title: Örebron kunta

text: Vuonna 1995 Örebron kunnan länsiosasta erotettiin jälleen itsenäiseksi Lekebergin kunta.


title: Örebron kunta

text: Nykyinen vaakuna on entisen Örebron kaupungin vaakuna. Myös Stora Mellösan maalaiskunnalla oli oma vaakuna.


title: Örebron kunta

text:
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 1 690 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,3 prosenttia kunnan väestöstä.


title: Örebron kunta

text: Seuraaviin vuoden 1984 lopun mukaisiin tietoihin sisältyy myös nykyään itsenäinen Lekebergin kunta. Kyseisten tietojen mukaan 5,6 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 2 083 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,8 prosenttia kunnan väestöstä.


title: Örebron kunta

text: Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 186 101 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 32 000 kruunua.


title: Örebron kunta

text: Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:


title: Örebron kunta

text: Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. "dagbefolkning") kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. "nattbefolkning") puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.


title: Örebron kunta

text: Kunnassa on 15 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 88,3 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 15 827 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:


title: Örebron kunta

text: Kunnan keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kuntaan vain osittain, ja edellä on merkitty kunkin taajaman tähän kuntaan kuuluvan osan väestö. Koko Lannan taajamassa on 537 asukasta, ja se kuuluu pääosin Lekebergin kuntaan.


title: Örebron kunta

text: Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:


title: Örebron kunta

text: Luettelossa mainituista taajamista Adolfsberg, Brickebacken, Lillån, Marieberg/Närkes Marieberg ja Mosås ovat sittemmin kasvaneet yhteen Örebron taajaman kanssa.


title: Örebron kunta

text: Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:


title: Örebron kunta

text: Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:


title: Örebron kunta

text: Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, maakäräjäkuntien valtuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Kunnallisvaaleissa Örebron kunta on jaettu seuraaviin vaalipiireihin:


title: Örebron kunta

text: Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Örebron kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien. Lekebergin kunta sisältyy Örebron tuloksiin vuosina 1973–1991.


title: Örebron kunta

text: Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:


title: Örebron kunta

text: Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:


title: Örebron kunta

text: Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Lähteessä Lekebergin kunta on vielä osa Örebron kuntaa, mutta siihen kuuluvat seurakunnat on jätetty tässä pois. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee "kbfd", niin kyseessä "kirkonkirjapiiri" (), joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.


title: Tver

text: Tver () on kaupunki Venäjän federaatiossa Volga- ja Tvertsa-jokien yhtymäkohdassa Tverin alueella, 167 kilometriä Moskovan luoteispuolella. Vuonna 2010 Tverissä, joka on alueensa pääkaupunki, asui 404 000 asukasta, osa heistä Tverin karjalaisia.


title: Tver

text: Ensimmäinen kirjallinen maininta Tveristä on vuodelta 1164. Alkuaan Tver kuului Novgorodille ja vuodesta 1209 alkaen Vladimir–Suzdalin ruhtinaskunnalle. Tver oli Tverin ruhtinaskunnan pääkaupunkina vuodesta 1246 lähtien. 1300–1400-luvuilla kaupunki oli tärkeä talouden ja kulttuurin keskus. Vuonna 1485 se liitettiin Moskovan ruhtinaskuntaan. Vuonna 1569 Iivana IV:n sotajoukot ja vuonna 1609 puolalaiset hävittivät Tveriä ja sen lähialueita.


title: Tver

text: 1700- ja 1800-luvuilla Tveristä tuli merkittävä liikenteen ja kaupan keskus. Vuodesta 1775 se oli Tverin kuvernementin pääkaupunki. 1800-luvun jälkipuoliskolla kaupunkiin perustettiin tekstiiliteollisuutta ja mm. junanvaunuja valmistava tehdas.


title: Tver

text: Vuosien 1931 ja 1990 välisenä aikana Tver tunnettiin nimellä "Kalinin". Toisen maailmansodan aikana saksalaiset joukot miehittivät ja hävittivät kaupunkia.


title: Tver

text: Tveristä on kotoisin muun muassa 1400-luvulla elänyt kauppias ja tutkimusmatkailija Afanasi Nikitin.


title: Tver

text: Tverin rautatieasema valmistui 1850, rautatieliikenne Pietarin ja Moskovan välillä alkoi 1851. Sijanti kahden suurkaupungin välissä ja rooli alueensa (lääninsä) pääkaupunkina takaa nykyisin kattavat rautatieyhteydet eri puolille Venäjää ja ulkomaillekin (esimerkiksi Helsinkiin ja Tallinnaan).


title: Tver

text:
Keskeinen Pietarin ja Moskovan yhdistävä M10-valtatie () kulkee Tverin kautta, tosin sisältäen ohikulkumahdollisuuden kaupungin eteläpuolitse.
Tverissä sijaitsee suomalaisen yrityksen Pauligin kahvipaahtimo.


title: Bahia

text: Bahia on yksi Brasilian 26:sta osavaltiosta, ja se sijaitsee Atlantin valtameren rannikolla maan koillisosassa. Osavaltio on maan neljänneksi väkirikkain (São Paulon, Minas Geraisin ja Rio de Janeiron osavaltioiden jälkeen) ja kooltaan viides. Kyseessä on myös tärkeä historian ja kulttuurin keskus. Bahian pääkaupunki on Salvador (virallinen nimi São Salvador da Bahia de Todos os Santos) ja se sijaitsee Atlantin valtameren ja Todos Santosin lahden kohtaamispaikassa. Kaupungin perustivat portugalilaiset vuonna 1549. Osavaltio on Brasilian tärkein kaakaon tuottaja.


title: Bahia

text:
Salvadorin lisäksi muita kaupunkeja osavaltiossa ovat muun muassa Ilhéus, Itaparica ja Lençóis. Bahian osavaltiossa on arviolta 15 276 566 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 564 831 neliökilometriä.Bahia on jaettu väestönlaskua ja tilastointia varten seitsemään suuralueeseen:
Osavaltion alempi hallintoyksikkö on ala-alue, joita Bahiassa on 32. Ala-alueet jakautuvat kuntiin, joita on yhteensä 415.


title: Salvador (Brasilia)

text: Salvador da Bahia () on kaupunki Brasilian koillisrannikolla. Se on Bahian osavaltion pääkaupunki. Kaupungin asukasluku oli 2 675 656 vuonna 2010. Kaupungista käytetään joskus myös sen koko nimeä, "São Salvador da Baía de Todos os Santos". Lisäksi Salvador tunnettiin ennen myös nimellä "Bahia", joka nykyään viittaa kuitenkin lähinnä osavaltioon.


title: Salvador (Brasilia)

text: Salvador sijaitsee niemimaan kärjessä, joka suojaa hyvää luonnonsatamaa Atlantin aalloilta.


title: Salvador (Brasilia)

text: Keskimääräinen ylin lämpötila on ympäri vuoden 26–30 astetta, yön alin 21-24 astetta. Sadetta saadaan muulloin 100-250 mm kuukaudessa, maalis- ja huhtikuussa yli 300 mm kuukaudessa.


title: Salvador (Brasilia)

text: Portugalilaiset perustivat Salvadorin vuonna 1549. Salvador oli Brasilian pääkaupunki vuoteen 1763, jolloin uudesta talouskeskuksesta, Rio de Janeirosta, tuli pääkaupunki. Kaupungissa on yli kolme miljoonaa asukasta, ja se on Brasilian seitsemänneksi suurin kaupunki.


title: Salvador (Brasilia)

text: Kaupungin historiallinen keskusta, Pelourinho, lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1985.


title: Komparatiivi

text: Komparatiivi eli voittoaste on adjektiivin tai adverbin vertailuaste. Se ilmaisee ominaisuuden suurempaa määrää. Komparatiivia käytetään suomen kirjakielessä vain vertailussa. Puhekielessä käytettävä niin sanottu absoluuttinen komparatiivi ei ole suomen kielen normatiivisen kieliopin mukainen. Esimerkiksi jos paikalla sanotaan olleen "vanhempi nainen", kirjakielisessä merkityksessä tarkoitetaan, että tietyistä kahdesta naisesta oli paikalla vanhempi. Absoluuttinen komparatiivi esiintyy kirjakielessä vain tietyissä virkanimikkeissä kuten "vanhempi konstaapeli" ja sanonnoissa kuten "ei hullumpi ehdotus".


title: Komparatiivi

text: Komparatiivin tunnus on taivutusmuodon mukaan yksikössä "-mpi" : "-mpa-" : "-mma-", monikossa "-mpi-" : "-mmi-". Kaksitavuisten adjektiivien loppu-"a":n ja -"ä":n tilalla on komparatiivissa "-e-". Useampitavuisissa sanoissa -"a" ja -"ä" säilyvät, mutta joskus puhekielessä nekin muuttuvat -"e":ksi.


title: Komparatiivi

text: Esimerkkejä adjektiivien komparatiivista:


title: Komparatiivi

text: Adjektiivin vertailumuotoja ovat komparatiivin lisäksi positiivi ja superlatiivi.


title: Komparatiivi

text: Komparatiivi on myös muutamien substantiivien ja adverbien johdos, joka ilmaisee spatiaalista suhdetta.


title: Komparatiivi

text: Esimerkkejä:


title: Komparatiivi

text: Tällaiset komparatiivimuodot ovat sikäli erikoisia, että ne taipuvat yleensä latiivissa, lokatiivissa ja separatiivissa.


title: Komparatiivi

text: Esimerkki


title: Minas Gerais

text: Minas Gerais on osavaltio Brasiliassa. Siellä on arviolta 20 997 560 asukasta (vuonna 2016), joten se on väkiluvultaan Brasilian toiseksi suurin osavaltio. Sen pinta-ala on 586 520 neliökilometriä. Osavaltio sijaitsee sisämaassa ja sen pääkaupunki on Belo Horizonte.


title: Minas Gerais

text: Minas Gerais rajoittuu pohjoisessa Bahian ja Goiásin osavaltioihin, lännessä Mato Grosso do Suliin, etelässä São Pauloon ja Rio de Janeiroon sekä idässä Espírito Santoon. Osavaltion lipussa lukee latinankielinen lause "Libertas quæ sera tamen". Se on ollut virallisesti Minas Geraisin lippuna vuodesta 1946 lähtien.


title: Minas Gerais

text: Minas Gerais on jaettu väestönlaskua ja tilastointia varten 12 suuralueeseen. Hallinnollisesti osavaltio jakautuu 66 ala-alueeseen, jotka on jaettu edelleen 853 kuntaan. Suuralueet ovat:


title: Oili Mäki

text: Olga "Oili" Mäki (oik. "Tirkkonen", o.s. "Muru", 10. toukokuuta 1925 Oritselkä, Mantsinsaari, Laatokka – 25. elokuuta 2011) oli taiteilija ja professori. Hänen vanhempansa olivat Nikita Vasiljev Muru ja Pelagia Vasiljeva, joiden nuorin tytär Olga on.


title: Oili Mäki

text: Mäki kirjoitti ylioppilaaksi 1948 ja opiskeli kirjastotietoa, kaupallisia aineita ja taidetta Suomessa ja Yhdysvalloissa. Hän suoritti opintoja Helsingin yliopistossa, Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa, Suomen Liikemiesten Kauppaopistossa ja Taideteollisessa korkeakoulussa. Hän opiskeli myös psykologiaa ja estetiikkaa Helsingin yliopistossa.


title: Oili Mäki

text: Hänelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1973, Urho Kekkosen myöntämä professorin arvonimi vuonna 1978 ja Lausannen yliopiston taideakatemian jäsenyys 1982.


title: Oili Mäki

text: Mäki teki 24 kirjaa, tekstiilejä 26 kirkkoon, alttaritaulut 14 kirkkoon. Hän piti kymmeniä kotimaisia ja kansainvälisiä näyttelyitä.


title: Oili Mäki

text: Mäen Genevessä 1970-luvun alussa pitämä näyttely oli hänen uransa käännekohta. Näyttely oli menestys, ja hän sai sitä kautta suojelijoita Geneven suurlähetystöstä ja merkittäviltä suomalaisilta sijoittajilta. Teos "Maailmojen synty" herätti ihastusta mutta myös skandaalinkäryä, sanoi Geneven suurlähettiläs Klaus Sahlgren onnittelupuheessaan Oili Mäen juhlissa vuonna 2010.


title: Oili Mäki

text: Oili Mäki -säätiön omistamat taiteilijakoti, kutomo, galleriamuseo, tapahtumien pitopaikka ja kahvila ovat sijainneet vuodesta 1967 alkaen Espoon Laajalahdessa (nykyisin alue luetaan Pohjois-Tapiolaan). Museossa on esillä taiteilijan omaa tuotantoa 30 vuoden ajalta: kuvakudoksia, alttaritauluja, maalauksia ja ryijyjä. Museogalleriassa on lisäksi pidetty erilaisia tilaisuuksia kuten seminaareja, konsertteja ja runomatineoita. Taiteilijan kuoleman jälkeen museon tontti purkukuntoisine rakennuksineen joutui myyntiin ja kaikki rakennukset purettiin talvella 2018.


title: MagicGate

text: MagicGate on Sonyn vuonna 1999 esittelemä teknologia digitaalisten oikeuksien suojaamiseen. Se toimii siten, että suojattava sisältö salataan laitteessa ja tämän jälkeen muistikortilla ja lukijalaitteessa oleva MagicGate-piiri kontrolloi sisällön kopiointia. Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että haluttaessa suojatun sisällön kopiointi voidaan estää.


title: MagicGate

text: MagicGate-teknologiaa käytetään mm. PlayStation 2:ssa ja sen muistikorteissa. Vuodesta 2004 lähtien teknologia on sisällytetty myös Memory Stick-muistikortteihin. Jotkin laitteet, kuten Sonyn Network Walkman, sallivat ainoastaan MagicGate-teknologialla varustettujen Memory Stick-muistikorttien käytön.


title: Pernambuco

text: Pernambuco on osavaltio Brasiliassa. Se rajoittuu pohjoisessa Paraíban ja Cearán osavaltioihin, lännessä Piauíhin, etelässä Alagoasiin ja Bahiaan sekä idässä Atlantin valtamereen. Osavaltiossa on arviolta 9 410 336 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 98 146 neliökilometriä. Pernambuco on Brasilian vanhin osavaltio. Ilmasto on pääasiassa trooppinen, korkeammalla sijaitsevat alueet ovat hieman viileämpiä. Pernambucon pääkaupunki on Recife, muita suuria kaupunkeja ovat Jaboatão dos Guararapes, Olinda, Caruaru, Paulista, Petrolina, Cabo de Santo Agostinho ja Vitória de Santo Antão.


title: Pernambuco

text: Pernambuco on jaettu väestönlaskua ja tilastointia varten viiteen suuralueeseen: Agreste Pernambucano, Recifen metropolialue, São Francisco Pernambucano, Sertão Pernambucano ja Zona da Mata Pernambucana. Hallinnollisesti osavaltio on jaettu 19 ala-alueeseen, jotka jakautuvat edelleen 189 kuntaan. Ala-alueet ovat:


title: Auxilia-joukot

text: Auxilia-joukot (, monikko auxiliarii) olivat Rooman armeijan tukijoukkoja. Auxiliat toimivat legioonien tukena esimerkiksi jousimiehinä, keihäsmiehinä (joita käytettiin ratsuväkeä vastaan), kevyenä jalkaväkenä, ratsuväkenä, jousiratsuväkenä, linkomiehinä, keihäänheittäjinä ja raskaana jalkaväkenä.


title: Auxilia-joukot

text: Auxilia-joukot eivät olleet "virallisesti" osa Rooman armeijaa, eikä heillä ollut kansalaisuutta, mutta he olivat erittäin tärkeitä Rooman armeijassa, sillä Rooman kansalaisuus ei ollut yleinen, ja asepalveluksen suorittaminen merkitsi perinnöllisten Rooman kansalaisoikeuksien saamista. "(Augustuksen valtakauden aikana Roomassa oli vain noin 7 miljoonaa kansalaista ja koko väkiluku oli lähellä 70 miljoonaa)" Toisaalta vain kansalaiset saivat liittyä legioonaan. Auxiliariuksille maksettiin puolet siitä mitä legioonalaisille maksettiin ja heille annettiin kansalaisuus 20 vuoden palvelun jälkeen, jolloin heidät myös kotiutettiin armeijasta. Auxiliariukset olivat halpoja, joten heistä tuli erittäin tärkeitä rajajoukkoja etenkin myöhemmin, kun Rooman valtakunta siirtyi puolustukseen. Kun Caracalla vuonna 212 taloudellisista syistä antoi lähes kaikille kansallisuuden, ero legioonalaisten ja auxiliariusten välillä tuli lähes mitättömäksi. Myöhemmin auxiliariuksia alettiin rekrytoida Rooman kansalaisista.


title: Auxilia-joukot

text: Useimmin käytettyjä auxilioita olivat kuitenkin jousimiehet, keihäsmiehet ja ratsuväki. Ratsuväkeä roomalaisilla oli joskus liiankin vähän, joten he usein palkkasivat auxilia-ratsuväkeä ("equites auxiliarii") muun muassa germaaneista, numidialaista, skyyteistä, sarmaateista ja alaaneista, joista saatiin luultavasti parasta ratsuväkeä. Keihäsmiehiä saatiin lähes mistä tahansa. He käyttivät peruskeihästä eikä Pilum-keihästä, joka oli tarkoitettu heittokeihääksi. Todella hyviä jousimiehiä saatiin esimerkiksi Palestiinasta, Palmyrasta ja Kreetalta. Erittäin hyviä linkomiehiä saatiin puolestaan Baleaareilta. Heitä käytettiin legioonassa, koska linkojen etuna oli se, että kivet olivat vaikeasti havaittavissa ilmassa niiden pienuuden takia. Lisäksi linkomiehet olivat melko tehokkaita ei-panssaroituja kohteita vastaan ja heiltä loppuivat harvoin ammukset toisin kuin jousimiehiltä. Sitäkin tärkeämpää oli, että linkomiehet ja jousimiehet täydensivät toisiaan. Nuolet iskeytyivät kohteisiinsa korkeahkon lentoratansa vuosi yläviistosta. Tämä pakotti vastapuolen taistelijat nostamaan kilpensä niitä vastaan siten, että alaruumis tai ainakin jalat ja nivuset jäivät suojattomiksi. Linkomiesten samaan aikaan ampumat ammukset sen sijaan lensivät huomattavasti suoremmassa linjassa ja saattoivat näin paljastuneet ruumiinosat vaaraan.


title: Auxilia-joukot

text: Monet auxiliariukset suorittivat myös armeijassa siviiliammattitutkinnon. Kaikkien aikojen tunnetuin auxiliarius lienee ollut apostoli Paavalin isä, joka oli oppinut auxiliariuksena teltantekijän ammatin ja saanut perinnöllisen Rooman kansalaisuuden.


title: Superlatiivi

text: Superlatiivi eli yliaste on adjektiivien ja adverbien vertailumuoto. Se ilmaisee ominaisuuden suurinta määrää. Muut vertailuasteet ovat positiivi ja komparatiivi.


title: Superlatiivi

text: Adjektiivin superlatiivin tunnus on taivutusmuodon mukaan yksikössä "-in" : "-impA-" : "-immA-", monikossa "-impi-" : "-immi-". Joidenkin adjektiivien vertailuasteet muodostetaan epäsäännöllisesti. Adverbin superlatiivin tunnuksia ovat "-immin" ja "-iten" (harvinainen).


title: Superlatiivi

text:
Absoluuttista superlatiivia käytetään adjektiivista esimerkiksi todettaessa sään olevan "mitä kaunein", joka tarkoittaa "erittäin kaunis", ja adverbista esimerkiksi "mitä pikaisimmin", joka tarkoittaa "erittäin pikaisesti".
Englanninkielisissä sanoissa superlatiivimuodon edessä käytetään määräistä alkuartikkelimuotoa "the". Englannissa on kaksi erilaista superlatiivimuotoa, joista toista käytetään lyhyiden adjektiivien superlatiivien muodostamiseen. Edellä kuvatun luettelon kolme ensimmäistä adjektiivia ovat näitä lyhyitä adjektiiveja, joissa superlatiivi muodostetaan päätteellä -est. Neljäs ja viides adjektiivi taas ovat pitkiä adjektiiveja, jotka taipuvat pitkien adjektiivien superlatiivisäännön mukaan. Näissä tapauksissa ensimmäisenä on määräinen alkuartikkeli "the", sitten adverbi "most"(sanan most voi suomentaa "eniten"). Lopuksi laitetaan adjektiivi tavallisessa muodossaan.Adjektiivin pääte ruotsinkielisissä sanoissa on "ast". Joskus se voi olla myös pelkkä "st".


title: Sojuz (avaruusohjelma)

text: Sojuz-avaruusohjelma on 1960-luvun alussa aloitettu neuvostoliittolainen miehitettyjen avaruuslentojen sarja, jota Venäjän avaruusjärjestö jatkaa yhä. Vuonna 2010 "Sojuz TMA" -alukset antavat Venäjän avaruusjärjestölle mahdollisuuden miehitettyihin avaruuslentoihin. Aluksia käytetään kuljettamaan eri maiden avaruuslentäjiä ja rahtia Kansainväliselle avaruusasemalle. Vuosina 2011–2018 välissä Sojuz TMA toimii ISS-avaruusaseman ainoana miehitettynä avaruusaluksena, koska Venäjän avaruusjärjestön kehittämä Sojuzin korvaava Kliper-alus ei valmistu tällä aikavälillä.


title: Sojuz (avaruusohjelma)

text: Sojuz-avaruusohjelma alkoi osana Neuvostoliiton miehitettyyn Kuu-lentoon tähtäävää ohjelmaa ja Sojuz-avaruusalus kehitettiin Kuulento-ohjelmassa. Ohjelman tuloksiin kuuluu myös Proton-kantoraketti. Kehitystyössä pyrittiin siihen, että Proton-raketeilla ja Sojuz-avaruusaluksella päästäisiin Kuuhun ilman tarvetta kehittää hyvin suurta kantorakettia kuten NASAn Saturn V-kantoraketti. Miehitetty lento Kuuhun olisi vaatinut useamman Proton-kantoraketin laukaisemista ja niiden kuljettamien avaruusalusten, moduleiden ja ajoainemäärien kokoamista Maan kiertoradalla Kuu-alukseksi. Myös NASAn Wernher von Braun kannatti tällaista teknistä suunnitelmaa NASAn Apollo-ohjelman alkuvaiheessa. Neuvostoliiton kuuohjelman pääkehityslinjaksi valittiin kuitenkin suuri N1-kantoraketti, joka epäonnistui teknisesti 1960-luvun lopussa.


title: Sojuz (avaruusohjelma)

text: Sojuz-avaruusalus toteutettiin siitä huolimatta, että se hävisi kilvan Neuvostoliiton Kuu-ohjelmassa. Sojuz-avaruusaluksen käyttökohteeksi tuli 1960-luvun puolivälistä alkaen Neuvostoliiton avaruusasemiin liittyvät miehitetyt avaruuslennot matalilla Maan kiertoradoilla, esim. lennot Saljut-avaruusasemille. Lennot Mir-avaruusasemalle jatkuivat Venäjän aikana ja tätä seurasivat lennot ISS-avaruusasemalle. Sojuz-lennot aloittivat 1990-luvulla avaruusturismin.


title: Sojuz (avaruusohjelma)

text: Sojuz-kantoraketti on yleisin versio Sergei Koroljovin 1950-luvun alkupuolella kehittämästä R-7-ohjuksesta, jonka ensimmäinen koelaukaisu tehtiin 23. elokuuta 1957. Rakettia käytetään sekä miehitettyjen avaruusalusten että satelliittien ja avaruusluotainten laukaisuihin. Vuonna 2010 alkavat miehittämättömät Sojuz-laukaisut ESA:n Kouroun avaruuskeskuksesta.


title: Sojuz (avaruusohjelma)

text: Miehitettyjä Sojuz-aluksia on kehitetty 40 vuoden aikana ja niiden tuotantoversioissa on eri sukupolvia. Sojuz 1–11-avaruusalukset olivat ensimmäisen sukupolven aluksia, jotka olivat käytössä vuosina 1967–1971. Ensimmäinen sukupolvi käsitti alkuperäisen Sojuz-aluksen ja Saljut 1-avaruusasemaan liittyvän Sojuzin lennot. Lentoja Saljut-avaruusasemalle tehtiin vuodesta 1971 alkaen.


title: Sojuz (avaruusohjelma)

text: Miehitetty Zond-avaruusalus oli eräs Sojuzista kehitetty versio. Se liittyi Neuvostoliiton ohjelmaan, jonka tarkoituksena oli lähettää miehitetty avaruusalus kahdeksikon muotoiselle radalle Maan ja Kuun välille. Sen suunnittelussa ei koskaan saavutettu riittävää turvallisuustasoa ja ohjelma keskeytettiin.


title: Sojuz (avaruusohjelma)

text: Toisen sukupolven Sojuz-avaruusalukset olivat Sojuz 12–40 -alukset, joita käytettiin vuosina 1973–1981. Apollo-Sojuz-yhteyslennon eli Apollo-Sojuz-liennytyslennon Sojuz-alus oli teknologinen silta kolmanteen sukupolveen eli Sojuz-T-avaruusalukseen. Kolmannen sukupolven aluksia käytettiin vuosina 1976–1986. Sojuz-TM oli neljäs Sojuz-avaruusaluksen sukupolvi, joka oli käytössä vuosina 1986–2003. Sitä käytettiin Mir-avaruusaseman huoltolentoihin.


title: Sojuz (avaruusohjelma)

text: Viidennen sukupolven venäläinen Sojuz-TMA-alus on ollut käytössä vuodesta 2003 alkaen. Se kuljettaa avaruuslentäjiä ja rahtia sekä toimii varapaluualuksena ("pelastusvene") Kansainvälisen avaruusasemalle. NASA solmi vuoden 2010 alussa Venäjän avaruusjärjestön kanssa 306 miljoonan dollarin suuruisen sopimuksen, jonka puitteissa Venäjän avaruusjärjestö lennättää kuusi NASAn astronauttia ISS-asemalle vuosina 2012 ja 2013. Sojuz-lennon hinta on noussut 51 miljoonaan dollariin per avaruuslentäjä - euroissa avaruuslentäjän istuinpaikan hinta ei ole noussut yhtä paljon: lennon hinta on 36 miljoonaa euroa.


title: Haaparannan rautatieasema

text: Haaparannan rautatieasema () on Tornionjoen länsirannalla Haaparannan kaupungissa Ruotsissa sijaitseva rautatieasema. Haaparanta on Suomen rataverkon läntisen rautatieyhdysliikenteen ainoa kiinteä raja-asema. Asemarakennus valmistui 1918.


title: Haaparannan rautatieasema

text: Ruotsin Trafikverket käyttää Haaparannan lyhenteenä kirjainyhdistelmää Hp, Suomen Liikennevirasto käyttää lyhennettä Hpa.


title: Haaparannan rautatieasema

text: Aiemmin Tornion ja Haaparannan välillä hoidettiin henkilökuljetusta sekä VR:n leveäraiteisilla että SJ:n normaaliraiteisilla kiskobusseilla, mutta VR:n yhdysliikenne lakkasi keväällä 1988 ja SJ:n 1992. Nykyisin maiden välisellä radalla on vain tavaraliikennettä, joka käsittää muun muassa Outokummun terästehtaan tuotteiden kuljetuksia Ruotsiin. Ruotsin sisäinen henkilöliikenne Haaparantaan lakkautettiin vuonna 1992. Lisäksi Svenska Tågkompaniet ajoi kesällä 2000 koeluonteista matkustajaliikennettä Luulaja–Haaparanta.


title: Haaparannan rautatieasema

text: Punatiilinen asemarakennus on rakennettu vuosina 1915–1919, ja sen on suunnitellut Statens Järnvägarin pääarkkitehti Folke Zettervall. Nykyään asemalla toimii Ungdomens Hus "Station" eli nuorisotalo "Asema".


title: Haaparannan rautatieasema

text: Haaparannan aseman ratapihalla on kahden eri raideleveyden raiteita: Suomessa on käytössä leveäraiteinen 1 524 mm:n raideleveys ja Ruotsissa standardilevyinen 1 435 mm:n raideleveys. Tämän vuoksi Suomen ja Ruotsin rautateiden ratapihat ovat Haaparannassa toisistaan erillään. Valtioiden rajan ylittävässä rahtiliikenteessä rahti on siirtokuormattava suomalaisista vaunuista ruotsalaisiin tai päinvastoin. Käytössä on myös raideleveyden vaihtolaite, jolla erikoispyöräkerroilla varustettujen vaunujen raideleveyttä voidaan muuttaa junan liikkuessa. Vaunuissa, joita ei ole varustettu erikoispyöräkerroilla, on pyöräkerrat vaihdettava raideleveyden vaihtuessa.


title: Haaparannan rautatieasema

text: Sekä siirtokuormaus että pyöräkertojen vaihto vaatii aikaavievää ja kallista työtä, joten raideleveyden vaihtojärjestelmän käyttöä tullaan tulevaisuudessa laajentamaan .


title: Haaparannan rautatieasema

text: Tornionjoen ylittävällä rautatiesillalla kulkee nelikiskoraide, jossa lomittain ovat 1 524 mm ja 1 435 mm:n raideleveydet. Tätä osuutta voivat käyttää sekä suomalaiset että ruotsalaiset junat.


title: Bondage

text: Bondagen eli sitomisen voi nähdä eräänä sadomasokismin miedoista muodoista. Englanninkielinen sana ”bondage” tarkoittaa sananmukaisesti ”sidontaa”. Bondagesta nauttivat saavat mielihyvää liikkumiskyvyn rajoittamisesta tai sitomisvälineiden puristavasta tunteesta, ja bondage voi olla myös pelkkää rentoutumista ilman seksiä. Sidonta tapahtuu tyypillisesti joko narulla, tai nahkaisilla tai metallisilla kahleilla. Myös arkiasusteet kuten vyöt, huivit ja kaulaliinat sopivat sitomiseen.


title: Bondage

text: Bondage saattaa liittyä myös roolileikkeihin tai muihin sadomasokistisiin harrasteihin. Tällöin tyypillisiä rooliasuja bondage-seksissä on alistuvalla naisella sihteerin, sairaanhoitajan, paimentytön, nunnan tai koulutytön asu, alistuvalla miehellä puolestaan erilaiset orjan asuksi suunnitellut nahkavaljaat ja kahleet. Sitovalla osapuolella voi olla esimerkiksi natsiupseerin, poliisin tai vanginvartijan univormu.


title: Bondage

text: Bondagea vastaava lääketieteellinen sana on merintofilia (engl. merinthophilia).


title: Paringajärvi

text: Paringa on järvi Uudessa-Seelannissa. Se sijaitsee 30 kilometriä pohjoiseen Haastin kaupungista Uuden-Seelannin Eteläsaaren länsirannikolla. Järvi sijaitsee kuuden kilometrin päässä sisämaassa Tasmaninmeren rannalta.


title: Paringajärvi

text: Paringan laskujoki on Hall, joka laskee Paringajoen kautta Tasmaninmereen. Joissa ja järvessä viihtyy muun muassa kuningaslohi. Järven ympäristössä elää useita lintulajeja, kuten silkkiuikku, uudenseelanninsotka, lapasorsa, sinisorsa, mustajoutsen sekä merimetso.


title: Paringa

text: Paringa tarkoittaa seuraavia paikkoja:


title: Otanmäen rata

text: Otanmäen rata on Suomen rataverkon osuus, joka haarautuu Iisalmen–Kontiomäen radasta Murtomäen asemalla, ja jatkuu Kajaanin kaupungin Otanmäkeen. Rataosan pituus on noin 25 kilometriä. Rataosuus luokitellaan sivuradaksi, ja nykyisin sillä on ainoastaan satunnaista tavara- ja virkatarveliikennettä.


title: Otanmäen rata

text: Rataosuus valmistui 1953, ja se rakennettiin palvelemaan Otanmäen kaivoksen kuljetustarpeita. Kaivokselta lähti useita junakuormia viikossa, ja ne kuljetettiin pääasiassa Oulun satamaan, josta ne laivattiin maailmalle.


title: Otanmäen rata

text: Kaivoksen lopettaminen vähensi radan liikennettä huomattavasti. Ainoastaan Transtechin Otanmäen vaunutehdas on säilyttänyt radan nykypäiviin saakka. Rataosuus on lakkautettavien rataosien listalla.


title: Noidannuoli

text: Noidannuoli on kansanomainen ja hyvin kuvaava nimitys äkilliselle selkäkivulle, josta lääketieteessä käytetään nimitystä lumbago. Se on ristiselässä tuntuva äkillinen kipu ja jäykkyys, jonka aiheuttaa esimerkiksi painavan esineen väärin nostaminen tai selän äkillinen kiertoliike. Osaltaan siihen voi vaikuttaa myös kylmyys tai veto.


title: Murtomäki (Kajaani)

text: Murtomäki on kylä Kajaanin kunnassa, noin 18 kilometriä etelään kaupungin keskustasta. Kylän asukasluku on 34 (31. joulukuuta 2004).


title: Murtomäki (Kajaani)

text: Kylä sijaitsee Otanmäen radan ja Iisalmen–Kontiomäen radan risteyskohdassa. Murtomäen rautatieaseman läheisyydessä on yhä jäljellä useita alkuperäisiä rautatien rakennuksia, mukaan lukien Bruno Granholmin suunnittelema asemarakennus.


title: Murtomäki (Kajaani)

text: 34 km Kajaanin keskusta sijaitsee Rasimäen kylä ja on Murtomäen etelä puolella 5. tien varrella ja ympäristössä. Rasimäen rautatieasema on kylältä n. 5 km päässä (Kontiomäki-Kuopio-rata)


title: Iisalmi–Kontiomäki-rata

text: Iisalmen–Kontiomäen radalla tarkoitetaan Suomen rataverkon osuutta Iisalmesta Kajaanin kautta Kontiomäelle. Rataosuus Iisalmesta Kajaaniin valmistui 1904 ja loppuosuus Kontiomäelle 1923. Rataosan pituus on 108,4 kilometriä.


title: Iisalmi–Kontiomäki-rata

text: Rata toi valmistuessaan Kajaanin kaupungille sen kauan kaipaaman kiinteän liikenneyhteyden. Sen merkitys Kainuun alueen kehittymisessä on siten ollut merkittävä.


title: Iisalmi–Kontiomäki-rata

text: Rataosan liikenteenohjaus hoidetaan keskitetysti kaukokäytöllä Iisalmen rautatieasemalta.


title: Iisalmi–Kontiomäki-rata

text: Rataosan sähköistys valmistui 1.10.2006.


title: Iisalmi–Kontiomäki-rata

text: Rautatietä Kajaaniin toivottiin jo siitä saakka, kun Savon rata Kuopioon saakka valmistui. Senaatille esitettiin useita toivomuksia radan saamisesta Kajaaniin, ja viimein radan rakentamispäätös saatiin.


title: Iisalmi–Kontiomäki-rata

text: Iisalmen–Kontiomäen rataosuus toimii Savon radan pohjoisena jatkeena, ja yhdistää Savon Ouluun Oulujärven pohjoispuolitse kulkevaa Oulun–Kontiomäen rataa pitkin.


title: Iisalmi–Kontiomäki-rata

text: Rataosan asemarakennukset suunnitteli Rautatiehallituksen tuolloinen pääarkkitehti Bruno Granholm. Kalliomäen, Kajaanin ja Kontiomäen asemia lukuun ottamatta asemat kuvastavat Granholmille tuttua kansallisromanttista linjausta. Monilla rataosan asemilla myös rautatien muut rakennukset ovat säilyneet. Rataosuuden asemista on purettu Soinlahden (palanut), Kainuunmäen, Rasimäen, Kuluntalahden ja Jormuan (siirretty) asemat.


title: Iisalmi–Kontiomäki-rata

text: Kaunein esimerkki rataosan asemarakennuksista löytynee Kajaanin Kivimäeltä, jossa on kunnostettu alkuperäiseen asuunsa Granholmin suunnittelema "platformskjul"-tyypin pysäkkirakennus käymälöineen.


title: Iisalmi–Kontiomäki-rata

text: Rataosan kauneimpana asemarakennuksena pidetään usein myös Gustaf Nyströmin suunnittelemaa Kajaanin nikkarityylistä asemarakennusta, jota useasti kutsutaan Suomen kauneimpiin kuuluvaksi asemaksi. Asemarakennus on rakennettu vuosina 1904–1905.


title: Iisalmi–Kontiomäki-rata

text: Sähköistys osuuksilla Oulu–Kontiomäki–Iisalmi sekä Kontiomäki–Vartius otettiin käyttöön 1. joulukuuta 2006. Jännite ajolankoihin kytkettiin 1. lokakuuta 2006 ja sähköveturivetoinen koeliikenne alkoi 1. marraskuuta 2006. Sähköistystöiden yhteydessä rataosan vanhat sähköiset sekä mekaaniset turvalaitteet korvattiin tietokoneasetinlaittein.


title: Rasti

text: Nimitystä rasti käytetään myös muiden kilpailujen, esimerkiksi "taidonnäytekilpailujen", yhden osa-alueen suorituspisteen nimenä.


title: Rasti

text: Myös suuremmissa koulutustapahtumissa rasti-nimitystä käytetään kuvaamaan eri alojen tai aiheiden opetuspisteitä.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Itsenäinen Kroatian valtio (, "NDH") oli Ustašan johtama Kroatian valtio toisen maailmansodan vuosina 1941–1945. Itsenäinen Kroatian valtio oli nimestään huolimatta aluetta miehittävien akselivaltojen protektoraatti. Sen asema verrattuna muihin akselivaltioiden perustamiin protektoraatteihin oli erilainen. Se syntyi Hitlerin ja Mussolinin ohjauksesta ja se nautti melko suurta sisäistä itsenäisyyttä. Sen sallittiin rakentaa oma poliittinen järjestelmänsä ja sen hallinnolla oli huomattavasti enemmän määräysvaltaa kuin Norjassa Vidkun Quislingilla tai myöhemmin Italian sosiaalisen tasavallan hallituksella.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Kroatian alue oli vuosisatojen ajan kuulunut vieraiden valtioiden alaisuuteen. 1800-luvulla se oli osa Itävalta-Unkaria. 1800-luvun Euroopassa nationalismi oli johtavia aatteita. Kroatialainen nationalisti Josip Juraj Strosmayer esitti ajatuksen eteläslaavien liittovaltiosta.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Vuonna 1918 julistettiin Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskunta ("SHS"), ja 1929 Jugoslavian kuningaskunta. Kroaattinationalistit asettivat uuteen valtioon suuria toiveita. Toiveet vaihtuivat kuitenkin pian pettymykseksi ja myöhemmin osa nationalisteista radikalisoitui.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Heti aluksi Serbia takavarikoi Itävalta-Unkarille kuuluneen omaisuuden luovuttamatta siitä kroaateille näille kuuluvaa osuutta. Kroaattiupseerit erotettiin armeijasta, sillä heihin ei luotettu. Samoin erotettiin kroaattivirkamiehiä ja -opettajia ja tilalle nimitettiin serbejä. Serbian lait tulivat voimaan koko maassa, ilman luvattua kansanäänestystä. Kroaateilla ei ollut mielestään riittävää osuutta valtion hallinnossa eikä diplomaattikunnassa.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Myös talouspolitiikka aiheutti katkeruutta. Itävalta-Unkari oli ollut taloudellisesti Serbiaa kehittyneempi, mutta kroaatit joutuivat valuuttauudistuksessa vaihtamaan rahansa itselleen epäedulliseen kurssiin. Valuutta vaihdettiin kurssiin jossa neljällä Itävallan kruunulla sai yhden Serbian dinaarin. Lisäksi verot olivat Serbiassa alemmat ja suurin osa ulkomaisista lainoista käytettiin serbialaisiin hankkeisiin.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Uuden valtion sisäpolitiikkaa leimasivat levottomuus ja väkivaltaisuudet. Rauhoittaakseen oloja kaappasi kuningas Aleksanteri vuonna 1929 vallan kieltäen samalla puoluepolitiikan. Tämä radikalisoi osan kansallismielisistä, osa vetäytyi maanalaiseen toimintaan ja osa siirtyi ulkomaille. Ante Pavelic ja Mile Budak perustivat Ustašan ja kirjoittivat sen ohjelmanjulistukseen tavoitteekseen: ”"…itsenäinen Kroatia koko historiallisessa laajuudessaan".” Uuden valtion tuli olla vain kroaateille. Ustaša harjoitti Jugoslaviassa terroria surmaten muun muassa poliiseja. Fasistinen Italia tuki sen toimintaa.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Ranska romahti kesällä 1940 Saksan hyökättyä maahan. Jugoslavialla ja Ranskalla oli perinteisesti olleet läheiset välit. Ranskan romahdus ja Unkarin, Slovakian sekä Romanian liittyminen kolmen vallan sopimukseen herättivät Jugoslaviassa turvattomuuden tunnetta. Turvattomuuden tunnetta lisäsi Italian myöhemmin katastrofiksi kääntynyt hyökkäys Kreikkaan. Lisäksi epäiltiin autonomisen aseman saaneen Kroatian uskollisuutta. Kroatian suosituin puolue, talonpoikaispuolue, vakuutti pysyvänsä uskollisena Jugoslavialle jos maahan hyökättäisiin.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Italian kärsittyä tappion Kreikassa alkoi sodan osapuolilla kilpailu siitä, mikä osapuoli saisi Jugoslavian liittolaisekseen. Britannian asiamiehet yrittivät taivutella jugoslaaveja liittymään Kreikan puolelle. Painetta tehdä päätös puolen valinnasta syntyi, kun 1. maaliskuuta 1941 Bulgaria liittyi kolmen vallan sopimukseen. Lopulta Jugoslavia tarttui Hitlerin varsin edulliseen tarjoukseen: Saksa lupasi tukea Jugoslavian itsenäisyyttä, sen läpi ei kuljetettaisi joukkoja ja salaisessa pöytäkirjassa sille tarjottiin Salonikin satamaa. Sopimus allekirjoitettiin 25. maaliskuuta 1941.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Heti sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen, maaliskuun 25.- 26. päivän välisenä yönä, käynnistyi sotilasvallankaappaus. Kenraali Dušan Simović johti kaappausta ja kaappaajat julistivat alaikäisen prinssi Pietarin kuninkaaksi. Kaappaajat julistivat mitätöivänsä kolmen vallan sopimuksen Jugoslavian osalta ja palaavansa vuoden 1921 perustuslakiin. Kaikki puolueet ilmoittivat kannattavansa uusia vallanpitäjiä, jotka tekivät myös useita Kroatiaa suosivia päätöksiä. Maassa oleskeli tuohon aikaan brittiläisiä upseereja ja heidän osallisuuttaan kaappaukseen on spekuloitu. Kuultuaan kaappauksesta Hitler päätti heti käynnistää vastatoimet Jugoslaviaa kohtaan. Niihin kuuluivat välittömät sotilaallisen hyökkäyksen valmistelut ja itsenäisyyslupailut kroaateille, bosnialaisille ja makedonialaisille.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Saksa otti salaisesti yhteyttä talonpoikaispuolueen johtajaan Vladko Mačekiin, että voisiko tämä olla mahdollisesti muodostettavan uuden Kroatian valtion johtaja. Maček kieltäytyi. Saksassa ei oltu kaavailtu aluksi minkäänlaista hyökkäystä Jugoslaviaan saati Kroatian itsenäisyyttä ja siksi heillä ei ollut mielessä minkäänlaista valtionpäämiestä. Saksa oli tarjonnut Kroatian liittämistä Unkariin, mutta Unkari kieltäytyi. Nyt otettiin esille Benito Mussolinin luona maanpaossa ollut Ante Pavelić ja hänen johtamansa Ustaša. Akselivaltojen hyökkäys Jugoslaviaan alkoi 6. huhtikuuta 1941.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Jugoslaviaan hyökänneet akselivallat löivät pian Jugoslavian armeijan ("Jugoslovenska vojska"), joka oli huonosti varusteltu ja vielä huonommin johdettu. 10. huhtikuuta 1941 Saksan armeija oli jo tunkeutumassa Zagrebiin, kun Kroatian oikeistopuolueen johtaja Slavko Kvaternik piti radiossa puheen. Kvaternik, joka oli maanalaisen Ustašan varajohtaja julisti, että "Historiallinen käännös on tapahtunut... Itsenäinen Kroatian valtio on syntynyt jumalallisesta tahdosta ja Ustašan ja sen johtajan Ante Pavelićin suurten uhrausten johdosta... " Lisäksi vannottiin liittolaisuutta Saksalle. Kuultuaan julistuksen Vladko Maček kehotti kansaa pysymään rauhallisena ja virkamiesten pysyvän tehtävissään. Maček ei kuitenkaan tunnustanut uutta hallintoa lailliseksi, vaikka kehottikin kansaa tukemaan sitä. Pavelićin mielestä Maček oli vihollinen, minkä takia hänet vietiin vastaperustettuun Jasenovacin keskitysleiriin. Sieltä hänet siirretiin kotiarestiin, missä pysyi toukokuuhun 1945.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Uusi tilanne ei miellyttänyt Italiaa ja Mussolinia, jonka pitkän tähtäimen tavoitteena oli ollut Jugoslavian hajottaminen. Kvaternik ei ollut maininnut julistuksessaan Italiaa lainkaan. Mussolinille tuli kiire julistaa uusi Kroatian Italian vasallivaltioksi. Nyt radiopuheen piti Pavelić, joka kertoi itsenäisyyden syntyneen Italian armeijan ja urhean Ustašan sotajoukkojen taisteluilla. Tilanne oli todellisuudessa kokonaan toisenlainen. Puheen aikana 200 kevyesti aseistettua Ustašan miestä istui junassa matkalla Italiasta Zagrebiin. Heitä johtivat italialaiset upseerit.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Mussolini ja Pavelić kävivät neuvottelun Kroatian hallitusmuodosta ja päätyivät monarkiaan. Kroatian nimelliseksi johtajaksi tuli Italian kuninkaan serkku Spoleton herttua, joka otti hallitsijanimekseen kuningas Tomislav II. Uusi kuningas ei kuitenkaan koskaan edes käynyt Kroatiassa ja luopui arvonimestään 12. lokakuuta 1943 Italian vetäytyessä sodasta. Kesäkuussa 1941 Spoleton herttua kirjoitti pitkän kirjeen Italian kuninkaalle, jossa totesi, että Kroatian kansa ei kannata Ustašaa, vaan talonpoikaispuoluetta ja nykytilanteessa myös kommunisteja ja ovat enimmäkseen tasavaltalaisia. Lisäksi hän totesi, että Dalmatian liittäminen Italiaan on tehnyt italialaiset epäsuosituiksi ja maan serbienkin kanssa pitää tulla toimeen. Siksi hän ei voi siirtyä Kroatiaan.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Saksa ja Italia kokoontuivat neuvottelemaan uudesta tilanteesta Wieniin 21.- 22. huhtikuuta 1941. Siellä sovittiin, että Kroatia jaetaan Saksan ja Italian miehitysvyöhykkeisiin, jotka olivat lähes yhtä suuret. Mailla oli Kroatian suhteen erilaiset intressit. Italia halusi pitää Kroatian heikkona nukkevaltiona, kun taas Saksa halusi tehdä siitä niin vahvan, että se hallitsisi omaa aluettaan ja ylläpitäisi alueellaan rauhaa. Näin Kroatian miehittäminen ei sitoisi Saksan joukkoja rintamilta.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Ante Pavelić saapui Zagrebiin entiseen varakuninkaan palatsiin Italiasta aamuyöllä 20. huhtikuuta 1941. Saapumisajankohta johtui siitä, että hänen turvallisuuttaan ei pystytty takaamaan päiväsaikaan. Edelliset viisi päivää olivat kuluneet Italiassa neuvotteluissa, joissa hän Mussolinin vaatimuksesta luovutti Dalmatian Italialle sen "venetsialaisen luonteen" vuoksi. Sopimuksen vuoksi 350 000 kroaattia joutui Italian alamaisiksi.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Pavelić otti käyttöön tittelin "Poglavnik", joka suomeksi tarkoittaa lähinnä johtajaa. Heti Zagrebiin tulon jälkeisenä päivänä pidettiin juhlallisia radiopuheita, joissa uusi Poglavnik lupasi kansalle työtä ja järjestystä. Voittoisa Poglavnik tarjoaa kansalleen koko sydämensä ja viisautensa ja uhraa kaiken aikansa kansansa vuoksi.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Uuden itsenäisen Kroatian valtion (NDH:n) tukijat löytyivät lähinnä keskiluokasta ja älymystöstä. Ustašan kannattajia oli vuonna 1941 varsin vähäinen määrä; noin 2000 henkilöä, hekin pääosin Zagrebissa. Maaseudun pienillä paikkakunnilla Ustašan kannatus saattoi rajoittua yksittäiseen henkilöön. Eniten Ustaša-hallintoa vastustettiin pienviljelijöiden keskuudessa, jotka perinteisesti kannattivat talonpoikaispuoluetta.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Ustašan hallinto ei perustunut laillisuusperiaatteille eikä Itsenäistä Kroatian valtiota voi pitää laillisesti muodostettuna valtiona. Vapailla vaaleilla valittu Kroatian talonpoikaispuolue kehotti kansalaisia passiiviseen vastarintaan eikä luovuttanut valtaa uusille vallanpitäjille. Ustašan kannatus oli kovin vähäistä itsenäistymisen hetkellä eikä se noussut myöhemminkään. Wehrmachtin kenraali Edmud Glaise von Horstenau totesi muistelmissaan, että todellista otetta yhteiskunnasta Ustaša ei saanut koskaan.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Suurin osa nykyisestä Kroatiasta kuului uuteen valtioon, mutta Dalmatia oli Italian ja Međimurje ja Etelä-Baranja Unkarin hallussa. Kroatia levittäytyi myös Bosnia ja Hertsegovinaan. Tällöin Kroatia omi alueet jotka olivat aikaisemmin Itävalta-Unkarin hallussa. Koillinen osa oli Saksan, lounainen Italian hallinnassa. Saksan vyöhyke oli Bosnian ja Kroatian sisämaassa, sen alueella olivat muun muassa Zagreb, Glina, Banja Luka, Vukovar ja Zemun Vojvodinassa sekä Sarajevo aivan lähellä Italian vyöhykkeen rajaa, joka kulki noin 160–220 kilometrin päässä Adrianmeren rannikosta. Italian vyöhykkeellä olivat Slunj, Bihać, Knin, Split ja Dubrovnik.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Italiaan liitettiin Zadarin kaupunkia ympäröivä Dalmatian rannikkokaistale sekä Adrian meren saaria. Italian antauduttua 1943 NDH sai haltuunsa Dalmatian ja Istrian niemimaan eteläosat. Dalmatian asukkaissa alueen liittäminen Italiaan ja italialaisten viranomaisten harjoittama sorto herätti suurta katkeruutta ja se oli alueita, joissa kommunistien vastarintataistelu sai heti suuren kannatuksen.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Uuden valtion väkiluku oli noin 6 300 000 henkeä. Kroaatteja oli noin 3000 000 henkeä, muslimeja 500 000-600 00henkeä ja ”ei-toivottuja aineksia” eli serbejä noin 2000 000 henkeä sekä juutalaisia suurin piirtein 36 0000 henkeä. Romaneja oli lähes yhtä paljon kuin juutalaisia. Unkarilaisia asui maassa noin 70 000 henkilöä. Serbejä asui paljon Krajinassa ja Bosniassa. Juutalaiset taas asuivat etupäässä Zagrebissa, Sarajevossa ja Osijekissa.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Uuden valtion nimeksi valittiin "Itsenäinen Kroatian valtio", jolla haluttiin korostaa, että kroaattien pitkä unelma valtiollisesta itsenäisyydestä oli nyt täyttynyt. Monet kansalaispiirit ajattelivat ensin, että Kroatiasta tulisi todella itsenäinen, joskin pienin rajoituksin sen suvereenisuudessa, kokivat myös pettymyksen tunteita kun huomasivat Saksan ja Italian olevan maan todellisia isäntiä. Lisää pettymyksen tunteita aiheuttivat Rooman sopimukset, joilla Kroatian joutui luovuttamaan Italialle Dalmatian rannikon ja saaria sekä laivastosopimus, jolla lähes kaikki Kroatian sota-alukset luovutettiin Italialle.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Kroatian itsenäisyyden tunnustivat Saksa, Italia, Slovakia, Bulgaria, Romania, Suomi, Tanska, Espanja, Japani, Mantsukuo ja Thaimaa. Länsiliittoutuneet eivät sitä tunnustaneet.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text:
Heti NDH:n julistamisen jälkeen kiellettiin poliittiset puolueet Ustašaa lukuun ottamatta ja kumottiin kansalaisten oikeus kokoontua vapaasti. Kovin lupaavia eivät olleet myöskään muut uudet lait ja asetukset. 17. huhtikuuta 1941 astui voimaan ”Laki kansan ja valtion puolustamisesta”, jossa säädettiin kuolemantuomio toimista Kroatian kansakunnan ja NDH:n säilymistä vastaan. 30. huhtikuuta 1941 seurasi ”Laki rotujärjestyksestä” ja ”Laki kroaattien arjalaisen veren ja kunnian säilymisestä” mitä seurasi säädös ”Rotupoliittisesta järjestelmästä”. Laki korosti erityisesti juutalaisten ja romanien lopullista poistamista Kroatiasta. Ansioituneiden juutalaisten kohdalla saatettiin tehdä poikkeuksia. Seuraavaksi sortotoimet suunnattiin serbeihin. Serbitaustaiset virkamiehet erotettiin. Serbien kansallinen seuratoiminta kiellettiin, omaisuutta takavarikoitiin ja kouluja suljettiin. Lisää serbivastaista lainsäädäntöä tuli pian lisää; Serbian Ortodoksinen kirkko lakkautettiin, kirkkoja ja luostareita tuhottiin ja pappeja karkotettiin. Vuonna 1942 Pavelić julisti perustetuksi Kroatian ortodoksisen kirkon, jonka
erosi Serbian ortodoksisesta kirkosta vain nimen osalta. Myös kyrillisten kirjainten käyttö kiellettiin. Lisäksi julkistettiin säädös, joka kielsi kaikki vieraskieliset kauppojen, liikeyritysten ja yhdistysten nimet. Kaikkia edellä mainittuja lakeja vastaan rikkoneille säädettiin kuolemantuomio. Rikkomuksia käsiteltiin paitsi tavallisessa oikeudessa, myös täysin valtuuksin toimineissa liikkuvissa kenttäoikeuksissa.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Pavelić vieraili Hitlerin luona 6. kesäkuuta 1941. Pavelić luennoi Hitlerille Kroatian kansallisuuksista ja totesi, että Bosnian muslimit ovat puhtaimpia kroaatteja. Lisäksi hän tähdensi, että kroaatit eivät ole slaaveja, vaan gootteja. Hitler puolestaan totesi, että on päättänyt karkottaa Saksaan liitetyiltä Jugoslavian alueita neljännesmiljoona sloveenia Kroatiaan ja eikö olisi viisasta jos serbit tekisivät heille tilaa? Väestönsiirrot ovat kivulloisia, totesi Hitler, mutta niistä on aina tulevaisuuden kannalta suuri hyöty. Lisäksi hän neuvoi Pavelićia, että jos hän haluaa perustaa kestävän valtion, hänen täytyy ylläpitää armotonta sortoa valtionsa vihollisia kohtaan seuraavat viisikymmentä vuotta. Pavelić toimi monessa suhteessa mestarinsa neuvojen mukaan, mikä aiheutti tragedian.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Kroatian katolisen kirkon piispa Janko Šimrak protestoi uusia rasistisia lakeja Slavko Kvaternikille, joka totesi, että ei voi vaikuttaa asiohin. Hän totesi että lait on säädetty, jotta hallinnolle saadaan Saksan tuki. Juutalaisvainot olivat hänen mukaansa se hinta, joka oli maksettava liittolaisuudesta Hitlerin kanssa. Monia Uštasan jäseniä motivoi juutalaisvainoihin mahdollisuus saada haltuunsa juutalaisten luulotellut rikkaudet.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Uusien lakien myötä alkoi olla selvää, että serbien asema uudessa Kroatiassa oli tukala. Heillä ei olisi mahdollisuutta elää Kroatiassa muuten kuin kieltämällä kansallisuutensa. Heidät julistettiin vihollisiksi ja alettiin luoda pohjaa kansanmurhalle. Moni äärikansallismielinen katsoi koettaneen hetken, jolloin voidaan kostaa 20 vuotta kestänyt Belgradin määräily. 27-28. huhtikuuta 1941 Uštasan joukot murhasivat 196 serbilaisia maanviljelijää Krajinassa. Seuraavat murhat tehtiin toukokuussa, jolloin murhattiin yli 600 serbiä- Kesä- heinäkuussa 1941 Uštasan johtohenkilöt kiertelivät Bosniassa puhumassa kansalle, että rauha vaatii serbien poistamista maasta. Samaan aikaan jatkuivat joukkomurhat: 30 000 serbimiestä -naista ja lasta surmattiin Krajinassa ja Länsi- Bosniassa. Heinäkuun loppuun mennessä vuonna 1941 arviolta 180 000 serbiä oli karkotettu Serbiaan.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Epätoivoisessa tilanteessa itsensä ja perheensä pelastamiseksi vuosina 1941- 1942 noin 250 000 Itsenäisen Kroatian valtion alueella elänyttä serbiä kääntyi joko katolilaisiksi, protestanteiksi ja jotkut islaminuskoisiksi. Pavelić julisti elokuussa 1941, että "serbikysymys" ratkaistaan parhaimmalla mahdollisella tavalla ja yhteistyössä saksalaisten kanssa 250 000 serbiä siirretään Serbiaan. Loput saisivat jäädä Kroatiaan.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: NDH:n kansallisuuspolitiikka perustui kroatialaisen kirjailijan Mile Budakin ohjelmaan, jonka mukaan juutalaiset, romanit ja serbit olivat ”ei-toivottuja ja epäpuhtaita aineksia”. Romanit ja juutalaiset tuli surmata välittömästi. Sen sijaan serbeihin piti käyttää ns. ”kolmasosan menetelmää”. Tämä tarkoitti sitä, että kolmasosa serbeistä tuli käännyttää katolisuuteen, kolmasosa karkottaa maasta ja kolmasosa surmata. NDH:ssa Budak toimi opetus- ja uskontoministerinä sekä suurlähettiläänä Saksassa.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Bosnian muslimiväestö julistettiin ”veljiksi” ja heistä käytettiin nimitystä ”Islamilaista uskoa tunnustavat kroaatit”. Heitä pidettiin myös rodullisesti kaikkein puhtaimpana kansanosana. Pavelić suosi Bosniaa pitäen sitä Kroatian ydinalueena, toisin kuin Dalmatiaa, jonka asukkaisiin hän suhtautui epäluuloisesti. 27. huhtikuuta 1941 hän antoi asetuksen, jonka mukaan Zagreb on vain väliaikainen pääkaupunki ja pääkaupungiksi tulee Bosniassa sijaitseva Banja Luka. Zagrebiin ryhdyttiin rakentamaan moskeijaa joka nimitettiin Ante Pavelicin mukaan "Poglavinikin moskeijaksi" eli suomeksi ”Johtajan moskeijaksi”. Bosnian muslimit muodostivat myös omia armeijan yksiköitä paitsi NDH:n armeijaan, myös SS-joukkoihin.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Aluksi NDH:lla oli aseistettuja Ustašan joukkoja 12 000 miestä, joka määrä kasvoi 110 000 sotilaaseen vuonna 1942. NDH:n armeija jakautui ustaša-eliittiin ja huomattavasti suurempaan "Domobraniin", joka tarkoittaa kodinturvajoukkoja. Domobranin perusti Slavko Kvaternik. Valtion johto laiminlöi Dombrani-joukkoja koko sodan ajan, eikä niitä käytetty kansanmurhaan. Kansanmurhaa tekivät Ustašan eliittijoukot, jotka suhtautuivat puolueen ideologiaan fanaattisesti. Domobranien päällystö oli joko Itävalta-Unkarin tai Jugoslavian armeijan entisiä upseereja jotka eivät voineet sietää Ustašaa. He saivat tietää Ustašan tekemistä rikoksista ja moni katsoi paremmaksi liittyä partisaanien puolelle.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text:
Pavelić oli alusta lähtien huolissaan valtansa säilymisestä. Turvatakseen sen hän muodosti kaksi organisaatiota: Ustašan eliittikaartin, eräänlaisen puolueensa oman armeijan, jonka esikuvana oli SS. Lisäksi perustettiin salainen poliisi UNS, jolla oli laaja tehtäväkenttä. Sen piti valvoa Ustašan jäseniä ja eliminoida puolueen sisäinen oppositio. Lisäksi sen tuli valvoa kaikkia valtionhallinnon virkamiehiä ja ylläpitää keskitysleirejä, joista Jasenovacin keskitysleiri oli kuuluisin. Kaikkiaan keskitysleirejä perustettiin eripuolille Kroatiaa 26 kappaletta.
Kumpikin organisaatio sai alkunsa pienestä ryhmästä miehiä, jotka olivat olleet Pavelićin kanssa maanpaossa. Ryhmä oli liimautunut yhteen ja täytti tehokkaasti johtajansa kaikki määräykset.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Ustašan saapuessa Kroatiaan maalla oli toimiva hallinto. Koska maanpaosta saapuneet uudet hallitsijat eivät luottaneet paikallisiin, alkoi hallinto pian rapautua. Eri hallintokuntiin etsittiin sopivia henkilöitä hoitamaan asioita, joita he hoitivat kuin omia läänityksiään. Järjestelmä synnytti ilmapiirin, jossa kaikki kilpailivat ja jokainen pelkäsi salaista poliisia UNS:ää. Hallinto pysyi toiminnassa vain suurella väkivallan käytöllä, mikä loi lisää tehottomuutta. Saksan sotilasviranomaiset huomasivat pian, että NDH:n virkailijoihin ei voi luottaa. Vuonna 1942 Italian suurlähettiläs ilmoitti hallitukselleen, että Ustaša hallitsee ainoastaa Zagrebia ja muita suuria kaupunkeja. Kansan mieliä he eivät ole saaneet puolelleen vaan he kannattavat yhä talonpoikaispuoluetta.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Talouselämässä Saksa sai ylivallan. Pavelić teki sopimuksen, jonka mukaan Kroatia maksaa koko sodan ajan Wehrmachtin oleskelun maassa. Lisäksi saksalaisten yritysten edut otettaisiin erityissuojeluun. Niille myönnettiin edullisia toimilupia Kroatian luonnonvarojen hyödyntämisessä. Dalmatian anastanut Italia sai haltuunsa Kroatian telakkateollisuuden. Maan elintarviketilanne ajautui kaaokseen jo vuoden 1941 lopussa. Elintarvikkeita ei voitu kuljettaa kaupunkeihin četnikkien ja partisaanien katkaistessa rautateitä. Maata vaivasi inflaatio joka johtui erityisesti elintarvikkeiden hintojen nopeasta noususta.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Suurin osa katolisesta kirkosta ei tukenut Ustašan pakkokäännytysohjelmaa, jolla serbejä käännytettiin ortodokseista katolilaisiksi. Kirkonmiehiä, jotka eivät rukoilleet NDH:n puolesta ja järjestäneet juhlamessuja Pavelicin kunniaksi, pidätettiin ja vietiin keskitysleireihin. Heinäkuussa Ustaša tappoi monia kroatialaisia kommunisteja.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Ustašahallinto hankki uudelle valtiolle monia itsenäisen valtion tuntomerkkejä: vuonna 1941 otettiin käyttöön vanhat Jugoslavian dinaarit korvannut raha kuna ja Jugoslavian Punainen Risti korvattiin Kroatian Punaisella Ristillä. Itsenäisen Kroatian valtion Punaista Ristiä ei koskaan tunnustettu kansainvälisesti.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Ulkopolitiikassaan Itsenäinen Kroatian valtio seurasi akselivaltoja. Se julisti sodan Isolle-Britannialle ja Yhdysvalloille. Se lähetti sotilaita Saksan itärintamalle Neuvostoliittoon, missä kroaattisotilaita oli mukana muun muassa Stalingradin taistelussa.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Vuonna 1942 yritettiin perustaa parlamentti, "Sabor". Parlamentaarikkoja ei valittu vaaleilla, vaan Pavelić kutsui heidät henkilökohtaisesti. Vaikka sen jäsenet olivat uuden hallinnon kannattajia, he eivät voineet olla esittämättä ankaraa kritiikkiä Dalmatian luovuttamisesta Italialialle. Heidän mielestään kyseessä oli petos ja sielun myyminen viholliselle. Parlamentti kokoontui vain muutaman kerran, minkä jälkeen se hajotettiin.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Ustaša halusi rakentaa Kroatiasta kansallissosialistisen mallin mukaisen totalitaristisen valtion. Valtio tuli rakentaa puolueen hierarkialle ja ainoastaan sen ideologian varaan. Joka kylään tulisi yksi Ustašan solu ja kaupungissa jokaiselle kadulle vastaavasti yksi solu. Yhdessä solut hallitsisivat koko paikkakuntaa ja paikkakunnista muodostuisi maakuntia. Maakunnat muodostaisivat valtion, jonka huipulla olisi Poglavnik. Jokaisella solulla olisi johtajansa, joka ottaisi määräykset ylemmältä johtajaltaan ja lopulta Poglavnikilta itseltään. Pyramidimaisen valtiorakenteen huipulla olisi Poglavnikin ohella Ustašan ylin neuvosto, GUS. Neuvostoa ja hallintokoneistoa ei pystytty keväällä 1941 rakentaa, sillä Pavelićin ohella maanpaosta palasi vain 500 miestä. Lopulta Pavelić oli GUS:n ainoa jäsen. Pyramidimaisen puoluehallinnon muodostaminen osoittautui virheeksi. Puolueesta tuli oma valtio valtion sisälle.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text:
Muodostettiin valtiollinen työpalvelu, ammattijärjestöt sekä nais- ja nuorisojärjestöt. Nuorisojärjestössä tehtiin serbivastaista propagandaa ja nuorison keskuudessa lietsottiin suoranaista raivoa serbejä vastaan. Kaikkia suunniteltuja puolueorganisaatioita ei ehditty Ustašan valtakaudella perustaa.
Ante Pavelić ilmoitti, että NDH:n aikana Ustašan jäsenmäärä kohosi 30 000 henkilöön, mutta todellisuudessa heitä lienee ollut noin 15 000 henkilöä.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Itsenäisen Kroatian Valtion hallinto otti tiukan otteen maansa tiedotusvälineistä. Lehdistöstä ja radiosta ei tavallinen kansalainen saanut mitään tietoa käynnissä olevasta serbien, juutalaisten ja romanien kansanmurhasta. Krajinan ja Bosnian asukkaat näkivät tapahtumia, mutta hekään eivät voineet aluksi tietää että murhajoukot toimivat hallituksen luvalla.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Vuoden 1942 loppuun mennessä Kroatian väestö tiesi Jasenovacin keskitysleirin julmuuksista ja käynnissä olevasta kansanmurhasta. Pavelić myönsi julkisuudessa, että murhia on tapahtunut, mutta niitä tekevät ""villit joukot"". Kyseessä oli ilmiselvä vale, sillä kaikki käskyt sekä salaiselle poliisille että Maks Luburićille tulivat suoraan Pavelićilta.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Četnikit, Titon partisaanien kanssa kilpaileva ei-kommunistinen vastarintaliike, kosti Ustašan julmuuksia kroaateille. Erityisen julmasti Četnikit kohtelivat kuitenkin muslimiväestöä.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text:
Kun Italia luopui sodasta vuonna 1943, Pavelić ilmoitti, että hänen Italian kanssa tekemänsä sopimukset eivät ole enää voimassa. Dalmatian liitettiin takaisin Kroatiaan. Alueen miehitti tosin Saksan armeija taistellakseen partisaaneja vastaan.
Huhtikuussa vuonna 1941 moni papiston edustajista suhtautui myönteisesti uuteen Itsenäiseen Kroatian valtioon. Arkkipiispa Stepinac kävi heti itsenäisyysjulistuksen kuultuaan onnittelemassa Slavko Kvaternikia. Toisaalta kyseessä oli hengellisen vallan edustajan tervehdys maalliselle vallalle, toisaalta kardinaali Stepinac oli isänmaallisesti ajatteleva kroaatti joka oli ollut tyytymätön Jugoslaviaan. Tavattuaan huhtikuun 1941 loppupuolella Ante Pavelićin hän uskoi tämän olevan vilpittömän katolisen.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Myös tavallinen seurakuntapapisto suhtautui aluksi myönteisesti uuteen hallintoon joka ilmoitti kannattavansa perinteisiä perhearvoja ja vastustavansa aborttia ja pornografiaa. Erityisesti nuorten kirkonmiesten keskuudessa oli vahva kannatus. Asiat alkoivat muuttua jo kesällä 1941.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Kun rasistiset lait julkistettiin huhtikuun lopussa vuonna 1941, arkkipiispa Stepinac kirjoitti oikeusministeri Andrija Artukovićille, että tämä sortaa ihmisiä sellaisten asioiden johdosta, joille nämä eivät voi mitään. Vähän myöhemmin hän sai huolestuttavia kirjeitä krajinalaisilta papeilta, jotka olivat todistaneet serbien joukkomurhia. Stepinac kirjoitti Pavelićille, että tämän pitäisi lopettaa murhaaminen välittömästi. Vetoomuksella ei ollut mitään vaikutusta. Kuulemansa joukkomurhat hän raportoi eteenpäin Vatikaaniin, joka ei enää katsonut voivansa tunnustaa uuden valtion itsenäisyyttä.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Vuoden 1942 aikana katolisen kirkon johtomiehet lopettivat yksityiset vetoomuksensa hallinnon johtomiehille ymmärrettyään että he ovat antaneet luvan murhaamiselle. Vetoomukset muuttuivat yhä julkisemmiksi ja Ustašaan liittyneitä pappeja erotettiin kirkollisista viroistaan. Joukko pappeja pidätettiin ja vietiin Jasenovacin keskitysleiriin, missä heidät teloitettiin pettureina. Stepinac kirjoitti jälleen kirjeen oikeusministerille, mutta turhaan. Lokakuussa 1942 pidetyssä jumalanpalveluksessa Stepinac puhui saarnassaan, että minkäänlaista ihmisten erottelua ja surmaamista ei pidä sallia, sillä se on vastoin kirkon opetuksia. Hän myös lisäsi Jasenovacin keskitysleirin olevan Itsenäisen Kroatian valtion häpeäpilkun. Titon partisaanit lukivat radiossaan useita Stepinacin saarnoja.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Suuren yleisön tietoisuuteen Stepinac tuli lopullisesti lokakuussa vuonna 1943. Saarnassaan hän tuomitsi kaiken rasismin ja satojen ihmisten summittaiset murhat, joiden hän totesi olevan pakanuutta ja pahuutta. Ustašahallinto hyökkäsi Stepinacia vastaan omassa sanomalehdessään "Nova Hrvastkassa", että arkkipiispa ei ymmärrä mistä puhuu, häneltä puuttuu ymmärrys valtion asioista ja hyökkää Kroatian kansan perusteita ja jopa oman kirkkonsa perusteita vastaan. Tämän pidemmälle Stepinac ei kuitenkaan mennyt eikä hallintokaan koskenut häneen.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text:
Jälkeenpäin on vaikea hahmottaa millaiset Ustašahallinnon ja katolisen kirkon suhteet oikein olivat. Toisaalta arkkipiispa Stepinac kävi tervehtimässä uutta hallintoa kun se perustettiin, mutta kyseisessä tilanteessa kukaan ei voinut tietää mihin tilanne johtaa. Hänen vuodesta 1942 alkanutta hallinnon tekojen tuomitsemista on pidetty myöhäisenä. Kirkko ei myöskään saanut rivejään suoriksi: arkkipiispa Stepinac ei voinut estää Sarajevon piispan eikä monen nuoren papin ja munkin liittymistä Ustašaan. Myös pakkokäännyttämiseen oli kahdenlaista mielipidettä: osa kannatti sitä ja osa taas oli sitä mieltä, että kääntyminen on hyväksyttävää vain vapaaehtoisesti. Moni pappi vaaransi henkensä piilottaessaan vainottuja serbejä ja juutalaisia, mutta moni otti myös asenteen, että ei näe mitään, eikä tiedä mitään.
Huhtikuussa vuonna 1941 monet kroaatit ottivat Saksan Wehrmachtin ja maanpaosta saapuneet Ustašan jäsenet vastaan kukkakimpuin ja suurin juhlallisuuksin. Laajat kansalaispiirit olivat turhautuneita ja pettyneitä Jugoslaviaan. Kroatian itsenäistyminen ja huhtikuussa käyty lyhyt sota sai monet ajattelemaan toiveikkaasti, että maa säästyy suuremmalta hävitykseltä.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Kesä-heinäkuussa samana vuonna monen ensi-innostus oli muuttunut tyrmistykseksi. Asutuskeskuksiin ilmestyi murhanhimoisia propagandajulisteita ja listoja surmatuista ja vangituista uuden hallinnon vastustajista. Monissa kansalaisissa herätti ihmetystä se, miten aiemmin arvostettuina pidettyjä henkilöitä syytettiin nyt epäisänmaallisuudesta. Juutalaisten vainoamista kansa ei voinut ymmärtää. Maassa oli ollut antisemitismiiä, mutta suurin osa työväen- ja keskiluokasta ei sitä suvainnut. Suhteet serbeihin olivat monimutkaisemmat: heidän ylivaltaansa Jugoslaviassa inhottiin, mutta heidän surmaamistaan kannattivat vain ääriainekset. Murhaamisten ja karkotusten tultua suuren yleisön tietoisuuteen, moni katsoi velvollisuudekseen liittyä partisaaneihin. Tosin moni otti asenteen, että ei näe, ei kuule, eikä tiedä mitään.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Italian kanssa tehtyjä sopimuksia vastustivat tavallinen kansa, katolinen kirkko ja jopa Ustašan jäsenet. Muuan ulkoministeriön virkamies, joka oli periaatteessa Ustašan kannattaja, totesi että itsenäistymisjulistuksen tuoma ilo vaihtui pettymykseksi ja hän otti Kroatian trikoloria kuvaavan ruusukkeen pois takistaan. . Jopa Slavko Kvaternik, joka julisti huhtikuussa 1941 radiossa Itsenäisen Kroatian valtion syntyneeksi, kääntyi vastustamaan Ustašaa. Hänen mielestään Ustaša ei ollut vallankumouksellinen itsenäisyysliike, vaan se oli hylännyt uskonnon, moraalin, laillisuuden ja politiikan toimintatavat. Se oli muuttanut jäsentensä toimintatarmon puhtaaksi barbariaksi. Hän ei voinut myöskään hyväksyä Pavelićiin kohdistettua henkilöpalvontaa. Kvaternik erotettiin kaikista viroistaan vuonna 1942.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: 26. toukokuuta 1941 lukioiden oppilaat koottiin Zagrebin stadionille seisomaan kolmirivissä. Ustašan virkailijat määräsivät juutalaiset ja serbit astumaan esiin. Tuloksena oli, että kaikki oppilaat astuivat rivistä pelkäämättä heitä uhannutta poliisiväkivaltaa. Myöhemmin samana vuonna kuuluisa Sarajevon Haggadah (Juutalaisten Raamattu) piilotettiin museosta maaseudulle. Museon virkailija Jozo Petrovic oli saanut vihjeen, että Ustaša aikoi hävittää sen.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Italiasta saapuneiden maanpaossa olleiden Ustašan jäsenten toiminta herätti sekä inhoa että pelkoa. Heidät oli ylennetty lähes kaikki, suoraan eversteiksi. He käyttivät terroria valtion vihollisia ja erimielisiä Ustašan jäseniä kohtaan. Erityisen inhottuja ja pelättyjä olivat Slavko Kvaternikin poika Eugen "Dido" Kvaternik joka perusti ja johti salaista poliisia UNS:ää ja Maks Luburić, joka perusti ja johti keskitysleirejä. Heidän toiminnastaan raportoitiin Vatikaaniin, jonne heitä kuvailtiin nykyajan keisari Neroina. Heidän toimintansa vuoksi aluksi NDH:ta sympatisoinyt Vatikaani kääntyi Ustašahallinon vastustajaksi. Luburić ja Eugen "Dido" Kvaternik edustivat juuri sellaisia nuoria miehiä, joita Pavelić arvosti ja katsoi hallintonsa eniten tarvitsevan.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Kirjailijat Vladimir Nazor ja Ivan Goran Kovacić pakenivat NDH:sta ja liittyivät Titon partisaaneihin. Italialainen kenraali Mario Roatta puolestaan ryhtyi suojelemaan serbejä ja juutalaisia ja kieltäytyi yhteistyöstä Ustašan kanssa. Hän teki yhteistyötä Četnikien kanssa ja antoi näille apuaan. Wehrmachtin kenraali Edmund Glaise von Horstenau lähetti esimiehilleen Saksaan raportteja, missä ei peitellyt eikä salaillut inhoaan Ustašan politiikkaa ja toimintatapoja kohtaan.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Kroatian kommunistit päättivät ryhtyä aseelliseen vastarintaan 10. huhtikuuta 1941, samana päivänä kuin Itsenäinen Kroatian valtio perustettiin. Zagrebissa sijaitsivat kirjapainot, missä ensimmäiset vastarintaan kehottavat lentolehtiset painettiin.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Titon partisaanit aloittivat taistelun 22. kesäkuuta 1941, aluksi syrjäseuduilla ja Ustašan joukkojen hävittämillä alueilla. Syyskuussa 1941 kommunistit julistivat Pavelićin maanpetturiksi ja kehottivat Domobrani-joukkoja vaihtamaan puolta. Julistuksissa kehotettiin taistelemaan Kroatian, ei Jugoslavian puolesta.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Tito yritti vuonna 1941 neuvotella Četnikkien, Jugoslavian kuningasmielisten partisaanien kanssa, yhteisrintamasta. Neuvottelut eivät johtaneet mihinkään. Četnikkien johto päätti odottaa sodan loppua ja käytti tilaisuuteensa kroaattien ja muslimien vainoamiseen Bosniassa, jonka alueita liitettäisiin tulevaan Suur-Serbiaan. Tito alkoi nyt julistuksissaan puhua uudesta Jugoslaviasta, jossa jokaisella kansalla olisi vapaus ja itsemääräämisoikeus. Hänen vetoomuksensa "veljeydestä ja yhtenäisyydestä" sai vallineessa tilanteessa paljon kannatusta.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Aseellinen taistelu sai alkunsa vuonna 1942 Krajinasta, alueilta joissa Ustaša oli tehnyt joukkomurhiaan. Se vahvistui vuonna 1943 Dalmatiasta, sen jälkeen kun Italia oli vetäytynyt maakunnasta. Enemmistö Jugoslavian partisaaniarmeijan jäsenistä oli peräisin Kroatian alueelta ja siihen kuului sekä kroaatteja että serbejä.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Jo vuonna 1942 raportoi Italian armeijan komentaja Bstiani, että Dalmatiassa on havaittavissa merkittävää partisaanitoimintaa ja he ovat eristämässä Zadarin ja Spilitin kaupungit ympäröivästä maaseudusta. Samana vuonna Domobranien komentaja totesi, että partisaanit taistelevat ihailtavan taitavasti ja sen propaganda on kansan mielestä uskottavaa. Partisaanisoluja tuntui olevan kaikkialla: Dombrani-joukoissa, kouluissa ja jopa Ustašan nuorisojärjestössä. Vuonna 1943 Kroatian partisaanien johto ilmoitti, että sen riveistä löytyy 100 000 motivoitunutta taistelijaa.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Vuonna 1944 Tomislav Sertić Ustašan eliittijoukkojen esikuntapäällikkö totesi, että Kroatian tulevaisuuden ratkaisevat kaksi sotijapuolta, Ustaša ja kommunistipartisaanit. Partisaanit voittivat, sillä heidän kannatuksensa kasvoi, kun taas Ustašan pieneni pienenemistään.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Vuonna 1943 käytiin raskaita taisteluita, jossa Ustašan joukot Saksan ja Italian armeijoiden avustuksella olivat lyödä Titon partisaanit. Myöhemmin samana vuonna tapahtui kuitenkin käänne, joka ratkaisi NDH:n kohtalon.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text:
Italia luopui sodasta 8. syyskuuta 1943. NDH:n hallitus luuli aluksi hyötyvänsä tilanteesta, sillä se sai haltuunsa Italiaan liitettyjä raja-alueita. Kuitenkin suurin osa Italian armeijan aseistuksesta meni Titon partisaaneille ja Četnikeille. Lisäksi 35 000 italialaista sotilasta liittyi Titon partisaaneihin.
Samana vuonna myös entistä suurempi määrä "Domobranin" miehiä ja upseereita loikkasi Titon partisaanijoukkoihin. Domobranien tykistöjoukkojen komentaja piti puheen, jossa vapautti miehistön vannomastaan sotilasvalasta ja kehotti heitä liittymään partisaaneihin.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: 29. lokakuuta 1943 NDH:n alueella Jajcen kaupungissa pidetyssä kokouksessa Titon partisaanit sopivat Jugoslavian sosialistisen liittotasavallan muodostamisesta. Sodan päämääriin kuului myös sotarikollisten rankaiseminen. Vuoden 1943 loppuun mennessä Titon partisaaneihin kuului 300 000 henkilöä. Samaan aikaan Saksan joukkojen komentaja raportoi esimiehilleen, että Tito on luonut uuden valtion NDH:n sisälle ja että NDH:n hallitus hallitsee lähinnä Zagrebia.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: NDH:n loppuvaihetta on luonnehdittu ”kolmen rintaman sisällissodaksi” tai ”sodaksi ilman rintamalinjoja”. Sitä luonnehtivat erilaiset kiivaat taistelut sekä entistä suurempi määrä siviiliväestöön kohdistuneita julmuuksia. Četnikit liittoutuvat aika ajoin Ustašan ja Saksan Wehrmachtin kanssa taistellakseen Titon partisaaneja vastaan.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Kesällä 1944 alkoi olla selvää, että akselivallat häviäisivät sodan. Elokuussa 1944 kaksi NDH:n hallituksen ministeriä, ulkoministeri Mladen Lorković ja sotaministeri Ante Vokić yrittivät vallankaappausta. Suunnitelmaan kuului paitsi Pavelićin erottaminen, myös yhteishallitus talonpoikaispuolueen kanssa. Tarkoituksena oli houkutella länsiliittoutuneet nousemaan maihin Kroatiassa ja liittää NDH länsiliittoutuneisiin. Vallankaappaus epäonnistui, siihen osallistuneet pidätettiin ja teloitettiin seuraavana vuonna Pavelićin määräyksestä. Suunnitelma oli muutenkin tuomittu epäonnistumaan: liittoutuneiden aikomuksena oli liittää Kroatia osaksi Titon Jugoslaviaa.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text:
Vuonna 1944 loppuun mennessä partisaanit saivat haltuunsa lähes koko Itsenäisen Kroatian valtion alueen ja "Domobrani"-joukkojen huono taistelumoraali mureni entisestään.
Saksan intressissä oli luoda Kroatiaan oma vahva armeija joka hallitsisi valtion aluetta ja taistelisi menestyksellä partisaaneja vastaan. Näin Saksa voisi siirtää omia joukkojaan sinne missä niitä tarvittaisiin enemmän. Saksa painosti Kroatiaan organisoimaan armeijansa kokonaan uudelleen. Se siirsi itärintamalla taistelevat kroaattivapaaehtoiset takaisin kotimaahansa, missä heidän piti innollaan ja taistelutaidoillaan auttaa kotimaansa armeijaa. Lopulta vuonna 1943 Saksa päätti ottaa Kroatian horjuvan armeijan komentoonsa. .


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Näihin aikoihin NDH hallitsi vain noin puolta alueestaan, ja koska maaseutu oli pääosin partisaanien hallussa, vallitsi kaupungeissa pulaa elintarvikkeista. Lisäksi liittoutuneet tekivät pommituslentoja moniin kaupunkeihin, sillä niiden tehtaissa valmistettiin sotatarvikkeita Wehrmachtin tarpeisiin.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Vuonna 1945 Saksa perääntyi niin lännessä kuin idässäkin ja NDH koki lopullisen romahduksen, johon liittyy myös suuria tragedioita. Vielä helmikuussa Maks Luburic ehdotti, että oletetustakin vastarintaryhmiin kuulumisesta voitaisiin rangaista kuolemalla. Näin kovista otteista ei ollut mitään apua. Rintamat alkavat murtua kaikkialla; 6. huhtikuuta menetettiin Vukovar ja 12. huhtikuuta Sarajevo. 30. huhtikuuta partisaanit saartoivat pakolaisia täynnä olleen Zagrebin kolmelta suunnalta. Samana päivänä pidettiin myös NDH:n hallituksen viimeinen kokous. Viimeisenä päivänään Zagrebissa Poglanik, 5. toukokuuta 1945, antoi asetuksen, jolla hän kumosi kaikki rasistiset lait. Mitään käytännön vaikutusta asetuksella ei enää ollut.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Ante Pavelić ja hänen pääteloittajansa Maks Luburić onnistuivat pakenemaan Itävallan kautta ulkomaille. 8. toukokuuta partisaanit valtasivat Zagrebin. Viimeiset kroaattijoukot lopettivat taistelun 14. toukokuuta 1945, viimeisenä akselivaltojen armeijana Euroopassa.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: NDH:n romahdukseen liittyy myös Bleiburgin murhenäytelmä. Tuhansia (luku ei ole tarkasti selvillä) entisiä Ustašan virkailijoita perheineen, Ustašan upseereita sekä kommunisteja vastustaneita siviilejä lähti kävelemään kohti Itävallan rajaa toivoen, että sitä miehittävät brittiläiset miehitysjoukot antaisivat heille turvapaikan. Raja pysyi kuitenkin suljettuna ja partisaanit ampuivat summittaisesti tuhansia ihmisiä. Lisäksi kerrotaan kidutuksista ja raiskauksista. Henkiinjääneet joutuivat kävelemään noin 700-800 kilometrin matkan takaisin Kroatiaan.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Ante Pavelić oli halunnut luoda itsenäisen Kroatian valtion, torjua kommunismin ja hävittää Jugoslavian. Kuitenkaan NDH ei milloinkaan hallinnut koko aluettaan, jokin osa oli aina partisaanien hallussa. Pavelićin hallitus joutui monissa asioissa seuraamaan Adolf Hitlerin Saksan ja Benito Mussolinin Italian määräyksiä. NDH:n kukistuttua sen tilalle nousi kommunistinen Jugoslavia.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text:
Ustašahallinto murhautti lähes 36 000 juutalaista ja arviolta lähes yhtä paljon romaneja maahan perustamillaan keskitysleireillä. Arviolta 4000 juutalaisen onnistui paeta, usein Italian armeijan avustamina. Maassa oli vuonna 1941 100 000 henkilöä käsittänyt saksalaisvähemmistö, joista vuonna 1945 siirtyi 90 000 henkilöä Saksan armeijan mukana Saksaan. Noin 2000 saksalaisvähemmistöön kuulunutta katosi. Vuosien 1941-1945 välisenä aikana kuoli 131 000 serbiä ja 106 000 kroaattia. Luvut sisältävät kansanmurhassa kuolleet, sodassa kaatuneet ja Ustašan murhaamat poliittiset vastustajat. Näin suuri kuolleiden määrä luo synkän varjon Itsenäisen Kroatian valtion vuosiin.
Sodan jälkeen monet tavalliset kroaatit joutuivat todistelemaan, että heillä ei ole mitään tekemistä Ustašan ja sen tekemien rikosten kanssa. Itse asiassa Ustašaa kannatti vain pieni vähemmistö. Asiaa pohdiskeli jo vuonna 1941 Ustašaan kuulunut majuri Ivan Babić toteamalla, että serbien vainoaminen on puhtaasti järjetöntä ja hirvittävä rikos, sillä jos Iso-Britannia voittaa sodan joutuu koko kansa kärsimään.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Kuitenkin on edelleenkin henkilöitä, joiden mielestä NDH:n aikaa pitäisi arvioida positiivisesti. Heidän mielestään Pavelicin hallinnon ja Serbian yhteistoimintahallinnon, jota johti Milan Nedić välille voi vetää yhtäläisyysmerkit. Pavelićin hallinnolla oli kuitenkin paljon suurempi itsenäisyys sisäisää asioissa kuin mitä Nedićillä koskaan oli. Kroatian alueella keskitysleirejä hallinnoivat kroaatit, kun taas Serbian alueella saksalaiset. Lisäksi Pavelić väitti miehityksen tuoneen vapauden ja julisti rasistista politiikkaa. Nedić totesi saksalaismiehityksen olevan kansallinen onnettomuus ja serbejä voi kohdata perikato, jonka hänen hallintonsa yrittää välttää.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Vuosina 1990-1999 Kroatian presidenttinä oli Franjo Tudjman. Hänen suhtautumisensa Itsenäiseen Kroatian valtioon oli horjuvaa. Hän toisaalta tuomitsi hallinnon rikokset, mutta toisaalta piti sitä aitona osoituksena vapaudenkaipuusta ja itsenäisyystahdosta. Hän toivoi että Pavelićin maalliset jäänteet siirrettäisiin Espanjasta Kroatiaan ja Titon maalliset jäänteet Serbiasta Kroatiaan, missä entiset viholliset haudattaisiin sovun merkkinä vierekkäin. Hankkeesta ei tullut mitään, kuten ei myöskään Zagrebiin kaavaillusta Pavelićin aukiosta. Yleisen paheksunnan kohteeksi tuli vuonna 1998 Pavelićin muistolle pidetty messu katolisessa kirkossa, mihin osallistui myös parlamentaarikkoja.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: NDH:n hallinto ja Bleiburgin murhenäytelmä aiheuttivat Jugoslaviassa kitkaa kansallisuuksien välille. Jugoslavian hajoamissotien alkaessa vuonna 1991 monissa serbeissä heräsi pelko historian toistumisesta. Serbialainen propaganda yritti samaistaa nykyisen Kroatian ja NDH:n väittämällä niiden valtiosymboleja identtisiksi. Asiaa lähtivät länsimediassa toistamaan myös monet asioihin perehtymättömät journalistit.


title: Itsenäinen Kroatian valtio

text: Nykyisellä Kroatialla ei ole mitään tekemistä vanhan Itsenäisen Kroatian valtion kanssa. Vuonna 2005 Kroatian presidentti Stjepan Mesić piti puheen, jossa totesi että ne jotka puolustavat Itsenäistä Kroatian valtioita ovat erehtyneet pahasti. Hänen mukaansa se ei ollut itsenäinen, ei valtio, eikä kroatialainen.


title: Lumpeet

text: Lumpeet ("Nymphaea") ovat vesikasveja. Niiden maavarsi ja juuristo kasvavat järven tai merenlahden pohjaan hautautuneena. Lumpeiden pitkäruotiset lehdet ja kukkavanat ulottuvat veden pinnalle. Mehevä juurakko on piisamin mieliruokaa.


title: Lumpeet

text:
Lumpeiden sukuun kuuluu yli kaksikymmentä lajia, joista Suomessa esiintyy kaksi–kolme lummelajia, jotka risteytyvät keskenään helposti:
Muita lajeja:


title: Isolumme

text: Isolumme ("Nymphaea alba" ssp. "alba") on lähinnä Euroopassa tavattava kelluslehtinen vesikasvi. Suomessa esiityvistä lummelajeista se on suurikokoisin. Toisinaan pohjanlummetta pidetään omana lajinaan, mutta muun muassa Pohjoismaissa se luokitellaan nykyään valkolumpeen ("N. alba") alalajiksi.


title: Isolumme

text: Lajin punakukkainen muoto on Suomessa rauhoitettu.


title: Isolumme

text: Monivuotisen isolumpeen juurakko on pitkä ja jokseenkin vaakasuora. Veden alla olevat uposlehdet ovat pitkänpyöreitä, sileitä ja lyhytruotisia. Kelluslehtien lehtiruodit ovat pitkiä, paksuja ja liereitä, isoja ilmaonteloita on neljä kappaletta. Verkkosuoninen lehti on päältä kiiltävä ja vihreä, alta väri vaihtelee vihreästä punaviolettiin. Lehtilapa on 10–30 senttimetriä pitkä, pyöreähkö, paksu ja tasainen. Lavan tyviliuskat ovat usein toisistaan loittonevia, tylpähköjä ja pituudeltaan alle puolet muun lavan pituudesta.


title: Isolumme

text: Kukat isolumpeella ovat 10–15 cm leveitä ja muodoltaan puolipallomaisia. Kukan verhiö on nelilehtinen. Teriö on väriltään valkoinen, joskus myös punertava tai kokonaan punainen. Kukkapohjus kapenee loivasti kukkaperäksi ja on leveydeltään 1/5–1/4 verhiön pituudesta. Verholehdet ovat vedenpinnan myötäisiä ja suikeita. Terälehdet ovat kapeita, pitkiä ja harittavia. Kukan sikiäin on osittain kehänalainen. Heteen palhot ovat pitkiä, sisimmät ponsien levyisiä, tasalevyisiä ja väriltään tavallisesti vaaleankeltaisia. Läpikuultavat siitepölyhiukkaset ovat 30–34 µm pitkiä, pallomaisia ja niiden pinnalla on nystermiä ja lähes aina myös tappeja. Luottisäteitä on tavallisesti 15–20. Suomessa isolumme kukkii kesä-syyskuussa. Lumpeenkukka tuoksuu makealle, hiukan saippuaiselle, ja houkuttaa paljon hyönteisiä. Kukinnan jälkeen kukkaperä kiertyy ja vetää hedelmän upoksiin kypsymään. Siemenet ovat 4–6 mm pitkiä. Siemenkota kypsyy syksyllä ja hajoaa kelluviksi kappaleiksi, jotka leviävät pitkin vesistöä ja vajoavat lopulta pohjaan itämään. Lumpeen kukka sulkeutuu yöksi ja pilvisen sään takia joskus päiväsaikaankin.


title: Isolumme

text: Isolumme on yksi valkolumpeen alalajeista, ja se muistuttaa paljon toista alalajia pohjanlummetta ("N. alba" ssp. "candida"). Alajien välimuodot ovat yleisiä.


title: Isolumme

text: Isolumme on kaikkien lumpeiden tavoin kokonaan myrkyllinen. Lumpeissa aktiivisena aineena toimii nufariini-niminen alkaloidi. Myrkytyksen seurauksena on hengitysvaikeuksia ja kiihotus/levottomuustiloja. Lumpeissa on myös raninkuliinia, joka on solumyrkky.


title: Isolumme

text: Isolummetta tavataan koko Euroopassa lukuun ottamatta Etelä-Espanjaa, Islantia, Fennoskandian keski- ja pohjoisosia sekä Pohjois-Venäjää. Lisäksi lajia tavataan paikoitellen Turkissa ja Lähi-idässä. Suomessa isolummetta tavataan paikoin yleisenä Etelä- ja Itä-Suomessa, lähinnä linjan Ahvenanmaa–Pohjois-Karjala itäpuolella.


title: Isolumme

text: Isolumme kasvaa pehmeäpohjaisissa, mutaisissa lammissa sekä suojaisissa järven lahdissa ja murtovetisissä merenlahdissa. Suomessa isolumme on pohjanlumpeen tavoin suuresti taantunut. Suurin syy tähän on 1920-luvulla Suomeen turkiseläimeksi istutettu piisami, jonka mieliravintoa lumpeiden juurakot ovat.


title: Isolumme

text: Kuivattua ja jauhettua isolumpeen juurakkoa on kasvin myrkyllisyydestä huolimatta käytetty ainakin Ruotsissa hätäravintona sen tärkkelyspitoisuuden vuoksi. Isolumme on myös rohdoskasvi, sillä sen kukan valkoisista verholehdistä valmistetulla teellä on todettu olevan sedatiivisia eli rauhoittavia vaikutuksia ihmiskehoon.


title: Isolumme

text: Isolumme on Ruotsin Södermanlandin maakunnan maakuntakukka.


title: Lumme

text: Lumme tarkoittaa seuraavia asioita ja henkilöitä:


title: Suomenlumme

text: Suomenlumme ("Nymphaea tetragona", syn. "N. fennica"), joka tunnetaan myös nimellä pikkulumme, on kelluslehtinen vesikasvi. Laji on selvästi pienempikukkaisempi kuin isolumme.


title: Suomenlumme

text: Suomenlumpeen punakukkainen muoto on Suomessa rauhoitettu.


title: Suomenlumme

text: Suomenlumpeen juurakko on pysty, lyhyt ja ohut. Uposlehdet ovat lyhytruotisia ja niiden lapa on pitkänpyöreä ja sileä. Kelluslehtien lehtiruodit ovat ohuita ja litteitä, isoja ilmaonteloita on kaksi kappaletta. Lehtilapa on 7–12 cm pitkä, pitkänpyöreä, ohut, epätasainen ja päältä suonien kohdalta uurteinen. Päältä lehtilapa on kiiltävä, tummanvihreä ja usein punalaikullinen, alta väri vaihtelee vihreästä punaviolettiin. Lavan tyviliuskat ovat pitkiä, suipohkoja ja joskus muuta lapaa pitempiä.


title: Suomenlumme

text: Kukka on maljamainen ja 2–7 cm leveä. Verhiö on nelilehtinen. Teriö on väriltään valkoinen, joskus myös punertava tai kokonaan punainen. Kukkapohjus on neliömäinen, selväolkainen ja leveydeltään noin puolet verhiön pituudesta. Terälehdet ovat toisiinsa ja verholehtiä vastaan painautuneita. Kukan sikiäin on osittain kehänalainen. Heteen palhot ovat lyhyitä, ponsia leveämpiä ja vaaleankeltaisia. Siitepölyhiukkaset ovat 30–34 µm, hieman pitkänomaisia, läpikuultavia ja rosopintaisia. Luottisäteitä on 5–10. Suomenlumme kukkii Suomessa kesä-elokuussa. Kukinnan jälkeen kukkaperä kiertyy. Upoksissa kypsyvän hedelmän siemenet ovat 2–3 mm pitkiä. Muiden lummelajien tapaan myös suomenlumme on myrkyllinen kasvi.


title: Suomenlumme

text: Tieteellisen nimensä "tetragona" laji on saanut kukkapohjuksen nelikulmaisesta muodosta.


title: Suomenlumme

text: Suomenlumme voi risteytyä pohjanlumpeen ("N. alba" ssp. "candida") kanssa lajien yhteisillä kasvupaikoilla.


title: Suomenlumme

text:
Euroopassa suomenlumpeen levinneisyys on itäinen, Keski-Euroopasta laji puuttuu.
Pohjoismaissa lajia tavataan ainoastaan Suomessa. Aasiassa suomenlummetta kasvaa muun muassa Venäjällä, Kazakstanissa, Korean niemimaalla, Pohjois-Japanissa, suuressa osassa Kiinaa, Intiassa ja Vienamissa. Pohjois-Amerikassa lajia kasvaa Alaskasta Kanadan keskiosiin ja Yhdysvaltain luoteisosiin.


title: Suomenlumme

text: Suomessa suomenlummetta kasvaa melko harvinaisena sisämaassa Etelä-Lapin korkeudelle saakka. Varmimmin lajia tapaa Keski-Suomessa ja Pohjois-Karjalassa. Yleisin laji on Ilomantsin alueella.


title: Suomenlumme

text: Suomenlumme kasvaa pehmeäpohjaisissa lammissa ja järvenlahdissa sekä myös hitaasti virtaavassa vedessä.


title: Pohjanlumme

text: Pohjanlumme ("Nymphaea alba" ssp. "candida", myös "N. candida") on kelluvalehtinen monivuotinen vesikasvi. Suomessa esiityvistä lummelajeista se on yleisin. Toisinaan pohjanlummetta pidetään omana lajinaan, mutta muun muassa Pohjoismaissa se luokitellaan nykyään valkolumpeen ("N. alba") alalajiksi. Pohjanlumme on myrkyllinen kasvi.


title: Pohjanlumme

text: Pohjanlumpeen lyhyehkö mutta vankka juurakko on pysty tai viisto. Vedenalaiset uposlehdet ovat lyhytruotisia ja niiden lapa on pitkänpyöreä ja sileä. Kelluslehtien pitkät lehtiruodit ovat paksuja ja liereitä, isoja ilmaonteloita on neljä kappaletta. Verkkosuoninen lehti on päältä kiiltävä ja vihreä, alta väri vaihtelee vihreästä punaviolettiin. Lehtilapa on 10–25 cm pitkä, pyöreähkö tai soikeanpyöreä, paksu ja tasainen. Lavan tyviliuskat ovat tavallisesti toisiaan peittäviä tai läheneviä, tylpähköjä ja pituudeltaan alle puolet lavan pituudesta.


title: Pohjanlumme

text: Pohjanlumpeen maljamaiset kukat ovat halkaisijaltaan 5–12 cm. Verhiö on nelilehtinen. Teriö on väriltään valkoinen, joskus myös punertava tai kokonaan punainen. Kukkapohjus on jyrkästi kukkaperäksi kapeneva ja leveydeltään enintään kolmasosa verhiön pituudesta. Verholehdet ovat ylöskaartuvia ja puikeita. Leveähköt terälehdet ovat toisiinsa ja verholehtiin painautuneita. Kukan sikiäin on osittain kehänalainen. Heteen palhot ovat lyhyitä, sisimmät ponsia leveämpiä, kapean vastapuikeita ja väriltään melko tummankeltaisia. Emit ovat väriltään oranssinsävyiset. Siitepölyhiukkaset ovat 40–44 µm, pitkänomaisia, läpikuultamattomia ja nystermäpintaisia. Luottisäteitä on tavallisesti 8–12. Pohjanlumme kukkii Suomessa kesä-syyskuussa. Huonolla säällä ja yöaikaan kukat sulkeutuvat. Kukinnan jälkeen kukkaperä kiertyy ja vetää hedelmän upoksiin kypsymään. Siemenet ovat 4–6 mm pitkiä.


title: Pohjanlumme

text: Pohjanlumme on yksi valkolumpeen alalajeista, ja se muistuttaa paljon nimialalajia isolummetta ("N. alba" ssp. "alba"). Alajien välimuodot ovat yleisiä. Pohjanlumme voi myös risteytyä suomenlumpeen ("N. tetragona") kanssa lajien yhteisillä kasvupaikoilla.


title: Pohjanlumme

text: Pohjanlumme on kaikkien lumpeiden tavoin kokonaan myrkyllinen. Lumpeissa aktiivisena aineena toimii nufariini-niminen alkaloidi. Myrkytyksen seurauksena on hengitysvaikeuksia ja kiihotus/levottomuustiloja.


title: Pohjanlumme

text: Pohjanlummetta tavataan laajalla alueella Euroopassa ja Aasiassa, jossa se on levinnyt Siperiaan, Kazakstaniin, Lounais-Aasiaan ja Kiinaan. Pohjoismaissa pohjanlummetta kasvaa paikoin Norjassa ja suurimmassa osassa Ruotsia ja Suomea. Suomessa se on levinnyt lähes koko maahan aivan pohjoisimpia kolkkia lukuun ottamatta. Laji on paikoin tavanomainen Oulun korkeudelle saakka. Lapissa sitä tavataan harvinaisena.


title: Pohjanlumme

text: Pohjanlumme kasvaa pehmeäpohjaisissa lammissa, järvissä ja hitaasti virtaavissa joissa. Joskus lajia tavataan myös murtovedessä. Laji on harvinaistunut Suomessa, koska piisamit pitävät erityisen paljon lumpeiden juurakoista.


title: Pohjanlumme

text: Kuivattua ja jauhettua pohjanlumpeen juurakkoa on käytetty ainakin Ruotsissa hätäravintona sen tärkkelyspitoisuuden vuoksi.


title: Pohjanlumme

text: Muiden lummelajien tapaan myös pohjanlumpeen punakukkainen muoto on Suomessa rauhoitettu. Pohjanlumme on Etelä-Savon maakuntakukka.


title: Luettelo Suomen lukioista

text: Tämä on luettelo Suomen lukioista.


title: Luettelo Suomen lukioista

text: On huomattava, että ylioppilastutkinnon voi suorittaa myös esimerkiksi monessa ammatillisessa oppilaitoksessa osana kaksoistutkintoa.


title: Luettelo Suomen lukioista

text: Tarkemmat tiedot lukioiden toiminnasta löytyvät lukioiden tai opetusta järjestävien kuntien internet-sivuilta.


title: Humppilan rautatieasema

text: Humppilan rautatieasema () on rautatieasema Suomen rataverkolla rataosalla .


title: Humppilan rautatieasema

text: Humppilan rautatieasema otettiin käyttöön 1876 valtion Turku–Toijala-radan valmistumisen yhteydessä. Aluksi liikennepaikan nimenä oli Koivisto, mutta se muutettiin kunnan nimen mukaiseksi 1890-luvun lopulla kapearaiteisen Jokioisten rautatien valmistuttua. Vuonna 1983 valmistunut nykyinen asemarakennus korvasi vuonna 1973 tulipalossa tuhoutuneen alkuperäisen asemarakennuksen.


title: Humppilan rautatieasema

text:
Turku–Toijala-radan sähköistämisen sekä muiden uudistusten myötä aseman raiteille saatiin sähköistys vuonna 2000. Saman vuoden maaliskuussa aseman lipunmyyntipalvelut lopetettiin, minkä jälkeen se oli välillä taiteilijan ateljeetilana. Sittemmin asemarakennus on suljettu kokonaan ja asetettu myyntiin.
Nykyisin rautatieasemalla toimii Humppilan Työpaja Asematupa, joka järjestää kuntouttava työtoimintaa, työkokeilua ja työvalmennusta sekä tarjoaa työssäoppimispaikkoja.
Samalta liikennepaikalta liikennöivät vuosien 1898–1974 aikana myös Jokioisten rautatien junat ja vuodesta 1994 lähtien Jokioisten Museorautatien junat omalta liikennepaikaltaan hieman sivummalta.


title: Humppilan rautatieasema

text: Vuodesta 1898 alkaen samalta liikennepaikalta liikennöivät myös kapearaiteisen Jokioisten rautatien henkilö-, sekä tavaraliikenne. 750 millimetrin raideleveydelle rakennettu rata kulki noin 23 kilometrin matkan Humppilasta Minkiön ja Jokioisten kautta Forssaan, josta sillä oli yhteys edelleen Forssan sähköradalle. Radan henkilöliikenne lakkautettiin 1954 ja tavaraliikenne 1974.


title: Humppilan rautatieasema

text: Kapearaiteinen rata Humppilasta Minkiölle purettiin 1975, mutta rakennettiin uudelleen Jokioisten Museorautatien toimintaa varten vuosien 1992–1994 aikana. Ratapihan uusi asema jouduttiin kuitenkin valtion ratapihalla tehtyjen muutostöiden seurauksena rakentamaan hieman alkuperäistä liikennepaikkaa idemmäksi ja sen viralliseksi nimeksi annettiin Humppila-Museorautatie (). Museorautatien asema sijaitsee radan eteläpuolella.


title: Humppilan rautatieasema

text: Alkuperäinen asemarakennus tuhoutui tulipalossa vuonna 1973 postin epäonnistuneen ryöstöyrityksen seurauksena. Ryöstäjät ilmeisesti säikähtivät jotakin ja jättivät polttoleikkauslaitteen liekin päälle lähtiessään karkuun. Humppila sai olla ilman varsinaista asemarakennusta lähes kymmenen vuotta, sillä uusi Mauri Liedenpohjan suunnittelema asemarakennus valmistui vasta 1983. Tähän saakka liikenteenohjaus tapahtui tavaramakasiinista käsin.


title: Humppilan rautatieasema

text: Asema on nykyisin miehittämätön, eikä siellä ole lipunmyyntiä. Liikennepaikkaa ohjataan kauko-ohjauksella Tampereen ohjauskeskuksesta.


title: Humppilan rautatieasema

text: Asemalla pysähtyvät Turun ja Tampereen väliä liikennöivät henkilöjunat, mikä johtuu osittain aseman sijainnista likimain puolessavälissä Turun ja Toijalan välistä rataosaa. Samoihin aikoihin Turusta ja Tampereelta lähtevät junat kohtaavat asemalla ja junien kohtaamisia onkin Humppilassa runsaasti. Pääasiassa Turkuun liikennöidään raiteelta 1 ja Tampereen suuntaan raiteelta 2, mutta muutamat vuorot poikkeavat tästä säännöstä.


title: Humppilan rautatieasema

text: Rautatieaseman henkilöliikennepysähdykset on säilytetty myös noin 20 kilometrin päässä olevan Forssan kaupungin henkilöliikennettä ajatellen, josta valtatie 2:n kautta Humppilan asemalle kulkee linja-autojen Helsinki–Pori-pikavuoroja sekä vakiovuoroja.


title: Humppilan rautatieasema

text:
Keväällä 2010 Humppilan kunta osti asemarakennuksen ja lähistöllä sijaitsevan vanhan asemapäällikön asuinrakennuksen .
Humppilan rautatieaseman asemarakennuksessa toimii Humppilan Työpaja Asematupa. Lisätietoja löytyy Humppilan kunnan sivulta.


title: Humppilan rautatieasema

text: Humppilan rautatieasemalta on kesäsunnuntaisin vaihtoyhteys Jokioisten Museorautatien juniin, jotka lähtevät aseman itäpuolelta olevalta Humppila-Museorautatie -nimiseltä liikennepaikalta.


title: Itävallan historia vuodesta 1945

text: Itävallan historia vuodesta 1945 alkaa toisen maailmansodan lopputilanteesta. Itävalta oli liitetty natsi-Saksaan vuonna 1938. Liittoutuneet valtasivat maan aivan toisen maailmansodan lopussa ja alueliitos purettiin laittomana.


title: Itävallan historia vuodesta 1945

text: Neuvostoliiton joukkojen edetessä kohti Wieniä, ne valloittivat kaupungin, jossa sosialistien johtaja Karl Renner vietti eläkepäiviään. Huolimatta neuvostovastaisesta maineestaan, Renner valittiin muodostamaan ja johtamaan väliaikaishallitusta. Miehittäjät uskoivat luultavasti hänestä tulevan manipuloitavissa oleva keulakuva. Renner perusti kuitenkin auktoriteettinsa asemaansa viimeisen vapaasti valitun parlamentin puhemiehenä, eikä Neuvostoliittoon. Viimeisen parlamentin jäseniä ei saatu kutsuttua kokoon, kuten oli tehty 1918, joten Renner kääntyi kolmen Neuvostoliiton salliman ei-fasistisen puolueen johtajien puoleen ja perusti väliaikaisen hallituksen Wieniin huhtikuun alussa. Hallituksessa olivat mukana vanhasta SDAP:sta luotu SPÖ (Sozialistische Partei Österreichs), kansanpuolue ÖVP (Österreichische Volkspartei), vanhasta CSP:sta ja kommunistinen KPÖ (Kommunistische Partei Österreichs).


title: Itävallan historia vuodesta 1945

text: Renner nimitti ministerit hallitukseensa ennen vuotta 1934 vallinneen tilanteen mukaan, mutta nationalistista blokkia ei otettu mukaan ja kommunistien edustusta lisättiin. SPÖ:llä oli kymmenen ministeriä, ÖVP:llä yhdeksän ja KPÖ:llä vain kolme, mutta se sai tärkeät sisäministerin, joka hallitsi poliisia, ja opetusministerin paikat. Kolme ministeriä nimitettiin ilman puoluetaustaa. Kommunisteihin kohdistuneen epäluulon vuoksi Renner perusti alivaltiosihteerin paikat toisille puolueille kommunistien hallitsemissa ministeriöissä.


title: Itävallan historia vuodesta 1945

text: 27. huhtikuuta 1945 väliaikaishallitus antoi asetuksen, joka peruutti Anschlussin ja perusti uudelleen itsenäisen ja demokraattisen Itävallan tasavallan vuoden 1920 perustuslakiin ja sen 1929 lisäykseen perustuen. Koska sota jatkui vielä, Neuvostoliiton perustaman väliaikaishallitus yllätti länsiliittoutuneet, jotka eivät vielä olleet saavuttaneet Itävaltaa. Länsiliittoutuneet pelkäsivät Rennerin hallituksen olevan Neuvostoliiton nukkehallitus ja kieltäytyivät tunnustamasta sitä. Rennerin hallitus jäi näin ainoastaan Neuvostoliiton takaamaksi, jonka puolestaan oli annettava sille keinot saavuttaa myös länsivaltojen luottamus. Kun ensimmäisen tasavallan ajan johtajat nousivat esiin muiden maiden miehitysvyöhykkeillä, Rennerin hallitus sai luvan pitää yllä kontaktia heidän kanssaan, vaikka Neuvostoliitto oli suunnitellut eristävänsä oman miehitysvyöhykkeensä.


title: Itävallan historia vuodesta 1945

text: Liittoutuneet eivät olleet sopineet vedenpitävästi mistään Itävaltaa koskevasta ennen sodan loppua ja miehitysvyöhykkeiden rajat asetettiin lopulta vasta heinäkuussa 1945. Wienin keskusta asetettiin neljän vallan yhteiseen hallintaan ja loppu kaupungista jaettiin niiden vyöhykkeisiin. Ylintä päätösvaltaa maassa piti liittoutuneiden valvontakomissio, jossa olivat edustettuina vyöhykkeiden komentajat. Jokaisella liittoutuneista oli veto-oikeus.


title: Itävallan historia vuodesta 1945

text: Valvontakomissio tapasi ensi kerran syyskuun alussa, mutta länsiliittoutuneet kieltäytyivät edelleen tunnustamasta Rennerin hallitusta. Pian tämän jälkeen väliaikaishallitus tapasi Wienissä. Mukana oli edustajia kaikilta miehitysvyöhykkeiltä. Päinvastoin kuin ensimmäisen maailmansodan jälkeen, osavaltiot eivät osoittaneet merkkejä separatismista. Anschlussin kokemukset ja toinen maailmansota olivat opettaneet arvostamaan itävaltalaisuutta. Väliaikaishallitusta laajennettiin kansallisten vähemmistöjen edustajilla ja vaaleista sovittiin. Valvontakomissio tunnusti väliaikaishallituksen 20. lokakuuta 1945 pian tämän jälkeen.


title: Itävallan historia vuodesta 1945

text: Ensimmäiset kansalliset vaalit sitten vuoden 1930 järjestettiin 25. marraskuuta 1945. Natsipuolueen jäsenet eivät saaneet osallistua, mikä leikkasi jyrkästi nationalistileirin vaaliosallistumista, eikä näkökantaa kannattamaan syntynyt yhtään puoluetta. ÖVP sai täten koko vasemmistonvastaisen äänestäjäkunnan äänet. Äänestäjien enemmistö antoi äänensä demokratiaa kannattaville puolueille: ÖVP sai lähes puolet äänistä ja 85 paikkaa Nationalratissa ja SPÖ 45 % äänistä ja 76 paikkaa. Kommunistien KPÖ sai vain 5 % äänistä, paljon alle sen tavoitteen 25 %, ja neljä paikkaa.


title: Itävallan historia vuodesta 1945

text: ÖVP:llä oli nyt hallussaan absoluuttinen enemmistö, mutta kansleri Leopold Figlin johtama hallitus säilytti kolmen puolueen koalition. Ministerinpaikkoja jaettiin kuitenkin uudelleen ja kommunistit saivat vain erityisesti heille muodostetun ja vaikutusvallattoman sähköistysministerin paikan. Joulukuussa parlamentti valitsi Rennerin seremonialliseen asemaan tasavallan presidentiksi. Itävallan kehitys kääntyi demokratian tielle, mikä oli länsiliittoutuneiden mieleen, mutta harmisti Neuvostoliittoa.


title: Itävallan historia vuodesta 1945

text: Vuonna 1946 Neuvostoliitto suostui kuitenkin muutoksiin neljän vallan valvontasopimukseen, joka koski liittoutuneiden valvontakomission ja Itävallan hallituksen suhdetta. Alun perin Itävallan lain muutokset oli täytynyt hyväksyttää valvontakomissiolla, jossa jokaisella liittoutuneista oli veto-oikeus. Demokraattisen suunnanmuutoksen vuoksi länsiliittoutuneet halusivat myöntää Itävallalle oikeuden säätää lakeja, jollei valvontaneuvosto yksimielisesti käyttänyt veto-oikeuttaan. Vaikka Neuvostoliitto periaatteessa vastusti luopumista veto-oikeudesta, se toivoi saavansa Itävallalta hallintaansa sen öljyteollisuuden, eikä halunnut muiden liittoutuneiden lopulta estävän sopimuksen syntyä. Kesäkuussa 1946 päädyttiin kompromissiin; sopimuksiin Itävallan ja miehittäjävallan välillä ei tarvittu hyväksyntää. Perustuslaillisiin muutoksiin vaadittiin valvontakomission hyväksyntä, mutta kaikki muut lait tulisivat voimaan 31 päivän kuluessa, elleivät liittoutuneet yksimielisesti hylkäisi niitä.


title: Itävallan historia vuodesta 1945

text: Neuvostoliitto huomasi erehdyksensä kun saksalaisesta omaisuudesta Itävallassa nousi kiista. Heinäkuun alussa 1946 Neuvostoliitto takavarikoi saksalaisen omaisuuden miehitysvyöhykkeellään sotakorvauksina. Tähän kuuluivat kaivokset, teollisuuslaitokset, maatalousmaa ja koko Itävallan öljyteollisuus. Suojellaakseen Itävallan taloutta uusilta takavarikoilta Itävallan hallitus kansallisti kaiken saksalaisen omaisuuden. Neuvostoliitto yritti estää lain voimaantulon, mutta muut miehittäjävallat torjuivat tämän. Neuvostoliitto sai estettyä kansallistamisen omalla vyöhykkeellään, mutta silti valvontasopimuksen muutos antoi Itävallan hallitukselle lisää omaa päätäntävaltaa. Vuoteen 1953 mennessä hyväksyttiin yli 550 lakia, joita Neuvostoliitto oli vastustanut.


title: Itävallan historia vuodesta 1945

text: Neuvostoliiton odotukset vallanvaihdosta Itävallassa olivat perustuneet kommunistien vaalimenestyksen vakavaan yliarviointiin. Todellisuudessa KPÖ joutui turvautumaan ulkoparlamentaarisiin keinoihin. Neuvostoliiton miehittäessä maanteollisuuskeskuksia, KPÖ pyrki aluksi saamaan työväenliikkeen hallinnan ja käyttämään siten vaikean taloudellisen tilanteen aihettamaa tyytymättömyyttä painostaakseen hallitusta. Kommunistit pyrkivät myös heikentämään sosiaalidemokraatteja rohkaisemalla ryhmäkuntalaisuutta ja heikentämällä pääpuolueiden välejä. Samanlainen taktiikka toi kommunistit valtaan muissa Itä-Euroopan maissa 1940-luvun lopulla. Itävallassa sosialistit kuitenkin ryhmittyivät Rennerin sosiaalidemokratian ympärille ja pääsivät voitolle ammattiyhdistyksissä, kuten ennenkin ensimmäisen maailmansodan jälkeen.