title: Irminsul

text: Varsinainen saksien Irminsul on saattanut olla puinen pylväs, jonka päällä oli jumalankuva. Jacob Grimm liittää Irmin-nimen yhteyteen muinaisskandinaaviset sanat "iörmungrund" (maa), ja "iörmungandr" ("anguis maximus", ts. Midgardin käärme).


title: Irminsul

text: Erään ehdotuksen mukaan Irminsul olisi voinut sijaita Externsteinessä tai sen lähellä. 1100-luvun kristitty reliefi näillä kivillä kuvaa puumaista mallia Pyhän Nikodemuksen jaloissa. On kuitenkin epäselvää, onko tämä vain tarkoitettu kuvastamaan palmupuuta, vai kuvastaako se taipunutta tai kaatunutta Irminsulia kristinuskon voiton jälkeen.


title: Irminsul

text: Kaarle Suuren aikana oli luultavasti useita Irmin-pylväitä. Yhden niistä, Eresburgin linnassa lähellä Paderbornia, hänen kerrotaan tuhonneen vuonna 772.


title: Irminsul

text: Käsitteen merkityksen tietoisuus näyttää jatkuneen pitkälti kristillisellekin ajalle: Grimm siteeraa 1100-luvun teosta "Kaiserchronik" mainitsemalla useita Irmin-pylväitä:


title: Irminsul

text:
koskien Merkuriusta:
koskien Julius Caesaria:
koskien Simon Magusta:
Irmin-pylvään jäännöksiä, luultavasti roomalaisajoilta peräisin, on löydetty Hildesheimin katedraalista. Läheinen "Irminseulin" kylä viittaa alueen vanhemmasta yhteydestä käsitteen kanssa. Muut paikannimet alueella kuten "Drachenberg" "lohikäärmevuori" ja "Womrstal" "madon laakso" viittaavat Nibelungin legendaan.


title: Irminsul

text: Wotanin rinnastaminen mieluummin Merkuriukseen kuin sodanjumala Marsiin saattaa johtua Irmin-pylväiden samaistamisesta Merkuriuksen "hermaihin".


title: Irminsul

text: Uuspakanuudessa yleinen Irminsul-symboli perustuu Externsteine-reliefin puuhun, mutta pystysuoraan asentoon suoristettuna. Muotoa on verrattu Tyr(Ziu)-riimuun. Irmin on ehkä ollut Ziun lisänimi varhaisina germaanisina aikoina, vasta myöhemmin siirtyneenä Wotanille, tai että Wotan itse ilmestyi erillisenä Ziusta vasta kansainvaellusaikana.


title: Aleksanteri I (Epeiros)

text: Aleksanteri I (noin 362 eaa. – 331/330 eaa.) oli Epeiroksen kuningas vuodesta 343 eaa./342 eaa. kuolemaansa asti. Hän oli Aleksanteri Suuren eno.


title: Aleksanteri I (Epeiros)

text: Aleksanterin isä oli Epeiroksen kuningas Neoptolemos ja hänen siskonsa oli Olympias, joka meni naimisiin Makedonian kuninkaan Filippos II:n kanssa. Vuonna 336 eaa. Aleksanteri meni naimisiin Filippoksen ja Olympiaan tyttären, oman siskontyttärensä Kleopatran kanssa.


title: Aleksanteri I (Epeiros)

text: Samalla kun Aleksanteri Suuri aloitti Persian valtakunnan valloituksen, sai Aleksanteri avunpyynnön Italiasta eräältä kreikkalaiselta kolonialta, joka taisteli italialaisia heimoja vastaan. Aluksi Aleksanterin sotaretki sujui hyvin, mutta pian kreikkalaiset alkoivat epäillä, että hän aikoi liittää valloituksensa omaan valtakuntaansa. Vuonna 330 tai 331 eaa. Aleksanterin joukot kukistettiin taistelussa ja hänet surmattiin.


title: Itä-Virumaa

text: Itä-Virumaa eli Itä-Virun maakunta () on maakunta Koillis-Virossa, Venäjän vastaisella rajalla, Suomenlahden ja Peipsijärven välillä.


title: Itä-Virumaa

text: Länsi-Virumaan asukasluku on noin 140 000 ja pinta-ala 3 000 neliökilometriä. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Itä-Virumaalla oli 149 172 asukasta, joista 29 131 (19,5 %) oli virolaisia, 108 208 (72,5 %) venäläisiä ja 11 625 (7,8 %) muita kansallisuuksia, mm. ukrainalaisia (2,3 %), valkovenäläisiä (2,2 %) ja suomalaisia (0,9 %) Maakunta poikkeaakin selvästi muista Viron maakunnista, joissa kaikissa virolaiset ovat enemmistönä.


title: Itä-Virumaa

text: Maakuntahallinnon keskus oli Jõhvi vuoden 2017 loppuun, jolloin lääninhallintoon rinnastettava, Viron hallituksen nimittäminen maaherrojen johtama valtiollinen aluehallinto lakkautettiin. Asukasluvultaan suurin kaupunki on Venäjän rajalla sijaitseva historiallinen Narva.


title: Itä-Virumaa

text: Maakunnan alue koostuu Pohjois-Viron ranta-alangosta, joka pohjoisessa päättyy jyrkkään törmärannikkoon. Sisämaassa on Koillis-Viron ylänköalue ja Alutagusen metsäalue. Pisimmät joet ovat Narvajoki, Purtse ja Pyhäjoki. Maakunnassa on noin 40 järveä sekä suoalueita. Maa- ja kallioperä koostuu runsaista luonnonvaraesiintymistä. Näitä ovat palavakivi, fosforiitti, rakennushiekka, kalkkikivi ja sinisavi. Näiden ansiosta Itä-Virumaa onkin Viron merkittävin teollisuusalue. Palavaakiveä louhitaan erityisesti Kohtla-Järven ja Kiviõlin seudulla.


title: Itä-Virumaa

text: Vuoden 2017 kuntauudistuksen jälkeen Itä-Virumaa koostuu kahdeksasta kunnasta, joista neljä on kaupunkeja. Ennen kuntauudistusta kaupunkeja oli viisi ja kuntia oli 15. Muutoksessa Aserin kunta siirrettiin osaksi Länsi-Virumaata sekä Avinurme ja Lohesuu Jõgevamaalle.


title: Itä-Virumaa

text:
Maakunnan kunnat ovat:
Maakunnan teollisuudenaloja ovat kemian-, metalli-, konepaja-, elektroniikka- ja puuteollisuus. Lisäksi maakunnassa työllistää energian tuotanto ja kuljetus.


title: Itä-Virumaa

text: Valtiollisissa vaaleissa Itä-Virumaa muodostaa vaalipiirin numero 7 (valimisringkond nr 7), josta valitaan 7 kansanedustajaa 101-jäseniseen riigikoguun.


title: Itä-Virumaa

text: Nähtävyyksistä tärkeimpiä ovat Ontikan rantatörmä (56 metriä merenpinnasta), Viron korkein putous Valastessa (n. 30 m, syntynyt kuivatusojan suuhun), luonnonsuojelualueet (Kurtna, Saka-Ontika-Toila), Kuremäen nunnaluostari, Kohtla-Järven palavankiven museo, Jõhvin kirkko 1300-luvulta, Purtsen linna 1500-luvulta, Narvan linna (Hermannin linna) ja 12 kilometriä pitkä Narva-Joensuun hiekkaranta. Alueella on myös entistettyjä kartanoita puistoineen, kuten Ontikan, Illukan, Maidlan, Kukrusen ja Mäetagusen kartanot.


title: Trasimenusjärven taistelu

text: Trasimenusjärven taistelu oli toisessa puunilaissodassa vuonna 217 eaa. käyty taistelu, jossa Karthagon joukot Hannibalin johtamina kukistivat konsuli Gaius Flaminiuksen johtaman roomalaisen armeijan. Tappiosta seurasi paniikki Roomassa ja Fabius Maximuksen nimittäminen diktaattoriksi.


title: Miniclip

text: Miniclip on brittiläinen Internet-sivusto, jolla on erilaisia pelejä. Sinne lisätään nykyään pelejä lähes joka toinen päivä. Suurin osa niistä on Adobe Flash- ja Shockwave-pelejä, mutta mukana on myös joitakin Java-pelejä (esim. RuneScape). Useimmat pelit ovat ilmaisia, mutta jotkut täytyy ladata. Yhteensä pelejä on yli kaksisataa. Alexa Internet -palvelun mukaan Miniclip on kuulunut viidensadan eniten vieraillun Internet-sivuston joukkoon jo runsaan kahden vuoden ajan. Miniclipissä pelit ovat jaoteltu niiden tyylin mukaan. Peleistä osa on pelattavissa myös muualla. Pelien lisäksi sivustolla on keskustelualue, joka on tarkoitettu lähinnä keskusteluun Miniclipin peleistä.


title: Menen Hotel

text: Menen Hotel on toinen Naurun hotelleista. Se sijaitsee Menengissä Naurun kaakkoisosassa.


title: Menen Hotel

text: Hotellissa on 101 yöpymiseen tarkoitettua huonetta. Rakennuksessa on myös baari ja kaksi ravintolaa. Hotellin asiakkaille on käytössä myös nettikahvila.


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1962

text: Vuoden 1962 hiihdon MM-kilpailut järjestettiin Zakopanessa, Puolassa. Zakopane järjesti MM-kilpailut jo kolmannen kerran historiansa aikana. Uusia lajeja olivat naisten viiden kilometrin hiihto ja suurmäen kilpailu.


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1962

text: Päivämäärä: 20. helmikuuta


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1962

text: Päivämäärä: 18. helmikuuta


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1962

text: Päivämäärä: 24. helmikuuta


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1962

text: Päivämäärä: 19. helmikuuta


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1962

text: Päivämäärä: 21. helmikuuta


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1962

text: Päivämäärä: 23. helmikuuta


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1962

text: Päivämäärä: 18.-19. helmikuuta


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1962

text: Päivämäärä: 25. helmikuuta


title: Gene Simmons

text: Gene Simmons (synt. Chaim Witz, s. 25. elokuuta 1949 Haifa, Israel) on amerikanjuutalainen rock-artisti, näyttelijä ja liikemies. Hänet tunnetaan parhaiten Kiss-yhtyeen pitkäkielisenä laulaja-basisti-keulahahmona. Kississä hänen lavahahmonaan on demoni. Simmons tunnetaan etenkin näyttävästä lavakoreografiasta, tulen puhaltamisesta, veren sylkemisestä, vaijerin varassa lentämisestä ja 20 cm pitkän kielensä näyttämisestä.


title: Gene Simmons

text: Gene Simmons syntyi "Chaim Witz" -nimisenä vuonna 1949 Haifan satamakaupungissa Israelissa. Simmonsin vanhemmat olivat äiti Florence ja isä Yechiel Witz. Simmonsin ollessa vielä pieni hänen perheensä muutti Carmelin kylään, joka on tullut tunnetuksi Kuolleenmeren kääröistä.


title: Gene Simmons

text: Unkarinjuutalaisten vanhempien erottua vuonna 1955 Israelissa Simmons muutti äitinsä kanssa 1958 Yhdysvaltoihin, Brooklyniin New York Cityyn. Aluksi yhdysvaltalainen kulttuuri oli Simmonsille vierasta. Hän oppi englannin kielen televisiota katsomalla ja lukemalla sarjakuvia. Yhdysvalloissa Simmons vaihtoi ristimänimensä Gene Kleiniksi. Simmons kävi kymmenen tuntia päivässä juutalaista ješiva-yksityiskoulua. Simmonsin ensivuodet Yhdysvalloissa olivat yksinäisiä. Syyksi hän on kertonut sen, että kaikki hänen vapaa-aikansa kului televisiota katsellessa. Yhdysvalloissa Simmonsin suureksi intohimokseen muodostuivat hirviöt ja supersankarit. Teini-ikäistä Simmonsia kiehtoivat etenkin Teräsmies ja Tarzan. Juuri hirviöiden ja sarjakuvahahmojen innostamana myös Kiss alkoi käyttää maskeja. Simmons muutti Jackson Heighsin kaupunginosaan New Yorkin Queensiin äitinsä kanssa vuonna 1961 ja siirtyi yleiseen kouluun. Gene Simmons tutustui rock 'n' rolliin vuonna 1962. Simmonsin suuren vaikutuksen tekivät Chubby Checker, The Beatlesin esiintyminen "The Ed Sullivan Show'ssa" helmikuussa 1964, Frank Sinatra ja Elvis Presley. Simmons katsoi televisiosta "Famous Monsters of Filmlandia" ja "Yancy Derringeriä".


title: Gene Simmons

text: Genen Simmonsin ensimmäinen "oikea" yhtye oli Long Island Sounds (myöhemmin Sounds), jossa hän lauloi. Simmons soitti myös coveryhtyeissä Missing Links, Rising Sun ja Bullfrog Bheer (viimeksi mainittu esitti myös omia kappaleitaan). Pääasiallisesti Simmons soitti 60-luvulla Long Island Soundissa. Soundsin soolokitaristin Steve Coronellin välityksellä Simmons tutustui Stanley Eiseniin eli Paul Stanley'iin, jonka kanssa hän perusti vuonna 1970 yhtyeen Rainbow. Vuonna 1971 Simmons ja Stanley vaihtoivat Rainbow'n nimen Wicked Lesteriksi. Vuonna 1972 kaksikko erotti yhtyeen muut jäsenet ja pestasi tilalle rumpali Peter Crissin "Rolling Stone" -lehdestä löytämänsä ilmoituksen perusteella. Ace Frehley liittyi myöhemmin jäseneksi ja yhtyeen nimi muutettiin Kissiksi.


title: Gene Simmons

text: Simmons sävelsi Kissin debyyttialbumilta "Kiss" kappaleet "Nothin' to Lose" ja Stanleyn kanssa tehdyt "Strutter" "100,000 Years" ja "Deuce", jonka Ace Frehley nimesi Kissin suosikkikappaleeksi, Seuraavan levyn "Hotter Than Hellin" kappaleet äänitettiin joko "tien päällä" tai otettiin yhtyeen ensimmäiseltä demonauhalta. Kolmas levy, "Dressed to Kill" julkaistiin vuonna 1975. Levyn suosituin kappale on varmaan "Rock and Roll All Nite", joka on tunnettu Kissin "tunnuslauluna". Kissin seuraava julkaisu oli livealbumi "Alive!", josta tuli suuri menestys ja yhtyeen ensimmäinen kultalevy. Yhteensä "Alive!" myi kolme miljoonaa kappaletta. "Destroyerin" "God of Thunder" sävellettiin Paul Stanleyn "teemabiisiksi", vaikka Simmons lauloi sen. Vuonna 1977 Kiss julkaisi "Love Gun" -albumin. Simmons lauloi levyltä kappaleen "Christine Sixteen".


title: Gene Simmons

text: Vuonna 1978 Gene ja muut kolme yhtyeen jäsentä julkaisivat omat sooloalbuminsa. Levyllä Gene ei soittanut bassoa, vaan kitaraa. Sooloalbumien aikaan yhtyeen jäsenet alkoivat riidellä. Vuonna 1979 yhtye julkaisi "Dynasty" -levyn. Ainoa Simmonsin kirjoittama single levylle oli "Charisma". Seuraava levy "Unmasked" menestyi hyvin. Se sijoittui sijalle 1. Norjassa ja Uudessa-Seelannissa. Vuonna 1980 Peter Criss erotettiin bändistä ja tilalle pestattiin Paul Caravello eli Eric Carr.


title: Gene Simmons

text: Vuonna 1981 julkaistu "Music from "The Elder"" oli kaupallisesti täysi floppi, vaikka "Rolling Stone" -lehden arvio oli suotuisa. Levyltä julkaistiin single "A World Without Heroes", jonka sävelsivät Simmons, Stanley, Lou Reed ja Bob Ezrin. Yhtyeen suosio alkoi laskea. Vuoden 1982 "Creatures of the Night" "pelasti" Kissin. Tämän levyn aikana kitaristi Ace Frehley erosi yhtyeestä. Raidat levylle soitti joukko studiomuusikoita kuten Steve Farris ja jazz-rockin suuruus Robben Ford. Bändin viralliseksi soolokitariksiksi tuli Vinnie Vincent. Seuraava albumi "Lick It Up" toi jotain uutta. Bändin jäsenet esiintyivät ilman meikkejä ja saivat siitä paljon kritiikkiä. Vinnie Vincent erotettiin vähän ajan päästä ja tilalle tuli Mark St. John. Vuonna 1984 Kiss julkaisi albumin "Animalize". "Animalizen" äänityksien aikana Simmons keskittyi näyttelijän uraansa. Pesti ei kuitenkaan kestänyt "Animalize"-albumia kauemmin, sillä St. John kärsi Reiterin taudista, eikä siksi pystynyt enää soittamaan pitkillä kiertueilla. Hänen tilalleen valittiin jälleen uusi kitaristi, aiemmin Kissin kanssa yhteistyötä tehneen Bob Kulickin veli, Bruce Kulick. Kulick tuli hyvin toimeen muiden Kiss-soittajien kanssa ja uusi kokoonpano kestikin yli seitsemän vuotta, pisimpään sitten yhtyeen 1970-luvun alkuperäiskokoonpanon. Kiss julkaisi levyt "Asylum" (1985), "Crazy Nights" (1987) ja "Hot in the Shade" (1989) samalla kokoonpanolla. Kokoonpanoon tuli muutos, kun rumpali Eric Carr kuoli ja hänen tilalleen tuli Eric Singer. Seuraava albumi "Revenge" julkaistiin vuonna 1992. Levy nousi "Billboardin" listoilla sijalle kuusi. Seuraava levy oli livealbumi "Alive III", joka menestyi listoilla.


title: Gene Simmons

text: Alkuperäinen kokoonpano teki paluun MTV:n "Unplugged"-ohjelmassa elokuussa vuonna 1995, silloin tosin ilman maskeja. Alkuperäiskokoonpanon varsinaisena paluuna pidetäänkin vuoden 1996 Grammy Awardsia, jossa yhtye esiintyi alkuperäisten jäsenten voimin kasvomaskeissa ensimmäistä kertaa lähes 20 vuoteen. Kiss järjesti myös reunion-lehdistötilaisuuden "Uss Intrepidillä". Loppuvuodesta 1998 Kiss julkaisi uuden albumin nimeltä "Psycho Circus". Levyä mainostettiin alkuperäisen Kiss-miehistön tekemänä studiolevynä, mutta tosiasiassa Ace Frehley ja Peter Criss eivät soittaneet monellakaan raidalla. Levyn kitaroinnista vastasi pääasiassa Tommy Thayer, joka oli työskennellyt yhtyeen taustalla jo useamman vuoden. "Psycho Circus" ei ollut mikään jättimenestys, mutta myi siitä huolimatta kultaa. Näyttävistä 3D-efekteistä huolimatta "Psycho Circus" ei ollut "Alive! Worldwide" -kiertueen veroinen menestys, mutta tuotti yli 100 miljoonaa dollaria. Myös Ace Frehley jättäytyi sivuun vuonna 2002 kyllästyttyään ikuisesti jatkuvaan jäähyväiskiertueeseen ja samojen kappaleiden soittamiseen. Osuutta asiaan oli myös Frehleyn päihdeongelmien pahenemisella, mitä etenkään täydellisenä absolutistina tunnettu Simmons ei voinut sietää.


title: Gene Simmons

text: Simmons on saanut paljon aikaan myös Kissin ulkopuolella. Simmons näki vuonna 1977 Van Halenin keikan paikallisella klubilla, jonka jälkeen Van Halen lähetti Simmonsin rahoittaman demon Warner Brosille. Van Halenista tuli yksi Warnerin suosituimmista artisteista. Simmons on julkaissut kaksi studioalbumia, "Gene Simmons" ja "Asshole". Simmons on toiminut myös Liza Minnellin managerina ja Wendy O. Williamsin tuottajana. Hänellä on myös oma levy-yhtiö, vähän aikaa toiminut $immons Records.


title: Gene Simmons

text: Gene Simmons on luonut uraa myös itsenäisenä näyttelijänä. Hänen ensimmäinen roolinsa oli elokuvassa "Karkuri" vuonna 1984, jossa hän näytteli Tom Selleckin, Kirstie Alleyn ja Cynthia Rhodesin kanssa. Simmons näytteli myös elokuvassa "Kahden naisen välissä" vuodelta 2002.


title: Gene Simmons

text: Gene Simmons on näytellyt myös Kissin kanssa elokuvassa "Kiss ja huvipuiston haamu", joka tehtiin vuonna 1978 ja siinä oli mukana yhtyeen alkuperäinen kokoonpano (Gene Simmons, Paul Stanley, Ace Frehley ja Peter Criss). Sama Kiss-kokoonpano nähdään myös elokuvassa "Detroit Rock City" (1999), jossa neljä poikaa haluavaa päästä Kissin konserttiin Detroitiin. Simmons esiintyi "Family Guyn" kolmessa jaksossa itsenään. Hän esiintyi myös animaatiosarjassa "Kukkulan kuningas" omana itsenään.


title: Gene Simmons

text: Gene Simmons on esiintynyt myös televisiosarjoissa. Vuonna 2008 hän esiintyi kahdessa "Ruma Betty" -sarjan jaksossa. Vuonna 2004 Gene näytteli "Hädän hetkellä" -sarjan muutamassa jaksossa huumepomo Donald Mannia. Simmons on ollut mukana tekemässä kahta tosi-tv -sarjaa, "Rokkikoulu" ja "Gene Simmonsin sukukalleudet". "Rokkikoulun" ensimmäinen tuotantokausi nähtiin kesällä 2006 myös Suomessa Nelosella. Ohjelmassa Gene Simmons kokosi nuorista brittiläisistä klassisen musiikin opiskelijoista viisihenkisen rokkibändin. Simmons oli vierailevana tuomarina vuonna 2005 kykyjenetsintäohjelmassa "American Idol". Hän on myös vieraillut talk-show'eissa kuten "Jimmy Kimmel Live!", "The Tonight Show" ja "The Henry Rollins Show". Simmons menee tuomariksi CBS:n tuottamaan tv-ohjelmaan "Jingles", jossa arvostellaan äänimainoksia. Simmons nähdään myös Nickelbackin "Rockstar" -musiikkivideolla. Kahdeksankymmentäluvulla Simmons vieraili suositussa Miami Vice sarjan jaksossa ja esitti huumepomoa.


title: Gene Simmons

text: Simmonsin perheen elämää seuraavaa "Gene Simmonsin sukukalleudet" -televisiosarjaa Suomessa esittää JIM-kanava.


title: Gene Simmons

text: Gene Simmonsilla on ollut pitkäaikainen suhde entiseen Playboy-malliin ja näyttelijään Shannon Tweediin, jonka kanssa hänellä on myös kaksi lasta, Nicholas (s. 22. tammikuuta 1989) ja Sophie (s. 7. heinäkuuta 1992). Simmons on seurustellut myös monien muiden julkisuuden henkilöiden kanssa, joista tunnetuimpia lienevät Cher ja Diana Ross. Hänellä on ollut myös suhde näyttelijä Liv Ullmannin kanssa. Simmons on kirjoittanut kaksi kirjaa elämästään ja Kissistä, hyvin menestyneen "KISS and Make-Upin" vuonna 2001 sekä "Sex Money KISSin" vuonna 2003. Hän on myös julkaissut prostituutiota käsittelevän "Ladies of the Night: A Historical and Personal Perspective on the Oldest Profession in the World" -kirjan vuonna 2008. Simmons omistaa levy-yhtiön, markkinointifirman ja Moneybag-vaatemalliston. Hän omistaa myös Dragonfly -vaatemalliston. Simmons perusti Richard Abramsonin kanssa Simmons Abramson Marketing -yhtiön. Hän omistaa myös Simmons Books ja Simmons Comics -yhtiöt.


title: Gene Simmons

text: Gene Simmons on myös tunnetusti absolutisti – hän ei ole omien sanojensa mukaan koskaan ollut humalassa. Simmons vastustaa erityisesti huumeita ja muita päihteitä. "Maxim"-lehden mukaan Gene on maannut jopa 4600 naisen kanssa. Simmons on monikielinen. Hän puhuu englantia, unkaria, hepreaa ja saksaa ja opettelee tällä hetkellä japania ja mandariinikiinaa. Simmons esiintyi Xbox 360:n "Guitar Hero II" -tapahtumassa New Yorkissa. Gene on myös antanut äänensä Demigod of Rockille pelissä.


title: Gene Simmons

text:
Gene Simmons on juutalainen. Hän on syntynyt juutalaiseen perheen, ja hänen äitinsä selvisi hengissä natsien keskitysleiriltä. Hän ei kuitenkaan ole uskonnollinen ihminen eikä asuessaan nuorempana Israelissa käynyt lainkaan juutalaisissa jumalanpalveluksissa. Simmons on myös tunnettu liikemies. Vuonna 2002 Simmons julkaisi miestenlehteä "Gene Simmons' Tongue". Lehti lakkautettiin viidennen numeron jälkeen.
Vuonna 2010 Simmons haastettiin oikeuteen epäiltynä pahoinpitelystä ja henkisen kärsimyksen tuottamisesta. Nathan Marlove ja Cynthia Marzo väittivät, että Simmons hyökkäsi heidän kimppuunsa, uhkaili heitä ja otti heidän videokameransa sen jälkeen, kun he olivat kuvanneet rokkaria. Oikeustaistelu kuitenkin päätettiin Simmonsin hyväksi, mutta pariskunta yritti hakea Simmonsille lähestymiskieltoa. Myös tämä hanke evättiin.


title: Gene Simmons

text: Gene Simmons soittaa pääasiallisesti kirveen muotoista bassoa jossa on EMG-mikrofonit. Hän on suunnitellut Gene Simmons The Punisher -basson. Simmonsin kirveen muotoista bassoa kutsutaan nimellä Axe (suom. "kirves"). Simmons palkkasi Steve Carrin suunnittelemaan Axen. Simmons käyttää tunnetusti Ampegin bassovahvistimia ja -kaappeja. Simmonsilla oli myös Ampegin nimikkojärjestelmä, nimeltään "Punisher Rig". Nimeä "Punisher" käytettiin myös Genen bassoissa.


title: Gene Simmons

text: Gene Simmons hyväksyttiin 15. lokakuuta 2006 Long Islandin Music Hall of Fameen. Simmonsin ja Kiss-yhtyeen vaikutus rock-musiikkiin on ollut valtava, esimerkiksi suomalaisen Lordi-yhtyeen laulaja Mr. Lordi on kertonut Simmonsin olevan hänen suurin innoittajansa. Lordin kappale ”Idol” kertoo Gene Simmonsista. Myös Ville Valo on sanonut Genen olevan hänelle tärkeä vaikuttaja. Hän sai myös Golden Tongue Award -palkinnon Las Vegasissa järjestetyssä Adult Video News Awards -pornofestivaalilla.


title: Tommy Thayer

text: Thomas ”Tommy” Cunningham Thayer (s. 7. marraskuuta 1960 Portland, Oregon) on yhdysvaltalainen muusikko, säveltäjä ja tuottaja. Hänet tunnetaan parhaiten Kiss-yhtyeen nykyisenä soolokitaristina.


title: Tommy Thayer

text: Vuonna 1981 Thayer perusti Black ’n Blue -yhtyeen yhdessä laulaja Jaime St. Jamesin kanssa, ja hän esiintyi yhtyeen riveissä aina sen lopettamiseen vuonna 1989 asti. Sittemmin St. James on koonnut yhtyeen uudelleen, ja Thayer on esiintynyt yhtyeen muiden alkuperäisen kokoonpanon jäsenten kanssa muutamaan otteeseen. Thayer tutustui Kissin laulaja-basisti Gene Simmonsiin 1980-luvun lopulla. 1990-luvun keskivaiheilla Thayer palkattiin Kissin tuotantokoordinaattoriksi ja kiertuemanageriksi, ja vuonna 2002 alkuperäiskitaristi Ace Frehleyn jätettyä Kissin Thayer korvasi hänet yhtyeen soolokitaristina ja otti käyttöönsä Frehleyn luoman ”The Spaceman” -meikkikuvion ja lavahahmon.


title: Tommy Thayer

text: Thayer on naimisissa jalokivikoruja suunnittelevan Amber Thayerin (o.s. Peek) kanssa. Pari avioitui vuonna 2006 ja he asuvat tätä nykyä Los Angelesissa, Kaliforniassa.


title: Tommy Thayer

text: Thayer on vaikuttanut Kissin taustalla jo pitkään. Hän tutustui Gene Simmonsiin 1980-luvulla, jolloin Simmons toimi tuottajana Black 'n Bluen vuoden 1986 "Nasty Nasty" -studioalbumilla. Thayer ja Simmons sävelsivät puolestaan Kissin vuoden 1989 studioalbumille "Hot in the Shade" yhdessä kappaleet ”Betrayed” ja ”The Street Giveth and the Street Taketh Away”. 1990-luvun puolivälissä Simmons ja Paul Stanley palkkasivat Thayerin työskentelemään Kissin tulevan "Kisstory"-kirjan parissa, ja tämä osa-aikainen työ vei Thayerin lopulta Kissin tuotantokoordinaattoriksi ja kiertuemanageriksi. Vuonna 1997 ilmestyneelle Kiss-albumille "" Thayer osallistui jälleen säveltäjänä osallistumalla ”Childhood’s End” -kappaleen säveltämiseen Stanleyn ja Kissin silloisen soolokitaristin Bruce Kulickin kanssa. Vuoden 1998 Kiss-albumilla "Psycho Circus" Thayer toimi palkattuna kitaristina soittaen lähes kaikki albumin kitaraosuudet Paul Stanleyn kanssa huolimatta siitä, että albumia markkinoitiin Kissin alkuperäisen kokoonpanon paluualbumina. Myös Bruce Kulick esiintyi albumilla kitaristina muutamalla kappaleella. Alkuperäiskitaristi Ace Frehley esiintyi albumilla kitaristina vain kahdella kappaleella.


title: Tommy Thayer

text: Ace Frehley jätti yhtyeen vuonna 2002 Kissin alkuperäisen kokoonpanon The Farewell Tour -jäähyväiskiertueen jälkeen, minkä johdosta Thayerista tuli Kissin seuraava soolokitaristi. Hänen ensimmäinen konserttinsa Kissin riveissä tapahtui 28. helmikuuta 2003 Melbournessa, Australiassa. Konsertissa Kiss esiintyi 70-henkisen Melbournen sinfoniaorkesterin kanssa yli 40 000 kuulijalle. Konsertti taltioitiin, ja se julkaistiin maailmanlaajuisesti vuoden 2003 kesällä "Kiss Symphony: The DVD" -konserttivideona ja "" -livealbumina. Vuonna 2004 Thayer toimi tuottajana Kissin Rock the Nation Tour -konserttikiertueelta taltioidulla konserttivideolla "Rock the Nation Live!".


title: Tommy Thayer

text: Vuonna 2008 Kiss julkaisi uudelleennauhoitettuja versioita vanhoista hiteistään sisältäneen albumin "Jigoku-Retsuden – New Recordings Best", joka tosin julkaistiin ainoastaan Japanissa. Vuonna 2009 yhtye päätti yhdentoista vuoden mittaisen levytystaukonsa, kun yhtyeen 19. studioalbumi "Sonic Boom" julkaistiin. Kyseessä oli Kissin ensimmäinen uutta materiaalia sisältänyt julkaisu sitten "Psycho Circusin", ja positiivisen vastaanoton sekä kriitikoiden että yhtyeen fanien keskuudessa saanut albumi sai vuonna 2012 seuraajakseen yhtyeen tuoreimman studioalbumin "Monster".


title: Paul Stanley

text: Stanley Bert Eisen, tunnettu paremmin taiteilijanimellään Paul Stanley, (s. 20. tammikuuta 1952 New York) on yhdysvaltalainen muusikko, lauluntekijä, taiteilija ja tuottaja. Hänet tunnetaan parhaiten rockmusiikkia esittävän Kiss-yhtyeen rytmikitaristina sekä basisti Gene Simmonsin ohella yhtyeen toisena laulajana ja keulahahmona. Stanley ja Simmons perustivat Kissin vuonna 1973 New Yorkissa heidän aiemman Wicked Lester -yhtyeensä hajottua hieman aiemmin. Stanley on säveltänyt ja sanoittanut valtaosan yhtyeen suurimmista hiteistä, ja hän on myös toiminut tuottajana viidellä Kissin studioalbumilla.


title: Paul Stanley

text: Stanley soittaa useimmiten Washburn Guitarsin valmistamilla kitaroilla, ja Washburn on myös valmistanut Stanleyn nimikkokitaroita sekä muita soittotarvikkeita. Erityisesti vielä 1970-luvulla hän suosi Gibsonin valmistamia Epiphone-kitaroita. 1990-luvulta lähtien hän on soittanut myös muun muassa Ibanezin valmistamilla Iceman-kitaroilla. Monster Tour -kiertueella Stanley käytti Gibson Firebirdiä.


title: Paul Stanley

text: Paul Stanley kasvoi Ylä-Manhattanilla vaatimattomissa oloissa. Stanleyn lisäksi hänen juutalaisperheeseensä kuuluivat äiti, isä ja sisko. Stanleyn äiti oli saksalainen ja isä oli syntynyt Yhdysvalloissa venäläis-unkarilais-puolalaiseen perheeseen. Perhe oli köyhä ja Stanleyn kertoman mukaan hänen isoäitinsä raskaalla työllä hankkima polkupyörä oli ainoa rahallisesti arvokas asia jonka hän sai. Perhe asui yhden makuuhuoneen asunnossa. Vuonna 1960 Stanleyn perhe muutti Queensiin. Samassa naapurustossa asui myös Chaim Witzin (Gene Simmonsin) perhe.


title: Paul Stanley

text: Stanley joutui juutalaisen syntyperänsä vuoksi usein tappeluihin. Hän oli nuorena myös sulkeutunut, eikä halunnut viettää aikaansa suuressa joukossa, joka johtui osakseen siitä, että hän oli muiden lasten vanhemmille sellainen poika, jonka kanssa kukaan ei halunnut lastaan tekemisiin. Koulun hän kävi omien sanojensa mukaan puoliväkisin. Hän menestyi erityisen hyvin vain kuvaamataidossa.


title: Paul Stanley

text: Stanley harrasti piirtämistä ja maalaamista jo hyvin nuorena. Pikkupoikana hän osasi piirtää dinosauruksia jo hämmästyttävän hyvin ja tarkasti. Koulunsa päätyttyä hän pyrkikin New Yorkin taidekouluun.


title: Paul Stanley

text: Nykyäänkin Stanley harrastaa aktiivisesti maalaamista. Hän on esitellyt töitään muun muassa taidenäyttelyissä.


title: Paul Stanley

text: Stanley pääsi New Yorkin taidekorkeakouluun, mutta musiikki alkoi pian kiinnostaa enemmän kuin kuvaamataito. Pian hän erosikin koulusta ja päätti ryhtyä muusikoksi. Ensimmäinen yhtye, jossa hän oli tosissaan mukana, oli nimeltään Uncle Joe. Stanleyn ensimmäinen kunnon kitara oli japanilainen, akustinen kitara, vaikka hän haaveilikin sähkökitarasta. Harvinaista kyllä, nuoruudessa Stanleyllä ei ollut ketään erityistä idolia, mutta jonkinlaisena esikuvana hän piti Beatles-kitaristi George Harrisonia.


title: Paul Stanley

text: 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa Stanley tutustui Gene Simmonsiin. Aluksi kaksikko ei tullut lainkaan toimeen keskenään, ja Stanley jopa halveksui ylimielisesti käyttäytynyttä Simmonsia. Simmons kuitenkin rohkeni kysyä Stanleyn mukaan vastikään perustamaansa Rainbow-yhtyeeseen, josta vuonna 1972 muodostui Wicked Lester. Yhtyeen tie oli kuitenkin vaikea, sillä sen esiintymiset eivät herättäneet kysyntää ei ollut muutamaa klubiesiintymistä lukuun ottamatta ja yhtyeen jäsenten rahatilanne oli varsin heikko. Wicked Lester otti joka tapauksessa riskin ja päätti levyttää omakustanteisen debyyttialbuminsa. Levytetty materiaali ei saanut kehuja ja jopa yhtye itse piti materiaalia hirveänä. Levy-yhtiö Epic Records hyllytti Wicked Lesterin äänittämän albumin, eikä sitä julkaistu koskaan sellaisenaan. Sittemmin Simmons ja Stanley ostivat yhdessä albumin oikeudet, sillä eivät halunneet Wicked Lesterin esikoisalbumin pilaavan juuri läpimurtonsa kynnyksellä olevan Kissin tietä menestykseen maskittomilla kuvilla yhtyeen jäsenistä. Wicked Lester junnasi paikoillaan, minkä seurauksena Stanley ja Simmons erottivat yhtyeen muut jäsenet ja päättivät perustaa täysin uudentyyppisen rockyhtyeen, jollaista kukaan ei ollut ennen nähnyt.


title: Paul Stanley

text: Vuoden 1972 lopulla rumpali Peter Criss liittyi yhtyeeseen saatuaan pestin laitettuaan ilmoituksen "Rolling Stone"-lehden ilmaiselle "bändiä etsitään"-pienilmoituspalstalle. Soolokitaristi Ace Frehley liittyi yhtyeeseen vuoden 1973 tammikuussa, ja Kissin alkuperäinen kokoonpano oli saanut sinettinsä. Kissin debyyttialbumi "Kiss" julkaistiin vuoden 1974 helmikuussa, mutta se ei saavuttanut kovinkaan mainittavaa menestystä. Tästä huolimatta albumin kappaleet "Strutter", "Deuce", "Nothin' to Lose", "Black Diamond", "100,000 Years", "Cold Gin" ja "Firehouse" muodostuivat Kissin konserttien vakionumeroiksi. Hitaasti mainettaan kasvattaneen yhtyeen kakkosalbumi "Hotter Than Hell" julkaistiin vain kahdeksan kuukauden kuluttua yhtyeen debyyttialbumin julkaisusta, mutta jäi edeltäjänsä tapaisesti vaisuksi menestykseksi ja ilman listasijoituksia. Kolmas studioalbumi, vuoden 1975 "Dressed to Kill" onnistui lyömään kaksi edeltäjäänsä Yhdysvaltain listasijoituksellaan 32, mutta todellinen menestys puhkesi vasta samana vuonna, kun yhtye julkaisi ensimmäisen livealbuminsa "Alive!". Levy-yhtiö Casablanca Recordsin riskinotto "Alive!:n" julkaisemisen suhteen kannatti, sillä yhtye vastaanotti albumista jo seuraavana vuonna uransa ensimmäisen platinalevyn, ja livealbumin julkaisemisen myötä yhtyeen suosio kasvoi räjähdysmäisesti.


title: Paul Stanley

text: Vuonna 1976 "Alive!:n" platinamyynnin vanavedessä Kiss julkaisi jälleen kaksi uutta studioalbumia, Bob Ezrinin tuottaman "Destroyerin" ja Eddie Kramerin tuottaman "Rock and Roll Overin". "Alive!:n", "Destroyerin", "Rock and Roll Overin" sekä vuoden 1977 "Love Gunin" ja uuden livealbumin "Alive II:n" huikean menestyksen johdosta Kissistä tuli yksi kaikkien aikojen suosituimmista - ellei jopa kaikkien aikojen suosituin - rockyhtye. Muun muassa "Rolling Stonen" äänestyksessä vuonna 1977 Kiss valittiin parhaaksi rockyhtyeeksi, vaikka yhtye ei edes ollut ehdolla lehden äänestyksessä, ja Peter Crissin tulkitsema hitiksi muodostunut balladi "Beth" palkittiin arvostetulla People's Choice Award -palkinnolla. Kiss esiintyi loppuunmyydyille urheilustadioneille, konserttisaleille ja urheiluhalleille ilta toisensa jälkeen.


title: Paul Stanley

text: Vuonna 1978 Stanley, Simmons, Frehley ja Criss julkaisivat kukin ensimmäiset sooloalbuminsa samanaikaisesti. Sooloalbumien julkaisemista voidaan kuitenkin pitää eräänlaisena kohtalon siementen kylväjänä, sillä yhtyeen jäsenet alkoivat kilpailla sooloalbumien myötä keskinäisestä suosiosta, eikä yhteistyö sujunut enää entiseen malliin. Peter Criss vaati seuraavalle Kissin studioalbumille "Dynasty" tuottajaksi nimenomaan Vini Ponciaa, joka oli tuottanut hänen jazz-henkisen sooloalbuminsa. Criss soitti albumilla rumpuja ainoastaan "Dirty Livin'"-kappaleella, ja muut rumpuosuudet hoiti Anton Fig. Alkuperäisjäsenten riitaantuminen näkyi entistä selvemmin vuoden 1980 "Unmasked"-albumilla, jolla Criss ei soittanut enää laisinkaan. Criss erotettiin yhtyeestä päihdeongelmien vuoksi samana vuonna, ja hänen korvaajakseen hankittiin Eric Carr, ja hän sai kasteensa jo albumia seuranneella "Unmasked"-kiertueella.


title: Paul Stanley

text: Uransa pahimpaan aallonpohjaan Kiss ajautui kuitenkin vasta seuraavana vuonna, sillä seuraava studioalbumi "Music from "The Elder"" oli tyyliltään progressiivinen ja kokeellinen konseptialbumi, jolla pyrittiin paikkaamaan "Dynastyn" ja "Unmaskedin" aiheuttamat virheet ja profiloimaan yhtyeen jäsenet uskottavina rockmuusikkoina ja lauluntekijöinä. Seuraavalla albumilla, vuoden 1982 "Creatures of the Nightilla" yhtyeen jäsenten suhteet olivat jälleen ajautuneet umpisolmuun, ja nyt oli soolokitaristi Ace Frehleyn lähtövuoro. Hänet korvasi Vinnie Vincent, joka oli soittanut Stanleyn kanssa "Creatures of the Nightin" jo kokonaisuudessaan ennen kuin Frehley oli varsinaisesti tullut erotetuksi. Huolimatta uusista vaikeuksista, metallimusiikin riffejä ja voimasointuja suosinut Vincent sekä omaperäisellä tuplabasarisoitannallaan vaikuttanut Carr nostivat Kissin takaisin rockmusiikin raskaaseen sarjaan.


title: Paul Stanley

text:
Vaikka "Creatures of the Night" oli osoittautunut menestyksekkääksi julkaisuksi edeltäjiinsä nähden, Kissin oli edelleen tehtävä radikaaleja muutoksia noustakseen takaisin musiikkimaailman ykkösnimeksi. Vuoden 1983 "Lick It Up" -albumilla yhtye luopui näyttävistä esiintymisasuistaan ja -maskeistaan, mikä järkytti monia yhtyeen ihailijoita. Vuonna 1984 Kiss oli kuitenkin jälleen harmillisessa tilanteessa, sillä Vinnie Vincent erotettiin yhtyeestä henkilökohtaisten syiden vuoksi vajaan kahden vuoden pestin jälkeen, ja yhtyeen oli etsittävä uusi kitaristi. Korvaajaksi hankittiin Mark St. John, joka hänkin teki yhtyeeseen vain "Animalize"-albumin mittaisen visiitin, sillä sairastuttuaan reiterin tautiin hän ei enää kyennyt esiintymään pitkillä kiertueilla. St. Johnin korvasi Bruce Kulick, josta tuli neljäs Kiss-kitaristi reilun kahden vuoden sisällä. Kulick, Carr, Simmons ja Stanley kuitenkin muodostivat Kissin maskittoman aikakauden pitkäkestoisimman kokoonpanon, sillä kyseinen nelikko tahkosi konserttiareenoita yhdessä aina 1990-luvun alkuun asti.
Glam metal yleistyi rajusti 1980-luvun puolivälissä, joten Kiss joutui jälleen muokkaamaan tyyliään ja siirtymään musiikillisesti glam metal -yhtyeiden valtavirran kastiin. "Animalize", "Asylum" (1985), "Crazy Nights" (1987) ja "Hot in the Shade" (1989) edustivatkin enemmän glam metalia kuin Kissille tyypillistä hard rockia. Albumit myivät kuitenkin kohtuullisen hyvin, vaikka moninkertaisen platinalevymyynnin aikakausi olikin päättynyt jo aikapäiviä sitten. "Crazy Nights" -albumista tuli suuri menestys Euroopassa, se nousi albumilistoilla kahdenkymmenen myydyimmän joukkoon ainakin viidessä maassa ja kolmenkymmenen myydyimmän joukkoon kahdeksassa maassa. Albumin paras sijoitus oli brittilistoilla sijalla 4. Albumin suuren menestyksen ansiosta Euroopassa singlejulkaisu ”Crazy Crazy Nights” menestyi myös, muun muassa se pääsi Norjassa sijalle 7 ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa sijalle 4. Singlelistoilla "Hot in the Shaden" kappale ”Forever” oli Kissin suurin menestys sitten ”I Was Made for Lovin’ You”-singlen, nousten Billboardin listalla sijalle 7. "Lick It Up", "Animalize", "Asylum" ja "Crazy Nights" ylsivät jokainen lopulta platinalevyn arvoiseen myyntiin.


title: Paul Stanley

text: 1990-luvulle tultaessa Kissiä kohtasi valtava tragedia, kun rumpali Eric Carr sairastui sydänsyöpään juuri, kun yhtye oli aloittamassa "Revengen"-albumin nauhoituksia. Diagnooseissa selvisi, ettei Carr enää kestäisi nauhoitusten aiheuttamaa rasitusta, ja Kiss oli jälleen uuden haasteen edessä. Carrin korvaajaksi löydettiin kuitenkin Paul Stanleyn soolokiertueella esiintynyt Eric Singer, joka oli aiemmin vaikuttanut myös Black Sabbathissa ja Alice Cooperin taustayhtyeessä. Jo ennestään vaikea tilanne synkkeni entisestään, kun Carr menehtyi syövän aiheuttamiin komplikaatioihin New Yorkissa 24. marraskuuta 1991. 1990-luvulla Kiss julkaisi vielä kaksi uutta studioalbumia, grungevaikutteisen "in" vuonna 1997 sekä alkuperäisen kokoonpanon niin sanotun ”paluualbumin” "Psycho Circus" vuonna 1998.


title: Paul Stanley

text: 2000-luvulla Kiss lähti Farewell Tour -jäähyväiskiertueelleen, mutta yllättäen yhtye päättikin jatkaa uraansa. Ace Frehley ja Peter Criss jättivät yhtyeen kiertueen päätyttyä, mutta Criss tosin palasi yhtyeeseen vielä vuonna 2003 esiintyen myös livealbumilla "". Frehleyn korvasi jo "Psycho Circuksella" kitaroinut Tommy Thayer, ja paluun rumpupatteriston ääreen teki Eric Singer. Seuraavaa Kissin studioalbumia saatiin kuitenkin edelleen odottaa, kunnes yksitoista vuotta kestänyt levytystauko päättyi vuonna 2009 "Sonic Boom" -albumin myötä. Vuonna 2012 yhtye julkaisi tuoreimman studioalbuminsa "Monster".


title: Paul Stanley

text: Paul Stanleyn omaa nimeä kantanut ensimmäinen sooloalbumi "Paul Stanley" ilmestyi vuonna 1978 samaan aikaan muiden Kissin jäsenten soololalbumien kanssa.


title: Paul Stanley

text: Vuonna 1985 Stanley valittiin tuottajaksi heavy metal-yhtye W.A.S.P:n toiselle studioalbumille "The Last Command", mutta koska Gene Simmons oli keskittynyt tuolloin enemmän näyttelijänuraansa kuin Kissin uuteen studioalbumiin, Stanleyn aika ei ilmeisesti riittänyt kahden eri yhtyeen albumien tuottamiseen. Vuonna 1987 Stanleyn oli puolestaan määrä tuottaa hard rock -yhtye Guns N’ Rosesin debyyttialbumi "Appetite for Destruction", mutta hän halusi muokata albumin materiaalia sekä yhtyeen rumpali Steven Adlerin rumpusettiä.


title: Paul Stanley

text: Stanley teki myös pienimuotoisen soolokiertueen vuonna 1989. Hänen sooloyhtyeessään soittivat muun muassa Eric Singer, Bob Kulick ja Gary Corbett.


title: Paul Stanley

text: Paul Stanleyn toinen sooloalbumi ilmestyi vasta 28 vuotta ensimmäisen jälkeen, vuonna 2006. Albumi oli nimeltään "Live to Win". Suomessa se julkaistiin 25. lokakuuta 2006.


title: Paul Stanley

text: Stanley on myös laulanut Torontossa vuonna 1999 esitetyssä musikaalissa "Oopperan kummitus" oopperan kummituksen osan. Stanley keikkailee nykyään Paul Stanley's Soul Station -nimisen taustayhtyeensä kanssa, joka esittää cover-versioita vanhoista soul-kappaleista.


title: Paul Stanley

text:
Nykyisin Stanley käyttää Washburnin kitaroita ja Randallin vahvistimia. 1970-luvulla Stanley käytti Ace Frehleyn tapaan Marshallin valmistamia kitaravahvistimia.
Aiemmin kitaroita Stanleylle ovat valmistaneet muun muassa myös Gibson, Ibanez, B.C. Rich ja Silvertone. Paul Stanleyn kitaroita on sanottu kaikkien aikojen erikoisimmiksi malleiksi. Vuonna 1998 Stanley loi Randallin kanssa Randall Paul Stanley Colossus -kitaranupit. Vahvistin ei ikinä menestynyt kunnolla, mutta Stanley käyttää sitä nykyisinkin.


title: Paul Stanley

text: 1980-luvulla Stanley on yhdistetty naissuhteissaan muun muassa popmuusikko Samantha Foxiin. Vuonna 2001 Stanleyn vaimo Pamela Bowen haki avioeroa, ja liitto päättyi. Stanleyllä on yhdeksän vuoden liitosta Bowenin kanssa kanssa 6. kesäkuuta 1994 syntynyt poika.


title: Paul Stanley

text: Paul Stanley meni 19. marraskuuta 2005 naimisiin pitkäaikaisen naisystävänsä Erin Suttonin kanssa. Heillä on kolme yhteistä lasta: syyskuussa 2006 syntynyt poika, 28. tammikuuta 2009 syntynyt tytär ja 9. elokuuta 2011 syntynyt toinen tytär.


title: Paul Stanley

text: Stanleyn äänihuulet leikattiin onnistuneesti vuonna 2011 kesken Kissin Sonic Boom World Tour -maailmankiertueen. Lisäksi hänen lonkkansa on leikattu kahteen otteeseen vuonna 2004 Rock the Nation Tour -kiertueen jälkeen, sillä ensimmäinen leikkaus epäonnistui. Hän on todennut tulevansa tarvitsemaan tulevaisuudessa myös kolmannen leikkauksen. Stanleyn mukaan hänen lonkkavaivansa johtuvat osittain tuhansista konserteista, joissa hän on esiintynyt platform-jalkineissa 1970-luvulta lähtien.


title: Paul Stanley

text: Hän kärsii myös pysyvästä sydämen rytmihäiriöstä, minkä vuoksi hän on joutunut sairaalahoitoon useampaan otteeseen. Vuonna 2007 kesken Kissin Hit 'N Run -kiertueen soundcheckin Stanley sai vakavan sairaskohtauksen, jonka aikana hänen sydämensä löi 190 kertaa minuutissa eli lähes kolme kertaa kiivaammin kuin normaali syke. Tämän seurauksena Gene Simmons, soolokitaristi Tommy Thayer ja rumpali Eric Singer esiintyivät Kaliforniassa järjestetyssä konsertissa poikkeuksellisesti kolmihenkisenä.


title: Eric Carr

text: Paul Charles Caravello, tunnettu paremmin taiteilijanimeltään Eric Carr, (12. heinäkuuta 1950 Brooklyn, New York, Yhdysvallat – 24. marraskuuta 1991 Manhattan, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen muusikko ja lauluntekijä, joka muistetaan parhaiten urastaan rock-yhtye Kissin pitkäaikaisena rumpalina. Hän liittyi yhtyeeseen vuonna 1980 korvaten alkuperäisrumpali Peter Crissin, ja soitti yhtyeessä vuoteen 1991 lavahahmonaan ”The Fox” (). Carr oli mukana levyttämässä kahdeksaa Kissin studioalbumia.


title: Eric Carr

text: Erityisesti konserteissa Carrin rumpujensoittoa korosti tuplabasarien käyttö. Hän oli myös yksi ensimmäisistä rumpaleista, joka käytti rumpusetissään kolmea bassorumpua. Carrin heavy metal -vaikutteinen soittotyyli erosi merkittävästi Peter Crissin soittotavasta, ja hän oli näin ollen merkittävässä osassa muuttamassa Kissin musiikkia takaisin raskaammaksi hard rockiksi 1980-luvun alkuvuosina. Teknisesti taitavana rumpalina tunnettu Carr myös lauloi vuonna 1989 Kiss-albumille "Hot in the Shade" säveltämänsä kappaleen ”Little Caesar”. Hän myös levytti oman versionsa alun perin Peter Crissin tulkitsemasta balladista ”Beth”.


title: Eric Carr

text: Carr menehtyi 41-vuotiaana vuonna 1991 harvinaislaatuisen sydänsyövän aiheuttamiin komplikaatioihin. Kiss omisti seuraavan albuminsa, vuoden 1992 "Revengen", hänen muistolleen. Carr haudattiin New Yorkin Cedar Hillin hautuumaalle Newburghiin. Carrin kaksi sooloalbumia on julkaistu hänen kuolemansa jälkeen postuumisti.


title: Eric Carr

text: Kun Kissin alkuperäinen rumpali Peter Criss erotettiin yhtyeestä vuonna 1980 päihdeongelmien vuoksi, Carr työskenteli vielä isänsä Albert Caravellon alaisuudessa ja korjasi uuneja tullakseen toimeen. Hän soitti myös varsinaisen työnsä ohella rumpuja Flasher-nimisessä yhtyeessä, ja Flasherin entinen kosketinsoittaja Paul Turino kannusti häntä pyrkimään Kissin rumpaliksi. Carr lähetti Kissin kuunneltavaksi nauhan, joka sisälsi Kissin vuoden 1980 "Unmasked"-albumin singlen "Shandi", mutta nauhalle hän oli äänittänyt oman laulusuorituksensa kappaleesta. Koesoittoon saapuessaan hänen ja Kissin Ace Frehleyn, Paul Stanleyn ja Gene Simmonsin henkilökemiat toimivat oivasti, ja hänet valittiin Peter Crissin seuraajaksi.


title: Eric Carr

text: Kun Carr oli liittynyt yhtyeeseen, osoittautuivat uuden lavahahmon kehittäminen ja taiteilijanimen valinta haasteelliseksi. Gene Simmonsin mukaan Carr oli pohtinut alun perin ottavan taiteilijanimekseen Rusty Blade, josta Simmons kuitenkin suostutteli hänet luopumaan. Lopulta hän lyhensi sukunimensä Caravello muotoon Carr ja valitsi etunimekseen Eric listalta, jonka hänen silloinen tyttöystävänsä oli laatinut hänelle. Yhtye pohti, pitäisikö Carrin oman lavahahmonsa luomisen sijaan pitäytyä Peter Crissin luomassa lavahahmossa ”The Catman” (). Hän kävi läpi erinnäisiä asuste- ja meikkikuviokokeiluita, ja alun perin hänen suunnittelemansa lavahahmo oli nimeltään ”The Hawk” (). Ajatuksesta kuitenkin luovuttiin, sillä Paul Stanleyn mukaan kyseinen kasvomeikkikuvio sekä esiintymisasu saivat Carrin näyttämään lastenohjelma "Seesamtien" hahmo Tipu Tilavalta. Kaksi viikkoa ennen ensiesiintymistään yhtyeen rumpalina Carr keksi lavahahmonsa ”The Fox” ().


title: Eric Carr

text: Carr esiteltiin yleisölle yhtyeen uutena rumpalina ensimmäisen kerran nuorille suunnatussa televisio-ohjelmassa "Kids Are People Too". Ensimmäisen konserttinsa yhtyeen rumpalina hän soitti New Yorkissa Palladium-konserttiareenalla 25. heinäkuuta 1980. Hänen vanhempansa velvoitettiin pysymään vaitonaisina siitä, että heidän poikansa oli yhtyeen uusi rumpali. Tarkoitus oli ylläpitää yhtyeen jäsenten mystinen olemus, jonka mukaan kukaan ulkopuolinen ei saanut tietää, miltä yhtyeen jäsenet näyttivät ilman kasvomeikkejään ja esiintymisasujaan. Myös Carrin oikea ikä valehdeltiin Kissin julkisessa tiedotteessa, jotta hänen siviilihenkilöllisyyttään tietoonsa havittelevia faneja ja lehdistöä saatiin harhautettua. Palladiumin-konsertin jälkeen Kiss aloitti tuoreinta studioalbumiaan "Unmasked" markkinoineen maailmankiertueen Unmasked Tour.


title: Eric Carr

text: Ensimmäinen Kiss-albumi, jolla Carr soitti, oli tuottaja Bob Ezrinin kanssa levytetty "Music from ”The Elder”". Albumi oli tyyliltään progressiivinen ja kokeellinen konseptialbumi, minkä johdosta se erosi huomattavan paljon yhtyeen 1970-luvun rock-tuotoksista sekä kahdesta pop- ja diskovaikutteisesta edeltäjästään. Carr oli mukana kirjoittamassa albumille kappaleita ”Under the Rose” ja ”Escape from the Island”. Hänellä oli kuitenkin myös vaikeuksia toteuttaa tuottaja Ezrinin albumille hakemaa taiteellista ratkaisua, minkä vuoksi sessiomuusikko Allan Schwartzberg palkattiin soittamaan rumpuja kappaleisiin ”Odyssey” ja ”I”. "Music from ”The Elder”" osoittautui kaupalliseksi epäonnistumiseksi, ja se menestyi Yhdysvalloissa vaatimattomasti myös listalla. Seuraava täysimittainen studioalbumi, vuoden 1982 "Creatures of the Night" nosti Kissin takaisin rockmusiikin raskaaseen sarjaan. Carrin tuplabasareita korostaneen soittotyylin sekä tuolloin vielä sessiomuusikkona toimineen kitaristi Vinnie Vincentin metalliriffien suosiminen palauttivat Kissin sen ominaiseen hard rock -tyyliin.


title: Eric Carr

text: Yhtyeen aiempien albumien heikko menestys varjosti kuitenkin yhä musiikillisesti vahvaa "Creatures of the Nightia", ja Kiss kaipasikin pikaisesti vauhtia noustakseen takaisin pinnalle seilattuaan uransa aallonpohjassa "Music from ”The Elder”" epäonnistumisen myötä. Näin ollen Stanley, Simmons, Carr sekä nyt yhtyeeseen uudeksi kitaristiksi liittynyt Vinnie Vincent luopuivat kasvomeikeistään ja esiintyivät ensimmäisen kerran ilman niitä Music Televisionin suorassa televisiolähetyksessä vuonna 1983. Tämä aloitti yhtyeen niin kutsutun maskittoman aikakauden, jonka ensimmäinen albumi "Lick It Up" julkaistiin jo samana vuonna. Glam metal oli alkanut saamaan yhä vahvemmin jalansijaa musiikkialalla, joten "Lick It Up" sekä sitä seuranneet "Animalize" (1984), "Asylum" (1985), "Crazy Nights" (1987) ja "Hot in the Shade" (1989) olivatkin enemmän glam metaliin nojaavaa musiikkia kuin Kissille ominaista hard rockia. Jokainen albumi "Hot in the Shadea" lukuun ottamatta ylittikin Yhdysvalloissa platinalevyrajan. Vuonna 1988 Kiss julkaisi kokoelma-albumin "Smashes, Thrashes & Hits", jolle Carr tulkitsi alun perin Peter Crissin laulaman balladin ”Beth”. "Hot in the Shade" -albumilla Carr puolestaan lauloi säveltämänsä kappaleen ”Little Caesar”.


title: Eric Carr

text: Viimeisen esiintymisensä Kissin studioalbumilla Carr teki vuonna 1992 julkaistulla "Revenge" -albumilla, jolla hän oli taustalaulajana kappaleessa ”God Gave Rock ’N’ Roll to You II”. Albumille lisättiin myös "Music from ”The Elder”" -albumin jäämistöstä peräisin olevan kappaleen ”Carr Jam 1981”, joka sisältää Carrin kuuluisan rumpusoolon. Vuosien 1989–1990 Hot in the Shade Tour jäi Carrin viimeiseksi kiertueeksi Kissin rumpalina ennen hänen kuolemaansa, ja hän soitti viimeisen kerran yhtyeen kanssa 9. marraskuuta 1990 New Yorkin legendaarisessa Madison Square Gardenissa. Ennen kuolemaansa hän esiintyi vielä kappaleen God Gave Rock ’N’ Roll to You II musiikkivideolla. Viimeisen kerran hän esiintyi julkisuudessa vuoden 1991 syyskuussa Los Angelesissa MTV Video Music Awards -palkintogaalassa.


title: Eric Carr

text: Ensimmäinen Carrin säveltämästä materiaalista koostettu sooloalbumi "Rockology" julkaistiin postuumisti vuonna 1999, ja sen tuotti Bruce Kulick. Albumin kappalemateriaali oli levytetty vuosien 1986–1989 aikana, ja moni sen kappaleista oli kirjoitettu alun perin käytettäväksi Kiss-albumille. Osan kappaleista Carr oli tehnyt soundtrackiksi ideoimaansa piirrosanimaatioon "Rockheads", jota ei kuitenkaan koskaan työstetty esitettäväksi asti. Suurin osa albumin kappaleista oli Carrin, Bruce Kulickin ja lauluntekijä Adam Mitchellin käsialaa. Yhdysvalloissa albumin julkaisi alun perin Rockhard Records vuonna 1999, ja vuonna 2000 albumista julkaistiin uusintapainos Spitfire Records -levymerkillä.


title: Eric Carr

text: Vuoden 2011 elokuussa Auto Rock Records -levymerkillä julkaistiin toinen albumi "Unfinished Business", jonka vastaavana tuottajana oli toiminut Carrin sisko Loretta Caravello. Arkistomateriaalista koostettu "Unfinished Business" sisältää muun muassa ennen julkaisemattomia demokappaleita, tribuuttikappaleita sekä Carrin dialogia ja haastatteluja. Albumin materiaali on levytetty pitkän aikavälin sisällä, ja esimerkiksi sen varhaisin kappale ”I Cry at Night” on peräisin jo vuodelta 1967. Loretta Caravellon mukaan "Rockology"- ja "Unfinished Business" -albumien ohella julkaisematonta Carrin kappalemateriaalia on yhä olemassa.


title: Eric Carr

text: Vuoden 1991 helmikuussa Carr alkoi sairastella, ja alun perin testeissä vaiva vaikutti olevan täysin hoidettavissa. Myöhemmin hänelle diagnosoitiin äärimmäisen harvinainen ja odottamattoman vakava sydänsyöpä, jonka seurauksena hän kävi huhtikuussa 1991 läpi sarjan leikkauksia, joilla pyrittiin estämään syövän leviäminen ja eheyttämään sydämen toimintaa. Hän toipui leikkauksista, ja Stanley ja Simmons ottivat sairauslomalta vapautuneen Carrin takaisin yhtyeeseen tämän toivuttua.


title: Eric Carr

text: Vuoden 1991 heinäkuussa hän lensi Los Angelesiin kuvaamaan "God Gave Rock 'N' Roll to You II:n" musiikkivideota. Carrin terveydentila oli vielä tuolloin kuitenkin heikko, ja hän joutui käyttämään videolla peruukkia syöpähoitojen aiheuttamien hiustenlähdön vuoksi. Paul Stanleyn mukaan Carr antoi kaikkensa, mutta heikon kuntonsa vuoksi hän joutui kuvaamaan osuuksiaan videoon useaan kertaan. Videon kuvausten päätyttyä hän matkusti takaisin New Yorkiin, mutta terveydentilansa vuoksi hän ei kyennyt osallistumaan tulevan Kiss-albumi "Revengen" nauhoituksiin, joten rumpuosuuksia albumille nauhoitti Paul Stanleyn soolokiertueella aiemmin esiintynyt Eric Singer. Carrin terveydentila huononi entisestään keväällä tehdyistä leikkauksista huolimatta, ja syksyllä hän kärsi aneurysmasta ja hänet kiidätettiin sairaalaan. Selvittyään tästä hän kuitenkin kärsi aivoverenvuodon, jonka aivoihin siirtyneet syöpäsolut aiheuttivat. Carr ei enää toipunut, ja hän menehtyi 24. marraskuuta 1991 New Yorkissa.


title: Kansallissankari

text: Kansallissankareiksi kutsutaan historiallisia, joskus myös puolihistoriallisia tai myyttisiä hahmoja, joilla on keskeinen ja kunnioitettu rooli jonkin valtion tai etnisen ryhmän historiassa ja omakuvassa. Kansallissankarit kuuluvat kiinteästi nationalismiin ja kansallisvaltioiden ajatukseen. Kansallissankarit ovat useimmiten poliitikkoja eli "valtiomiehiä", sotilaita eli "sotasankareita", separatisteja eli "vapaustaistelijoita", tutkijoita, taiteilijoita, tutkimusmatkailijoita tai urheilijoita eli "urheilusankareita". Kansallissankarin aseman voi saavuttaa myös elävä ihminen.


title: Kansallissankari

text: Kansallissankareihin kohdistuu yleensä virallista tai puolivirallista muistokulttia tai suoranaista henkilöpalvontaa. Tämä ilmenee tyypillisesti muistomerkkeinä, muistojuhlallisuuksina varsinkin syntymän tai kuoleman vuosipäivinä, elämäkertakirjallisuutena ja kansallissankarin roolin korostamisena kouluopetuksessa.


title: Kansallissankari

text: Erilaisissa diktatuureissa kansallissankareiden palvonta, joka kohdistuu myös diktaattoriin, on usein viety äärimmäisyyksiin. Kansallissankarikultin rakentaminen on ollut tyypillistä myös itsenäisyydestä kamppaileville tai vastaitsenäistyneille maille.


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1966

text: Vuoden 1966 hiihdon MM-kilpailut järjestettiin Oslossa, Norjassa 17.-27. helmikuuta. Kisojen menestynein maa oli kahdeksan mitalia kerännyt isäntämaa Norja (viisi kultaa, kaksi hopeaa, yksi pronssi).


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1966

text: Päivämäärä: 20. helmikuuta


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1966

text: Päivämäärä: 17. helmikuuta


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1966

text: Päivämäärä: 26. helmikuuta


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1966

text: Päivämäärä: 23. helmikuuta


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1966

text: Päivämäärä: 21. helmikuuta


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1966

text: Päivämäärä: 19. helmikuuta


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1966

text: Päivämäärä: 27. helmikuuta


title: Helsingin Palloseura

text: Helsingin Palloseura eli HPS on vuonna 1917 perustettu urheiluseura, joka nykyisin keskittyy jalkapalloon. Miesten jalkapallossa se on voittanut yhdeksän Suomen mestaruutta ja on yksi maan menestyksekkäimmistä seuroista. Kaudella 2018 miehet pelaavat neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Kolmosessa. HPS:n naisten edustusjoukkue pelaa kaudella 2018 toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Naisten Ykkösessä.


title: Helsingin Palloseura

text: Nykyisin seura toimii Pakilan, Paloheinän ja Torpparinmäen alueella. Marraskuussa 2016 siihen kuului noin 1 050 jäsentä. Junioripelaajien määrällä mitattuna HPS oli vuonna 2017 Helsingin neljänneksi suurin jalkapalloseura.


title: Helsingin Palloseura

text: Jalkapallon lisäksi HPS:ssa on aikoinaan pelattu myös jääpalloa, koripalloa, jääkiekkoa ja käsipalloa.


title: Helsingin Palloseura

text: Helsingin Palloseura perustettiin Kalevankatu 8–10:ssä Helsingin suomalaisen lyseon toverikunnan huoneessa 29. marraskuuta 1917. Perustajat olivat Yrjö Tornivuori, joka valittiin HPS:n ensimmäiseksi puheenjohtajaksi, seuran ensimmäinen sihteeri Arvi Katajavuori , Toivo Ylimaa, Niilo Koskinen, Bruno Mantila, Urho Lehtonen, Arvi Ristimäki ja Paul Tallqvist. Ensimmäisen jalkapallo-ottelunsa HPS:n miehet pelasivat syyskuussa 1918 HIFK:ta vastaan. Seuran kulta-aikaa olivat 1920- ja 30-luvut. Se ylsi vuonna 1920 SM-loppuotteluun, jonka kuitenkin hävisi ÅIFK:lle lukemin 1–2. Ensimmäisen Suomen-mestaruuden se voitti vuotta myöhemmin 1921. Se voitti mestaruudet lisäksi vuosina 1922, 1926, 1927 ja 1929 ja sijoittui hopealle 1924. 1930-luvulla HPS voitti kolme mestaruutta kausina 1932, 1934 ja 1935. Tuolloin maajoukkueenkin runko muodostui Palloseuran pelaajista. 1940-luvulla menestys oli puolestaan vaihtelevaa. Lisäksi sotavuodet häiritsivät Suomen jalkapalloilua.


title: Helsingin Palloseura

text: Vuosina 1950–1955 HPS:n miehet pelasivat Suomen sarjassa. Miesten mestaruussarjassa se pelasi taas vuonna 1956, jolloin se säilytti sarjapaikkansa niukasti. Vuotta myöhemmin HPS voitti toistaiseksi viimeisimmän Suomen mestaruutensa. Seuraavalla kaudella 1958 mestaruus oli jälleen lähellä, sillä HPS päätyi tasapisteisiin Kuopion Palloseuran kanssa. Kultamitali ratkaisiin uusintaottelulla, jonka KuPS voitti 1–0 jatkoajan jälkeen. Vuonna 1962 se voitti Suomen Cupin kukistaen finaalissa Maakuntasarjan Rovaniemen Palloseuran 5–0. Cup-voitto toi HPS:lle paikan Cup-voittajien cupiin, jossa se putosi tšekkoslovakialaiselle Slovan Bratislavalle yhteismaalein 2–12. Vuonna 1964 HPS pelasi toistaiseksi viimeisen kautensa Mestaruussarjassa ja vietti seuraavat vuosikymmenet alemmilla sarjatasoilla.


title: Helsingin Palloseura

text: 1970–1990-luvuilla HPS:n miesten joukkue pelasi 1. divisioonassa, 2. divisioonassa ja 3. divisioonassa. Vuonna 1999 se luopui miesten Kakkosen paikastaan talousvaikeuksien vuoksi. Tämän jälkeen seura aloitti taipaleensa kohti ylempiä sarjoja alimmaisesta miesten Seiskasta. Kaudella 2018 se pelaa miesten Kolmosessa.


title: Helsingin Palloseura

text: HPS on usein yhdistetty Helsingin Vallilan kaupunginosaan ja edustaneen aikoinaan suomenkielistä työväenluokkaa, mutta vielä 1920-luvulla seura sijoittui selkeästi Pitkänsillan porvarilliselle eteläpuolelle. Esimerkiksi ottelut ja harjoitukset järjestettiin Kaisaniemen kentällä, Eläintarhan kentällä ja Töölön pallokentällä. Pitkänsillan työväenluokkaiselta pohjoispuolelta haettiin vaikutteita, mutta ei kauempaa kuin Haapaniemen kentältä, jossa sillä oli muiden helsinkiläisseurojen tavoin harjoitusvuoroja. HPS:n kokoontumiset keskittyivät Helsingin ydinkeskustaan, ja merkittävät pelaajasiirrot HPS:aan tapahtuivat enimmäkseen Pitkänsillan eteläpuolelta kotoisin olevista joukkueista HJK:sta ja KIF:sta. Töölön pallokenttä oli HPS:n kotikenttä 1980-luvulle asti.


title: Helsingin Palloseura

text: HPS:n perustajat ja alkuvuosien seura-aktiivit olivat Ressun lukion oppilaita, jotka useimmiten jatkoivat opintojaan yliopistossa. Ensimmäisen vuosikymmenen ajan myös seurassa vallitsi porvarillinen, keskiluokkainen ja akateeminen aatemaailma. Esimerkiksi alkuvuosien toimihenkilöistä Yrjö Tornivuori oli koulutukseltaan juristi, ja Kauko Karvonen ja Aarre Linna insinöörejä, joita edustusjoukkueessa pelasi kaikkiaan seitsemän. Vuonna 1922 HPS:n puheenjohtajaksi valittu Kauko Karvonen oli teekkari ja ylioppilaskunnan puheenjohtaja. Seura oli pitkään perustajajäsentensä hallinnoimma ja siten aatemaailmaltaan heidän kaltaisensa.Lindbohm, s. 38.


title: Helsingin Palloseura

text: 1920-luvun lopulla Työväen Urheiluliiton seuroista siirtyi pelaajia HPS:n miesten edustusjoukkueeseen ja samalla perustajajäsenten määrä väheni. HPS:n jäsenistö ja edustusjoukkue alkoivat siirtyä sosiaaliselta taustaltaan työväen suuntaan. Työläisten oli helppo liittyä HPS:aan, sillä nuorella seuralla ei ollut vanhojen seurojen rasitteita. HPS alkoi yleisesti muotoutua suomenkielisen työväestön seuraksi.


title: Helsingin Palloseura

text: Sotien jälkeen HPS:n ydinalueeksi tuli Vallila, jossa sen asema oli vahvimmillaan 1940- ja 50-luvuilla, jolloin myös junioritoiminta keskittyi sinne. Kannattajia seuralla oli kuitenkin Pitkänsillan molemmilla puolilla.


title: Helsingin Palloseura

text: 1980-luvulla HPS:n toiminta siirtyi Vallilasta Pakilan ja Paloheinän alueelle, koska Vallilan väestöpohja ei enää mahdollistanut laajaa nuorisotoimintaa. Aleellisen siirron myötä junioritoiminta virkistyi uudelleen, vaikka edustusjoukkueella oli vielä keskeinen asema seuran toiminnassa.


title: Helsingin Palloseura

text: Miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2018 miesten Kolmosessa.


title: Helsingin Palloseura

text: 4 Juho Sihvola


title: Helsingin Palloseura

text: 6 Aki Tuunela


title: Helsingin Palloseura

text: 7 Juho Hirvonen


title: Helsingin Palloseura

text: 9 Arttu Wuori


title: Helsingin Palloseura

text: 10 Santeri Hirvonen


title: Helsingin Palloseura

text: 11 Joonatan Räsänen


title: Helsingin Palloseura

text: 12 Eetu Anttila


title: Helsingin Palloseura

text: 13 Akseli Kulikoff


title: Helsingin Palloseura

text: 14 Emil Asp


title: Helsingin Palloseura

text: 15 Otto Annala


title: Helsingin Palloseura

text: 17 Tomas O´shaughnessy


title: Helsingin Palloseura

text:
18 Mikko Noronen
19 Pasi Paakki


title: Helsingin Palloseura

text: 22 Eero Puro


title: Helsingin Palloseura

text: 23 Olli Annala


title: Helsingin Palloseura

text: 24 Saku Sainio


title: Helsingin Palloseura

text: 27 Erno Kähkönen


title: Helsingin Palloseura

text: 28 Elmer Laaksonen


title: Helsingin Palloseura

text: 29 Rasmus Lindfors


title: Helsingin Palloseura

text: 88 Roope Auvinen


title: Helsingin Palloseura

text: 90 Sander Paukku


title: Helsingin Palloseura

text: 33 Lauri Saarikoski


title: Helsingin Palloseura

text: 45 Valtteri Hirvonen


title: Helsingin Palloseura

text: 91 Daniel IvanovHPS:n ensimmäinen naisten jalkapallojoukkue pelasi vuonna 1972. Naisten edustusjoukkue pelaa kaudella 2018 Naisten Ykkösessä. Seuralla on myös naisten kakkos-, kolmos- ja nelosjoukkueet sekä Queens-harrastejoukkue.Helsingin Palloseuran miesten kakkosjoukkue pelaa kaudella 2018 Nelosessa ja Jägers-niminen joukkue Kutosessa. Seuralla on myös 35-vuotiaiden ikämiesjoukkue ja Knights-niminen harrastejoukkue juniorijoukkueiden lasten iseille. Naisten kakkosjoukkue pelaa Naisten Kolmosessa, kolmosjoukkue Naisten Nelosessa ja nelosjoukkue Naisten Vitosessa. Lisäksi HPS:llä on naisten harrastejoukkue Queens.


title: Helsingin Palloseura

text: HPS:llä on lukuisia juniorijoukkueita. Pojissa nuorimpia ovat 6-vuotiaat, jotka muodostavat P12–13-joukkueen, ja vanhimpia A-juoniorit. Tytöissä nuorimmat muodostavat 8-vuotiaiden T10–11-joukkueen, ja vanhimmat 17–18-vuotiaiden GPSB (00–02) -joukkueen.


title: Helsingin Palloseura

text:
HPS:n joukkueet pelaavat kotiottelunsa Paloheinän osa-alueella sijaitsevalla JYA Housing Areenalla, joka tunnetaan myös nimellä Paloheinän tekonurmi. Kenttä valmistui toukokuussa 2014, ja sen rakentaminen toteutettiin HPS:n ja Helsingin kaupungin liikuntaviraston yhteisprojektina, jossa aiempi Sokkarin hiekkakenttä korvattiin jalkapallonurmikentällä. Alusta sisältää täysimittaisen jalkapallokentän, ja lisäksi siinä on mahdollisuus pelata poikittain kahdella pienemmällä kentällä juniorien pelejä.
Kentän yhteydessä sijaitsee HPS-kahvila. Lisäksi alueelle suunnitellaan pukukoppirakennusta, johon on tarkoitus sijoittaa seuran toimistotila ja kentän muut tukitoiminnot.


title: Helsingin Palloseura

text: Seuran harjoitukset järjestetään kesäkausilla pääsääntöisesti JYA Housing Areenalla sekä HPS-juniorikentällä Pakilan yläasteen vieressä. HPS-juniorikentän ohessa sijaitsee myös HPS-halli.HPS pelasi jääkiekkoa vuosina 1928–34 ja sijoittui hopealle vuosina 1929, 1932 ja 1934.


title: Helsingin Palloseura

text: Vuonna 1934 HPS:n pelaajat suivaantuivat erotuomarin heidän mielestään virheellisesti hyväksymästä maalista piirisarjan ottelussa Unitaksen joukkuetta vastaan. HPS lopetti ottelun ja koko jääkiekkotoimintansa tähän tapaukseen. Jääkiekon SM-sarjan maratontaulukossa HPS on erikoisuus vain yhdellä tappiollaan.


title: Helsingin Palloseura

text: HPS selvisi jääpallon SM-loppuotteluun jo vuonna 1920, mutta hävisi kuitenkin sen Viipurin WBJS:lle eli Susille maalein 3–8. Varsinaiseen SM-sarjaan seura osallistui 1931, 1936, 1939, 1941, 1946, 1947, 1948 ja 1950.


title: Trakeaalikidukset

text: Trakeaalikidukset ovat haaroittuneen ilmaputkiston täyttämät ohutnahkaiset ulokkeet. Trakeaalikidukset on useimmilla vedessä elävillä hyönteistoukilla, mm. sudenkorentojen, päivänkorentojen, koskikorentojen ja vesiperhosten toukilla. Eläin ottaa tarvitsemansa hapen vedestä ja muuttaa sen kaasumuotoon ilmaputkistossaan.


title: Spermatofori

text: Spermatofori (kreikaksi "forein" ’kantaa’, kuljettaa mukanaan) eli siittiökotelo on siittiösoluja sisältävä kapselimainen jähmeä pakkaus, jonka joidenkin eläinryhmien koiras luovuttaa naaraalle. Näissä ryhmissä ei tapahdu varsinaista parittelua, vaan koiras paketoi spermaansa jähmeän massan sisään ja luovuttaa annoksen naaraalle. Lajista riippuen joko koiras tai naaras itse voi sujauttaa spermatoforin itse sukuaukkoonsa. Hedelmöityäkseen naaraan pitää monesti vielä purra spermatofori rikki, jolloin siittiöt pääsevät vapaiksi.


title: Spermatofori

text: Tällainen menettely tunnetaan useista selkärangattomien eläinten ryhmistä, esim. joiltakin nilviäisiltä ja niveljalkaisilta. Hyönteisistä esimerkkinä ovat hyppyhäntäiset, jotkin kovakuoriaiset, hepokatit, sirkat ja jotkin perhoset. Myös eräät sammakkoeläimet käyttävät spermatoforeja.


title: Aivolisäke

text: Aivolisäke eli hypofyysi () on umpirauhanen, jonka erittämät hormonit osallistuvat elimistössä kasvun, verenpaineen ja nestetasapainon, seksuaalitoimintojen, raskauden, synnytyksen, maidontuoton, lämpötilan ja kivun säätelyyn. Aivolisäke on ihmisellä noin herneen kokoinen (15 mm · 9 mm · 6 mm), puolen gramman painoinen isoaivojen pohjaosasta ulkoneva rakenne, jota ympäröi kitaluun syvennys eli turkinsatula.


title: Aivolisäke

text: Aivolisäke koostuu kahdesta erikseen toimivasta lohkosta, etulohkosta (adenohypofyysi) ja takalohkosta (neurohypofyysi). Aivolisäkkeen varsi yhdistää aivolisäkkeen sen yläpuolella olevaan hypotalamukseen, joka säätelee aivolisäkkeen toimintaa. Aivolisäke erittää kymmenkuntaa hormonia, joista monet säätelevät muiden elimistön umpirauhasten toimintaa.


title: Aivolisäke

text: Aivolisäkkeen etulohko eli adenohypofyysi on muodostunut sikiökaudella suuontelon katosta ja on siis epiteelikudosta. Etulohkosta on erotettavissa kolme osaa: pars distalis, pars intermedia sekä pars tuberalis. Näistä etummainen pars distalis on suurin ja myös hormonitoiminnan kannalta merkittävin.


title: Aivolisäke

text: Etulohko tuottaa ja erittää muiden umpieritysrauhasten toimintaa ohjaavia peptidihormoneja. Näitä ovat muiden muassa tyreotropiini (TSH), joka vaikuttaa kilpirauhaseen; follitropiini (FSH) ja lutropiini (LH), jotka vaikuttavat sukupuolirauhasiin; prolaktiini, joka vaikuttaa rintarauhasten maidoneritykseen ja gonadien eli sukupuolirauhasten toimintaan; kasvuhormoni, joka vaikuttaa kasvuun, aineenvaihduntaan ja proteiinisynteesiin; sekä kortikotropiini, joka edistää lisämunuaisen kuorikerroksen toimintaa. Jokaista näistä hormoneista tuottaa oma solutyyppinsä, poikkeuksena follitropiini ja lutropiini, joita tuottaa sama solutyyppi.


title: Aivolisäke

text: Etulohkon kasvaimet voivat saada aikaan liiallista hormonieritystä. Esimerkiksi liiallinen kasvuhormonin eritys voi johtaa lapsilla gigantismiin tai aikuisella akromegaliaan.


title: Aivolisäke

text: Aivolisäkkeen takalohko eli neurohypofyysi on muodostunut väliaivojen hermokudoksen pullistumasta. Aivolisäkkeen takalohko ei ole varsinainen umpirauhanen, vaan se koostuu hermosolujen haarakkeista, gliasoluista ja verisuonista. Takalohkon hormoneita varastoidaan ja vapautetaan näistä hermosoluhaarakkeista. Itse hermosolujen soomaosat sijaitsevat hypotalamuksessa, jossa hormonit tuotetaan ja josta ne kuljetetaan haarakkeisiin.


title: Aivolisäke

text: Takalohkon vapauttamia hormoneja ovat antidiureettinen hormoni (ADH) ja oksitosiini. Antidiureettinen hormoni ylläpitää solunulkoisen nesteen tilavuutta ja osmolaliteettia säätelemällä virtsaan siirtyvän nesteen määrää munuaisten nefronien distaalisissa tiehyissä ja kokoojaputkissa. Oksitosiini taas saa aikaan kohdun seinämien lihasten supistelun synnytyksen yhteydessä ja maitorauhaskäytävien lihasten supistelun imetyksen aikana.


title: Aivolisäke

text: Neurohypofyysissä tapahtuvan, esimerkiksi iskusta johtuvan soluvaurion myötä antidiureettisen hormonin eritys voi vähentyä. Tästä voi seurata diabetes insipidus, nestetasapainon häiriö, jossa munuaisten kyky tiivistää virtsaa on heikentynyt, mikä johtaa polyuriaan eli lisääntyneeseen virtsantuotantoon sekä polydipsiaan eli lisääntyneeseen veden juonnin tarpeeseen.


title: Munanasetin

text: Munanasetin eli ovipositori on monilla hyönteisnaarailla. Sen avulla naaraat asettavat munat haluamaansa paikkaan. Hepokattinaarailla on valtava, usein sapelinmuotoinen munanasetin, jonka avulla ne voivat asettaa munansa syvälle maahan. Myös monilla loispistiäisillä on hyvin kehittynyt munanasetin. Jotkin lajit voivat porata munanasettimensa jopa syvälle puuhun. Tällä tavoin kyseiset lajit laskevat munansa puun rungossa piilossa oleviin toukkiin, jotka toimivat ”kasvatusalustoina” loispistiäisen toukille.


title: Laanila

text: Laanila on Oulun kaupunginosa, ja se sijaitsee Oulujoen pohjoisrannalla keskustan koillispuolella, valtatien 20 varrella. Nimi "Laanila" on tiettävästi perua Laanisen suvun nimestä.


title: Laanila

text: Laanila sijaitsee noin kahden kilometrin päässä keskustasta, Tuiran itäpuolella. 1940-luvulla Laanilassa oli parakkialue, aluksi saksalaisten ja sitten suomalaisten sotilaiden käytössä . Alueen yleisilmeelle piirteet on antanut arkkitehti Alvar Aalto 1950-luvulla, jolloin Oulujoen ranta-alueelle rakennettiin rivitalo Typpi Oy:n tehtaan työntekijöille. Alueelle rakennettiin myöhemmin kolme kerrostaloa ja pesularakennus. Pesula ei enää ole toiminnassa, ja rakennus on muutettu asunnoiksi vuonna 2002.


title: Laanila

text: Laanilan alue on nykyisin uudis- ja täydennysrakennusaluetta. Alueella toimii yläaste sekä lukio.


title: Laanila

text: Laanilan koulun julkisivusta löytyy myös Veikko Törmäsen tekemä "Ruutuvihko"-taideteos.


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1970

text: Vuoden 1970 hiihdon MM-kilpailut järjestettiin Vysoké Tatryssa, Tšekkoslovakiassa.


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1970

text: Päivämäärä: 17. helmikuuta


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1970

text: Päivämäärä: 15. helmikuuta


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1970

text: Päivämäärä: 22. helmikuuta


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1970

text: Päivämäärä: 19. helmikuuta


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1970

text: Päivämäärä: 16. helmikuuta


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1970

text: Päivämäärä: 18. helmikuuta


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1970

text: Päivämäärä: 20. helmikuuta


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1970

text: Päivämäärä: 15.-16. helmikuuta


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1970

text: Päivämäärä: 14. helmikuuta


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1974

text: Vuoden 1974 hiihdon MM-kilpailut järjestettiin Falunissa, Ruotsissa.


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1974

text: Falunin kisoja voidaan pitää maastohiihtohistorian eräänä käännekohtana, sillä tuolloin puusukset saivat väistyä lasikuidusta valmistettujen suksien tieltä. Suomalaiset kuitenkin hiihtivät puisilla Järvisen suksilla ja antoivat näin muunmaalaisille kilpakumppaneilleen selvän etulyöntiaseman.


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1974

text:
Päivämäärä: 19. helmikuuta
Magne Myrmosta tuli viimeinen puusuksilla maailmanmestaruuden voittanut hiihtäjä.


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1974

text: Päivämäärä: 17. helmikuuta


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1974

text: Päivämäärä: 24. helmikuuta


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1974

text: Päivämäärä: 21. helmikuuta


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1974

text: Päivämäärä: 18. helmikuuta


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1974

text: Päivämäärä: 20. helmikuuta


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1974

text: Päivämäärä: 23. helmikuuta


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1974

text: Päivämäärä: 17.-18. helmikuuta


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1974

text: Päivämäärä: 16. helmikuuta


title: Sokos

text: Sokos (toiminut myös nimellä "City-Sokos" vuosina 1984–1996) on S-ryhmän tavarataloketju, joka on toiminut vuodesta 1952 lähtien.


title: Sokos

text: Vuonna 2018 Suomessa toimii yhteensä 19 Sokos-tavarataloa, joiden tuotevalikoima riippuu tavaratalon koosta. Suuret tavaratalot ovat yleistavarataloja, jotka sijaitsevat usein suuremmissa maakuntakeskuksissa. Pienemmät tavaratalot ovat taas keskittyneet kapeammalle alueelle, useimmiten ainakin pukeutumiseen ja kosmetiikkaan. Tavaratalojen tarjontaa voivat täydentää myös esimerkiksi kauneushoitola, parturi-kampaamo, kioski ja S-Pankki. Varsinkin suurten Sokosten yhteydessä palvelee yleensä myös S-market-päivittäistavaraliike ja S-ryhmän ravintolapalveluita. Suurimmat Sokos-tavaratalot ovat Helsingin keskustan Sokos, Turun vuonna 2008 laajennettu Sokos Wiklund ja Jyväskylän vuonna 2010 laajennettu Jyväskylän Sokos.


title: Sokos

text: Sokoksen rinnalla toimii lisäksi kosmetiikkaa myyvä Sokos Emotion-myymäläketju. Sokos Emotion -myymälät toimivat pääsääntöisesti joko kaupunkien keskustoissa tai kauppakeskuksissa. Vuonna 2016 Emotion-myymälöitä on yhteensä 34 kappaletta.


title: Sokos

text: Kun Helsingin ydinkeskustan tavarataloa alettiin suunnitella, se sai nimekseen "Sokos".


title: Sokos

text: Sokos-nimi otettiin myöhemmin laajemminkin käyttöön S-ryhmän osuuskaupoissa. Sokoksiksi kutsuttiin niin marketteja, tavarataloja, hotelleja kuin erikoisliikkeitäkin. Tämä koettiin sekavaksi, ja 1980-luvulla Sokos-nimi jäi pelkästään tavaratalojen ja hotellien käyttöön Nykyisen muotoinen tavarataloketju City-Sokos aloitti toimintansa vuonna 1984, ja vuonna 1996 nimi lyhentyi pelkäksi Sokokseksi.


title: Sokos

text: "Markkinointi & Mainonta" -lehden teettämän kyselyn mukaan Sokos oli vuonna 2014 Suomen arvostetuin tavaratalobrändi. Toisella tilalla oli Stockmann ja kolmannella Anttila.


title: Sokos

text: Ensimmäinen Sokos-tavaratalo on Helsingin keskustan Sokos, joka avattiin vuonna 1952. Sen yhteydessä toimii myös Hotelli Vaakuna. Enimmillään Sokoksia oli Suomessa yli sata.


title: Sokos

text: 1980-luvun alusta vuoteen 2002 Sokos-tavaratalot olivat SOK:n omistaman Oy Sokos Ab -yhtiön alaisuudessa (muutama pienempi Sokos oli koko ajan paikallisen alueosuuskaupan omistuksessa). Sokos-ketju teki tappioita läpi 1990-luvun. 2000-luvun alkupuolella Sokokset siirrettiin SOK:lta osaksi alueosuuskauppojen toimintaa ja ketjuohjausta tiivistettiin, mikä paransi Sokos-ketjun kannattavuutta.


title: Sokos

text: 1990-luvun puolivälissä Sokos-ketju laajeni Viroon, kun Tallinnan Viru Keskukseen avattiin S-ryhmän omistama pieni Citysokos.


title: Sokos

text: Vuonna 2014 Sokos-tavarataloketjun liikeidea uudistui niin, että Sokokset keskittyivät muotiin ja kauneuteen. Käyttötavaroiden myynti keskitettiin yhä enemmän Prisma-ketjun tehtäväksi. Samoihin aikoihin Helsingin Sokoksessa avattiin Marks & Spencerin myymälä.


title: Sokos

text: Huhtikuussa 2016 Sokos palasi yli vuosikymmenen tauon jälkeen Oulun keskustaan. Sille uskotaan olevan markkinoita, koska Stockmann on päättänyt lopettaa Oulun-tavaratalonsa. Oulun Sokos on osa uutta kauppakeskus Valkeaa.Tähdellä (*) merkittyjen tavaratalojen yhteydessä palvelee myös S-market. Kolmessa tavaratalossa on omat ruokaosastot (Tampereella ja Oulussa Sokos Herkku sekä Jyväskylässä Mestarin Herkku). Kajaanissa, Kouvolassa ja Salossa S-market toimii tavaratalon läheisyydessä, ja kauppakeskus Kaaressa ja Myllyssä toimii puolestaan Prisma.


title: Sokos

text: Aiemmin Sokos-tavarataloja on toiminut muun muassa Espoon Tapiolassa, Helsingin Hakaniemessä, Hämeenlinnassa, Kokkolassa, Lohjalla, Raumalla, Seinäjoella ja Vaasassa.. Turussa toimi 1975–1982 Wiklundin lisäksi City-Sokos, joka muuttui nykyiseksi Turun Stockmanniksi.


title: Jaakko Pöyry

text: Jaakko Veikko Emanuel Pöyry (6. elokuuta 1924 Sodankylä – 8. syyskuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen tekniikan tohtori, suomalaisen metsäalan osaamisen vaikuttaja sekä Pöyry Oyj:n perustaja. Pöyry kirjoitti ylioppilaaksi Ilmajoen yhteiskoulusta vuonna 1942 ja ilmoittautui pian tämän jälkeen vapaaehtoisena rintamalle, jossa haavoittui vakavasti Talin–Ihantalan taistelussa kesällä 1944. Samana vuonna hän myös suoritti reserviupseerikurssin Niinisalossa. Pöyry valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1948. Vuonna 1958 hän perusti nimeään kantaneen yrityksen ja toimi tämän johdossa aina vuoteen 1990 asti. Tämänkin jälkeen hän toimi vielä yhtiön hallituksessa ja muissa luottamustehtävissä. Hän oli tosin jo aikaisemmin myynyt puolet yhtiöstään Henrik Ehrnroothille.


title: Jaakko Pöyry

text: Jaakko Pöyry vihittiin tekniikan kunniatohtoriksi Teknillisessä Korkeakoulussa vuonna 1974. Hän sai myös professorin arvonimen. Sotilasarvoltaan Pöyry oli reservin yliluutnantti.


title: Melinda Gates

text: Melinda Gates (omaa sukua French) (s. 15. elokuuta 1964 Dallas, Texas) on Bill Gatesin vaimo. Melinda Gates on aviomiehensä tapaan myös tietotekniikka-alalla. Hän on toiminut myös lehtitoimittajana ja työskennellyt muun muassa The Washington Postissa ja Drugstore.com-internetjulkaisussa.


title: Melinda Gates

text: Gatesille ja hänen miehelleen Billille myönnettiin marraskuussa 2016 Yhdysvaltain korkein siviileille myönnettävä kunniamerkki, Presidentin vapaudenmitali tunnustuksena säätiönsä hyväntekeväisyydestä.


title: Helle Kannila

text: Helle Kannila (vuoteen 1938 Cannelin; 20. toukokuuta 1896 Savonlinna – 3. marraskuuta 1972 Tampere) oli suomalainen kirjastoneuvos ja yksi suomalaisen kirjastolaitoksen tärkeimpiä kehittäjiä. Hän toimi Valtion kirjastotoimiston ensimmäisenä johtajana vuosina 1921–1949 sekä Yhteiskunnallisen korkeakoulun kirjasto-opin lehtorina 1949–1963. Kannila loi perustan itsenäisen Suomen kirjastohallinnolle sekä kirjastonhoitajien koulutukselle. Kirjastouransa ohella hän oli liberaali poliitikko ja naisasiain edelläkävijä.


title: Helle Kannila

text: Helle Cannelinin isä oli Savonlinnan reaalilyseon kasvi- ja eläintieteen sekä voimistelun opettaja Einar Cannelin, joka hankki lisätuloja myös muilla ammateilla. Cannelinit olivat vanhaa sivistyssukua: Hellen isoisä Gustaf Cannelin oli huomattava teologi ja kielitieteilijä, hänen setänsä Knut Cannelin niin ikään kielitieteilijä ja suosittujen suomalais-ruotsalaisten sanakirjojen tekijä. Suku oli lähtöisin Kannilan talosta Huittisista, minkä mukaan Helle Cannelin suomensi sukunimensä "Kannilaksi" vuonna 1938. Hänen äitinsä oli yhteiskunnallisesti aktiivinen Karin Sahlan, jonka suku oli alkujaan Baltiasta.


title: Helle Kannila

text: Einar Cannelin joutui myöhemmin sairauden vuoksi jättämään voimistelunopettajan työnsä. Perhe muutti Savonlinnasta ensin vuonna 1905 Ouluun ja 1906 Tampereelle, missä Helle kirjoitti ylioppilaaksi Tampereen suomalaisesta tyttökoulusta vuonna 1914. Hän kiinnostui jo varhaisessa iässä kirjoista ja kirjastotyöstä. Vaikutteet tähän tulivat perhepiiristä: täti Alma Sahlan piti omaa kirjakauppaa Savonlinnassa, ja äiti oli Tampereen kirjayhdistyksen puheenjohtaja. Helle kävi 16-vuotiaana Kansanvalistusseuran kaksiviikkoisen kirjastokurssin ja päästyään ylioppilaaksi hän aloitti luontevasti kirjallisuushistorian opinnot Keisarillisessa Aleksanterin–Yliopistossa. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1918 ja maisteriksi 1919 tehtyään laudaturtyön Henrik Ibsenin vaikutuksesta Minna Canthin teoksiin.


title: Helle Kannila

text: Opiskeluaikanaan Kannila työskenteli apulaisena Helsingin kaupunginkirjastossa ja Ylioppilaskunnan kirjastossa sekä "Kirjastolehden" toimitussihteerinä. Valmistuttuaan hänestä tuli 1918 Ylioppilaskunnan kirjaston amanuenssi ja varakirjastonhoitaja. Nuori ja tehokas kirjastovirkailija sai nopeasti huomattavia luottamustehtäviä. Vuonna 1920 hänet asetettiin johtamaan Alfred Kordelinin säätiön rahoittamaa kirjastonhoitajien valmistuskurssia. Kordelinin kurssit olivat ensimmäisiä lajissaan Suomessa ja muodostivat perustan myöhemmälle kirjastonhoitajien koulutukselle. Samoihin aikoihin Kannila ryhtyi vetämään Kansanvalistusseuran kirjeopiston kirjastonhoitokursseja.


title: Helle Kannila

text:
Suomen itsenäistyttyä julkista sivistystointa ryhdyttiin järjestämään ajanmukaiselle tolalle. Vuonna 1921 perustettiin kouluhallituksen yhteyteen Valtion kirjastotoimisto, jonka tehtäviin kuului valtionavun myöntäminen kunnallisille kirjastoille, avustusta nauttivien kirjastojen toiminnan valvonta, sekä kirjastojen yleinen tukeminen ja neuvonta. Toimiston johtajaksi valittiin Kannila, vain 25-vuotias Ylioppilaskunnan kirjaston amanuenssi. Hän organisoi kirjastotoimiston ja johti sitä yli neljännesvuosisadan.
Kirjastotoimiston johtajana Kannila oli eri puolille maata sijoitettujen kirjastoneuvojien ja kirjastotarkastajien esimies. Lisäksi hänen velvollisuuksiinsa kuului valtion järjestämien, noin neljän vuoden välein pidettyjen kirjastonhoitajien valmistuskurssien johtaminen, ja hän jatkoi myös sivutoimisten kirjastovirkailijoiden kouluttamista Kansanvalistusseuran kirjeopistossa. Hän vaikutti voimakkaalla henkilökohtaisella panoksellaan kirjastoalan kehittymiseen, ja muun muassa ajoi Deweyn kymmenluokitusjärjestelmän suomalaisten kirjastojen yleiseksi standardiksi. Kirjastotoimiston johtajan tehtävien ohessa Kannila oli mukana valmistelemassa kirjastolainsäädäntöä. Vuoden 1928 kansankirjastolaissa, joka vakiinnutti julkisen kirjastotoiminnan, oli hänen kädenjälkensä. Hän ehti olla mukana myös komiteassa, joka julkaisi 1949 ehdotuksen uudeksi kirjastolaiksi. Voimaan uusi kirjastolaki kuitenkin astui vasta 1962.


title: Helle Kannila

text: 1940-luvulla alkoi käydä selväksi, ettei neljän vuoden välein pidettävä valmistuskurssi enää riittänyt pätevien kirjastonhoitajien kouluttamiseen. Opetus siirrettiin Yhteiskunnalliseen korkeakouluun, jonne perustettiin kirjasto-opin lehtorin virka. Kannila hoiti lehtoraattia aluksi sivutoimena, kunnes erosi 1949 kirjastotoimiston johtajan virasta ja keskittyi kokonaan kirjastonhoitajien kouluttamiseen. 50-vuotiaan Kannilan lähtemistä korkeasta valtiollisesta virastaan ja ryhtymistä opettajaksi pidettiin yllättävänä ratkaisuna. Kannila veti yksin kaikki kirjastonhoitajakurssit vuoteen 1960, jolloin Yhteiskunnalliseen korkeakouluun perustettiin toinen kirjasto-opin lehtoraatti. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1963, 67-vuotiaana.


title: Helle Kannila

text: Kannila kirjoitti paljon kirjastoalasta ja siihen liittyvistä kysymyksistä. Hänen "Kirjastonhoidon oppaansa" (1922) oli uudistetuin painoksin käytössä kirjastonhoitajien koulutuksessa 1960-luvulle asti, ja hän kirjoitti myös muita kirjastoteknisiä oppaita. Myöhemmin Kannila pohdiskeli kirjavalinnan periaatteita ja julkaisi aiheesta teoksen "Kirjanvalinnan ongelmia" (1967). Kannilan erikoisalaa oli viihdekirjallisuus, ja hän suuntasi kirjoituksissaan purevia hyökkäyksiä vahingollisina pitämiään kirjailijoita vastaan. Kartanoromantiikan äidistä Hedwig Courts-Mahlerista hän kirjoitti voltairemaisella otsikolla ”Musertakaa tuo inhottava”, ja myöhemmin hän liiskasi yhtä tarmokkaasti jännityskirjailija Mickey Spillanen ”sadistiset ja raaistavat roskaromaanit”. Kannila ei kuitenkaan tuominnut viihdekirjallisuutta sinänsä, ja hän oli itse Agatha Christien salapoliisikirjojen suuri ystävä. 1950-luvulla hän asettui puolustamaan Agnar Myklen romaania "Laulu punaisesta rubiinista", jonka viranomaiset sittemmin kielsivät.


title: Helle Kannila

text: Kannilan 70-vuotisjuhlakirja "Kirjastoista kirjoitettua" (1966) sisältää laajan valikoiman hänen kirjoituksiaan viidenkymmenen vuoden ajalta.


title: Helle Kannila

text: Virkatöidensä lisäksi Kannila teki pitkän päivätyön Suomen Kirjastoseurassa. Hän työskenteli seuran päätoimisena sihteerinä 1919–1921 ja oli seuran puheenjohtaja 1942–1944 sekä 1949–1961. Seuran johtokuntaan hän kuului vuodesta 1917 vuoteen 1968. Kannila myös päätoimitti seuran äänenkannattajaa "Kirjastolehteä" vuosina 1948–1967.


title: Helle Kannila

text: Kannila sai kirjastoneuvoksen arvonimen vuonna 1949.


title: Helle Kannila

text: Kannila osallistui keskeisesti naisten yhteiskunnallisen aseman parantamista koskevaan keskusteluun. Hänen tärkein innoittajansa oli Minna Canth. Poliittisesti Kannila omaksui nuorsuomalaisen kulttuuri- ja sosiaaliliberalismin ohjenuorakseen. Hänen pyrkimyksenään oli naisten, erityisesti työssäkäyvien naisten, aseman parantaminen. Hän nousi jo 19-vuotiaana Suomalaisen Naisliiton johtokuntaan sekä liiton julkaiseman "Naisten Ääni" -lehden toimitukseen. Kannila kuului myös Naisasialiitto Unioniin ja oli Naisjärjestöjen Keskusliiton johtokunnan puheenjohtajana 1938–1947.


title: Helle Kannila

text: Kannila oli keväällä 1917 sihteerinä "jakobiiniklubi"-nimisessä vasemmistoporvarillisessa ryhmässä, mutta aloitti varsinaisesti poliittisen toimintansa keväällä 1919 Kansallisessa Edistyspuolueessa. Hän kuului puolueen hallitukseen vuodesta 1922 alkaen ja vaikutti varsinkin sukupuolten tasa-arvoa koskevien kohtien muotoiluun puolueen ohjelmassa. Vuoden 1924 puoluekokouksessa Kannilalla oli naisten työelämässä tapahtuva syrjinnän lopettamiseksi kaksi keinoa: ehdoton samapalkkaisuus ja kaikista sukupuoleen liittyvistä rajoituksista vapaa kilpailu. Liberaalit virkanaiset pyrkivät avaamaan naisille uusia työaloja, papin virkaa myöten. Näkemys johti ristiriitoihin naisten erityislaatua korostavan Miina Sillanpään Sosialidemokraattisen Naisliikkeen kanssa.


title: Helle Kannila

text: Kannila oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1937–1945.


title: Helle Kannila

text: Kannila kirjoitti useita satoja artikkeleita nimimerkeillä "Morakka" ja "Lehtirouva". Myös puheiden, esitelmien ja alustusten määrä nousi useisiin satoihin. Kannila edisti lisäksi monin tavoin Minna Canthin perintöä. Hän oli mukana perustamassa Minna Canthin seuraa ja toimi sen puheenjohtajana vuodesta 1949. Eläkevuosinaan hän keskittyi laatimaan bibliografiaa Canthin tuotannosta. Kirjallisen tuotannon henkilöbibliografia valmistui vuonna 1967. Canthin laajennetun kirjekokoelman Kannila sai toimitettua hieman ennen kuolemaansa, ja se ilmestyi vuonna 1973. Kannila kuoli pitkän sairastelun jälkeen syöpään vuonna 1972.


title: Helle Kannila

text: Helsingin keskustakirjasto Oodin eteen perustetaan Helle Kannilan aukio vuonna 2018.


title: Kirsti Paakkanen

text: Kirsti Paakkanen (s. 12. helmikuuta 1929 Saarijärvi) on suomalainen yritysjohtaja. Oman mainosyrittäjäuransa jälkeen hän osti vuonna 1991 rahavaikeuksiin ajautuneen Marimekon, josta Paakkasen johtamana kehittyi yksi Suomen menestyneimmistä tekstiili- ja vaatetusalan yrityksistä.


title: Kirsti Paakkanen

text: Kirsti Paakkasella, MAT (Mainosalan tutkinto), on suomen kielen opintoja sekä arvosana mainonnassa ja markkinoinnissa. Ennen oman mainostoimiston perustamista hän oli muun muassa Stockmannilla ulkomaisten kankaiden osto-osastolla ja Mainostoimisto Kunnas Oy:ssä.


title: Kirsti Paakkanen

text: Tyhjästä aloittanut yrittäjä Paakkanen perusti vuonna 1969 Womenan, naisten mainostoimiston, jota johti menestyksekkäästi yli 20 vuotta, kunnes myi sen mainostoimisto McCann Oy:lle 1990. Hän vetäytyi eläkepäivien viettoon Ranskaan, mutta joutilaisuuteen kyllästyttyään tarttui vielä tilaisuuteen, kun Marimekko tuli myyntiin. Paakkanen osti konkurssin partaalle ajautuneen design-talon ja palasi työntekoon.


title: Kirsti Paakkanen

text: Yrittäjäneuvos Kirsti Paakkanen pelasti haaksirikolta Marimekon, ja on samalla raivannut tietä suomalaisen muotoiluosaamisen uudelle tulemiselle. Vuodesta 1991 Marimekon omistanut Paakkanen nosti yrityksen talouden nousuun.


title: Kirsti Paakkanen

text: Paakkanen palautti Marimekon juurilleen; Armi Ratian luomaan painettujen kankaiden maailmaan. Marikuosien uusia aluevaltauksia on nähty muun muassa matkapuhelimissa ja kodintekniikassa, klassikkojen paluun rinnalla on syntynyt myös uusia vaatemallistoja ja tuotekonsepteja. Marimekko toi esiin sekä nimekkäitä että aloittelevia muotoilijoitaan ja heidän osaamistaan. Marimekko listautui Helsingin pörssiin 1999.


title: Kirsti Paakkanen

text: Useilla kunniamaininnoilla palkittu Paakkanen on korostanut paitsi vahvan brandin, niin myös vahvan yrityskulttuurin merkitystä. Paakkasen johtamisfilosofiassa työntekijä ei ole kustannuskysymys vaan tuloskysymys, jonka sitoutuminen ja innostus ovat edellytyksenä koko yrityksen menestykselle. Yritysjohtajilta Paakkanen on peräänkuuluttanut suurempaa vastuuta toiminnasta ja työntekijöistä – Marimekossa taloudelliset vaikeudet toivat lomautusvaroituksen johtajille, ei työntekijöille.


title: Kirsti Paakkanen

text: Kirsti Paakkanen on saanut yrittäjäneuvoksen arvonimen vuonna 1999. Hän on saanut taiteen kunniatohtorin arvonimen Taideteollisesta korkeakoulusta 2001 ja kauppatieteiden kunniatohtorin arvonimen 2006 Helsingin kauppakorkeakoulusta. Vuonna 2002 hän sai Estlander-palkinnon.


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1978

text: Vuoden 1978 hiihdon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Lahdessa, Suomessa, 18.–26. helmikuuta.


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1978

text: Suomen Hiihtoliitto teki huhtikuussa 1974 Kansainväliselle hiihtoliitolle anomuksen vuoden 1978 hiihdon maailmanmestaruuskilpailuiden järjestämisestä Lahdessa Salpausselän hiihtokeskuksessa. Kilpailuanomus käsiteltiin FIS:n kongressissa San Franciscossa toukokuussa 1975. Lahden kanssa kisaisännyydestä kilpaili Kanadan Quebec, joka hävisi äänestyksessä äänin 36–39. Aikaisemmin MM-kisat oli järjestetty Lahdessa vuosina 1926, 1938 ja 1958.


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1978

text: Lahden kisakeskukseen oli jo vuoden 1972 Salpausselän kisoihin rakennettu 90 metrin suurmäki ja vuoden 1978 MM-hiihtoja varten pystytettiin uusi teräsrakenteinen 70 metrin mäki. Myös latureittejä uudistettiin ja stadionille rakennettiin 5 500 katsojan osittain katettu katsomo- ja huoltorakennus. Kilpailuiden kenraaliharjoituksena vuoden 1977 Salpausselän hiihdot järjestettiin MM-hiihtojen esikisoina.


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1978

text: Vuoden 1978 MM-hiihtoihin osallistui 262 kilpailijaa 26 eri maasta. Mitaleja jaettiin 11 kilpailussa, joiden lisäksi käytiin joukkuemäkihypyn epävirallinen MM-kilpailu. Naisten 20 kilometrin hiihto oli ensimmäistä kertaa MM-kisojen ohjelmassa.


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1978

text: Miesten hiihdossa ei Lahden MM-kisoissa ollut yhtä suvereenia hallitsijaa. Henkilökohtaisten matkojen ja viestin yhteenlasketuissa hiihtoajoissa nopein oli 50 kilometrin ja viestihiihdon kultamitalisti Ruotsin Sven-Åke Lundbäck. Tällä laskutavalla toiseksi paras oli 15 ja 50 kilometrin hopeamitalimies Jevgeni Beljajev Neuvostoliitosta. Yhteisajassa kolmas oli Suomen Matti Pitkänen, joka kuului viestin hopeajoukkueeseen ja oli kaikilla henkilökohtaisilla matkoilla neljäs. Tälle listalle ei yllä Puolan Jozef Luszczek, joka voitti yllättäen 15 kilometrin kilpailun ja oli hopealla 30 kilometrillä. Viestissä hän ei maansa ainoana edustajana voinutkaan kilpailla.


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1978

text: Naisten hiihdossa parhaita olivat 10 kilometrin ja 20 kilometrin kilpailut voittanut Neuvostoliiton Zinaida Amosova sekä Suomen Helena Takalo ja Hilkka Riihivuori, jotka saavuttivat kaksi henkilökohtaista mitalia ja lisäksi viestissä kultaa. Kaikilla naisten henkilökohtaisilla matkoilla neljän parhaan joukkoon ylsi vain suomalaisia ja neuvostoliittolaisia hiihtäjiä.


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1978

text: Mäkihypyssä ja yhdistetyssä kultamitalit menivät DDR:ään ja Suomeen. Pienemmässä 70 metrin mäessä DDR otti kaksoisvoiton Mathias Busen johdolla ja 90 metrin mäessä paras oli kotiyleisön riemuksi Tapio Räisänen. Yleisön kannalta oli tosin harmittavaa, että suurmäen kilpailua jouduttiin siirtämään vuorokaudella voimakkaan tuulen vuoksi. Yhdistetyssä viiden parhaan joukossa oli neljä DDR:n urheilijaa ja kärkikolmikko Konrad Winkler–Rauno Miettinen–Ulrich Wehling täsmälleen sama kuin esikisoissa 1977. Joukkuemäen epävirallisen maailmanmestaruuden voitti DDR.


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1978

text: Mitalitaulukon voitti odotetusti Neuvostoliitto, ja toiseksi nousi hieman yllättäen isäntämaa Suomi. Perinteinen hiihtomaa Norja sai tyytyä vain yhteen pronssimitaliin.


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1978

text: Kilpailuiden doping-testeissä ei jäänyt kiinni yhtään urheilijaa, mutta kisojen jälkeen kävi ilmi, että ilmeisesti anabolisten steroidien käyttöä ei testattu ollenkaan. Lahden MM-kisoissa testattiin ensimmäistä kertaa myös mäkihyppääjien kilpailuasuja.


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1978

text: Yleisötavoite kisoille oli 200 000 katsojaa, johon ei aivan päästy, sillä pääsylippuja myytiin 173 598 kappaletta. Suurmäen kilpailun siirtäminen luultavasti laski yleisömääriä.


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1978

text:
Päivämäärä: 21. helmikuuta
Kilpailu keräsi kisojen suurimman osanottajamäärän, kun matkaan lähti 80 hiihtäjää 26 maasta. Viiden kilometrin kohdalla kärjessä oli Mieto, jonka jälkeen Luszczek, Beljajev, Lundbäck ja Pitkänen. Kymmenen kilometrin kohdalla Mieto johti kuudella sekunnilla toiseksi noussutta Beljajevia. Viimeiset viisi kilometriä nopeinta vauhtia tuli kuitenkin Luszczek. Miedon vauhti hiipui loppumatkalla etenkin voiteiden kulumisen vuoksi.


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1978

text:
Päivämäärä: 19. helmikuuta
10 kilometrin kohdalla kärjessä oli Beljajev, toisena yllätysnimi Luszczek, kolmantena Saveljev, neljäntenä Zimjatov, viidentenä Pitkänen ja vasta kuudentena, jo 50 sekunnin päässä kärjestä Mieto, joka oli yksi ennakkosuosikeista. Puolimatkassa kärkikolmikko oli Saveljev – Luszczek – Beljajev ja 25 kilometrin kohdalla Saveljev – Luszczek – Zimjatov.


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1978

text:
Päivämäärä: 26. helmikuuta
Päivän aikana lämmennyt keli oli ongelmallinen ja voitelu nousikin kilpailussa ratkaisevaan rooliin. Jo ensimmäisen kymmenen kilometrin jälkeen moni suosikki oli pois pelistä; Thomas Magnusson sekä Oddvar Brå keskeyttivät ja Juha Mieto sekä Sergei Saveljev olivat kaukana kärjestä. 20 kilometrin kohdalla kärkeen oli noussut viimeisenä matkaan lähtenyt Lundbäck, jonka jälkeen toisena oli kymmenen kilometrin jälkeen johtanut Pitkänen. Kolmantena oli Beljajev, neljäntenä Anatoli Ivanov ja viidentenä yllätysnimi Pierrat. Mieto oli joukon viimeisenä. 30 kilometrin jälkeen kärkikolmikko oli sama, mutta Pierrat oli noussut jo neljänneksi. 40 kilometriin mennessä Pitkänen oli pudonnut neljänneksi ja Lundbäckin johto muihin oli kasvanut jo yli minuuttiin.


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1978

text:
Päivämäärä: 23. helmikuuta
Viestikilpailusta ennustettiin tasaista, mutta Neuvostoliittoa pidettiin jonkinlaisena ennakkosuosikkina. Ensimmäisessä vaihdossa kärkikolmikkona oli Ruotsi, Norja ja Sveitsi. Suomi oli jäänyt kolmikosta 10 sekuntia ja Neuvostoliitto yllättäen puoli minuuttia. Toisen osuuden jälkeen Neuvostoliitto oli jo kaksi minuuttia kärjestä, jonka muodosti kolmikko Suomi – Ruotsi – Norja. Kolmannella osuudella Norjan Formo kaatui ja jäi ratkaisevasti Suomesta ja Ruotsista. Ankkuriosuudella vauhdinpitäjänä oli suurimman osan matkasta Suomen Pitkänen, jonka Magnuson jätti loppumatkalla helpon oloisesti.


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1978

text:
Päivämäärä: 20. helmikuuta
Neljän kilometrin kohdalla kärjessä oli Smetanina viiden sekunnin erolla Riihivuoreen ja Kulakovaan, joista 10 kilometrin kilpailussa epäonnistunut Takalo oli kaksi sekuntia jäljessä. Ensimmäisenä heistä maaliin saapui Takalo, jonka loppuaikaa takaa tulleet eivät pystyneet alittamaan.


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1978

text:
Päivämäärä: 18. helmikuuta
Kilpailussa oli mukana 44 hiihtäjää 14 maasta. Puolimatkassa kolmen kärjessä olivat Amisova, Smetanina ja Kulakova. Riihivuori tuli viimeiset kolme kilometriä koko joukon nopeinta vauhtia.


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1978

text:
Päivämäärä: 25. helmikuuta
Kilpailussa oli mukana 41 hiihtäjää 13 maasta. Voittaja Amosova oli kilpailun viimeinen lähtijä.


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1978

text:
Päivämäärä: 22. helmikuuta
Mukana oli yhdeksän joukkuetta. Avausosuuden jälkeen kärjessä oli Suomi ennen DDR:ää ja Neuvostoliittoa, joka oli jäänyt Suomesta puolisen minuuttia. Toisen osuuden jälkeen Neuvostoliitto oli noussut kärkeen, toisena hiihti DDR, kolmantena 30 sekuntia kärjestä jäänyt Suomi, jonka kannoilla oli Ruotsin joukkue. Kolmannella osuudella Riihivuori nosti Suomen kärkeen, tosin ankkuriosuudelle Suomi, Neuvostoliitto ja DDR lähtivät lähes tasoissa. DDR:n varsin nuoren joukkueen nousemista hopealle ohi kokeneen Neuvostoliiton pidettiin yllätyksenä.


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1978

text:
Päivämäärä: 19.–20. helmikuuta
Mäkiosuuden jälkeen johdossa oli Miettinen, sitten Winkler, Schmieder, Suomen Jouko Karjalainen, Norjan Tom Sandberg ja USA:n Walter Malmqvist. Pronssille hiihdossa noussut Wehling oli mäessä vasta kahdeksas, hiihtoajaksi muutettuna minuutin ja 44 sekuntia Miettisen takana. Neljänneksi sijoittunut Langer oli mäkikilpailun jälkeen sijalla 11.


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1978

text:
Päivämäärä: 18. helmikuuta
Mäkiviikon 1977–1978 voittanut Suomen Kari Ylianttila ei loukkaantumisen takia voinut osallistua Lahden kisoihin. Myös alkukaudesta menestynyt DDR:n Jochen Danneberg oli loukkaantumisen myötä vajaakuntoinen. Ensimmäisen kierroksen jälkeen neljä hyppääjää oli pisteen sisällä toisistaan: kärjessä Borovitin, sitten Schnabl, Glass ja Buse. Avauskierroksella sattui myös vaarallinen tilanne, kun itävaltalaiselta Claus Tuchschereriltä aukesi toisen suksen side kesken ilmalennon, minkä vuoksi hän taiteili alas yhden suksen varassa. Kaatumisesta huolimatta loukkaantumista ei tapahtunut.


title: Hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1978

text:
Päivämäärä: 26. helmikuuta
Kilpailu piti käydä jo 25. päivänä, mutta kovan tuulen vuoksi kisaa siirrettiin vuorokaudella. Hyppääminen aloitettiin jo klo 9.20 aamulla, koska tuulen pelättiin kovenevan ennen puolta päivää. Avauskierroksen jälkeen kilpailua johti Lipburger, jonka perässä olivat Räisänen, Buse, Käyhkö, Danneberg, Borovitin ja Weisspflog.


title: Lars Jansson

text: Lars ”Lasse” Fredrik Jansson (8. lokakuuta 1926 Helsinki – 31. heinäkuuta 2000 Helsinki) oli suomenruotsalainen sarjakuvataiteilija ja kirjailija. Hänet muistetaan parhaiten maailmanlaajuiseen suosioon kohonneen "Muumipeikko"-sarjakuvan toisena tekijänä sisarensa Tove Janssonin ohella. Tove siirsi ensin sarjan käsikirjoittamisen ja lopulta myös piirtämisen veljelleen Larsille, joka teki sitä yksin vuosina 1959–1975. Lars Jansson kirjoitti myös jännityskirjoja ja auttoi Tovea muumien julkisuuskuvasta huolehtimisessa.


title: Lars Jansson

text: Lars Jansson oli nuorin kuvanveistäjä Viktor Janssonin ja graafikko Signe Hammarsten-Janssonin kolmesta lapsesta. Muiden Janssonin sisarusten tavoin Lars lähti jo nuorena taiteilijan uralle. Hän julkaisi 15-vuotiaana ensimmäisen kirjansa, nuortenromaanin "Skatten på Tortuga" (1941), ja vuosina 1941–1952 ilmestyi kaikkiaan seitsemän hänen kirjoittamaansa kaunokirjallista teosta. Hän hallitsi englannin kielen erinomaisesti, ja hyödynsi taitoaan kääntämällä ruotsiksi brittiläisiä salapoliisiromaaneja sekä kirjoittamalla englanninkielisen liikekirjeenvaihdon oppikirjan. Taitonsa Jansson oli hankkinut lukemalla nuoresta lähtien englanninkielistä kirjallisuutta.


title: Lars Jansson

text: Vuosina 1952–1956 Jansson oli mukana Aerofoto-yhtiössä, jonka hän oli perustanut valokuvaajaveljensä Per Olov Janssonin ja lentäjä Börje Hielmin kanssa. Aerofoto kauppasi ihmisille heidän taloistaan ja kotiseuduistaan otettuja ilmakuvia, ja se oli Suomen ensimmäinen ilmakuvausta harjoittanut yksityinen yhtiö. Hielm ohjasi lentokonetta, Per Olov Jansson valokuvasi ja Lars Jansson myi valokuvia pääkaupunkiseudulla; maaseudulla kuvia kauppasi palkattu myyntimies.


title: Lars Jansson

text: Kun Tove Jansson ryhtyi 1954 piirtämään "Muumipeikko"-sarjakuvaa englantilaiselle kustantajalle, Lars Jansson oli alusta lähtien hänen yhteistyökumppaninsa. Kolme ensimmäistä vuotta hän käänsi sisarensa ruotsinkieliset puhekuplat englanniksi, ja vuodesta 1957 hän avusti tätä myös sarjakuvan käsikirjoittamisessa. Vuonna 1959 Tove Jansson lopetti Muumipeikon piirtämisen ja Lars astui hänen tilalleen. Äiti Signe Hammarsten-Jansson yllytti Larsin jatkamaan sisarensa uraa, sillä muuten brittiläinen kustantaja olisi voinut hankkia sarjalle ulkopuolisen piirtäjän. Hän ei omien sanojensa mukaan ollut piirtänyt aiemmin viivaakaan, mutta harjoiteltuaan kuukauden intensiivisesti Muumien piirtämistä ensimmäinen hänen piirtämänsä sarjakuvastrippi ilmestyi tammikuussa 1960. Sarjakuvakäsikirjoittajana Larsia on sanottu jopa Tovea paremmaksi.


title: Lars Jansson

text: Lars Jansson käsikirjoitti ja piirsi Muumipeikko-sarjakuvaa viisitoista vuotta, vuoteen 1975, ja teki kaikkiaan 52 pitkää sarjakuvatarinaa. Tuona aikana häneltä ilmestyi vain yksi kirja, Lontooseen sijoittunut jännitysromaani "Viisituhatta puntaa" ("Fem tusen pund", 1967). Se sai ylistävät arvostelut ja muodostui hänen kirjailijanuransa huipennukseksi. Kirjan pohjalta tehtiin myöhemmin Jukka Sipilän ohjaama TV-elokuva "Tuomas Murasen rikos" (1994), pääosassa Olavi Ahonen.


title: Lars Jansson

text: Lars Jansson osallistui tuottaja Dennis Livsonin kanssa "Muumilaakson tarinoita" -animaatiosarjan ideointiin ja vastasi sen taiteellisesta valvonnasta. Sarjaa seuranneen 1990-luvun ”muumibuumin” aikana hän valvoi myös uusien muumisarjakuvien laatua. Tätä työtä on jatkanut sittemmin hänen tyttärensä Sophia Jansson.


title: Lars Jansson

text: Luettelo Lars Janssonin piirtämistä muumisarjakuvista on artikkelissa Muumipeikko (sarjakuva).