title: Hupisaarten kaupunginpuisto

text:
Maaherran residenssiä ympäröi muotopuutarha, jonka taiteilija Johan Gustav Hedman kuvasi teoksessa "Oulu ennen vuoden 1822 paloa".
Jo Suomen Sodan aikana saarelle perustettiin sotasairaala. Vuonna 1834 maaherran virkatalo muuttui kaupunginsairaalaksi ja saari sai samalla nykyisen nimensä. Suomen ensimmäinen presidentti Juho Ståhlberg asui sairaalanemäntänä toimineen äitinsä ja sisarustensa kanssa "Kilstuvassa" eli sairaalan piharakennuksessa. Sotilasmestari Oiva Ahtisaaren perhe taas asui entisessä maaherran virkatalossa myöhemmin, tämän perheen pojasta Martti Ahtisaaresta tuli Suomen kymmenes presidentti.


title: Hupisaarten kaupunginpuisto

text: Dammisaari sijaitsee Lasaretinväylän ja varsinaisten Hupisaarten välissä. Se oli aikoinaan Koskenniska, mutta sai uuden nimen patoa tai ränniä tarkoittavasta sanasta tokee tai tammi (ruots. damm). Alue kunnostettiin sähkölaitoksen valmistuttua Sahasaareen, jolloin myös Lasaretinväylää syvennettiin ja sen reunoja kivettiin. Väylän varrella sijaitsee Dammisaaren kiinteistö, tehtaanjohtaja Karl Robert Åströmin entinen konttori- ja asuinrakennus.


title: Hupisaarten kaupunginpuisto

text: Varsinaiset Hupisaaret käsittävät monta pientä saarta, joiden välissä on useita pieniä lampia ja matalia puroja. Valkoiset sillat ja kävelypolut muodostavat tälle alueelle kaikkein tiheimmän verkoston. Saarten Merikosken puoleisessa laidassa on edelleen nähtävissä vanhan "vetomöljän" jäänteet: sitä pitkin tyhjät tervaveneet vedettiin ohi Merikosken kuohujen. Rantametsät ovat lähes luonnontilaisia, ja metsikössä pesii useita eri lintulajeja. Hupisaarten tämä osa on kaupunkilaisten suosima piknik-paikka.


title: Hupisaarten kaupunginpuisto

text: Kiikkusaaressa eli aiemmalta nimeltään Pajasaaressa ovat kahvio, lasten leikkikenttä, puutarha, lintulampi, ruusutarha sekä marjapensaat. Oulun yliopiston kasvitieteellisen puutarhan ajoilta on perintönä säilynyt myös rautatieomenapuiden kuja. Kiikkusaaresta johtaa "kauneuspato" Limasaaren pohjoispuolitse Koskikeskuksen Toivoniemeen. Kiikkusaaressa oli myös jäljellä Oulun ensimmäisen lastentarhan Laskuniemen lisärakennus, "Alakööki", joka kuitenkin tuhoutui pahoin tulipalossa lokakuussa 2011. Hanna Åströmin (myöh. Frankenhauser) rakennuttama ja Victor J. Sucksdorffin suunnittelema lastentarha oli kaksikerroksinen kansallisromanttinen hirsirakennus, jonka Hanna Fankenhauser lahjoitti Oulun kaupungille 1913. Ainolan lastentarhana tunnettu rakennus tuhoutui talvisodan pommituksissa tammikuussa 1940. Saaressa on taiteilija Uno Aron veistämä "Kaarnapoika"-veistos. Yliopiston kasvitieteellisen puutarhan siirryttyä 1983 Linnanmaalle saareen jäivät kuitenkin kasvihuoneet ja puutarha-alue.


title: Hupisaarten kaupunginpuisto

text: Sahasaari on Hupisaarten toinen teollisuutta palvellut, kaakkoinen osa. Saaren vieritse kulkevaan Oulujoen sivuhaaraan Lasaretinväylään rakennettiin kaupungin mylly jo 1600-luvulla, nimensä saari sai 1731 perustetusta vesisahasta. Saha ja sen yhteydessä toiminut mylly paloivat 1857, mutta ne rakennettiin uudelleen. Oulun ensimmäinen sähkölaitos saaren yhteyteen perustettiin Veljekset Åströmin nahkatehtaan tarpeisiin vuonna 1884. Entisen jauhomyllyn kohdalle rakennettiin kaupungin sähkölaitos vuonna 1903. Erikoisimpia Sahasaaren asukkaita lienevät olleet sähkölaitoksen johtajaksi 1947 tulleen Olof Råbergin Kimmo-niminen aasi ja lemmikkiapinat Liisa ja Mikko.


title: Hupisaarten kaupunginpuisto

text: Paratiisisaari eli aiemmin Peltosaari on Hupisaarten rauhallisin osa, lähellä Pohjois-Pohjanmaan museota Kiikkusaaren ja Pakolansaaren välissä. Paratiisisaarella voi nauttia runsaista kapeiden polkujen varsille tehdyistä istutuksista. Saaressa sijaitsi kaksikerroksinen kivirakennus, joka oli pitkään kaupunginpuutarhurin asuntona. Ainolanpuistoon vievän sillan kupeessa on Oulun ilmeisesti vanhin koristeomenapuu.


title: Hupisaarten kaupunginpuisto

text: Ainolassa eli Pakolansaaressa ja vanhalta nimeltään Hanhisaaressa sijaitsee nykyisin Pohjois-Pohjanmaan museo. Vuonna 1826 kauppias Johan Z. Franzén perusti saarelle muotopuutarhan, kauppaneuvos Hemming Åström jatkoi perinnettä rakennuttamalla saarelle Ainola-huvilan ja puutarhan 1880-luvun lopulla. Jo tätä ennen siellä sijaitsi kauppias Ferdinand Granbergin kaksikerroksinen huvila, hänelle saari siirtyi Johan Franzénin pojan ostettua sen isältään mutta tehtyä konkurssin vuonna 1875. Ainola-huvilan suunnitteli arkkitehti Johan Erik Stenberg, se valmistui 1888 ja siinä oli muun muassa juokseva vesi ja sähkövalot. Oululaiset kutsuivat koristeellista huvilaa "Piparkakkutaloksi", sen ympärille suunnitteli puutarhan J.C. Dahlström. Huvila ja saari lahjoitettiin kaupungille vuonna 1910. Huvilassa toimivat kirjasto ja museo, johon Samuli Paulaharju keräsi ainutlaatuisen Lapin kokoelman. Huvila ja kokoelman pääosat tuhoutuivat tulipalossa heinäkuussa 1929.


title: Hupisaarten kaupunginpuisto

text: Talon tuhouduttua saarelle rakennettiin nykyinen kivirakennus, alun perin maakuntataloksi kirjastoa, maakunta-arkistoa ja museota varten, joka siinä yhä toimii. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Oiva Kallio. Saarella on nykyään useita muistomerkkejä, kuten Sara Wacklinin korkokuvalla varustettu muistomerkki sekä Terho Sakin veistämä V. A. Koskenniemen muistomerkki "Merikosken muusat". Ainolassa kasvaa Oulun suurin laakeripoppeli, samoin Mustialan arboretumista tuotujen taimien ansiosta muun muassa puisto- ja likusterisyreeni, lehto- ja punasaarni sekä japaninmarjakuusi. Ainolan puiston suunnitteli tulipalon jälkeen vuonna 1930 Helsingin kaupunginpuutarhuri Bengt Schalin ja toteutuksesta vastasi Oulun kaupunginpuutarhuri Kalle Äijälä.


title: Hupisaarten kaupunginpuisto

text: Plaatansaari on Hupisaarten eteläisin vanha puutarha- ja puistoalue, jota nykyään halkovat kapeat pyörätiet. Yksi niistä yhdistää Plaatansaaren Oulujoen suiston luonnontilaiseen Lammassaareen. Alue on arboretum, puupuisto, jossa kasvaa monia harvinaisia koristepuita ja pensaita, mm. pihtoja ja poppeleita. Niistä tunnetuin on Kallisenvirran ylle kaartuva riippapoppeli. Puna-ailakki on esimerkki Plaatansaaren niittykasveista, Oulussa sitä on kutsuttu "taivaan avaimeksi". Kuningas Kustaa II Adolf perusti Oulun linnan yhteyteen muskettitehtaan, joka sijoitettiin Plaatansaarelle. Se valmisti 200 muskettia ja muitakin aseita vuoteen 1638 saakka, pajamestarina toimi Lennart Matinpoika. Seuraava samalle saarelle rakennettu tuotantolaitos oli panimo, saaren nimi vaihtui 1600-luvulla käytetystä Leinhartin saaresta Panimosaareksi.


title: Hupisaarten kaupunginpuisto

text: Hupisaarilla on ollut asutusta ja viljelyksiä 1700-luvulta lähtien, mutta myös teollisuutta jo varhain. Kävelytiet ja valkoiset sillat ovat olleet Hupisaarten tunnusmerkki jo 1860-luvulta alkaen. Siitä lähtien Hupisaaret ovat olleet Oulun kaupunginpuisto – "kaupungin vihreä sydän ja Oulujoen suiston helmi". Kaupunkilaiset viihtyivät saarilla niin hyvin, että jo seuraavalla vuosikymmenellä kirjoitettiin lehdissä saarten ruokottomuudesta: siltojen sanottiin olevan hajallaan ja jalkakäytävien olevan siivottomassa kunnossa. "Vapaudensaarten hoito- ja kaunistamiskomitea" määrättiin työhön ja Tarkk'ampujapataljoona kunnosti siltoja ja raivasi saarille uusia polkuja. Saarille rakennettiin huvimaja ja paviljonki, jossa nautittiin punssia. 1880-luvun loppu olikin puiston kukoistuksen aikaa.


title: Hupisaarten kaupunginpuisto

text: Paavo Rintalan romaanissa Pojat Jake ja Topi vakoilevat saksalaisen vääpelin ja ylioppilasneidin lemmenleikkejä Plaatansaaressa.


title: Pygmalion

text: Pygmalion on kreikkalaisen mytologian kuvanveistäjä, joka tunnetaan parhaiten roomalaisen Ovidiuksen teoksesta "Muodonmuutoksia". Tarina kertoo Pygmalionista, joka rakastuu norsunluusta veistämäänsä kuvankauniiseen naispatsaaseen. Pygmalion pyytää Venukselta tämän vuotuisissa juhlissa ”luomansa kaltaista vaimoa”, jolloin jumalatar herättää veistäjän riemuksi patsaan henkiin.


title: Pygmalion

text: Agalmatofiliasta eli patsaisiin tai nukkeihin kohdistuvasta seksuaalisesta fetisismistä käytetään myös Pygmalionin taruun viittaavaa nimitystä ”pygmalionismi”.


title: Kenttäurheilijat-58

text: Kenttäurheilijat-58 (KU-58) on vuonna 1958 perustettu vantaalainen yleisurheiluseura. Seuran toiminta-alue on Itä-Vantaa ja sen toimisto sijaitsee Hiekkaharjussa urheilukentän länsipäässä. Seuran painopisteenä on nuorisourheilu. Seuraa tarjoaa yleisurheilua ja juoksua kaiken ikäisille henkilöille. Puheenjohtajana toimii Harri Mannermaa. Seuralla on myös itsenäisesti toimiva keilajaosto "Bowling-58". KU-58:n menestyneitä urheilijoita tällä hetkellä ovat juoksijat Hilla Uusimäki, Ville Lampinen, kolmiloikkaaja Tuomas Kaukolahti ja pituushyppääjä Anne-Mari Lehtiö


title: Kenttäurheilijat-58

text: KU-58 kuuluu Suomen Urheiluliiton seuraluokittelussa superluokkaan (sijalla 9 vuonna 2016). Seuralla on noin 450 yleisurheilupassin lunastanutta urheilijaa.


title: Norsunluu

text: Norsunluu on valkoinen, kova mutta joustava aine, jota saadaan norsujen syöksyhampaista. Ennen muovin yleistymistä siitä tehtiin muun muassa biljardipalloja, pianon koskettimia, nappeja ja taide-esineitä.


title: Norsunluu

text: Norsunluu kellastuu lämpimässä vedessä ja toisaalta pimeässä säilytettäessä; siksi norsunluuesineet kannattaa pestä kylmällä ja pitää esillä tai muuten auringonvalolle alttiina. Kellastunutta norsunluuta voi valkaista liottamalla sitä pari tuntia 10-prosenttisessa kylmässä rikkihappoliuoksessa tai pyyhkimällä tärpätillä ja sitten kuivaamalla auringonvalossa.


title: Norsunluu

text: Vuonna 1989 norsunluun myynti kiellettiin maailmanlaajuisesti, mutta vuonna 2002 YK salli norsunluun pienimuotoisen kaupan joillekin Afrikan maille.


title: Tietäjä

text: Tietäjä on suomalaisessa kansanperinteessä taikavoimainen, yliluonnollisia voimia käyttävä henkilö, jonka taikavoimat perustuvat suureen tietoon. Tietäjiksi kutsuttuja henkilöitä oli sekä myyttisissä kertomuksissa että oikeasti. Oikeiden tietäjien tärkein tehtävä oli usein parantaa sairaita.


title: Tietäjä

text: Monet tietäjät osasivat kalevalaisia runoja, sekä taruja että loitsuja. Tietäjä saattoi olla sekä myyttisten tarinoiden kertoja että kansanparantaja. Eräät tietäjän tärkeimmistä tiedoista koskivat ilmiöiden alkuperää, syntyä. Uskottiin, että olentoja ja ilmiöitä voitiin hallita, jos niiden alkuperä tunnettiin. Esimerkiksi sairauden saattoi voittaa, jos lausui tai lauloi sen synnyttäneen pahan henkiolennon syntysanat sisältävän loitsun. Tärkeää tietäjän tietoa olivat myös ne loitsun erityiset sanat, joissa oli loitsun voima. Näitä tarkkaan varjeltuja "taikasanoja" nimitettiin luotteiksi. Luotteita pidettiin niin suurina salaisuuksina, ettei niistä ole jäänyt juuri tietoa.


title: Tietäjä

text: Tietäjät, noidat ja kansanparantajat olivat eräänlaisia kosmisen tasapainon säilyttäjiä. Erilaisille olennoille oli oikeat paikkansa maailmankaikkeudessa, ja jos olentoja meni vääriin paikkoihin, syntyi ongelmia. Esimerkiksi ihminen saattoi sairastua, jos hänestä lähti häneen kuuluvia sieluolentoja, tai jos häneen tuli häneen kuulumattomia ympäristön haltijaolentojen väkiä. Parantajan tehtävä oli usein palauttaa olennot oikeille paikoilleen.


title: Tietäjä

text: Tietäjä yleensä tunsi erilaisiin tarpeisiin erilaisia taikoja, joissa useimmiten piti tehdä rituaaleja ja loitsia, usein myös käyttää taika-aineita tai taikaesineitä.


title: Tietäjä

text: Tietäjälaitos tarkoittaa suomalaista tai läheisten itämerensuomalaisten sukulaiskansojen perinnettä, jossa yhteisö pitää joitakin henkilöitä tietäjinään. Tietäjällä on tietty vakaa sosiaalinen rooli yhteisössään, hänellä on tehtäviä joita häneltä ilman muuta odotetaan, kuten sairaiden auttaminen, mutta velvoitteiden vastapainona hänen sanomisillaan ja määräyksillään on yleensä suuri painoarvo, jopa verrattavissa jumalan sanaan. Tietäjällä on myös usein vapauksia tehdä asioita, joita muut eivät saa tehdä, kuten mennä pyhälle alueelle.


title: Tietäjä

text: Vaikka tietäjän synonyyminä käytetäänkin usein sanaa šamaani, on šamaanilaitos tarkalleen ottaen ja tieteellisessä kielenkäytössä eri asia kuin suomalainen tietäjälaitos. Varsinaisessa šamaanilaitoksessa šamaanin taikamenot ovat yhteisöä yhdistävä, tärkeä tapahtuma, eräänlainen "kansanjuhla", johon osallistuvat usein kaikki yhteisön jäsenet tai osallistujiksi kelpaavat, esimerkiksi kaikki miehet. Itämerensuomalainen tietäjä toimi yleensä yksin tai joskus muutaman avustajan kanssa, eikä taikamenoilla yleensä ollut muuta yleisöä kuin parannettava tai autettava itse. Šamaanit myös monissa tapauksissa vajoavat menoissaan transsiin, usein rumpujen, laulun ja huumaavien aineiden avulla, ja kulkevat ja toimivat tällöin henkimaailmassa. Suomalaisten tai karjalaisten tietäjien transsimatkoista ei kuitenkaan ole kiistattomia historiallisia merkintöjä.


title: Tietäjä

text: Eräät tutkijat, kuten Anna-Leena Siikala arvelevat, että suomalainen tietäjälaitos on aiemmin muistuttanut enemmän oikeaa šamaanilaitosta. Esimerkiksi kertomukset loveen lankeamisesta ja sankarien matkoista kuolleiden maahan Tuonelaan on tulkittu transsitilan käytöksi. Šamanististen piirteiden on arveltu vähentyneen muun muassa kristinuskon pakanallisuuteen kohdistaman vihamielisyyden pelosta. Suomalaisten kulttuuri ja elämäntapa on myös pitkään perustunut maanviljelyyn, kun taas šamanismi on leimallisinta metsästäjä-keräilijöille.


title: Tietäjä

text: Monet tutkijat ovat šamanistisia perinteitä ja suomalaista tietäjyyttä verratessaan panneet merkille, että ei ole tietoa suomalaisten noitarummuista. Noitarummut ovat tärkeä tekijä monen šamanistisen perinteen transsin harjoittamisessa, ja noitarumpujen puuttuminen kertoisi osaltaan, ettei suomalaisessa muinaisuskonnossa, tai ainakaan sen viimeisimmässä, melko kattavasti dokumentoidussa vaiheessa ole enää harjoitettu transsia. Asia ei kuitenkaan ole aivan näin yksinkertainen. Esimerkiksi Martti Haavio on löytänyt muutaman epävarman dokumentin noitarummuista ja transsimatkoistakin.


title: Tietäjä

text: Paltamon kirkkoherra Mansuetus Jacobi Fellman kirjoitti ruotsiksi noin vuonna 1650 hieman vaikeaselkoisen tiedonannon Kemin-Lapin lappalaisten ja suomalaisten pakanallisista tavoista. Fellman ei aina erittele, kumpaa ryhmää milloinkin tarkoittaa. Hän kertoo noitamenoista, joissa noidat lyövät rumpua vasaralla. Menoissa noidat laulavat runonlaulua (runowijssor), ja eräs heistä kaatuu, ja haluaa "nähdä" ja ennustaa. Martti Haavio (1967) tulkitsee tämän transsimatkaksi eli loveen lankeamiseksi. Fellman kirjoitti myös, että (ilmeisesti kyseessä olevat, aiemmin mainitsemansa) noidat sanovat olevansa suvultaan suomalaisia, ja että he sanovat olleensa venäjänuskoisia eli ortodokseja. Haavion mukaan ortodoksisuus viittaa karjalaisiin. Fellman mainitsee myös noitien asuvan lautamökeissä, ei siis kodissa, kuten saamelaiset vielä tuolloin. Lisäksi Fellmanin käyttämät noidan välineiden nimitykset arpa ja kannus ovat itämerensuomalaisia, eivät saamelaisia, vaikka saamelaiset termit olisivat tunnettuja ja käytettävissä saamelaisten välineiden kuvailuun. Myös Fellmanin kuvaama runonlaulu vaikuttaa olevan pikemminkin itämerensuomalaisten kalevalaista runonlaulua kuin saamelaisten joikua; sanaa runo on käytetty ruotsin kielessä jo vanhastaan itämerensuomalaisten kalevalaisesta runonlaulusta, ja joiulla on oma nimityksensä. Haavio kertoo myös tutkija Ernst Mankerin vuonna 1938 todenneen, että Kemin-Lapista tunnetulla erityisen kehittyneellä ja taidokkaasti maalatulla rumputyypillä ei ole ollenkaan saamelaista nimeä, vain suomalainen nimitys kannus. Nimitys voi Haavion mukaan siitä, että rumpuja käyttivät suomalaiset, ja taidokkaina tekeleinä rummut tuskin olivat kopioita toisen ryhmän rummuista, vaan jatkoa pitkälle perinteelle.


title: Tietäjä

text: Lapin asutushistorian perusteella Haavion tulkinta Fellmanin tiedonannosta ei kuitenkaan ole kovin uskottava, sillä 1600-luvulla alueella ei tiedetä asuneen uudisasukkaita. Joka tapauksessa historialliset dokumentit itämerensuomalaisisten šamanistisista menoista ja välineistä ovat hyvin vähäisiä, tulkinnallisia ja peräisin Lapista, jossa on voimakas saamelainen vaikutus.


title: Tietäjä

text: Tietäjillä oli joskus toimissaan apuna kesytettyjä villieläimiä, tai he uskoivat vuorovaikuttavansa joidenkin villieläinten kanssa. Joidenkin tiedetään pitäneen kaarneita eli korppeja tai käärmeitä lemmikkeinään. Tietäjä saattoi myös pyydystää kalan tai muun villieläimen, ja laittaa sen suuhun jonkun henkilön hiuksia tai kynnenpalan. Sitten hän päästi eläimen menemään. Uskottiin, että eläin vei nämä ihmisen osat Tuonelaan, ja ihmisen osien kurja kohtalo heijastui myös ihmisen itsensä hyvinvointiin. Seurauksena oli vakava henkinen tai ruumiillinen sairaus. Tätä kutsuttiin ihmisen pilaamiseksi.


title: Tietäjä

text: Tietäjällä oli myös täysin yliluonnollisia apureita. Luonto oli ihmisen henkilökohtainen suojelushaltija, mahdollisesti esi-isän henki. Luonto avusti niin ruumiillisissa, henkisissä kuin yliluonnollisissakin toimissa. Jokaisella terveellä ihmisellä lukuun ottamatta vastasyntyneitä, oli oma luonto, mutta vain voimakasluontoinen eli sellainen, jolla oli voimakas luonto-haltija, saattoi menestyä tietäjänä. Luontoa saattoi nostattaa, eli herätellä ja virkistää loitsuilla.


title: Tietäjä

text: Varsinkin noituuksia tekevillä talon emännillä arveltiin olevan apunaan para, pelottavan näköinen olento, joka varasti emännälleen muiden talojen rikkauksia.


title: Tietäjä

text: Tietäjillä ja vastaavilla hahmoilla oli lukuisia eri nimityksiä. "Runo" merkitsi alun perin ihmistä, jonka kalevalaisen runouden taito teki taikavoimaiseksi. Noita tarkoitti melko lailla samaa kuin tietäjä, mutta kristinusko leimasi varsinkin noidat pahoiksi. Velho oli alkujaan vihollisnoidan nimitys, mutta nykyään lähes tietäjän synonyymi.


title: Tietäjä

text: Samantapaisten hahmojen nimityksiä löytyy lisää artikkelista velho.


title: Lemuria

text: Lemuria on kuvitteellinen kadonnut manner, jonka kerrotaan sijainneen Intian valtamerellä. Lemurian keksieläintieteilijä Philip Sclater vuonna 1864 mahdolliseksi selitykseksi sille, että puoliapinoihin kuuluvia rengashäntämakeja (lemureja) on sekä Madagaskarilla että Intiassa, mutta ei esimerkiksi Afrikassa. Hän ehdotti, että välissä oli joskus ollut manner, jonka hän nimesi Lemuriaksi. Ajatus ei ollut kuitenkaan uusi. Jo pari vuosikymmentä aiemmin oli ranskalainen luonnontieteilijä Étienne Geoffroy Saint-Hilaire ehdottanut eteläisen mantereen muinoin yhdistäneen Intian ja Madagaskarin. Hän ei kuitenkaan nimennyt tätä kadonnutta mannerta millään tavoin. Uponneet mantereet ja maayhteydet olivat 1800-luvun loppupuolella suosittu selitys luonnontieteilijöiden keskuudessa, kun he pyrkivät ymmärtämään miksi kaukaisten maa-alueiden kivikoostumus ja monet eläinlajit muistuttivat suuresti toisiaan huolimatta välissä olleista valtavista vesialueista. Lemuria-ajatus jäi pois tieteellisestä keskustelusta, kunteoria mannerlaattojen liikkeestä tuli esille.


title: Lemuria

text: Madagaskarin yhteys Kaakkois-Aasiaan ei kuitenkaan rajoitu vain eläinkuntaan, sillä Madagaskarin kieli malagassi kuuluu austronesialaisiin kieliin. Malagassia eniten muistuttavana kaakkoisaasialaisena kielenä pidetään ma’anyan-kieltä Kalimantanin alueella, mutta tuon kielialueen asukkailla ei tunnetun historian aikana ole ollut valmiuksia niin pitkiin merimatkoihin.


title: Lemuria

text: Jotkut 1800-luvun lopun ja 1900-luvun alun okkultistit, kutenteosofisen liikkeen perustaja Helena Petrovna Blavatsky käyttivät nimitystä ’Lemuria’ mantereesta tai saariketjusta, joka olisi sijainnut osittain Sclaterin kuvitteleman Lemurian paikalla. Blavatsky väitti saaneensa Lemuriaa koskevat tietonsa jo ennen Atlantista peräisin olevasta Dzyanin kirjasta, joka käsittelee ihmiskunnan syntyä ja muinaisia tapahtumia. Myöhemmin väitetty kirja oli kulkeutunut Tiibetiin. Blavatskyn mukaan Lemurian asukkaat olivat kolmas seitsemästä alkurodusta; kooltaan he olivat pitkiä, väriltään mustia ja heillä olitelepaattisia kykyjä. Lisääntyminen tapahtui lintujen tapaan munimalla. Lopulta Lemuria tuhoutui vajottuaan vulkaanisen toiminnan seurauksena valtameren syvyyksiin. Lemurian asukkaat pakenivat mantereeltaan ja panivat Blavatskyn mukaan alulle Atlantiksen neljännen alkurodun.


title: Lemuria

text: Vuonna 1894 amerikkalainen Frederick S. Oliver viimeisteli Lemuriasta ja Atlantiksesta kertovan kirjansa "A Dweller on Two Planets", joka julkaistiin tosin vasta vuonna 1905. Kirja oli kirjoitettu automaattikirjoituksella ja siinä esitettiin, että jotkut Lemurian asukkaat pakenivat mantereensa luonnonmullistuksia ja tuhoa Kaliforniassa sijaitsevalle Mount Shasta -vuorelle, jonka alla olevassa tunneliverkostossa he vieläkin asuvat, näyttäytyen toisinaan pinnalla vaaleisiin kaapuihin pukeutuneina. On huomattava, että Blavatskyn alkuroduista nykyistä ihmiskuntaa seuraavan kuudennen alkurodun uskotaan nousevan nimenomaan tältä alueelta. Oliverin kirjaa ja sen väitteitä pidetäänkin edelleen yhtenä New Age -uskomusten tärkeänä lähteenä. Näissä uskomuksissa Lemurian esoteerinen nimi on toisinaan "Shalmali".


title: Lemuria

text: Nykyään Lemuria on esillä lähinnäliskoihmisiin liittyvissä New Age -vaikutteisissa salaliittoteorioissa ja niistä vaikutteita ottavassa fantasiakirjallisuudessa.


Oulun yliopiston kasvitieteellinen puutarha sijaitsee Linnanmaan kaupunginosassa, yliopistoalueen ja Kuivasjärven välisellä alueella, noin seitsemän kilometriä pohjoiseen kaupungin keskustasta. Yliopiston puutarhan painopisteena on pohjoisuus, joka näkyy myös puutarhan kasvivalikoimassa. Yliopisto toimittaa Pohjois-Suomen alueelta kerättyjä siemeniä ja kasvipistokkaita kansainväliseen siemenvaihtoon.


title: Oulun yliopiston kasvitieteellinen puutarha

text: Yliopiston kasvitieteellinen puutarha on perustettu vuonna 1960. Puutarha aloitti toimintansa Hupisaarilla keskustan läheisyydessä Oulun kaupungin puutarhalta saaduissa tiloissa. Kaupungin puutarha muutti Peltolaan 1963, jolloin Hupisaarten kasvihuoneet ja muut tilat tulivat kokonaan yliopiston puutarhan käyttöön. Nykyiselle alueelleen Linnanmaalle puutarha siirtyi vuonna 1983.


text: Puutarha-alueen maamerkkeinä toimii kolme pyramidinmuotoista kasvihuonetta, Romeo ja Julia ja niiden välissä oleva pienempi Saniaishuone.


text: Julia-pyramidiin on kerätty kokoelma Välimerenilmaston ja lauhkean vyöhykkeen kasveja (muun muassa sitruspuita, setrejä). Korkeutta tällä pyramidilla on 14 metriä.


text: Romeo-pyramidiin on kerätty tropiikin ja subtropiikin kasveja (muun muassa banaani, kaakao, kahvi, teepensas, erilaisia orkideoja, gardenia ja kamelia), vesialtaassa on muun muassa riisikasveja ja papyruskaislaa. Romeo on 16 metriä korkea.


text: Ulkopuutarha-alue käsittää noin 4 000 istutuskasvin alueen sekä luonnontilaisen alueen tekolampineen. Alueella on muun muassa hyöty-, lääke- ja koristekasveja, kotimaisia kasveja, sekä tunturi- ja vuoristoalueiden kasveja. Arboretumiin on koottu puuvartisia kasveja jaoteltuna kasvimaantieteellisin perustein.


text: Lisäksi alueella on tutkimuskenttiä ja -taimisto, jotka eivät ole yleisölle avoimia.


title: Loppiainen

text: Loppiainen (myös "teofania", tai "epifania") on kristillinen juhlapäivä, joka päättää joulun pyhäpäivät. Sitä nimitetään myös Jumalan ilmestymisen juhlaksi, ja se on todennäköisesti joulua vanhempi kristillinen juhla. Loppiaista vietetään 6. tammikuuta. Suomessa loppiainen oli vuosina 1973–1991 työmarkkinajärjestöjen toivomuksesta aina lauantaina, aikaisintaan 6. ja viimeistään 12. tammikuuta. Joissakin maissa loppiaista on vietetty 1970-luvulta alkaen tammikuun ensimmäistä päivää seuraavana sunnuntaina. Juhlan merkitys vaihtelee eri kirkkokunnissa.


title: Loppiainen

text: Luterilaisessa, katolisessa ja anglikaanisissa kirkoissa sekä muissa länsimaisissa kirkoissa, jotka noudattavat kirkkovuoden kalenteria, loppiaista vietetään varhaisella keskiajalla muodostuneen perinteen mukaisesti itämaan tietäjien Betlehemiin saapumisen muistopäivänä. Monissa maissa sitä nimitetäänkin "kolmen kuninkaan juhlaksi". Se on omistettu myös lähetystyölle.


title: Loppiainen

text: Aikaisemmin Suomessa joulunajan katsottiin jatkuvan loppiaisen jälkeenkin Nuutin päivään (13.1.) saakka. Kansanperinteessä tapa säilyi etenkin Hämeessä ja Varsinais-Suomessa.


title: Loppiainen

text: Ortodoksisessa kirkossa loppiainen, "teofania", on Vapahtajan kasteen juhla. Venäjällä sitä vietetään nykyään 19. tammikuuta (Venäjän ortodoksisen kirkon yhä käyttämän juliaanisen kalenterin mukaan 6. tammikuuta). Raamatun mukaan Jumala ilmestyi kolmiyhteisenä Jeesuksen kasteen yhteydessä, jossa Jeesusta kastettaessa ("Poika") taivaasta kuului ääni ”Tämä on minun rakas poikani, johon minä olen mielistynyt” ("Isä") ja "Pyhä Henki" ilmestyi kyyhkysen muodossa. Nimi epifania tarkoittaa valon juhlaa eli oikean uskon ja tiedon valkeuden antamista ihmisille.


title: Loppiainen

text: Teofanian karjalankielinen nimitys on "vieristä", sanasta risti, koska silloin ortodoksisessa kirkossa toimitetaan suuri vedenpyhitys upottamalla risti kolme kertaa veteen ja rukoilemalla, että Pyhä henki pyhittäisi veden. Tämä vihkiminen tapahtuu yleensä joen tai järven rannalla, jos siihen on mahdollisuus. Vedenpyhitys on muistutus Jeesuksen kasteesta. Teofania on yksi ortodoksisen kirkon 12 suuresta juhlasta.


title: Loppiainen

text: Ortodoksinen kirkko järjestää Venäjällä loppiaisena perinteisen kastautumisseremonian, johon osallistuu vuosittain miljoonia venäläisiä. Jäähän tehdään ristin muotoinen avanto nimeltään ”Jordan” (ven. Иордань), johon ihmiset kastautuvat päätä myöten kolme kertaa keskiyön aikaan. Tämä tehdään Isän, Pojan ja Pyhän hengen nimeen ja se muistuttaa Jeesuksen kastautumisesta Jordanjokeen. Avantoon laskeudutaan useimmiten rappusia pitkin, mutta lapsia kastettaessa vanhemmat voivat kastaa lapset käsistä kiinni pitäen. Useilla venäläisillä on vahvoja uskomuksia pyhän veden vaikutuksista. Veden uskotaan parantavan ja ehkäisevän sairauksia koko vuoden.


title: Mu (manner)

text: Mu on kuvitteellinen kadonnut manner, jonka kerrotaan sijainneen Tyynellä valtamerellä. Ajatuksen Mu-mantereesta keksi Augustus Le Plongeon (1825–1908) kääntäessään mayojen kirjoituksia.Hänen mukaansa mayat olivat Mu-mantereen entisiä asukkaita. Myöhemmin saatiin selville, että Plongeonin käännökset olivat enimmäkseen omasta päästä keksittyjä. Mu-mannerta teki myöhemmin tunnetuksi James Churchward (1852–1936) kirjoissaan, kuten "Lost Continent of Mu" (1931).


title: Mu (manner)

text: Mu on esiintynyt populaarikulttuurissa muun muassa Cthulhu-mytologiassa, "Illuminatus!"-trilogiassa, KLF-yhtyeen tuotoksissa ja Hugo Prattin sarjakuvassa "Corto Maltese". Myös Lee Falk sijoitti 1950-luvun lopussa erään Taika-Jim -seikkailun valtameren pohjassa sijaitsevaan Mun kaupunkiin.


title: Vapahtaja

text: Vapahtajalla voidaan viitata seuraaviin hahmoihin:


title: Pelästys

text: Pelästys on suomalaisessa kansanperinteessä oletettu alkusyy moniin sairauksiin, kuten myös keino parantaa niitä. Pelästyksellä on tarkoitettu äkillistä pelästymistä ja säikähtämistä, jolle ei välttämättä ole tiedetty luonnollista syytä. Pelästys on voinut tulla esimerkiksi unen ja valveen rajamailla tai arkielämässä.


title: Pelästys

text: Mahdollisesti on katsottu, että pelästynyt jotenkin herkistyy ja päästää lähiympäristöstään jonkin haltijoiden väen eli haltijoiden joukon tai näiden taikavoiman jollakin tavalla tarttumaan tai tunkeutumaan itseensä. Pelästyksen on voitu katsoa myös olevan "seurausta" taikavoiman tai haltijajoukon tunkeutumisesta tai takertumisesta ihmiseen.


title: Pelästys

text: Pelästyksessä ihmiseen tarttuva väki on yleensä peräisin sieltä, missä ihminen pelästyksen hetkellä on. Jos ihminen on esimerkiksi pelästyy ollessaan uimassa, voi häneen tarttua veden väki. Metsässä taas voi tarttua metsän väki ja kalmistossa kalman väki. Näiden väkien aiheuttamaa sairautta kutsuttaan joskus väen nimellä, tai niitä nimitetään kyseisen väen vihaksi. Esimerkiksi metsän väki sai aikaan metsän väen eli metsän vihan.


title: Pelästys

text: Mikäli sairauden katsottiin aiheutuneen pelästyksestä, hoitokeinona oli usein sairaan pelästyttäminen uudestaan.


title: Pelästys

text: Haltioituminen eli haltioihinsa tuleminen sekä kohtaus eli haltijan kohtaaminen kuvastavat myös tapoja, joilla haltijat tai heidän taikavoimansa ovat tulleet ihmisiin.


title: The KLF

text: The KLF oli 1990-luvun alussa suosionsa huipulla ollut englantilainen vastakulttuurillinen yhtye, joka tunnettiin myös nimillä Timelords ja Justified Ancients of Mu Mu (JAMs). Sen perustivat Bill Drummond (alias King Boy D) ja Jimmy Cauty (alias Rockman Rock) vuonna 1987. Yhtyeen tunnetuin kappale on todennäköisesti "What Time Is Love?", josta on aikojen kuluessa tehty useita eri versioita.


title: The KLF

text: Yhtye lopetti toimintansa näyttävästi ja kiistanalaisesti vuonna 1992 Brit Awards -palkintojuhlassa esiintymällä yhdessä Extreme Noise Terror -yhtyeen kanssa, ampumalla automaattiaseella paukkupanoksia yleisöä kohti ja heittämällä kuolleen lampaan portaille juhlan jälkeen. Tämän lisäksi he poistivat koko yhtyeen tuotannon myynnistä. Myöhemmin ryhmä siirtyi toimimaan nykytaiteen kentälle ottaen nimen K-Foundation. Heidän tunnetuin taideaktionsa on miljoonan punnan polttaminen, josta tehtiin 50-minuuttinen dokumentti "Watch The K-Foundation Burn A Million Quid".


title: The KLF

text: Nykyisin miehet toimivat nimillä K Foundation ja Blacksmoke.


title: Herättäjä

text: Herättäjä on taruolento, joka herättää ihmisen vaaran uhatessa esimerkiksi huutamalla tämän nimeä tämän korvaan tai jopa tempaisemalla tätä voimakkaasti. Jotkut väittävät omistavansa oman herättäjän, joka valvoo heidän untaan. Kalevalassa kerrotaan valvovasta "vaatteesta": "Siinä mies makaelevi, uros unta ottelevi: mies makasi, vaate valvoi."


title: Herättäjä

text: Herättäjien on kerrottu pelastaneen ihmisiä niin tulelta kuin päälle kaatuvalta puultakin. Eräässä suomalaisessa tarinassa henkilö on luottanut herättäjäänsä niin paljon, että hän on tervahaudan kytemistä vahtiessaan voinut rauhassa nukkua. Hän näet oli kokenut useamman kerran, että jos hauta syttyy ilmiliekkiin, herättäjä kyllä herättää.


title: Tyhjän tilan kammo

text: Tyhjän tilan kammolla eli "horror vacuilla" tarkoitetaan taiteessa teoksia, joiden koko pinta on täytetty ja tukahdutettu kuvioilla. Tyhjän tilan kammo on tavallaan minimalismin vastakohta.


title: Copterlinen onnettomuus 2005

text: Copterlinen helikopterionnettomuus tapahtui 10. elokuuta 2005, kun Copterline Sikorsky S-76nC+ -helikopteri putosi mereen Suomenlahdella Viron edustalla. Onnettomuudessa kuoli 14 ihmistä. Heistä kahdeksan oli suomalaisia (mukaan lukien kaksi miehistön jäsentä), neljä virolaisia ja kaksi yhdysvaltalaisia.


title: Copterlinen onnettomuus 2005

text: Helikopteri oli lähtenyt lennolle AAQ103 kello 12.40 Tallinnasta, josta se ehti lentää kolme minuuttia kohti Helsinkiä, kunnes se katosi toisiotutkasta. Helikopterin pudottua veteen se upposi vajaan 50 metrin syvyyteen vieden kaikki matkustajat mukanaan.


title: Copterlinen onnettomuus 2005

text: Lennon määränpää oli Hernesaaren helikopterikenttä.


title: Copterlinen onnettomuus 2005

text: Onnettomuus tapahtui viisi kilometriä Naissaaresta itään, lähellä Aegnan saarta. Kone pyöri 13 kertaa oman akselinsa ympäri ja putosi sen jälkeen veteen. Virolaisen tutkijalautakunnan väliraportin mukaan onnettomuuden aiheutti irronnut metallipinnoite, joka tukki kopterin pääroottorin ohjaustehostimen takaisinvirtauskanavat. Vika teki helikopterin ohjauksesta mahdotonta, koska lentäjän lihasvoimat eivät riitä ohjaamaan helikopteria ilman ohjaustehostinta. Se, että sääilmiö olisi aiheuttanut onnettomuuden, on pois suljettu Suomen Ilmatieteen laitoksen laatiman raportin perusteella. Raportti vahvistaa ilmamassan ja meriveden lämpötilaeron olleen lähestulkoon olematon, joten vesipyörteen tarvitsemaa energiaa (meriveden ja ilmanlämpötilan eroa) ei ollut tapahtuman aikana tai tapahtuman paikalla.


title: Copterlinen onnettomuus 2005

text: Viron talous- ja viestintäministeriön alaisen tutkijalautakunnan raportit viivästyivät useaan otteeseen. Elokuussa 2007 lautakunta julkisti väliraportin, joka tukee aiempia epäilyksiä siitä, että onnettomuuden aiheutti servon eli ohjaustehostimen vika. Elokuussa 2008 julkaistu loppuraportti vahvisti servovian ja lisäsi servon myöhästyneen huollon osasyyksi onnettomuuteen. Onnettomuusraportin julkaisutilaisuudessa 11.8.2008 puhunut Viron Onnettomuustutkintakomission operatiivinen johtaja, varapuheenjohtaja Tõnu Ader vahvisti Copterline Oy:llä olleen vielä 199 lentotuntia aikaa tehdä raportissa mainittu myöhästynyt huoltotoimenpide. Myös Suomen Ilmailuhallinto on lausunnossaan Viron onnettomuusviranomaisille vahvistanut, että Copterline Oy:llä oli huoltomääräysten mukaan käytettävänään kymmenen prosentin jousto-aika, joten Copterline Oy ei ollut ylittänyt mitään määräaikaa eikä siten syyllistynyt mihinkään laiminlyöntiin.


title: Teutates

text: Teutates oli kelttien sodan, heimoyhteyden ja vaurauden jumala. Nimi lienee merkinnyt suunnilleen "heimon jumala", sillä Gallian kelttien kielessä "touta" tarkoitti kansaa. Teutates tunnettiin myös nimillä Albiorix ("maailman kuningas") ja Caturix ("taistelun kuningas"). Teutatekselle uhrattiin myös ihmisiä. Roomalaisen runoilija Lucanuksen mukaan Teutatesta lepyteltiin hukuttamalla ihmisiä. Gundestrupin kattilan erään kuvalevyn oletetaan esittävän Teutatesta. Siinä jumala hukuttaa uhrattavaa sammioon. Jumalan rinnalle on kuvattu ratsuväkeä ja sotureita, mikä korostaisi Teutateksen roolia sodanjumalana.


title: Teutates

text: Teutatesta palvottiin erityisesti Gallian ja Britannian alueilla. Britanniassa hänet tunnettiin nimellä Toutates.


title: Teutates

text: Paul-Marie Duval (1993) esitti, että jokaisella kelttiheimolla oli oma ja omannimisensä Teutates.


title: Ultravox

text: Ultravox on 1974 perustettu brittiyhtye. Ultravox yhdisteli musiikissaan vaikutteita punkista, uudesta aallosta, glam rockista, elektronimusiikista ja progesta. 1980-luvun alussa yhtye edusti nk. futuristista tai uusromanttista uutta aaltoa. Ultravox oli myös nk. synthpop-musiikin uranuurtajia, vaikka käyttikin suurimmassa osassa musiikkiaan perinteisiä pop-yhtyesoittimia. Eräs erottuva elementti yhtyeen musiikissa on kosketinsoittaja/viulisti Billy Currien ARP-syntetisaattorin soolokäyttö yhdistettynä klassiseen wieniläisvaikutteiseen viuluun sekä pianoon. Toinen omaleimainen elementti oli runsas synteettisen basson ja elektronisten rytmisoitinten käyttö. Kuvatut piirteet kuulee mm. yhtyeen tunnetuimmalla hittikappaleella, 1980 levytetyn "Vienna"-albumin nimiraidalla.


title: Ultravox

text: Ultravox kokoontui vuonna 2009 "klassiseen" 1980-kokoonpanoonsa ja teki Return to Eden-nimikkeellä kiertueen aluksi Britteinsaarilla ja lopulta laajemmin Euroopassa. Kiertue sai jatkoa vuoden 2010 puolella, (Return to Eden 2) jolloin yhtye konsertoi myös Helsingissä Tavastialla 17.8. Return to Eden -kiertueelta yhtye on tehnyt myös DVD:n ja kaksi CD-levyä sisältävän julkaisun, joka on taltioitu huhtikuussa 2009 Lontoossa Roundhouse-teatterissa.


Ultravox


title: Ultravox

text: Lisäksi:Kokoelmia


title: Birger Brosa

text: Birger Brosa ("Brosa" tarkoittaa "hymyilevä"), toimi Ruotsin jaarlina vuosina 1174-1202. Hänen syntymäaikaansa ei tiedetä, mutta hän kuoli 9. tammikuuta 1202 Visingsössä. Birger oli Bengt Snivilin poika ja kuului mahtavaan Bjälbo-sukuun. Keskiaikaisissa teksteissä häntä kutsutaan joko "Sveojen jaarliksi" tai "Sveojen ja Gööttien jaarliksi".


title: Birger Brosa

text: Ennen vuotta 1170 hänen tiedetään olleen naimisissa Brigit Haraldsdotterin, Norjan kuninkaan Harald Gyllen tyttären, kanssa.


title: Birger Brosa

text: Hänen uskotaan hallinneen koko Ruotsin valtakuntaa. Birger nimitettiin jaarliksi kuningas Knuut Eerikinpojan hallituskaudella, ja hän säilytti asemansa myös Knuutin seuraajan Sverker Kaarlenpojan aikana kuolemaansa saakka vuoteen 1202. Birgerin ansioksi luetaan, että Ruotsissa säilyi rauha aikana, jolloin sekä Tanskassa että Norjassa käytiin sisällissotaa. Monet kruununtavoittelijat hakivat ja saivat suojelusta Birgeriltä, heidän joukossaan Birkebeiner-päälliköt Eystein Meyla ja Sverre Sigurdinpoika, jotka olivat Brigitin sukulaisia.


title: Birger Brosa

text: Birger omisti tiloja ympäri Ruotsia ja oli myös antelias lahjoittaja, joka lahjoitti maata Risebergan ja Neriken luostareille. Birgit vetäytyi Nerikeen viimeisiksi vuosikseen Birgerin kuoleman jälkeen.


title: Tuuletar

text: Tuuletar tarkoittaa naispuolista tuulta hallitsevaa luonnonhenkeä tai tuulen personoitumaa. Tuulettaria on hyvin erilaisia. Tuuletar saattaa olla yksittäinen tuulenpuuska, vihuri, tuulispää tai tietynlainen jatkuva tuuli. Tuuletar voi myös olla tuulen jumala, jolta pyytämällä saa suotuisaa ilmaa. Tuulettaria ovat myös vanhoihin karttoihin piirretyt naishahmot, jotka puhkuvat eri ilmansuuntien tuulet maailman reunoilta. Tässä tapauksessa tietty tuuletar vastaa tietystä ilmansuunnasta tulevaa tuulta.


title: Tuuletar

text: Runonlaulaja Mateli Kuivalattarelta (1771–1846) muistiin saadussa runossa henkilö löytää etsittyään sopivan purjehdustuulen: "Löysin tuolta Tuulettaren, ahavaisen armahaisen, kaunosuisen Koiterelta, Matelin matalikolta..."


title: Bror-Erik Wallenius

text: Bror-Erik ”Bubi” Wallenius (s. 30. joulukuuta 1943 Helsinki) on suomalainen urheilutoimittaja ja -selostaja. Hän työskenteli pitkään Yle Urheilun palveluksessa. Wallenius on eläkkeellä, mutta tekee ajoittain selostuksia Ylelle.


title: Bror-Erik Wallenius

text: Wallenius oli intohimoinen urheilun suhteen jo pikkulapsena. Hän järjesti kotinsa pihapiirissä Helsingin Kruununhaassa olympialaisia, joita seuraamaan tulleilta vanhemmilta hän peri pääsymaksun. Lipputulot jaettiin voittajien kesken. Neljän vuoden ikäisenä lukemaan oppinut Wallenius harjoitteli lapsena myös puheilmaisua ja lausui runoja luokan edessä. 1960-luvulla hän opiskeli Helsingin yliopistossa kieliä ja valtiotieteitä. Ennen pääsyään Ylelle hän työskenteli kymmenen vuotta IBM:llä myyntimiehenä.


title: Bror-Erik Wallenius

text: Wallenius päätyi Ylelle 1970-luvun lopulla kysyttyään töitä ruotsinkielisestä urheilutoimituksesta. Hänen ensimmäinen selostustyönsä oli nauhalta tulleen naisten 60 metrin aitajuoksun selostus radioon. 1980-luvulla Wallenius työskenteli Ylen ruotsinkielisessä urheilutoimituksessa, tehden välillä juttuja myös Urheiluruutuun. Hän raportoi esimerkiksi vuonna 1986 Monzan F1-kilpailuista. Ylen ruotsinkielisellä puolella ”Bubi” selosti muun muassa Calgaryn talviolympialaisia vuonna 1988. Suomenkielisen urheilutoimituksen puolelle Wallenius siirtyi vakituisemmin 1990-luvun alussa.


title: Bror-Erik Wallenius

text: Pääosin Wallenius selosti yleisurheilua Antero Mertarannan kanssa, koripalloa Jukka Toijalan kanssa ja hiihtoa muun muassa Juha Miedon sekä Pekka Vähäsöyringin kanssa. Talvella 2004–2005 Walleniuksen seurana kuultiin entistä aktiivihiihtäjää, Kari Ristasta, jonka kanssa Wallenius oli hoitanut aikoinaan jo muun muassa Thunder Bayn MM-hiihdot helmikuussa 1995. Hiihtokaudesta 2006–2007 alkaen Wallenius siirtyi selostaja Jussi Eskolan kommentaattoriksi. Wallenius on kertonut, että kaikista hänen työpareistaan, parhaiten yhteistyö on sujunut Pekka Vähäsöyringin ja Antero Mertarannan kanssa, vaikka heidän selostustyylinsä ovat täysin erilaiset kuin Walleniuksella. Wallenius on selostanut myös muita lajeja, kuten voimamieskisoja. Aikaisemmin hän selosti myös jääkiekkoa ja jalkapalloa, viimeisen kerran jalkapallon EM-kisoissa 2004. Vuoden 2006 Saksan MM-kisoissa Wallenius ei selostanut enää ollenkaan otteluita. Sen sijaan hänellä oli oma alle varttitunnin mittainen keskustelunurkkauksensa ”Bubin vaihtopenkki”, jossa vieraili useita suomalaisia julkisuuden henkilöitä.


title: Bror-Erik Wallenius

text: Wallenius jäi Ylestä eläkkeelle joulukuussa 2008, mutta on senkin jälkeen selostanut Ylelle ainakin ampumahiihtoa, hiihtoa, jääpalloa, käsipalloa, nyrkkeilyä ja yleisurheilua. Vuoden 2012 Lontoon olympialaisissa Bubi selosti pääosin ruotsiksi. Hän on sittemmin ollut vakiovieras Yle Aamu-tv:n Jälkihiki-ohjelmassa.


title: Bror-Erik Wallenius

text: Vuonna 2005 Wallenius esiintyi tavoistaan poiketen television viihdeohjelmassa, jouluaaton aaton myöhäisillassa esitetyssä "Miesten joulussa". Wallenius esitti tosi-tv-formaattia parodioivassa ohjelmassa Joulupukkia, jonka tehtävä oli neljän kokelaan joukosta valita itselleen uusi Joulumuori.


title: Bror-Erik Wallenius

text: Walleniuksen selostustyyli on kautta aikain jakanut katsojien mielipiteet. Toiset pitävät häntä rautaisena ammattilaisena ja urheilun kävelevänä tietosanakirjana, kun taas toiset omiaan selittävänä jaarittelun maailmanmestarina.


title: Bror-Erik Wallenius

text: Walleniuksen hillittyyn ja osin humoristiseenkin selostustyyliin kuuluvat olennaisena osana syvälliset filosofiset pohdiskelut, joissa jokin hyvin yksinkertainen asia ilmaistaan mahdollisimman monisanaisesti eräänlaisen omalaatuisen ajatusketjun muodossa. Toisinaan Walleniuksen pitkät sanalliset ajatusketjut syntyvät kuin itsestään hänen paikkaillessaan omia sanallisia kömmähdyksiään, jotka hän saman tien huomaa itsekin. Esimerkki jalkapallo-ottelun selostuksesta: ”Kyllähän nämä tolppalaukaukset säväyttävät, mutta loppujen lopuksihan tulos on sama kuin vetäisi pallon kymmenen metriä ohi maalin, sillä totuushan on että vain tolppien sisäpuolelle menevät vedot voivat mennä maaliin”.


title: Bror-Erik Wallenius

text: Erinomaisten selostustaitojensa lisäksi monet pitävät Walleniusta myös erinomaisena haastattelijana.


title: Bror-Erik Wallenius

text: Wallenius on todennut, että urheilu on muuten niin vakava asia, että katsojille on hyvä tarjota myös vähän huumoria. Viileän analyyttistä tyyliään hän puolustelee toteamalla, että huutaminen kuuluu vain poliisille ja armeijaan.


title: Bror-Erik Wallenius

text: Wallenius on ollut kahdesti naimisissa, mutta elänyt viimeiset 20 vuotta poikamiehenä.


title: Ruskeasanta

text: Ruskeasanta () on Vantaan kaupunginosa Tikkurilan luoteispuolella. Ruskeasantaa ympäröivät Simonkylä, Ilola, Koivuhaka sekä Lentokenttä. Ruskeasannassa oli 4 200 asukasta vuonna 2015.


title: Ruskeasanta

text: Alueella on ollut vanhoja maatiloja jo yli 200 vuotta. Ruskeasannan etelälaidalla olevalla kukkulalla on yhä Vedabackan tila. Asuinrakentaminen alueella alkoi 1700-luvulla. Rakennuskanta koostuu pääasiassa omakoti- ja rivitaloista, mutta Ruskeasannan keskiosista löytyy Ristipuro-niminen pienkerrostaloalue.


title: Ruskeasanta

text: Ruskeasannassa on noin 320 työpaikkaa, joista suurin osa palvelualoilla. Ruskeasanta on lähinnä perheiden, etenkin lapsiperheiden, asuinaluetta.


title: Ruskeasanta

text: Ruskeasannan itäosan maastoa hallitsee Kylmäoja, joka laskee alueen itärajaa pitkin Koivuhakaan. Puron varrella kasvaa vehreää lehtoa, jonka tyypillisiä puulajeja ovat tervaleppä, tuomi, haapa ja raita. Puistikossa elää monia lintulajeja. Maasto nousee länttä kohti, jossa on muuhun maastoon nähden korkeita kallioita. Ruskeasannan länsilaidalla on myös kuivaa hiekkakangasta, jonka maaperästä alue on saanut nimensä.


title: Kylmäfuusio

text: Kylmäfuusio tarkoittaa hypoteettista fuusioreaktion aikaansaamista ilman korkean lämpötilan myötävaikutusta. Fuusiossa energiaa vapautuu samalla kun kaksi atomiydintä yhdistyy (eli fuusioituu) yhdeksi ytimeksi. Normaalisti ydinfuusio vaatii miljoonien celsiusasteiden lämpötilan. Käyttökelpoisimpana fuusiona pidetään lähinnä deuterium- tai tritiumytimien fuusioitumista heliumiksi.


title: Kylmäfuusio

text: Kylmäfuusiosta puhuttaessa viitataan yleensä kahden kemistin, Stanley Ponsin ja Martin Fleischmannin vuonna 1989 esittämään väitteeseen hyvin yksinkertaisilla laitteilla toteutetusta fuusioreaktiosta. Kylmäfuusiosta ei kuitenkaan ole olemassa ainuttakaan todennettua ja toistettavaa koejärjestelyä.


title: Kylmäfuusio

text: Kylmäfuusiotutkimusta harjoitetaan silti edelleen pienessä piirissä ympäri maailman.


title: Kylmäfuusio

text: Thomas Graham osoitti jo 1800-luvulla, että palladium voi sitoa itseensä runsaasti vetyä. Itävaltalaissyntyiset kemistit Friedrich Paneth ja Kurt Peters väittivät 1920-luvun lopulla, että vety muuttuisi spontaanisti heliumiksi, kun se absorboituu huoneenlämpötilassa hienojakoiseen palladiumiin. Myöhemmin he itse peruuttivat väitteensä todettuaan, että heidän havaitsemansa helium oli peräisin ympäröivästä ilmasta.


title: Kylmäfuusio

text: Vuonna 1927 ruotsalainen kemisti John Tandberg väitti, että hän olisi saanut vedyn fuusioitumaan heliumiksi sähkökemiallisessa parissa, jossa elektrodit olivat palladiumia. Havaintonsa perusteella hän haki patenttia keksimälleen menetelmälle, jolla "voitiin tuottaa heliumia ja hyödyllistä reaktioenergiaa".. Sen jälkeen kun deuterium vuonna 1932 oli löydetty, Tandberg jatkoi kokeitaan raskaan veden avulla. Patenttihakemus kuitenkin hylättiin, koska Paneth ja Peters olivat peruuttaneet väitteensä ja koska myöskään Tandberg ei kyennyt selittämään ilmiön fysikaalista perustetta.


title: Kylmäfuusio

text: Tandbergin koejärjestelyt raskaan veden avulla olivat hyvin samanlaiset kuin Fleischmannin ja Ponsin. Fleischmann ja Pons eivät kuitenkaan tienneet mitään Tandbergin tutkimuksista.


title: Kylmäfuusio

text: Termiä "kylmäfuusio" () käytettiin jo vuonna 1956 New York Timesin artikkelissa Luis W. Alwarezin tutkimuksista, jotka koskivat myonien katalysoimaa fuusiota.


title: Kylmäfuusio

text:
Kuuluisimman väitteen kylmäfuusiosta esittivät Stanley Pons ja Martin Fleischmann vuonna 1989. Heidän väitteensä sai osakseen suurta huomiota, mutta pian ydinfyysikot kyseenalaistivat heidän koetuloksensa. Pons ja Fleischmann eivät koskaan luopuneet väitteistään, mutta siirsivät tutkimusprojektinsa Ranskaan, kun väittely kiihtyi.
Martin Fleischmann Southamptonin yliopistosta ja Stanley Pons Utahin yliopistosta esittivät aluksi hypoteesina, että koska deuterium saadaan palladiumiin absorboituneena puristumaan paljon pienempään tilaan, elektrolyysi voisi saada aikaan ydinten fuusion. Tutkiakseen asiaa he suorittivat elektrolyysikokeita käyttämällä palladiumia katodina ja raskasta vettä kalorimetrissa. Sähkövirtaa ylläpidettiin yhtäjaksoisesti useita viikkoja, kun taas raskas vesi vaihdettiin säännöllisin väliajoin. Jonkin verran deuteriumia otaksuttiin kerääntyvän katodille, mutta suurimman osan siitä annettiin kuplia kennosta ulos, jolloin se yhtyi anodilla happeen. Suurimman osan ajasta kenno vastaanotti mittaustarkkuuden rajoissa yhtä paljon tehoa kuin sen laskettiin luovuttavankin, ja sen lämpötila pysyi vakaasti noin +30 °C:ssa. Mutta toisinaan sen lämpötila nousi äkillisesti +50 °C:een ilman, että laitteeseen syötettyä tehoa lisättiin. Nämä korkeamman lämpötilan vaiheet kestivät kaksi päivää tai kauemminkin ja toistuivat useita kertoja, kun sellainen kerran oli tapahtunut. Lopulta korkeamman lämpötilan vaihtetta ei missään tietyssä kennossa enää voinut esiintyä.


title: Kylmäfuusio

text: Fleishmann ja Pons päättelivät kokeensa osoittaneen, että kokeessa vapautui huomattavasti ylimääräistä energiaa, joka ei voinut olla peräisin mistään kemiallisesta reaktiosta, vaan kyseessä täytyi olla ydinreaktio. Kylmäfuusio nousi maailman tietoisuuteen 23. maaliskuuta 1989, kun kemistit Stanley Pons ja Martin Fleischmann Utah'n yliopistosta väittivät saaneensa aikaan fuusioreaktion lähes huoneenlämmössä ja ”lukiotason välineillä”.


title: Kylmäfuusio

text: Väite herätti paljon huomiota, mutta yksikään toinen tutkija ei pystynyt toistamaan koetta. Kun sitä yritettiin, energiaa ei saatu ulos enempää kuin kokeen suorittamiseen tarvittiin. Fleischmannin ja Ponsin mukaan tämä johtui siitä, että testausympäristö ei ollut täysin yhdenmukainen heidän kokeensa kanssa. Kuitenkaan he eivät halunneet avustaa muiden tutkijaryhmien testeissä todistaakseen teoriansa. Koko väite onkin leimattu uutisankaksi ja huijausyritykseksi. Fleischmannin ja Ponsin laitteiden esittämien ”kiistattomien todisteiden” epäillään olevan aivan luonnollista taustasäteilyä tai peräisin jostakin koetilassa olleesta laitteesta.


title: Kylmäfuusio

text: Italialainen professori Francesco Piantelli on tutkinut nikkelin ja vedyn välistä kylmäfuusiota vuodesta 1989 lähtien. Hänelle myönnettiin eurooppalainen patentti menetelmästä energian tuottamiseksi nikkelin ja vedyn välisten ydinreaktioiden avulla 16. tammikuuta 2013.


title: Kylmäfuusio

text: Italialainen keksijä, tohtori Andrea Rossi, on vuosien ajan kehitellyt nikkelin ja vedyn väliseen kylmäfuusioon perustuvaa reaktoria, jota hän kutsuu nimellä E-Cat (energiakatalysaattori). 20. toukokuuta 2013 julkaistiin "puolueeton tutkimusraportti", joka näyttäisi vahvistavan, että E-Cat on tehokas reaktori, jonka energiatiheys on vähintään kertaluokkaa suurempi kuin kemiallisten energianlähteiden. On lisäksi merkittävää, että raportin mukaan E-Cat toimisi kilowattien (kW) luokkaa olevilla tehoilla . Näin suurilla tehoilla olisi jo käytännön merkitystä esimerkiksi asunnon sisätilojen ja veden lämmityksessä. Industrial Heat LLC (North Carolina, USA) ilmoitti 24.1.2014 lehdistötiedotteessaan, että se on hankkinut patentti- ja lisensointioikeudet Andrea Rossin E-Cat-reaktoriin ja aikoo saada tekniikan laajalti kaupalliseen käyttöön. Vuoden 2016 puolivälissä sopimus kuitenkin purettiin erimielisyyksien takia.


title: Kylmäfuusio

text: 8. lokakuuta 2014 julkaistiin uuden yhtäjäksoisen 32-päiväisen E-Cat-testin raportti, jonka mukaan mittauksissa saatiin samantapaisia tuloksia kuin vuonna 2013. Lisänä siinä oli polttoaineen isotooppien analyysi lähinnä nikkelin (Ni) ja litiumin (Li) osalta ennen ja jälkeen testin. Tulokset viittaavat isotooppien osuuksien suuriin muutoksiin.


title: Kylmäfuusio

text: Andrea Rossin E-Cat ei ole nykyfysiikan mukaan uskottavaa teknologiaa ja Luganon testiraportti on monien mielestä osoittautunut epäluotettavaksi.


title: Kylmäfuusio

text: 25. elokuuta 2015 yhdysvaltalainen patenttitoimisto USPTO myönsi ensimmäisen patentin (US9115913B1) Andrea Rossin E-Cat-teknologialle.


title: Kylmäfuusio

text: Vuonna 2009 kalifornialaisen SPAWAR-tutkimuslaitoksen Pamela Mosier-Boss ja hänen kollegansa kertoivat havainneensa kokeessaan korkeaenergisiä neutroneita, joiden he uskovat olevan peräisin deuteriumin ja tritiumin fuusiosta.


title: Kylmäfuusio

text: Tämänhetkinen fysiikan tuntemus ei väitä, että fuusioreaktiota ei voitaisi aikaansaada myös muilla keinoin kuin korkeassa lämpötilassa. Keskeisin kysymys onkin, saavutetaanko muilla menetelmillä riittävää hyötysuhdetta reaktion ylläpitämiseen käytetyn energian ja siitä saatavan energian välillä. Tähän mennessä hyötysuhde on ollut huono.


title: Kylmäfuusio

text: Erityyppisiä kylmäfuusiotekniikoita:


title: Ainut

text: Ainut ovat alkuperäiskansa, joka asuu pääasiassa Japanissa ja vähemmässä määrin Venäjällä. Historiallisesti heitä asui Japanin pohjoissaarella Hokkaidōlla, Kuriileilla ja Sahalinilla. Valtaosa heistä on kuitenkin sulautunut muuhun väestöön. Ainujen alun perin puhuma ainun kieli on lähes hävinnyt. Ainujen määrästä ei ole täysin luotettavia arvioita. Vuonna 1999 heitä laskettiin Hokkaidōlla yhteensä 23 767. Toisten arvioiden mukaan heitä olisi 30 000–50 000.


title: Ainut

text: Ainujen ja ainun kielen alkuperästä ei ole luotettavia tietoja. Heitä on usein pidetty Japanin Jōmon-kautisten asukkaiden jälkeläisinä. Ainujen omassa keskuudessa on säilynyt perimätieto ("Yukar"), jonka mukaan ainut olisivat asuneet alueella "satatuhatta vuotta ennen kuin Auringon Lapset saapuivat."


title: Ainut

text: Uudemmat tutkimukset viittaavat siihen, että historiallinen ainukulttuuri olisi syntynyt ohotalaisen kulttuurin sulautuessa yhteen Satsumonin kanssa, joka on yksi Japanin saariston vanhoista arkeologisista kulttuureista ja jonka on katsottu kehittyneen Jōmon-kulttuurista. Jōmon-kautiset elinkeinot olivat pääasiassa kalastaminen, metsästys ja keräily.


title: Ainut

text: Ainuilla on usein vaaleampi ihonväri ja runsaampi karvoitus kuin tyypillisillä japanilaisilla tai muilla Itä-Aasian kansoilla. Näiden piirteidensä vuoksi heitä on ennen yleisesti pidetty europidiseen rotuun kuuluvana saarekkeena keskellä mongolidisen rodun valta-aluetta. Viimeaikaiset DNA-tutkimukset ovat kuitenkin osoittaneet, ettei heitä voida pitää nykyisten eurooppalaisten geneettisinä lähisukulaisina. Cavalli-Sforza on sijoittanut heidät "koilliseen ja itäaasialaiseen" geneettiseen klusteriin.


title: Ainut

text: Mark J. Hudson, Nirhikyushun yliopiston antropologian professori, on väittänyt, että pleistoseenikaudella Japanin asutti "protomongolidinen" väestö, joka kehitti Jōmon-kulttuurin ja jonka piireet ovat yhä nähtävissä ainuissa ja Riukiusaarten asukkaissa. Jōmon-kansalla oli europidien kanssa yhteisiä fyysisiä piirteitä, mutta Bracen mukaan he ovat geneettisesti oma ryhmänsä. Margaret Sleeboom-Faulkner Sussexin yliopiston antropologian laitokselta totesi, että Kanzō Umehara katsoi ainujen ja riukiulaisten "säilyttäneen protomongoloidiset piirteensä". Nykyään pidetäänkin todistettuna, että ainut ovat läheisempää sukua muille itäaasialaisille kuin eurooppalaisille.


title: Ainut

text: Ainut liitettiin pitkään emisheihin, jotka asuivat Japanin saarilla ennen niin sanottuja ”varsinaisia japanilaisia” eli yamatolaisia. Emishi-nimitys viittaa barbaareihin. Emishit esiintyvät japanilaisessa historiankirjoituksessa 700-luvulta 1100-luvulle. Yamato-valtio levitti valtaansa Honshūn pohjoisosiin ja ajoi samalla emishit pohjoiseen ja lopulta Hokkaidōn saarelle saakka. Nykykäsityksen mukaan emishit poikkesivat kuitenkin monella tapaa Hokkaidōn alkuperäisväestöstä. Emishit esimerkiksi viljelivät riisiä ja kasvattivat hevosia. Kumpaakaan tapaa ei tunnettu samaan aikaan Hokkaidōlla. Ainuja on kuitenkin selvästi asunut Honshūn saarellakin. Sen pohjoisimmassa kärjessä on ainun kielestä johdettuja paikannimiä, ja siellä on asunut ainuyhteisöjä, jotka hävisivät vasta 1600-luvulla.


title: Ainut

text: Koko Honshū tuli 1200-luvulle mennessä kiinteäksi osaksi Japanin keskiaikaista valtiota. Suunnilleen samoihin aikoihin Hokkaidōlla kehittyi kiinteämpi ja selvästi ainulainen kulttuuri, joka korvasi niin sanotut Satsumonin ja Ohotskin kulttuurit. Lopputuloksena oli kulttuuri, jossa oli vaikutteita molemmista. Yksi vaikutteista oli karhun seremoniallinen merkitys, joka oli peräisin Ohotoskin kulttuurista. Hokkaidōn ainut poikkesivat kielellisesti ja kulttuurillisesti Kuriileilla ja Sahalinilla asuneista ainuista, vaikka kuuluivatkin selvästi samaan ryhmään. Ainuja oli alun perin ehkä noin 40 000, ja he elivät pääasiassa metsästyksellä, kalastuksella ja keräilyllä. Hokkaidōlta tunnetaan historiallisesti vain pienimuotoista maataloutta. Ainut eivät missään vaiheessa eläneet kokonaan eristyksissä, vaan heidän kauttaan kulki kauppaa Siperiasta Japaniin ja päinvastoin.


title: Ainut

text: Japanilaiset levittäytyivät hitaasti pohjoisemmaksi, ja 1400-luvulla eteläisen Hokkaidōn Oshiman niemimaalle muodostui useita kauppayhdyskuntia. Hokkaidōlle päätyi kauppiaiden lisäksi myös karkotettuja rikollisia ja sotaa pakenevia japanilaisia. Ainut tunnettiin tuolloin nimellä "Ezo" ja Hokkaidō nimellä "Ezogashima". Japanilaiset tunnettiin puolestaan kirjallisuudessa nimellä "Wajin". Japanilaiset kauppiaat saivat ainuilta luonnontuotteita, ja ainut saivat esimerkiksi rautaa ja riisiä. Vuonna 1456 japanilaisten ja ainujen välit kiristyivät yhteenottoon saakka, kun japanilainen seppä tappoi riidan jälkeen kahakassa ainun. Seuraavana vuonna ainupäällikkö Koshamain tuhosi Hokkaidōn japanilaissiirtokunnat kahta lukuun ottamatta. Yhteenotot jatkuivat lähes sadan vuoden ajan. Japanilaiset hyödynsivät sodankäynnissään ainujen perinteistä tapaa ratkaista kiistat neuvotteluilla ja lahjuksilla. Neuvotteluihin kutsuttiin ainujen johtajia, jotka väijytettiin ja tapettiin. Sota loppui Kakizakin suvun saadessa johtavan aseman Hokkaidōn japanilaisten keskuudessa. Vuonna 1551 Kakizaki Suehiro solmi rauhan ainujen ja japanilaisten välille. Tuolloin sovittiin muun muassa kauppatuottojen jaosta ainujen ja japanilaisten kesken. Kakizakin suku sai monopoliaseman kaupassa ja pienen alueen Hokkaidōn eteläosassa.


title: Ainut

text: Kakizakin suku muutti vuonna 1599 nimensä Matsumaeksi. Heidän alueensa liitettiin Tokugawa-shōgunaattiin virallisesti vuonna 1604, mutta heidän valtaansa alueillaan oli heikennetty jo aiemmin. Matsumaet jatkoivat shōgunaatin vasalleina. Matsumaeiden eteläisen alueen ulkopuolinen Hokkaidō tunnettiin sittemmin nimellä "Ezochi", eli ”Ainujen maa”. Saadakseen tiukemman otteen alueen kaupankäynnistä Matsumaet perustivat ainujen maille kauppa-asemia, jotka tunnettiin nimellä "akinaiba". Kauppa-asemien johdosta ainujen aiemmin harjoittama suora kauppa Honshūlle loppui käytännössä kokonaan. Kauppa kehittyi edelleen siten, että ainuista tuli riippuvaisempia japanilaisista tuotteista, mutta samaan aikaan japanilaiset kauppiaat pyrkivät kasvattamaan tuottojaan esimerkiksi pienentämällä riisiannosten kokoa. Myös jotkut ainut hyötyivät kaupasta, ja kaupalla rikastuneet päälliköt saivat aiempaa suurempia alueita hallintaansa. Kehitys johti ainujen sisäisiin yhteenottoihin. Yksi niistä oli vuonna 1669 alkanut Shakushainin sota, jossa ainujen sisäiset kiistat laajenivat lopulta sodaksi japanilaisia vastaan. Matsumae-klaanin monopolin murtamiseen tähdännyt sota päättyi japanilaisten voittoon.


title: Ainut

text: Ainujen tappion seurauksena useat itsenäiset ainuyhteisöt päätyivät japanilaisten valtaan. Matsumaet laajensivat kaupankäyntiään Hokkaidōlla sekä Kuriileille ja Sahalinille saakka. 1700-luvun alusta lähtien velkaantuneiden Matsumaeiden monopoliasema alkoi murtua, kun muualta tulleet kauppiaat ottivat haltuunsa rannikon kauppapaikkoja. Matsumaet kuitenkin perivät kauppiailta veroja ja lainoja, joita ei usein maksettu takaisin. Maksujen kasvaessa kauppiaat etsivät uusia tulonlähteitä, ja yksi niistä oli kalastus. Kalan kysyntä kasvoi, koska sitä käytettiin lannoitteena pääsaarilla. Kalastusasemille otettiin töihin ainuja, joita kohdeltiin usein huonosti. Olosuhteet sytyttivät viimeisen ainukapinan vuonna 1789, jolloin ainut tappoivat 71 japanilaista Kunashirissä ja Nemurossa. Japanilaiset kukistivat kapinan ja mestasivat 37 ainujohtajaa.


title: Ainut

text: Venäläisten tulo alueelle 1700-luvun lopulla johti Hokkaidōn liittämiseen kiinteästi Japaniin. Suomalaistaustaisen Adam Laxmanin johtama retkikunta saapui vuonna 1792 Nemuroon ja ehdotti kauppayhteyksien avaamista. Japanilaiset huolestuivat venäläisten levittäytymisestä ja liittivät koko Hokkaidōn Japaniin. Shōgun lähetti vuonna 1798 retkikuntia Hokkaidōlle, Kuriileille ja Sahalinille. Koko alue oli shōgunin vallassa vuoteen 1807 mennessä. Shōgunin vallan aikana pyrittiin esimerkiksi puuttumaan pahimpiin vääryyksiin ainujen ja japanilaisten välisessä kaupassa. Ainuja pyrittiin myös sivistämään, mikä japanilaisille tarkoitti japanilaistamista. Kun venäläisvaaran katsottiin vähentyneen vuonna 1821, valta palautettiin Matsumae-klaanille. Japanilaistamisesta luovuttiin, ja ainuista tuli pakkotyövoimaa. Lisäksi Hokkaidōlle alkoi muuttaa enemmän japanilaisia siirtolaisia.


title: Ainut

text: Meiji-kaudella Hokkaidō sai nykyisen nimensä ja vanha "Ezochi"-nimi jäi historiaan. Saaresta tuli Japanin sisäinen siirtomaa vuonna 1869, ja siirtolaisuutta kannustettiin yhä enemmän. Luonnonvarojen hyödyntäminen vapautettiin. Ainut olivat riippuvaisia kauriista ja lohista. 1880-luvulla ainuyhteisöjä siirrettiin pois arvokkaammilta alueilta reservaattien kaltaisille alueille. Pakkosiirtoja toteutettiin Hokkaidōn lisäksi Kuriileilla ja Sahalinilla. Vuosisadan lopussa ainuja oli noin 17 000, ja he muodostivat enää 2 % Hokkaidon väestöstä. Ainuja pidettiin sosiaalidarvinismin hengessä kuolevana rotuna, ja Hokkaidōn kehitystä esimerkkinä japanilaisen rodun ylivertaisuudesta. Jotkut ainut kouluttautuivat, lähinnä lähetyssaarnaajien avustuksella, ja heistä tuli yhteisöjensä johtajia. Koulutettujen ainujen, kuten Iboshi Hokutōn, Chiri Yukien ja Ega Torazōn tavoitteena oli kehittää ainuista keisarin uskollisia alamaisia. Ainut muodostivat useita seuroja, joista tärkein oli vuonna 1930 perustettu Ainu kyōkai.


title: Ainut

text: Japani hävisi toisessa maailmansodassa vuonna 1945, ja vuoden 1946 perustuslaki takasi ensi kertaa kansalaisoikeudet ja -vapaudet. Miehityksen päätyttyä vuonna 1952 alkoi Japanin taloudellinen nousu. Ainujen tilanne ei kuitenkaan paljolti muuttunut. Ainuja syrjittiin esimerkiksi työelämässä, avioliitoissa ja kouluissa. Vähäinenkin ainutausta riitti syrjintään. Syrjinnän vakavuus vaihteli alueellisesti. Monet ainut muuttivat Japanin pääsaarille syrjintää pakoon. Osan elinkeinona oli vanhojen tapojen esittäminen turisteille.


title: Ainut

text: Ainujen asema alkoi muuttua 1960-luvun poliittisen radikalisoitumisen myötä. 1970-luvulla ainuongelman ratkaisun puolesta tehtiin terrori-iskuja. Tekijät olivat lähes aina japanilaisia. Aktivistit yrittivät muuttaa kuvaa ainuista kuolevana rotuna. Ainuliikkeen tärkeä tekijä oli Utari kyōkai, jonka juuret ovat 1930 perustetussa Ainu kyōkaissa. Ainuja ei pitkään tunnustettu virallisesti vähemmistöksi. Yksi syy tähän on saattanut olla rajakiista Venäjän kanssa Kuriileilla. Ainut saivat virallisesti alkuperäiskansan aseman vuonna 2008.


title: Ainut

text: Ainujen määrästä ei ole täysin luotettavia arvioita. Vuonna 1999 heitä laskettiin Hokkaidōlla yhteensä 23 767. Toisten arvioiden mukaan heitä olisi 30 000–50 000. Venäjän vuoden 2010 väestönlaskennassa ainuja oli 109.


title: Ainut

text: Perinteinen ainukulttuuri on nykyisin pitkälti hävinnyt. Ainut elävät pitkälti samaan tapaan kuin japanilaisetkin: he pukeutuvat samoin, syövät samaa ruokaa ja käyvät samoja kouluja. Perinteisestä ainukulttuurista tiedetään historiallisten lähteiden ja perimätiedon kautta.


title: Ainut

text: Ainut elivät pienissä kyläyhteisöissä, nimeltä "kotan". Ne sijaitsivat usein lähellä jokia, joilla miehet kävivät metsästämässä. "Kotanilla" oli päämies, jonka alaisuudessa saattoi olla useita kyliä. Yhdessä kylässä oli kolmesta pariinkymmeneen taloa, joissa jokaisessa asui yksi ydinperhe. Kylät olivat pääasiassa kiinteitä, joskin joskus kylän jäsenet siirsivät kylän paremmalle paikalle. Talot olivat suorakulmaisia. Niissä oli pieni eteinen ja yksi suuri huone, jonka keskellä sijaitsi tulipesä. Savu pakeni katon aukosta. Lattia peitettiin useilla kerroksilla osmankäämiä ja erilaisia ruokoja. Kerrostuksen ansiosta lämpö levisi tulipesästä koko lattian alueelle. Asunnon itäpuolinen seinä jätettiin usein tyhjäksi uskonnollisia esineitä lukuun ottamatta. Samalla seinällä sijaitsi ikkuna, joka päästi jumaluudet sisään asuntoon. Ovet tehtiin kankaasta. Varsinaisia huonekaluja ei ollut. Talvisin lämmön pitämiseksi sisällä seinien ulkopuolelle saatettiin kasata maata.


title: Ainut

text: Metsästys ja kalastus olivat tärkeitä elinkeinoja. Metsästys oli pääasiassa miesten työtä. Talvisin he saattoivat usein asua kuukausia tilapäisissä asumuksissa metsästysmailla. Ainut metsästivät mm. karhuja ja kauriita sekä jäniksiä, lintuja ja muuta pienriistaa. Etenkin keväisin metsästyksen tavoitteena oli saada talvella paksuuntuneita turkkeja. Ainut metsästivät jousilla ja nuolet myrkytettiin ukonhattujen juuresta saadulla akonitiinilla. Näin tapettu eläin saatettiin syödä, kun liha nuolen ympäriltä poistettiin. Metsästyksessä käytettiin apuna koiria, jotka ovat sukua nykyiselle hokkaidorodulle. Kaloista tärkein oli lohi, jota pyydettiin erityisillä nuijilla. Lisäksi ainuilla oli erilaisia kalanpyydyksiä. Lohenpyydystys ajoittui syksyyn, jolloin lohet nousivat merestä jokiin. Suullisen perinteen mukaan kalastusta harjoitettiin myös merellä. Kuriileilla ja Sahalinilla pyydettiin laajemmassa mittakaavassa hylkeitä ja muita merinisäkkäitä. Kauppaa harjoitettiin japanilaisten lisäksi myös kiinalaisten ja venäläisten kanssa. Naiset osallistuivat metsästykseen ja kalastukseen jossain määrin, etenkin talvisin.


title: Ainut

text: Ainunaiset tekivät vaatteet. Vaatteita tehtiin lähinnä eläinten nahoista, joskin kaupankäynnillä hankittiin vaatteita myös muualta. Vaatetukseen saatettiin käyttää nisäkkäiden ohella myös kalojen nahkoja ja Kuriileilla merilintujen höyheniä. Vaatetuksen kokoamiseen käytettiin kaarnaa ja ruohoja. Kaarnasta käytettiin vaatetuksen tekoon vain sen sisempi osa. Siitä saatiin vaatteisiin kelpaavaa kuitua ensin liuottamalla sitä viikkojen ajan ja sitten pesemällä ja kuivaamalla. Kauppatavarana saatu puuvilla yleistyi myöhään vaatteiden teossa. Seremonioissa sekä naiset että miehet käyttivät suuria korvakoruja. Lisäksi naiset käyttivät kaupankäynnillä muualta hankittuja kaulakoruja. Miesten seremonia-asuun kuului päähine, jollaisia käytetään seremonioissa edelleen. Näyttävä osa ainujen perinnettä olivat naisten tatuoinnit. Niistä ehkä huomattavin oli huulia ympäröinyt tatuointi, jolla huulista tuli suuremman näköiset. Tatuoinnin tarkoituksena oli estää pahojen henkien pääsy ruumiiseen suun tai sierainten kautta. Naiset ottivat tatuointeja myös käsiinsä. Ensimmäiset tatuoinnit saatettiin ottaa jo 7-vuotiaana ja niitä viimeisteltiin ajan kuluessa. Tatuoinnit tehtiin veitsellä.


title: Ainut

text: Ainujen perinteiseen uskontoon kuuluivat useat eri jumaluudet ("kamui"), kuten esimerkiksi eri eläimet, kasvit, luonnonilmiöt ja mineraalitkin. Jotkin jumaluuksista olivat hyviä ja jotkin pahoja. Ainujen uskonnon ehkä huomattavin osa oli karhuun liitetyt rituaalit. Karhuseremonia tunnettiin nimellä "iyomante". Siihen kuului karhunpennun tappaminen. Karhunpentu vangittiin ensin luonnosta, ja sitä kasvatettiin sen jälkeen kylässä noin puolentoista vuoden ajan. Joidenkin tietojen mukaan naiset saattoivat imettää sitä. Varsinainen seremonia pidettiin yleensä talvella, kun aikaa oli ruuan hankkimisen ohella. Karhua pidettiin ensin häkissä, ja yksi miehistä tanssi, lauloi ja rukoili. Hän päästi karhun häkistä, jonka jälkeen sitä ammuttiin tylpillä nuolilla, joiden takia karhu ensin vimmastui ja lopulta väsyi. Lopulta karhu sidottiin tolppaan ja kuristettiin. Koko seremonian tarkoituksena oli lähettää karhun henki takaisin taivaaseen, josta se oli tullut maan päälle. Ainujen uskontoon eivät kuuluneet varsinaiset uskonnolliset rakennukset. Tosin kylän päällikön talolla, joka oli hieman muita suurempi, saattoi olla jotain uskonnollista käyttöä.


title: Ainut

text: Ainun kielellä oli alun perin useita murteita Hokkaidōlla, Sahalinilla ja Kuriileilla. Kielessä oli rakenteellisia yhteyksiä japanin kieleen, mutta tutkijat eivät ole varmasti pystyneet sanomaan, johtuuko tämä varsinaisesta sukulaisuussuhteesta kielten kesken, vai pelkästään pitkäaikaisesta kanssakäymisestä. Japanista lainattuja sanoja ovat muun muassa jumaluutta tarkoittava "kamui" (jap. "kami") ja "umma" (jap. "uma" eli hevonen). Vastaavasti japanin kielessä on muutamia lainasanoja ainusta, kuten poroa tarkoittava sana "tonakai" (ainuksi "tunakkay"). Monet paikannimet etenkin Hokkaidōlla ovat ainutaustaisia. Tavallisessa elämässä ainun kielellä on enää hyvin vähän merkitystä, tosin sitä on yritetty pelastaa esimerkiksi tarjoamalla kielikursseja.


title: Ainut

text: Ainun kieli on lähes hävinnyt ja sillä oli vuoden 2007 arvion mukaan vain 10 puhujaa. Kieltä sujuvasti puhuvat ovat yli 80-vuotiaita.


title: Hortensia MacAnkka

text: Hortensia MacAnkka on Walt Disneyn luomassa eläinmaailmassa Roope Ankan nuorempi sisar ja Aku Ankan äiti.


title: Hortensia MacAnkka

text:
Kun Roope lähti Amerikkaan 1880, Hortensia oli vasta untuvikko. Juuri ennen kuin Roope lähti matkaan, Hortensia sanoi ensimmäiset "selvät" sanansa: "– Heippa, Rrpe". Sitä ennen Hortensia osasi sanoa vain ”glxblt”.
Hortensia pääsi mukaan kuvaan täydellä teholla vasta vuonna 1902, jolloin hän muutti Roopen ja isosiskonsa Matildan McAnkan kanssa Amerikkaan, Calisotan osavaltioon pieneen kylään, jota kutsuttiin Ankkalinnaksi.


title: Hortensia MacAnkka

text: Melkein heti saavuttuaan Ankkalinnaan Hortensia kohtasi Aaron Ankan, josta tuli hänen puolisonsa sekä Akun ja Dellan isä. Avioliiton jälkeen Hortensia vaihtoi sukunimensä Ankaksi. Ihastumisen syy saattaa olla molempien tulinen temperamentti.


title: Hortensia MacAnkka

text: 1909 Hortensia ja Matilda lähtivät ilkeäksi muuttuneen Roopen kanssa maailmalle, mutta saivat todella pettyä tähän "uuteen" Roopeen. Siskokset palasivat pian takaisin Ankkalinnaan ja Roope jatkoi maailmoilla matkaamista yksin.


title: Hortensia MacAnkka

text: Viimeksi Hortensiasta kuultiin 1930, jolloin Roope palasi edellä mainitulta maailmanmatkaltaan. Aku ja hänen siskonsa Della (Tupun, Hupun ja Lupun äiti) olivat jo syntyneet. Aku oli perinyt äitinsä luonteen. Roopen tympeyden johdosta Hortensia, Aaron, Matilda, Aku ja Della lähtivät Ankkalinnasta eikä Hortensiasta ole kuultu mitään sen jälkeen.


title: Melisma

text: Melisma (kreikan sanasta "melos", sävel) on laulumusiikissa sävelkulku ja siihen liittyvä tekniikka, jossa yhdellä tavulla lauletaan useampi eri sävel. Tähän tyyliin laulettua musiikkia kutsutaan "melismaattiseksi". Sen vastakohta on "syllabinen" laulu, jossa jokaista säveltä vastaa yksi tavu.


title: Melisma

text: Melismaattinen laulutapa on tyypillinen useille orientaalisille musiikkikulttuureille ja keskiaikaiselle laululle. Termiä käytetään usein gregoriaanisen kirkkolaulun yhteydessä, mutta sitä voidaan käyttää mistä tahansa musiikkilajista puhuttaessa, esimerkiksi barokin musiikissa tai myöhemmän ajan gospelissa.


title: Melisma

text: Ensimmäiset tiedot nuotteihin kirjoitetusta melismasta ovat noin vuodelta 900 jaa. Sitä käytettiin tällöin gregoriaanisessa laulussa tietyissä messun osissa. Erityisesti graduaali ja halleluja-osat olivat tyypillisen melismaattisia.Aretha Franklinia pidetään nykymusiikin yhtenä melismaattisen laulun parhaista edustajista. Melismojen käyttö on yleistä myös nykypäivän popmusiikissa. Muun muassa Tori Kelly, Whitney Houston, Mariah Carey, Beyoncé Knowles ja Christina Aguilera käyttävät runsaasti korusäveliä korostamaan äänenkäyttötekniikkaansa.


title: ATI Technologies

text: ATI Technologies oli kanadalainen näytönohjainvalmistaja, joka tunnettiin Radeon-piireistään. Yritys oli yksi maailman suurimmista näytönohjainvalmistajista. Prosessorivalmistaja AMD osti ATI Technologiesin vuonna 2006.


title: ATI Technologies

text: ATI:n perustivat vuonna 1985 neljä Kiinasta ja Hongkongista peräisin olevaa maahanmuuttajaa nimellä Array Technologies Incorporated. Aluksi yhtiö valmisti alihankintana grafiikkapiirejä tietokonevalmistajille, kuten IBM:lle. Vuonna 1987 yhtiö alkoi markkinoida omia näytönohjaimiaan, joiden nimeksi tuli "ATI EGA Wonder" ja "ATI VGA Wonder".


title: ATI Technologies

text: Vuonna 1991 ATI esitteli ensimmäisen kiihdytetyn grafiikkapiiriinsä, ATI Mach 8:n. Se oli klooni IBM:n 8514/A-näytönohjaimesta. Vuonna 1992 esiteltiin "ATI Mach 32", joka oli 32-bittinen kiihdytetty näytönohjain. Siinä oli yksi tai kaksi megatavua näyttömuistia, 64-bittinen muistiväylä sekä rajallinen tuki VESA BIOS Extensionsille. Kortti oli saatavana ISA-, EISA-, VLB- ja PCI-väylään. Vuonna 1994 esiteltiin 64-bittinen kiihdytetty "ATI Mach 64" -näytönohjain. Se oli saatavilla jopa 8 megatavun näyttömuistilla.


title: ATI Technologies

text: Vuonna 1996 esiteltiin ATI Rage -sarja. Se perustui aluksi ATI Mach 64 -näytönohjaimeen, mutta siihen oli lisätty ajankohtaiseksi tulleita 3D-kiihdytysominaisuuksia.


title: ATI Technologies

text: Vuonna 2000 Rage sai väistyä Radeonin julkaisun myötä. Yritys teki korttinsa itse aina Radeon 8500 -kortteihin asti. Nykyisin ATI on omaksunut Nvidian taktiikan ja myy piirinsä muille yhtiöille, jotka kokoavat kortit ja myyvät ne eteenpäin. Syy taktiikan muutokseen oli korttien kasvava kysyntä, jota ATI ei kyennyt itse tyydyttämään. Tällä hetkellä ATI käy taistelua Nvidiaa vastaan johtavan markkina-aseman saamiseksi takaisin.


title: ATI Technologies

text: Radeon oli ATI:n ensimmäinen näytönohjain, joka kykeni haastamaan pelinopeudessa Nvidian GeForce-kortit. Radeon ei pärjännyt aluksi pelinopeudessa GeForce-piireille, mutta sen kuvanlaatu oli Matroxin pelikäyttöön sopimattomien korttien veroinen.


title: ATI Technologies

text: Kolmannen sukupolven Radeon 9700 -piirin julkaisu käänsi pelikorttien nopeustaistelun ATI:n eduksi Nvidian painiskellessa teknisten ongelmien kanssa. Myöhemmin 9700- ja 9500-piirit korvattiin kellotaajuuspäivitetyillä 9800- ja 9600-piireillä, jotka ovat käytännössä poistuneet markkinoilta.


title: ATI Technologies

text: ATI:n seuraavan sukupolven huippukortit olivat nimeltään X800 XT, ja PE (Platinum Edition). Platinum Editionissa erona oli XT-mallia korkeammat kellotaajuudet muisteille ja GPU:lle, mikä paransi suorituskykyä ja lämmöntuottoa.


title: ATI Technologies

text: Toukokuussa 2007 ATI toi markkinoille R600-sarjan huippukortin, joka tunnetaan nimellä 2900 XT. Siinä oli uudistuksena muun muassa tuki DX10-tekniikalle.


title: ATI Technologies

text: Saman vuoden joulukuussa AMD toi markkinoille HD 3000 -mallisarjan, joka pärjäsi paremmin Nvidian tuotteita vastaan etenkin hinta-laatusuhteessa.


title: ATI Technologies

text: 18. kesäkuuta 2008 AMD julkaisi HD 4000 -tuotesarjan, jonka kärkinimenä toimi kahta RV770-ydintä ja GDDR5-muistia käyttävä HD 4870X2 kahden teraFLOPin laskentateholla. Sarja tunnetaan koodinimellä Radeon R700.


title: ATI Technologies

text: Vuonna 2008 Nvidia ilmoitti olevansa halukas auttamaan ATI:tä PhysX-fysiikkakiihdyttimen toimimaan saattamiseksi ATI:n näytönohjaimilla. AMD kuitenkin ryhtyi yhteistyöhön Intelin omistaman Havok-yhtiön kanssa.


title: ATI Technologies

text: AMD:n HD 5000 -tuotesarja julkaistiin 23. syyskuuta 2009. Tuotesarjan näytönohjaimet valmistettiin 40 nm -prosessilla TSMC:n tuotantolinjoilla Taiwanissa. Kuten HD 4000 -tuotesarjassakin, käytettiin näytönohjaimissa GDDR5-muistia. Kysessä oli ensimmäinen täysin DirectX 11 -teknologiaa tukeva näytönohjainsarja. Tuotesarja tunnetaan myös (Radeon) R800 -nimellä.


title: ATI Technologies

text: Yhdysvaltalainen AMD (Advanced Micro Devices) ilmoitti 24. heinäkuuta 2006 ostavansa ATI:n. ATI Technologies siirtyi AMD:n omistukseen 25. lokakuuta 2006. Toukokuussa 2009 julkaistussa lehdistötiedotteessa AMD ilmoitti, että ATI-tuotenimi tulee jäämään pois käytöstä. Vuonna 2010 viimeisellä neljänneksellä ilmestynyt HD 6000 -sarja julkaistiin AMD:n eikä enää ATI:n nimikkeen alla.


title: AMD Athlon

text: Athlon on AMD:n suunnitteleman ja valmistaman suoritinsarjan tuotemerkki. Suoritinta kutsuttiin K7:ksi sen tuotekehityksen aikana, mutta julkaisun yhteydessä nimeksi valittiin Athlon. Athlonia kutsuttiin myös ensimmäiseksi seitsemännen sukupolven x86-suorittimeksi, vaikka tosiasiassa siinä ei ollut mitään merkittävää uudistusta Intelin P6-suoritinytimeen nähden; se vain toimi hieman nopeammin. Suoritin oli ensimmäinen, joka säilytti pitkän aikaa suorituskykyetumatkansa Intelin vastaavaan suorittimeen.


title: AMD Athlon

text: AMD jatkoi Athlon-sarjaa AMD Athlon 64:llä, joka on 64-bittinen kahdeksannen sukupolven suoritin. Athlon 64 perustuu AMD64-teknologiaan.


title: AMD Athlon

text: K7:n käskydekoodausyksikkö lukee sisäänsä x86-käskyjä, mutta ei suorita suurinta osaa niistä suoraan vaan pilkkoo ne pienemmiksi mikro-operaatioksi, jotka suoritin sitten suorittaa.


title: AMD Athlon

text: Suoritin kykenee vaihtamaan käskyjen suoritusjärjestystä hyödyntääkseen tehokkaammin laskentayksiköitään sekä keksiäkseen tekemistä tilanteissa, joissa jonkun käskyn suoritus vie kauan. Maksimissaan K7 kykenee suorittamaan kolme käskyä samassa kellojaksossa.


title: AMD Athlon

text: Suoritin kykenee tulkitsemaan kuusi x86 käskyä kellojaksossa.


title: AMD Athlon

text: Suorittimella on keskipitkä 10-vaiheinen liukuhihna kokonaisluvuille sekä 15-vaiheinen liukuluvuille. Suorittimen tullessa markkinoille tämä oli melko pitkä, vain Intelin P6-pohjaisissa suorittimissa (Pentium III ja Celeron) oli hiukan pidempi liukuhihna, tosin Athlon kykeni silti toimimaan Pentium III:sta suuremmalla kellotaajuudella.


title: AMD Athlon

text:
K7:n liukulukuyksikkö oli aikanaan ylivoimaisesti nopein PC-suorittimissa; se oli liukuhihnoitettu toisin kuin edeltäjänsä AMD K6:n, jolloin joka kellojakso pystyttiin aloittamaan uuden käskyn suoritus, vaikka edellinen ei olisikaan valmistunut, ja lisäksi K7 pystyi suorittamaan myös useampaa liukulukulaskuoperaatiota rinnakkain,
laskemaan samalla kellojaksolla sekä yhteen- että vähennyslaskun ja lisäksi lataamaan dataa muistista. Intelin P6-pohjaiset suorittimet pystyivät suorittamaan yhteen- ja vähennyslaskun vuoronperäisillä kellojaksoilla, tai yhteenlaskun joka kellojaksolla, muttei molempia yhtä aikaa. Myös P6 pystyi lataamaan dataa yhtä aikaa laskuoperaatioiden kanssa.


title: AMD Athlon

text: K7:n L1-välimuistit olivat myös verraten suuria; erilliset 64 kilotavua sekä käskyille että datalle. Välimuistin assosiatiivisuus oli kuitenkin vain 2-tie, mikä jonkin verran huononsi sen osumatarkkuutta. Datavälimuisti oli kaksoisportattu, mikä mahdollisti kahden arvon lukemisen suorittimelle yhtä aikaa, mihin P6 ei kyennyt.


title: AMD Athlon

text: Väylänä suoritin käytti DECin Alpha 21264(EV6)-suoritinta varten kehittämää väylää. Suorittimet eivät kuitenkaan olleet keskenään kantayhteensopivia; Digital käytti Alphoissaan selvästi isompaa prosessorikorttia, jonka liitäntä oli erilainen. Lisäksi AMD käytti väylää pienemmällä kellotaajuudella kuin DEC. Väylä oli kaksoiskellotettu eli se pystyi siirtämään dataa kaksi kertaa kellojaksossa; sekä nousevalla että laskevalla kellonreunalla, minkä takia väylänopeus on joissain yhteyksissä ilmoitettu kaksinkertaiseksi sen todellisesta kellotaajuudesta.


title: AMD Athlon

text: Kun AMD julkaisi Athloninsa kesäkuun 1999 lopulla, sen kellotaajuus oli 600 MHz ja suoritin käytti Slot A -kantaa, joka oli 180° käännetty Slot 1-kanta. Suoritinta valmistettiin 250 nm:n prosessilla. L1-tason välimuistia suorittimessa oli 128 kt ja 512 kt:n L2-välimuisti oli suorittimen piirilevyllä ja toimi ensimmäisissä malleissa puolella ytimen kellotaajuudesta. Tähän ensimmäiseen K7-ytimeen pohjautuvia Athloneita oli saatavilla 700 MHz asti.


title: AMD Athlon

text:
Uudemmalla 0,18 µm valmistustekniikalla valmistettu malli oli koodinimeltään K75. Ensimmäisissä malleissa L2-välimuisti oli hidastettu toimimaan 40 %:lla ytimen kellotaajuudesta, koska riittävän nopeita SRAM-piirejä ei ollut saatavilla.
Viimeinen Slot A -malli toimi 1 GHz:n taajuudella, tässä L2-välimuisti toimi kolmasosalla ytimen kellotaajuudesta.


title: AMD Athlon

text: Slot A -mallisille Athloneille oli saatavilla kaksi piirisarjaa, AMD750 ja Via KX133. Kumpikaan ei tukenut uusia DDR-tyyppisiä muisteja eikä yli 64-bittistä muistiväylän leveyttä, joten suorittimen siihen aikaan verraten nopeasta DDR-tekniikkaa käyttävästä 2*100 MHz suoritinväylästä ei ollut juuri hyötyä muistien ollessa pullonkaulana.


title: AMD Athlon

text: Ulkoinen erillisillä piireillä oleva L2-muisti oli sekä suorituskykypullonkaula, että teki piirin paketoinnista kalliimpaa, joten AMD siirtyi prosessoripiirille integroituun L2-välimuistiin Thunderbird-ytimen myötä. Erillisten välimuistipiirien pois jättämisen myötä voitiin luopua myös isosta prosessorikortista, ja Thunderbird käytti uutta Socket A -suoritinkantaa. Thunderbird-pohjaiset Athlon-suorittimet sekä näiden pikkuveli Duron (koodinimeltään Spitfire) julkistettiin kesällä 2000.


title: AMD Athlon

text: Thunderbird tehtiin uudella 180 nm:n kupariprosessilla, joka mahdollisti sen kellotaajuuden nostamisen lopulta peräti 1,4 GHz:iin. Ytimen nopeudella toimivaa L2-välimuistia Thunderbirdissä oli 256 kt, ja se on 16-tiejoukkoassosiatiivista eikä sinne koskaan tallenneta samaa dataa kuin L1-välimuistiin, mikä mahdollisti sille kokoonsa nähden hyvän osumatarkkuuden. Välimuistilla oli kuitenkin verraten pitkä 20 kellojakson viive sekä vain 64-bittinen väylä L1-välimuistille, joten se oli selvästi hitaampaa kuin "Coppermine"-pohjaisen Pentium III:n L2-välimuisti.


title: AMD Athlon

text: Ensimmäiset Thunderbirdit toimivat 2x100 MHz väylänopeudella, myöhemmin julkistettiin myös malleja 2x133 MHz väylänopeudella. Thunderbirdille oli saatavilla sekä SDR SDRAM- että DDR SDRAM -käyttäviä emolevyjä; Thunderbirdin aika oli siirtymäaikaa näiden muistityyppien välillä.


title: AMD Athlon

text: Thunderbirdin seuraajaa, Palominoa, myytiin Athlon XP -nimellä. Palomino-ytimeen oli lisätty tuki SSE-käskyille sekä automaattinen datan esihaku (prefetch) keskusmuistista L2-välimuistiin. Lisäksi suorittimeen oli tehty muutama suorituskykyä parantava pikkuparannus sekä myös virrankulutusta oli saatu painettua alas ja kellotaajuutta nostettua.


title: AMD Athlon

text: Athlon XP:ssä AMD myös muutti suorittimien nimeämiskäytäntöään vaihtamalla suorittimen mallinimestä oikean kellotaajuuden mallinumeroon, jonka se väitti kertovan, kuinka nopeaa Thunderbirdiä suoritin vastaa. Yleisesti kuitenkin pidettiin selvänä, että mallinumero kertoo vastaavan Pentium 4:n kellotaajuuden.


title: AMD Athlon

text: Palomino-ydintä markkinoitiin myös nimillä "Mobile Athlon 4" sekä "Athlon MP", joista Mobile Athlon 4 oli tarkoitettu kannettaviin ja Athlon MP kahden suorittimen kokoonpanoihin. Nämä tulivat markkinoille ennen pöytäkoneisiin tarkoitettua Athlon XP:tä, mutta pienemmällä kellotaajuudella.


title: AMD Athlon

text: Alun perin Palominosta oli tarkoitus tulla myös suuremmalla L2-välimuistilla varustettu palvelinkoneisiin suunnattu malli "Mustang", mutta Mustang peruttiin, koska palvelinvalmistajat eivät vielä luottaneet AMD:hen tarpeeksi eikä suorittimelle ollut piirisarjoja, jotka olisivat mahdollistaneet yli kahden suorittimen kokoonpanot.


title: AMD Athlon

text: Myöhemmin Athlon XP:stä tehtiin uudemman valmistustekniikan malli, koodinimeltään Thoroughbred, sekä tästä isommalla 512 kt L2-välimuistilla oleva malli, koodinimeltään Barton. Nopein Athlon XP-suoritin toimi 2,2 GHz kellotaajuudella ja sen mallimerkintä oli 3200+.


title: AMD Athlon

text: Thoroughbredin myötä Athlon XP menetti johtoasemansa suorituskyvyssä Intelin Northwood-malliselle Pentium 4:lle; lyhyemmän liukuhihnan takia AMD ei kyennyt nostamaan suorittimien taajuutta yhtä nopeaa tahtia kuin Intel, ja AMD joutui myös käyttämään hitaampaa väylää, josta myös alkoi tulla pullonkaula suorittimen suorituskyvylle, vaikka sen nopeutta nostettiinkin ensin 2*133 MHz:stä 2*166 MHz nopeuteen, ja viimeisissä Barton-malleissa 2*166 MHz kellotaajuudesta 2*200 MHz kellotaajuuteen.


title: Johnny English

text: Johnny English on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut Peter Howittin ohjaama komediaelokuva.


title: Johnny English

text: Johnny Englishin hahmo pohjautuu televisiomainoksissa esiintyneeseen Rowan Atkinsonin esittämään salaiseen agenttiin. Käsikirjoittajat Neal Purvis ja Robert Wade ovat toimineet myös James Bond -elokuvien käsikirjoittajina. Elokuvalle on julkaistu jatko-osat "Johnny English – uudestisyntynyt" (2011) ja "Johnny English iskee jälleen" (2018).


title: Johnny English

text: Pääosassa on vakoojaa näyttelevä Rowan Atkinson. Hänen pitää apurinsa Boughin (Ben Miller) kanssa tutkia Britannian kruununjalokivien varkautta. Pääepäiltyinä ovat ranskalainen yrittäjä Pascal Sauvage (John Malkovich) ja Lorna Campbell (Natalie Imbruglia).


title: AMR (koodekki)

text:
AMR ("Adaptive Multi-Rate") on kolmannen sukupolven matkapuhelinverkoissa käytettävä puhekoodekki,
joka perustuu ACELP-algoritmeihin ("Algebraic Code Excited Linear Prediction").
Nimensä mukaisesti "AMR" voi käyttää kahdeksaa eri bittinopeutta, niistä kolme on yhteensopivia eri 3GPP:n osallistujien puhekoodekkien kanssa:AMR-koodekki käsittelee 20 millisekunnin mittaisia puhekehyksiä 8000
hertsin näytteenottotaajuudella.
Koodekin algoritminen viive on 27,5
millisekuntia, kompressoidessa se tutkii 7,5 millisekunnin verran
koodattavan kehyksen jälkeistä puhetta.


title: AMR (koodekki)

text:
AMR on alun perin suunniteltu GSM-verkkojen EDGE-laajennuksen
kanssa käytettäväksi. Se pystyy joustavasti sopeutumaan erilaisiin
vastaanotto-olosuhteisiin. Jos radiokanavalla on paljon häiriöitä,
virheenkorjaukseen käytettvien bittien määrää on mahdollista lisätä jos
puheen siirtoon tarvittavia bittejä voidaan samalla vähentää. Tällä
tavalla yhden tukiaseman välittämien puheluiden määrää voidaan lisätä,
puheen laatua parantaa ja puheluiden katkeamista välttää.


title: AMR (koodekki)

text:
AMR käyttää myös
puheaktiivisuuden ilmaisua ("VAD" eli "Voice Activity Detection"),
epäjatkuvaa lähetystä ("DTX" eli "Discontinous Transmission") ja
taustakohinan generointia ("CNG", "Comfort Noise Generation")
vähentämään siirrettävän tiedon määrää.


title: AMR (koodekki)

text: Katso myös AMR-WB ja AMR-WB+.


title: Glyseroli

text: Glyseroli on jäykkäjuoksuista väritöntä nestettä ja se kuuluu kolmearvoisiin alkoholeihin eli trioleihin, jotka sisältävät kolme alkoholi- eli hydroksyyliryhmää (-OH). Siitä käytetään myös nimiä "glyseriini", "1,2,3-propaanitrioli" ja "1,2,3-trihydroksipropaani". Glyseroli on rasvojen, erityisesti triglyseridien rakenneosa"."


title: Glyseroli

text: Glyseroli on myrkytön, öljymäinen, ilmasta kosteutta itseensä sitova (hygroskooppinen) ja makean makuinen neste. Sen rakennekaava on CHOH-CHOH-CHOH. Glyserolin leimahduspiste on 177 °C (o.c.) ja itsesyttymislämpötila 370 °C. Glyseroli liukenee muiden pienimassaisten alkoholien tapaan kaikissa suhteissa veteen. Aine hajoaa kuumentuessaan, jolloin muodostuu syövyttäviä höyryjä sisältäen akroleiinia (CH=CHCHO).


title: Glyseroli

text: Glyserolia käytetään esimerkiksi ihovoiteissa, hammastahnoissa ja tupakassa kosteutta sitovana aineena. Muoveissa glyseroli toimii pehmentimenä, liimoissa se estää kovettumista ja sokereissa kivettymistä.


title: Glyseroli

text: Kotioloissa glyserolia käytetään muun muassa puhallettavien saippuakuplien vahvistajana. Lisäksi räjähdysaineteollisuus käyttää sitä nitroglyserolin eli trinitroglyseriinin valmistukseen, jota saadaan kun glyseroli esteröityy typpihapon kanssa. Elintarvikkeiden lisäaineena glyserolia käytetään sakeuttamisaineena ja kosteudensäilyttäjänä ja sen E-koodi on E 422. Glyserolia myydään apteekeissa.


title: Glyseroli

text: Talvehtiville selkärangattomille glyseroli on tärkeä jäänestoaine. Jäätyessään kiteytyvä vesi rikkoo helposti solut, joten eläimet käyttävät erilaisia keinoja laskeakseen solunesteen jäätymispistettä. Lämpötilan laskiessa selkärangattomat eläimet valmistautuvat kohtaaman kylmyyden mm. lopettamalla syömisen, antamalla solunesteiden väkevöityä poistamalla vettä ja tuottamalla solunesteeseen glyserolia.


title: Glyseroli

text: Vaikka glyserolin jähmettymispiste on nollan yläpuolella, sen sekoittaminen veteen estää jääkiteiden kasvua haittaamalla vetysidosten muodostumista. Yleensä glyserolia on talveen sopeutuneilla selkärangattomilla solunesteessä muutama prosentti, mutta joillakin lajeilla on tavattu jopa 25 %:n pitoisuuksia.


title: Glyseroli

text: Soluissa glyserolin raaka-aineena toimii glykogeeni, ja sen valmistaminen jatkuu pitkin talvea. Eläimet siis sopeutuvat kylmään yhä paremmin lämpötilan laskiessa. Kun kevät koittaa, glyseroli muutetaan takaisin glykogeeniksi, joka puolestaan on hyvä energianlähde.


title: Glyseroli

text: Glyserolin kolme hydroksyyliryhmää voivat esteröityä joko orgaanisten tai epäorgaanisten happojen kanssa. Esimerkiksi rasvat ovat glyserolin ja rasvahappojen estereitä.


title: Sigtunan tuho

text: Sigtunan tuho oli 1200-luvun annaaleissa sekä "Eerikinkronikassa" kuvattu Sigtunan kaupungin tuho kesällä 1187. Kuvausten mukaan Sigtunan kaupunki poltettiin 12.elokuuta ja Uppsalan arkkipiispa Johannes sai surmansa Almarestäketsin linnan lähistöllä. Ruotsin vanhin kirjallinen teos, "Eerikinkronikka" kertoo Sigtunan hävittäjien olleen karjalaisia. Kronikka kuvaa tapahtumia seuraavasti:


title: Sigtunan tuho

text: Sigtunassa tehdyt arkeologiset kaivausten perusteella Sigtuna jatkoi kasvamistaan ja vaurastumistaan hävityksen jälkeenkin, aina 1300-luvun puoliväliin saakka. Kaupungin polttamisesta kertovaa noki- ja tuhkakerrosta ei kaivauksissa ole havaittu lainkaan.


title: Sigtunan tuho

text: "Eerikinkronikkaa" kirjoitettaessa 1320-luvulla Karjalan valloitus oli Ruotsissa ajankohtainen asia. Karjalaiset olivat tehneet vuonna 1257 sotaretken Ruotsiin ja Paavi Aleksanteri IV:n Upsalan electukselle lähettämän kirjeen perusteella kuningas Valdemar oli katkera pakanallisten karjalaisten Ruotsiin tekemästä sotaretkestä, jonka seurauksena "monia kristittyjä kuoli, haavoittui ja joutui vangeiksi". Sotaretken seurauksena Paavi antoi ristiretkijulistuksen karjalaisia vastaan. Ruotsi teki vuonna 1293 niin sanotun kolmannen ristiretken Suomeen, jonka seurauksena karjalaisten neljätoista kihlakuntaa joutuivat Ruotsin valtaan.


title: Sigtunan tuho

text: 1600-luvulla muistiin merkityn ruotsalaisen perimätiedon mukaan mukaan karjalaiset veivät sotasaaliina mukanaan Sigtunan kirkon oven, jonka sitten lahjoittivat Novgorodiin. Taru kuitenkin on perätön. Novgorodin kirkon ovi, johon perimätieto liittyy, on tutkimusten mukan valmistettu Saksan Merseburgissa.


title: Sigtunan tuho

text: Novgorodin omat kronikkatiedot eivät mainitse Sigtunan hävitystä, vaikka niissä muuten kuvataan usein ruotsalaisten kanssa käytyjä taisteluja. Kustaa Vilkuna puolestaan on spekuloinut, että hyökkäyksen syy olisi voinut olla Sigtunan kauppiaiden tunkeutuminen karjalaisten eränkäyntialueille ja lohenkalastamoille Kemijoella. Tällekään oletukselle ei löydy konkreettisia todisteita.


title: Sigtunan tuho

text: Muita mahdollisia ehdokkaita Sigtunan hävittäjiksi ovat virolaiset (varsinkin Saarenmaan asukkaat) tai Latvian alueen kuurilaiset. Näitä vaihtoehtoja tukee se, että Baltiassa asuneiden ihmisryhmien tekemistä merisotaretkistä on muutakin tietoa. 1100-luvulla Itämerellä tehtiin paljon sotaretkiä, eikä Sigtunan hävitys suinkaan ollut ainoa Ruotsin alueelle kohdistunut isku. Saarenmaa ja Kuurinmaa olivat tietysti myös paljon lähempänä Sigtunaa kuin Laatokka, jolta karjalaisten olisi pitänyt purjehtia.


title: Kovjoen museorautatie

text:
Kovjoen museorautatie on Kovjoella Uudessakaarlepyyssä Pohjanmaan maakunnassa sijaitseva museorautatie. Sen raideleveys on 600 mm, eli kyseessä on kapearaiteinen rautatie. Ratalinjan kokonaispituus on noin kaksi kilometriä. Ratalinja alkaa Suomen rataverkon varrelta, Pohjanmaan radan Kovjoen asemalta, ja jatkuu länteen kohti Uudenkarlepyyn kaupunkia. Ratalinja seuraa lakkautetun -radan pengertä. Vuosina 1987-1989 rakennettiin rata Mjökanin seisakkeelle, joka on nykyään radan puolivälissä, sillä vuonna 1995 rataa jatkettiin Åttanin asemalle, joka sijaitsee valtatien 8 alikulun länsipuolella ja joka on saanut nimensä tien mukaan. Molemmissa on sivuraide.
Mjökanin katolle sijoitettiin vuonna 2007 filmausajoa varten Åttanin suuntaan näkyvä kilpi SIKLAX.


title: Kovjoen museorautatie

text: Veturitalli on Kovjoen asemalla. Talliin kuuluu lämmitettävä osa, jossa säilytetään ja kunnostetaan liikennekalustoa, sekä isompi kylmätalli vaunuille ja kunnostuksen alkuvaiheessa olevalla kalustolle. Talli toimii samalla museona. Entisessä VR:n asemarakennuksessa on kahvila, jonka tiloihin on sijoitettu alkuperäisen vuosien 1901–1914 junan pienoismalli sekä muuta pientä museoesineistöä.


title: Kovjoen museorautatie

text: Tallin luo on sijoitettu vesiviskuri veturien vesittämistä varten sekä halkojen täydennyspaikka. Pari haloilla lastattua avotavaravaunua säilytetään liikenteen aikana kaiken varalta Mjökanin sivuraiteella.


title: Kovjoen museorautatie

text: Mjökanin seisakkeelle rakennettiin talvella 2014 uusi, omilla raiteilla varustettu varikkotalli kunnostusta odottavalle kalustolle, jota oli siihen asti jouduttu säilyttämään pressuin peitettynä ulkona, mikä ei ollut sille hyväksi. Varikkotallissa on yksi sisäänjohtava raide; kaikkiaan raiteita tulee suunnitelman mukaan olemaan neljä.


title: Kovjoen museorautatie

text:
Museorautatiellä liikennöi kolme toimintakuntoista höyryveturia ja kaksi moottoriveturia.
Ensimmäisenä paikalle saatiin Lahnuksen rautatien ykkösveturi nimeltä "Emma" ensin vuokralle ja sitten omaksi. Vuonna 1991 paikalle saapui myös entinen Ojakkalan–Olkkalan rautatien kolmosveturi, kun sen omistava Vihti-Seura teki asiasta sopimuksen.


title: Kovjoen museorautatie

text: Moottorivetureina on ajokuntoinen entinen Ojakkalan–Olkkalan rautatien Simplex-veturi, jota käytetään päivystäjäveturina sekä Jyväskylän kaupungin rakennusvirastolta ostettu KMN-dieselveturi, joka vaatii vielä huomiota osakseen.


title: Kovjoen museorautatie

text:
Vuosituhanteen vaihteen tienoilla radalle saatiin myös Linnanmäellä ollut entinen Pelson veturi.
Lasten Päivän Säätiö myi tämän veturi numero 123:n (Lokomo 1937) museokäyttöön. Veturi sai uuden numeron NJ2. Se valmistui kunnostuksesta syksyllä 2002 ja ajoi muutamia koeajoja. Liikenteeseen veturi katsastettiin kesäksi 2003. Nimekseen veturi sai "Laura".


title: Kovjoen museorautatie

text: "Emma-"veturin öljylyhdyt ovat muunnoskappaleita ja kimeä vihellin leveäraideveturista. "Laura-"veturissa ovat säilyneet sen alkuperäiset viheltimet ja kaasulyhty. "Laura"-veturissa on toistaiseksi vain pienikokoinen lubrikaattori ja jarruna vipujarru; "Emma"-veturissa on toimiva voideprässi ja höyryjarru.


title: Kovjoen museorautatie

text:
Vaunuja oli vuoden 2006 kadella liikenteessä kolme matkustajavaunua ja yksi konduktöörivaunu, lisäksi radalla oli useita avoimia tavaravaunuja ja muutamia kuuppavaunuja.
Vetureita on kunnostuksen alaisena kaksi: entinen Paraisten Kalkki Oy:n Henschel ja töiden aloitusvaiheessa oleva Nokia Oy:n Hanomag. Henschel-veturiin löytyi 2000-luvun alussa eräästä hajottamosta alkuperäisen kaltainen savupiippu vetopuhaltimineen. Siihen asti veturissa oli väliaikainen piippu.


title: Kovjoen museorautatie

text: Kesällä 2012 entisen Lahnuksen rautatien kalusto siirrettiin Espoosta Kovjoelle, kun Carl-Johan Bäcksbacka kuoli syksyllä 2011.


title: Kovjoen museorautatie

text: Junat liikennöivät muutaman kerran kesässä sunnuntaisin.


title: Kovjoki

text: Kovjoki on kylä Uudenkaarlepyyn kunnassa Pohjanmaan maakunnassa, Länsi-Suomen läänissä. Kovjoen rautatieasema (lyh. Koi) toimi käytännössä Uudenkaarlepyyn rautatieasemana vuonna 1956 tapahtuneen Kovjoki–Uusikaarlepyy-radan henkilöliikenteen lakkauttamisen myötä. Nykyisin Pohjanmaan radan henkilöjunat eivät enää pysähdy Kovjoella. Kovjoen asemalla on myös Kovjoen Museorautatien varikko.


title: Kovjoki

text: Kylä sijaitsee Kovjoki å -nimisen joen alajuoksulla. Joki saa alkunsa Pedersörestä entisen Purmon kunnan alueelta, "Kauhajärvsjön"-nimisestä järvestä, joka on alkuaan "Kauhajärvi". Nimi juontunee järven kauhamaisesta muodosta. Ilmeisesti joen nimi on ollut ainakin yläjuoksulla "Kauhajoki", josta on muotoutunut ruotsin kielessä "Kovjoki" ja siitä edelleen Kovjoki å.


title: Super Mario Bros. 3

text: Super Mario Bros. 3 on Nintendo EAD:n kehittämä ja Nintendon julkaisema "Mario"-pelisarjaan kuuluva tasohyppelypeli. Peli julkaistiin alun perin Japanissa lokakuussa 1988 8-bittiselle Nintendolle sekä myöhemmin SNES:lle ja Virtual Consolelle. Yhdysvalloissa peli julkaistiin ensi kertaa helmikuussa 1990 ja Euroopan julkaisu oli vasta 29. lokakuuta 1991.


title: Super Mario Bros. 3

text: Pelissä pelaaja ohjaa Marioa. Pelissä Marion tehtävä on vapauttaa seitsemän kuningaskunnan kuninkaat Bowserin seitsemän lapsen langettamasta kirouksesta, jonka myötä kuninkaat on muutettu eläimiksi, sekä pelastaa Prinsessa Peach itse Bowserilta.


title: Super Mario Bros. 3

text: Tapahtumat sijoittuvat suurelle kartalle, josta Mario ja Luigi siirtyvät yksittäisiin jaksoihin. "Super Mario Bros. 3" oli ensimmäisiä tasohyppelypelejä, jotka käyttivät tällaista karttaa (Nintendon versio "Bionic Commandosta" on varhaisempi esimerkki). Lisäksi hahmon kontrollointi oli laajentunut huomattavasti. Mäissä pystyi laskemaan mäkeä alaspäin ja tavaroita sekä tajuttomia vihollisia pystyi kantamaan ja heittelemään.


title: Super Mario Bros. 3

text: Pelissä Mario saa käyttöönsä uusia voimia, joista osa on saatavilla pukujen muodossa. Pelin tunnetuin uusi voima on lehdestä saatava Marion pesukarhuvoima, jonka avulla Mario kykeni lentämään, mikäli tämä juoksi tarpeeksi lujaa ja täytti ruudun alareunassa olevan Power-mittarin. Pelin pukuja ovat sammakkopuku, jonka avulla voi liikkua helpommin vedessä (mutta huonosti maalla); vasarapuku, jonka avulla Mario voi heittää vasaroita; ja "tanooki"-puku, joka toimii kuin pesukarhuvoimat, mutta antaa myös mahdollisuuden muuttua patsaaksi vähäksi aikaa. Toisin kuin aikaisemmissa peleissä, Mario voi pitää tavaroita varastossa ja ottaa ne käyttöön ennen kenttään menemistä.


title: Super Mario Bros. 3

text: Peli sisälsi myös alkuperäisen "Mario Bros." -pelin eräänlaisena minipelinä, jota voi pelata kaksinpelissä, mikäli pelaajat siirtyvät samaan ruutuun. Tässä pelissä pelaajat voivat myös varastaa esineitä toisiltaan.


title: Super Mario Bros. 3

text: Kyseessä on yksi "Super Mario Bros." -sarjan suosituimmista ja tunnetuimmista osista. Pelin julkaisu länsimaissa myöhästyi "Super Mario Bros. 2":n julkaisun yhteydessä sattuneiden epäselvyyksien takia. Peli menestyi odotettua paremmin, jolloin Nintendon oli pakko tuoda enemmän pelejä markkinoille. Tämän takia pelin uskotaan olevan edelleen eniten myynyt Mario-peli 8-bittisellä Nintendolla. Itse asiassa "Super Mario Bros." oli eniten myydyin Mario-peli 8-bittisellä Nintendolla, sillä peliä myytiin itse konsolin mukana ja joskus useamman pelin paketeissa. Yksittäisten pelien myynnissä SMB3 kuitenkin ylittää edeltäjänsä.


title: Super Mario Bros. 3

text: "Super Mario Bros.":n sekä "Super Mario Bros. 2":n molempien versioiden ohella SMB3 oli myös mukana Super Nintendolle (sekä myöhemmin Wiille) julkaistussa yhteispaketissa "Super Mario All-Stars", joka lisäsi peliin tallennusominaisuuden. Peli on myös uudelleen julkaistu osana "Super Mario Advance" -uudelleenjulkaisusarjaa (SMA4), jonka aloitti "Super Mario Bros. Deluxe" Game Boy Colorilla. Pelin NES-versio on myös ostettavissa Wiille Virtual Consolesta.


title: Jukka Korpela (historioitsija)

text: Jukka Jari Korpela (s. 10. huhtikuuta 1957 Helsinki) on Itä-Suomen yliopiston yleisen historian professori ja historiantutkija. Hän on erikoistunut keskiaikaiseen vallanmuodostukseen ja siihen liittyviin pyhimyskultteihin.


title: Jukka Korpela (historioitsija)

text: Korpela opiskeli Helsingin yliopistossa, josta valmistui filosofian kandidaatiksi 1981, lisensiaatiksi 1982 ja tohtoriksi 1987. Hän on tutkinut muun muassa Venäjän keskiaikaa, Itä-Suomen keskiaikaa ja Pähkinäsaaren rauhan (1323) rajaan liittyviä kysymyksiä.


title: Jukka Korpela (historioitsija)

text: Korpela on julkaissut useita monografioita, muun muassa "Miesparin siunaaminen, viisi ortodoksista keskiaikaista rukousta" (2011). Hän katsoo näiden siunausten olemassaolon perusteella, että vetoaminen ortodoksiseen perinteeseen kiellettäessä homoparien siunaaminen on perusteetonta.


title: Jukka Korpela (historioitsija)

text: Korpela kääntyi aikuisiällä ortodoksiksi ja on vihitty 1995 diakoniksi.


title: Jukka Korpela

text: Jukka Korpela on seuraavien henkilöiden nimi:


title: Mo i Rana

text: Mo i Rana on kaupunki ja Ranan kunnan keskustaajama Norjan Nordlandin läänissä. Kaupungissa on 18 141 asukasta (vuonna 2011), ja sen pinta-ala on 13,32 neliökilometriä. Kaupunki sijaitsee aivan pohjoisen napapiirin eteläpuolella Ranfjord-vuonon pohjukassa Helgelandin alueella.