuoristoiset saaret olivat syntyneet vulkaanisen toiminnan seurauksena ja matalat atollisaaret olivat korallikerrostumia. Tahitille saavuttiin elokuussa 1773, ja englantilaiset viipyivät siellä kaksi viikkoa. Saarella oli ollut sotia ja vallanvaihtoja, mutta vastaanotto oli hyvin ystävällinen ja kanssakäyminen englantilaisten kanssa samanlaista kuin ennenkin varasteluineen ja seksisuhteineen. Cook kirjoitti päiväkirjaansa, että tahitilaiset olivat ”avuliain ja hyväntahtoisin kansa”, jonka hän oli kohdannut, ja että varastelu oli heidän ainoa paheensa.


title: James Cook

text: Tahitilta laivat jatkoivat Seurasaarille, mistä retkikunta sai runsaasti sianlihaa mukaansa. Syyskuussa Cook otti ennen paluuta Uuteen-Seelantiin suunnan alueelle, jota ei vielä ollut kartoitettu mutta jolta Abel Tasman oli löytänyt saaria 130 vuotta aiemmin. Kahden viikon purjehduksen jälkeen retkikunta saapui ʻEualle ja Tongatapulle, joiden hyvinhoidetut nurmikot ja puutarhat sekä asukkaiden laadukkaat ja koristeelliset esineet tekivät englantilaisiin suuren vaikutuksen. Alkuasukkaat olivat ystävällisiä ja englantilaisten silmissä sivistyneempiä kuin muut Etelämeren saarelaiset, mutta Cook joutui jälleen ottamaan kovan linjan heidän varasteluunsa. Tongatapulta "Resolution" ja "Adventure" jatkoivat lokakuun alussa Uuteen-Seelantiin. Rantauduttuaan Cook sai tietää, että hänen jättämänsä siat oli tapettu, mutta hän päätti silti jättää sinne lisää sikoja kasvatettavaksi. Cookin istuttamat vihannesviljelmät sen sijaan kukoistivat. Saapuessaan Uuteen-Seelantiin Furneaux ja Cook olivat jälleen kadottaneet yhteyden toisiinsa, eivätkä he nähneet toisiaan enää koko matkan aikana.


title: James Cook

text: Cook purjehti Uudesta-Seelannista kaakkoon jatkaakseen eteläisen mantereen etsintää, mutta hän kohtasi vain aavaa merta, sumua ja jäätä. Cook ohjasi laivan vielä kerran napapiirin yli etsiessään mannerta, jonka olemassaoloon hänkään ei enää uskonut. Jäätävään säähän kyllästyneessä miehistössä Cookin perinpohjaisuus herätti ärtymystä. Eteläisimmillään "Resolution" kävi 71. eteläisellä leveyspiirillä, etelämpänä kuin kukaan sitä ennen, kunnes valtavan korkea ja leveä jäämassa pakotti kääntymään takaisin. Mutta sen sijaan, että olisi jatkanut suoraan Englantiin, Cook päätti jäädä tutkimaan eteläistä Tyyntämerta vielä yhdeksi vuodeksi. Matkalla kohti trooppisia vesiä Cook sairastui vakaviin vatsa- ja suolistovaivoihin.


title: James Cook

text: "Resolution" saapui Pääsiäissaarelle maaliskuussa 1774. Cook hämmästyi, kuinka paljon Pääsiäissaaren asukkailla oli yhteistä läntisen Tyynenmeren asukkaiden kanssa pitkästä välimatkasta huolimatta. Saaren valtavat kivipatsaat hämmästyttivät retkikuntaa. Saari oli kuitenkin puuton, kuiva ja köyhä, joten "Resolution" jätti sen jo viiden päivän kuluttua. Matkalla kohti Tahitia laiva ankkuroitui Marquesassaarille ja täydensi muonavarastoja. Alkuasukkaiden kauneus teki Cookiin ja muihin miehistön jäseniin suuren vaikutuksen.


title: James Cook

text: "Resolution" saapui Tahitille juuri, kun saarelaisten armeija oli valmistelemassa myöhempää hyökkäystä läheiselle Moorean saarelle. Armeijan koon perusteella Cook arveli saaren asukasluvuksi jopa 200 000. Nykyarvio sen ajan asukasluvusta on vain 35 000. Muutoin kaikki sujui kuten ennenkin, ja Cook joutui taas käyttämään varastelun lopettamiseksi vakiotaktiikkaansa, kanoottien ja muiden saarelaisten tavaroiden takavarikointia. "Resolution" jatkoi toukokuussa matkaa länteen ja kävi taas Seurasaarilla. Sieltä se lähti 4. kesäkuuta Tongan Nomukalle ja sieltä kuun lopussa etsimään uusia saaria.


title: James Cook

text:
Retkikunta purjehti pienten saarten muodostamaan saaristoon heinäkuun puolivälissä. Cook ankkuroi erään saaren edustalle, joka tunnistettiin Malekulaksi. Saarella paljon aiemmin käyneet espanjalaiset ja ranskalaiset olivat joutuneet alkuasukkaiden hyökkäyksen kohteeksi, mutta Cook otettiin vastaan ystävällisesti. Malekulalaiset olivat paljon lyhyempiä ja tummempia kuin englantilaisten aiemmin tapaamat saarelaiset ja puhuivat eri kieltä. He olivat kiinnostuneita laivan tavaroista mutta eivät yrittäneet varastaa niitä. He oppivat ääntämään englanninkielisiä sanoja helposti, mikä hämmästytti retkikunnan tiedemiehiä. Saarella ei kuitenkaan ollut paljonkaan ruokaa vaihdettavaksi, joten Cook jatkoi matkaa jo kahden päivän kuluttua.
Cook kiirehti eteenpäin pienten saarien lomitse nousematta maihin, mikä ärsytti Forsteria, joka halusi päästä tutkimaan niitä. Cookia kiinnosti kuitenkin matkan tässä vaiheessa etupäässä vain alueen kartoittaminen. Eromangan saaren rannalla puhkesi kahakka, jossa haavoittui neljä alkuasukasta ja kaksi englantilaista. Tannallakin vastaanotto oli aluksi varautunut ja torjuva, mutta muutaman päivän kuluttua saarelaiset ja laivan miehistö ystävystyivät. Tannalaiset olivat ihmissyöjiä, ja Cookin tapaama heimo varoittikin englantilaisia vihollisheimostaan. Saaren aktiivinen tulivuori tarjosi tilaisuuden tehdä geologisia tutkimuksia. Retkikunta vietti Tannalla hiukan yli kaksi viikkoa. Sen jälkeen Cook jatkoi alueen tutkimista ja löysi vielä Espiritu Santon. Hän antoi saariryhmälle nimeksi Uudet-Hebridit (nykyiseltä nimeltään Vanuatu).


title: James Cook

text: Cook otti kurssin kohti Uutta-Seelantia, mutta neljän päivän purjehtimisen jälkeen retkikunta löysi vielä yhden suuren saaren, jota ei kukaan eurooppalainen ollut nähnyt ennen häntä. Vastaanotto oli ystävällinen. Alkuasukkaat olivat paljon pitempiä ja vankkarakenteisempia kuin Uusien-Hebridien asukkaat. Retkikunta vietti saarella yhdeksän päivää, ja Forster pääsi jälleen keräämään kasvinäytteitä. Cook nimesi saaren Uudeksi-Kaledoniaksi, sillä alkuasukkailla ei ollut saarelle omaa nimeä.


title: James Cook

text: Forster päätteli, että Uusien-Hebridien ja Uuden-Kaledonian tummat asukkaat (melanesialaiset) olivat tulleet saarille Uudelta-Guinealta ja Maustesaarilta ja vaaleammat itäisempien saarten asukkaat (polynesialaiset) Malakan niemimaalta. Englantilaiset eivät koskaan päässeet melanesialaisten kanssa yhtä läheisiin väleihin kuin kulttuurisesti edistyneempien polynesialaisten kanssa.


title: James Cook

text: "Resolution" lähti Uudesta-Kaledoniasta syyskuun puolivälissä. Se kohtasi vielä kaksi saarta, joista suurempi oli Norfolkinsaari. Viikko sen jälkeen laiva saapui Uuteen-Seelantiin, missä se vietti kolme viikkoa. Tyytyväisenä kaikkiin löytöihinsä Cook otti nyt kurssin kohti Kap Hornia. Hän kartoitti vielä Tulimaan länsirannikon ja saavutti Atlantin uudenvuodenpäivänä 1775. Atlantilla retkikunta löysi vielä Etelä-Georgian saaren. Koska merellä alettiin taas havaita jäävuoria yllättävän matalilla leveysasteilla, Cook päätteli oikein, että laiva oli lähellä niemimaata, jonka täytyi työntyä etelänapaa ympäröivästä mantereesta. Cook ei kuitenkaan halunnut enää rasittaa miehistöään, joten hän ei lähtenyt etsimään maata etelästä vaan jatkoi Afrikan rannikolle.


title: James Cook

text: "Resolution" saapui Plymouthiin 29. heinäkuuta 1775. Laivan miehistöstä oli kuollut tällä kertaa vain neljä miestä, joista yksi tuberkuloosiin ja kolme tapaturmaisesti. Furneaux’n johtama "Adventure" oli palannut Englantiin edellisenä vuonna. Se oli tuonut mukanaan Raiatealta mukaan lähteneen nuorukaisen nimeltä Mai. Nuorukainen oppi nopeasti englantilaisen tapakulttuurin, ja hänestä tuli Lontoon seurapiireissä hyvin suosittu.


title: James Cook

text: Cookin paluuseen ei nyt suhtauduttu yleisesti yhtä innostuneesti kuin ensimmäisen matkan jälkeen, ja se sai lehdissä melko vähän huomiota. Syynä vähäiseen huomioon oli "Adventurella" jo aiemmin saapuneen Main herättämä innostus ja toisen matkan ensimmäistä vaatimattomammat saavutukset. Lisäksi englantilaisia kiinnosti enemmän puhkeamaisillaan ollut sota amerikkalaisia kapinallisia vastaan. Virallisissa piireissä Cook otettiin kuitenkin innostuneena vastaan. Hän raportoi jälleen kuninkaalle, hänet ylennettiin, hänet otettiin Royal Societyn jäseneksi ja hänelle myönnettiin Copley-mitali hänen tieteen hyväksi tekemästään työstä. Matkaraportissaan Cook keskittyi toimiinsa keripukin torjunnassa ja korosti tällä kertaa tuoreen ruoan nauttimista mahdollisimman monessa pysähdyspaikassa. Hän totesi myös, että jos etelässä olisikin jokin manner, sinne ei jään vuoksi pääsisi, joten aluetta ei enää ollut tarpeen tutkia.


title: James Cook

text: Cook pyysi ja sai eläkeviran Greenwichin laivastosairaalasta eikä olettanut enää lähtevänsä eteläiselle Tyynellemerelle. Hän viimeisteli matkakirjansa tällä kertaa itse, ja se julkaistiin toukokuussa 1777. Myös luonnontieteilijä Forster ja hänen poikansa julkaisivat oman matkakirjansa.


title: James Cook

text: Kolmannen matkan tavoitteena oli tutkia pohjoista Tyyntämerta. Erityisen kiinnostuneita oltiin siitä, löytyisikö pohjoisesta kauan etsitty Luoteisväylä. Aiemmin Luoteisväylän alkukohtaa oli etsitty Pohjois-Atlantilta, joten nyt sitä etsittäisiin vastakkaisesta suunnasta, Tyynenmeren puolelta. Matkan toinen tarkoitus oli palauttaa Mai kotisaarelleen. Cook jätti leppoisan eläkeviran mielihyvin ja suostui kapteeniksi. Laivana oli jälleen "Resolution", jonka lisäksi matkaan osallistui Charles Clerken komentama "Discovery". "Resolutionilla" oli 112 miestä, joista 14 oli ollut Cookin mukana jo aiemminkin. Astronomisista mittauksista vastasi James King, mutta luonnontieteilijöitä oli mukana vähemmän kuin aiemmilla matkoilla. Polynesialaiselle Maille annettiin mukaan hänen toivomansa aseet, joita hän aikoi käyttää saarensa vihollisia vastaan. Laivalle otettiin myös liuta erilaisia kotieläimiä jätettäväksi Tahitille. Laiva lähti Plymouthista 1. elokuuta 1776.


title: James Cook

text: Cookin maine oli nyt jo niin suuri, että sotatilasta huolimatta (Yhdysvaltain vapaussota alkoi vuonna 1775) ranskalaiset ja amerikkalaiset viholliset lupasivat olla häiritsemättä Cookin tutkimuksia.


title: James Cook

text: Retkikunta saapui Uuteen-Seelantiin tammikuussa 1777. Koska laivat olivat aikataulusta jäljessä, Cook joutui odottelemaan pohjoisen pallonpuoliskon kesää tropiikissa ylimääräisen vuoden ajan, ja sen ansiosta hän saattoi viipyä alueella suunniteltua kauemmin. Tongalla retkikunta sai nähdäkseen hienostuneita tanssiesityksiä, ja englantilaiset tekivät saarelaisiin vaikutuksen ilotulituksella. Saarten päälliköillä oli salainen suunnitelma murhata Cook ja kaapata laivat, mutta sisäisten erimielisyyksien vuoksi sitä ei pantu täytäntöön. Retkikunta pysytteli Tongalla sen jälkeen vielä pitkään, ja sinä aikana päälliköt kestitsivät heitä niin ruhtinaallisesti, että tavallinen väki alkoi kärsiä ruokapulasta ja muuttui vihamieliseksi. Vierailun aikana Cook alkoi varkaita rangaistessaan ensi kertaa osoittaa itselleen poikkeuksellista väkivaltaisuutta. Retkikunnan tiedemiehet tekivät jälleen tarkan tutkimuksen saariston kulttuurista ja hallintorakenteesta. Cookille kerrottiin läheisestä Fidžistä ja muista saarista, mutta tavoistaan poiketen Cook ei halunnut purjehtia niille. Cook lähti Tongalta lopulta kahden ja puolen kuukauden vierailun jälkeen ja jätti saarille kotieläimiä.


title: James Cook

text: Englantilaiset saapuivat Tahitille elokuussa 1777. Saarella sillä välin käyneet espanjalaiset olivat uskotelleet Englannin hävinneen sodan ja kehottaneet tahitilaisia kieltämään näitä ankkuroitumaan enää saarelle, mutta englantilaisten tultua välit saarelaisiin olivat ennallaan. Main saapuminenkin huomattiin, kun hän alkoi esitellä tuomiaan rikkauksia. Cookia pyydettiin auttamaan Tahitin sodassa Mooreaa vastaan, mutta hän kieltäytyi. Englantilaisten hevoset tekivät tahitilaisiin suuren vaikutuksen, ja Cook perusti saarille viljelyksiä ja vapautti sinne kotieläimiä.


title: James Cook

text: Englantilaiset lähtivät Tahitilta viimeisen kerran syyskuun lopussa. Moorealla yhden vuohen varkaus sai Cookin poikkeuksellisen raivoihinsa ja hävittämään saarelaisten omaisuutta. Retkikunta jatkoi Seurasaarille, ja Mai asettui Huahinelle. Sieltä retkikunta jatkoi Raiatealle, missä se pysytteli kuukauden ajan odotellen pohjoisen pallonpuoliskon kesää. Pohjoisen tuntemattomia vesiä kohti lähdettiin joulukuun alussa.