title: Caracalla

text: Caracalla syntyi Lugdunumissa, jossa hänen isänsä toimi Gallia Lugdunensis -provinssin kuvernöörinä. Hänen syntymänimensä oli Bassianus, mutta Severus vaihtoi sen Marcus Aurelius Antoninukseksi kukistettuaan kilpailijansa Pescennius Nigerin. Näin Severus halusi yhdistää oman sukunsa menneisiin hyviin keisareihin. Samalla Severus nimitti Caracallan caesariksi eli apukeisariksi. 14-vuotiaana Caracalla meni naimisiin pretoriaaniprefektin Plautianuksen tyttären Publia Fulvia Plautillan kanssa. Caracalla inhosi vaimoaan, ja avioliitto päättyi kolme vuotta myöhemmin, kun Plautianus tuomittiin kuolemaan.


title: Caracalla

text: Severus nimitti Caracallan augustukseksi Parthian sodan jälkeen. Caracallan nuorempi veli Geta nimitettiin samaan aikaan caesariksi. Palattuaan Roomaan Caracalla ja Geta riitelivät usein. Severus epäili, että veljesten riidat johtuivat toimettomuudesta. Hän päätti, että koko perhe matkustaisi Britanniaan johtamaan siellä tapahtuvia sotatoimia. Caracalla johti Britanniassa armeijaa ja Geta sai tehtäviä siviilihallinnon parissa. Geta nostettiin myös kanssahallitsijaksi isänsä ja veljensä rinnalle. Severuksen kunto alkoi heiketä pari vuotta sen jälkeen, kun perhe oli saapunut Britanniaan, ja hän kuoli 4. helmikuuta 211. Caracalla oli tuolloin 22-vuotias.


title: Caracalla

text: Caracallan merkittävin hallintouudistus oli "Constitutio Antonianan" säätäminen vuonna 212. Sen mukaan kaikki vapaasyntyiset koko valtakunnassa saivat kansalaisoikeudet. Tämä paransi muukalaisten eli peregrinusten oikeusasemaa.


title: Caracalla

text: Roomassa on Via Appian varrella kylpylä Caracallan termit, josta edelleen on jäljellä vaikuttavat rauniot. Sinne mahtui 1 600 kylpijää yhtä aikaa.


title: Caracalla

text: Caracalla murhattiin vuonna 217 hänen ollessaan lähdössä sotaretkelle parthialaisia vastaan.


title: Macrinus

text: Marcus Opellius Macrinus (noin 165 – kesäkuu 218) oli Rooman keisari vuosina 217–218. Macrinus oli kotoisin Mauretaniasta Pohjois-Afrikasta ja nousi keisariksi edeltäjänsä keisari Caracallan murhan jälkeen vuonna 217. Hän oli ensimmäinen keisari, joka ei ollut senaattorisäädyn jäsen noustessaan valtaan.


title: Macrinus

text: Marcus Opellius Macrinus syntyi noin vuonna 165 Caesarean (nykyinen Cherchell Algeriassa) kaupungissa, Mauretaniassa. Cassius Dion, joka tunsi Macrinuksen henkilökohtaisesti, mukaan hän syntyi vuonna 164. Bysanttilaisen kronikan "Chronicon Paschalen" mukaan taas vuonna 166. Hänen varhaisista vuosistaan ja urastaan ennen keisariutta ei tiedetä paljoa varmuudella. Antiikin lähteiden mukaan Macrinuksen vanhemmat olivat köyhiä mutta on mahdollista, että he kuuluivat paikalliseen eliittiin, sillä he pystyivät lähettämään poikansa kouluun, jossa hän opiskeli lakimieheksi. Mauretaniasta hän siirtyi Roomaan, jossa hänestä tuli keisari Septimius Severuksen aikana tärkeä virkamies. Macrinus ystävystyi pretoriaaniprefekti Gaius Fulvius Plautianuksen kanssa ja onnistui myöhemmin säilyttämään asemansa kun Plautianus joutui epäsuosioon ja teloitettiin. Macrinus nimitettiin prokuraattoriksi, jonka jälkeen hän vastasi Via Flaminian huollosta. Näihin aikoihin hän saattoi mennä naimisiin entisen Mauretanian prokuraattorin Haius Diadumenianuksen tyttären kanssa. Macrinus saattoi myös olla Severuksen mukana sotaretkellä Britanniassa. Kun Severus kuoli vuonna 211 hänen poikansa ja perijänsä Caracalla ja Geta nimittivät Macrinuksen keisarilliseksi kassanhoitajaksi ("procurator rationis privatae"). Caracallan murhattua Getan joulukuussa 211 Macrinus nimitettiin pretoriaanikaartin prefektiksi. Macrinuksen kollega oli ikääntynyt Marcus Oclatinius Adventus. Macrinuksen komennossa oli myös Legio II Parthica.


title: Macrinus

text: On mahdollista, että Macrinus oli Caracallan mukana Reinillä syyskuussa 213 kun tämä soti alamanneja vastaan. Tiedetään, että Macrinus osallistui Caracallan Parthian vastaiseen sotaretkeen vuonna 216. Macrinus osoittautui päteväksi sotapäälliköksi ja hänelle myönnettiin alkuvuonna 217 konsulin arvomerkit eli "ornamenta consularia". On epäselvää mitä tämän jälkeen tapahtui mutta ilmeisesti Macrinus joutui keisarin epäsuosioon ja keväällä 217 hänet erotettiin Legio II Parthican komennosta. Caracalla alkoi luultavasti epäillä Macrinuksen uskollisuutta ja rupesi siirtämään tämän alaisia muihin tehtäviin. Tarinan mukaan egyptiläinen ennustaja nimeltään Serapio oli ennustanut Caracallalle, että hänet murhattaisiin jonka jälkeen Macrinus astuisi hänen tilalleen. Myös Macrinus kertoi samasta ennustuksesta, jonka hän oli saanut Africassa. Macrinus alkoi pelätä henkensä puolesta. Hän alkoi juonitella useiden vanhempien upseereiden kanssa keisaria vastaan ja palkkasi erään sotilaan Julius Martialiksen murhaamaan Caracalla. Dion mukaan Martialiksella oli henkilökohtaista kaunaa Caracallaa kohtaan koska häntä ei oltu nimitetty kenturioksi. Herodianoksen mukaan taas Caracalla oli teloittanut Martialiksen veljen ja pilkannut häntä. 8. huhtikuuta 217 Caracalla oli henkivartioidensa kanssa matkalla Carrhaen lähistöllä olevaan temppeliin kun hän pysähtyi tarpeilleen. Martialis seurasi Caracallaa puskiin ja tappoi tämän. Tämän jälkeen keisarin germanialaiset henkivartijat tappoivat Martialiksen, mikä antoi Macrinukselle mahdollisuuden kätkeä osallisuutensa murhaan.


title: Macrinus

text: Macrinus ei julistautunut keisariksi heti Caracallan murhan jälkeen sillä hän pelkäsi, että sotilaat syyttäisivät häntä suositun Caracallan murhasta. Keisariutta yritettiin ensin tarjota Macrinuksen kollegalle Oclatinius Adventukselle, mutta tämä kieltäytyi korkeaan ikäänsä vedoten. Dion mukaan Macrinus kirjoitti useille Mesopotamiaan sijoitetuille yksiköille varmistuakseen näiden tuesta. Kolme päivää Caracallan murhan jälkeen, 11. huhtikuuta 217, Macrinus kutsui joukkonsa koolle ja julistautui keisariksi. Hän myös nimitti 9-vuotiaan poikansa Diadumenianuksen "caesariksi" ja perijäksi sekä otti nimen Severus yhdistääkseen itsensä Severusten dynastiaan.


title: Macrinus

text: Rooman senaatti hyväksyi pian Macrinuksen keisariuden, ehkä ilomielin, sillä Caracalla oli ollut epäsuosittu senaatissa. Macrinus yritti voittaa senaattoreiden hyväksynnän, mutta hänen ritarisäätyläisyytensä ja mauritanialainen syntyperänsä herättivät ennakkoluuloja. Kirjeessään senaatille Macrinus oli myös ottanut itselleen tavanomaiset keisarin arvonimet jo ennen senaatin hyväksyntää. Hän oli ensimmäinen keisari, joka ei ollut senaattori tai kotoisin senaattorisäätyisestä suvusta. Macrinus lähetti alhaista syntyperää olevan Adventuksen pois tieltään korottamalla tämän senaattorisäätyyn ja nimittämällä hänet konsuliksi ja Rooman kaupunginprefektiksi, mikä aiheutti paljon kritiikkiä kuten myös muutkin Macrinuksen nimitykset. Hän suosi omia luotettavia alaisiaan ja nimitti heitä asemiin, jotka normaalisti annettiin senaattoreille. Caracallan äidin Julia Domnan annettiin rauhassa vetäytyä eläkkeelle, mutta hän alkoi pian juonitella Macrinusta vastaan. Macrinus määräsi Julia Domnan asettumaan Antiokiaan missä hän teki itsemurhan.


title: Macrinus

text: Macrinuksella oli myös ongelmia armeijan kanssa. Sotilaat olivat suruissaan Caracallan kuoleman takia, koska hän oli ollut suosittu armeijan keskuudessa. Pääosin siksi, koska hän oli nostanut sotilaiden palkkoja. Macrinus yritti etääntyä osallisuudestaan Caracallan murhaan ja lupasi sotilaille, että tämä julistettaisiin pian jumalaksi. Macrinus ei kuitenkaan tehnyt tätä heti, koska hän tiesi, että senaatti vihasi Caracallaa. Lisäksi Macrinus julkaisi sarjan kuvia, jotka kertoivat Caracallan murhasta ja esittivät surevan Macrinuksen. Hän korotti myös kolikoiden hopeapitoisuutta, mikä aiheutti ongelmia sotilaiden palkanmaksussa, sillä sotilasmenoista aiheutuvat kulut nousivat huomattavan suuriksi. Macrinus yritti ratkoa ongelman pitämällä sotilaiden palkan ennallaan, mutta uudet rekryytit saivat pienempää palkkaa. Vanhemmat sotilaat, jotka pelkäsivät oikeuksiensa puolesta, tukivat uusia rekryyttejä. Tämä aiheutti levottomuutta armeijan keskuudessa.


title: Macrinus

text: Lisähuolta aiheuttivat parthialaiset, jotka olivat Caracallan murhan jälkeen alkaneet käyttäytyä vihamielisesti roomalaisia kohtaan. Parthian kuningas Artabanos V kokosi armeijan ja Dion mukaan vaati roomalaisia vetäytymään Pohjois-Mesopotamiasta. Macrinus yritti neuvotella parthialaisten kanssa mutta tuloksetta. Viimein roomalaiset kohtasivat Parthian armeijan Nisibiksen lähellä käydyssä taistelussa syksyllä 217. Roomalaisissa lähteissä taistelua on kuvattu Rooman tappioksi mutta lähteet ovat yleensä vihamielisiä Macrinusta kohtaan ja voi olla, että taistelu päättyi ratkaisemattomana. Macrinus ei halunnut sotaa Parthian kanssa ja osti rauhan Artabanokselta, Dion mukaan kahdella sadalla miljoonalla sestertiuksella. Rauha Rooman ja Parthian välille solmittiin vuonna 218. Senaatti tarjosi Macrinukselle "Parthicus" () -arvonimeä mutta hän kieltäytyi. Macrinus nimitti Armenian kuninkaaksi Tiridates II:n, jonka isän Caracalla oli vanginnut valtiolle vahingollisena. Tämän seurauksena Armenia pääsi eroon Rooman vaikutuspiiristä. Macrinus solmi rauhansopimuksen myös daakialaisten kanssa, jotka olivat hyökänneet Rooman provinsseihin Caracallan kuoleman jälkeen.


title: Macrinus

text: Macrinusta on usein kritisoitu siitä, että hän ei lähtenyt Roomaan vaan jäi armeijansa kanssa Syyriaan. Ihmiset Roomassa odottivat keisaria kaupunkiin ja kesän 217 lopulla he mellakoivat Circus Maximuksella. Macrinus ei kuitenkaan voinut lähteä ennen kuin oli varmistanut asemansa idässä. Myöskään täysimittainen sota Parthian kanssa ei tullut kysymykseen. Tyytymättömyys Roomassa kasvoi, etenkin sen jälkeen kun kova ukkosmyrsky syksyllä 217 nostatti kaupungissa tulvan ja sytytti tulipalon, jotka molemmat aiheuttivat suurta tuhoa. Muun muassa Colosseum vahingoittui tulipalossa ja Forumilla tulvi. Kaupunginprefekti Adventus osoittautui kyvyttömäksi pelastustöissä ja hänet erotettiin virastaan.


title: Macrinus

text: Vuonna 218 Macrinus oli konsulina yhdessä Adventuksen kanssa. Saman vuoden toukokuussa alkoi kuitenkin kapina Macrinusta vastaan. Sotilaat olivat tyytymättömiä Macrinukseen, mikä antoi Julia Domnan sisarelle Julia Maesalle tilaisuuden nostaa Severusten suku taas valtaistuimelle. Julia Maesa suunnitteli tyttärensä Julia Soaemiaksen 14-vuotiaasta pojasta Varius Avitus Bassianuksesta uutta keisaria. Bassianus oli Emesan auringonjumalan Elagabalin ylipappi ja häntä kutsuttiin jumalansa mukaan Elagabalukseksi. Julia Maesa lahjoi Raphanassa olleen Legio III Gallican ja kertoi Elagabaluksen olevan Caracallan avioton poika. Yöllä 16. toukokuuta Elagabalus tuotiin legioonan leiriin Gannyksen, Julia Maesan vapautetun, toimesta ja julistettiin keisariksi legioonan komentajan Publius Valerius Comazonin hyväksynnässä. Kun Macrinus kuuli kapinasta, hän nimitti poikansa Diadumenianuksen kanssahallitsijakseen ("augustus") ja lähetti pretoriaaniprefektinsä Ulpius Julianuksen Legio II Parthican kanssa kukistamaan kapinaa. Hyökkäys Elagabaluksen joukkojen leiriin kuitenkin epäonnistui, jonka jälkeen sotilaat tappoivat komentajansa Julianuksen ja siirtyivät Elagabaluksen puolelle. Tämän jälkeen Valerius Comazonin ja Gannyksen komentama Elagabaluksen armeija eteni kohti Antiokiaa. Macrinus yritti kerätä joukkojensa tukea mutta turhaan. Antiokiassa hän valitteli kaupungin prefektille joukkojen kurittomuutta ja syytti siitä Septimius Severusta ja Caracallaa. Macrinuksella oli komennossaan vain pretoriaanikaarti ja joitakin auxilia-joukkojen yksiköitä kun hän kohtasi Elagabaluksen joukot taistelussa 8. kesäkuuta 218 Immaen kylän liepeillä, lähellä Antiokiaa. Dion mukaan pretoriaanit olivat niskan päällä kun yhtäkkiä Macrinus panikoi jostain syystä ja pakeni taistelukentältä. Komentajansa pelkuruuteen suuttuneet pretoriaanit siirtyivät Elagabaluksen puolelle.


title: Macrinus

text: Macrinus lähetti Diadumenianuksen Parthian kuninkaan luokse mutta poika pidätettiin Zeugmassa ja teloitettiin. Macrinus itse yritti paeta Roomaan lähetiksi pukeutuneena mutta hänet pidätettiin Khalkedonissa. Macrinusta oltiin kuljettamassa Antiokiaan Elagabaluksen tuomittavaksi kun hänet teloitettiin kesäkuussa 218 Kappadokiassa. Senaatti julisti pian "damnatio memoriaen" hänen muistolleen.


title: Macrinus

text: Macrinuksen jälkimaine oli huono. Antiikin lähteet suhtautuivat häneen negatiivisesti. Hänen aikalaisensa pitivät Macrinusta nousukkaana ja usurpaattorina, joka onnistui nostamaan itsensä keisariksi mutta oli kykenemätön vastaamaan keisariuden haasteisiin. Macrinus oli pätevä hallintomies mutta häneltä puuttuivat aristokraattiset yhteydet ja henkilökohtainen uhkarohkeus, jotka olisivat voineet tuoda laillisen aseman hänen hallintokaudelleen. Päälähteet Macrinuksen hallituskaudesta perustuvat "Historia Augustaan", Cassius Dion kirjoittamaan elämäkertaan ja Herodianoksen historiateokseen.


title: Modern Talking

text: Modern Talking oli vuonna 1984 perustettu saksalainen synthpop-musiikkia ja myöhemmin eurodancea esittänyt duo, joka koostui kitaristi-säveltäjä-sanoittaja Dieter Bohlenista ja laulaja Thomas Andersista eli Bernd Weidungista. Yhtye toimi vuosina 1984–1987 ja 1998–2003.


title: Modern Talking

text: Modern Talkingin ensimmäinen single oli ”You're My Heart, You're My Soul” (1984), josta tuli maailmanlaajuinen hitti. Se saavutti ensimmäisen sijan 35 maan myyntilistoilla, nousi Euroopan listan kärkeen ja pysyi puoli vuotta Saksan top-listassa. Modern Talkingin listahitit, kulta- ja platinatlevyt seurasivat toinen toistaan, kunnes vuonna 1987 yhtye hajosi keskinäisiin erimielisyyksiin. Tätä ennen yhtye ehti kuitenkin julkaista kuusi albumia ja myydä noin 60 miljoonaa levyä maailmanlaajuisesti.


title: Modern Talking

text: Modern Talkingin hajottua Bohlen alkoi työstää sooloprojektiaan, Blue Systemiä, jonka lisäksi hän myös tuotti muun muassa C.C. Catchiä. Myös Anders lähti soolouralle, mutta Bohlenin projektit olivat huomattavasti menestyneempiä kuin hänen.


title: Modern Talking

text: Yhtye perustettiin uudelleen vuonna 1998, kun Dieter Bohlen soitti Thomas Andersille ja kysyi kuulumisia. Albumi "Back For Good" julkaistiin, jolta ensimmäinen single oli luonnollisesti ”You're My Heart, You're My Soul New Mix '98”, jolla oli mukana myös räppäri Eric Singleton. Tämä single teki useita myyntiennätyksiä ja nosti yhtyeen taas kaikkien tietoisuuteen. Modern Talking jatkoi levyjen tekemistä siten, että vuodessa ilmestyi keskimäärin kaksi singleä ja albumi.


title: Modern Talking

text: Thomas Anders jatkaa nykyisin soolo-uraansa. Dieter Bohlen puolestaan keskittyy Idols-ohjelmaformaatin saksalaisen version tuomarointiin.


title: Modern Talking

text: Jo vuosina 1984–1987 yhtye saavutti 13 Saksan listan ykköspaikkaa ja se myi vuoteen 2003 mennessä yhteensä 120 miljoonaa albumia ja singleä. Yhtye on Saksan neljänneksi myydyin artisti. Sillä on yli 500 kulta-, platina-, tai tuplaplatinalevyä.


title: Modern Talking

text: Thomas Anders kertoi Saksan ZDF-televisiokanavalla tehneensä sovinnon Dieter Bohlenin kanssa, ja että yhtyeen toinen comeback on mahdollinen.


title: Modern Talking

text: Modern Talkingin musiikkivideoilla toistuu yhtyeen jäsenten näyttäminen vierekkäin esittämässä kappaletta. Kahdeksankymmentäluvun videoissa Thomas Anders nähdään usein tyylikkäissä asuissa, kun taas Dieter Bohlen rennommissa, usein Adidaksen valmistamissa urheiluvaatteissa. Anders tapaa tuijottaa syvälle kameraan. Bohlen soittaa sähkökitaraa kaikilla videoilla, vaikka niillä ei kuultaisi sähkökitaraa – ainut soitin jota Anders on soittanut Modern Talkingin videoilla on syntetisaattori ”You’re My Heart You’re My Soul” ja ”You Can Win If You Want” -videoilla. Bohlen myös esittää laulavansa kappaleiden korkeaa lauluääntä, mutta todellisuudessa nämä osuudet lauloi Rolf Köhler. Suurin osa videoista sisältää dramaattisen lavastuksen, mutta ei tarinaa (esim. ”You’re My Heart You’re My Soul”), kun taas videossa ”You Can Win If You Want” on yksinkertainen lavastus sekä tarina.


title: Modern Talking

text: Yhtyeen comebackin myötä videot muuttuivat hip hop -henkisimmiksi räppäri Eric Singletonin mukaantulon takia, ja yhtyeen varsinaiset jäsenet saattoivat jäädä jopa hänen varjoonsa.


title: Geta (Rooman keisari)

text: Publius Septimius Geta (7. maaliskuuta tai 27. toukokuuta 189 – joulukuu 211) oli Rooman keisari vuonna 211. Hän ja hänen veljensä Caracalla olivat aluksi vuodesta 209 kanssahallitsijoina ("caesar") isänsä keisari Septimius Severuksen käyttäessä todellista valtaa. Veljesten välit olivat kireät, koska he kilpailivat vallasta eivätkä luottaneet toisiinsa. Caracalla oli jo osoittanut väkivaltaisuutensa tappamalla appensa.


title: Geta (Rooman keisari)

text: Isän kuoltua 211 Britannian sotaretkellä Caracalla päätti viipymättä lopettaa Getan päivät. Kun ensimmäinen yritys ei onnistunut, Caracalla yritti joulukuussa 211 toistamiseen poikien äidin asunnossa, tällä kertaa paremmalla menestyksellä. Tämän jälkeen hän murhautti veljensä kannattajat (ainakin 20 000 surmattiin) ja kirosi veljen muiston (damnatio memoriae). Kaikki todisteet Getan olemassaolosta hävitettiin, esimerkiksi Getan nimi hakattiin pois kaikista muistomerkeistä. Caracalla sai pretoriaanit hyväksymään appensa ja veljensä murhan jättiläismäisillä lahjuksilla.


title: SEPECAT Jaguar

text: SEPECAT Jaguar on englantilais-ranskalainen rynnäkkökone, jota käyttää RAF ja Ranskan Armée de l'Air ja mm. Intian ilmavoimat. Jaguar-ohjelma alkoi 1960-luvun alussa. Se korvasi RAF:n Hawker Hunterit ja Armee de l'Airin F-100 Super Sabret. Koneen 8 prototyyppiä lensivät 8. syyskuuta 1968.


title: SEPECAT Jaguar

text: SEPECAT ("Société Européenne de Production de l'Avion d'Ecole de Combat et d'Appui Tactique"-eurooppayhtiö) yhteistyön muodosti 1966 ranskalainen Bréguet (joka johti suunnittelua) ja englantilainen British Aircraft Corporation eli BAC.


title: SEPECAT Jaguar

text: Jaguar on yksipaikkainen kaksimoottorinen rynnäkkökone, jonka lentoonlähtöpaino on noin 15 tonnia. Koneen huippunopeus on Mach 1,6. (1,1 merenpinnan tasolla).


title: SEPECAT Jaguar

text: Armee de l'Air otti 1973 käyttöönsä 160 Jaguar A-tyyppiä ja koulutukseen 40 B-tyyppistä. RAF otti 1974 käyttöönsä Jaguar GR.1 eli Jaguar S-tyyppejä ja 35 Jaguar T2 eli Jaguar B-koulukonetta.


title: SEPECAT Jaguar

text: Jaguaria käytettiin Persianlahden sodassa ja Kosovon NATO-operaatoissa. RAF korvasi Jaguarit Panavia Tornadoilla ja Eurofighter Typhooneilla huhtikuussa 2007 ja Ranska Dassault Rafalella 2005. Myös Omanin ilmavoimat luopuivat konetyypin käytöstä vuonna 2014. Konetyyppi on edelleen aktiivikäytössä Intian ilmavoimilla.


title: Valtameri

text: Valtameret ovat maapallon suurimpia meriä. Tavallisesti niitä määritellään olevan kolme, neljä tai viisi:Pohjoista ja Eteläistä jäämerta ei aina lueta erillisiksi valtameriksi, vaan Pohjoista jäämerta pidetään Atlantin jatkeena, kun taas Eteläisen jäämeren katsotaan olevan vain eteläisin osa Atlanttia, Tyyntämerta ja Intian valtamerta.


title: Valtameri

text: Toisinaan jaetaan lisäksi vielä sekä Atlantti että Tyynimeri eteläiseen ja pohjoiseen osaan, jolloin valtameriä olisi kaikkiaan seitsemän. Sen mukaisesti puhutaan toisinaan "seitsemästä merestä", varsinkin viitattaessa merimiesten kokeneisuuteen.


title: Valtameri

text: Tyynimeri eli Iso valtameri on maailman suurin merialue, joka sijaitsee Aasian ja Amerikan mantereiden välissä. Se peittää yhden kolmasosan maapallon pinta-alasta. Maapallon syvin kohta, 10 920 metriä syvä Mariaanien hauta, sijaitsee Tyynessämeressä. Pohjois–eteläsuunnassa valtameren leveys on noin 15 500 kilometriä ja itä–länsisuunnassa noin 19 800 kilometriä. Tyynessämeressä on noin 25 000 saarta.


title: Valtameri

text: Tyynenmeren veden lämpötila vaihtelee napa-alueiden läheisten osien noin nollasta asteesta päiväntasaajan 25–30 celsiusasteeseen. Muutoksia meren normaalin lämpötilaan aiheuttaa 3–5 vuoden välein syntyvä El Niño -sääilmiö.


title: Valtameri

text: Atlantin valtameri on maapallon toiseksi suurin valtameri. Atlantin valtameri sijaitsee Euroopan, Amerikan ja Afrikan välissä. Se kattaa noin viidesosan Maan pinta-alasta. Nimi tulee Kreikan mytologiasta ja tarkoittaa ”Atlaksen merta”. Meren syvin kohta on Puerto Ricon hauta, 8 605 metriä.


title: Valtameri

text: Intian valtameri on maailman kolmanneksi suurin vesialue, joka kattaa vajaat 15 prosenttia maapallon pinta-alasta.


title: Valtameri

text: Pohjoinen jäämeri on suuri merialue, joka kattaa Atlantin valtameren pohjoisosan yltäen aina Grönlannin ja Pohjois-Aasian kautta Beringinsalmelle ja Pohjois-Amerikan arktisille saarille. Se on suurimmaksi osaksi jäässä vuodet ympäriinsä.


title: Valtameri

text: Aasian puolella mereen laskevat siperialaiset joet Ob, Jenisei ja Lena ja Pohjois-Amerikan puolelta Mackenzie, Back ja Coppermine.


title: Valtameri

text: Merestä löytyy myös muutamia suurempia saarikeskittymiä. Norjan hallinnoimat Huippuvuoret sijaitsevat Norjan ja pohjoisnavan välissä. Venäjän alueeseen kuuluvat muun muassa Novaja Zemlja ja Frans Joosefin maa.


title: Valtameri

text: Eteläinen jäämeri on Etelämannerta ympäröivä valtameri. Sen erottaa muista valtameristä Länsituulten virta. Meren pinta-ala on 20 327 000 km² ja rantaviivaa on 17 968 km. Meren syvin kohta on 7 235 metriä.


title: Valtameri

text: Kaikki valtameret ovat yhteydessä toisiinsa. Pohjoisella pallonpuoliskolla ja vielä päiväntasaajan seudulla mantereet kuitenkin erottavat ne selvästi toisistaan. Sen sijaan etelässä, Etelä-Amerikan, Afrikan ja Australian eteläkärkien eteläpuolella, valtameret liittyvät toisiinsa ilman selvää rajaa, sillä Etelä-Amerikan eteläkärjen ja Etelämantereen välissä on noin tuhat kilometriä leveä vesiväylä, Drakensalmi, ja Afrikan ja Australian etelärannikoilta on Etelämantereelle vielä pidempi matka. Tavallisesti tällä alueella pidetään valtamerten rajoina näiden mannerten tai niiden läheisyydessä olevien saarten eteläisimpien kärkien eli Kap Hornin, Hyväntoivonniemen ja Tasmanian eteläkärjen pituuspiirejä. Eteläisen jäämeren erottaa muista valtameristä Länsituulten virta, ja rajana pidetään yleensä 60. eteläistä leveyspiiriä.


title: Valtameri

text: Valtamerissä on halkaisijaltaan jopa satojen kilometrien kokoisia pyörteitä, joissa vesimassa voi pysyä samana vuodenkin. Pyörteen lämpötila ja suolapitoisuus eroavat siksi muusta valtamerestä.


title: Severus Alexander

text: Marcus Aurelius Severus Alexander (1. lokakuuta 208 – helmi- tai maaliskuu 235), syntyjään Marcus Julius Gessius Bassianus Alexianus, oli Rooman keisari vuosina 222–235. Hän oli syntynyt Palestiinassa. Hänen äitinsä Julia Mamaea oli Elagabaluksen täti. Elagabaluksen murhan jälkeen hänet nostettiin keisariksi, mutta hänen äitinsä jatkoi hallitsemista kulisseissa. Hän oli keisariksi noustessaan vain 13-vuotias, eli Rooman historian nuorin hallitsija.


title: Severus Alexander

text: Severus Alexander pyrki politiikassaan uudistuksiin mutta hänen hallituskautensa koki suuria sisäisiä ja ulkoisia ongelmia. Valtakunta olisi tarvinnut vahvan johtajan mutta nuori Alexander oli hallitsemisessa avuton ja epäröivä. Hän oli äitinsä Julia Mamaean vallan alla, mutta myös tältä puuttui päättäväisyyttä ja kyvykkyyttä. Alexanderin valtakausi meni kohtuullisesti, kunnes hän lähti itään sotaretkelle persialaisia vastaan. Sota päättyi ratkaisemattomana molempien puolten kärsiessä suuria tappioita. Seuraavaksi hän lähti sotaretkelle Germaniaan, missä hänet murhattiin sotajoukkojen kapinassa. Sotilaat nostivat keskuudestaan keisariksi Maximinus Thraxin. Severus Alexander oli viimeinen Severusten hallitsijasuvun keisari.


title: Severus Alexander

text: Marcus Julius Gessius Bassianus Alexianus syntyi Arca Caesareassa (nykyinen Arqa, Libanonissa), Syria Phoeniciassa 1. lokakuuta 208. Hänen vanhempansa olivat isä syyrialainen senaattori Gessius Marcianus ja äiti Julia Avita Mamaea, joka oli Julia Maesan tytär. Julia Maesalla oli myös toinen tytär nimeltään Julia Soaemias, jolla oli poika Varius Avitus Bassianus, joka tunnetaan paremmin keisari Elagabaluksena. Alexianus oli siis Elagabaluksen serkku. Alexianuksen isoisä Julius Avitus Alexianus oli roomalainen aatelinen, joka kävi menestyksekkään virkauran.


title: Severus Alexander

text: Alexianus sai hyvän koulutuksen ja hänestä tuli serkkunsa Elagabaluksen kanssa Emesan auringonjumalan Elagabalin pappi. Keisari Caracalla murhattiin huhtikuussa 217, jonka jälkeen valtaan nousi pretoriaaniprefekti Marcus Opellius Macrinus. Alexianus ja hänen äitinsä joutuivat vähäksi aikaa maanpakoon, kunnes toukokuussa 218 Julia Maesa onnistui lahjomaan sotilaat julistamaan 14-vuotias Elagabalus keisariksi. Kesäkuussa Macrinus kukistettiin taistelussa ja teloitettiin, jonka jälkeen Elagabaluksesta tuli keisari.


title: Severus Alexander

text: Elagabaluksen toimet Roomassa aiheuttivat kuitenkin levottomuutta kansan ja armeijan keskuudessa, jolloin Julia Maesa yritti etääntyä Elagabaluksesta ja Julia Soaemiaksesta ja suuntasi huomionsa nuoreen Alexianukseen ja tämän äitiin. 26. kesäkuuta 221 Julia Maesa taivutteli keisarin adoptoimaan Alexianuksen ja nimittämään tämän "caesariksi" eli apulaiskeisariksi ja perijäksi. Samalla Alexianus otti nimen Alexander. Elagabalus ja Soaemias eivät kuitenkaan pitäneet tästä, sillä he alkoivat juonitella Alexanderia vastaan yrittäen kukistaa Maesan vaikutusvallan. Elagabalus yritti poistaa Alexanderilta "caesar"-arvonimen ja kieltäytyi astumasta konsulin virkaan tämän kanssa 1. tammikuuta 222. Lopulta Elagalabus käski teloittaa Alexanderin, mutta pretoriaanikaartilaiset kapinoivat ja murhasivat Elagabaluksen ja tämän äidin Julia Soaemiaksen 11. tai 13. maaliskuuta 222. Tämän jälkeen 13-vuotias Alexander julistettiin keisariksi ja hänelle myönnettiin tavanomaiset keisarin arvonimet. Hän oli täten Rooman historian nuorin keisari. Alexanderin kerrottiin olevan Caracallan avioton poika ja hänen nimensä vaihdettiin Marcus Aurelius Severus Alexanderiksi. Nimi yhdisti Alexanderin sotilaiden keskuudessa suosittuun Caracallaan, joka tunnettiin Aleksanteri Suuren ihailijana.


title: Severus Alexander

text: Alexanderilla ei ollut kokemusta hallitsemisessa, joten hänen äitinsä ja isoäitinsä olivat suurimmaksi osaksi vastuussa päätöksistä. Julia Maesa tosin kuoli vuonna 223 tai 224, joten Julia Mamaea jatkoi hallitsemista kulissien takana. Alexanderin neuvonantajina toimivat 16 senaattoria ja pretoriaaniprefekti Domitius Ulpianus, joka oli myös tunnettu ja arvostettu oikeusoppinut ja hänet mainitaan useaan otteeseen Justinianuksen lakikokoelmassa, Corpus iuris civiliksessä. Politiikassaan Alexander pyrki rauhoittelemaan uskontoasioista huolestuneita roomalaisia. Elagabalus oli hallituskaudellaan tuonut Roomaan Emesan auringonjumala Elagabalin ja rakennuttanut suuren temppelin tälle mikä oli aiheuttanut tyytymättömyyttä perinteitään kunnioittavien roomalaisten keskuudessa. Alexander lähetti Elagabalin takaisin Syyriaan rauhoitellakseen roomalaisia ja vihki Elagabaluksen rakennuttaman temppelin uudestaan Juppiterille. Alexanderin sanottiin kunnioittaneen ja palvoneen monia jumalia, "Historia Augustan" mukaan myös Kristusta mihin on kuitenkin syytä suhtautua varauksella. Rangaistuksia lievennettiin ja veroja alennettiin. Alexander piti yllä suhteitaan senaattiin esiintymällä ystävällisesti sen edessä. Juristeja ja kirjailijoita suosittiin: Marius Maximus ja Cassius Dio nimitettiin kumpikin konsuliksi, edellinen vuonna 223 ja jälkimmäinen vuonna 229. Myös rakennusprojekteja aloitettiin: uusi akvedukti, "aqua Alexandrina", vihittiin käyttöön vuonna 226. Neron rakennuttamaa kylpylää korjattiin ja laajennettiin ja se nimettiin uudestaan Alexanderin mukaan. Roomaan rakennettiin myös uusi kerrostalo, joka nimettiin Julia Mamaean mukaan. Myös Caracallan kylpylät saatiin valmiiksi Alexanderin aikana.


title: Severus Alexander

text: Alexander meni naimisiin vuonna 225 Sallustia Orbianan kanssa. Orbianan isä oli Lucius Seius Sallustius, joka oli keisarin hovissa vaikutusvaltaisessa asemassa. Joidenkin lähteiden mukaan hänet jopa nimitettiin "caesariksi" noin vuonna 225. Seiukset joutuivat kuitenkin epäsuosioon kun Julia Mamaea koki heidät uhkaksi asemalleen. Orbiana karkotettiin Libyaan vuonna 227 ja hänen isänsä teloitettiin keisarin murhayrityksestä syytettynä. Tämän jälkeen Alexander ei ilmeisesti mennyt enää naimisiin vaikka "Historia Augusta" kertookin Memmia-nimisestä naisesta. Luotettavat todisteet Memmian olemassaolosta kuitenkin puuttuvat.


title: Severus Alexander

text: Vaikka armeijan uskollisuus oli erittäin tärkeää hallinnolle, Alexander ja hänen neuvonantajansa eivät pystyneet pitämään kuria yllä armeijan keskuudessa. Alexanderin aikana tapahtui lukuisia kapinoita, joista jotkut olivat vakavia. Tiedetään, että Alexanderin ajalla eräs Taurinus julistautui keisariksi mutta hän hukuttautui pian Eufratiin. Samoihin aikoihin julistautui keisariksi myös Uranius Antonius Syyrian Emesassa mutta hänen kapinansa ajoitus on epävarmaa. Polemius Silviuksen mukaan hän julistautui keisariksi Elagabaluksen aikana. Zosimoksen mukaan taas Severus Alexanderin aikana. Numismaattiset todisteet viittaavat kuitenkin vuosiin 253–254 eli paljon myöhemmäksi. Dion mukaan joukot idässä onnistuivat saamaan itselleen lukuisia mukavuuksia ja käyttivät väärin valtaansa. Moraali oli alhaista ja karkuruus yleistä. Mesopotamiaan sijoitetut roomalaiset sotilaat jopa siirtyivät persialaisten puolelle. Persian kuningas Ardašir I oli karismaattinen ja menestyksekäs sotapäällikkö, jonka vaikutusvalta saattoi aiheuttaa sen, että sotilaat murhasivat Mesopotamian maaherran Flavius Heracleon noin vuonna 228. Provinssin kaksi legioonaa, Legio I ja III Parthica saattoivat kukistaa kapinalliset joukot, sillä molemmille myönnettiin kunnianimi "Severiana Alexandrina".


title: Severus Alexander

text: Roomassakaan tilanne ei ollut sen parempi. Pretoriaanikaartilaiset eivät pitäneet historioitsija Cassius Diosta, joka oli ollut kova kurinpitäjä Pannonia Superiorin maaherrana toimiessaan. Pretoriaanit vaativat päällikköään Ulpianusta luovuttamaan Dio heille mutta hän kieltäytyi. Vuonna 224 kuri pretoriaanien keskuudessa oli laskenut niin alas, että kaupungissa puhkesi kolmen päivän ajan taisteluita pretoriaanien ja asukkaiden välillä. Taisteluiden aikana pretoriaanit sytyttivät osan kaupunkia palamaan. Pretoriaanit vihasivat prefektiään Ulpianusta suuresti. Viljahuollosta vastaavan prefektin Marcus Aurelius Epagathuksen yllytyksestä joukko pretoriaaneja lähti leiristään eräänä iltana myöhään kesällä 223 ja suuntasi Ulpianuksen kotiin. Ulpianus pakeni keisarin palatsiin mutta pretoriaanit seurasivat häntä ja murhasivat hänet Alexanderin ja Julia Mamaean edessä. Epagathusta ei pystytty syyttämään avoimesti Ulpianuksen murhasta. Sen sijaan hänet nimitettiin Egyptin prefektiksi ja myöhemmin teloitettiin Kyproksella. Alexander ei pystynyt pistämään sotilaita kuriin ja hän pelkäsi, että pretoriaanit murhaisivat Dion kun tämä oli konsulina vuonna 229. Alexander pyysikin Diota viettämään konsulinvirkansa poissa Roomasta. Roomassa oli levotonta, mutta aikalaislähteet eivät kerro tapahtumista tarkasti.


title: Severus Alexander

text: Ensimmäinen suuri haaste Alexanderille tapahtui idässä kun persialainen sassanidien dynastia kaappasi vallan parthialaisilta vuonna 227. Persian kuningas Ardašir I suunnitteli vanhan Persian valtakunnan loiston ja maa-alueiden palauttamista. Näihin kuului myös roomalaisten hallinnassa oleva Vähä-Aasia, joten tilanne oli otollinen sotaan Roomaa vastaan. Vuonna 230 Ardaširin joukot hyökkäsivät Pohjois-Mesopotamiaan ja valtasivat Nisibiksen ja Carrhaen uhaten Kappadokiaa ja Syyriaa. Alexander yritti aluksi neuvotella Ardaširin kanssa mutta turhaan. Alexander ja hänen äitinsä lähtivät sotaretkelle itään keväällä 231. He matkasivat Balkanin halki keräten joukkoja armeijaansa. Alexander pääsi Syyrian Antiokiaan myöhään kesällä tai aikaisin syksyllä ja alkoi kouluttamaan armeijaansa. Samoihin aikoihin Legio II Traianaan kuuluneet sotilaat kapinoivat mutta se tukahdutettiin pian. Tämä osoitti, että keisarin ja sotilaiden välinen suhde ei ollut parantunut.


title: Severus Alexander

text: Kesällä 232 roomalaiset hyökkäsivät Persiaan kolmen armeijan voimin. Ensimmäisen piti hyökätä Armenian kautta pohjoisesta ja hyökätä Meediaan, toinen Eufratia pitkin etelään ja suunnata persialaisten pääkaupunkiin Ktesifoniin. Kolmannen oli määrä ottaa keskimmäinen tie ja marssia Alexanderin komennossa Hatran kautta Mesopotamiaan. Vaikka Alexander ja hänen äitinsä olivatkin paikalla, sotimisesta huolehtivat pääosin heidän sotapäällikkönsä. Alexander ei kuitenkaan tukenut tarpeeksi kahta muuta armeijaa. Mesopotamia vallattiin takaisin mutta hyökkäys Armeniaan epäonnistui ja joukot kärsivät tappioita perääntyessään Armenian vihamielisten alueiden läpi. Ardašir keskittyi Ktesifoniin hyökänneen roomalaisarmeijan torjumiseen. Herodianoksen mukaan armeija ei aluksi kohdannut vastarintaa ja sotilaat tulivat varomattomiksi. Persialaiset hyökkäsivät ja yllättivät roomalaiset joukot. Roomalaiset saarrettiin, ja he pitivät pintansa ylivoimaista vihollista vastaan niin kauan kuin pystyivät, mutta lopulta koko armeija tuhottiin. Loput joukot kärsivät tappioita kuumuuden ja sairauksien takia. Tosin Herodianos on saattanut liioitella eteläisen armeijan tappiota korostaakseen Alexanderin epäonnistumista. Taistelu päättyi ehkä tasapeliin ja molemmat osapuolet kärsivät suuria tappioita, sillä persialaiset eivät hyödyntäneet menestystään. Taistelussa sai surmansa Legio IV Scythican prefekti, jonka muistokirjoitus on löydetty Dura Europoksesta. Sota päättyi ratkaisemattomana.


title: Severus Alexander

text: Alexander ei pystynyt käynnistämään uutta sotaretkeä Ardaširiä vastaan, koska Rooman pohjoisrajalla oli syttynyt uusi kriisi. Alemannien germaaniheimo uhkasi Rooman provinsseja Reinillä ja oli jo hyökännyt useisiin kohteisiin alueella. Tutkimuksissa on paljastunut useita Saksassa sijaitsevan Taunus-Wetteraun alueen roomalaisia linnoituksia, joiden tuhoutuminen on ajoitettu vuoteen 233. Tämä oli varmasti se alue, johon germaanien päähyökkäykset kohdistuivat, ja tätä tukee myös se, että Alexander otti Moguntiacumin kaupungin (nykyinen Mainz) tukikohdakseen. Alexander vietti talven Antiokiassa ja palasi sitten äitinsä kanssa Roomaan, jossa hän vietti 25. syyskuuta 233 triumfin Persiasta saadun "voiton" kunniaksi. Hän otti myös arvonimen "Parthicus" (tai "Persicus") "Maximus" ().


title: Severus Alexander

text: Vuonna 234 Alexander saapui äitinsä kanssa Ylä-Germanian provinssin pääkaupunkiin Moguntiacumiin. Vuoden 234 aikana alemannit ajettiin Rooman alueilta ja vuoden lopussa roomalaiset valmistelivat sotaretkeä germaanien kotiseuduille. Sotaretkeä varten oli kerätty joukkoja Syyriasta ja Mauretaniasta ja sitä varten Reinin yli oli rakennettu silta. Alexander päätti kuitenkin ostaa rauhan germaaneilta tarjoamalla heille rahaa ja ruokaa. Hän on saattanut olettaa, että nämä olivat juuri niitä asioita mitä heimosoturit halusivat, ja että oli parempi antaa heille haluamansa kuin odottaa, että he ottaisivat ne itse. Olipa tämä sitten viisasta tai ei, roomalaissotilaiden keskuudessa päätös aiheutti laajaa tyytymättömyyttä. Tässä vaiheessa sotilaat olivat jo erittäin vihamielisiä Alexanderia kohtaan, jota pidettiin heikkona ja epäröivänä. Sota Persiaa vastaan oli päättynyt huonosti ja kun läntisestä Euroopasta kotoisin olevat sotilaat palasivat koteihinsa, he huomasivat niiden joutuneet germaanien ryöstöretkien kohteiksi. Sotilailta oli evätty mahdollisuus tuottoisaan sotaretkeen ja lisäksi ne, jotka olivat menettäneet läheisiään germaanien hyökkäyksissä, olivat varmasti myös vihaisia keisarin päätöksestä ja olivat sitä mieltä, että germaaneja oli pikemminkin palkittu kuin rangaistu Rooman alueille hyökkäämisestä. Sotilaat saivat tarpeekseen Alexanderista. Rekryyttien koulutuksesta vastannut Gaius Julius Verus Maximinus julistettiin keisariksi ja Alexanderin joukot siirtyivät Maximinuksen puolelle. Maximinuksen lähettämät sotilaat murhasivat Alexanderin ja Julia Mamaean keväällä 235. Alexander oli tällöin 26-vuotias. Murhan ajankohta on epäselvä. Historioitsija David Potter arvelee sen tapahtuneen myöhään helmikuussa tai aikaisin maaliskuussa. Herbert W. Benario taas maaliskuun puolivälissä. Michael Grant esittää päivämäärät 18. tai 19. maaliskuuta.


title: Severus Alexander

text: Rooman senaatti julisti myöhemmin Alexanderin jumalaksi ja kunnioitti häntä erilaisilla kunnianosoituksilla. Hän oli viimeinen Severusten hallitsijasuvun keisari. Alexander osoittautui kyvyttömäksi ajan haasteisiin. Sotilaskokemus oli nyt erittäin tärkeää keisarille, mutta Alexanderilla ei sitä ollut, mikä koitui lopulta hänen kohtalokseen.


title: Severus Alexander

text: Kirjallisista lähteistä laajin on "Historia Augustan" Severus Alexanderin elämäkerta. Teos on erittäin suosiollinen Alexanderille mutta se sisältää kuitenkin runsaasti fiktiivistä tai epäilyttävää tietoa ja siihen pitää suhtautua varauksella. Herodianos, joka oli Alexanderin aikalainen, on erittäin tärkeä lähde ja hänen teoksensa keisarin valtakaudesta on kattava. Toisen Alexanderin aikalaisen, Cassius Dion, teos keisarin valtakaudesta on kuitenkin säilynyt vain lyhennelmänä. Aurelius Victor, Eutropius, "Epitome de Caesaribus", ja muut latinankieliset lähteet ovat sisällöltään erittäin niukkoja. Kristilliset lähteet eivät myöskään kerro paljoa. Muita lähteitä ovat juristien, kuten Ulpianuksen kirjoitukset. Kolikot, piirtokirjoitukset, papyrukset ja arkeologia auttavat paikkaamaan kirjallisten lähteiden jättämiä aukkoja.


title: Maximinus Thrax

text: Gaius Julius Verus Maximinus (noin 173? – 24. kesäkuuta 238), yleensä Maximinus Thrax (Maximinus Traakialainen), oli Rooman keisari vuosina 235–238. Hän oli ensimmäinen keisari, joka ei koskaan käynyt Roomassa, yrityksestä huolimatta. Hän oli myös ensimmäinen sotilas, joka nousi Rooman keisariksi.


title: Maximinus Thrax

text: Maximinus julistettiin keisariksi kun sotilaat olivat tulleet tyytymättömiksi keisari Severus Alexanderiin. Armeija kapinoi ja murhasi Alexanderin ja hänen äitinsä. Maximinuksen valtakauden on usein katsottu aloittaneen niin sanotun 200-luvun kriisin tai "sotilaskeisarien" ajan. Hänen kautensa oli yhtämittaista sotimista. Hän kuoli matkalla Roomaan sotilaiden murhaamana, kun hänen joukkojensa tyytymättömyys oli kasvanut liian suureksi. Hänen ja hänen poikansa päät vietiin keihäännokassa Roomaan.


title: Maximinus Thrax

text: Gaius Julius Verus Maximinus syntyi Traakiassa tai Moesiassa. Hänen syntymävuotensa on arveltu olleen 173, ja hän olisi näin ollut noin 60-vuotias valtaannousunsa aikoina. Historioitsija David Potter arvelee kuitenkin hänen olleen 10 vuotta nuorempi eli noin 50-vuotias. Maximinuksen nuoruudesta eikä hänen urastaan ennen keisariutta tiedetä juuri mitään. Antiikin lähteiden mukaan Maximinus toimi nuorena paimenena. "Historia Augustan" mukaan hänen isänsä oli gootteihin kuulunut Micca ja äitinsä Hababa-niminen alaani. Tämä on kuitenkin luultavasti fiktiota. Tiedetään, että Daakian maaherrana toimi vuonna 208 muuan Gaius Julius Maximinus, jonka alaisuudessa Maximinus saattoi palvella sotilaana ja jolta hän saattoi saada Rooman kansalaisuuden. On kuitenkin myös mahdollista, että Maximinuksen vanhemmat olivat Rooman kansalaisia. Varmaa on ainakin, että Maximinus liittyi nuorena armeijaan Septimius Severuksen aikana ja palveli useissa ritarisäätyisissä viroissa Severuksen ja Caracallan aikana.


title: Maximinus Thrax

text: Luultavasti Maximinus nimitettiin Severus Alexanderin Persian sodan aikana johonkin korkeaan virkaan. Hän oli vuoteen 234 mennessä edennyt jo pitkälle, sillä samana vuonna Alexander nimitti hänet pannonialaisista nuorukaisista koostuvan sotilasosaston komentajaksi. Maximinuksen tehtävänä oli kouluttaa sotilaat tulevaa germaaneja vastaan suuntautuvaa sotaretkeä varten.


title: Maximinus Thrax

text: Severus Alexander oli epäsuosittu armeijan keskuudessa, ja häntä pidettiin heikkona ja epäröivänä. Kun Alexander ilmoitti ostavansa rauhan germaaneilta, sotilaiden mitta tuli täyteen. Germaanit olivat ryöstelleet Rooman provinsseissa, ja monet olivat menettäneet läheisiään ja vaatineet kostoa germaaneille. Lisäksi sotilailta oli näin evätty mahdollisuus tuottoisaan sotaretkeen. Maximinuksen pannonialaiset rekryytit saivat tarpeekseen Alexanderista ja julistivat komentajansa keisariksi Reinin varren lähellä olevassa sotilasleirissä helmi-maaliskuussa 235. Tarinan mukaan Maximinus yritti aluksi estellä mutta suostui lopulta. Maximinus oli kokenut sotilas ja näin tunnetumpi armeijan keskuudessa verrattuna Alexanderiin, jolla ei ollut lainkaan sotilaskokemusta.


title: Maximinus Thrax

text: Kapina levisi pian Pannoniaan ja Moesiaan, joiden joukot ilmoittivat tukevansa Maximinusta. Maximinus tuplasi sotilaiden palkan, kokosi joukkonsa ja lähti marssimaan kohti Severus Alexanderin leiriä. Pian Alexanderin joukot siirtyivät Maximinuksen puolelle. Maximinus lähetti tribuunin ja muutaman kenturion murhaamaan Alexander ja hänen äitinsä Julia Mamaea. Myös joukko Alexanderin läheisiä neuvonantajia teloitettiin mutta osa entisen hallinnon tukijoista kuitenkin säästettiin. Tieto tapahtumista lähetettiin Roomaan senaatille, joka ei ilahtunut kuulemastaan mutta hyväksyi kuitenkin Maximinuksen keisariuden maaliskuun lopulla.


title: Maximinus Thrax

text: Maximinus ei siirtynyt Roomaan kuten normaalisti vallankaappaajilla oli tapana. Sen sijaan hän päätti jatkaa sotaretkeä germaaneja vastaan. Hän halusi luultavasti vakiinnuttaa valtansa sotilaiden keskuudessa. Maximinuksella ei myöskään ollut kokemusta poliittisesta elämästä, mikä teki hänet haavoittuvaiseksi politiikassa. Maximinus, joka oli koko ikänsä elänyt sotilasleireissä, ei varmaankaan olisi kokenut oloaan mukavaksi suurkaupungissa. Rooman senaatti piti häntä barbaarina, mutta ilman armeijaa senaattoreiden olisi ollut typerää vastustaa sotilaiden tahtoa.


title: Maximinus Thrax

text: Maximinus ylitti armeijansa kanssa Reinin kesällä 235 ja siirtyi nykyisen Württembergin alueelle, jossa hän taisteli koko kesän germaaneja vastaan. Samoihin aikoihin tapahtui ensimmäinen vallankaappausyritys, kun entinen konsuli Gaius Petronius Magnus ja useat muut senaattorit suostuttelivat joitakin sotilaita tuhoamaan Reinin yli johtavan sillan Maximinuksen ylitettyä sen ja näin eristämään Maximinuksen sotilaistaan vallankaappauksen ajaksi. Juoni kuitenkin paljastui ajoissa, ja kapina kukistettiin. Myöhemmin Osroenesta kotoisin olevat jousimiehet yrittivät julistaa entisen maaherran Titus Quartinuksen keisariksi. Jousimiesten päällikkö Macedo muutti kuitenkin mielensä, teloitutti Quartinuksen ja toivoi Maximinukselta palkintoa. Macedo kuitenkin teloitettiin keisarin käskystä. Senaattoreiden harmiksi senaatin kokouspaikan edustalle asetettiin Maximinuksen käskystä suuria kuvia, joissa esitettiin sotaretken tapahtumia. Maximinus otti myös onnistuneen sotaretken kunniaksi arvonimen "Germanicus Maximus".


title: Maximinus Thrax

text: Maximinus teki lopulta rauhan germaanien kanssa ja siirtyi talveksi 235/236 Raetiaan, ehkä Castra Reginaan (nykyinen Regensburg). Maximus johti Casta Reginasta sotatoimia germaaneja vastaan ja siirtyi 236 itään, jossa hän taisteli daakialaisia ja sarmaatteja vastaan. Maximinus otti arvonimet "Sarmaticus" () ja "Dacicus" (). Maximinuksen päämaja oli tuolloin Sirmiumissa. Samana vuonna, ehkä kevään alussa, Maximinus nimitti poikansa Gaius Julius Verus Maximuksen "caesariksi" ja perijäkseen. Samalla hän julisti kuolleen vaimonsa Caecilia Paulinan jumalaksi. Maximinus vietti kaksi seuraavaa talvea, 236/237 ja 237/238 Sirmiumissa. Vuonna 237 Maximinus taisteli jälleen daakialaisia ja sarmaatteja vastaan. Vuonna 238 oli määrä käynnistää suuri sotaretki germaaneja vastaan.


title: Maximinus Thrax

text: Maximinus ei maksanut Rooman vihollisille juurikaan veroa eikä myöskään jaellut auliisti palkkioita ja lahjoituksia. Alinomainen sotiminen kuitenkin lisäsi valtion kuluja, mihin vastattiin nostamalla veroja. Niin rikkaat kuin köyhätkin joutuivat maksamaan korotettuja veroja. Uusien sotilaiden rekrytointi aiheutti myös tyytymättömyyttä. Maxinus ei myöskään pitänyt senaattoreista ja uskoi heidän syyllistyneen moniin rikoksiin. Useita senaattoreita teloitettiin tai vangittiin, ja heidän omaisuutensa takavarikoitiin. Maximinuksesta tuli nopeasti epäsuosittu kansan ja ylimystön keskuudessa, ja maaliskuun 238 lopulla Thysdruksen kaupungissa African provinssissa oli levottomuuksia, joissa keisarillinen prokuraattori ja verojen kerääjä murhattiin. Rangaistuksien pelossa surmaajat kääntyivät prokonsuli Marcus Antonius Gordianuksen puoleen ja julistivat hänet keisariksi hänen vastalauseistaan huolimatta. Lopulta Gordianus hyväksyi keisariuden ja otti lisänimen Africanus. Hän matkusti Karthagoon ja otti poikansa Gordianus II:n kanssahallitsijakseen.


title: Maximinus Thrax

text: Viestinviejiä lähetettiin Roomaan senaatin puheille. Huhtikuun alussa se asettui tukemaan Gordianuksia ja julisti Maximinuksen ja hänen poikansa Maximuksen valtionvihollisiksi. Maximinuksen kuvapatsaat ja piirtokirjoitukset tuhottiin ja heidän tukijansa Roomassa murhattiin. Gordianuksen tukijat murhasivat myös pretoriaanikaartin prefektin Vitalianuksen, joka oli uskollinen Maximinukselle ja joka olisi pystynyt tarvittaessa pidättämään koko senaatin ja mitätöimään sen määräykset. Kapinan nopeus ja tehokkuus ovat saaneet monet nykytutkijat uskomaan African provinssien senaattoreiden salaliittoon.


title: Maximinus Thrax

text: Maximinus sai tiedon kapinasta luultavasti noin kaksi viikkoa sen alun jälkeen. Herodianoksen mukaan hän oli vihainen ja erittäin huolestunut, mutta teeskenteli väheksyvänsä asiaa. Hän kokosi armeijansa ja lähti marssimaan kohti Italiaa. Sillä aikaa Maximinukselle uskollinen Numidian maaherra Capelianus kukisti Gordianus II:n taistelussa, jonka jälkeen Gordianus I teki itsemurhan. Senaatti ei kuitenkaan luopunut kapinasta. Uusiksi keisareiksi nimitettiin Marcus Clodius Pupienus Maximus ja Decimus Caelius Calvinus Balbinus. Maximinus pääsi lopulta Italiaan ja kohtasi Aquileian kaupungin, joka tuki senaatin valitsemia keisareita. Maximinus aloitti kaupungin piirityksen, mutta ruoasta ja tarvikkeista oli pulaa. Samaan aikaan Pupienus oli Ravennassa kokoamassa joukkojaan. Maximinuksen sotilaat olivat tyytymättömiä. Legio II Parthican sotilaat pelkäsivät perheidensä puolesta, jotka olivat Albassa lähellä Roomaa. Sotilaat marssivat 24. kesäkuuta 238 Maximinuksen teltan eteen ja repivät tämän kuvan teltan edustalla olevista sotamerkeistä. Maximinus yritti tämän jälkeen neuvotella sotilaiden kanssa, mutta nämä kuitenkin surmasivat Maximinuksen ja hänen poikansa siihen paikkaan. Heidän päänsä leikattiin irti ja vietiin keihäännokassa Roomaan.


title: Maximinus Thrax

text: Vuoden 238 tapahtumien kronologia on osoittautunut ristiriitaisten papyruksien ja piirtokirjoitusten takia poikkeuksellisen vaikeaksi määrittää. On esitetty, että Gordianusten kapina alkoikin jo tammikuussa ja päättyi samassa kuussa. Nykytutkijat ovat päässeet yhteisymmärrykseen asiasta, ja Robin McMahon esittää seuraavat päivämäärät: 22. maaliskuuta Gordianus I ja Gordianus II julistettiin keisariksi Africassa, 1. tai 2. huhtikuuta Rooman senaatti hyväksyi Gordianusten keisariuden ja 12. huhtikuuta he saavat surmansa hallittuaan 20 päivää. 22. huhtikuuta Pupienus ja Balbinus julistetaan keisareiksi Roomassa ja 24. kesäkuuta Maximinus ja hänen poikansa Maximus murhataan.


title: Maximinus Thrax

text: Muinaiset lähteet, epäluotettavasta "Historia Augustasta" historioitsija Herodianoksen kirjoituksiin, kertovat Maximinuksesta miehenä, joka olisi ollut huomattavasti muita aikakauden ihmisiä suurempikokoinen. Tämän lisäksi hänet kuvataan muinaisissa kuvissa suuren otsan, nenän ja leuan omaavana miehenä; merkkejä jotka ovat ylikasvun oireita.


title: Maximinus Thrax

text: "Historia Augustan" mukaan ”hän oli niin suurikokoinen, niin Cordus kertoo, että miehet sanoivat hänen olevan kahdeksan jalkaa, kuusi tuumaa pitkä”. Todennäköisimmin väite on "Historia Augustalle" ominaista liioittelua. Tästä kielii jo viittaus ’Cordukseen’, joka oli yksi teoksen monista keksityistä lähteistä.


title: Maximinus Thrax

text: Herodianos, Maximinuksen aikainen virkamies, vaikkakin menemättä "Historia Augustan" väittämiin tarkkoihin mittoihin, mainitsee hänet huomattavan suurikokoisena miehenä ja kertoo, että ”hän oli joka tapauksessa mies niin kauhistuttavasta ulkonäöstä ja kolossaalisesta koosta ettei selvää vertauskuvaa ole yhteenkään parhaiten koulutetuista kreikkalaisista urheilijoista tai barbaarisoturien eliitistä”.


title: Maximinus Thrax

text: Jotkut historioitsijat ovat tulkinneet kertomukset Maximinuksen suuresta koosta (ja muista ulkomuotoonsa liittyvistä väitteistä, kuten jatkuvasta hikoilusta ja yli-inhimillisistä voimista) stereotypioiksi, jotka tarkoituksella maalaisivat hänet barbaarin ruumiillistumaksi, tai painottamiseksi ihailusta sekä vastenmielisyydestä, jota sotilaan kuva herätti siviiliväestön keskuudessa.


title: Maximinus Thrax

text: Hänen toistuva kuvaamisensa suuren otsan, nenän ja leuan omaavana miehenä on saanut jotkut tutkijat uskomaan että hän olisi kärsinyt ylikasvusta ainakin akromegalian muodossa.


title: Maximinus Thrax

text: Antiikin lähteet suhtautuivat negatiivisesti Maximinukseen. Hänet kuvattiin ankarana, barbaarimaisena tyrannina ja myöhäisantiikin aikana hänen nimeensä liitettiin lisänimi Thrax, "traakialainen", joka mainitaan ensimmäisen kerran 300-luvun lopulla. Maximinuksen valtakauden on usein katsottu aloittaneen niin sanotun 200-luvun kriisin tai ”sotilaskeisarien” ajan, ja hänen hallituskautensa osoitti armeijan haluttomuuden hyväksyä senaattorisäätyisiä komentajia, tapa joka jatkui 200-luvun aikana.


title: William Butler Yeats

text: William Butler Yeats (13. kesäkuuta 1865 Sandymount, Irlanti – 28. tammikuuta 1939 Menton, Ranska) oli irlantilainen runoilija. Yeats oli merkittävä voima perinteisen irlantilaisen kulttuurin elvyttämisessä ja yksi Irlannin kansallisteatterin perustajista. Yeats sai Nobelin kirjallisuuspalkinnon vuonna 1923.


title: William Butler Yeats

text: Yeats syntyi vuonna 1865 Sandymountissa, lähellä Dublinia. Hänen isänsä John Yeats oli muotokuvamaalari. Hänen veljensä Jack Butler Yeats oli myös taiteilija. Hänen sisarensa Elizabeth ja Lily avustivat Dun Emer (myöh. Cuala) Pressin perustamisessa.


title: William Butler Yeats

text: Suurimman osan lapsuudestaan Yeats vietti Lontoossa, missä hän kävi Godolphin Schoolia Hammersmithissa. Hän vietti kuitenkin aikaansa myös Dublinissa ja Sligossa, läntisessä Irlannissa. Viisitoistavuotiaana hän haki Erasmus Smith Schooliin Dublinissa, missä hän opiskeli taidetta kolme vuotta kiinnostuen kirjallisuudesta kun hän oli täyttänyt 21. Hänen esikoiskirjansa 1886 oli lyhyt näytelmä nimeltä "Mosada".


title: William Butler Yeats

text:
Hänen uransa alkuaikojen työt olivat romanttisia ja fantasianomaisia, mitä kuvastaa hänen vuonna 1893 julkaistu kokoelmansa "The Celtic Twilight" (Kelttiläinen aamuhämärä). Keski-iässä hän siirtyi kohti kovempaa ja modernimpaa tyyliä, joihin hän sai innoitusta suhteestaan Ezra Poundiin ja osallistumisestaan Irlannin kansallismieliseen politiikkaan.
Yeats oli kansallisteatterin hallituksen jäsenen lisäksi senaattori. Hän otti roolinsa julkisuuden hahmona vakavasti ja oli kohtalaisen ahkera jäsen Irlannin parlamentin ylähuoneessa. Hän sai Nobelin kirjallisuuspalkinnon vuonna 1923. Vuonna 1934 hän jakoi runouden Gothenburg-palkinnon Rudyard Kiplingin kanssa.


title: William Butler Yeats

text: Yeats oli kiinnostunut muun muassa kelttimenneisyyden riiteistä, okkultismista, teosofiasta, uusplatonismista, swedenborgilaisuudesta, idän uskonnoista sekä alkemiasta.


title: William Butler Yeats

text: Aale Tynni suomensi Yeatsilta valikoiman "Runoja" vuonna 1966. Jyrki Vainosen suomentama valikoima "Torni ja kierreportaat" ilmestyi vuonna 2015.


title: Joonia

text: Joonia (, ) oli antiikin kreikkalainen joonialaisten siirtokuntien alue Vähän-Aasian länsirannikolla nykyisen Turkin alueella sekä rannikon edustalla olevilla Egeanmeren saarilla.


title: Joonia

text: Joonian asukkaat, etnonymiinä "Iōnikos" (), olivat tulleet Vähään-Aasiaan Manner-Kreikan joonialaisilta alueilta. Joonia kukoisti erityisesti arkaaisella kaudella 600- ja 500-luvuilla eaa. Alueen kuuluisimmat kaupungit olivat Miletos ja Efesos. Joonialaiset olivat merkittäviä merenkävijöitä ja kauppiaita, ja perustivat omia siirtokuntia mm. Mustanmeren rannikolle. 500-luvulla eaa. Joonian alue joutui ensin Lyydian ja sitten Persian alaisuuteen. Myöhemmin joonialaiset olivat välillä Ateenan liittolaisina ja itsenäisinä, kunnes vuonna 387 eaa. joutuivat jälleen Persian valtaan.


title: Joonia

text: Joonian alue käsitti Vähän-Aasian länsirannikon keskiosan. Sen pituus pohjois-eteläsuunnassa oli noin 800 stadioninmittaa eli noin 140 kilometriä, kun taas sen mutkittelevan rannikon pituus oli jopa stadionia eli noin 600 kilometriä. Alueen pohjoisin kaupunki oli Fokaia ja eteläisin Miletos. Sisämaahan eli itään päin Joonian alue ulottui vain joitakin kilometrejä, eivätkä siihen kuuluneet esimerkiksi lähellä sijainneet Larissa, Tralleis ja Alabanda. Jooniaan luettiin myös rannikon edustalla olevien saarten siirtokunnat, joista merkittävimmät olivat Samos ja Khios. Joonian pohjoispuolella sijaitsi Aiolis ja eteläpuolella Doris eli doorilaisen heksapoliin alue.


title: Joonia

text: Laajimmillaan Jooniaan voidaan lukea edellämainittujen lisäksi myös muun muassa joonialaisten asuttamat pohjoiset Kykladit sekä Ikaria. Ptolemaios luki Jooniaan puolestaan edellämainittua pienemmän alueen, sillä hänen mukaansa se ulottui Hermos-joelta Maiandros-joelle, jolloin Fokaia ja Miletos eivät olisi olleet Jooniassa.


title: Joonia

text:
Joonian polikset eli kaupunkivaltiot olivat:
Poliksista kaksitoista tärkeintä muodosti dodekapoliin eli kahdentoista kaupungin liiton. Siihen kuuluivat Efesos, Erythrai, Fokaia, Khios, Klazomenai, Kolofon, Lebedos, Miletos, Myus, Priene, Samos ja Teos.


title: Joonia

text: Antiikin aikaisen perinteen mukaan Joonian siirtokunnat perustettiin Ateenan viimeisen kuninkaan Kodroksen kuoltua noin 1060–1044 eaa., eli noin 60 vuotta sen jälkeen, kun doorilaiset olivat valloittaneet Peloponnesoksen niin kutsutussa doorilaisvalloituksessa. Myytin mukaan Kodroksen pojat Neleus ja Androklos olivat tyytymättömiä monarkian päättymiseen ja vanhemman veljensä Medonin nimitykseen arkontiksi, ja siirtyivät suuren Attikan joonialaisista ja muista heimoista koostuneen asuttajajoukon kanssa itään Vähän-Aasian rannikolle. Joonialaisista alue sai nimen Joonia. Attikan lisäksi Jooniaa asutettiin muun muassa Euboialta.


title: Joonia

text: Joonialaiset perustivat Jooniaan useita kaupunkeja, ja karkottivat tai alistivat seudun alkuperäisen väestön, joka koostui maionialaisista, kaarialaisista ja pelasgeista. Perimätiedon mukaan saapuneet joonialaiset olivat lähinnä miespuolisia sotilaita, joten naisväestö oli alun perin ilmeisesti paikallista väestöä. Väestön sekoittumisesta johtuen joonialaisten kerrotaan puhuneen alueella neljää eri joonialaista murretta.


title: Joonia

text: Joonialaisten kaupunkien dodekapolis muodostettiin jo varhain. Noin vuonna 700 eaa. Smyrna, joka oli siihen saakka ollut osa Aiolista, liittyi Joonian liittoon ja näin sen polisten lukumääräksi tuli kolmetoista. Kaikki kaupungit olivat itsenäisiä, ja niissä oli demokraattinen hallinto. Liitolla oli myös yhteiset kokoukset, jotka pidettiin liiton keskuksessa Panionionin pyhäkössä Mykale-vuorella lähellä Prieneä. Sinne kehittyi pysyvä asutus, jossa oli kokoontumispaikkana käytetty prytaneion. Yhteiset päätökset koskivat erityisesti uskontoa ja yhteisiä kisoja.


title: Joonia

text: Joonian kaupungeista tuli nopeasti hyvin kukoistavia, ja ne ohittivat tässä monella tavalla emämaan kaupungit. Niin runous, filosofia, historiankirjoitus kuin taiteetkin kukoistivat Jooniassa arkaaisella kaudella ennen varsinaista Kreikkaa. Homeros ilmeisesti toimi Jooniassa. Filosofia sai alkunsa alueella niin kutsuttuna joonialaisena luonnonfilosofiana, ja sen varhainen keskus oli Miletos, jossa toimi niin kutsuttu miletoslainen koulukunta (Thales, Anaksimandros ja Anaksimenes). Myös historiankirjoituksen isänä pidetty Herodotos toimi Jooniassa. Kaupungit perustivat useita omia siirtokuntia erityisesti Mustanmeren rannikolle, jossa joonialaiset harjoittivat vilkasta kauppaa.


title: Joonia

text: Joonia kukoisti aina Lyydian nousuun saakka. Lyydialaisten hyökkäykset alueelle alkoivat jo kuningas Gygeen aikana 700- ja 600-lukujen eaa. taitteessa. Lyydialaiset valtasivat Joonian kaupungit yksi toisensa jälkeen, ja lopulta Kroisoksen aikana noin 560–547 eaa. koko Joonia tuli Lyydian vallan alle. Tätä aikaa voidaan pitää Joonian suurimpana kukoistuskautena. Persian voitettua Lyydian Kyyros II:n aikana vuonna 547 eaa. myös Joonia päätyi Persian valtaan. Persia ei kuitenkaan juuri puuttunut kaupunkien sisäisiin asioihin tai liiton toimintaan. Joonialaisten tuli ainoastaan maksaa veroa, osallistua Persian armeijan toimintaan ja alistua satraappien ja tyrannien valtaan. Satraapit olivat persialaisia hallitsijoita, tyrannit puolestaan kreikkalaisia vallantavoittelijoita, jotka asettivat itsensä valtaan kotikaupungeissaan Persian tuella.


title: Joonia

text: Joonialaiset, jotka olivat tottuneet vapauteen, alkoivat kuitenkin kapinoida Persiaa vastaan Joonian kapinassa vuonna 500 eaa. Emämaasta Ateena ja Eretria tukivat kapinaa. Kapinan alullepanijoina pidetään Miletoksen tyrannia Histiaiosta ja hänen vävyään Aristagorasta. Joonialaiset polttivat ja tuhosivat satraappien hallintopaikan Sardeen, mutta kokivat tappion taistelussa Efesoksen lähellä. Vuonna 496 eaa. koko Joonia oli taas Persian vallan alla. Joonia joutui osallistumaan Persian mukana persialaissotiin Kreikkaa vastaan 490–479 eaa.


title: Joonia

text: Vuonna 479 eaa. joonialaiset voittivat persialaiset Mykalen taistelussa ja vapautuivat Persian vallasta. Vapaus vahvistettiin Eurymedonin taistelussa 469 tai 466 eaa. Tämän jälkeen Joonian kaupungit liittyivät Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, jonka tarkoituksena oli suojella niitä Persiaa vastaan. Seurauksena ne olivat käytännössä Ateenan vallan alla. Antalkidaan rauhassa vuonna 387 eaa. joonialaiset päätyivät jälleen Persian vallan alle.


title: Joonia

text: Aleksanteri Suuren kukistettua Persian alueesta tuli osa Makedoniaa. Joonia ei enää koskaan noussut samanlaiseen kukoistukseen kuin lyydialaisvallan aikana, mutta toipui hellenistisellä kaudella jonkin verran. Vielä roomalaisella kaudella monet kaupungit, kuten Efesos, säilyivät merkittävinä kauppapaikkoina sekä oppineisuuden ja kulttuurin keskuksina, mutta menettivät poliittisen merkityksensä.


title: Joonialaiset

text: Joonialaiset (, yks. ) olivat yksi antiikin Kreikan pääheimoista. Klassisella kaudella joonialaisten pääalueita olivat Attika, pohjoiset Egeanmeren saaret sekä Joonian rannikko Vähässä-Aasiassa. Joonialaiset puhuivat attikalais-joonialaisia murteita.


title: Joonialaiset

text: Joonialaiset saapuivat nykyisen Kreikan alueelle jo hyvin varhain, todennäköisesti jo 2000-luvulla eaa. Oman käsityksensä mukaan joonialaiset olivatkin maan autoktoonisia eli alkuperäisiä asukkaita esimerkiksi Attikassa, johon kuuluu muun muassa Ateena. Joonialaisten varhaista pääaluetta oli myös muun muassa Euboian saari. Joskus joonialaiset yhdistettiin Kreikan alkuperäisinä asukkaina pelasgeihin, siinä missä myöhemmin tulleet doorilaiset nähtiin varsinaisina helleeneinä.


title: Joonialaiset

text: Herodotoksen mukaan ainakin osa attikalaisista olisi ollut peräisin Pyloksesta Messeniasta. Joonialaisia asui mahdollisesti myös Akhaiassa. Joonianmeren nimelle onkin joskus haettu selitystä siitä, että joonialaiset olisivat aiemmin asuneet lännempänä. Väestön siirtymä seudulta idemmäksi saattoi tapahtua mykeneläisen kulttuurin romahduksen ja niin kutsutun doorilaisvalloituksen jälkeen. Kulttuuriromahduksen jälkeen osa joonialaisista siirtyi vieläkin idemmäksi noin 1000 eaa. alkaen, ja asutti Attikasta ja Keski-Kreikasta käsin pohjoisen Egeanmeren alueen saaria sekä Vähän-Aasian rannikon, joka sai heimosta nimen Joonia. Joonian merkittävimpiä kaupunkeja olivat Miletos ja Efesos, ja sen rannikon merkittävimmät joonialaiset siirtokunnat Samos ja Khios.


title: Joonialaiset

text: 700-luvulta eaa. lähtien Euboialta ja muilta joonialaisilta alueilta lähteneet perustivat siirtokuntia Sisiliaan ja Etelä-Italian Suur-Kreikkaan. Joonialaiset perustivat siirtokuntia myös muun muassa Egeanmeren pohjoisrannikolle ja Mustallemerelle sekä Massiliaan saakka.


title: Joonialaiset

text: Joonialaiset jakautuivat eri heimoihin ("fylē"), joiden lukumäärä ja nimet vaihtelivat alueittain. Attikan neljä vanhaa joonialaisheimoa olivat Aigikoreis, Argadeis, Geleontes ja Hopletes. Arkaaisen kauden lopulla Attikan väestö jaettiin keinotekoisempiin ”heimoihin”, joita oli alun perin kymmenen, Erekhtheis, Aigeis, Pandionis, Leontis, Akamantis, Oineis, Kekropis, Hippothontis, Aiantis ja Antiokhis.


title: Joonialaiset

text: Poliittisesti monet joonialaiset kaupunkivaltiot olivat aiemmin tyrannioita ja kehittyivät myöhemmin demokraattiseen suuntaan, merkittävimpänä demokratian synnyinpaikaksi usein mainittu Ateena.


title: Joonialaiset

text: Joonialaisten puhuma joonialainen kreikka oli yksi klassisen kreikan päämurteista. Se oli läheistä sukua Attikassa puhutulle attikan murteelle, ja siitä tuli Homeroksen ansiosta muun muassa eeppisen runouden kieli.


title: Joonialaiset

text: Eeppisen runouden lisäksi joonialaisilla oli suuri vaikutus kreikkalaiseen ajatusmaailmaan ja kulttuuriin muun runouden, kirjallisuuden, taiteen ja keramiikan kautta, joissa joonialaiset olivat monilla tavoin edelläkävijöinä. Joonialaisilla alueilla sai alkunsa myös varhaisin kreikkalainen filosofia, esisokraattinen joonialainen luonnonfilosofia. Kreikkalaisessa arkkitehtuurissa joonialaisista on saanut nimensä joonialainen pylväsjärjestelmä.


title: Joonialaiset

text: Kulttuurissa joonialaiset haluttiin joskus esittää ”pehmeinä”, vastakohtanaan sotilaskurin doorilaiset.


title: Cindy Breakspeare

text: Cindy Breakspeare on jamaikalainen jazzlaulaja ja vuoden 1976 Miss Maailma. Hän on muusikko Damian Marleyn äiti.


title: Cindy Breakspeare

text: Breakspeare syntyi Torontossa kanadalaiselle äidille ja jamaikalaiselle isälle. Hän muutti Jamaikan Kingstoniin neljävuotiaana ja pitää itseään jamaikalaisena. Hänen vanhempiensa erottua vuonna 1975 hän muutti omaan asuuntonsa ja rakastui toiseen paikalliseen kuuluisuuteen, Bob Marleyyn. Seuraavana vuonna Breakspearesta tuli Miss Maailma 1976.


title: Cindy Breakspeare

text: Voitettuaan Miss Maailma -tittelin Breakspeare asui Lontoossa jonkin aikaa Marleyn kanssa. Jouduttuaan ammutuksi Jamaikalla Marley lähti Bahamalle. Nassaussa hän levytti kappaleen "Is This Love", joka todennäköisesti kertoo hänen ja Breakspearen suhteesta. 21. heinäkuuta 1978 Breakspeare synnytti Bobille pojan, Damian Marleyn.


title: Cindy Breakspeare

text: Breakspeare on levyttänyt laulajana ja esiintynyt vuonna 1993 Reggae Sunsplash -konsertissa. Hän myös näytteli elokuvassa "Kla$h". Hän on perustanut Ital Craft -nimisen rastafarilaisen käsityöliikkeen Kingstonissa.


title: Kansainvälinen naistenpäivä

text: Kansainvälinen naistenpäivä on kansainvälinen vuosipäivä, jota on vietetty 8. maaliskuuta 1900-luvun alkupuolelta lähtien. Vuonna 1975, jota vietettiin kansainvälisenä naisten vuotena, Yhdistyneet kansakunnat vahvisti päivän vieton, ja se sai samalla nimen ”Yhdistyneiden kansakuntien naisten oikeuksien ja kansainvälisen rauhan päivä”.


title: Kansainvälinen naistenpäivä

text: Kansainvälinen naistenpäivä on virallinen juhlapäivä useissa maissa. Perinteen mukaan miehet kunnioittavat äitejään, vaimojaan, tyttöystäviään, työtovereitaan ja muita läheisiä naisia kukilla tai muilla pienillä lahjoilla. Jossain maissa päivällä on yhtä vankka asema kuin äitienpäivällä. Sosialistisissa maissa kansainvälinen naistenpäivä oli kansallinen vapaapäivä, aukiolleilla työpaikoilla ja yleisesti miehet muistivat naisia ruusuilla ja järjestämällä erilaista ohjelmaa. Vastaava ”miestenpäivän” juhla järjestettiin Puna-armeijan päivänä 23. helmikuuta.


title: Kansainvälinen naistenpäivä

text: Joka vuosi, 8. maaliskuuta järjestetään maailmanlaajuisesti tuhansia tapahtumia, joiden tarkoitus on ylistää naisia ja juhlia heidän saavutuksiaan. Vuodesta 1996 Yhdistyneet kansakunnat on omistanut naistenpäivän tietyn teeman ympärille. Monet muutkin järjestöt ja tahot ovat seuranneet esimerkkiä.


title: Kansainvälinen naistenpäivä

text: Amerikan sosialistipuolueen julistuksen mukainen ensimmäinen Yhdysvaltain kansallinen naistenpäivä julistettiin olevan 28. helmikuuta 1909, vuoden 1908 vaatetyöläisten lakon kunniaksi.


title: Kansainvälinen naistenpäivä

text: Ranskan kommunistisissa piireissä levinneen tarinan mukaan kansainvälinen naistenpäivä olisi perustunut vuonna 1857 New Yorkissa tapahtuneeseen naisten tekstiilitehtaassa toteuttamaan lakkoon. Liliana Kandelin ja Françoise Picqin mukaan lakon liittyminen naistenpäivään olisi kuitenkin keksitty 1955, jotta päivän yhteys maailman kommunistiseen liikkeeseen ja Neuvostoliittoon voitiin irrottaa ja näin parantaa naisten tasa-arvoa Länsi-Euroopassa ilman siihen siellä liittyviä aatteellisia ennakkoluuloja.


title: Kansainvälinen naistenpäivä

text: Sosialistisen internationaalin naisten toisessa, Kööpenhaminassa 26.–27. elokuuta 1910 Nørrebron työväentalossa pidetyssä konferenssissa saksalaisen sosialistin Clara Zetkinin ehdotuksesta yli sata naista 17 maasta yksimielisesti hyväksyi kansainvälisen naistenpäivän. Konferenssi ei määritellyt tarkkaa päivämäärää. Kokouksessa olivat keskeisellä sijalla saksalainen Clara Zetkin, venäläinen Aleksandra Kollontai ja italianukrainalainen Anželika Balabanova. Kokoukseen osallistuneesta tanskalaisesta Nina Bangista tuli maailman ensimmäinen naisministeri Tanskan ensimmäiseen sosialidemokraattiseen hallitukseen 1924. Kokouksessa oli läsnä viisi suomalaisnaista, jotka olivat Suomen suuriruhtinaskunnan ensimmäisen eduskunnan jäseniä. Virallinen suomalaisedustaja oli Ida Aalle-Teljo. Neljä muuta olivat Hilda Herrala, Aura Kiiskinen, Hilja Pärssinen ja Miina Sillanpää.


title: Kansainvälinen naistenpäivä

text: Kansainvälistä naistenpäivää vietettiin ensimmäisen kerran 19. maaliskuuta 1911, jolloin Itävallassa, Tanskassa, Saksassa ja Sveitsissä järjestettyihin kokoontumisiin osallistui yli miljoona naista ja miestä. He vaativat naisille äänioikeutta, työoikeutta, oikeutta ammattikoulutukseen ja työsyrjinnän lopettamista. Ensimmäisen maailmansodan aikaan naistenpäivä liittyi rauhanliikkeeseen. Sen seurauksena päivän vietto levisi vuonna 1913 myös Venäjän keisarikuntaan. Muualla Euroopassa naiset protestoivat myös sotaa vastaan.


title: Kansainvälinen naistenpäivä

text: 8. maaliskuuta 1917 alkoivat tekstiiliteollisuuden naiset Pietarissa lakkoilla elintarviketilanteen vuoksi ja lakkoilun laajetessa joutui Venäjän keisari Nikolai II luovuttamaan kruununsa veljelleen, joka kieltäytyi siitä ja Venäjä siirtyi väliaikaisen hallituksen aikakauteen.


title: Kansainvälinen naistenpäivä

text: Kansainvälisestä naistenpäivästä on kasvanut 1900-luvun aikana sosialistisen liikkeen mukana todella maailmanlaajuinen juhlapäivä. Yhdistyneet kansakunnat järjestää vuosittain naistenpäivän konferenssin, jonka tarkoituksena on edistää naisten oikeuksia ja naisten mahdollisuuksia osallistua sosiaalisiin, poliittisiin ja taloudellisiin prosesseihin. YK julisti vuoden 1975 Kansainväliseksi naistenvuodeksi. Naistenvuoden maailmankonferenssissa hyväksyttiin suunnitelma naisten aseman edistämiseksi, ja YK:n yleiskokous julisti sen toteuttamiseksi naisten vuosikymmenen (1976–1985).


title: Monte Hellman

text: Monte Hellman (s. 12. heinäkuuta 1932 New York) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja.


title: Monte Hellman

text: Opiskeltuaan draamaa Stanfordin yliopistossa ja elokuvaa Los Angelesissa, Hellman työskenteli uransa alussa Los Angelesissa teatterissa ja pääsi myöhemmin tuottaja Roger Cormanin suojiin tekemään elokuvia. Hellman ohjasi Cormanin elokuvissa "Beast from a Haunted Cave" (1960), "Creature from the Haunted Sea" (1961) ja "Pahin kaikista" ("The Terror", 1963). Myöhemmin Hellman matkusti Filippiineille tehdäkseen elokuvat "Back Door to Hell" (1964) ja "Flight to Fury" (1966) Jack Nicholsonin kanssa.


title: Monte Hellman

text: Hellman jatkoi yhteistyötään Cormanin ja Nicholsonin kanssa lännenelokuvissa "He ratsastivat läpi luotisateen" ("Ride in the Whirlwind", 1965) ja "Hän ampui ensin" ("The Shooting", 1967), jotka kuuluvat Hellmanin arvostetuimpiin elokuviin, joskaan ne eivät löytäneet yleisöään. Myös Hellmanin seuraavat elokuvat, näyttelijä Warren Oatesin kanssa tehdyt "Two-Lane Blacktop" (1971), "Cockfighter" (1974) ja "China 9, Liberty 37" (1978) olivat taiteellisia menestyksiä ja kulttisuosikkeja.


title: Monte Hellman

text: Hellman ei saanut koskaan kaupallista suosiota elokuvillaan, minkä takia hän joutui hidastamaan tahtiaan ohjaajana. Hellman on sittemmin työskennellyt pääasiassa Cormanin elokuvissa muun muassa leikkaajana. Hän toimi tuottajana Quentin Tarantinon esikoiselokuvassa "Reservoir Dogs" (1992), ja oli myös Tarantinon alkuperäinen valinta elokuvan ohjaajaksi.


title: Kyberpunk

text: Kyberpunk () on tieteiskirjallisuuden alalaji. Termi koostuu kahdesta sanasta: kyber (kybernetiikka) ja punk. Kyberpunkin on luonnehdittu yhdistävän korkean tekniikan (high tech) ja yhteiskunnan alimman kerroksen (low life).


title: Kyberpunk

text: Yleensä kyberpunk-kirjallisuuden juonessa tärkeää osaa esittävät tulevaisuuden hakkerit, suuryhtiöt, tekoäly ja kyborgit. Kyberpunkin perusetiikka on kyynistä ja sen sankarit usein kaukana ihanteista. Synkkyydessään ja raadollisuudessaan kyberpunk voi muistuttaa film noiria. Kyberpunkin kulta-aikaa oli 1980-luku ja myöhemmin se on puhtaassa muodossaan hiipunut. 2000-luvulla perinnettä edustaa muun muassa Richard Morganin "Muuntohiili".


title: Kyberpunk

text: Mary Shelleyn "Frankenstein" (1818), Aldous Huxleyn "Uljas uusi maailma" (1932) ja George Orwellin "Vuonna 1984" (1949) sisältävät useita kyberpunk-kirjallisuuden piirteitä ja niitä voidaankin pitää kirjallisuustyypin edelläkävijöinä. Myös Alfred Bester luetaan usein kyberpunkin edeltäjien joukkoon. Tosin näiltä puuttui oleellinen ulottuvuus, kyberavaruus.


title: Kyberpunk

text: Ehdottomasti tunnetuin kyberpunkiin liitetty tieteiskirja on William Gibsonin "Neurovelho" (Neuromancer, 1984), joka teki tunnetuksi käsitteen kyberavaruus (cyberspace). Valkokankaalle Gibsonin tuotannosta ovat päässeet novellit "Johnny Mnemonic" ("Johnny Mnemonic – kuoleman kuriiri", 1995) ja "New Rose Hotel" ("New Rose Hotel - Tuomiopäivän salaliitto", 1998). Kyberpunkin merkittäväksi vaikuttajaksi on usein myös mainittu Philip K. Dick.


title: Kyberpunk

text: Elokuvista "Blade Runner", "Ruohonleikkaaja", "Terminator", "Ghost in the Shell", "Total Recall", "Nirvana" ja "Matrix"-trilogia sisältävät kyberpunk-aineksia. Myös televisiosarja "Dark Angel" on saanut vaikutteita kyberpunkista.


title: Kyberpunk

text: Billy Idolin albumi "Cyberpunk" on saanut inspiraatiota William Gibsonin kirjasta "Neurovelho".


title: Kyberpunk

text: Vuonna 1990 julkaistu "Cyberpunk 2020" on kyberpunk-maailmaan sijoittuva roolipeli synkästä lähitulevaisuudesta.


title: Kyberpunk

text: Kyberpunk-tyylisiä tarinoita ja ympäristöjä on nähty myös videopeleissä. Näistä esimerkkejä ovat muun muassa "Snatcher", "Flashback", "Syndicate", "Deus Ex", "Shadowrun" ja "Portal".


title: Kyberpunk

text: Tulossa oleva videopeli on "Cyberpunk 2077".


title: Jean-Luc Godard

text: Jean-Luc Godard (s. 3. joulukuuta 1930 Pariisi) on ranskalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja, niin sanotun ranskalaisen uuden aallon elokuvan eittämättä keskeisimpiä vaikuttajia.


title: Jean-Luc Godard

text: Porvarilliseen protestanttiseen sveitsiläis-ranskalaiseen perheeseen syntynyt Godard opiskeli 1940-luvun lopulla etnologiaa Sorbonnen yliopistossa ja teki 1950-luvun alkupuolella sekalaisia töitä muun muassa Zürichissä toimineelle televisiokanavalle. Hän eli nuoruutensa viettämällä boheemia elämää samoihin elokuvakerhoihin kuuluneiden Jacques Rivetten ja Eric Rohmerin kanssa. Nämä olivat myös Godardin kanssa perustamassa elokuvalehteä "Gazette du cinéma", jota julkaistiin muutama numero. He jatkoivat sittemmin kirjoittamalla elokuvakritiikkiä lehteen "Cahiers du cinéma" ja tekivät lyhytelokuvia.


title: Jean-Luc Godard

text: Godard sai läpimurtonsa elokuvaohjaajana heti ensimmäisellä pitkällä elokuvallaan "Viimeiseen hengenvetoon" ("À bout le souffle", 1960), jota pidetään François Truffaut'n "400 kepposen" ("Les quatre cents coups", 1959) rinnalla ranskalaisen elokuvan uuden aallon pelinavauksena. Tyylillisesti Godard oli kuitenkin Truffaut'n vastakohta: siinä missä Truffaut pelasi konventioiden piirissä, Godard käytti paljon kokeellisia elementtejä elokuvissaan, erityisesti vieraannuttamisefektejä. Godard teki 1960-luvulla tuotteliaasti elokuvia, jotka kattoivat useita genrejä: "Pieni sotilas" ("Le petit soldat", 1963) oli sotaelokuvaa, "Lemmy Caution – piru mieheksi" ("Alphaville, une étrange aventure de Lemmy Caution", 1965) sci-fiä, "Hullu Pierrot" ("Pierrot le fou", 1965) luetaan rikoselokuvan piiriin ja "Nainen on aina nainen" ("Une femme est une femme", 1961) on Godardin musikaali.


title: Jean-Luc Godard

text: 1960-luvun loppupuolella poliittisuus alkoi tulla yhä selvemmin esiin Godardin elokuvissa, erityisesti alkaen elokuvista "Made in USA" ("Made in U.S.A.", 1966) ja "Kiinatar" ("La chinoise", 1967). "Viikonloppu" ("Week End", 1967) oli tästä äärimmäisin esimerkki: elokuvan konventiot täydellisesti tuhonnut kokoelma sketsejä, joka kritisoi kulutusyhteiskuntaa ja porvarillisuutta. Godard siirtyi hetkeksi kokonaan poliittisen elokuvan piiriin, kun hän perusti sosialistisen elokuvaryhmän "Dziga-Vertov" yhdessä ohjaaja Jean-Pierre Gorinin kanssa. Godard tuotti tästä lähtien elokuvia, jotka eivät olleet pelkästään poliittisia, vaan myös äärimmäisen kokeellisia. Godardin ns. poliittinen kausi jatkui 1970-luvun alkupuolelle, jolloin hänen yhteistyönsä Dziga-Vertov-ryhmän kanssa hiipui.


title: Jean-Luc Godard

text: 1970-luvulla Godard jätti filmin, ja perusti videostudion pieneen Grenoblen kylään. Yhdessä Anne-Marie Miévillen kanssa hän teki useita videoproduktioita televisiolle, joista "Numéro deux" (1975) on ehkä tunnetuin. Godard palasi filmin ja teatterielokuvien pariin vuonna 1980. Tällöin syntyi elokuvia kuten "Pelastukoon ken voi" ("Sauve qui peut", 1980) ja katolisuutta kohtaan herännyttä myöhäistä kiinnostusta heijastava "Etunimi Carmen" ("Prénom Carmen", 1984).


title: Jean-Luc Godard

text: Elokuvan satavuotisjuhlien aikoihin Godard julkaisi nelituntisen työn "Histoire(s) du cinéma", jossa hän esitti näkemyksensä elokuvan historiasta. Uusia medioita ohjaaja on kokeillut muun muassa ohjaamalla minuutin mittaisen festivaalitrailerin "Une catastrophe" (2008), joka on esillä esimerkiksi YouTubessa. Vuonna 2014 Godard julkaisi 3D-elokuvan "Adieu au langage", joka sai Cannesin elokuvajuhlilla jaetun tuomariston palkinnon ja jonka yhdysvaltalainen The National Society of Film Critics valitsi vuoden parhaaksi elokuvaksi. Elokuva saa Suomen-ensi-iltansa Sodankylän elokuvajuhlilla kesäkuussa 2015.


title: Jean-Luc Godard

text: Velkansa Godardille ovat ohjaajista tunnustaneet esimerkiksi Aki Kaurismäki, Robert Altman, Martin Scorsese ja Quentin Tarantino.


title: Jean-Luc Godard

text: Euroopan elokuva-akatemia palkitsi Godardin elämäntyöstä 2007. Godardille myönnettiin vuonna 2010 Oscar-palkinto elämäntyöstä. Hollywood-kriittisenä tunnettu Godard ei kuitenkaan noutanut palkintoa. Syyksi ilmoitettiin korkea ikä.


title: Jean-Luc Godard

text: Yhdysvaltalainen elokuva-arvostelijoiden seura The National Society of Film Critics valitsi Godardin elokuvan "Adieu au langage" vuoden 2014 parhaaksi elokuvaksi. Vuonna 2016 se äänestettiin BBC:n kyselyssä tämän vuosisadan 50 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa.


title: Intel 8008

text: Intel 8008 oli Intelin suunnittelema ja valmistama suoritin. Se esiteltiin huhtikuussa 1972. Alun perin Computer Terminal Corporation (CTC) oli tilannut Inteliltä suorittimen ohjelmoitavaan päätteeseen, mutta koska suoritin myöhästyi eikä se täyttänyt CTC:n suorituskykyvaatimuksia, Intel alkoi markkinoida sitä muille asiakkaille.


title: Intel 8008

text: Suorittimessa oli 8-bittinen väylä, ja se tarvitsi erittäin paljon muita laitteita toimiakseen. Vaikka se suoritti hieman vähemmän käskyjä sekunnissa kuin 4-bittiset Intel 4004 ja Intel 4040, se käsitteli dataa kahdeksan bittiä kerrallaan ja kykeni käyttämään enemmän keskusmuistia, mikä teki siitä käytännössä 3 tai 4 kertaa nopeamman kuin 4-bittiset edeltäjänsä.


title: Yleispuolue

text: Yleispuolueella tarkoitetaan joko puoluetta, joka ottaa kantaa kaikkiin tai lähes kaikkiin poliittisessa päätöksenteossa ilmeneviin kysymyksiin, tai puoluetta, jonka tarkoituksena ei ole ajaa yhden ryhmän tai harvojen ryhmien etua. Termi on enemmänkin käyttötilanteensa mukaan vastakohta jollekin, kuin itsessään oleellinen käsite.


title: Intel 8080

text: Intel 8080 oli Intelin suunnittelema ja valmistama 8-bittinen suoritin. Se julkaistiin huhtikuussa 1974, jolloin se toimi 2 megahertsin kellotaajuudella.


title: Intel 8080

text: 8080 oli Intel 8008:n seuraaja. Se oli konekielisesti yhteensopiva 8008:n kanssa, sillä ne käyttivät samaa Computer Terminal Corporationin suunnittelemaa käskykantaa. 8080:ssa oli 16-bittinen osoiteväylä ja 8-bittinen dataväylä, joten se pystyi käyttämään helposti 64 kilotavua muistia. Siinä oli seitsemän 8-bittistä rekisteriä (niistä kuusi voitiin yhdistää kolmeksi 16-bittiseksi rekisteriksi), 16-bittinen pino-osoitinrekisteri ja 16-bittinen ohjelmalaskuri. 8080:ssa oli 256 I/O-porttia.


title: Intel 8080

text: 8080:aa käytettiin useissa tietokoneissa. Niissä oli usein käytössä CP/M-käyttöjärjestelmä. 8080:n seuraaja oli yhteensopiva, mutta elektronisesti elegantimpi Intel 8085. Suosittu 8080-klooni on Zilog Z80, joka oli suosituimpia 8-bittisten mikrotietokoneiden suorittimia.


title: Tieteiselokuva

text: Tieteiselokuva on elokuvan lajityyppi, joka perustuu tieteistarinoihin eli science fictioniin. Lajityypin elokuvia on tehty aivan elokuvateollisuuden varhaisimmilta vuosilta asti. Ensimmäisenä tieteiselokuvana voidaan pitää Georges Mélièsin vuonna 1902 ohjaamaa elokuvaa "Matka kuuhun" ("Le Voyage dans La Lune"), joka pohjautui löyhästi Jules Vernen romaaneihin "Maasta Kuuhun" ja "Kuun ympäri".


title: Tieteiselokuva

text: Tieteiselokuvat ovat käsitelleen monia erikoisia aiheita, joita muissa elokuvissa ei ole esiintynyt. Tieteiselokuvissa on voitu käsitellä herkkiä sosiaalisia ja poliittisia aiheita sijoittamalla ne vieraaseen ympäristöön. Erikoistehosteet ovat kuuluneet jo Mélièsin elokuvasta lähtien tieteiselokuvan peruskuvastoon. Tieteiselokuva oli pitkään B-elokuvan maineessa, vaikka myös elokuvahistoriallisesti merkittäviä tieteiselokuvia (kuten Fritz Langin "Metropolis" (1926) ja Robert Wisen "Uhkavaatimus Maalle" (1951)) tehtiin jo ennen kuin tieteiselokuvaa alettiin arvostaa 1960-luvun loppupuolella. Tieteiselokuvan arvostukseen nousuun vaikutti ennen muuta Stanley Kubrickin "" vuodelta 1968. "Tähtien sodan" (1977) menestyksen myötä tieteiselokuvasta on muodostunut yksi viihde-elokuvan suosituimmista lajityypeistä.


title: Intel 8085

text: Intel 8085 oli Intelin valmistama 8-bittinen suoritin. Sitä valmistettiin 1970-luvun puolivälissä. Se oli yhteensopiva edeltäjänsä Intel 8080:n kanssa, mutta tarvitsi vähemmän sitä tukevaa tekniikkaa, joten sen avulla voitiin rakentaa halvempia ja yksinkertaisempia tietokoneita.


title: Intel 8085

text: Mallinimessä oleva numero "5" tulee siitä, että 8085 tarvitsi vain 5-volttisen virtalähteen, kun taas edeltäjä 8080 tarvitsi 5- ja 12-volttiset lähteet.


title: Nikea

text: Nikea (myös Nikaia, , ), nykyinen İznik, on kaupunki Turkissa Bityniassa Iznik-järven itärannalla. Nikeassa pidettiin vuosina 325 ja 787 ekumeeniset kirkolliskokoukset (Nikean ensimmäinen ja Nikean toinen kirkolliskokous).


title: Nikea

text: Kaupunki sijaitsee hedelmällisessä järvenrantalaaksossa, jossa sitä rajaavat kukkulat pohjoisesta ja etelästä. Sen läntinen muuri nousee järvestä, joten muuri on toiminut hyvin hyökkäysten torjumiseksi järveltä päin. Kymmenmetrinen muuri ympäröi kaupunkia viiden kilometrin pituudelta, ja kaksoisvallihauta tarjoaa lisäsuojaa. Muurissa on yli sata tornia. Kaupungin ainat sisääntuloväylät ovat kolme porttia kaikilla maanpuoleisilla sivuilla.


title: Nikea

text: Nykyään muuriin on avattu useita reikiä teitä varten, mutta suurin osa muurista on jäljellä, ja siksi kaupunki on suosittu matkailukohde. Asukkaita Nikeassa on noin 44 000.


title: Nikea

text: Vuosina 1206–1261 Nikea oli Nikean keisarikunnan pääkaupunki. Turkkilaiset valloittivat sen 1330-luvulla.


title: Fausta

text: Fausta oli Rooman keisari Maximianuksen tytär. Maximianus ja Konstantinus Suuri tekivät liiton ja Fausta meni naimisiin Konstantinuksen kanssa vuonna 307.


title: Fausta

text: Konstantinuksella oli ollut avioliitossa tätä ennen Minervinan kanssa ja saanut yhden pojan, Crispuksen. Konstantinuksen kanssa Fausta sai viisi lasta:


title: Fausta

text: Vuonna 326 Konstantinus antoi teloittaa Faustan ja Crispuksen. Eusebius Kesarealainen epäili jälkeenpäin että Faustalla ja Crispuksella olisi ollut suhde.


title: Kampurajalka

text: Kampurajalka on eräs yleisimmistä alaraajan synnynnäisistä epämuodostumista. Kampurajalan luut ovat muovautuneet virheasentoon. Jänteet, nivelsiteet, lihakset sekä joskus myös jalan verisuonet ovat kehittyneet epänormaalisti. Jänteet ja nivelsiteet ovat hyvin kireät, ja lihakset ovat rakenteellisesti pienemmät kuin normaalissa jalassa.


title: Kampurajalka

text: Kampurajalan jalkaterä voi olla normaalia pienempi tai lyhempi. Jalan liikettä ja tuntoa kontrolloivat hermot saattavat olla epänormaalisti kehittyneet. Jalka on jäykkä, ja siitä puuttuu normaali liikkuvuus. Lyhyet jänteet ja nivelsiteet jalan sisäpuolella rajoittavat liikettä ulospäin ja aiheuttavat jalan kääntymisen sisäänpäin. Tiukka akillesjänne nostaa kantapään tavanomaista korkeammalle ja sisemmäksi. Vastasyntyneellä on kampurajalasta huolimatta hyvin pehmeät ja joustavat luut ja jänteet, joten oikein toteutettu manipulointi asennon korjaamiseksi on päteville lääkäreille helppoa.


title: Kampurajalka

text: Kampurajalan uskotaan yleisesti kehittyvän raskauden ensimmäisellä kolmanneksella, ja se voidaan havaita ultraäänitutkimuksessa, yleensä 20. raskausviikon paikkeilla. Kampurajalka voi olla molemmissa jaloissa (bilateral, bilateraalinen) tai vain toisessa jalassa (unilateral, unilateraalinen). Noin puolet tapauksista on molemminpuolisia.


title: Kampurajalka

text: Kampurajalkaa esiintyy yleensä yhdellä tuhannesta elävänä syntyneestä vauvasta. Polynesiassa on havaittu kampurajalkaa esiintyvän kuudella lapsella tuhannesta. Pojilla kampurajalkaa esiintyy kaksi kertaa useammin kuin tytöillä.


title: Kampurajalka

text: Synnynnäinen kampurajalka voi olla periytyvä, mutta ei tiedetä tarkkaan, mikä sen aiheuttaa. Joissakin suvuissa kampurajalkaa ilmenee useilla jäsenillä, ja toisissa taas ei tunneta kuin yksittäinen tapaus.


title: Kampurajalka

text: Jos jommallakummalla vanhemmista on kampurajalka, jälkikasvulla on suurempi riski saada se. Jos toinen vanhemmista on kampurajalkainen, todennäköisyys sen periytymiseen on 3–4 prosenttia. Jos molemmilla vanhemmista on kampurajalka, jälkikasvulle se tulee 15 prosentin todennäköisyydellä. Kampurajalkaisen lapsen sisaruksilla on noin 2 prosentin todennäköisyys saada myös kampurajalka.


title: Kampurajalka

text: Kampurajalka on korjattava, jotta käveleminen onnistuu kunnolla. Korjaamiseen on kehitetty monia eri tapoja, joista lääkärit ovat kiistelleet jo 150 vuotta. Ennen nykyaikaista lääketiedettä jalkoja korjattiin manipuloinnein, eli jalkaa hierottiin ja venytettiin oikeaan asentoon. Manipulointia tehtiin monta tuntia päivässä, ja sen jälkeen jalkaan saatettiin laittaa side, jolla korjattu asento pyrittiin säilyttämään. Jo Hippokrateen kirjoituksista löytyy tietoa kampuroiden hoidosta, johon kuului muun muassa venyttelyä ja sitomista. Eräät Australian alkuperäiskansat käyttävät tätä menetelmää edelleen, ja siellä yleensä isoäidit hoitavat lapsenlastensa jalat kuntoon.


title: Kampurajalka

text: Lääketieteen kehittyessä ja tehokkuusajattelun vallatessa alaa kampurajalkoja alettiin korjata leikkausten avulla. 1800-luvulla konservatiivisen hoidon rinnalle tuli leikkaushoito, jota yhä edelleen käytetään yleisesti kampuroiden hoidossa Suomessa ja muualla maailmassa. Tiettyinä aikoina jalat leikattiin heti vauvan synnyttyä, kun taas viime aikoina on pyritty palaamaan konservatiivisempaan hoitoon, manipulointiin, johon jossakin vaiheessa kuitenkin yhdistetään leikkaus. Vanhemmat ovat usein kiinnostuneita mahdollisimman lempeästä tavasta korjata epämuodostumaa, ja eräs lääkäri on sanonut ympyrän sulkeutuvan kampurajalan hoidossa, kun pikkuhiljaa palataan pääasiassa manipulointi- ja sidonta- (kipsaus)menetelmän käyttöön.


title: Kampurajalka

text: Kampurajalka voidaan jaotella neljään eri ryhmään: synnynnäinen, teratologinen, syndroominen tai positionaalinen. Tässä artikkelissa puhutaan synnynnäisestä kampurajalasta. Neljä eri kampurajalkatyyppiä määritellään seuraavasti:


title: Jim Jarmusch

text: Jim Jarmusch (s. 22. tammikuuta 1953 Akron, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, jonka tunnettuja elokuvia ovat "Muukalaisten paratiisi" (1984), "Down by Law" (1986), "Night on Earth" (1991) ja "Broken Flowers" (2005).


title: Jim Jarmusch

text: Jarmusch haaveili nuorena runoilijan urasta ja opiskeli yliopistossa pääaineenaan englannin kieli. Valmistuttuaan Jarmusch lähti Ranskaan, jossa hänestä tuli Pariisin elokuva-arkistossa harras elokuvan ystävä. Yhdysvaltoihin palattuaan hän alkoi opiskella elokuvaa ja pääsi Nicholas Rayn assistentiksi. Jarmuschin ensimmäinen työ elokuvissa oli Wim Wendersin ja Rayn elokuvassa "Salama veden yllä" ("Lightning Over Water", 1980).


title: Jim Jarmusch

text: Vuonna 1982 Jarmusch teki ensimmäisen oman elokuvansa "Loputon loma" () budjettina vain 15 000 dollaria. Toista elokuvaansa "Muukalaisten paratiisi" (, 1984) varten hän löysi saksalaisen tuottajan Otto Grokenbergerin, joka antoi elokuvan tekemiseen vapaat kädet. Elokuvasta tuli Jarmuschin läpimurto, ja hän sai sillä Cannesin elokuvajuhlien parhaan esikoiselokuvan palkinnon.


title: Jim Jarmusch

text: Jarmusch on näytellyt kahdessa Mika Kaurismäen elokuvassa ("Helsinki-Napoli – All Night Long" ja "Tigrero – elokuva joka ei valmistunut") ja yhdessä Aki Kaurismäen elokuvassa ("Leningrad Cowboys Go America").


title: Jim Jarmusch

text: Jarmuschin ensimmäiset elokuvat olivat halpoja riippumattomia tuotantoja ja hyvin omaperäisiä. Omaperäisyys säilyi, vaikka hän myöhemmin sai suurempia rahoituksia ja muita resursseja. Elokuvien päähenkilöt ovat sivullisia oman tiensä kulkijoita. Näyttelijöinä hän käyttää usein muusikkotuttaviaan.


title: Veljekset Karhumäki

text: Niilo, Valto ja Uuno Karhumäki olivat Kotoisin Multialta. He ovat suomalaisia ilmailun uranuurtajia. Heidän perustamansa yhtiö on nimeltään Karair (tunnettiin myös nimillä "Veljekset Karhumäki", "Karhumäki Airways" sekä "Kar-Air").


title: Veljekset Karhumäki

text: Niilo Karhumäki vilahtaa kirjailija Pauli Hirvosen nuortenkirjan "Mikko Nuoli suihkulentäjänä" loppusivuilla tarjoamassa lentoperämiehen paikkaa päähenkilölle.


title: Veljekset Karhumäki

text: Carl Barksin Roope Ankka-tarinan "Kultaa ja kalavelkoja" ("North of the Yukon", W US 59-01, 1965) suomenkielisessä käännöksessä Kar-Airista on tehty nimiväännös "Kaira-Air".


title: Yhden emäksen monimuotoisuus

text: Yhden nukleotidin polymorfismi, yhden emäksen monimuotoisuus, SNP eli snippi (, "SNP") on populaatiossa esiintyvä pistemutaation aiheuttama ero DNA-ketjussa, geneettinen polymorfismi joka perustuu yksittäisen emäsparin vaihdokseen. Jotta tällainen muuntelu määritellään snipiksi, harvinaisemman alleelin (nukleotidin) tulee esiintyä populaatiossa vähintään yhden prosentin taajuudella. Snipit edustavat 90% ihmisyksilöiden genomien välisistä eroista ja niitä esiintyy genomissa 100—300 emäksen välein sekä introneissa että eksoneissa.


title: Yhden emäksen monimuotoisuus

text: Snippien suuren määrän takia on syytä olettaa, että suurin osa niistä ei vaikuta yksilöiden elinkelpoisuuteen, vaan ne ovat pääosin neutraaleja. Joissakin tapauksissa snipit voivat kuitenkin vaikuttaa merkittävästi taipumukseen sairastua tiettyihin tauteihin tai vasteeseen lääkeaineille. Snippien analysointi on myös helpompaa kuin kokonaisten genomien analysointi ja siksi niiden tutkimus on tullut tärkeäksi lääkekehityksessä. Niitä käytetään myös DNA-profiloinnissa.


title: SNP

text: SNP voi tarkoittaa seuraavia:


title: Nikolai Rimski-Korsakov

text: Nikolai Andrejevitš Rimski-Korsakov ( 18. maaliskuuta 1844 Tihvinä – 21. kesäkuuta 1908 Ljubensk) oli venäläinen taidemusiikin säveltäjä, joka muistetaan muun muassa mestarillisena soitintajana. Hänen tunnetuimpiin sävellyksiinsä kuuluvat "Kimalaisen lento", "Šeherazade" ja "Espanjalainen kapriisi".


title: Nikolai Rimski-Korsakov

text:
Rimski-Korsakov syntyi aatelisperheeseen Pietarin läänin Tihvinässä ja osoitti musiikillista lahjakkuutta jo hyvin nuorena. Hän sai meriupseerin koulutuksen Pietarin laivastoakatemiassa ja osallistui muun muassa kolme vuotta kestäneeseen maailmanympäripurjehdukseen. Mili Balakirev kehotti häntä kokeilemaan sinfonian säveltämistä, ja Rimski-Korsakov kirjoittikin sellaisen laivastossa ollessaan. Teoksesta tuli ensimmäinen merkittävä venäläinen sinfonia.
Vuonna 1871 Rimski-Korsakovista tuli Pietarin konservatorion sävellyksen ja orkestroinnin professori. Hän erosi laivastosta ja paneutui itsekin musiikkitietämyksensä laajentamiseen. Rimski-Korsakov kuului venäläisten säveltäjien muodostamaan kansallismieliseen Viiden ryhmään ja otti vaikutteita venäläisistä saduista ja kansanlauluista. Hänen teoksensa, "Taru tsaari Saltanista", johon "Kimalaisen lento" kuuluu, perustuu Aleksandr Puškinin satuun.


title: Nikolai Rimski-Korsakov

text: Rimski-Korsakov kulutti huomattavan osan energiastaan kollegoidensa, kuten Modest Musorgskin ja Aleksandr Borodinin töiden viimeistelyyn ja järjestämiseen. Musorgskin kuoleman jälkeen 1881 hän hioi säveltäjän sekavaan tilaan jäänyttä tuotantoa julkaisua ja esitystä varten. Rimski-Korsakovia on joskus moitittu teosten sävyn liiallisesta muuttamisesta, mutta todennäköisesti niistä ei koskaan olisi tullut tunnettuja ilman hänen työpanostaan.


title: Nikolai Rimski-Korsakov

text: Vuoden 1905 vallankumouksen jälkeen Rimski-Korsakov erotettiin konservatorion professuurista hänen poliittisten kantojensa vuoksi. Hänen vuoden 1907 oopperansa, "Zolotoi petušok" ("Kultainen kukko"), hyökkäsi suoraan yksinvaltiutta vastaan, ja se kiellettiin ensi-iltansa jälkeen. Rimski-Korsakov kuoli vuonna 1908 angina pectoris -kohtaukseen Ljubenskissa lähellä Pietaria.


title: Nikolai Rimski-Korsakov

text: Rimski-Korsakov kirjoitti sointuopin ja laajan soitinnusopin sekä useimpien oopperoidensa tekstit. Myöhemmistä venäläisistä säveltäjistä hänen oppilainaan olivat muiden muassa Anatoli Ljadov, Anton Arenski, Aleksandr Glazunov, Mihail Ippolitov-Ivanov ja Igor Stravinsky. Myös italialainen Ottorino Respighi kuului Rimski-Korsakovin oppilaisiin.


title: Nikolai Rimski-Korsakov

text: Pietarissa on hänen neuvostoaikana pystytetty patsaansa, jossa hänet on kuvattu istuvana, tutkimassa polvilleen levitettyä partituuria.


title: Intel 80286

text: Intel 80286 on Intelin kehittämä 16-bittinen suoritin. Se julkaistiin 1. helmikuuta 1982. 80286 on osa Intelin x86-suoritinarkkitehtuuria, ja siinä on 134 000 transistoria. Sitä käytettiin IBM:n AT-mikrotietokoneessa ja sen klooneissa 1980-luvulla ja 1990-luvun alussa. 80286 suorittaa kaksinverroin laskutoimituksia kellojaksoa kohden edeltäjäänsä 8086:een verrattuna ja on 3–6 kertaa sitä nopeampi kokonaissuorituskyvyltään. Intelin piirin kanssa yhteensopivaa suoritinta valmistivat AMD, Siemens ja Harris Corporation. Intel valmisti suoritinta aluksi 6 ja 8 MHz:n kellotaajuuksilla aina 12,5 megahertsiin asti, kilpailija AMD:n klooni ylsi 20 MHz:n kellotaajuuteen ja Harrisin 25 MHz:iin. Lisäksi DDR:ssä valmistettiin yhteensopivaa U80601-suoritinta.


title: Intel 80286

text: 80286 oli suuri parannus 8086-suorittimen arkkitehtuuriin, sillä siinä on "suojattu tila" (), jossa ohjelmia estetään kirjoittamasta varatuille muistialueille (muistinsuojaus). Lisäksi sen avulla 80286 pystyy osoittamaan 16 MB muistia ja kokonaisen gigatavun verran virtuaalimuistia ja sisältää ominaisuudet moniajokäyttöjärjestelmän toteuttamiseen. Suorittimen 8086-yhteensopiva segmentoitua muistia käyttävä ja megatavuun rajoitettu tila on nimeltään reaalitila ().


title: Intel 80286

text: 80286 ei sisällä laitteistopohjaista liukulukumatematiikkaa, vaan sen kanssa on käytettävä erillistä 80287-apusuoritinta tai ohjelmistopohjaista laskentaa.


title: Intel 80286

text: Aikakauden valtakäyttöjärjestelmä MS/PC-DOS ei kuitenkaan osannut hyödyntää suorittimen kehittyneitä ominaisuuksia, toisin kuin sille varta vasten suunniteltu OS/2, joka esiteltiin vasta kun 80386-suoritin oli syrjäyttämässä 80286-prosessorin. 80286-suorittimen suunnittelussa ei osattu ottaa huomioon tarvetta siirtyä suojatusta tilasta vapaaseen ja takaisin, jota olisi tarvittu useampien DOS-ohjelmien ajamiseksi Windows-ympäristössä. Tämä rajoite sai Bill Gatesin luonnehtimaan suoritinta "aivokuolleeksi siruksi", ja Microsoft olisi halunnut OS/2:n kehitysryhmän keskittyvän seuraavan sukupolven suorittimeen.


title: Intel 80286

text:
Käytännössä paluu suojatusta tilasta reaalitilaan tapahtuu resetoimalla suoritin, joka käynnistyy aina reaalitilassa. IBM käytti AT-koneessa tähän ohjelmoitavaa näppäimistöohjainta, joka kytkettiin suorittimen reset-pinniin. Tekniikan haittapuolena on se että se on erittäin hidas, satoja, joka tuhansia kellojaksoja. Myöhemmissä 286-suorittimissa oli FAST RESET-ominaisuus.
Puute korjattiin seuraajassa 80386-suorittimessa.


title: Intel 80286

text: DOS pystyi korkeintaan hyödyntämään suoritinta nopeampana 8086-suorittimena ja AT-yhteensopivien koneiden ylimääräistä muistia RAM-levynä IBM:n PC-DOSin VDISK.SYS:n tai MS-DOS 3.2:n RAMDRIVE.SYS:n avulla tai levyvälimuistina SMARTDRV-ohjaimen avulla.


title: Intel 80286

text: Digital Research kehitti Concurrent DOS 286 -käyttöjärjestelmän, jonka oli tarkoitus tarjota 8086-ohjelmien moniajo 80286-alustalla. Käyttöjärjestelmä ei kuitenkaan toiminut suorittimen julkaistulla versiolla, eikä sitä saatu toimimaan tyydyttävän nopeasti edes sen jälkeen kun Intel oli korjannut ensimmäisten suorittimien virheet.


title: Intel 80286

text: Harvoja suorittimen suojattua tilaa käyttäviä käyttöjärjestelmiä olivat Unix-kloonit Xenix, Coherent ja Minix, jotka eivät pyrkineetkään olemaan DOS-yhteensopivia.


title: Risk (peli)

text: Risk on Parker Brothersin (nykyään osa Hasbroa) tuottama strategiapeli. Riskin kehitti ranskalainen elokuvaohjaaja Albert Lamorisse, joka julkaisi pelin vuonna 1957 nimellä "La Conquête du Monde" ("Maailman valloitus") Ranskassa.


title: Risk (peli)

text: Riskiä voi pelata kahdesta kuuteen henkilöä ja sitä pelataan maailman karttaa kuvaavalla pelilaudalla. Maailma on jaettu kuuteen maanosaan, jotka puolestaan muodostuvat 42 pienemmästä alueesta. Pelaajat ohjaavat armeijoitaan ja yrittävät valloittaa alueita vastustajilta ja lopullisena tavoitteenaan suorittaa pelin alussa saama tehtävänsä.


title: Risk (peli)

text: Riskissä on 42 aluetta ja 6 maanosaa. Jokaisella maanosalla on oma värinsä.


title: Diplomacy

text: Diplomacy () on yhdysvaltalaisen Allan B. Calhamerin kehittämä ja Avalon Hillin julkaisema diplomatia- ja strategiapeli, joka ilmestyi ensimmäisen kerran vuonna 1959. Se on yksi tunnetuimmista strategisista lautapeleistä. Muun muassa John F. Kennedy ja Henry Kissinger ovat nimenneet Diplomacyn suosikkipelikseen.


title: Diplomacy

text: Pelimekanismi mahdollistaa monenlaiset kartta- ja sääntövariaatiot, jonka vuoksi Diplomacystä on olemassa satoja variantteja. Perusversion (Standard) lisäksi virallisesti julkaistuja variantteja on kuusi: Machiavelli, Kamakura, Colonial Diplomacy, Hundred, Ard-Rí ja Classical.


title: Diplomacy

text: Perusversio sijoittuu Eurooppaan ennen ensimmäistä maailmansotaa, alkaen vuodesta 1901. Peliin mahtuu seitsemän pelaajaa, joista kukin ohjaa yhtä Euroopan suurvalloista, Isoa-Britanniaa, Ranskaa, Saksaa, Venäjää, Itävalta-Unkaria, Italiaa tai Osmanien valtakuntaa. Peliä pelataan siirtelemällä armeijoita ja laivastoja sekä solmimalla erilaisia sopimuksia vastapelaajien kanssa. Diplomacy päättyy pelin alkuperäisten sääntöjen mukaan silloin, kun kaikki pelissä jäljellä olevat pelaajat sopivat yksimielisesti tasapelin tai kun joku pelaajista kontrolloi valtaosaa kartan keskuksista. On olemassa myös monia muita pistelaskusysteemejä, jotka mahdollistavat myös muut kuin soolovoitto- tai joukkotasapelilopputulokset.


title: Diplomacy

text: Peli alkaa tilanteesta, jossa pelaajilla on kolme yksikköä käytettävissään, mutta poikkeuksen tekee Venäjä, joka aloittaa neljällä yksiköllä. Pelilaudalla on 34 keskusta, joita kontrolloimalla voi ylläpitää yksiköitään keskuksien määrän verran. Osa keskuksista sijaitsee pelin aluksi puolueettomilla alueilla ja ensimmäiset konfliktit pelaajien välillä nähdäänkin usein näitä keskuksia valloittaessa ja niiden kohtalosta sopiessa. Peli etenee niin, että jokaisena vuonna pelaajat saavat siirtää kahdesti, eli kevään siirrot ja syksyn siirrot. Syksyn siirtojen jälkeen joko rakennetaan uusia tai poistetaan vanhoja armeijoita niin, että lukumäärä on sama kuin kontrolloitujen keskusten lukumäärä. Vain syksyllä keskukset voivat vaihtaa omistajaa.


title: Diplomacy

text: Perinteinen tapa pelata Diplomacyä on pitää aina jonkin mittainen neuvottelutauko kaikkien siirtojen välillä, jolloin pelaajat voivat keskenään pohtia erilaisia siirtoja ja juonitella toisten valtioiden pään menoksi. Kaikkien tulee kuitenkin palauttaa siirtonsa esimerkiksi paperilapulla niin, että muut pelaajat eivät näe niitä ennen kuin siirrot käydään yhtäaikaisesti läpi. Diplomacyä pelataan usein myös sähköpostipelinä tai niin, että siirtojen välillä on pohtimis- ja juonimisaikaa jopa vuorokausia. Myös kirjepelit ovat mahdollisia.


title: Diplomacy

text: Yksiköille voidaan antaa erilaisia komentoja: toisen yksikön tukeminen, siirto tai kuljetus (vain laivastolle). Jos tuettu yksikkö hyökkää tukemattoman yksikön kimppuun, joutuu viimeksi mainittu perääntymään. Muutoin törmätessään yksiköt palaavat sinne mistä lähtivätkin. Koska sodankäynti ei Diplomacyssä tapahdu onnella vaan taktiikalla ja ylivoimalla, muodostuvat liitot ja sopimukset olennaiseksi osaa peliä. Mielenkiintoiseksi pelin tekee se, että liittoja ei ole kuitenkaan pakko pitää ja pelissä nähdäänkin usein mielenkiintoisia ”puukotuksia” liittolaisten välillä. Pärjätäkseen on voitava luottaa toiseen pelaajaan, mutta sokea luottamus kostautuu usein puukon muodossa.