title: Potenssi

text: Potenssi ei ole myöskään liitännäinen. Esimerkiksi


title: Potenssi

text: Jos sulkeita ei ole merkitty, lasketaan potenssit alkaen ylimmästä eksponentista:


title: Potenssi

text: Edellä esitetty potenssin havainnollinen tulkinta voidaan kirjoittaa muodollisesti seuraavasti. Olkoon formula_4 reaaliluku ja formula_5 positiivinen kokonaisluku. Tällöin määritellään formula_23 ja formula_24, kun formula_25.


title: Potenssi

text: Tulon tekijöiden lukumääriä tarkastelemalla voidaan todistaa seuraavat laskusäännöt päteviksi, kun formula_4 ja formula_27 ovat reaalilukuja sekä formula_28 ja formula_5 positiivisia kokonaislukuja:


title: Potenssi

text: Potenssin tulkinta kertolaskun kautta ei kerro, mitä luvun nollas potenssi olisi: eihän ole olemassa tuloa, jossa on 0 tulon tekijää. Mikäli halutaan, että luku voidaan korottaa myös nollanteen potenssiin, täytyy sopia, mitä nollannella potenssilla tarkoitetaan.


title: Potenssi

text: Periaatteessa tämä sopimus voitaisiin tehdä täysin mielivaltaisesti, mutta useimmissa tapauksissa edellä esitetyt potenssin laskusäännöt eivät pätisi nollansilla potensseilla. Kun sovelletaan toista laskusääntöä potenssiin formula_35, jossa formula_4 on nollasta eroava reaaliluku, saadaan


Potenssi


title: Potenssi

text: Siis luvun nollannen potenssin on oltava aina 1, mikäli halutaan laskusäännön formula_38 pätevän myös tapauksessa formula_39. Siksi määritellään


title: Potenssi

text: kaikilla nollasta eroavilla reaaliluvuilla formula_4. Näin määritellen myös muut potenssin laskusäännöt ovat voimassa nollansille potensseille.


title: Potenssi

text: Luvun nolla nollannelle potenssille laskusäännöt eivät kuitenkaan anna vastaavia rajoitteita. Siksi formula_42 onkin epämääräinen muoto eli se jätetään yleisesti määrittelemättä. Joissain erikoistapauksissa kuten binomikaavan ja potenssisarjojen yhteydessä määritellään kuitenkin toisinaan formula_43.


title: Potenssi

text: Samoin kuin nollas potenssi määritellään myös negatiiviset kokonaislukupotenssit pyrkimällä säilyttämään potenssin laskusäännöt. Olkoon formula_5 positiivinen kokonaisluku ja formula_4 nollasta eroava. Jotta sääntö formula_38 pätisi myös, kun formula_47, tulee olla


title: Potenssi

text:
formula_48
Toisin sanoen määritellään luvun formula_4 formula_5:s negatiivinen kokonaislukupotenssi luvun formula_51 käänteisluvuksi. Näin määritellen ovat muutkin potenssin laskusäännöt voimassa negatiivisen kokonaislukueksponentin tapauksessa.


title: Potenssi

text: Seuraavaksi yleistetään potenssin käsite kaikille rationaalisille eksponenteille, jotta voidaan puhua esimerkiksi potensseista formula_52 ja formula_53. Vaaditaan yhä, että edellä esitellyt potenssin laskusäännöt säilyvät voimassa.


title: Potenssi

text: Olkoon formula_5 positiivinen kokonaisluku ja formula_4 positiivinen reaaliluku. Laskusäännön formula_56 nojalla on määriteltävä siten, että


title: Potenssi

text: Siis formula_58 on se luku, jonka formula_5:s potenssi on formula_4 itse. Tällaista lukua kutsutaan luvun formula_4 formula_5:nneksi juureksi. Määritellään sen tähden


title: Potenssi

text:
formula_63
Olkoon sitten formula_28 mikä tahansa kokonaisluku. Vaatimalla, että potenssin potenssia koskeva laskusääntö pätee myös potenssille formula_65, saadaan


title: Potenssi

text: Tämän mukaisesti määritellään siis formula_67 kaikilla formula_68. Myös kaikki muut potenssin laskusäännöt ovat voimassa tällaisella rationaalisen eksponentin määrittelyllä.


title: Potenssi

text: Rationaalisen eksponentin tapauksessa on esitetty rajoitus formula_69. Siis esimerkiksi formula_70 ja formula_71 eivät ole määriteltyjä lausekkeita. Jos kantaluvulle formula_4 sallittaisiin negatiivisia arvoja, jouduttaisiin seuraavanlaiseen ristiriitaan:


title: Potenssi

text:
formula_73
Koska formula_74, on joko kiellettävä murtolukueksponenttien laventaminen (ja myös supistaminen) tai sitten rajoituttava vain ei-negatiivisiin kantalukuihin. Jälkimmäinen valinta on luonnollisempi.


title: Potenssi

text: Myöskään nolla ei ole sovelias arvo rationaalipotenssin kantaluvulle. Jos nimittäin eksponentti on negatiivinen, päädytään jakamaan nollalla.


title: Potenssi

text: Potenssiinkorotus on edellä määritelty siten, että eksponentti voi olla mikä rationaaliluku hyvänsä. Voidaan osoittaa, että mitä tahansa irrationaalilukua voidaan arvioida mielivaltaisen tarkasti rationaaliluvuilla. Siksi jokaista irrationaalilukua formula_75 kohden on olemassa rationaalilukujen jono formula_76 siten, että jono suppenee kohti lukua formula_75. Tällöin myös jono formula_78 suppenee riippumatta positiivisesta reaaliluvusta formula_4. Irrationaalinen potenssi voidaan täten määritellä raja-arvona


title: Potenssi

text:
formula_80
Voidaan osoittaa, että potenssin laskusäännöt ovat voimassa myös irrationaalisen eksponentin tapauksessa. Näin on potenssiinkorotus määritelty kaikilla eksponentin reaalisilla arvoilla. Irrationaalinen eksponentti voidaan määritellä myös infimumin ja supremumin avulla seuraavasti. Olkoon formula_75 irrationaaliluku.
Kun formula_82, määritellään


title: Potenssi

text: Kun formula_84, määritellään


title: Potenssi

text:
formula_85
Potenssifunktiossa potenssimerkinnän kantaluku on muuttuja ja eksponentti vakio. Potenssifunktiot ovat yksinkertaisia funktioita, joilla on kuitenkin lukuisia sovelluksia mallinnuksessa. Eksponenttifunktiossa potenssimerkinnän eksponentti on muuttuja ja kantaluku vakio. Myös eksponenttifunktiolla on monia sovelluksia, minkä takia näitä funktioita voidaan pitää tärkeimpinä yleisfunktioina matematiikassa.


title: Amiga 1000

text: Amiga 1000 oli Commodoren ensimmäinen Amiga-tietokone, joka julkaistiin heinäkuussa 1985. Tietokone oli suunniteltu pelikäyttöön mutta nousi nopeasti graafikoiden ja animaattoreiden suosioon.


title: Amiga 1000

text: Mallin nimi oli vain "(Commodore) Amiga" ennen sitä seuraavien mallien Amiga 500 ja Amiga 2000 julkaisua. Sen perusvarustukseen kuului itse keskusyksikkö, värimonitori (A1081), näppäimistö ja hiiri. Vakiona se sisälsi 256 kilotavua keskusmuistia, joka voitiin laajentaa 512 kilotavuun ja 3,5 tuuman levykeaseman, jonka kapasiteettina oli 880 kilotavua per levyke.


title: Amiga 1000

text: Mielenkiintoisena yksityiskohtana voidaan pitää, että koneen kuoren sisäpuolelle oli kaiverrettu kaikkien koneen kehitystyöhön osallistuneiden nimet (mukaan lukien erään kehittäjän, Jay Minerin koiran tassun jälki).Australialainen Phoenix Microtechnologies Pty. Ltd. julkaisi 1990-luvun alkupuolella vaihtoehtoisen emolevyn A1000:n alkuperäisemolevyn sijaan. Se toi laitteeseen muun muassa seuraavat parannukset alkuperäiskokoonpanoon nähden:Lisävarusteena saatavalle tytärkortille voidaan asentaa muistia 16 ZIP-paikkaan aina 8 MB:iin asti


title: Amiga 1000

text: SCSI-ohjain, jossa autobootin tarjoava ROM


title: Amiga 500+

text:
Amiga 500+ (A500+, Amiga 500 Plus) on Commodoren valmistama mikrotietokone, jossa on muutoksia alkuperäisestä Amiga 500:sta.
A500+ julkistettiin virallisesti 1992, mutta jo vuoden 1991 loppupuolella mallin tietokoneita myytiin asiasta kertomatta A500-yksikköinä. On arveltu, että Commodore oli jo myynyt jäljelle jääneet A500-varastot tyhjiksi ennen taloudellisesti kannattavaa joulusesonkia. Valmistaakseen tarpeeksi A500-koneita ennen joulua Commodore käytti uusia, A500+:een tarkoitettuja 8A-mallin emolevyjä. Monet käyttäjät eivät olleet edes tietoisia siitä, että olivat ostaneet jotain muuta kuin tavallisen A500-mallin. Vaikka A500+ oli ominaisuuksiltaan parempi kuin A500, se jäi silti lyhytaikaisimmaksi Amiga-malliksi. Amiga 500+:n tuotanto lakkautettiin ja se korvattiin Amiga 600:lla kesään 1992 mennessä.


title: Amiga 500+

text: Commodore loi A500+:n muutamasta syystä: ensinnäkin se oli halvempi valmistaa, sillä pienet muutokset emolevyssä karsivat valmistuskustannuksia. Toisekseen Commodore pystyi julkistamaan uuden version Amigan käyttöjärjestelmästä, version 2.04.


title: Amiga 500+

text: Uuden Kickstartin vuoksi muutamat suositut pelit eivät toimineet A500+:ssa, ja monet ihmiset palauttivatkin laitteensa kauppiaille vaatien alkuperäistä A500:sta, jossa oli Kickstartin versio 1.3. Kolmannen osapuolet julkaisivatkin Kickstart ROM:n vaihtopiirejä, joiden avulla A500+ saattoi käyttää Kickstart 1.2:a tai 1.3:a.


title: Amiga 500+

text: A500+:n ominaisuuksiin kuului:


title: Amiga 2000

text: Commodore Amiga 2000 (A2000) -tietokone oli Amigan malliston lippulaiva julkaisuhetkellään vuonna 1987 ja se julkistettiin samaan aikaan kuin kuluttajamalliksi suunnattu Amiga 500.


title: Amiga 2000

text: Mallin suunnittelusta oli vastuussa Dave Haynie.


title: Amiga 2000

text: Amiga 2000:n tekniset ominaisuudet ovat hyvin samankaltaisia A500:n kanssa. Suurimpana erona oli A2000:n viisi Zorro-laajennusporttia, 2 16-bittistä ISA-liitäntää, 2 8-bittistä ISA-liitäntää, keskussuorittimen päivityskorttipaikka, patterivarmistettu kello sekä muisti laajennettavissa aina 9 megatavuun. RAM-muistia oli A2000:ssa valmiina yksi megatavu siinä missä Amiga 500:ssa puoli megaa (512 kb). Amiga 2000 tuli suuremmassa työpöytäkotelossa ja erillisellä näppäimistöllä kuten PC-tietokoneet, mutta toisin kuin kuluttajamallin Amigat, joissa oli kaikki laitteet sisältävä muotoilu. Muutoin kone oli arkkitehtuurisesti samanlainen Amiga 500:n kanssa.


title: Amiga 2000

text: Commodore UK myi muutoin identtistä A2000:n mallia nimellä "A1500", mutta siinä oli kaksi levykeasemaa ja kiintolevy puuttui vakiona. RAM muistia ei tässä mallissa oltu jaettu erikseen chip-RAMiin ja lisämuistiin, vaan chip-muisti käsitti koko megan (jumppereita vaihdettu).


title: Amiga 2000

text: Amiga 2500 oli laajennettu malli Amiga 2000:sta, joka säilyi Video Toaster -käytössä uudempien mallien julkaisun jälkeenkin.


title: Amiga 2000

text: Eri malliversiota:


title: Amiga 2000

text: Tekniset ominaisuudet:


title: Bruce Lee

text: Bruce Lee (oikealta nimeltään "Lee Jun Fan", , 27. marraskuuta 1940 San Francisco, Yhdysvallat – 20. heinäkuuta 1973 Brittiläinen Hongkong) oli yhdysvaltalais-kiinalainen itämaisten taistelulajien taitaja ja kung-fu-elokuvanäyttelijä. Leetä pidetään yleisesti yhtenä suurimmista itämaisten taisteluelokuvien vaikuttaneista tähdistä. Hän opiskeli kung-fun Wing Chun -tyyliä ja loi myöhemmin oman kung-fu tyylinsä Jun Fan kung-fun eli Jeet Kune Don.


title: Bruce Lee

text: San Franciscossa syntynyt Lee Jun Fan merkittiin syntymätodistukseen amerikkalaisempaan muotoon Bruce Lee. Leellä oli hyvin monikulttuurinen perhe. Hänen isänsä Lee Hoi-Chuen oli alkujaan Hongkongista ja äitinsä Grace Lee oli puoliksi saksalainen ja puoliksi amerikankiinalainen. Hän varttui Hongkongissa. Vanhemmat olivat näyttelijöitä, ja näin Leellä oli nuoruudessaan mahdollisuus esiintyä kiinalaisissa elokuvissa.


title: Bruce Lee

text: Vuonna 1957 ollessaan vielä 16-vuotias Lee harjoitteli Wing Chun -kungfuta suoraan suurmestari Ip Manin opissa ja muutti Yhdysvaltoihin. Opiskeluaikana Bruce Leella oli Seattlessa taistelulajikoulu, jossa hän tutustui tulevaan vaimoonsa Linda C. Emeryyn. He avioituivat 1964 ja saivat pojan, Brandonin vuonna 1965. Lee sai osan "The Green Hornet" -sarjassa Green Hornetin apurina Katona ja oli hyvin suosittu Amerikassa. Vaikka sarja kesti vain yhden kauden, Lee sai paljon kannattajia taistelulajien taitajista. Aasiassa sarjaa esitettiin nimellä "The Kato Show". Noina vuosina Lee päätti ryhtyä harrastamaan itseopiskelua ja tutustumaan erilaisiin taistelulajeihin ja muokata niitä. Se ei miellyttänyt itämaisia taistelulajien mestareita, koska lajien yhdistelyjä pidettiin pyhäinhäväistyksenä. Lee opetti myös amerikkalaisia, mikä sekin oli ennenkuulumatonta. Keväällä 1969 Leelle ja Emerylle syntyi tytär Shannon. Saman vuoden aikana Lee esiintyi suuremmassa roolissa elokuvassa "Marlowe", joka on ainoa elokuva, jossa hän esittää ns. pahista.


title: Bruce Lee

text: Lee pettyi saadessaan Yhdysvalloissa ainoastaan sivurooleja ja päätti muuttaa Hongkongiin perheensä kanssa. Siellä hän saikin sopimuksen "The Big Boss" -elokuvaan. Alun perin hänen piti saada sivurooli elokuvasta, mutta saikin pääroolin, koska monet kuvauspaikalla olivat vaikuttuneita hänen taistelutyyliinsä. Elokuva julkaistiin vuoden 1971 puolella Hongkongissa, josta tuli hitti ympäri Aasiaa.


title: Bruce Lee

text: 1972 Hongkongissa julkaistiin Leen toinen pääroolielokuva "Fist of Fury", joka esitettiin Yhdysvalloissa nimellä "The Chinese Connection". Elokuvan ansiosta Bruce Leesta tuli supertähti varsinkin Hongkongissa, jossa Lee ei enää saanut kävellä rauhassa kadulla. Samana vuonna Lee vaati seuraavaan elokuvaan "Way of the Dragoniin" täydet oikeudet, joten hän ohjasi, käsikirjoitti ja tuotti elokuvan. Elokuvaan Lee otti mukaan amerikkalaisen Chuck Norrisin, josta tuli myöhemmin 1980-luvulla tähti.


title: Bruce Lee

text: Elokuussa 1972 Bruce Lee aloitti uuden "Game of Death" -elokuvan kuvaukset, ja hän kuvasi muun muassa sen loppukohtauksen, jossa oli mukana NBA-tähti Kareem Abdul-Jabbar. Lokakuussa kuvaukset kuitenkin keskeytettiin, kun Lee sai Warner Brothersilta tarjouksen elokuvaan "Enter the Dragon", jota hän kuvasi lokakuusta 1972 huhtikuuhun 1973, ja ohjaajana oli sittemmin kuollut Robert Clouse.


title: Bruce Lee

text: Toukokuussa 1973 Lee jatkoi "Game of Deathin" kuvauksia. Saman kuukauden aikana Lee sai sairauskohtauksen, jonka syy ei selvinnyt, mutta hän oli täysin kunnossa kymmenen tunnin kuluttua.


title: Bruce Lee

text: Bruce Lee kuoli 20. heinäkuuta 1973 kiistanalaisissa olosuhteissa ja Game of Death jäi pahasti kesken. Hänen kuolemansa on myös aiheuttanut paljon arvailuja. Viralliseksi kuolinsyyksi todettiin hoitamaton aivoödeema, joka oli ainut järkevältä tuntunut syy. Hän kuoli muutamaa päivää ennen tunnetuimman elokuvansa "Enter The Dragonin" ensi-iltaa. Leen opettajia, joihin hänellä oli huonot välit, on syytetty näyttelijän tapattamisesta, ja taikauskoisimmat ovat jopa väittäneet Leen kuolemalla olleen yliluonnollisia tekijöitä. Kuolinsyynä saattoi myös olla allerginen reaktio, joka oli erään hänen ystävänsä särkylääkkeen aiheuttama.


title: Bruce Lee

text: Bruce Lee on opettanut liikkeitään monille näyttelijöille, joista tunnetuin lienee Steve McQueen. Myös James Coburn kuului Leen ystäväpiiriin. Molemmat olivat hautajaisissa kantamassa Bruce Leen arkkua.


title: Bruce Lee

text: Leen kuoleman jälkeen julkaistiin muun muassa elokuva "Game Of Death" (1978), jota Lee oli tehnyt samaan aikaan kuin "Enter The Dragonia", mutta juonta muutettiin perusteellisesti, koska alkuperäistä käsikirjoitusta ei löydetty. Elokuvan ohjaa Bob Clouse, joka käyttää ainoastaan 11 minuuttia aiemmin kuvatusta 34 minuutin kelvollisesta materiaalista. Koko vuosikymmenen ajan Leen muistoksi tehtiin monia tribuuttielokuvia.


title: Bruce Lee

text: Isänsä kuoleman jälkeen Brandon Lee jatkoi jo hyvin nuorena aloittamaansa kamppailulajien harjoittelua, ja aikuisena hän alkoi opettaa niitä. Hän näytteli useissa elokuvissa, kunnes kuoli vuonna 1993 "The Crow"n kuvauksissa häneen osuneeseen luotiin.


title: Bruce Lee

text: Vuonna 1994 Brandon ja Bruce Leen kuoleman jälkeen löydettiin Leen alkuperäiset käsikirjoitukset ja koreografiat elokuvaan "Game of Death", samoin dialogit. Vasta tällöin selvisi alkuperäinen juoni, jossa Leen piti taistella viiden kerroksen vartijoiden kanssa, mutta ainoastaan kolmen viimeisen kerroksen materiaali on tiettävästi filmillä.


title: Bruce Lee

text: Vuonna 2000 löydettiin alkuperäinen 35 millin elokuvanauha, jossa oli kaikki 100 minuutin kuvattu materiaali ensimmäisistä kuvauksista elo-lokakuulta 1972, ja siitä esitetään Leen hyväksymät 34 minuuttia 2004 Leen dokumentissa "Bruce Lee: A Warrior's Journey", joka on julkaistu DVD:nä erikseen sekä "Enter the Dragon"in DVD:n erikoispainoksen lisämateriaaleissa.


title: Bruce Lee

text:
Lee joutui lapsena usein katutappeluihin, jonka myötä hänen vanhempansa päättivät tutustuttaa hänet kamppailulajeihin. Leen isä opetti aluksi hänelle Wu-style t'ai chi ch'uanin perusteet. Lee aloitti Wing Chunin harjoittelemisen 13-vuotiaana Ip Manin opissa sen jälkeen, kun hän hävisi katutappelun paikallisen jengin jäsenille. Ipin pitämät harjoitukset koostuivat usein chi sao harjoitteista, puisen harjoitusnuken Mu ren zhuang tehdyistä käsi- ja jalkatekniikoista ja vapaamuotoisista sparreista.
Yip ei myöskään halunnut oppilaidensa tappelevan kadulla, vaan mieluummin ottelevan järjestetyissä kilpailuissa. Noin vuoden harjoittelun jälkeen Yip Manin muut oppilaat kieltäytyivät harjoittelemasta Leen kanssa, saatuaan selville hänen eurooppalaissukujuurensa. Tuolloin kiinalaiset yleisesti eivät halunneet opettaa kamppailulajeja muille kuin aasialaisille. Lee oli kuitenkin osoittanut olevansa hyvin kiinnostunut jatkamaan harjoittelemista, jonka myötä Yip Man ja Wong Shun Leung opettivat häntä yksityisesti.


title: Bruce Lee

text: Palattuaan Yhdysvaltoihin 1958, reilun vuoden päästä Lee opetti Jun Fan Gung Fu -tyyliä, joka oli pitkälti hänen oma versionsa Wing Chunista. Hän opetti aluksi ystäviään Seattlessa, kuten judokana tunnettua Jesse Gloveria. Taky Kimura oli Leen ensimmäinen apulaisohjaaja ja jatkoi Leen opetuksia ja filosofiaa hänen kuolemansa jälkeen. Lee avasi oman itsepuolustuskoulunsa Seattleen. Hän kuitenkin jätti kaiken taakseen Seattlessa keskeytettyään opintonsa Collegessa vuonna 1964. Lee muutti Oaklandiin James Yimm Leen luokse, joka oli tunnettu kiinalaiskamppailulajien taitaja alueellaan. He perustivat yhdessä Leen Jun Fan kamppailulajiin perustuvan koulun Oaklandiin.


title: Bruce Lee

text: Leen uusi periaate ja kamppailutyyli syntyi vuonna 1967, sen jälkeen, kun "The Green Hornet" -televisiosarja sai päätöksensä. Lee jäi ilman töitä ja perusti uuden itsepuolustuskoulun The Jun Fan Institute of Gung Fu. Kiistanalainen ottelu Wong Jack Mania vastaan antoi vaikutteita Leen filosofiaan kamppailulajeista. Leen mielestä hänen ottelunsa kesti liian kauan, eikä hän kyennyt käyttämään potentiaaliaan Wing Chunin tekniikoilla. Hänen mielestään perinteiset kamppailulajit olivat liian joustamattomia ja kaavamaisia, jotta ne olisivat käytännöllisiä katutappelussa. Lee päätti perustaa järjestelmän, joka painottaisi käytännöllisyyttä, notkeutta, nopeutta ja tehokkuutta. Hän alkoi käyttää aluksi erilaisia harjoitusmenetelmiä, kuten painonnostoa voiman harjoittamiseen, juoksemista kestävyyden lisäämiseen ja venyttelyä notkeuteen. Hän lisäsi useiden muiden lajien tekniikoita tyyliinsä, kuten miekkailijoiden liikehdintää ja nyrkkeilyn perustekniikoita.


title: Giotto (luotain)

text: Giotto oli ESAn komeettaluotain. Se laukaistiin 2. heinäkuuta 1985. Se ohitti 13. maaliskuuta 1986 Halleyn komeetan 596 kilometrin etäisyydeltä. Niiden välinen keskinäinen nopeus oli 68 km/s.


title: Giotto (luotain)

text: Giotto oli toimintakunnossa komeetan ohilennon jälkeen. Se pantiin niin kutsutuille talviunille. 1990-luvulla se käynnistettiin uudestaan, ja se ohitti 10. heinäkuuta 1990 komeetta Grigg-Skjellerupin 200 kilometrin etäisyydeltä. Tässä vaiheessa luotaimen kamera ei enää toiminut.


title: Giotto (luotain)

text: Luotain sai nimensä keskiaikaisen italialaisen taidemaalarin Giotto di Bondonen mukaan. Hänen näkyy Betlehemin tähti komeettana. Maalari ilmeisesti näki Halleyn komeetan vuonna 1301.


title: Giotto (luotain)

text: Luotaimessa oli muun muassa kamera, pölyilmaisin ja spektrometri.


title: Double Star

text: Double Star on Kiinan kansantasavallan tiedesatelliittipari, johon ESA osallistui toimittamalla siihen tieteellisiä laitteita. Se tutkii Maan magnetosfääriä.


title: Double Star

text: "Ekvaattorin tasossa lentävä" TC-1-satelliitti laukaistiin Kiinasta 29. joulukuuta 2003 elliptiselle radalle, jonka perigeum on 550 km ja apogeum on 66 970 km. Ratatason kaltevuus on 28,5 astetta. Se tutkii Maan magnetosfäärin pyrstöä.


title: Double Star

text: Naparadalla lentävä TC-2 laukaistiin Kiinasta 25. heinäkuuta 2004. Se tutkii napoja ja revontulien muodostumista. Sen perigeum on 700 km ja apogeum 39 000 km.


title: Gaia (luotain)

text: Gaia (lyhenne sanoista Global Astrometric Interferometer for Astrophysics) on Euroopan avaruusjärjestön (ESA) teleskooppi-avaruustutkimusasema, joka laukaistiin avaruuteen 19. joulukuuta 2013. Se tekee havaintotoimintansa Maan ja Auringon Lagrangen pisteeseen L2.


title: Gaia (luotain)

text: Gaian tarkoituksena on kartoittaa noin miljardi Linnunradan tähteä (1% galaksin tähtimäärästä) ja koostaa niistä kotigalaksimme kolmiulotteinen kartta. Lisäksi mitataan tähtien väri, koostumus ja liikesuunta. Kartoitus on tähtimäärältään 20 kertaa aiempia vastaavia suurempi.


title: Gaia (luotain)

text: Laukaisun jälkeen tähtien kuvaamiseen arvioidaan kuluvan viisi vuotta, ja kolmiulotteisen kartan kokoamiseen tiedoista vielä kolme vuotta.


title: Gaia (luotain)

text: Gaian sivutavoitteena on uusien tähtien ja muiden taivaankappaleiden löytäminen ja Maan ja Auringon välisen "sokean pisteen" tutkimus. Kyseessä on taivaan alue, jonka tarkkailemista Maasta käsin Auringon kirkkaus häiritsee huomattavasti. Alueella on mm. suuri Ateenien asteroidiryhmä.


title: Gaia (luotain)

text: Gaia oli alun perin tarkoitus laukaista lokakuussa 2013. Laukaisua jouduttiin kuitenkin lykkäämään toisessa, kiertoradalla jo olevassa satelliitissa huomattujen teknisten ongelmien vuoksi. Jotkin Gaian käyttämistä komponenteista ovat samoja kuin ne, jotka ovat osallisena toisen satelliitin teknisissä ongelmissa. Kyseiset osat vaihdettiin ennen Gaian laukaisua.


title: Gaia (luotain)

text: Gaia laukaistiin Ranskan Guyanasta venäläisellä Sojuz-kantoraketilla joulukuussa 2013. Lentoa johdetaan ESAn ESOC-lennonjohtokeskuksesta Saksasta. Gaia lähetetään Aurinkoa kiertävälle radalle noin 1,5 miljoonaa kilometriä Maata kauempana olevaan Lagrangen pisteeseen L2.


title: Gaia (luotain)

text: Gaia-projektin kulut ovat noin 470 miljoonaa euroa, josta avaruusalukseen ja sen hyötykuormaan kuluu 240 miljoonaa euroa. Satelliitin rakentaa eurooppayhtiö EADS Astrium. Projektin johtokeskus sijaitsee Toulousessa.


title: Gaia (luotain)

text:
Gaian massa on 2030 kg ja se kuljettaa 270 kg ajoainetta. Aluksen tiedelaitteiden massa on noin 800 kg. Alus tuottaa 1900 W sähkötehoa ja varavoimana on 60 Ah Litium-paristo.
Aluksen korkeus on 3 metriä ja aurinkopaneeli avattuna sen halkaisija on 9,5 metriä. Alus on kolmiakselistabiloitu ja säätää asentoaan mikrotrustereilla.


title: Gaia (luotain)

text: Alus sisältää kaksi optista teleskooppia, jotka määrittävät tähtien sijainnit. Ne toimivat yhdessä kolmen tieteellisen instrumentin kanssa.


title: Gaia (luotain)

text: Aluksen pääteleskoopin apertuuri on 1,4 m × 0,5 m ja polttoväli on 35 metriä ja sen instrumenttina on noin 200 CCD-kameraa, joissa kussakin on 4 500×1 966 pikseliä. Aluksen muistikapasiteetti on 8 gigabittiä. Aluksen tietokone perustuu uusimpaan eurooppalaiseen avaruusalusten ERC 32-prosessoriin.


title: Gaia (luotain)

text: Gaian odotetaan kartoittavan yli miljardi Linnunradan tähteä (jotka ovat magnitudiltaan yli 20), joista jokaisen paikka määritetään noin sata kertaa Gaian viiden toimintavuoden aikana. Jokaisen tähden ominaisliike, etäisyys ja kirkkaudenvaihtelut rekisteröidään. Tuloksena on kolmiulotteinen kartta galaksimme Maahan näkyvistä tähdistä. Tähtien lisäksi Gaian uskotaan löytävän spektrometrian avulla useita uusia eksoplaneettajärjestelmiä, ruskeita kääpiöitä, galakseja ja kvasaareja, sekä aurinkokunnan sisältä satoja tuhansia uusia asteroideja. Lisäksi se tekee tarkempia tutkimuksia yleisen suhteellisuusteorian paikkansapitävyydestä.


title: Gaia (luotain)

text: Ensimmäinen suurempi tuloskokonaisuus julkaistiin syyskuussa 2016. 14 ensimmäisen toimintakuukauden havainnoista koostetussa kartassa on yli miljardi Linnuradan tähteä. Näistä on mukana kirkkaudet ja sijainnit. Lisäksi mukana on kahden miljoonan tähden etäisyydet ja liikenopeudet.


title: Amiga 500

text: Amiga 500 (A500) on Commodoren julkaisema kotitietokone, joka oli Amiga-tietokoneiden kuluttajamalli, toisin kuin ammattilaiskäyttöön suunnattu Amiga 2000. Koneet julkaistiin vuonna 1987 ja A500 kilpailikin Atarin 520ST:n kanssa markkinoiden johtopaikasta.


title: Amiga 500

text: A500 edusti "kaikki-yhdessä" -kotelosuunnittelua jota oli käytetty myös Commodore 64/Commodore 128 -malleissa. Muisti oli laajennettavissa sisäisesti megatavuun (A501) ja ulkoisesti jopa yhdeksään.


title: Amiga 500

text: Mallin pääkehittäjät olivat George Robbins ja Bob Welland, joiden kehityksen tavoitteena oli laskea hintaa. Virtalähteestä ja TV-modulaattorista tehtiin ulkoiset komponentit.


title: Amiga 500

text: Tekniset ominaisuudet:Yleisimpiä lisälaitteita laajennusportteihin:


title: Amiga 500

text: AmigaOS versiot A500-malleissa ovat:


title: Steeniläisyys

text: Steeniläisyys oli pieni lestadiolainen suuntaus, joka syntyi Ruotsin Lapissa leeviläisyyden hajaannuksessa vuonna 1977. Steeniläisyyten meni kaikki USA:n ja Norjan leeviläiset lukuun ottamatta yhtä naishenkilöä, sekä lisäksi pieni osa Ruotsin ja Suomen leeviläisistä. Steeniläisyys sai nimensä ruotsalaisen saarnaajan Sten Johanssonin mukaan. Kannattajia oli vuonna 2000 arviolta 20 lähinnä vain Suomessa. Steeniläisiä oli siis jo vuonna 2000 paljon vähemmän kuin mitä on "virallinen" uskonnollisen ryhmän minimijäsenmäärä eli 25 henkilöä. Steeniläisyyttä ei pidä sekoittaa sveeniläisyyteen (GALC), joka on töröläläisyydestä erkaantunut pieni lestadiolaisryhmä USA:ssa.


title: Steeniläisyys

text: Steeniläisillä on ollut Suomessa yhdistys nimeltä "Hämeenseudun Vanha-Laestadiolais-Kristillinen yhdistys".


title: Steeniläisyys

text: Vuonna 1979 Steeniläisyydestä erkani niskalaisuus-niminen ryhmä, joka sai kannatusta USA:ssa ja Norjassa. Niskalaisuus sai nimensä USA:laisen saarnaajan Ralph Niskan mukaan. Norjassa niskalaisuuteen meni mm saarnaaja Thoralf Jensen. Niskalaisten määrä lienee nykyään alle 25 henkilöä tai ryhmä saattaa olla jopa kokonaan lakannut olemasta, sillä professori Jouko Talonen ei maininnut niskalaisuutta lainkaan tutkimuksessaan lestadiolaisryhmien luettelossa vuonna 2001.


title: Nils Wiklund

text: Nils Wiklund (1732 Alakainuu – 6. syyskuuta 1785 Alatornio) oli pappi ja herätyssaarnaaja.


title: Nils Wiklund

text: Wiklund oli talonpoikaisesta kodista, mutta valmistui papiksi Uppsalassa 1756. Vuonna 1765 hänestä tuli kirkkoherra Isak Grapen apulainen Ylitorniolle. Siellä hän sai aikaan herätysliikkeen, joka on hänen mukaansa on nimetty viklundilaisuudeksi ja johon kuuluivat muun muassa vahvat hurmossaarnat. Vuonna 1779 Wiklund menetti papin paikkansa ja hänet tuomittiin sakkoihin. Hän lähti kuitenkin esittämään asiaansa ja puolustautumaan Ruotsin kuninkaalle Tukholmaan. Matkalla hän koki hengellisen uudelleenheräyksen tavattuaan herrnhutilaisia. Wiklundin jälkeensä jättämä kirjallinen esitys "Yhden Suuren, mutta armoitetun Syndisen juttelemus Itsestänsä" ilmentääkin juuri herrnhutilaisia vaikutteita.


title: Nils Wiklund

text: Vuonna 1779 hän sai papin virkansa takaisin ja tuli 1781 nimitetyksi Alatornion kappalaiseksi.


title: Nils Wiklund

text: Wiklundin puoliso vuodesta 1785 oli Barbara Margareta Thurdfjaell, joka oli aiemmin ollut naimisissa kirkkoherra Nils Graanin kanssa.


title: Amiga CD32

text: Amiga CD32 oli maailman ensimmäinen 32-bittinen CD-ROM-pohjainen pelikonsoli. Se julkaistiin Isossa-Britanniassa 16. heinäkuuta 1993. CD32 pohjautuu Commodoren Amiga 1200 -tietokoneeseen, ollessaan A1200 ilman näppäimistöä, levykeasemaa, hiirtä, monitoria ja vastaavaa kotelointia.


title: Amiga CD32

text: Konsolia pidetään epäonnistuneena (itse asiassa Commodore haki itsensä konkurssiin vuosi CD32:n julkaistamisen jälkeen). Eräänä syynä voidaan pitää koneelle varta vasten kehitettyjen pelien puute. Useimmat CD32-pelit olivat yksinkertaisesti A1200:n pelejä CD-formaatissa ja muutamiin oli lisätty video-osuuksia.


title: Amiga CD32

text: Samaan aikaan markkinoilla oli muitakin myös vähäisesti menestyneitä ensimmäisen sukupolven CD-pohjaisia pelikonsoleita: 3DO, Atari Jaguar, Sega Mega-CD.


title: Amiga CD32

text: Kuitenkin Amiga-käyttäjistä muodostui suurehko kannattajakunta ja koneelle ilmestyikin muutamia merkittäviä nimekkeitä, kuten "Microcosm", "Liberation: Captive 2" ja suomalainen "Super Stardust", jotka estivät konsolia vaipumasta täydelliseen unohdukseen.CD32:sta pystyttiin laajentamaan muun muassa seuraavilla laitteilla:


title: Amiga CD32

text: Nämä laitteet mahdollistivat mm. levykeaseman, kiintolevyn ja näppäimistön käyttämisen. Amiga CD32 pystyttiin siis muuttamaan Amiga 1200:aa vastaavaksi paitsi Commodoren valmistamilla, myös kolmannen osapuolen lisälaitteilla.


title: Amiga CD32

text: Laitteelle julkaistiin muun muassa suomalaisen Bloodhousen Super Stardust.


title: WMAP

text: WMAP () on NASAn ja Princetonin yliopiston satelliitti, joka mittaa 2,73 kelvinin kosmisen mikroaaltotaustasäteilyn epätasaisuutta, josta voidaan päätellä maailmankaikkeuden kehityksen tila n. 370 000 vuotta alkuräjähdyksen jälkeen.


title: WMAP

text: WMAP laukaistiin 30. kesäkuuta 2001 Delta II- kantoraketilla. Se ohjattiin kiertämään Maan ja Auringon vetovoimien muodostamaa Lagrangen toista pistettä (L2). WMAPin oli alustavasti määrä suorittaa mittauksia kaksi vuotta, mutta tehtävää jatkettiin kahdella vuodella.


title: WMAP

text: Vuonna 2009 laukaistu Euroopan avaruusjärjestön Planck-satelliitti on WMAPin seuraaja.


title: Amiga 2500

text: Amiga 2500 (A2500) oli laajennettu versio Commodoren Amiga 2000:sta. Toisin kuin uudemmat Amiga 3000:t, jotka pohjautuivat täysin uuteen suunnitteluun, Amiga 2500 oli uudelleen nimetty Amiga 2000 varustettuna tehdasasennetulla Motorola 68020- tai Motorola 68030 -pohjaisella laajennuskortilla. Koneissa käytettyjä suoritinlaajennuskortteja, joissa nopeamman 32-bittisen pääsuorittimen lisäksi oli myös matematiikkasuoritin ja 32-bittistä muistia, myytiin myös erikseen Amiga 2000:lle nimillä Commodore A2620 ja Commodore A2630.


title: Amiga 2500

text: A2500:ssa oli täten käyttämätön Motorola 68000 emolevyllä ja sen vuoksi rakennuskustannuksiltaan halvempia versioita suunniteltiin, mutta ne eivät päässeet prototyyppiastetta pidemmälle. Koska A2500 ei ollut täysin 32-bittinen tietokone, sen suorituskyky oli hitaampaa verrattaen samalla kellotaajuudella toimivaan Amiga 3000:een.


title: Amiga 2500

text: Amiga 2500 säilyi tuotannossa A3000:n julkaisun jälkeenkin, koska alkuperäinen Video Toaster -videoeditointikortti ei mahtunut muokkaamattomaan A3000:n koteloon. Video Toaster 4000:n ilmestymiseen asti A2500 oli nopein ohjelmiston käytössä oleva tietokone.


title: Amiga 2500

text: A2500UX oli Amiga 2500:n versio, jossa mukana tuli Amiga UNIX (AMIX) käyttöjärjestelmä.


title: Claddagh

text: Claddagh-sormus on ystävyyttä ilmaiseva irlantilainen sormus, joka on lähtöisin Galwayn kaupungin ulkopuolella sijainneesta Claddaghin ( ’ranta’) kylästä. Claddagh-sormuksessa on kaksi kättä, jotka pitelevät sydäntä ja sydämen päällä on kruunu. Claddaghissa käytetyt elementit symboloivat rakkautta (sydän), ystävyyttä (kädet) ja uskollisuutta (kruunu). Sormusta ei saa ostaa itselleen, vaan se pitää saada lahjana.


title: Claddagh

text: Claddagh-sormuksia käytetään usein ystäväsormuksina, mutta ne ovat usein käytettyjä myös kihla- ja vihkisormuksina. Irlannissa, Amerikassa ja muissa maissa Claddagh annetaan äidiltä tyttärelle tai isöäidiltä lapsenlapselle.


title: Claddagh

text: Sormuksen merkitys riippuu sen asennosta:


title: Amiga 3000

text: Amiga 3000 ("A3000") oli Commodoren vakavampi yritys tarjota ammattilaiskäyttöön suunnattua tietokonetta kuin aikaisempi Amiga 2000. Se julkistettiin vuonna 1990.


title: Amiga 3000

text: Amiga 3000 tuli pöytäkotelossa erillisellä näppäimistöllä varustettuna.Koneen "Fast"-muistia pystyttiin laajentamaan lisäämällä ZIP DRAM -piirejä.


title: Amiga 3000

text: Laajennettua versiota AGA-piirisarjalla ja AT&T:n DSP-piirillä tuotettiin prototyyppiasteelle saakka, muttei sitä koskaan julkaistu. Sen sijaan Commodore korvasi A3000:n Amiga 4000:lla.


title: Amiga 3000

text: Koneesta oli kahta eri mallia:


title: Amiga 3000

text: Amiga 3000UX on Amiga-tietokoneperheen malli, jossa oli Commodore Amiga Unix asennettuna käyttöjärjestelmäksi AmigaOS:n sijasta. Mukana tuli myös Commodore 3070 -nauha-asema ja A2410 grafiikkakortti.


title: Amiga 3000

text: Amiga Unix ei ollut tyypillinen Unix-klooni, vaan täysi porttaus AT&T:n Unix System V Release 4:stä. Eräässä vaiheessa Sun Microsystems lähestyi Commodorea valmistaakseen A3000UX:n lisenssillä, halvemmaksi vaihtoehdoksi Sunin omille ammattilaistason työasemille.


title: Amiga 3000

text: Kaikkien odotusten vastaisesti tarjous hylättiin ja muun muassa tämä onkin johtanut arveluihin, että Amiga olisi menestynyt ensimmäisiä mallejaan pidemmälle ilman Commodoren johtoa.


title: Amiga 3000

text: Amiga 3000T on torniversio Commodore Amiga 3000:sta. Vaikkakin teknisesti täysin samankaltainen, se tuli suurehkossa metallisessa tornikotelossa, jossa oli suuresti laajennusvaraa. Prototyyppivaiheessa malli tunnettiin nimellä Amiga 3500.


title: Amiga 3000

text: Määrällisesti tätä mallia ei valmistettu kovin monta, sillä 3000T-koneet olivat perin kalliita valmistaa.


title: Amiga 3000

text: Tästä variantista valmistettiin myös kahta eri mallia:


title: Itämaa

text: Itämaa () oli nykyisen eteläisen Suomen aluetta tarkoittanut ruotsalaisten käyttämä nimitys, joka esiintyy keskiaikaisissa asiakirjoissa noin vuosina 1350–1470. Tätä ennen he käyttivät alueesta monikollista nimitystä itämaat.


title: Itämaa

text: Itämaahan kuuluivat ne Pohjanlahden itäpuoliset Ruotsin valtakunnan alueet, jotka jäivät Norlannin eteläpuolelle. Ruotsille kuuluneet Pohjanmaan pohjoiset osat olivat Norlantia, eivät Itämaata. Itämaa ei ollut hallinnollinen kokonaisuus, vaan kyseessä oli maantieteellinen yhteisnimitys valtakunnan itäisille linnalääneille.


title: Itämaa

text: 1300-luvun alkupuolella, kun Ruotsin kuninkaan valta oli heikentynyt, Pohjanlahden itäpuoliset alueet olivat jonkin aikaa käytännössä jakautuneina kahteen hallinnolliseen piiriin. Turun ja muiden läntisten linnaläänien asiota hoiti varsin itsenäisesti Turun linnan päällikkö eli ”Suomen päämies” (lat. "capitaneus Finlandiae") ja vastaavasti Viipurin linnaläänin asioita Viipurin linnan päällikkö. Täysi-ikäistyttyään kuningas Maunu Eerikinpoika ryhtyi lujittamaan kuninkaan valtaa. 8. syyskuuta 1340 hän nimitti edellä mainittujen kahden valtapiirin käskynhaltijaksi suosikkinsa Dan Niilonpojan, ja tällöin käytettiin koko alueesta ruotsinkielistä nimitystä "Österland".


title: Itämaa

text: 1400-luvulta lähtien nimi "Finland" (Suomi), joka oli siihen saakka tarkoittanut vain Varsinais-Suomea, laajeni merkitykseltään ja syrjäytti nimityksen Itämaa.


title: Itämaa

text: Esimerkiksi Mikael Agricola, sen sijaan että olisi kirjoittanut ”Itämaasta”, käytti vuonna 1548 nimeä "Suomi" rinnan sekä vanhassa että uudessa merkityksessä: ”Sille echke teme coco Somen Makunda ombi yxi Hijppakunda [uudempi merkitys!] nin se quitengin Seitzemen Päruchtinan Länein iaetan ninquin Jacobus Zeiglerus Landanus kirioittapi. Joista se Ensimeinen ia ylimeine' ombi se Etele ia pohia Some [so. Varsinais-Suomen etelä- ja pohjoisosa; vanhempi merkitys!].”


title: Amiga 600

text: Amiga 600 ("A600") on Amiga-perheen kotitietokone, joka julkaistiin marraskuussa 1992.


title: Amiga 600

text: Mallin oli tarkoitus olla halvempi versio A500+:sta nimellä A300, mutta päättyi olemaan kalliimpi korvaaja sille.


title: Amiga 600

text: Commodore julkaisi tietokoneen jota asiakkaat eivät halunneet ja korvasi sillä mallin 500-sarjan mallit, joita asiakkaat olisivat halunneet ostaa. Samaan aikaan kaivatut prosessoripäivitykset jäivät kolmansien osapuolien kuten GVP:n vastuulle. Myöhempien aikojen Amiga-harrastajien keskuudessa koneella on kuitenkin nähty arvoa esimerkiksi kätevän kokonsa ja Amiga 500:aa helpomman laajennettavuutensa takia.


title: Amiga 600

text: Tietokone perustui samalle aiemmissa malleissa käytetylle Motorola 68000 -prosessorille. Tietokoneessa on ECS-piirisarja ja valmistuksessa on käytetty pintaliitoskomponentteja.


title: Amiga 600

text: Amiga 600:n mukana tuli uudempi Kickstart/Workbench 2.0 AmigaOS-käyttöjärjestelmä, joka oli käyttäjäystävällisempi kuin vanhemmat versiot. Se tarkoitettiin halvaksi kuluttajamalliksi, kun taas ammattilaiskäyttöön Commodorella oli Amiga 3000. Se kuitenkin jäi kaupallisesti epäonnistuneeksi välimalliksi A500:n ja A1200:n välissä.


title: Amiga 600

text: Mallissa oli uutena asiana PCMCIA-korttipaikka sekä sisäinen IDE-väylän tuki. Amiga 600:n on kehitetty adaptereja, joilla voi kätevästi siirtää tietoa flash-muistikorttien avulla esimerkiksi PC:n ja Amigan välillä sekä adaptereja, joilla flash-muistikorttia voi käyttää kovalevynä.


title: Amiga 600

text: Huomattavin asia Amiga 600:ssa on sen koko, koska näppäimistöstä puuttui numeronäppäimistö, kone itsessään oli puristettu erittäin pieneen kokoon ja se painoi alle 3 kiloa. Sisäisellä 2,5 tuuman kiintolevyllä varustettu mallia (Amiga 600HD) myytiin miltei tuplahinnalla tavalliseen malliin verrattuna. Ulkoisesti se erosi kiintolevyttömästä mallista valkoisemmalla ulkokuorellaan.


title: Amiga 600

text: Numeronäppäimistön puuttumisen vuoksi mallissa oli yhteensopivuusongelmia eräissä ohjelmissa kuten lentosimulaattoreissa ja taulukkolaskentaohjelmissa.


title: Amiga 600

text: Lisäksi sisäinen laajennuspaikka oli erilainen ja ei ollut yhteensopiva muiden mallien kanssa.


title: Amiga 600

text: Alun perin tietokoneen mukana tuli suosittu peli Lemmings ja aikaisekseen edistynyt piirto-ohjelma "Deluxe Paint 3" (Electronic Arts). Myöhemmin pelipakettia päivitettiin muun muassa "Zooliin" ja "Pinball Dreamsiin".Tietokoneen tekniset tiedot:


title: Tanak

text: Tanak () on juutalaisuuden Raamatun kaanon eli ohjeellinen tekstikokoelma. Kristinuskon Raamatusta poiketen se ei sisällä Uutta testamenttia eikä Apokryfisiä kirjoja. Nimi on akronyymi heprealaisen Raamatun kolmen osan nimistä (heprealaisista kirjaimista): Toora [תורה], Nevi'im [נביאים], Ketuvim [כתובים] eli "toora, profeetat ja kirjoitukset".


title: Tanak

text: Tanakista käytetään myös nimitystä heprealainen Raamattu. Juutalaisuus ei käytä sanaa Vanha testamentti, vaan se voi tuntua jopa loukkaavalta. Juutalaista raamatuntulkintaa ohjaavat rabbien opetuksista kootut selitysteokset (midraš) sekä Talmud, joka koostuu Mišnasta ja sitä selittävästä gemarasta.


title: Tanak

text: Tanakin eli heprealaisen Raamatun kaanon vakiintui vuoden 100 jaa. tienoilla. Sen tekstit ovat hepreaksi lukuun ottamatta aramean kielisiä otteita Esran kirjassa ja Danielin kirjassa.


title: Tanak

text: Tanak koostuu kolmesta osasta. Ensimmäinen osa, Toora, sisältää asiat luomiskertomuksesta aina Mooseksen kuolemaan. Se on sisällöltään sama kuin protestanttisen Raamatun Mooseksen kirjat. Toinen osa, Nevi'im (Navit), jakaantuu kahtia. Vanhemmat kirjat alkavat Joosuasta ja päättyvät Babylonian pakkosiirtolaisuuteen. Nuoremmat kirjat ovat varsinaisia profeettakirjoja. Kolmas osa, Ketuvim, sisältää runoutta, viisauskirjallisuutta ja kerrontaa. Mukana on myös Tanakin ainoa ilmestyskirjallinen teksti eli Danielin kirja.


title: Tanak

text: Tanakia ei ole kirjoitettu yhdellä kertaa vaan se on muodostunut vähitellen vuosisatojen kuluessa. Vanhimmat osat ajoitetaan 1000-vuosituhannen eaa. alkupuolelle, kun vastaavasti nuorin, Danielin kirja, ajoitetaan 160-luvulle eaa. Merkittävimmät kirjaukset tehtiin ajanjaksolla, joka ulottuu Babylonian pakkosiirtolaisuudesta (587 eaa.–538 eaa.) aina 200-luvulle eaa.


title: Tanak

text: Tekstit olivat yhteistä käyttöomaisuutta, joita tulkittiin ja muokattiin omiin tarpeisiin. Kirjoittajalle kyseessä ei ollut tekstien väärentäminen vaan niiden ajankohtaistaminen. Ajan mittaan tekstien auktoriteetti kasvoi, niiden sanamuodot vakiintuivat ja kirjoittajan muokkausmahdollisuudet vähenivät.


title: Tanak

text: Ensimmäiseksi vakiintuneeksi tekstikokoelmaksi eli kaanoniksi tuli Tanakin ensimmäinen osa eli Toora. Tarkkaa ajoitusta ei tiedetä, mutta se tapahtui arvioilta 300–200 eaa. välisenä aikana. Seuraavaksi kanonisoitiin Tanakin toinen osa eli Nevi’im. Tämä tapahtui viimeistään ajanlaskun taitteeseen mennessä. Viimeiseksi kaanonin sai Tanakin kolmas osa eli Ketuvim. Se tapahtui vuoden 100 jaa. tienoilla. Tässä yhteydessä on otettu esille Jamnian kokous, mutta sen historiallisuus on kyseenalainen. Väitetään, että kokouksessa korotettiin omien pyhien kirjoitusten merkitystä entisestään ja vedettiin raja kristittyihin.


title: Tanak

text: Tanakin tekstin kanonisoinnin myötä se kopioitiin jatkossa kaikkine kielioppivirheineen ja väärin päin kääntyneitä kirjaimia myöten. Kaikki poikkeavat tekstit poltettiin. Tästä syystä vanhimmat säilyneet tekstikokoelmat ovat itse tekstien syntyhetkeen nähden varsin nuoria.


title: Tanak

text: Kristinuskon Raamatun Vanha testamentti pohjautuu Tanakiin. Sana testamentti tarkoittaa sopimusta tai liittoa. Kristityt katsovat Vanhan testamentin olevan Jumalan ”vanha liitto” Mooseksen kautta Israelin kansan kanssa. Uusi testamentti on vastaavasti ”uusi liitto” Jeesuksen kautta ihmisten ja Jumalan kanssa. Kristinuskossa Vanha testamentti tutkitaan Uuden testamentin kautta. Toisaalta alkukristityt käyttivät samoja pyhiä tekstejä kuin juutalaisetkin ennen kuin kristinusko erottautui omaksi uskonnokseen.


title: Tanak

text: Kristilliseen Vanhaan testamenttiin kuuluu Tanakin lisäksi kanonisoinnissa pois jätettyjä kirjoja eli apokryfisiä kirjoja. Niitä on käytetty vaihtelevasti eri aikoina ja eri kirkkokunnissa. Apokryfiset kirjat ovat nuorempia kuin Tanakin kirjoitukset ja ne ovat kirjoitettu suuremmaksi osaksi joko kreikaksi tai arameaksi.


title: Tanak

text: Apokryfiset kirjat päätyivät kristinuskon Vanhaan testamenttiin kreikankielisen käännöksen kautta, joka laaditiin vuosina 100–200 eaa. Kreikankielinen käännös, Septuaginta, syntyi melko myöhään ja juutalaisille vieraalla kielellä. Se sijaan kristityt ottivat Septuagintan käyttöönsä, mutta apokryfiset kirjat jäivät heillekin pienempiarvoisiksi, deuterokanonisiksi.


title: Tanak

text: Kristinuskon Raamatussa kirjat ovat eri järjestyksessä kuin Tanakissa. Järjestysero pohjautuu Septuagintaan. Eroina on, että ensinnäkin Ruutin kirja on sijoitettu Tuomarien kirjan jälkeen. Toiseksi Aikakirjat, Esran kirja, Nehemian kirja ja Esterin kirja ovat Kuninkaiden kirjojen jälkeen. Kolmanneksi runoteokset ovat ennen profeettakirjoja paitsi Valitusvirret, joka on sijoitettu Jeremian kirjan jälkeen. Danielin kirja on neljäntenä suurena profeettana.


title: Tanak

text: Tanakin kirjojen jaottelu poikkeaa jonkin verran kristittyjen Vanhasta testamentista.


title: Tanak

text: 5 Mooseksen kirjaa


title: Tanak

text: Ensimmäiset navit


title: Tanak

text: Jälkimmäiset navit


title: Tanak

text:
Kaunokirjalliset tekstit
Viisi "megillaa" (kääröä)
Historialliset tekstit


title: Lähiöt Suomessa

text: Lähiöt Suomessa ovat toista maailmansotaa seuranneen kaupungistumisen aikaansaamia, "lähiöperiaatteen" mukaan rakennettuja asuinalueita. Sana lähiö tarkoittaa Suomessa kiinteästä kaupunkirakenteesta erilleen rakennettua kerrostalovaltaista asuinaluetta, joka on riippuvainen varsinaisesta kaupungista, ja jonka olemassaolo perustuu varsinaisen kaupungin työpaikkoihin, palveluihin ja joukkoliikenneyhteyksiin. Toisaalta lähiö on myös sellainen asuinalue, jonka suunnittelussa, toteutuksessa ja markkinoinnissa on hyödynnetty kaupungin asutuksen hajakeskittämiseen perustunutta lähiöperiaatetta. Lähiöperiaatteen toi Suomeen 1940-luvulla Otto-Iivari Meurman, jonka "Asemakaavaoppi"-teoksesta on peräisin uudissana "asumalähiö".


title: Lähiöt Suomessa

text: Toisen maailmansodan jälkeen Suomi alkoi nopeasti kaupungistua, ja asuntopulaa helpottamaan rakennettiin lähiöitä kantakaupungin ulkopuolelle. 1960-luvulla lähiöitä ryhdyttiin toteuttamaan aluerakentamiskohteina, jotka perustuivat kuntien ja rakennusliikkeiden tekemiin sopimuksiin. ”Metsälähiöt” saivat pian julkisuudessa huomiota huonoista liikenneyhteyksistään ja palveluiden puutteesta. 1970-luvulla kolme neljäsosaa pääkaupunkiseudun uudisrakentamisesta tapahtui lähiöissä, muissa kaupungeissa lähes puolet. Väljien metsälähiöiden sijaan alettiin rakentaa ”kompaktikaupunkeja”, joilla pyrittiin luomaan tiivistä ja tehokasta kaupunkirakennetta. 1980-luvulla lähiörakentaminen oli lähinnä täydennysrakentamista.


title: Lähiöt Suomessa

text: Otto-Iivari Meurman loi asumalähiö-käsitteen yhteistyössä maisteri Hannes Tepon kanssa. Erottaakseen "lähiö"-sanan maantieteilijöiden käsitteestä Meurman laittoi sen eteen sanan "asuma". Idea lähiö-sanan käyttöön oli alun perin Tepon. Lähiö-käsite esiintyi alun perin maantieteilijä J. G. Granön kirjassa "Puhdas maantiede" (1930) lähiympäristöä tarkoittavana maisematieteen käsitteenä.


title: Lähiöt Suomessa

text: Meurman esitti oman lähiöteoriansa yhteydessä myös asumalähiön englanninkielisen nimen () sitoakseen sen englantilaisiin taustalähteisiinsä. Clarence A. Perryn "neighborhood unit" kuitenkin tarkoitti kaupunkirakenteeseen kiinteästi kuuluvaa yksikköä toisin kuin Meurmanin lähiö.


title: Lähiöt Suomessa

text: Tutkimuksissa lähiöitä on määritelty niiden syntyhistorian kautta: lähiöitä ovat kerrostalovaltaiset asuinalueet, joita on toteutettu toisen maailmansodan jälkeen Suomeen tuodun lähiöperiaatteen sovelluksina. Käytännössä lähiö tarkoittaa kiinteästä kaupunkirakenteesta erilleen rakennettua asuntoaluetta, joka on riippuvainen varsinaisesta kaupungista ja sen työpaikoista, palveluista ja joukkoliikenteestä. Lähiöihin liittyy myös olennaisesti suomalaisen yhteiskunnan sodanjälkeinen kehitys, sillä suomalainen lähiö liitetään ”ajatuksellisesti aluerakentamiseen, rationalisointiin ja standardisointiin sekä elementtirakentamiseen”.


title: Lähiöt Suomessa

text: Näin yleisessä määrittelyssä ongelmallista on se, että eri aikoina ja erikokoisina rakennetut alueet eroavat toisistaan huomattavasti. Lähiötä käytetään myös symbolisena kategoriana: lähiöksi saatetaan helpommin mieltää tietyt alueet, kuten Kontula ja Jakomäki, kuin vauraammat asuinalueet, kuten Oulunkylä ja Kulosaari. Lähiön määritelmälle onkin luonteenomaista sen epätarkkuus.


title: Lähiöt Suomessa

text: Kielitoimiston sanakirjan mukaan ”lähiö on taajaman osa, jolla on oma liikekeskuksensa tärkeimpine palveluineen”. Määritelmä perustuu enemmän Meurmanin lähiöperiaatteeseen kuin alueisiin, jotka rakennettiin lähiöiksi. Kaikissa toteutuneissa lähiöissä ei välttämättä ole tärkeimpiä palveluita.


title: Lähiöt Suomessa

text: Suomalaisen lähiöperiaatteen aatetausta koostuu monesta eri kansainvälisestä vaikutteesta.


title: Lähiöt Suomessa

text: Lähiöperiaatteen esitteli alun perin Clarence Perry vuonna 1929 teoksessaan "Neighborhood unit", joka julkaistiin New Yorkin aluesuunnittelua käsittelevässä julkaisusarjassa. Hänen ajattelemana lähiön (eli neighborhood unit) oli tarkoitus jäsentää kaupunki toimiviksi yksiköiksi. Lähiön keskellä oli koulu ja julkiset rakennukset. Se rajautui liikenneväyliin ja oli täten osa jatkuvaa kaupunkirakennetta. Työpaikkoja oli vain lähiön omaan palvelutarpeeseen ja suositeltu asukasluku 5 000–6 000. Perrylle tärkeää oli sosiaalisen hyvinvoinnin edistäminen.


title: Lähiöt Suomessa

text: 1940-luvun englantilaisessa kaupunkisuunnittelussa lähiö yhdistettiin hajakeskitykseen. Lontoon ylikaupungistumista pyrittiin purkamaan muuttamalla kaupunki toiminnallisiksi yksiköiksi, joihin osa väestöstä siirrettäisiin ruuhkautuneimmilta alueilta. J. H. Forshaw’n ja Patrick Abercrombien suunnitelmissa Lontoon alue jäsenneltiin yhdyskuntiin, jotka puolestaan jakautuivat lähiöihin (). Lähiön tarkoituksena oli parantaa olemassa olevaa kaupunkirakennetta ja toimia mallina uusille alueille.


title: Lähiöt Suomessa

text: Lähiö-käsityksiin vaikutti voimakkaasti myös Ebenezer Howardin vuonna 1893 esittelemä puutarhakaupunki. Sen tarkoituksena oli yhdistää maaseudun ja kaupungin parhaat puolet.


title: Lähiöt Suomessa

text: Lähiöperiaate omaksuttiin Suomeen 1940-luvun lopulla Englannista, sekä suoraan että Ruotsin kautta. Merkittävässä roolissa oli Suomen ensimmäinen asemakaavaopin professori Otto-Iivari Meurman. Hän otti lähiön opetuksensa, sitä tukevan "Asemakaavaoppi"-teoksensa (1947), suunnittelutyönsä ja lehtikirjoitustensa ohjaavaksi periaatteeksi. Juuri Meurman toi lähiö-termin suomalaiseen kaupunkisuunnitteluun uudissanallaan "asumalähiö".


title: Lähiöt Suomessa

text: Meurmanin ajatteluun vaikutti hajakeskittämiseen pyrkinyt puutarhakaupunkiaate ja Eliel Saarisen ajatukset kaupunkirakenteen hajakeskittämisestä. Lähiöllä hän halusi viitata kaupunkisuunnittelujärjestelmään kuuluvaan yksikköön. Hajakeskitettyyn yhteiskuntaan niitä kuului kolme: asumakunta (), asumalähiö () ja asumasolu (). Kaupunki koostuisi hajakeskitysperiaatteen mukaisesti viheralueiden erottamista asumakunnista, jotka vastaavasti jakautuisivat vielä asumalähiöihin. Meurman esitteli yksikköjen englanninkieliset nimet sitoakseen aatteensa englantilaisiin taustalähteisiin. Hän yhdisti lähiömallissaan puutarhakaupungin piirteitä lähiöjärjestelmään, mutta se poikkesi väljyydellään tiiviisti rakennetuista esikuvistaan. Hänen asumalähiönsä oli vihervyöhykkeen ympäröimä asumasoluista muodostettu kaupunginosa, johon sopi 6 000 asukasta.


title: Lähiöt Suomessa

text: Eliel Saarisen ”elimillisen hajakeskityksen” periaatteena oli yksilöiden elämisen ja työnteon keskittäminen yksiköihin, joista kaupunki muodostuisi. Esikuvana hänelle oli vanha kyläyhteisö tai pikkukaupunki. Kaiken piti sijaita kävelyetäisyydellä kodista, ja luonnolla oli suuri merkitys terveellisen elinympäristön aikaansaamiseksi. Esimerkiksi Saarisen Munkkiniemi-Haaga-suunnitelma oli tällainen hajakeskitetty kaupunkiyksikkö. Suunnitelmansa esipuheessa Saarinen kitti asemakaavan laatimisessa auttanutta Otto-I. Meurmania. Kirmo Mikkolan mukaan Saarisen suur-Helsinki-suunnitelma oli varhainen esimerkki lähiöistä rakentuvasta kaupungista: siinä asuinalueet ryhmittyivät olemassa olevan kaupunkirakenteen ympärille, ei siitä erilleen. Vuoden 1943 teoksessaan "The City" Saarinen käsitteli hajakeskitystä sekä yksilö- että kaupunkitasolla. Yksilöiden työ ja asuminen olisi tullut keskittää toistensa lähelle, mutta yleisellä tasolla kaupunki olisi hajakeskitetty. Saarinen puhui kaupunkien tervehdyttämisestä ja painotti luonnon merkitystä.


title: Lähiöt Suomessa

text: Meurman toi esille Ebenezer Howardin hajakeskityksen suosittajana ja esitteli lukuisia puutarhakaupungin piirteitä, kuten esimerkiksi niiden itsenäisyyden, elinkeino- ja sosiaalisen elämän monipuolisuuden sekä viheralueiden tärkeyden. Puutarhakaupungeista hän mainitsi lukuisia esimerkkejä, Suomesta Käpylän ja Saarisen Munkkiniemen. Kaikki esimerkit eivät täyttäneet puutarhakaupungin periaatteita, sillä niitä ei oltu suunniteltu toimimaan itsenäisesti. Eliel Saariseen vedoten hän esitti, että kaupungeista on rakennettu liian tiiviitä; ohjaavaksi periaatteeksi tulisi ottaa ”elimillinen hajakeskitys”. Hän kirjoitti, ettei kaupunkia tulisi rakentaa yhdeksi massaksi, vaan lohkoiksi, ”pikkukaupungeiksi”, joilla on ”samanlaiset yhteenkuuluvat toiminnat rakennuksiseen ja laitteineen” ja joita ”ympäröi rakentamaton luonto”. Hän esitti asemakaavan pohjaksi kymmenen periaatetta: Paikalliset olot tuli ottaa huomioon ja yhdyskunta suunnitella seutuun sopivaksi. Asutus tuli hajakeskittää eli suunnitella erillisiksi yksiköiksi. Toiminnot (asuminen, työpaikat, virkistys jne.) tuli eriyttää. Liikenne piti suunnitella turvalliseksi ja tehokkaaksi sekä asuntoalueet riittävän väljiksi. Elinkeinoelämälle ja julkisille rakennuksille tuli varata riittävästi tontteja. Luontoa tuli säilyttää kaikkialla kaupunkiasutuksen piirissä ja kaupungin rajautua luontoon ja maaseutuun.


title: Lähiöt Suomessa

text: Vuonna 1946 Väestöliiton toiminnanjohtaja Heikki von Hertzen julkaisi pamflettinsa "Koti vaiko kasarmi lapsillemme", jossa hän puolusti luontoon rakentamista ja vastusti ”kivikaupunkia”. Hänen vaatimuksensa asuinalueiden suunnittelusta ja toteutuksesta olivat hyvin samankaltaisia kuin Meurmanin "Asemakaavaopissa". Hän painotti, että teollisessakin rakentamisessa tuli rakentaa yksilöä varten ja piti ihanteena puutarha- ja puistokaupunkeja. Hän esitti myös, että asumasolut (joilla hän viittasi lähiöihin) tulisi suunnitella ja rakentaa kokonaisuuksina. Rakennukset tulisi sijoittaa luontoon, jolloin asukkaat voisivat nauttia raikkaasta ilmasta ja auringosta. Pamfletin julkaisua edelsi yhteydenpito Meurmaniin, joka oli tarjonnut apua muun muassa mallialueisiin tutustumisessa. Yksi esimerkeistä oli Göteborgin Guldheden, jonka asemakaava oli vapaamuotoinen ja jonka rakennukset sijaitsivat vapaasti maastossa. Tornitalot sijaitsivat korkeimmissa kohdissa kallioita korostaen. Alueelle ei tullut läpikulkuliikennettä ja palvelut oli keskitetty alueen keskelle. Guldheim toimi esikuvana Tapiolalle, vaikka von Hertzen paheksuikin sen 7-kerroksisia tornitaloja.


title: Lähiöt Suomessa

text: Suomalaisen lähiöperiaatteen olennainen tulkinta oli, että lähiö piti rakentaa olemassa olevan kaupungin ulkopuolelle. Näin lähiöperiaatteeseen sekoittuivat puutarhakaupunkiaate ja funktionalistinen hajakeskitysperiaate. Asko Salokorven mukaan lähiömallilla irtauduttiin puhdaslinjaisesta funktionalistisesta kaupunkimallista, mutta se ei kuitenkaan ollut ”ristiriidassa sen funktionalistisen näkemyksen kanssa, että kaupunki tuli jakaa toiminnallisiin osiin – lähiöperiaate koski näistä osista tärkeintä, asumisosaa.”


title: Lähiöt Suomessa

text: Koska lähiöt piti rakentaa kaupungista erilleen, ne rakennettiin yleensä metsään; syntyi suomalainen ”metsäkaupunki”. Metsäisestä kaupunkiympäristöstä kehittyi myönteinen ideologia, jonka mukaan ihmisten piti päästä nauttimaan ympäröivästä luonnosta vastarakennetuissa asunnoissaan. Lähiöiden kehittymiseen vaikutti voimakkaasti elementtitekniikka, jota käytettiin ensi kertaa isossa mittakaavassa Helsingin Pihlajamäessä 1962. Raskaat elementit vaativat nostokalustoa ja nosturiratoja, mikä teki rakennettavista alueista yhä säännönmukaisempia.


title: Lähiöt Suomessa

text: Riitta Hurmeen mukaan lähiö oli suunnittelussa käytetty ryhmittely-yksikkö, joka vastasi kooltaan asumalähiötä tai puutarhakaupunkia, mutta josta puuttui niiden toiminnallinen sisältö. Suhteessa muuhun kaupunkiin se muistutti pientä satelliittikaupunkia ja vihreydessään puutarhaesikaupunkia. Arkkitehtuuri sai vaikutteita funktionalismista ja saksalaisista Siedlungeista, jotka olivat kaupungin lähelle rakennettuja uusia, yhtenäisesti suunniteltuja asuinalueita. Hurmeen mukaan lähiön kaltaista hajautettua kaupunkiyksikköä ei ole syytä pitää jonkin tietyn aatesuuntauksen välineenä. Yleisesti asutuksen järjestelemisellä sopivan kokoisiin yksiköihin on ollut tarkoitus palvella vallankäyttöön liittyviä tavoitteita. Yhteistä kaikille aatesuuntauksille on ollut pyrkimys tehdä yksiköistä toimivia ja palveluiltaan monipuolisia.


title: Lähiöt Suomessa

text: Lähiöitä on rakennettu Suomeen hyvin erityyppisille alueille: ei vain suurimpiin kaupunkeihin vaan myös pienemmille paikkakunnille. Yhteensä lähiöitä on noin 50 kaupungissa, ja niiden määräksi on arveltu 270–290 tai jopa 350–450. Lähiöiden väestöpohjan kehityksestä ei ole tehty koko maata kattavaa tutkimusta sitten 1980- ja 1990-luvuilla julkaistujen ympäristöministeriön lähiöselvitysten. Ei ole myöskään selvitetty valtakunnallisesti, missä lähiöt sijaitsevat tai kuinka paljon niissä on asukkaita. Asuntomääräksi on arvioitu noin 400 000, joista 320 000 on kerrostaloasuntoja.


title: Lähiöt Suomessa

text: Lähiöiden sosioekonomisesta kehityksestä väitöskirjaa tekevä Mats Stjernberg on ryhmitellyt lähiöitä rakennuskohtaisen ja ruututason aineiston perusteella. Mikäli 250 m x 250 m tilastoruudulla yli puolet ihmisistä asuu 1960–1970-luvuilla rakennetussa kerrostalossa, alue sijaitsee keskustan ulkopuolella sekä taloja on vähintään viisi kappaletta ja ne sijaitsevat vähintään 250 metrin päässä toisistaan, hän on kelpuuttanut alueen lähiöksi. Tällä menetelmällä hän on saanut lähiöiden lukumääräksi 604 kappaletta.


title: Lähiöt Suomessa

text: Tampereen teknillisen yliopiston Muutosmallit-hankkeessa havaittiin, että kymmenen erilaista asuntopohjaa kattaa noin 80 prosenttia kaikista Suomen lähiöasunnoista. Tutkijoiden mukaan asuntojen yhdistely isommiksi voisi auttaa lapsiperheiden muuttamista lähiöön.


title: Lähiöt Suomessa

text: Suomessa oli toisen maailmansodan jälkeen suuri pula asunnoista. Rakennuskantaa oli tuhoutunut sodan pommituksissa, ja maahan piti asuttaa yli 400 000 evakkoa luovutetulta alueelta. Suomessa oli myös menossa kaupungistumisvaihe, joka oli lykkääntynyt sotien takia. Suomen siirtyminen maatalousyhteiskunnasta jälkiteolliseen palveluyhteiskuntaan tapahtui vain muutamassa vuosikymmenessä, kun monissa Euroopan maissa se tapahtui sadan vuoden aikana. Suomen kaupunkiväestö kaksinkertaistui miljoonasta kahteen 1960-puoliväliin mennessä. Suurin osa rakennemuutoksen muuttoliikkeestä kohdistui Helsingin seudulle, jossa uudet asukkaat asutettiin pääasiassa vastarakennettuihin lähiöihin.


title: Lähiöt Suomessa

text: 1940-luvulla perustettiin useita erilaisia komiteoita edistämään rationalisointia ja standardointia. Maaliskuussa 1942 annettiin standardisoimislaki, ja samana vuonna Suomen Arkkitehtiliitto (SAFA) perusti jälleenrakennustoimiston, jonka johtajana aloitti Viljo Revell. Toimisto jaettiin kahtia: standardoimislaitoksen johtajana toimi Aarne Ervi ja suunnittelupalvelun johtajana Aulis Blomstedt. Standardisoimislaitosta valvoi SAFA:n asettama jälleenrakennustoimikunta, johon kuuluivat muun muassa Alvar Aalto, Hilding Ekelund ja Otto-I. Meurman. SAFA:lta ilmestyi samana vuonna "Rakennustaide ja rationalisointi" -julkaisu, jossa standardisointia ja rationalisointia perusteltiin kansantaloudellisen tuhlauksen välttämisellä ja uuden rakentamisen tarpeella. Standardisoinnilla haettiin yhdenmukaisia osia, ei tehdasvalmisteisia rakennuksia. Rakennustoiminnan teollistamisella pyrittiin ennen kaikkea taloudellisuuteen, mutta myös toiminnan tasaamiseen ympärivuotiseksi. Toisaalta teollistumisen odotettiin siirtävän työpaikat rakennustyömaalta tehtaaseen ja luovan siten pysyviä työpaikkoja ja tasaisempaa laatua.


title: Lähiöt Suomessa

text: 1950-luvulla rakennustoimintaan vaikutti edellä mainittujen rationalisointipyrkimyksen ja asuntopulan lisäksi rakennusmateriaalipula, jonka takia tarvittiin säästeliäitä ratkaisuja. Vuoden 1952 Olympialaiset edellyttivät useiden erilaisten rakennusten rakentamista. Olympiarakennustoimikunnan suurin kohde oli Käpylän Kisakylä, jonka ensimmäiset piirustukset laati Hilding Ekelund vuonna 1949. Alue suunniteltiin samanaikaista ja yhtenäistä rakentamista varten, joten eri yksiköt pyrittiin mitoittamaan mahdollisimman yhdenmukaisesti. Kisakylästä tuli sekä aluerakentamiskohde että standardisointi- ja rationalisointikohde. Vaikka Kisakylä suunniteltiin toteutettavaksi yhtenä aluerakentamiskohteena, työ lopulta jaettiin neljän eri urakoitsijan kesken epävarmuustekijöiden poistamiseksi. Rakennusten ei haluttu myöhästyvän ja rakennustarvikkeiden saatavuudesta odotettiin pulaa.


title: Lähiöt Suomessa

text: Keväällä 1949 annettiin kolme lakia, joilla luotiin arava-järjestelmä. Asuntolainalain mukaan lainoja voitiin myöntää asuntorakennustoiminnalle, jonka tarkoituksena oli halpojen ja sosiaalisesti tarkoituksenmukaisten asuntojen rakentaminen asutuskeskuksiin. Tuotannolle ei asetettu tavoitteita arkkitehtonisen laadun suhteen. Vaikka korkeatasoinen tuotanto rajattiinkin ulkopuolelle, järjestelmän avulla ei esitetty rakennettavaksi yhtä paljon vähävaraisille tarkoitettuja vuokrataloja kuin oli odotettu. Aravakerrostalojen rakentaminen keskittyi neljälle suurelle rakennusliikkeelle. Kun esimerkiksi Helsingissä vuonna 1950 neljä suurinta rakensivat noin 40 % huoneistoalasta, vuonna 1968 määrä oli noussut jo 80 prosenttiin. 1970 Helsingissä ja Turussa keskittymisaste oli 70 % ja Tampereella 60 %. Kerrostalorakentamisessa keskittymisaste oli muuta asuntorakentamista suurempi. Helsingin seudulla suurin aravarakentaja oli Rakennuskunta Haka 17 % markkinaosuudellaan ajalta 1950–1970. Perässä tuli Polar 11 % osuudella.


title: Lähiöt Suomessa

text: Aluesuunnittelu käynnistyi Suomessa 1940-luvulla. Ensimmäinen seutukaava laadittiin Kokemäenjoenlaaksoon Porin kauppakamarin vuoden 1940 aloitteesta. Kauppakamari lähetti lähialueen kunnille asiasta kirjeen, jossa se puhui alueellisen kaavan puolesta Göteborgiin ja Tukholman esimerkkeinä vedoten. Kauppakamarin koolle kutsumassa kuntien edustajien kokouksessa aluesuunnitelman puolesta oli puhumassa Alvar Aalto, jolta kuntien perustama toimikunta lopulta myös tilasi Kokemäenjoen aluesuunnitelman. Asuntoalueiden suunnittelumalliksi tuli ympyräpohjainen vyöhykemalli, jossa asuinalueita erottivat keskustaa kohti kiilautuvat viheralueet. Aalto halusi kaupungin hajottavan asutusta naapurikuntiin ”sarjoittaisiksi asuntoaluevyöhykkeiksi”. Aallon seutukaava valmistui vuonna 1942, ja sen taustavaikuttajina olivat Tennessee Valleyn seutusuunnitelmat ja lähiöperiaate Lewis Mumfordin kautta. Kokemäenjoen jälkeen kaavoitettiin Kymenlaakso, jonka alueellinen suunnitelma valmistui vuonna 1946. Sen jälkeen useilla muillakin alueilla aloitettiin kaavoittaminen.


title: Lähiöt Suomessa

text: Kajaanin yleiskaava valmistui vuonna 1950 laatijoinaan Otto-I. Meurman, Olli Kivinen ja Keijo Petäjä. Suunnittelun periaatteita olivat soluperiaatteinen asumakunta ja Eliel Saarisen hajakeskitysperiaate. Meurmanin ja Aarne Ervin laatima Oulun yleiskaava noudatti samaa hierarkkista lähiöperiaatetta. Kouvolan ja Joensuun vuonna 1954 valmistuneet yleiskaavat sekä Iisalmen vuoden 1956 yleiskaava noudattivat nekin samaa kaavaa. Meurman ei ollut ainoa soluperiaatetta noudattanut kaupunkisuunnittelija – esimerkiksi Turun yleiskaavan 1951 laatinut Olavi Laisaari hyödynsi tätä jaottelua (asumakunta, asumalähiö, asumasolu). Laisaari piti Turun kaupunkirakennetta vanhanaikaisena, koska sillä oli vain yksi keskus.


title: Lähiöt Suomessa

text: Vuonna 1946 perustettiin Helsingin ja sen ympäristön aluesuunnitelmatoimisto, jonka edustajat kävivät hakemassa oppia muun muassa Englannista. Matkaajat, joiden joukossa oli arkkitehti Otto Flodin, esittelivät valtuuskunnalle englantilaista "neighbourhoodia" eli asumalähiötä esimerkkinään Hemel Hempstead: ”englantilaisilla on hyvin selvä käsitys siitä, että heillä täytyy olla paitsi koti, ’minun linnani’, myös sopiva ympäristö, pieni eristetty yhdyskunnan osa, sellainen alue, jota leikki-ikäiset lapset hallitsevat”. Tällaista asumalähiötä kotimaisiin omakotitaloalueisiin verratessaan he sanoivat suomalaisten tuhlaavan pinta-alaa. Helsingin kaupunki perusti 1948 asuntotuotantokomitean valmistautuakseen arava-lakien tuloon. Vuonna 1949 aloitetut asuntorakennuskohteet sijaitsivat Käpylässä, Maunulassa ja Ruskeasuolla. Seuraavina vuosina mukaan tuli kohteita myös Herttoniemestä. Kaudella 1946–1950 rakennettiin vielä enemmän kantakaupunkiin kuin vuonna 1946 hankituille esikaupunkialueille. 1950-luvulla painopiste siirtyi näille alueille, lähinnä Lauttasaareen, Pohjois-Haagaan, Maunulaan, Munkkiniemeen ja Herttoniemeen. Näistä Pohjois-Haagaan, Herttoniemeen ja Maunulaan tehtiin ensimmäiset lähiösuunnitelmat.


title: Lähiöt Suomessa

text: Helsingin yleiskaavaa alettiin laatia vuonna 1953, ja se valmistui seitsemän vuotta myöhemmin. Asemakaavoituksen perustaksi laaditussa ehdotuksessa määriteltiin periaatteet esikaupunkialueen asuntoalueiden suunnittelulle: selostus aloitettiin esittelemällä Englannin sodanjälkeistä kehitystä ja lähiöperiaatetta. ”päätarkoituksena oli jakaa kaupunki sellaisiin osiin, joiden koko luo parhaat mahdolliset edellytykset -- yhteenkuuluvaisuudentunteen kehittymiselle. Näitä yksiköitä kutsuttiin nimellä ’neighbourhood units’ - asumalähiöt”. Tarkoituksena oli suunnitella alueet niin, että asukkaat voisivat tyydyttää perustarpeensa asuinalueellaan. Huomiota kiinnitettiin myös väestön sosiaaliseen rakenteeseen paikallisen yhteenkuuluvuuden tunteen luomiseksi sekä liikenneyhteyksien joustavuuteen. Sopivana kokona pidettiin noin 5 000–10 000 asukasta. Ryhmittelyä tehtäessä raideliikenteen merkitys ja palvelutaso arvioitiin toteutunutta korkeammaksi. Lähiöt ryhmiteltiin neljään viheralueiden erottelemaan ryhmään ilmansuuntien mukaisesti. Malmille, Munkkivuoreen ja Vartiokylään suunniteltiin omat suurkeskukset.


title: Lähiöt Suomessa

text: Aluesuunnitelmien yleiseksi suunnitteluperiaatteeksi omaksuttiin siis lähiöperiaate. Tämä käy ilmi Flodinin vuonna 1956 pitämästä esitelmästä, jossa hän selvitti Helsingin aluesuunnittelun tilaa. Hän sanoi, että ”seutusuunnitelma koskee – yleisesti ottaen – asumisen ryhmittämiskysymystä, sillä liiton suunnittelutoiminnan pääpyrkimyksenä on saada asutus keskitetyksi naapuruusryhmiin, asumalähiöiksi, pääkaupungin tyttäriksi”. Tavoitteita olivat muun muassa lähiöiden kehittyminen itsenäisiksi toiminnoiltaan, niiden erottelu toisistaan sekä niiden välisen maan pitäminen vapaana asutuksesta ja säilyttäminen luontaisessa käytössä. Lähiöihin tuli sijoittaa ostoskeskus sisääntulon kohdalle tyydyttämään lähiön (tai useamman lähiön) oma ostotarve. Ostoskeskuksesta myös sanottiin, että sen sijoittelu ohjaa lähiön rakennetta.


title: Lähiöt Suomessa

text: 1960-luvun alkupuolelle mennessä perustetut seutusuunnittelujärjestöt kattoivat suuren osan maasta. Rakennuslaki, joka sisälsi seutukaavoitusta koskevat säädökset, astui voimaan heinäkuussa 1959. Kunnilla ei usein ollut valmiuksia hankkia ja kaavoittaa maata tarpeeksi nopeasti vastaamaan asuntotarvetta, joten rakennusliikkeiden kanssa tehtiin aluerakentamissopimuksia. Rakennusliike huolehti asuinalueen toteutuksen kaikista vaiheista kaavoittamista rakentamiseen ja valmiiden asuntojen markkinointiin.


title: Lähiöt Suomessa

text: Espoon Tapiolaa alettiin suunnitella vuonna 1951 Väestöliiton Hagalundista ostamalle maa-alueelle. Uuden yhdyskunnan ”ohjelmajulistuksena” toimi Väestöliiton toiminnanjohtajan Heikki von Hertzenin kirjoittama pamfletti "Koti vaiko kasarmi lapsillemme" sekä Väestöliiton julkaiseman "Asuntopolitiikka"-lehden kirjoitukset aiheesta. Vastoin yleistä kehityssuuntaa Tapiolan rakentamisen taustalla oli yksityisistä järjestöistä muodostettu Asuntosäätiö, jonka muodostivat muun muassa Väestöliitto, Mannerheimin lastensuojeluliitto ja Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö SAK. Muuten kaupunkien rakentaminen oli siirtymässä yhä voimakkaammin yhteiskunnan tehtäväksi. Tapiolan Suunnittelua ohjaamaan asetettiin asemakaavatoimikunta, jonka johtajaksi valittiin Otto-I. Meurman.


title: Lähiöt Suomessa

text: Otto-I. Meurman oli laatinut jo vuonna 1945 Hagalundin tilalle rakennussuunnitelman tilan omistajan Arne Grahnin toimeksiannosta. Meurmanin suunnitelmana oli luoda kaikki toiminnot sisältävä elimillinen yhdyskunta. Suunnitelmassa yhdisteltiin "Asemakaavaopin" solujaottelua puutarhakaupunkiin. Alue jaettiin kolmeen osaan, ja se suunniteltiin noin 12 600 hengelle. Täydellinen asumakunta se ei kuitenkaan ollut, sillä suunnitelmista puuttui teollisuusalue. Kerrostalojen korkeudeksi määriteltiin yleensä korkeintaan kolme kerrosta, joissain tapauksissa neljä; tarkoituksena oli, että rakennukset sopeutuisivat mittakaavaltaan ympäröivään luontoon. Alvar Aallon 1936 suunnittelema Sunilan tehtaan asuntoalue muistutti Hagalundin suunnitelmaa maaston huomioon ottamisessaan. Molempien kaavat olivat vapaamuotoisia rakennusten ja katujen sijoittelussa. Meurman kuitenkin painotti pientaloja, kun Aallon suunnitelma oli kerrostalovoittoinen. Se olikin vaikutteiltaan funktionalistisempi ja keskieurooppalaisempi, kun Meurmanin suunnitelma nojasi anglosaksiseen puutarhakaupunkiperiaatteeseen.


title: Lähiöt Suomessa

text: Tapiolan Asemakaavatoimikunnan kanta oli, että kaavoitus tuli tarkistaa kunkin alueen toteutuksen yhteydessä – tämä tarkoitti sitä, että Tapiola suunniteltiin sekä toimistossa että maastossa paikan päällä. Pohjana toimi aluksi Meurmanin tekemä Hagalundin rakennussuunnitelma, mutta pitkin 1950-lukua tehtyjen muutosten myötä asemakaava yksinkertaistui vapaamuotoiseksi, maastoon sovitetuksi kaavaksi, josta oli karsittu kaikki ylimääräinen. Kerrosmäärää kasvatettiin useilla kaavamuutoksilla, ja pian hallitseva rakennustyyppi oli pientalon sijaan kerrostalo. Hagalund oli ollut yksityishenkilön omalle maalleen suunnittelema huvilakaupunki, mutta Tapiolan kaavoittamiseen vaikuttivat pyrkimykset rakentamisen taloudelliseen ja tekniseen kehittämiseen sekä suuri asuntopula. Otto-I. Meurmanille askelittainen kehitys kohti kerrostalovaltaisuutta oli lopulta liikaa. Hän vastusti Viljo Revellin suunnittelemia 9-kerroksisia kerrostaloja, ja niiden kerrosmäärää laskettiinkin kompromissina seitsemään. Meurman ei hyväksynyt tätäkään, ja jätti eroanomuksensa tehtävästä 1954.


title: Lähiöt Suomessa

text: Tapiolasta pyrittiin tekemään mahdollisimman omavarainen, ja alueella oli myös pyrkimyksiä hallinnolliseen itsenäisyyteen. Yhdyskunnan sisäinen toiminta käynnistettiin nopeasti muun muassa paikallisyhdistysten ja lehden perustamisen myötä. Omavaraisuus ei kuitenkaan täysin toteutunut. Suunnittelijoiden asenteet Tapiolaa kohtaan muuttuivat kriittisiksi 1960-luvulla, sillä alueen katsottiin edustavan vanhentuneita arvoja ja tavoitteita. Tapiolan jälkeen rakennetuilla alueilla maisemasuunnittelulla ei ollut yhtä suurta merkitystä. Hurmeen mukaan tämä liittyi kustannussäästöihin, mutta myös maisemasuunnittelun heikkoon asemaan.


title: Lähiöt Suomessa

text: 1960-luvun alussa rakennettu Helsingin Pihlajamäki on keskeinen lähiörakentamisen esimerkki, sillä sen toteutuksessa sovellettiin täyselementtirakentamista aluerakentamiskohteessa; Riitta Hurmeen mukaan Pihlajamäki edustaa 1960-luvun ”standardointia, rationalisointia, elementtirakentamista ja mittakaavan kasvua”. Hurmeen mukaan alueen lounaisosan arkkitehtuurissa voi havaita Le Corbusier’n vaikutusta, ja hetkittäin ”maisema muistuttaa Corbusier'n tunnettuja maisemakuvia”. Pihlajamäessä lähiöperiaatetta toteutettiin selkeän hierarkkisessa ja soluperiaatteen mukaan toteutetussa rakenteessa. Tapiolan kanssa yhteistä oli maaston muodot huomioon ottava katuverkko ja vapaamuotoinen rakennusten sijoittelu. Pihlajamäkeä ei kuitenkaan oltu enää toteutettu lähiöperiaatteen mukaisesti siinä mielessä, että se ei ollut toiminnallinen yhdyskunta vaan ostoskeskuksen varassa toimiva asuinalue. Rakennemuutos karsi alueen työpaikkoja ja palveluja entisestään.


title: Lähiöt Suomessa

text: Kehityskulku kohti elementtirakentamista oli kiihtynyt 1950-luvun lopulla ja 1960-luvulla. Raskaiden seinä- ja välipohjaelementtien käsittely työmaalla vaati nosto- ja siirtokalustoa. Torninostureiden määrä alkoi kasvaa voimakkaasti vuodesta 1959. Suuret koneet lisäsivät ennakkosuunnittelun määrää: kun työmaalla käytettiin kiskoilla tai pyörillä kulkevaa nosturia, oli taloudellisinta sijoittaa rakennukset niin, että koneiden tarvitsi liikkua mahdollisimman vähän. Ennen täyselementtijärjestelmään siirtymistä rakentaminen oli puolielementtityötä, jossa osa elementeistä valettiin paikalla.


title: Lähiöt Suomessa

text: Rakentajat olivat aloitteellisia elementtiteknologian kehittämisessä monesta syystä. 1950-luvun työrauhaongelmista johtuen yhtiöt olivat halukkaita siirtämään tuotantoa pääomavaltaisemmaksi. Toisaalta elementtirakentaminen siirsi suunnittelun painopistettä tuotantoon, jolloin rakennusliikkeellä oli enemmän mahdollisuuksia vaikuttaa rakennuskustannuksiin. Elementtirakentamisen myötä rakennusliikkeestä tuli teollinen toimija, kun aiemmin se oli ollut vain arkkitehdin suunnitelman toteuttaja.


title: Lähiöt Suomessa

text: Esikuvat elementtirakentamiseen saatiin ulkomailta, erityisesti toisen maailmansodan jälkeen kehitetyistä ranskalaisjärjestelmistä. Johanna Hankosen tulkinnan mukaan arkkitehdit jättäytyivät syrjään elementtiteknologian kehittämisestä rakennushallituksen pääjohtajakiistan takia 1950-luvun puolivälissä. Rakennusliikkeiden elementtikokeiluissa ”koulutettiin” omia arkkitehteja ja tuotantoon erikoistui tekninen suunnittelijakunta. Tuotantoprosessin merkitys kasvoi, mikä loi tarpeen uudelle tuotantoteknikon, tai ns. systeemisuunnittelijan, toimelle. Vaikka tuolloin ei vielä puhuttu asuntoteollisuudesta, se oli Hankosen mukaan tämän kehityskulun tavoite – ja lopulta saavutus.


title: Lähiöt Suomessa

text: 1960-luvun lopulla suomalainen elementtiteollisuus käynnisti BES-tutkimuksen (lyhenne sanasta betonielementtistandardi), jolla pyrittiin kehittämään avoin elementtijärjestelmä rakennusliikkeiden käyttöön. Tarvetta perusteltiin sillä, että mikään yritys ei ollut suorittanut elementtirakentamisessa tutkimus- ja kehitystyötä, vaan pelkästään käynyt hakemassa oppia ulkomailta. BES-tutkimuksessa olikin tavoitteena rakennusteollisuuden koordinointi ”tuotekehittelyn, standardisoinnin ja toimialarationalisoinnin edistämiseksi asuntotuotannossa”. Tutkimusraporttiin sisältyi tavoite ”siirtojoustavuudesta”: ”BES-järjestelmällä toteutetun rakennuksen tulisi olla purettavissa, siirrettävissä uuteen paikkaan ja pystytettävissä kokonaan uudelleen”. BES-tutkimuksessa näkyvä järjestelmäajattelu sopi arkkitehtien omaksumaan uusruutukaavaan. BES:n merkitys syntyi sen alaa kokoavasta vaikutuksesta, ei niinkään varsinaisten järjestelmien kehittämisestä. Merkittävää oli erityisesti arkkitehtikunnan myötämielinen osallistuminen tutkimukseen; vielä 1960-luvun puolivälissä suhtautuminen oli epävarmempaa. Teollisesta rakentamisesta tuli yhtäkkiä arkkitehtikunnan piirissä tavoittelemisen arvoista. Hankosen mukaan merkittävää saattoi olla ajattelutapa: Teollisessa rakentamisessa kyse oli liikkeenjohdosta ja markkinoille rakentamisesta, mikä oli perinteisesti tuomittu arkkitehtien kunniasäännöissä. Suunnittelujärjestelmässä sen sijaan yhteiskunta oli rakentamisen ylin säätelijä.


title: Lähiöt Suomessa

text: Uusiksi ihanteiksi 1960-luvulla tulivat urbaanisuutta ilmaiseva tiiviisti rakennettu ”kompaktikaupunki” ja uusruutukaava. Ihanteiden läpimurto oli nopea ja Jyväskylän Kortepohjan kilpailulla oli siinä suuri merkitys.


title: Lähiöt Suomessa

text: Kortepohjan kilpailusta jatkoon valittiin kaksi toisistaan poikkeavaa ehdotusta. Bengt Lundstenin työryhmän ehdotus ”Rantakaupunki” perustui neliömäisten korttelien muodostamaan ruudukkoon. Erkki Luoman ”Vesijärveläinen” oli perinteisempi kaavaehdotus, jossa talot oli sijoiteltu viuhkamaisesti rinteeseen. ”Rantakaupunkia” kehitettiin jatkokilpailussa tuomariston palautteen perusteella, ja se voitti lopulta kilpailun. Bengt Lundsen laati 1965 sen pohjalta Kortepohjan asemakaavan. Toteuttamisen aikana poistettiin lukuisia kaavamääräyksiä, minkä seurauksena alkuperäinen kokonaismiljöö jäi toteuttamatta. Kaavamuutoksilla lisättiin usein rakennusoikeutta: esimerkiksi etelän ylioppilaskylän nelikerroksiset talot muutettiin kahdeksankerroksisiksi. Maaston vaikeuden takia neliökortteleista luovuttiin läntisellä puolella, mutta rinnemaa aiheutti silti lukuisia ongelmia yksityisyydelle ja tonttien käyttömahdollisuuksille. Ruutukaava nähtiin kuitenkin niin ansiokkaaksi, että se pyrittiin toteuttamaan epäkohdistaan huolimatta. Riitta Hurmeen mukaan tämä osoittaa sen, kuinka yhdyskuntasuunnittelun henkinen ajatusmaailma oli ”täysin erkaantunut biologiasta rinnastuksia hakevasta soluajattelusta” ja suuntautui kohti ”teknistä ja matemaattista rakennejärjestelmää”. Kokonaisuutena Kortepohja oli varsin perinteinen lähiö: se oli noin 7 500 asukkaan asuinalue metsäisessä maastossa kolmen kilometrin päässä keskustasta, ja sen palvelut sijaitsivat alueen keskellä ostoskeskuksessa.


title: Lähiöt Suomessa

text: Kortepohjan jälkeen uusruutukaava löi itsensä läpi nopeasti ja Lundstenin asemakaava sai ”jäljitteleviä seuraajia”. Uudenlaista asuntorakentamista toteutettiin kiivaimmillaan vuodesta 1968 vuosien 1973–1974 huipentumaan, jolloin rakennettiin ennätykselliset 70 000 asuntoa vuodessa. Vuonna 1975 Espoon Olarin suunnittelijat Simo Järvinen ja Eero Valjakka saivat rakennustaiteen ja yhdyskuntasuunnittelun valtionpalkinnon. Uusi suunnitteluperiaate oli ehtinyt vakiinnuttaa asemansa, mutta samalla sen lähtökohtia alettiin kritisoida. 1970-luvun alussa julkaistiin lukuisia yhteiskuntakriittisiä pamfletteja, ja muun muassa Katajanokan arkkitehtuurikilpailun ensimmäisen sijan saanut ehdotus nojautui perinteisempään umpikortteliin.


title: Lähiöt Suomessa

text: Lähiöiden laadusta tuli pian ongelma. Vuoden 1970 kaupunkitutkimuksessa huomio kiinnittyi siihen, että lähiöteoriaan kuuluneet sosiaali-, kulttuuri- ja vapaa-ajan palvelut viivästyivät tai puuttuivat rakennetuilta alueilta kokonaan. Esimerkiksi vain neljäsosa vanhemmista oli tyytyväisiä päivähoitoon. Toiminnat alkoivat eriytyä omille alueilleen: keskusta oli hallintoa ja taloutta varten, tuotanto tapahtui omilla erillisillä alueillaan. Eri alueiden väliin jäivät liikenneväylät, joilla sekä yksityinen että julkinen liikenne kasvoivat huimaa vauhtia. Vuonna 1964 Suomessa oli 376 000 henkilöautoa, vuonna 1985 lukumäärä oli jo 1 546 000. Kun lähiöaate oli aluksi korostanut naapuriston merkitystä, nyt yhdyskunta hajosi ydinperheisiin. ”Keskeinen kolmiyhteys” oli työpaikka, ruokakauppa ja lähiöasunto.


title: Lähiöt Suomessa

text: Anneli Junton mukaan lähiöideologian "toinen kultakausi" loppui 1970-luvun puolivälissä, ja tehtiin "uudelleen käännös takaisin luontoon, laatuun sekä pienimuotoiseen rakentamiseen". Omakoti- ja rivitalojen osuus rakennuskannasta alkoi kasvaa. Alueiden sijaan alettiin taas suunnitella taloja, minkä lisäksi tehtiin täydennysrakentamista ja peruskorjauksia. 1990-luvulla lähiöympäristön puutteiden kartoittamiseksi aloitettiin kehittämishankkeita, kuten ympäristöministeriön Remontti-ohjelma (1992–1996). Siihen sisältyi myös STAKES:n lähiöiden kehittämishanke.


title: Lähiöt Suomessa

text: Irene Roivainen on luokitellut suomalaista lähiötutkimusta aaltoihin. Ensimmäinen aalto käynnistyi 1970-luvun lopulla Elämäntapa-tutkimushankkeesta, ja sitä edusti sosiologinen ja etnografinen tutkimus. Roivainen kutsuu sen tutkimusotetta ”antropologiseksi uteliaisuudeksi lähiötä kohtaan”. Elämäntapa-tutkimuksessa korostuivat 1960-luvun murroksen aiheuttamat vaikutukset suomalaisten arkeen. Eräs tunnetuimpia tämän ajan tutkimuksia on Matti Kortteisen "Lähiö" (1982), jossa hän pyrki selvittämään miten lähiöön muuttaneiden ihmisten elämäntavat ovat muuttuneet. Kortteinen käytti tutkimusmetodiaan syvähaastattelua, joka perustui ajatukseen siitä, että haastateltavat kertovat ensin onnellisempia kertomuksia, ja vasta myöhemmin ikävempiä – tämän ”onnellisuusmuurin” ylittämisellä uskottiin pystyvän kaivamaan esiin todelliset kokemukset. Ronkaisen mukaan tutkimus on ”aikaansa kuvaava” sekä sisällöllisesti että metodisesti.


title: Lähiöt Suomessa

text: Lähiötutkimuksen toinen aalto alkoi 1980-luvun loppupuolella. Silloin ensimmäisen aallon kriittinen tiedonhalu korvautui teknisellä, ja ”uteliaan katseen” tilalle tuli ”hallinnollinen katse”. Roivainen määrittelee kaksi tutkimusta näiden aaltojen välipintaan: Juha Kääriäisen kirjoittama "Sosiaaliset ongelmat, asuinalueiden segregoituneisuus ja paikallisyhteisyys" (1987) ja Timo Piiraisen väitöskirjan "Vuokra-asuminen ja sosiaaliset ongelmat" (1993), joka on kuitenkin edellistä selkeästi faktahakuisempi. Toiseen aaltoon kuuluvat myös suuret lähiökertomukset, Riitta Hurmeen "Suomalainen lähiö Tapiolasta Pihlajamäkeen" (1991) ja Johanna Hankosen "Lähiöt ja tehokkuuden yhteiskunta" (1994). Nämä sijoittuvat taiteen ja tieteen tutkimuksen välimaastoon, ja niiden pyrkimyksenä on kuvata lähiörakentamisen ”suuri linja”. Hankonen kuvaa lähiöiden syntyä historiallisten tapahtumaketjujen ja yhteiskunnallisten rakenteiden kautta.


title: Lähiöt Suomessa

text: Toisen aallon faktahakuisuus korostuu Roivaisen mukaan selvityksissä, jotka tuotettiin kaupunkisuunnittelun tarpeisiin. Näitä lähiöselvityksiä leimasi ”viranomaisten huoli lähiöistä rapautuvina asuinalueina ja pyrkimys ennaltaehkäistä laajamittaisia ongelmia.” 1990-luvun puolivälissä tutkimus suuntautui lähiöiden kehittämiseen ja parantamiseen.


title: Lähiöt Suomessa

text: Tutkimuksissa lähiö on usein ymmärretty ”avaruudellisena pintana ja rakenteellisena reunaehtona, jossa sosiaalinen elämä ja kulttuuri tapahtuvat”. Toinen yleinen, ja myöhemmin haastettu, piirre on ollut käsitys lähiöistä ongelmallisena asuinalueena. Tämä piirre on näkynyt tutkimusten kysymyksenasetteluissa. 1980-luvun tutkijat olivat enemmän irti tästä ongelmallisuuden lähestymistavasta, mikä näkyi muun muassa kuvauksissa paikallisten yhteisöjen syntymisestä pubien tikkaremmeinä ja kotiäitien hiekkalaatikkoyhteisöinä; silloisessa lähiökeskustelussa ongelmalliseksi oli nähty juuri yhteisöllisyyden puute. Toisaalta törmätessään myönteisiin lähiökertomuksiin tutkijat saattoivat tulkita ne defensiiviksi onnellisuusmuurin tuotteiksi.


title: Lähiöt Suomessa

text: Suomen akatemia myönsi vuonna 2011 rahoitusta professori Matti Kortteisen ja professori Mari Vaattovaaran 5-vuotiselle yhteishankkeelle ”Uusi kaupunkiköyhyys ja lähiöiden peruskorjaus”. Hanke koostui kolmesta erillisestä väitöskirjatutkimuksesta. Yksi tutkimuksista muun muassa pyrkii selvittämään, miten ”lähiöt ovat kehittyneet väestöpohjaltaan ja sosioekonomiselta profiililtaan viimeisten kahden vuosikymmenen aikana suhteessa niiden laajempaan kaupunkiseutuun”.


title: Lähiöt Suomessa

text: Suomessa on toteutettu erilaisia lähiöiden kehittämishankkeita 1970-luvulta asti. Vuonna 1994 arvioitiin, että hankkeita oli siihen mennessä toteutettu yhteensä noin 100 kappaletta. 1970-luvulla Kaupunkitutkimus 70 -hankkeessa korostettiin lähiöiden tiivistämistä, laajentamista ja täydentämistä riittävän palvelutason varmistamiseksi. Ensimmäinen varsinainen kerrostalolähiön alueellinen peruskorjaushanke oli Porin Pormestarinluodon kehittämisprojekti, joka toteutettiin vuosina 1984–1989. Suuri osa Suomen lähiöiden rakennuskannasta ei kuitenkaan vielä 1980-luvulla ollut peruskorjauksen tarpeessa, ja parannustoimenpiteet kohdistuivat 1990-luvulle asti lähinnä ympäristöön.


title: Lähiöt Suomessa

text: Ympäristöminiseriö ja TEKES käynnistivät vuonna 1992 valtakunnallisen Remontti-ohjelman, jonka tehtävänä oli rahoittaa ja koordinoida korjausrakentamisen tutkimusta. Ohjelmassa toimi erillinen lähiölohko, joka keskittyi kehittämään lähiöiden korjaamisen toimintamalleja. Vuonna 1994 valtion asuntorahasto perusti lähiötyöryhmän pohtimaan keinoja lähiökorjausten rahoittamisen tukemiseksi. Päätettiin perustaa erillinen lähiöprojekti, jonka kohteiden peruskorjauksiin myönnettiin enemmän lainanmyöntämisvaltuuksia.


title: Lähiöt Suomessa

text: Helsingin kaupunki perusti oman lähiöprojektinsa vuonna 1996, ja sen viimeisimmällä toimikaudella 2012–2015 pääpaino on ollut täydennysrakentamisessa.


title: Lähiöt Suomessa

text: Eri alueiden sosioekonomiset erot ovat kasvaneet 1990-luvulta lähtien. Julkisessa keskustelussa lähiöitä käsitellään usein yhtenä eriytymiskierteessä olevana kokonaisuutena, vaikka Suomessa on useita erityyppisiä ja eri lailla kehittyviä lähiöitä. Monet 1960–1970-luvun lähiöistä ovat kuitenkin kehittyneet epäsuotuisasti: niiden työttömyys ja pienituloisten määrä on kasvanut ja asukkaiden koulutustaso madaltunut. Etninen ja sosioekonominen eriytyminen on myös keskittynyt usein samoihin lähiöihin.


title: Lähiöt Suomessa

text: Muihin kaupunkimaisiin alueisiin verrattuna lähiöt eivät ole erityisen rauhattomia. Lähiöissä havaitaan silti enemmän epäjärjestystä kuin muilla alueilla. Pääkaupunkiseudulla erityisesti radanvarren lähiöissä on havaittu keskimäärin enemmän sosiaalisia häiriöitä. Kaikkiaan suomalaiset lähiöt ovat hyvin turvallisia, rauhallisia ja luonnonläheisiä asuinalueita, joissa asukkaat viihtyvät.


title: Lähiöt Suomessa

text: Kaupunkisosiologiasta väitöskirjaa tekevän Teemu Kemppaisen mukaan osa 1960- ja 1970-luvun lähiöistä saattaa jäädä tulevaisuudessa yhä enemmän jälkeen muun seudun talouskehityksestä. Lähiöiden tilanne on markkinoilla epäedullinen, sillä ne eivät voi tarjota pientaloalueiden rauhaa ja tilaa tai kantakaupungin palveluita ja urbaania elämäntapaa. Kantakaupungille ominainen ”kaupunkimainen rauhattomuus” on läsnä lähiössäkin, mutta lähiö jää altavastaajaksi palvelutarjonnassa ja urbanismissa.


title: Lähiöt Suomessa

text: Lähiöt ovat saaneet kritiikkiä mittakaavattomuudesta, hierarkiattomuudesta sekä näiden yhteisvaikutuksena syntyvästä jäsentymättömyydestä. Kritiikkiä ovat saaneet myös rakennusten ”suunnittelemattomuus” ja huonolaatuiset rakennusmateriaalit. Yksi syy lähiöiden ongelmille oli liiketoimintamallisen rakennustuotannon korostuminen. Lähiöissä puuttuu usein kaupunkirakenteellinen hierarkia julkisen ja yksityisten tilojen välillä: yleisen liikkumiseen tarkoitetun ja yksityisen suljetun piha-alueen eroa ei välttämättä huomaa. Hierarkiattomuutta saattavat lisätä paikoitusalueet, sekä talojen julkisivut, joista ei erota katu- ja pihajulkisivua. "Suomalainen kerrostalo 1960–1975" -kirjassa sanotaan, että ”60-luvun ’puoliurbaanit puolikaupungit’ sisälsivät ”kaikkea vähän jäsentymättömänä kokonaisuutena”: ”puolimetsää, puolipuistoja, puolikatua”.


title: Lähiöt Suomessa

text: Riitta Hurmeen mukaan lähiöperiaate kariutui Suomessa ”toteutettujen esimerkkien sisällöttömyyteen, toiminnalliseen puutteellisuuteen ja sinänsä onnistuneiden toteutusten vanhentuneiksi ja vääriksi koettuihin ihanteisiin”. Lähiöiden parantelu ja täydentäminen jälkikäteen tekee niistä hänen mukaansa lähiöitä sanan varsinaisessa merkityksessä. Kirsi Saarikankaan mukaan lähiöiden suunnittelua leimasi ihanne ”kaikille ja kaikkialle sopivista keskivertoasunnoista”, mikä on häivyttänyt lähiöiden välisiä ja sisäisiä eroja: lähiöiden on ajateltu olevan keskenään samanlaisia sijaintipaikastaan huolimatta.


title: Lähiöt Suomessa

text: "Helsingin Sanomien" kirjoittelussa 1950-luvun lopulta 1960-luvun alkuun lähiö nähtiin modernina ja sen uutuutta korostettiin, mutta sen jälkeen kirjoittelu arkipäiväistyi ja vaimeni. 1960-luvulta 1990-luvun alkupuolelle lähiöt nähtiin pääosin ongelmakeskeisinä. Irene Roivaisen tutkimuksen mukaan lähiöstä tuotettiin 1960-luvun lopulta alkaen kuvaa ”rumasti rakennettuna, sosiaalisesti köyhänä ja toiminnallisesti virikkeettömänä asuinalueena”.


title: Lähiöt Suomessa

text: Ongelmalähiön käsite on osin median itsensä synnyttämä ja ylläpitämä. Ranskalaista lähiökeskustelua tutkineen Loïc Wacquantin mukaan tiedontuottajat nostavat jonkun alueen ominaispiirteen esiin ja leimaavat sen epänormaaliksi, millä perustellaan aiheen käsittely mediassa. Ranskassa onkin kehittynyt lähiöuutisoinnin kulttuuri, jonka piirteitä ovat niin kutsutut lähiötoimittajat ja yliuutisointi. Linda Haapajärven ja Lotta Junnilaisen mukaan myös Suomessa lähiöuutisointi ja lähiöiden todellisuus ovat etääntymässä toisistaan: median tuottama kuva ongelmalähiöistä ei vastaa lähiöiden asukkaiden omaa kokemusta asuinalueestaan. Lähiön leimaamisella on myös kielteisiä seurauksia, sillä asukkaat voivat liittää kielteiset piirteet omaan minäkuvaansa. Leima voi heikentää alueen sosiaalista elämää ja tehdä yhteenkuuluvuudesta mahdotonta, jolloin kielteinen käsitys lähiöstä muuttuukin todeksi ja lisää eriarvoisuutta.


title: Lähiöt Suomessa

text: Keskeisestä roolista suomalaisen kaupunkirakentamisen historiassa huolimatta lähiö on ollut Kirsi Saarikankaan mukaan ”oudon näkymätön modernisuuden kertomuksissa ja kaupunkien kuvauksissa.” Hänen mukaansa kaupunkien kuvauksissa on keskitytty urbaaniin tilaan, ja lähiöitä on pidetty perinteettöminä.


title: Lähiöt Suomessa

text: Vuosina 1969–1976 esitettiin kahden perheen elämästä kertovaa "Naapurilähiö"-televisiosarjaa, joka sijoittui kuvitteelliseen Katajamäen lähiöön. Toinen perheistä asui rintamamiestalossa ja toinen oli muuttanut kerrostaloon kantakaupungista. Sarjaa on pidetty ajankuvana pääkaupunkiseudulle suuntautuneesta suuresta muutosta. Vuonna 1997 tuotettiin kolmiosainen "Paluu naapurilähiöön", joka oli jatkoa aikaisemmalla sarjalle. Elokuvissa lähiö kuvataan usein paikkana, josta halutaan pois. 2010-luvun elokuvista lähiötä käsittelevät muun muassa "Korso" (2014) ja  "Korsoteoria" (2011), jotka sijoittuvat Vantaalle Korsoon, sekä itä-Helsinkiin sijoittuva "Pahan kukat" (2016). Vuoden 1968 "Vihreässä leskessä" käsitellään lähiönaisten seksuaalista turhautumista. "Hölmö nuori sydän" (2018) kuvaa lähiömiljöötä ”rumentelematta tai kaunistelematta sitä mitenkään”.


title: Lähiöt Suomessa

text: Mikko Alatalo ja Raimo Grönberg toteuttivat 1980-luvulla "Lähiörapsodia"-show’n, jossa he tulkitsivat Harri Rinteen kanssa kirjoittamiaan ironisia lauluja 1980-luvun lähiöelämästä. Show’n kappaleet, joihin lukeutui muun muassa ”Hervantaan”, levytettiin myös Alatalon "Syntynyt lähiössä" -levylle vuonna 1986.


title: Lähiöt Suomessa

text: Suomalaisessa rap-musiikissa lähiö esitetään ainakin kolmesta eri näkökulmasta. Kantaa ottava rap pyrkii toimimaan lähiön äänitorvena (Asa, Fintelligens), kun taas ”ostarirap” korostaa päihteiden käyttöä ja juhlivaa elämäntapaa (MC Taakibörsta). Näistä kahdesta näkökulmasta poikkeaa Notkean Rotan lähiöpastissi, jonka tarkoituksena on kunnioittaa itä-helsinkiläistä elämää sen kaikissa muodoissa mustan huumorin keinoin.


title: Amiga 1200

text: Amiga 1200 ("A1200") oli Commodoren kotimarkkinoille suunnattu kolmannen sukupolven Amiga-tietokone. Se julkaistiin lokakuussa 1992 399 punnan hintaan Isossa-Britanniassa ja 599 dollarin hintaan Yhdysvalloissa.


title: Amiga 1200

text: Edeltäjiensä tapaan (Amiga 500, Amiga 600) A1200:n muotoilu piti kaiken laitteiston sisällään: suorittimen, näppäimistön ja levykeaseman. Mukana tuli 2 megatavua keskusmuistia, Commodoren kolmannen sukupolven piirisarja, AGA-piirisarja (Advanced Graphics Architecture) ja AmigaOS 3.0 -käyttöjärjestelmä. Suorittimena toimi 32-bittinen Motorolan MC68EC020 CISC-suoritin (68020 24-bittisellä muistiosoituksella) 14 MHz:n taajuudella. Laajennusta varten A1200:ssa oli muisti/suoritinliitin, ns. kelloportti ja PCMCIA-portti.


title: Amiga 1200

text: Koska keskusyksikön ns. chip-muisti jaettiin suorittimen, video- ja äänipiirien kesken, muistin lisääminen yli kahden megatavun (eli ns. fast-muisti) kasvatti suuresti A1200 nopeutta. Tietokoneen nopeuden lisäämiseksi tarkoitettuja kolmannen osapuolen turbokortteja tuli saataville nopeasti (mm. Motorolan 68020, 68030, 68040, 68060 ja myöhemmin PowerPC-suorittimilla varustettuja). Monet aktiivikäyttäjät ovatkin varustaneet omat Amiga 1200 -koneensa tornikoteloilla, turbokorteilla, PCMCIA-verkkokorteilla, SCSI-ohjaimilla, PCI-väyläkorteilla ja niihin kytkettävillä PCI-näytönohjaimilla, verkkokorteilla, äänikorteilla, televisiokorteilla ja USB-ohjaimilla.


title: Amiga 1200

text: Toisin kuin A500 ja A600, jotka olivat pieniä päivityksiä vuonna 1985 julkaistuun alkuperäiseen Amiga 1000:een, Amiga 1200 oli merkittävä askel suhteessa siihen, sillä siinä oli nelinkertaisesti enemmän suoritintehoa ja suuresti paremmat graafiset ominaisuudet. Amiga 1200:n perusmallissa ei tosin ollut lainkaan Fast-muistia, mikä heikensi potentiaalista suorituskykyä pahoin. Fast-lisämuistin hankkimisesta tulikin eräänlainen välttämättömyys A1200-käyttäjien keskuudessa. A1200 menestyi varsin hyvin, vaikkei yhtä hyvin kuin A500. A1200 on nykyään suosituin Amiga-malli niiden harrastajien joukossa, jotka eivät vain pelaa pelejä. A1200 julkaistiin aikana, jolloin PC:t olivat jo selvästi lujittamassa asemaansa kotitietokoneiden käyttäjien parissa.


title: Amiga 1200

text: Vaikkakin Amiga 1200:n graafiset ominaisuudet pärjäsivät verrattuna Intelin 386, Intel 80486 ja Intel Pentium-pohjaisiin PC-koneisiin, monissa PC-klooneissa oli enemmän suoritintehoa ja monin verroin enemmän ohjelmia. PC:n tietokoneiden osien suuresta tuotannosta ja siitä seuraavasta yksikköhintojen putoamisesta johtuen ei ollut enää helppoa valmistaa huokeita ja PC:lle tehokkuudessa pärjääviä tietokoneita, kuten vielä Amiga 500:n ilmestymisen aikoihin. A1200:lle julkaistiin lopulta PCI-väyläkortti, jonka avulla tornikotelossa olevaan A1200:n pystyi kytkemään tavallisia halpoja ja yleisiä PCI-kortteja. Tämä paransi A1200:n laajennettavuutta ja käytettävyyttä huomattavasti. Vaikkei Commodore koskaan julkaissut mitään virallisia tietoja myyntiluvuista, on arvioitu että Commodore myi hivenen alle miljoona laitetta maailmanlaajuisesti ennen ajautumistaan konkurssiin huhtikuussa 1994.


title: Amiga 1200

text: A1200 tuli uudelleen myyntiin 1995, kun Amigan rippeet oli myyty Escomille, mutta uudet yksiköt olivat yhä samanhintaisia kuin vuonna 1992.Tekniset ominaisuudet:


title: Helvetistä

text: Helvetistä ("From Hell") on Alan Mooren käsikirjoittama ja Eddie Cambellin piirtämä laaja sarjakuvaromaani, joka kertoo yhden version Viiltäjä-Jackin tarinasta. Faktaa ja fiktiota sekoittava 16-osainen teos julkaistiin alun perin vuosina 1991-1996. Like julkaisi vuosina 1994–1997 tarinan suomennoksen, joka ilmestyi viitenä niteenä. Sarjakuvaa täydentävä sarjakuvamuotoinen essee "From Hell: The Dance of the Gull-Catchers" julkaistiin 1998; sitä ei ole suomennettu.


title: Helvetistä

text: "Helvetistä"-sarjakuvan lähtökohtana on Stephen Knightin 1980-luvun alussa esittämä salaliittoteoria. Tämän teorian mukaan viiltäjämurhien syynä oli prinssi Albert Viktorin avioton lapsi, jolla murhien uhriksi joutuneet prostituoidut olivat yrittäneet kiristää kuningashuonetta lähellä ollutta taiteilija Walter Sickertiä. Moore on kiistänyt uskovansa teoriaan itse, mutta hän on katsonut sen tarjoavan hyvän lähtökohdan tarinalle. "Helvetistä" on monisyinen ja pikkutarkka kuvaus viktoriaanisesta Lontoosta. Se yhdistelee Viiltäjä-Jackin tarinaan politiikkaa, mytologiaa ja Lontoon historiaa.


title: Helvetistä

text: Vuonna 2001 ilmestynyt Hollywood-elokuva "From Hell" perustuu osittain sarjakuvaan, mutta sitä on syytetty sarjakuvaromaanin pinnallistamisesta yksinkertaiseksi "kuka sen teki" -salapoliisikertomukseksi.


title: Helvetistä

text: Sarjakuvamuotoisessa esseessä "The Dance of the Gull-catchers" Alan Moore analysoi ironiseen sävyyn erilaisia Viiltäjä-Jack-teorioita, myös edellä mainittua Stephen Knightin teoriaa. Essee sisältyy liitteenä joihinkin "Helvetistä"-romaanin englanninkielisiin laitoksiin.


title: Helvetistä

text: Mooren versio Viiltäjä-Jackista ei ole murhamysteerio. Tekijä ja hänen näkyvin motiivinsa paljastetaan jo varhaisessa vaiheessa. Tappaja on kuninkaallinen lääkäri Sir William Withey Gull, joka kuningatar Viktorian käskystä raivaa tieltä prinssi Albert Viktorin salaisesta lapsesta tietävät prostituoidut. Gullin perimmäiset motiivit ovat kuitenkin toiset: murhat muodostavat hänen mielessään okkultistisen rituaalin, jonka alttarina toimii koko viktoriaaninen Lontoo. Gull uskoo että naiset hallitsivat kerran miehiä ja irrationaalinen, dionyysinen vietti hallitsi samalla rationaalista mieltä. Gull uskoo miesten ja rationaalisuuden kahlinneen naiset ja dionyysisyyden erilaisiin symboleihin. Symboliverkosto tarvitsee kuitenkin Gullin mielestä vahvistamista, jota edustavat Whitechapelin murhat.


title: Helvetistä

text: Yleisemmällä tasolla Moore kuvaa viktoriaanisen yhteiskunnan epätasa-arvoa asettamalla vastakkain yhtäällä Gullin edustamat vauraat piirit ja toisaalla prostituoidut sekä muun Itä-Lontoon köyhälistön.


title: Helvetistä

text: Tarinassa esiintyviä todellisia henkilöitä ovat Viiltäjä-Jack-tapauksiin välittömästi liittyvien hahmojen ohella muun muassa Joseph Merrick (Elefanttimies), Oscar Wilde, W. B. Yeats ja poikaikäinen Aleister Crowley.


title: Laot

text: Laot ovat etninen ryhmä Kaakkois-Aasiassa. Suurin osa laoista elää joko Laosissa (n. 3 miljoonaa), tai Thaimaassa (n. 15 miljoonaa). Thaimaan laot ovat keskittyneet maan koillis- ja itäosaan, jota kutsutaan yleisesti Isaniksi, joskin on olemassa monia matkustelevia työläisiä Isanista, jotka työskentelevät muissa maan osissa, kuten Bangkokissa. Laolaiset puhuvat useita laon ja isanin murteita, jotka usein käsitetään yhtenä kielenä. Monet isanilaiset suosivat termiä "isan" enemmän kuin "lao" 1900-luvun "thaimaalaistumisen" kampanjoinnin seurauksena.


title: Amiga 4000

text: Amiga 4000 ("A4000") oli Commodoren ammattilaiskoneiden, Amiga 2000:n ja Amiga 3000:n, seuraaja.


title: Amiga 4000

text: Toisin kuin aikaisemmissa Amiga-koneissa, varhaisissa A4000-koneissa suoritin kytkettiin emolevyyn erillisellä tytärkortilla, jolla sijaitsi suoritinkanta. Emolevyllä ei ollut suoritinta lainkaan. Myöhemmissä koneissa juotettiin suorittimet säästösyistä suoraan emolevylle.


title: Amiga 4000

text: A4000 tuli alun perin valkoisessa pöytäkotelossa, erillisellä näppäimistöllä varustettuna. Koneesta valmistettiin myös pieniä määriä tornikoteloversiota. Amiga 4000 käytti Motorolan 68040- tai 63030-suoritinta sekä AGA-grafiikkapiiriä.


title: Amiga 4000

text: Amiga 4000:n torniversio oli ainoa Amiga, joka sisälsi sekä SCSI- että IDE-väylät sisäänrakennettuna. Molempien ajureiden sisällyttäminen ROMiin vaati osan käyttöjärjestelmän siirtämistä ja siten A4000T onkin ainoa kone, jolla on codice_1-tiedosto varastoituina levyllä. Se on myös Amigoista ainoa, joka käytti PC-tyylistä emolevymuotoilua ja ensimmäinen (ja ainut) joka käytti litium-ioni-varmennusparistoa nikkeli-kadmiumin sijasta. Varmennusparisto on myös samalla yksi yleisimmistä ongelmista ikääntyvien A4000-koneiden parissa: sillä on tapana ajan myötä vuotaa. Vuotava aines on jossain määrin syövyttävää ja voi mahdollisesti vahingoittaa emolevyä.


title: Amiga 4000

text: Tämä oli Commodoren viimeisin isossa kotelossa myytävä kone. Vain muutamia satoja kappaleita 4000T-mallia valmistettiin ennen kuin Commodore ajautui konkurssiin. 4000T-mallin tuotanto aloitettiin uudelleen, kun Escom osti Commodoren rippeet. Escomin valmistamissa koneissa oli pieniä eroja vanhempaan malliin verrattuna, muun muassa HD-levykeaseman korvaaminen DD-mallilla.Teknisiä ominaisuuksia:


title: Olavi Virta

text: Oskari Olavi ”Ola” Virta (vuoteen 1926 Ilmén, 27. helmikuuta 1915 Sysmä – 14. heinäkuuta 1972 Tampere) oli laulaja, näyttelijä ja yksi Suomen eniten levyttäneistä artisteista. Hän levytti vuosina 1938–1966 yhteensä 601 laulua, joista tangoja on 136; monista on tullut suomalaisen iskelmämusiikin klassikoita. Kansa on nimittänyt Virtaa ”Tangokuninkaaksi”, mutta Virtaa markkinoitiin uransa alussa Suomen Bing Crosbynä. Virta esiintyi myös suomalaisissa elokuvissa.


title: Olavi Virta

text: Virta aloitti nuoruudessa soittamalla viulua. Virran lauluihin kuului monipuolista iskelmämusiikkia (muun muassa ”Poika varjoiselta kujalta”, ”Hopeinen kuu”, ”Eva” ja ”Kultainen nuoruus”) sekä tangoja (esimerkiksi ”Punatukkaiselle tytölleni”, ”Ennen kuolemaa” ja ”Täysikuu”). Hän oli myös 1950-luvun alussa Kipparikvartetin 2. tenori, joka tarkoittaa käytännössä Crosbyn kaltaista baritonia. Hän sai myös uransa aikana kolme kultalevyä kappaleista ”Ennen kuolemaa”, ”Tulisuudelma” ja ”La Cumparsita”. Nämä kaikki olivat Kullervon (Tapio Lahtinen) suomeksi sanoittamia.


title: Olavi Virta

text: Koko laulu-uransa aikana Olavi Virta levytti myös omia versioitaan suomalaisista ikivihreistä sävelmistä (esimerkiksi ”Metsäkukkia”) sekä kansainvälisesti tunnetuista tangoista (esimerkiksi ”La Cumparsita”, ”Ennen kuolemaa” ("Avant de mourir") ja ”Rakkautta ei se ollut” ("Liebe war es nie"). Joskus Olavi Virta levytti oman versionsa aikansa tunnetuimmista hiteistä, mikä saattoi olla kohtalokasta aloittelevalle laulajalle, sillä useimmiten kuuntelijat siirtyivät suosimaan Virran versiota.