title: Tasajakauma

text:
Momenttifunktio eli momentit generoiva funktio saadaan määritelmästä
Sen avulla voidaan määritellä origomomentit ja keskusmomentit. Momenttifunktio ei ole määritelty origossa, mutta sen määrittelyalue laajennetaan sinnekin asettamalla formula_17 Momentit joudutaan määrittämään raja-arvoina.


title: Tasajakauma

text:
Ensimmäiset origomomentit ovat
ja niiden yleinen termi on


title: Tasajakauma

text: Keskusmomenttien yleinen muoto on


title: Tasajakauma

text: Jakauman odotusarvo saadaan "ensimmäisestä origomomentista"


title: Tasajakauma

text: Sen varianssi on taas suoraan "toinen keskusmomentti"


title: Tasajakauma

text: Jakauman tiheysfunktion vinous määritetään kahden keskumomentin avulla


title: Baruch Spinoza

text: Baruch Spinoza (, ; 24. marraskuuta 1632 Amsterdam – 21. helmikuuta 1677 Haag), oli hollanninjuutalainen filosofi. Spinoza pyrki erottamaan uskonnon ja filosofian ("Tractatus theologico-politicus", 1670) ja luomaan rationalistisen etiikan ja valtio-opin teorian ("Ethica ordine geometrico demonstrata", 1674, suom. "Etiikka"). Hän on René Descartesin ja Gottfried Leibnizin ohella 1600-luvun suurimpia rationalisteja ja teoksensa "Etiikka" vuoksi tunnetuimpia eetikoita.


title: Baruch Spinoza

text: Spinozan teokset, samoin kuin hänen rationalistiaikalaistensa kirjoitukset, soveltavat matematiikan menetelmiä ja muotoa kaikkeen filosofiaan. Spinozaa pidetään valistuksen tienraivaajana ja nykyaikaisen raamatuntutkimuksen perustajana. Spinozan käsitykset muun muassa Jumalasta ja ruumiin ja sielun samuudesta johtivat hänet kuitenkin vuosisadoiksi ajattelun valtavirran ulkopuolelle. Hänen teoksensa olivat vielä sata vuotta hänen kuolemansa jälkeen tuhottavien kirjojen listoilla.


title: Baruch Spinoza

text: Baruch Spinoza syntyi suureen sefardijuutalaiseen perheeseen, joka oli Amsterdamissa asuvia Portugalin juutalaisia; hänen äidinkielensä oli näin portugali. Vainottuihin marranoksiin, kristillisiä muodollisuuksia noudattaneisiin juutalaisiin, kuuluneet vanhemmat olivat paenneet Portugalin juutalaisvainoja. Hänen isänsä Michael oli kauppiaana juutalaisyhteisössä. Vuonna 1649 Baruchin velipuoli Isaac kuoli, ja Baruchin piti ottaa tämän työ kaupassa. Vuonna 1654 myös isä Michael kuoli, ja perheen pojat jatkoivat liikettä nimellä ”Bento y Gabriel de Spinoza”.


title: Baruch Spinoza

text: Spinoza sai ortodoksijuutalaisen kasvatuksen, ja hän opiskeli teini-iässä muun muassa talmud-koulussa, jossa hän perehtyi hepreankieliseen kirjallisuuteen. Kriittisen ja tiedonhaluisen luonteensa vuoksi hän joutui kuitenkin pian ristiriitoihin juutalaisyhteisön kanssa. Aluksi hän sai kielteistä mainetta näkemyksistään, jotka olivat lähellä panteismia ja neutraalia monismia. Spinoza julistettiin 27. heinäkuuta 1656 ”suureen pannaan” ("cherem"), eli hänet suljettiin juutalaisyhteisön ulkopuolelle luopumuksen ja kerettiläisyyden vuoksi. Hän oli esittänyt, että Jumala oli luonnon ja maailmankaikkeuden mekanismi, jolla ei ollut persoonallisuutta, ja että Raamattu oli vertauskuvallinen teos, jota käytettiin Jumalan luonteen opettamiseen. Kummatkin näkemykset perustuivat kartesiolaisuuteen.


title: Baruch Spinoza

text: Synagogasta erottamisen jälkeen Spinoza otti käyttöön etunimen Benedictus, joka oli latinankielinen vastine hänen etunimelleen Baruch. Molemmat nimet tarkoittavat "siunattua". Hän asui ja työskenteli jonkin aikaa Franciscus van den Endenin koulussa, jossa hän oppi latinaa ja filosofiaa. Koulussa hän luki muun muassa Terentiuksen näytelmiä, mikä vaikutti hänen teostensa latinaan. Hän opiskeli myös linssinhionnan taidon, jolla hankki elantonsa. Hän sai myös pieniä mutta säännöllisiä lahjoituksia ystäviltään. Elämäntavoiltaan Spinozaa kuvailtiin vaatimattomaksi yksineläjäksi.


title: Baruch Spinoza

text: Tuohon aikaan Spinoza tutustui myös joihinkin kollegiantteihin, epädogmaattiseen ja interdenominationaaliseen lahkoon, joka suuntautui rationalismiin, sekä mennoniitteihin ja kveekareihin. Hänen ympärilleen alkoi vähitellen syntyä ajattelijoiden piiri. 1660-luvun alkupuolella Spinozan nimi tuli laajemmin tunnetuksi, ja lopulta hänen luonaan vierailivat muiden muassa Gottfried Leibniz ja Henry Oldenburg. Hän oli kirjeenvaihdossa viimeksi mainitun kanssa lopun ikäänsä.


title: Baruch Spinoza

text: Spinozan ensimmäinen julkaisu oli vuonna 1663 ilmestynyt "Renati des Cartes Principiorum Philosophiae", joka käsitteli Descartesin filosofiaa mutta esitteli myös joitakin hänen omia ajatuksiaan. Hän oli kirjoittanut kuitenkin jo aiemmin teoksia, joita levitettiin pienessä piirissä tai julkaistiin vasta hänen kuoltuaan. Vuonna 1665 Spinoza kirjoitti Oldenburgille, että oli aloittanut uuden kirjan nimeltä "Tractatus theologico-politicus". Teos julkaistiin ilman tekijännimeä vuonna 1670. Ennen "Tractatusta" hän oli kirjoittanut "Etiikasta" jo ensimmäisen version. Panostus "Tractatukseen" sen sijaan saattoi johtua ajankohdan poliittisesta tilanteesta — Ranska oli hyökännyt Alankomaihin vuonna 1665.


title: Baruch Spinoza

text: Koska "Tractatus theologico-politicus" ja sen esittämä tulkinta kartesiolaisuudesta saivat kielteisen julkisen vastaanoton, Spinoza pidättäytyi julkaisemasta lisää teoksia. Spinoza oli kuitenkin osannut varautua kielteiseen julkisuuteen — teos oli julkaistu nimettömänä, ja sen painopaikaksi oli merkitty paikkansapitämättömästi Hampuri. Teos kiellettiin vuonna 1674 samaan aikaan kuin muun muassa Thomas Hobbesin "Leviathan". Spinoza oli muutenkin luonteeltaan varovainen. Hänellä oli sinettisormus, jossa oli hänen nimikirjaimensa, ruusu sekä sana "caute" (lat. 'varovaisuus'). Kaikki muut hänen kirjoituksensa julkaistiin vasta hänen kuolemansa jälkeen hänen ystäviensä kokoamassa "Opera Postuma" -teoksessa. "Etiikka" valmistui vuonna 1675, mutta sitäkään ei voinut julkaista Spinozaan kohdistuneen vihan vuoksi. "Tractatus politicus" puolestaan jäi keskeneräiseksi.


title: Baruch Spinoza

text: Vuonna 1669 Spinoza muutti Amsterdamista Haagiin. Vuonna 1673 hänelle tarjottiin professorin virkaa Heidelbergin yliopistosta. Spinoza kuitenkin kieltäytyi, koska halusi säilyttää riippumattomuutensa. Leibniz ja Spinoza tapasivat vuonna 1676, vuotta ennen Spinozan kuolemaa, Haagissa ja keskustelivat "Etiikasta", joka oli juuri ilmestynyt. He eivät ilmeisesti päässeet yhteisymmärrykseen monestakaan seikasta. Spinoza kuoli vuonna 1677 ennenaikaisesti, mahdollisesti sen vuoksi, että oli hengittänyt linssien hiomisen seurauksena lasipölyä ja se oli pahentanut hänen keuhkotautiaan.


title: Baruch Spinoza

text: Spinozan mukaan aineellinen luonto voidaan johtaa muutamasta perusmääritelmästä eli aksioomasta. Spinoza esitti filosofiansa "Etiikka"-teoksessaan matemaattisena menetelmänä, aksioomineen ja todistuksineen.


title: Baruch Spinoza

text: Spinoza luokitteli tiedon lajit kolmeen luokkaan: (1) luulo (välittömät tunteet, mielikuvat, mielikuvitus, auktoriteettiusko yms.), (2) järjen tieto (tiede) ja (3) suora tieto luonnosta, intuitio. Spinozan mukaan Jumala on yhtä kuin luonto ja ihmisen tarkoitus on Jumalan, siis luonnon (olemassaolon ja siis itsensä) ymmärtäminen. Koska koko deterministinen kaikkeus, luonto, on Jumala, mikään ei voi tapahtua toisin kuin se tapahtuu. Hieman stoalaisten tapaan Spinoza ajatteli, että determinismin ja mysteerin eli tuntemattoman hyväksyminen auttaa yksilöä olemaan sovussa maailmankaikkeuden kanssa.


title: Baruch Spinoza

text: Joitakin Spinozan filosofisia mielipiteitä olivat:Spinoza katsoi, että Jumala ja luonto olivat kaksi nimeä samalle todellisuudelle, nimittäin yhdelle jakamattomalle ja äärettömälle substanssille, joka on koko maailmankaikkeuden perustana. Hänen argumenttinsa tällaisen yhden jakamattoman substanssin puolesta eteni näin:


title: Baruch Spinoza

text: Spinoza katsoi, että "Deus sive Natura" (”Jumala tai luonto”) oli olento, jolla oli äärettömän monta attribuuttia ja ajattelu ja ulottuvaisuus olivat niistä kaksi. Spinozan mukaan kaikki vähäisemmät "oliot" tai kappaleet eivät olleet osia tästä yhdestä substanssista, vaan ne olivat sen modifikaatioita tai "moduksia". Tällöin esimerkiksi yksityinen ihminen ei ollut oma substanssinsa, vaan tämä yksi substanssi kyseisen ihmisen moduksessa — luonto modifikoituneena tämän ihmisen ruumiiksi, ja Jumala modifikoituneena tämän ihmisen ymmärrykseksi tai mieleksi.


title: Baruch Spinoza

text: Spinoza oli monisti, eli hän katsoi sielun ja ruumiin olevan sama asia: aine, kaikkeus ja Jumala ovat Spinozan ajattelussa perimmältään yksi ja sama substanssi. Siten hänen mukaansa sekä sielu että ruumis ovat tämän saman substanssin moduksia, eikä niin, että toinen näistä olisi toisen ilmiö. Tämä monismi voidaan nähdä vastauksena 1600-luvun suureen ongelmaan mieli- ja ainesubstanssien suhteesta, minkä Descartesin filosofia oli nostanut esille. Spinozan filosofiassa mieli ja aine ovat todellisuuden (Jumalan) ”attribuutteja”. Attribuutteja jumalalla on loputtomasti hänen täydellisen luonteensa vuoksi, mutta ihmiset tuntevat niistä vain ajattelun (mielen) ja ulottuvaisuuden (aineen). Koska nuo kaksi ovat saman asian eri puolia, on kaikilla ainetason ilmiöillä vastineensa mielitasolla ja toisin päin. Esimerkiksi jos ainetasolla kivi putoaa, on mielitasolla tästä vastineena Jumalan ajatus tuosta samasta tapahtumasta. Spinozan näkökulmaa kutsutaan neutraaliksi monismiksi, ja se on historiallisesti merkittävä panpsykistinen ratkaisu mielen ja ruumiin ongelmaan.


title: Baruch Spinoza

text: Spinoza oli perinpohjainen deterministi, joka katsoi, että kaikki mikä tapahtuu, tapahtuu välttämättömyydestä eikä mikään voi tapahtua toisin kuin se tapahtuu. Tämä johtuu siitä, että koko deterministinen maailma, luonto, on Jumala, joka on täydellinen. Myös inhimillinen käyttäytyminen oli täysin määrättyä, ja inhimillinen vapaus oli kykyämme tietää, että kaikki meissä on määrättyä ja kykyämme ymmärtää, miksi toimimme niin kuin toimimme. Vapaus ei siis ole mahdollisuus sanoa ”ei” sille, mitä meille tapahtuu, vaan mahdollisuus sanoa ”kyllä” ja ymmärtää täydellisesti, miksi asioiden tulisi todellakin tapahtua niin. Muodostamalla tarkoituksenmukaisia käsityksiä tekemisistämme, tunteistamme ja affektioistamme (mielenliikutuksistamme), meistä tulee aikaansaannostemme tarkoituksenmukaisia syitä, joko sisäisiä tai ulkoisia, mikä saa aikaan aktiivisuuden lisääntymisen (passiivisuuden vastakohtana). Tämä tarkoittaa, että meistä tulee sekä vapaampia että enemmän Jumalan kaltaisia ("Etiikka" II, Prop. 49, Scholium).


title: Baruch Spinoza

text: Spinozan filosofialla on paljon yhtäläisyyksiä stoalaisuuteen sikäli, että molemmat pyrkivät toimimaan terapeuttisesti neuvomalla, kuinka ihmiset voivat saavuttaa onnellisuuden (stoalaisille "eudaimonian"). Spinozan ajattelu kuitenkin poikkeaa stoalaisista yhdessä merkittävässä kohdassa: hän hylkäsi ehdottomasti heidän väitteensä siitä, että järki voisi voittaa tunteet. Spinoza väitti päinvastoin, että tunteen voi voittaa vain vahvempi tunne. Hänelle ratkaiseva ero oli aktiivisten ja passiivisten tunteiden välillä, ensin mainitun sisältäessä rationaalisesti ymmärretyt tunteet ja jälkimmäisen sisältäessä ne, joita ei ole ymmärretty. Hän katsoi myös, että tieto passiivisten tunteiden todellisista syistä voi muuntaa sen aktiiviseksi tunteeksi, mikä ennakoi Sigmund Freudin psykoanalyysia.


title: Baruch Spinoza

text: Spinozan teoksen "Tractatus de intellectus emendatione" alussa on kuvattu hänen eettisen filosofiansa ydin, se mitä hän piti todellisena ja lopullisena hyvänä. Spinoza oli ajattelumaailmaltaan relativistinen eli ajatteli, ettei mikään ole hyvää tai pahaa, ihmiset ainoastaan subjektiivisesti kokevat asiat sellaisina. Joku henkilö saattaa esimerkiksi ajatella, että paahdetut maapähkinät ovat hyvänmakuisia, ja siksi ne ovat hänelle hyvää. Joku toinen taas saattaa olla allerginen pähkinöille, joten hänelle ne ovat pahaa. Spinozan ajatus oli, että asioissa, kuten pähkinöissä, ei ole sisäänrakennettuna mitään hyvää tai pahaa. Asiat ovat hyviä tai pahoja ainoastaan suhteessa siihen, että ihmiskunta katsoo hyväksi luokitella asioita näiden mukaan. Tämän vuoksi hän katsoi muiden filosofisten eettisten pyrkimysten menneen hakoteille.


title: Baruch Spinoza

text: Sen sijaan Spinoza uskoi omaan deterministiseen maailmankaikkeuteensa, jossa ”kaikki asiat luonnossa etenevät tietyn välttämättömyyden mukaan ja mitä suurimmalla täydellisyydellä”. Tämän vuoksi hänen maailmassaan mikään ei tapahtunut sattumalta, eikä ymmärrys toiminut satunnaisuuksien mukaan. Maailmankaikkeudessa kaikki mikä tapahtuu tuli olioiden välttämättömästä luonnosta, tai Jumalasta ja luonnosta. Kaikki tämä oli täydellistä. Jos asiat vaikuttivat epätäydellisiltä, se johtui vain vaillinaisesta näkemyksestämme todellisuudesta.


title: Baruch Spinoza

text: Spinoza ajatteli, että vaikka ihminen toimii vain itsesuojeluvaiston ohjaamana, järkevä oman edun tavoittelu ei välttämättä ole muiden etujen vastaista. Koska itsesuojeluvaistoa ei voi asettaa valtion harteille, Spinozan filosofiassa valtion merkitys on pienempi kuin Hobbesilla. Järki — joka mahdollistaa hyveen — on itsesuojeluvaiston ja ymmärryksen yhdistelmä. Spinozan mukaan epäitsekkäät ja hurskaat teot tuli tehdä ”pelkällä järjen ohjauksella”. Spinozan järjestelmä opetti myös, että tieto Jumalasta taivuttaa meidät ”tekemään niitä asioita joihin rakkaus ja hurskaus meitä houkuttavat”.


title: Baruch Spinoza

text: Vuonna 1785 Friedrich Heinrich Jacobi tuomitsi omassa teoksessaan Spinozan panteismin. Jacobi väitti, että Spinozan oppi oli puhtaan materialistinen, koska luonto ja Jumala eivät ole mitään muuta kuin laajennettua substanssia. Jacobille tämä oli valistusajan rationalismin tulos, eikä se voinut johtaa muuhun kuin täydelliseen ateismiin ja nihilismiin. Moses Mendelssohn oli eri mieltä Jacobin kanssa ja totesi, että teismin ja panteismin välillä ei ole todellista eroa. Koko kysymyksestä tuli tuon ajan Euroopassa merkittävä filosofinen ja uskonnollinen huolenaihe. Jacobi syyttikin Mendelssohnia spinozismista.Spinoza julkaisi tuotantoaan anonyymisti ja osa siitä jäi hänen elinaikanaan kokonaan julkaisematta. Puuttuvasta tekijännimestä huolimatta ”Teologis-poliittinen tutkielma” tunnistettiin hänen työkseen ja hänen oli sen ilmestyttyä muutettava väliaikaisesti pois Amsterdamista. Omalla nimellään hän julkaisi ainoastaan "Filosofian periaatteet".


title: Baruch Spinoza

text: Muutama kymmenen vuotta Spinozan kuoleman jälkeen, 1600-ja 1700-luvun vaihteessa, hänen maineensa oli edelleen kielteinen. Muun muassa Pierre Bayle luonnehti häntä jumalattomaksi ateistiksi, jonka oppi oli paitsi ”hirvittävä ja mieletön” myös täysin päinvastainen siihen nähden, mitä normaali järki sanoi. Päinvastoin kuin esimerkiksi kartesiolaisuus, johon Spinozan oppi perustui, hänen ajattelunsa ei koskaan saanut laajalti tunnustettua asemaa, vaan häneen viitattiin usein Hobbesin ohella ateistin perikuvana. Gilles Ménage jopa vertasi häntä Kainiin ”kirouksen merkkeineen”.


title: Baruch Spinoza

text: Asennoituminen Spinozan ajattelua kohtaan alkoi muuttua vasta 1700-luvun loppupuolella. Panteismi- eli spinozismikiista oli yksi esimerkki siitä, kuinka jotkut alkoivat vähitellen omaksua Spinozan ajatuksia. Spinozisteihin kuuluivat muun muassa Johann Wolfgang von Goethe, Friedrich Hölderlin, Novalis ja Friedrich Schleiermacher. Spinozismi liittyi erityisesti 1800-luvun romantiikkaan. Suurimmissa ylistyksissä Spinozaa pidettiin lähes pyhimyksenä.


title: Baruch Spinoza

text: Albert Einstein sanoi, että Spinoza oli filosofi, joka oli vaikuttanut eniten hänen maailmankuvaansa. Spinoza katsoi Jumalan (äärettömän substanssin) olevan sama kuin luonto, ja Einstein uskoi samoin persoonattomaan jumaluuteen. Samoin kuin Spinoza, hänkin oli sitä mieltä, että kaikella on syynsä. Myös syväekologisen liikkeen isä Arne Næss mainitsi saaneensa paljon innoitusta Spinozan töistä.


title: Baruch Spinoza

text: 1900-luvun lopulla kiinnostus Spinozaan kasvoi Euroopassa, usein vasemmistolaisista tai marxistisista näkökulmista. Merkittävät filosofit, kuten Gilles Deleuze, Antonio Negri ja Étienne Balibar, ovat kirjoittaneet Spinozasta. Samoin Stuart Hampshire ja H. H. Joachim ovat kirjoittaneet merkittäviä englanninkielisiä tutkimuksia Spinozasta. Muita filosofeja, joihin Spinoza on vaikuttanut, olivat Constantin Brunner ja John David Garcia.


title: Baruch Spinoza

text: Alankomaiden korkein ja arvostetuin tieteellinen palkinto on nimeltään "Spinozapremie" (Spinoza-palkinto). Spinozan kuva oli tuhannen guldenin setelissä, joka oli käytössä Alankomaissa euron käyttöönottoon vuoteen 2002 saakka.


title: Telia Sverige

text: Telia Sverige AB (vuoteen 2017 TeliaSonera Sverige AB) on ruotsalais-suomalaisen Telia Companyn Ruotsissa toimiva tytäryhtiö, joka jatkaa aiemman ruotsalaisen Telia-yhtiön toimintaa. Se on Ruotsin suurin teleoperaattori liikevaihdon sekä asiakkaiden määrän kannalta.


title: Telia Sverige

text: Ennen fuusioitumistaan TeliaSoneraan (nyk. Telia Company) Telia toimi Ruotsissa paikallisia puhelinverkkoja hallinnoivana yhtiönä. "Kungliga Telegrafverket" sai alkunsa vuonna 1853, kun Tukholman ja Uppsalan välille vedettiin ensimmäinen lennätinlinja. Jo 1920-luvulla valtion laitos hallinnoi monopoliasemassa Ruotsin puhelinverkkoa, toisin kuin Suomessa, jossa Posti- ja lennätinlaitos hallinnoi lähinnä kauko- ja ulkopuheluverkkoa ja maaseudun puhelinverkkoa; useiden paikallisten puhelinyhtiöiden vuoksi markkinat olivat pirstaleiset. Vuonna 1953 laitoksen nimi muutettiin muotoon "Televerket" (Telelaitos).


title: Telia Sverige

text: Vuonna 1993 Ruotsin valtio yksityisti Televerketin, uusi yhtiö sai nimekseen Telia AB. Kesällä 2000 Telia vietiin Tukholman pörssiin, kun Ruotsin valtio päätti myydä omistuksistaan 30 prosenttia.


title: Telia Sverige

text: Yrityksellä oli toimintaa myös Suomessa matkapuhelinliittymien tarjoajana. Telian ja Soneran fuusioituessa TeliaSoneraksi Telia joutui regulaattorin vaatimuksesta myymään Suomen toimintonsa. Toiminnot osti lopulta DNA Finland.


title: Uskonnon alkuperä

text: Uskonnon alkuperästä on erilaisia käsityksiä. Uskonnollinen käyttäytyminen näyttäisi olevan ihmiselle lajityypillistä, sillä uskonnollisluonteisia uskomuksia (henkiin, jumaluuksiin, jne), rituaaleja ja uskontoon liittyviä tai siitä kumpuavia mitä erilaisimpia moraalikäsityksiä esiintyy eri ihmisryhmissä universaalisti alkaen metsästäjä-keräijöiden yhteisöistä ja päättyen suuriin sivilisaatioihin suurine maailmanuskontoineen. Uskonnollisen käyttäytyminen näyttäisi nykyisen tutkimuksen valossa kehittyneen neoliittisella aikakaudella. Uskonnon alkuperää, sen enempää kuin kysymystä sen mahdollisesta tai todennököisestä evolutiivisesta tai kulttuurievolutiivisesta funktiosta ei kuitenkaan olla ratkaistu tavalla, josta vallitsisi tutkijoiden yksimielisyys. Erilaisia näkemyksiä on useita, ja teorioita ovat kehittäneet filosofit, yhteiskuntatietelijät, psykologit, luonnontieteilijät (lähinnä biologit) ja historioitsijat ja kulttuurintutkijat.


title: Uskonnon alkuperä

text: Roomalainen filosofi ja runoilija Lucretius kirjoitti noin vuonna 50 eaa. epikurolaisesta todellisuuskäsityksestä kertovan runoelman "Maailmankaikkeudesta". Lucretius tunsi myötätuntoa niitä ihmisiä kohtaan, jotka eivät ymmärtäneet heidät synnyttäneen kaikkeuden toimintatapoja. Hän katsoi näiden tietämättömien ja kovaonnisten ihmisten tarvitsevan uskontoa selittämään alkuperänsä ja selittämään itselleen onnen ja onnettomuuden. Jumalauskon synnystä Lucretius kirjoittaa muun muassa seuraavaa:


title: Uskonnon alkuperä

text: Lucretius mainitsee ihmisten nähneen unissaan jumalia ja sillä perusteella uskoneen jumaliin. Toiseksi hän mainitsee, että kun ihmiset eivät tunteneet ilmiöiden syitä, he selittivät tapahtumia jumalilla. Kolmanneksi hän mainitsee eräiden luonnon ilmiöiden synnyttämän pelon.


title: Uskonnon alkuperä

text: Ksenofanes arvosteli uskoa ihmisen luomiin jumaliin:


title: Uskonnon alkuperä

text: Psykoanalyysin perustaja Sigmund Freud piti uskonnollisia käsityksiä ”harhoina, ihmiskunnan vanhimpien, voimakkaimpien ja sitkeimpien toiveiden kuviteltuina toteutumina”. Uskonto on Freudin mukaan ihmismielen puolustuskeino pelottavia luonnonilmiöitä – maanjäristyksiä, tulvia, myrskyjä, sairautta ja kuolemaa – vastaan. ”Näissä voimissa luonto nousee meitä vastaan majesteettisena, julmana ja armottomana.” Ihmisen mielikuvitus muuntaa luonnonvoimat henkilöllisiksi, yliluonnollisiksi valloiksi.


title: Uskonnon alkuperä

text: Juutalais-kristillisessä uskonnossa ihmiset heijastavat kaikkeuteen muiston isästä suurena suojelevana voimana. Lapsuudesta tutut kasvot ovat suurentuneet taivaassa äärettömiksi. Uskonto on ”ihmiskunnan universaali pakkoneuroosi”, josta päästää eroon, kun ihmiset vihdoin luonnontieteellisen tiedon avulla oppivat hahmottamaan todellisuuden ilman harhaluuloja.


title: Uskonnon alkuperä

text: Freud antoi myös erityisen selityksen uskonnon synnylle käyttäen oidipuskompleksin käsitettä, mutta tätä selitystä ei yleensä hyväksytä. Monet Freudin arvostelijat ovat kuitenkin hyväksyneet hänen yleisnäkemyksensä, jonka mukaan usko on eräänlainen ”mielen kainalosauva” ja että se on kuvittelua.


title: Uskonnon alkuperä

text: Sveitsiläinen psykiatri C. G. Jung esitti, että on olemassa arkkityyppejä, yleismaailmallisia piilotajunnan teemoja, jotka ilmenevät ihmisen mielessä. Arkkityypit sijaitsevat kollektiivisessa piilotajunnassa, ja ne tulevat esiin unissa ja myyteissä. Myyttiä Jung kuvasi jumalallisen elämän itsenäiseksi ilmenemiseksi ihmisessä.


title: Uskonnon alkuperä

text: Ranskalainen sosiologi Émile Durkheim julkaisi vuonna 1912 teoksen "Uskontoelämän alkeismuodot", jossa hän väitti, että jumala on yhteisöllisen ryhmän vertauskuva. Uskonnossa yhteisö Durkheimin mukaan palvoo itseään. Ihmisten palvomat jumalat ovat kuviteltuja olentoja, jotka yhteiskunta on tiedostamattomasti luonut välineiksi, joilla valvotaan yksilön ajattelua ja toimintaa. Durkheim näki uskonnon antavan yksilölle voimaa.


title: Uskonnon alkuperä

text: Monilla ihmisillä on uskonnollinen tunne, jonka mukaan he ovat alaisina yliluonnollisille olennoille, jotka antavat heidän toiminnalleen käskyjä. Durkheimilaisen käsityksen mukaan he tuntevat tällöin yliluonnollisen mahdin sijaan heitä voimakkaamman luonnollisen yhteiskunnan voiman. Yksilön sisäänsä sulkeva yhteiskunta synnyttää jäsentensä mieliin ajatuksen jumalasta, joka on tosiasiassa heijastus yhteiskunnasta. Yhteiskunta kohdistaa Durkheimin mukaan jäseniinsä ehdottoman tottelevaisuuden vaatimuksen, ja tämä heijastuu ihmisten käsityksenä pyhistä asioista sekä jumalasta, joka koetaan pyhäksi asettamisen vaatimuksen lähteeksi. Alkukantaisissa yhteiskunnissa tämä tunne yhteisön vaatimuksesta ehdottomaan kuuliaisuuteen on Durkheimin mukaan hyvin voimakas. Heimon käsityksillä ja tavoilla on ehdoton valta yli yksilöiden. Myös kehittyneissä yhteiskunnissa tämä alkukantainen ykseyden tuntu palaa osittain henkiin esimerkiksi sodan aikana, jolloin tunne kansallisesta yhteenkuuluvuudesta saa yksilöihin lähes rajattoman vaikutusvallan.


title: Uskonnon alkuperä

text: Jumala koetaan myös yksilön viimeiseksi avunantajaksi. Ihminen on Durkheimin käsityksen mukaan olemukseltaan yhteisöllinen, riippuvainen laumastaan ja onneton joutuessaan siitä eroon. Yhteisö on ihmisen henkisen elinvoiman tärkein lähde. Durkheimin mukaan yksilö vahvistuu suorittaessaan ryhmän toisten jäsenten kanssa samaa ryhmää yhdistävän uskonnon palvontamenoja. Esimerkiksi latinan sanan "religio" kantana on "ligare", joka tarkoittaa sitomista tai yhteenliittämistä.


title: Uskonnon alkuperä

text: Jumala on siis Durkheimin mielestä vertauskuva yhteiskunnalliselle todellisuudelle, tekijälle joka on ollut olemassa kauan ennen yksilöä ja joka säilyy kauan hänen jälkeensä. Yhteiskunnan luonnollinen paine muuttuu käsityksesi jumalan yliluonnollisesta läsnäolosta, koska ihmisen mielellä on yleinen taipumus luoda mielteitä ja vertauskuvia. Jumala on tämän käsityksen mukaan "homo sapiens" -eläimen luomus, jonka tarkoituksena on säilyttää tämän olennon yhteiskunnallinen olemassaolo.


title: Uskonnon alkuperä

text: Saksalainen Ludwig Feuerbach katsoi, että ihminen palvoo jumalassa omaa itseään. Karl Marx kehitti Feuerbachin ajatuksia. Vuodenvaihteessa 1843–1844 Karl Marx arvioi uskontoa seuraavasti:


title: Uskonnon alkuperä

text: Kognitiivinen uskontotiede tarkastelee uskontoa ihmisen mielen toimintana. Uskonto mielletää nimenomaan uskomusten joukoksi (vrt. Durkheimin tapa ymmärtää uskonto ensisijaisesti sosiaaliseksi ilmiöksi), ja kognitiivinen uskontotiede pyrkii selittämään uskonnollisten uskomusten vetovoiman ihmismieliin vetoamalla evoluution luomiin synnynnäisiin kognitiivisiin rakenteisiin. Uskonto käsitetään usein alkuperältään ikään kuin virukseksi tai loiseksi, joka vain pesiytyy siitä riippumatta kehittyneisiin ihmisaivoihin. Tunnetuimmat alan teoreetikot, esimerkiksi Pascal Boyer, ovat jyrkän metologisen individualismin kannattaja. On kuitenkin painotettava, etteivät kaikki kognitiiviset uskontotieteilijät jaa käsitystä, jonka mukaan uskonto olisi täysin ei-adaptiivinen, ja kognitiivista lähestymistapaa voidaan periaatteessa soveltaa myös sellaisten näkemysten yhteydessä, joiden mukaan uskonto on alkuperältään adaptiivinen.


title: Uskonnon alkuperä

text: Uskontotieteilijä Pascal Boyerin mukaan ”Uskonto on kognitiivinen loinen, joka pesii aivoissa.” Boyerin mukaan ihmisen aivot pyrkivät tunnistamaan toimijuutta ja saattavat löytää tavoitteellisen toimijan myös sieltä, missä sellaista ei ole: esimerkiksi kuvitellaan, että yliluonnollinen olento ohjailee luonnon ilmiöitä. Toimijuuden tunnistaminen on evoluution aikaansaannos ja uskonnot tuon kyvyn sivutuotteita.


title: Uskonnon alkuperä

text: Boyerin mukaan uskonnolliset käsitteet voidaan yksinkertaistaen selittää siten, että niiden arkiajattelun vastaiset piirteet loukkaavat ihmismielen muodostamien käsitysten ominaisuuksia. Arkiajattelua vastaamaton piirre voi olla esimerkiksi kuollut esi-isä, joka vaeltaa näkymättömänä ihmisten keskuudessa. Arkiajattelun vastaisuutta ei kuitenkaan saa olla liikaa, vaan juuri sopiva määrä, koska liian arkiajattelun vastaiset käsitykset ovat vaikeita käsitellä mielessä ja ne unohtuvat nopeasti. Sen sijaan sopivassa määrin arkiajattelun vastaiset käsitykset loisivat aivoissa. Boyerin mukaan uskonnossa on jotain, mikä saa sen välittymään sukupolvelta toiselle. Kyse on elinkelpoisten ajatusten siirrosta, jota on luonnehdittu meemin eli mielen viruksen käsitteen avulla. Boyer itse ei kuitenkaan ole varsinainen meemi-teoreetikko, vaan soveltaa Dan Sperberin kehittämää "representaatioden epidemologiaksi" kutsumaa lähestymistapaa kulttuurieveoluutioon.


title: Uskonnon alkuperä

text: Meemiteoria on teoria kulttuurievoluutiosta, jonka avulla sen kannattajat yrittävät selittää myös uskonnon alkuperän. Tunnetuimpia meemiteoreetikoita ovat meemin käsitteen kehittäjä biologi Richard Dawkins, psykologi Susan Blackmore ja filosofi Daniel Dennett.


title: Uskonnon alkuperä

text: Biologi ja tietokirjailija Richard Dawkins on pohtinut syitä siihen suunnattomaan voimavarojen tuhlaukseen, jota ihmisen uskonnot evoluution näkökulmasta näyttävät hänen mukaansa edustavan. Dawkins esittää käsityksensä vain eräänä mahdollisena oletuksena. Dawkins kuvailee asiaa seuraavasti. Eläimiin on luonnonvalinnan seurauksena jäänyt pääasiassa niitä ominaisuuksia, joista niille on hyötyä olemassaolon taistelussa selviämisessä. Muutenkin eläimet yleensä säästävät voimavaroja. Ihmiset ovat rakentaneet uskontojen vaikutuksesta valtavan määrän uskonnollisia rakennuksia, joista ei luonnonkehityksen näkökulmasta ole mitään hyötyä. Miljoonat ihmiset ovat kuolleet uskonsodissa ja uskonnollisissa vainoissa. Uskontojen vaikutuksesta ihmiset ovat kieltäytyneet seksuaalisuhteista ja alistuneet esimerkiksi luostareiden elämään.


title: Uskonnon alkuperä

text: Dawkins pohtii erilaisia uskonnoille ehdotettuja kehitysopillisia selityksiä ja toteaa ne toteennäyttämättömiksi. Dawkinsin mielestä tähän asti asetetut kysymykset ovat vääriä. Jotta ymmärrettäisiin oikeiden kysymysten luonne, Dawkins ottaa esimerkiksi sen ilmiön, että hyönteiset pyörivät tulen ympärillä ja lentävät kohti omaa kuolemaansa. Selitys tähän ilmiöön on, että menneinä aikoina ihmisten tekemiä tulia ei ole ollut hyönteisiä harhauttamassa. Hyönteiset ovat lentäneet yöllä johonkin suuntaan käyttäen suunnistusvälineinä kaukana olevia valoja kuten kuuta ja tähtiä. Saman suunnistusmenetelmän soveltaminen lähellä olevaan kohteeseen aiheuttaa sen, että hyönteinen lentää kierteen muotoista rataa, ja jos kohde on tuli, hyönteinen tuhoutuu. Hyönteisen tuhoon johtava käyttäytyminen on uusissa olosuhteissa ilmenevä sivuvaikutus sellaisesta käyttäytymisestä, joka on tavallisissa olosuhteissa järkevää.


title: Uskonnon alkuperä

text: Toisin kuin melkein kaikki muut eläimet, ihmiset välittävät kasaantuvaa kokemustietoa sukupolvelta toiselle. On ainakin lapsille eduksi, jos he tottelevat suuremmin kyselemättä kieltoa uida vedessä, jossa on krokotiileja. Luonnonvalinnan tuloksena ihmislapsen aivot ovat kehittyneet sellaisiksi, että ne oppivat kielen, ja ihmislapset luottavat aikuisten antamaan informaatioon. Eri alueilla eri ihmiset siirtävät jälkeläisilleen erilaisia kieliä ja erilaisia uskontoja. Dawkinsin mielestä uskonnot ovat hyönteisen tuleenlentämisen kaltaisia haitallisia sivuvaikutuksia, joilla ei ole evoluution näkökulmasta mitään merkitystä.


title: Uskonnon alkuperä

text: Anthony C. Lunn ei ole Dawkinsin kanssa täysin samaa mieltä siitä, minkä ilmiön sivuvaikutuksia uskonnot ovat. Hän esittää, että ihmisellä on luonnonvalinnan ansiosta kehittynyt kyky etsiä ilmiöiden syitä ja uskontojen näennäisselitykset ovat tämän ominaisuuden sivuvaikutuksia.


title: Uskonnon alkuperä

text: Yksilökeskeinen lähestymistapa, mitä useimmat kognitiiviset uskontotieteilijät edustavat, ei ole kaikkien jakama lähtökohta, eikä sen edustamalla individualismilla ole perinteisesti ollut kovin voimakasta seuraajakuntaa uskonnon sosiologian piirissä, missä durkheimilainen käsitys uskonnosta adaptiivisena ilmiönä on ollut melko yleisesti hyväksytty jos kohta ei suinkaan kaikkien jakama käsitys. Klassinen durkheimlainen käsitys on 2000-luvulla noussut uudelleen pinnalle evoluutiobiologisen lähestymistavan piirissä, esimerkkinä vaikkapa Jonathan Haidt ja monet muut. Myös monet kognitiiviset uskontotieteilijät ovat kääntyneet puolustamaan ajatusta uskonnosta adaptiivisena ilmiönä. Meemiteoreetikoista Susan Blackmore on hylännyt aiemmin kannattamansa metologisen individualismin ja siihen liittyvän käsityksen uskonnosta pelkkänä aivo-viruksena. Kuten Blackmoren tapauksessa, myös yleisesti syynä näiden näkemysten kasvaneelle suosiolle on jatkuvasti lisääntynyt empiirinen ja kokeellinen tutkimus, joka näyttäisi sitä tukevan.


title: Uskonnon alkuperä

text: 2000-luvulla useat tutkijat ovat kiinnittäneet huomionsa uskonnollisten yhteisöiden poikkeukselliseen tiiviyteen ja pitkäikäisyyteen. Koska kyky yhteistoimintaan on evoluutiossa edullista, on tämä käynnistänyt useita tutkimusohjelmia uskonnon adaptiivisesta merkityksestä ihmisen evoluutiohistoriassa.


title: Uskonnon alkuperä

text: Evoluutiobiologi David Sloan Wilson on esittänyt uskonnollisten yhteisöiden toimivan ryhmävalinnan yksiköinä, jotka menestyvät paremmin kuin muut ryhmät koska niiden oppijärjestelmät tyypillisesti rohkaisevat itsensä kieltämiseen ja tätä kautta yhteistoimintaan. Wilson katsoo, että satunnaisotos maailman uskonnoista osoittaa, että useimmat näistä motivoivat seuraajissaan adaptiivisia käytösmalleja.


title: Uskonnon alkuperä

text: Antropologi Richard Sosis on testannut evoluutiopsykologian niin sanottua kalliiden signaalien hypoteesia jonka mukaan yksilön kelpoisuutta heikentävät rituaalivaatimukset ja uhraukset toimivat signaaleina sitoutumisesta ryhmän oppiin, ja auttavat erottelemaan vapaamatkustajat jotka hyödyntävät ryhmän voimavaroja mutta eivät itse osallistu niiden tuottamiseen. Tämän vuoksi Sosis on esittänyt taipumuksen uskonnolliseen käyttäytymiseen olevan evoluutiossa kehittynyt adaptiivinen kompleksi. Sosisin ja hänen kollegoidensa tutkimuksessa kävi ilmi, että 1700- ja 1800-luvulla Yhdysvalloissa toimineiden uskonnollisten utooppisten yhteisöiden elinikä korreloi niiden asettamien käytösvaatimusten kanssa, mutta ei-uskonnollisten yhteisöiden kohdalla tätä yhteyttä ei ollut. Uskonnolliset yhteisöt olivat myös huomattavasti pitkäikäisempiä kuin ei-uskonnolliset. Samoin Israelin kibbutzeista uskonnollisella pohjalla toimivat menestyvät taloudellisesti, erityisesti verrattuna ei-uskonnollisiin vastinpareihinsa, minkä Sosis selittää kokeellisissa tutkimuksissa ilmi käyneellä korkealla keskinäisellä luottamuksella erityisesti synagogassa päivittäin vierailevien miesten välillä. On tehty myös lukuisia muita tutkimuksia, joiden on katsottu tukeneen kalliiden signaalien hypoteesia osoittamalla uskonnon ja keskinäisen luottamuksen tai vahvemman yhteisöllisen järjestäytymisen välisen yhteyden.


title: Uskonnon alkuperä

text: Niin sanottu mimeettinen teoria yleisnimi teoreettiselle kokonaisuudelle, jota sen kehittäjä René Girard sovelsi selittäessään uskonnon alkuperää aluneperin vuonna 1971 ranskaksi julkaistussa teoksessaan Väkivalta ja pyhä. Meemiteoreetikoiden tavoin mutta heistä riippumatta Girard katsoi mukaan ihminen on olemuksellisesti toisia ihmisiä jäljittelevä eläin. Mutta toisin kuin meemiteoreetikot, Girard kiinnitti huomiota siihen, miten ihmiset jäljitellessään toisiaan jäljittelevät myös toinen toistensa haluja. Tämä johtaa halujen jatkuvaan suuntautumiseen samoihin kohteisiin, mikä taas johtaa konflikteihin. Girardin mukaan mimesis voi johtaa herkästi kriiseihin, joissa konflikti eskaloituu ryhmän jäsenten päätyessä mimeettisen halun kautta kaikki haluamaan objekteja, joita he eivät voi jakaa. Kriisi ratkeaisi siihen, että kaikki ryhmän jäsenet kääntyvät yhtä jäsentä vastaan ja murhaavat tämän "syntipukkina". Näin syntipukin murhaamisen kautta rauha palaisi yhteisöön. Lukuisissa toisistaan riippumattomissa kulttuureissa ja mytologioissa tavattava ihmisuhrin käytäntö on Girardin mukaan "alkumurhan" ritualisoitunutta toistoa.


title: Uskonnon alkuperä

text: Girardin mukaan uskonto on adaptiivinen hyvin samankaltaisella tavalla kuin se oli Durkheimin mielestä, mutta Girardille väkivallan eskaloitumisen ehkäisy ryhmän sisällä näyttäisi olevan uskonnon tärkein tehtävä.


title: Uskonnon alkuperä

text: Kuuluisia Girardin teorian kannattajia tai siihen ainakin suopeasti suhtautuvia ovat esimerkiksi Michel Serres, Roger Scruton ja Gianni Vattimo. Näistä ensiksi mainittu on jopa verrannut Girardia Charles Darwiniin.


title: Periyar Ramasami

text: E. V. Ramasami (17. syyskuuta 1879 – 24. joulukuuta 1973) oli liikemies, poliitikko, dravidakansan johtaja sekä itsenäisyysaktivisti, joka perusti Itsekunnioitusliikkeen ja kannatti itsenäisen valtion, Dravidistanin, perustamista Etelä-Intiaan.


title: Periyar Ramasami

text: Ramasami tunnetaan Intiassa tamilinkielisellä nimellä Periyar ("suuri"). Hänestä käytetään myös nimiä E.V. Ramaswami Naicker, EVR, Thanthai Periyar ja Periyar Ramasami.


title: Periyar Ramasami

text: Ramasamin vanhemmat olivat alhaista syntyperää, mutta he rikastuivat kovalla työllä. Kymmenen vuoden iässä Ramasami lopetti koulunkäynnin ja perehtyi isänsä ammattiin kaupankäyntiin. Yhdeksäntoistavuotiaana hän meni naimisiin serkkunsa kanssa, ja kaksikymmentäviisivuotiaana hän teki pyhiinvaellusretken Benaresiin (nykyinen Varanasi). Kokemukset hindulaisuudesta Benaresissa tekivät Ramasamista ateistin.


title: Periyar Ramasami

text: Ramasami liittyi kongressiliikkeeseen, joka taisteli Intian vapauttamiseksi brittiläisistä siirtomaaherroista. Hän oli Tamil Nadun osavaltion kongressiliikkeen sihteeri ja puheenjohtaja.


title: Periyar Ramasami

text: Koska kongressiliikettä johtivat usein bramiinit ja varakkaat maanomistajat, Ramasami jätti kongressiliikkeen ja perusti "itsekunnioituksen liikkeen" vuonna 1925.


title: Periyar Ramasami

text: Itsekunnioitusliikkeen päämäärä oli ihmisten tasa-arvo, mutta Ramasamin mukaan tasa-arvo voi toteutua vain, jos sorretut dravidakansat, mustat, kastittomat tai alimman kastin ihmiset, oppivat itse ymmärtämään oman ihmisarvonsa. Monet uudistuksiin pyrkivät intialaiset olivat sanoneet, että kastilaitos on hävitettävä. Ramasami kysyi, kuinka kastilaitos, joka perustuu uskontoon, voidaan hävittää ilman, että hävitetään uskonto. Ramasami hyökkäsi voimakkaasti uskonnollisia laitoksia, uskonnollista avioliittoa ja kastilaitosta tukevia kirjoja, erityisesti Manun lakeja, vastaan.


title: Periyar Ramasami

text: Vuonna 1934 Oikeuspuolue hyväksyi Ramasamin sosialistisen ohjelman, ja vuonna 1944 tästä puolueesta tuli Dravida Kazhagam. Ramasami oli rikas mies, ja siksi hän saattoi toimia toimeentulohuolista vapaana. Hän oli useita kertoja vankilassa, ja hänen sisarensa ja vaimonsa olivat ensimmäiset naiset vankilassa.


title: Periyar Ramasami

text: Ramasami ei pitänyt hindin kielen aseman parantamisesta eikä liittovaltiosta yleensäkään. Hän poltti Intian perustuslain, koska se oli hänen mielestään epäoikeudenmukainen dravidakansoille, hän poltti myös Intian lipun, pyhiä kirjoja ja jumalankuvia. Ramasamin liikkeestä tuli suuri poliittinen voima Tamil Nadussa. Ramasamin perustama itsekunnioitusliike taisteli myös miesten ja naisten tasa-arvon puolesta. Erityisesti kiellettyjä kastien välisiä avioliittoja pyrittiin propagoimaan. Itsekunnioitusliike pyrki edistämään myös perhesuunnittelua.


title: Periyar Ramasami

text: Monet muut Intian ateistit saivat vaikutteita Ramasamin toiminnasta. Ateismin keskuksia muodostui erityisesti dravidakielten alueilla kuten Keralaan ja Andhra Pradeshiin. Vielä 94-vuotiaana Ramasami matkusti 177 päivää ja piti 229 puhetta. Hänen kootut teoksensa käsittävät 20 osaa. Vuonna 1970 Unesco kunnioitti Ramasamia nimellä "Kaakkois-Aasian Sokrates".


title: Periyar Ramasami

text: Lukuisissa Ramasamin patsaissa on sanat "No God", "Jumalaa ei ole olemassa". Intian korkeimman oikeuden päätöksellä tämä teksti on sallittu, koska Ramasami aina käytti näitä sanoja.


title: Jack Kerouac

text: Jack Kerouac (12. maaliskuuta 1922 Lowell, Massachusetts – 21. lokakuuta 1969 St. Petersburg, Florida) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja runoilija sekä yksi beat-sukupolven tärkeimmistä hahmoista. Kerouacin kirjat ovat usein omaelämäkerrallisia: teokset kuvaavat hänen maailmaansa sekä erilaisten elämänkokemusten synnyttämiä pohdintoja ja tuntemuksia. Kerouac halusi irtautua tavallisesta elämästä ja yhteiskunnan asettamista paineista sekä tutkia elämää ja sen tarkoitusta. Hänen kirjoitustyylinsä oli hyvin spontaani.


title: Jack Kerouac

text: Kerouacin tunnetuimpia kirjoja ovat "Matkalla" (1957) ja "Dharmapummit" (1958). "Matkalla" kertoo Kerouacin (kirjassa Sal Paradise) matkoista Yhdysvalloissa ja Meksikossa Neal Cassadyn (Dean Moriarty) kanssa. "Matkalla" on yksi keskeisimmistä beat-sukupolvea kuvaavista kirjoista.


title: Jack Kerouac

text: Jack Kerouac (alkuperäiseltä nimeltään Jean-Louis Lebris de Kerouac) syntyi 12. maaliskuuta 1922 Lowellissa Massachusettsissa. Hänen äitinsä työskenteli kenkätehtaassa ja isä kirjanpainajana. Kerouacin suku oli kanadanranskalaista, ja hän puhui äidinkielenään joualia, kanadanranskan murretta. Aamuisin hän kävi ranskankielistä koulua, ja iltapäivisin hän opiskeli englantia.


title: Jack Kerouac

text: Lowellista Kerouac muutti New Yorkiin, missä hän kävi jalkapallostipendin turvin Horace Mann Schoolia. Kerouac sai töitä merimiehenä ja kiinnostui jazz-musiikista.


title: Jack Kerouac

text: Kerouac aloitti vuonna 1940 opinnot Columbian yliopistossa. Siellä hän tapasi kirjailijat Allen Ginsbergin ja William S. Burroughsin, joista tuli hänen elinikäisiä ystäviään ja myöhemmin Kerouacin kanssa beat-liikkeen keskushahmoja.


title: Jack Kerouac

text: Kerouac palveli merivoimissa helmikuussa 1943, jolloin hän oli 20-vuotias. Hän vihasi koulutuksen sääntöjä ja kuria. Peruskoulutuskautta ehti kestää 10 päivää, kunnes hänet siirrettiin päänsäryn, levottomuuden, eristäytymisen ja apatian vuoksi sairaalaan. Armeijan lääkärit diagnosoivat hänellä kuuloharhojen ja suuruudenhullujen ajatusten perusteella ensin skitsofrenian, jota kutsuttiin silloin varhaisdementiaksi ("dementia praecox"). Diagnoosi korjattiin muutaman kuukauden kuluttua eristäytyväksi (eli skitsoidiksi) persoonallisuudeksi, ja Kerouac arvioitiin sopimattomaksi palvelukseen, joka keskeytettiin.


title: Jack Kerouac

text: Kerouacin esikoisteos "The Sea is My Brother" (1942, julkaistu 2011) sai alkunsa Kerouacin päiväkirjasta, jossa hän kertoo kokemuksistaan merimiehenä. Kirja kuvaa päähenkilön Wesley Martinin kapinointia yhteiskuntaa vastaan.


title: Jack Kerouac

text: Kerouacin ensimmäinen julkaistu romaani "The Town & the City" (1950) sai myönteiset arviot, mutta sitä pidettiin Thomas Wolfen romaanien jäljitelmänä. Toisen romaaninsa "Matkalla" Kerouac kirjoitti kolmen viikon aikana vuonna 1951, mutta se julkaistiin vasta 1957. Kirja on nonkonformistinen seksin, jazzin ja loputtoman matkustamisen kuvaus. Ennen "Matkalla"-romaanin julkaisemista Kerouac kirjoitti muita romaaneja, kuten "Doctor Sax" (1959), "Maggie Cassidy" (1959) ja "Tristessa" (1960).


title: Jack Kerouac

text: Kun "Matkalla" julkaistiin 1957, se sai myönteiset arvostelut ja nosti Kerouacin tunnetuksi. "The New York Timesin" kriitikko Gilbert Millstein kehui romaanin kirjallisia ansioita, ja yleisölle se edusti murtautumista traditiosta.


title: Jack Kerouac

text: Esikoisteoksena jälkeen Kerouac pyrki uudistamaan omaa kirjoitustyyliään ja yhdisti spontaania proosaansa luonnosteluun. "Visions of Cody" (1951–1952, julkaistu 1972) oli seikkaperäinen ja runollinen matkakuvaus. Kerouac kirjoitti myös sonetteja ja oodeja sekä käytti bluesista ja jazzista tuttuja idiomeja. Hän otti vaikutteita haiku-runoudesta, ja romaanissa "Dharmapummit" (1958) haikuja on proosan seassa.


title: Jack Kerouac

text: Kerouac opiskeli ja harjoitti buddhalaisuutta vuodesta 1953 vuoteen 1956 ja kirjoitti buddhalaista kirjallisuutta. 1960-luvulla Kerouac kirjoitti joitain omaelämäkerrallisia teoksia. Kirjan "Tuuliajolla Big Surissa" hän kirjoitti 10 päivässä asuessaan Lawrence Ferlinghettin mökissä. "Visions of Gerardissa" Kerouac puolestaan kirjoittaa veljensä kuolemasta ja teoksessa "Turha mies Duluoz" lapsuudestansa, koulunkäynnistänsä ja varhaisen Beat-aikakauden skandaaleista.


title: Jack Kerouac

text: Kerouac oli naimisissa kolme kertaa. Hänellä oli tytär toisesta avioliitostaan.


title: Jack Kerouac

text: Kerouac oli 1960-luvun lopulla alkoholisoitunut, ja hän asui St. Petersburgissa kolmannen vaimonsa ja äitinsä kanssa. Kerouac kuoli vuonna 1969 sisäiseen verenvuotoon. Kuollessaan hän oli rahaton, ja useimpia hänen kirjojaan ei ollut enää myynnissä.


title: Jack Kerouac

text: Kerouac kirjoitti 1950-luvun taloudellisen nousukauden kulutuskeskeistä elämäntapaa vastaan. Hän halusi irtautua tavallisesta elämästä ja yhteiskunnan asettamista paineista sekä tutkia elämää ja sen tarkoitusta.


title: Jack Kerouac

text: Kerouac oli hyvin spontaani ja omaperäinen kirjoittaja. Hän kirjoitti teoksensa yhdeltä istumalta eikä muokannut tekstiään jälkeenpäin, sillä hän uskoi muokkauksen olevan ”kirjallista valehtelua”. Hän kuitenkin kirjoitti joistain teoksistaan useita versioita. Kerouac käytti usein ajatusviivaa tavanomaisen pilkutuksen sijaan, millä hän teki proosastaan lineaarisempaa ja runollisempaa. Hänen kirjoittamistaan ohjasivat ääni, alkusoinnut ja assonanssi. Kerouac rinnasti itsensä puhallinsoittajaan, joka soittaa yhtä pitkää nuottia.


title: Palestiina (alue)

text: Palestiina () on alue Lähi-idässä. Nykyään Palestiinalla tarkoitetaan tavallisimmin arabien asuttamia Gazan ja Länsirannan alueita, mutta historiallisesti Palestiinaan on luettu myös nykyisen Israelin alue sekä osa Jordaniaa, Libanonia ja Syyriaa. Vuosina 1922–1947 Palestiinan brittiläinen mandaattialue käsitti nykyisen Israelin, Jordanian (vuoteen 1946 saakka) sekä Gazan ja Länsirannan.


title: Palestiina (alue)

text: Alueen poliittinen tilanne on epävakaa. Palestiinasta puhuttaessa pitää erottaa toisistaan maantieteellinen Palestiinan alue, palestiinalaishallinnon alue ja Palestiinan arabiväestö, palestiinalaiset, joista osa elää maanpaossa naapurimaissa.


title: Palestiina (alue)

text: Palestiinan alueella on ollut asutusta jo 8 000 vuotta ennen ajanlaskun alkua. Tuolloin paikalliset ihmiset harjoittivat viljelyä ja heillä oli kotieläimiä.


title: Palestiina (alue)

text: Seemiläinen väestö, kanaanilaiset, asutti seudun 3. vuosituhannella eaa. Egyptiläiset valloittivat alueen 1500-luvulla eaa. Indoeurooppalainen heimo, filistealaiset ("peleset"), asettui alueelle 1200-luvun tienoilla eaa. Ensimmäinen maininta Israelista löytyy egyptiläisestä Merenptahin steelasta 1200-luvulta eaa. Juutalaisen perimätiedon mukaan noin 1000-luvulla eaa. heprealaiset perustivat alueelle Israelin kuningaskunnan. Arkeologia vahvistaa tuolla alueella olleen kuninkaan nimeltä Daavid. Damaskuksen kuningas pystytti 800-luvulla eaa. monumentin, josta säilyneessä palassa oleva kirjoitus mainitsee taistelut ja voitot "Israelin kuninkaasta" sekä "Daavidin huoneen kuninkaasta". Raamatun mukaan kuningas Daavid valloitti filistealaisten maan. Israel hajosi noin 931 eaa. Israeliksi ja Juudaksi. Israel liitettiin 721 eaa. Assyrian valtakuntaan. Babylonia valloitti alueen 586 eaa. tehden lopun Juudean itsenäisyydestä, ja Persia liitti Babylonian itseensä. Aleksanteri Suuri valloitti Gazan tienoon 330-luvulla eaa., jonka jälkeen se jaettiin diadokkien kesken. 160-luvun eaa. puolesta välistä lähtien suurta osaa Palestiinasta hallitsi uusi juutalaisvaltio, kunnes Rooma valloitti rannikon 63 eaa. Alueesta tehtiin Rooman maakunta vuonna 6. Suuri juutalaiskapina ja Jerusalemin temppelin tuho tapahtui 70. Vuoden 132 Simon bar Kochban kapinan jälkeen keisari Hadrianus nimesi maan Palestiinaksi kukistettuaan kapinan äärimmäisen verisesti, jossa noin 580 000 juutalaista menetti henkensä.


title: Palestiina (alue)

text: 500-luvulla eaa. kreikkalainen historioitsija Herodotos ja myöhemmin Ptolemaios ja Plinius vanhempi käyttävät alueesta nimeä "Syria Palaestina". Roomalaisten kukistettua Juudean juutalaiskapinan 135 maakunta nimettiin Palestiinaksi ja alueen pääkaupunki Jerusalem "Aelia Capitolinaksi". Juutalaisia kiellettiin asumassa maassa kuolemanrangaistuksen uhalla. Suurin osa juutalaisista karkotettiin diasporaan Palestiinasta juutalaiskapinan jälkeen.


title: Palestiina (alue)

text: Vuonna 638 ensimmäinen kalifaatti valloitti Palestiinan Bysantin valtakunnalta. Fatimidien kalifaatin aikana 900-luvulla juutalaisista tuli alueella vähemmistö. 1000-luvulla seldžukkiturkkilaiset valloittivat Anatolian ja Palestiinan.


title: Palestiina (alue)

text: Ristiretkien aikana alueelle hyökkäsivät paavin käskystä ristiretkeläiset, jotka pyrkivät valloittamaan kristinuskon historiallisesti merkittävät paikat muslimeilta. Ristiretkeläisvaltiot, Jerusalemin kuningaskunta ja Antiokian ruhtinaskunta, pitivät Palestiinaa hallussaan liki 200 vuoden ajan. Jerusalem kuitenkin menetettiin ensimmäisen kerran Hattinin taistelun 1187 jälkeen ja lopullisesti 1244. Mamelukit valloittivat Egyptin aijubidien sulttaanilta 1250, ja sulttaani Baibarsin ja hänen seuraajiensa aikana he tuhosivat Jerusalemin kuningaskunnan. Frankkien viimeinen tukikohta, Acre, kukistui 1291. Mamelukkisulttaanikunta puolestaan tuhoutui Salamiyetin taistelussa 1517 ja uudeksi isännäksi tuli Osmanien valtakunta. Palestiina kuului pääosin turkkilaisten osmanien alaisuuteen ennen brittien tuloa. Osmanivaltaa kesti tasan 400 vuotta, vuoteen 1917, jolloin kenraali Sir Edmund Allenbyn joukot valloittivat Jerusalemin.


title: Palestiina (alue)

text: 1880-luvun alussa Palestiinan alueella asui noin 450 000 ihmistä, joista juutalaisia oli 13 000–20 000. Venäjän keisarin Aleksanteri II:n murhan 1881 takia juutalaiset joutuivat vainon eli pogromin kohteeksi ja useita tuhansia pakolaisia muutti seuraavina vuosina Palestiinaan. Alun perin juutalaisten ja keisarien välinen konflikti johtui siitä, että keisarit eivät sallineet juutalaisten käydä kauppaa ja harjoittaa muuta liiketoimintaa. Siksi monet juutalaiset asettuivat keisarin vastaiseen oppositioon. Toinen vaino koettiin vuoden 1904 jälkeen vallankumouksen orastaessa ja tyytymättömyyden lisääntyessä keisarin valtaan. Muuttoliike jatkui koko ajan kiihtyen osittain myös Theodor Herzlin isännöimän Baselin siionistisen valtion muodostamiseen tähtäävän maailmankongressin 1897 päätösten innoittamana. Kongressi loi otollisen ilmapiirin juutalaisten keskuudessa oman juutalaisvaltion mahdollistamiseksi.


title: Palestiina (alue)

text: Iso-Britannia otti hankkeen vakavasti ja ehdotti muodostettavan juutalaisvaltion paikaksi Ugandaa. Tämä ehdotus kuitenkin hylättiin ja Palestiinan alue todettiin ainoaksi mahdolliseksi. Herzlin kuoltua ajatus eli voimakkaana ja varsinkin Venäjältä kasvava muuttoliike antoi toivoa hankkeen onnistumisesta. 1910-luvulla Lordi Rotchild pystyi vaikuttamaan myös Turkin sulttaaniin, joka antoi taivuttelun jälkeen muuttoliikkeen jatkua.


title: Palestiina (alue)

text:
Balfourin julistuksessa vuonna 1917 britit antoivat tukea juutalaisten pyrkimykselle luoda oma valtio Palestiinaan. Ensimmäinen maailmansota mullisti sultanaatin alueen myös arabivallankumouksen voimin, jossa T. E. Lawrence näytteli brittien puolelta merkittävää osaa. Osmanien valtakunta hajosi. Vuonna 1920 San Remossa liittoutuneet jakoivat keskenään osmanien Lähi-idän alueet. Syyria joutui Ranskan alaisuuteen, Irakista muodostettiin kuningaskunta, joka aluksi kuitenkin oli Ison-Britannian vallan alainen Kansainliiton mandaattialueena. Myös Palestiinasta muodostettiin brittiläinen mandaattialue. Nämä muutokset saivat Kansainliiton hyväksynnän.
Sunnuntaina huhtikuun 25. päivänä 1920 liittoutuneiden valtioiden Ylin Neuvosto (Iso-Britannian, Ranska, Italia, Japani ja Yhdysvallat tämän ollessa tarkkailijana) hyväksyi San Remo Päätöksen - 500:n sanan pituisen asiakirjan, joka määritteli poliittisen kartan Lähi-Idässä Ottomaanien Valtakunnan luhistuttua.
Päätös johti kolmen Mandaatin perustamiseen, kuten Kansainliiton vuoden 1919 Peruskirjan Artiklassa 22 määriteltiin. Tulevaisuuden valtiot Syyria-Libanon ja Iraq syntyivät kahdesta mandaatista ja niistä tuli Arabivaltioita. Mutta kolmannesta mandaatista Liittoutuneiden maiden Ylin Neuvosto tunnusti: "juutalaisten historiallisen siteen Palestiinaan ja perusteet heidän kansankodin perustamiselle tuohon maahan" samaan aikaan turvaten ei-juutalaisten asukkaiden "siviili ja uskonnolliset oikeudet ".
San Remo Päätöksen ehdot sisältyivät Sèvres Sopimukseen säilyen muuttumattomina Lausannen Sopimuksen vuonna 1923 tapahtuneeseen lopulliseen ratifioitiin asti. Arabit saivat yhtäläiset kansalliset oikeudet kaikkialla muilla Lähi-Idän alueilla, siis - yli 96 % :in Ottomaanien aikaisemmin hallitsemasta alueesta.


title: Palestiina (alue)

text: Britit rajoittivat kuitenkin juutalaisen kansankodin maantieteellisen alueen Palestiinassa Jordanjoesta länteen ja antoivat itäisen osan Palestiinasta asteittain Hasemiittien hallittavaksi. Alueen laajentuminen itään mahdollisti tuolloin Trans-Jordanian Kuningaskunnan synnyn, ja myöhemmin uudelleen nimetyn Jordanian synnyn vuonna 1950.


title: Palestiina (alue)

text: Brittiläiseen Palestiinan mandaattialueeseen kuului aluksi myös Transjordania, nykyinen Jordania, josta kuitenkin jo vuonna 1922 tuli autonominen emiirikunta ja toisen maailmansodan jälkeen itsenäinen kuningaskunta.


title: Palestiina (alue)

text: Churchillin White Paper julkaistiin 1922. Brittihallinnon Command Paperin 1922 mukaan Palestiinan 1880-luvun alun juutalaisten asukkaiden määrä oli kohonnut 80 000:een. Tulokkaat olivat lähinnä venäjänjuutalaisia. Alueelle asetettiin maahantulokiintiöt, mutta jännitys johti usein väkivaltaan. Suurin osa siirtolaisuudesta tapahtui ilman lupapapereita ja muuttovirta kasvoi massamuutoksi 1920–1930-luvuilla. Pääosa laillisista ja laittomista maahanmuuttajista tuli Venäjältä, mutta David Grunin myöhemmän Ben-Gurionin innoittamana myös Puolasta muutettiin Palestiinaan jonkin verran. Muista maista siirtolaisuus oli suhteellisen vähäistä.


title: Palestiina (alue)

text: Vuonna 1929 tapahtui niin suuria mellakoita ja yhteenottoja, että brittihallinto määräsi Hope-Simpsonin komission tutkimaan syyt. Tuloksena oli lordi Passfieldin White Paper 1930, jossa muuttovirtaa pyrittiin radikaalisti rajoittamaan. Suurimmaksi osaksi laittomat maahanmuuttajat olivat muuttumassa akuutiksi ongelmaksi. Maan- ja kiinteistöjen ostajat aiheuttivat yhä enemmän yhteenottoja käyttämiensä usein brutaalienkin menetelmien takia. Uusi hallinnon terrorijärjestöksi luokittama Irgun erosi Haganahista 1931. Nämä järjestöt joutuivat keinojensa takia brittiläisten terrorilistalle, mutta maanalaisina ne jatkoivat toimintaansa Israelin itsenäistymiseen saakka. Ne taistelivat myös puoliavoimesti brittihallintoa vastaan, koska britit halusivat pitää Palestiinan alueella järjestysvallan käsissään.


title: Palestiina (alue)

text: Massamuuton aiheuttamat epäkohdat kasvoivat niin suuriksi, että brittihallinto otti varovaisesti kantaa siirtolaisuudesta kärsivän arabiväestön puolesta White Paperissa 1939, jossa estellään juutalaisten intoa oman valtion perustamiseen. Mutta Ben-Gurion totesi, että juutalaiset jatkavat ponnisteluja oman valtion muodostamiseksi brittien ja arabien kannasta huolimatta. Juutalaisten lukumäärä oli kohonnut jo 400 000:een, joista suurin osa laittomasti maahan tulleita. Juutalaisasutuksia suojelemaan perustettiin kolme järjestöä: Haganah, Irgun ja Sterns Gang, joka irtaantui Irgunista 1942. Arabit ryhtyivät myös ajamaan oikeuksiaan kovemmin keinoin. Tilanne meni laittoman siirtolaisuuden vuoksi niin vakavaksi, että toisen maailmansodan aikana britit kielsivät Euroopan juutalaispakolaisilta maahanmuuton kokonaan.


title: Palestiina (alue)

text: Toisen maailmansodan Euroopan vainojen jäljiltä Palestiina vastaanotti 100 000 juutalaista laivapakolaista lisää. Vuonna 1946 juutalaisten lukumäärä Palestiinassa oli jo 600 000. Suurin osa uusista maahanmuuttajista tai heidän jälkeläisistään oli saapunut Palestiinaan laittomasti eli ilman laillisia muuttopapereita, viisumia tai pätevää passia.


title: Palestiina (alue)

text: Tilanteen ollessa riistäytymässä käsistä britit ilmoittivat halunsa luopua mandaatistaan. Marraskuussa 1947 YK äänesti Brittiläisen Palestiinan mandaatin jakamisesta juutalaisten ja arabien valtioon, jonka ehdotuksen arabit hylkäsivät. Brittien ei onnistunut hillitä väkivaltaisuuksia vähäisten aseiden ja rajallisten miesresurssien vuoksi. Kaksi palestiinalaisten puolisotilaallista vapaaehtoisarmeijaa, joita johtivat Haj Amin El Husseini Jerusalemin alueella ja Fawzi El Kaukji Galileassa tekivät hyökkäyksiä juutalaisiin siirtokuntiin ja kaupunkeihin. Näitä joukkoja vastaan taisteli juutalaisten maanalainen armeija Haganah ja siitä eronneet radikaalimmat ryhmittymät kuten Irgun ja Lehi. Palestiinalaisjoukot saartoivat myös Jerusalemin kaupungin.


title: Palestiina (alue)

text: Jerusalemissa puhkesi mellakoita 30. marraskuuta ja 1. joulukuuta 1947, jotka pian levisivät koko alueelle. Palestiinalaiset suorittivat joukkomurhan Gush Etzionin kaupungissa ja juutalaiset Deir Yassinissä. Irgun räjäytti brittiläisen hallinnon suosiman King David Hotellin autopommilla ilmaan 92 kuolonuhria ja toistasataa vakavasti loukkaantunutta seurauksena. Brittihallinto lupasi 10 000 kultapuntaa Irgunin johtajasta Menachem Beginistä elävänä tai kuolleena.


title: Palestiina (alue)

text: Väkivallan ja terrorismin aallon jälkeen brittiarmeija vetäytyi alueelta ja juutalaiset julistivat 14. toukokuuta 1948 alueelle perustetuksi Israelin valtion. Alueella jo edellisestä vuodesta lähtien velloneet väkivaltaisuudet kärjistyivät täysmittaiseksi Israelin itsenäisyyssodaksi, kun arabimaat hyökkäsivät itsenäisyysjulistuksen jälkeisenä päivänä estääkseen juutalaisvaltion synnyn. Israelin puolustusvoimat kukistivat arabiliiton ja valtasivat lisäalueita. Samassa yhteydessä alueelta pakeni suuri määrä arabipakolaisia. Seuraus oli se, että Israelin alue laajeni.


title: Palestiina (alue)

text: Kartoissa esiintyvät rajat perustuvat suurimmalta osalta vuoden 1949 aselevon rintamalinjoihin, joita nimitetään "vihreäksi linjaksi" ("Green Line"). Näiden alueiden katsotaan yleisesti kuuluvan Israelin valtioon. Nämä vuoden 1949 rajat ovat Israel ilman Gazan kaistaa, Golania ja Länsirantaa. Jordania otti haltuunsa 1948 Länsirannan ja Egypti Gazan, mutta Israel valloitti nämä alueet 1967. Monet arabit pitävät Israelin valtiota laittomana ja katsovat koko alueen kuuluvan "palestiinalaisille" eli Palestiinan arabeille. Osa Israelin naapurimaista on kuitenkin tunnustanut sen. Kiistaa on erityisesti Gazan ja Länsirannan asemasta. Erimielisyyksiä on myös pakolaisten paluun sallimisessa ja jälkeenjääneen omaisuuden korvaamisessa.


title: Palestiina (alue)

text: Lukuisten sotien jälkeen Palestiinan mandaatista on jäljellä kaksi aluetta, jotka eivät kuulu Israelin valtioon eivätkä muihinkaan yleisesti tunnustettuihin valtioihin. Nämä ovat Gazan kaista Egyptin vastaisella rajalla ja Länsiranta Jordanian vastaisella rajalla. Alueet ovat osittain palestiinalaishallinnon ja osittain Israelin valvonnassa.


title: Palestiina (alue)

text: Israel valloitti vuoden 1967 kuuden päivän sodassa Golanin kukkulat Syyrialta, Siinain ja Gazan kaistan Egyptiltä ja Länsirannan Jordanialta. Se ei ole kuitenkaan näitä alueita suoraan liittänyt itseensä (maita ei voida liittää Israeliin jo pelkästään siksi, koska tällöin juutalaiset olisivat vaarassa tulla vähemmistöksi omassa maassaan). Egypti luopui vaatimuksistaan Gazaan 1979 osana rauhansopimusta, jossa Israel perääntyi Siinailta, ja Jordania luovutti vuonna 1988 vaatimuksensa Länsirantaan, koska sillä ei ollut laillista yhteyttä siihen. YK:n turvallisuusneuvoston päätökset #242 (1967) ja #338 (1973) vaativat Israelia vetäytymään näiltä alueilta ja neuvottelemaan niiden asemasta sodan valtio-osapuolien kanssa.


title: Palestiina (alue)

text: Israel valloitti myös Jerusalemin kaupungin itäosan, joka on liitetty Israeliin ja se on julistettu Israelin pääkaupungiksi. Useat maat eivät hyväksy Israelin vaatimusta kaupungista eivätkä siten Israelin julistusta, jonka mukaan koko Jerusalem on Israelin pääkaupunki. Jerusalem on kolmen uskonnon pyhä kaupunki, ja tärkeä myös kristityille ja muslimeille. Vuoteen 2018 asti yksikään toinen valtio ei kuitenkaan tunnustanut Jerusalemia Israelin pääkaupungiksi, eikä pitänyt lähetystöään siellä. Yhdysvallat siirsi 14. toukokuuta 2018 lähetystönsä virallisesti Jerusalemiin, mikä aiheutti palestiinalaisten laajoja protesteja. Juutalaisille kaupunki oli Israelin kuninkaiden Daavidin ja Salomon aikainen pääkaupunki. Kaupunki on jakautunut osiltaan juutalaisten ja arabien asuttamiin osiin. Palestiinan hallinto on vaatinut itselleen kaupungin itäosaa oman valtionsa pääkaupungiksi.


title: Palestiina (alue)

text: Israel on rakentanut turva-aidan, jonka tarkoituksena on torjua palestiinalaisterroristien iskut juutalaissiirtokuntia ja kaupunkeja vastaan. Turva-aita on vähentänyt terroristi-iskuja radikaalisti 2000-luvun aikana. Turva-aita erottaa palestiinalaisten alueet ja israelilaisten siirtokuntien alueet toisistaan ja erottaa suuren osan Länsirannasta erilleen. Se ei noudata vuoden 1949 aselepolinjaa vaan menee Länsirannan puolelle Palestiinalaisten mukaan Israelin turva-aidalla siirtokunnilleen erottamat alueet ovat Länsirannan kaikkien hedelmällisimmät, ja niillä on muun muassa suurin osa alueen vesivaroista. Turva-aitahanke on tuomittu laajasti. YK:n alainen kansainvälinen tuomioistuin antoi vuonna 2004 ei-sitovan määräyksen, jonka mukaan turva-aidan rakentaminen palestiinalaispuolella oli kansainvälisen oikeuden vastaista. Israel ei hyväksynyt päätöstä.


title: Palestiina (alue)

text: Israel on lisäksi asuttanut kansalaisiaan laajoille alueille Länsirannalla juutalaissiirtokuntiin. Kansainvälinen yhteisö on tuominnut siirtokuntien laajentamisen laajasti sekä kansainvälisen oikeuden että alueen rauhanprosessin edistämisen vastaisina.


title: Palestiina (alue)

text: Vuonna 1993 perustettiin Oslon sopimuksella palestiinalaishallinto (Palestinian National Authority; PNA tai PA). Palestiinalaishallintoa pidetään palestiinalaisten edustajana kansainvälisissä yhteyksissä. Se on paljolti PLO:n seuraaja — se luotiin neuvotteluissa Israelin ja PLO:n välillä, ja sen presidentiksi valittiin vaaleilla Jasser Arafat, PLO:n silloinen johtaja. Arafatin kotiarestin aikana 2003 palestiinalaishallinnon johdossa oli Mahmud Abbas ja hänen jälkeensä Ahmed Qurei. Abbasista tuli vaaleilla valittu palestiinalaisten presidentti Arafatin jälkeen.


title: Palestiina (alue)

text: Palestiinalaishallinto pitää yllä 40 000–80 000 miehen vahvuisia poliisijoukkoja, jotka on aseistettu automaattiasein ja panssariautoin. Oslon sopimukset rajoittavat poliisivoimat 30 000 mieheen ilman puolisotilaallisia joukkoja tai armeijaa. Poliisijoukoilla ei kuitenkaan ole raskasta aseistusta.


title: Palestiina (alue)

text: Maantieteellisesti palestiinalaishallinnossa on kaksi aluetta: Välimeren rannalla olevaan Gazan alue ja Jerusalemin itäpuolelle levittäytyvä Länsirannan alue. Alueet ovat joko kokonaan palestiinalaishallinnon kontrollissa (noin 20 %), osittain palestiinalaisen hallinnossa ja Israelin armeijan kontrolloimana tai täysin Israelin hallussa.


title: Palestiina (alue)

text: Palestiinalaishallinto järjesti presidentinvaalit 1996, jolloin presidentiksi valittiin Jasser Arafat. Vuodeksi 2001 suunnitellut vaalit viivästyivät vuoteen 2006 al-Aksan kansannousun vuoksi (vuonna 2000). Tammikuussa 2005 järjestetyssä presidentinvaalissa palestiinalaisten presidentiksi valittiin fatah-puolueen Mahmud Abbas. Vuoden 2006 parlamenttivaalit voitti presidentin puolueen kanssa kilpaileva hamas-puolue, mikä on ollut lähellä johtaa sisällissotaan useita kertoja vaalin jälkeen.


title: Palestiina (alue)

text: Palestiinalaishallintoa on syytetty demokratian puutteesta, tehottomuudesta ja korruptiosta ja etenkin Israelin taholta myös kyvyttömyydestä hallita militantteja palestiinalaisryhmiä.


title: Palestiina (alue)

text: YK:ssa palestiinalaishallinnolla on tarkkailijan asema, joka on määritelty seuraavasti: "Entities and Intergovernmental Organizations having received a standing invitation to participate as observers in the sessions and the work of the General Assembly and maintaining permanent offices at Headquarters." Palestiinalaishallinto on myös edustettuna Arabiliitossa ja Kansainvälisessä olympiakomiteassa Yhdistyneissä kansakunnissa.


title: Palestiina (alue)

text:
Palestiinan kansallisneuvosto, maanpaossa oleva palestiinalaisten parlamentti, julisti 15. marraskuuta 1988 Palestiinan valtion perustetuksi kokoontuessaan Algerissa, Algeriassa. Palestiinan itsenäisyyden on tunnustanut 114 valtiota.
Lukuiset Etelä-Amerikan maat tunnustivat Palestiinan itsenäiseksi loppuvuodesta 2010 tai tammikuussa 2011. Näin tekivät Argentiina, Brasilia, Bolivia, Ecuador, Guyana, Uruguay, Chile, Peru ja Paraguay, jo aiemmin sen tunnustaneiden maiden lisäksi.
Muun muassa Suomi, Yhdysvallat ja Israel eivät ole kuitenkaan tätä tehneet. Tällöin nämä valtiot ovat noudattaneet YK:n peruskirjan artikloita.
Artiklat 76 sekä 77 määrittelevät erityisiksi huoltohallintoalueiksi muun muassa Kansainliiton aikanaan perustamat mandaattialueet. Niitä varten on perustettu erityinen huoltohallintojärjestelmä, jonka eräänä tarkoituksena on: 76 a) edistää rauhaa ja tur- vallisuutta, b) määrittelee YK:n velvollisuudeksi tukea huoltohallintoalueiden asukkaiden poliittista, taloudellista, sosiaalista ja kasvatuksellista edistystä, sekä heidän jatkuvaa kehitystä itsehallintoa tai itsenäisyyttä kohti, ottaen huomioon jokaisen alueen ja sen väestön erityiset olot sekä asianomaisen väestön vapaasti ilmaisemat toivomukset sekä kunkin huoltohallintosopimuksen määräykset.
Artikla 78 jättää tästä huoltohallintojärjestelmästä pois sittemmin itsenäistyneet valtiot jotka on hyväksytty YK:n jäseniksi, (v.1949) myös Israelin.
Artikla 80 sitoo puolestaan YK:n noudattamaan Kansainliiton aikanaan tekemiä päätöksiä mm Iso-Britannian Palestiinan mandaattialueen kohdalla: 1. Ellei 77, 79 ja 81 artiklan mukaan tehdyissä erillisissä huoltohallintosopimuksissa, joilla jokin alue saatetaan huoltohallintojärjestelmän alaiseksi, toisin sovita, sekä kunnes tällaiset sopimukset on tehty, ei minkään tämän luvun määräyksen ole tulkittava millään tavoin, välittömästi tai välillisesti muuttavan minkään valtion tai kansan oikeuksia tai sellaiseen voimassa olevien kansainvälisten sopimusten määräyksiä, joissa Yhdistyneiden Kansakuntien jäsenet ovat sopimuspuolia. 2. Tämän artiklan 1. momenttia älköön tulkittako niin, että sen perusteella voidaan viivästyttää tai siirtää sellaisista sopimuksista neuvottelemista tai päättämistä, joilla mandaatti - tai muita alueita saatetaan huoltohallintojärjestelmän alaisiksi artiklan 77 edellyttämällä tavalla.


title: Palestiina (alue)

text: Useimmat tunnustavat Palestiinan rajoiksi vuoden 1967 sotaa edeltävät alueet. Näin olleen Palestiinan valtio sijaitsisi kahdella erillisellä alueella, Jordanjoen Länsirannalla ja Gazan alueella. Vuodesta 1994 osissa Länsirantaa ja Gazaa on toiminut rajoitettu palestiinalaisten itsehallinto. Pidettäessä vuoden 1967 rajoja valtioiden rajoina se tarkoittaa samaa kuin vuoden 1948 sodan aselepolinjoja.


title: Palestiina (alue)

text: Gazan kaistaksi kutsutaan Palestiinaan kuuluvaa aluetta Egyptin ja Israelin rajalla Välimeren rannikolla kooltaan 363 neliökilometriä. Alue on ollut 1949–1956 Egyptin hallinnassa sekä vuosina 1956–1957 että 1967–2005 Israelin hallinnassa. Alue kuuluu Länsirannan kanssa nimellisesti palestiinalaishallinnon alaisuuteen. Alueella asuu 1 225 911 palestiinalaista (2002). Alue on jaettu viiteen kuvernoraattiin.


title: Palestiina (alue)

text: Gazan kaistalla sijaitsevia asutuskeskuksia ovat: Beit Hanoun (بيت حانون), Beit Lahia (بيت لاهية), Deir al-Balah (دير البلح), Gaza (غزة),  Jabalia (جباليا), Khan Yunis (خان يونس) ja Rafah (رفح). Osa näistä on rakennettu pakolaisleireiksi, jossa rakennukset on alun perin tarkoitettu väliaikaisiksi.


title: Palestiina (alue)

text: Länsirannaksi kutsutaan Juudean ja Samarian (Jehuda ja Shomron) aluetta Jordan-joen länsirannalla. Jordania hallinnoi aluetta vuodesta 1949 ja Israel miehitti sen vuonna 1967 käydyssä Kuuden päivän sodassa. Länsirannan pinta-ala on 5 607 km². Arabit katsovat, että Itä-Jerusalem kuuluu Länsirannan alueeseen, mutta Israel on liittänyt sen Jerusalemin kuntaan ja talousalueeseen. Alueella asuu 1 873 476 ihmistä, joista valtaosa on palestiinalaisia arabimuslimeja, joista monet asuvat suurissa ja köyhissä pakolaisleireissä. Näiden lisäksi alueella asuu 240 000 juutalaissiirtokuntalaista Israelin valtion taloudellisesti tukemissa siirtokunnissa.


title: Palestiina (alue)

text: Alueen suurimmat kaupungit ovat Hebron, Nablus, Betlehem ja Jeriko. Pohjois-Länsiranta on viljavaa alueetta, jossa kasvatetaan oliiveja ja hedelmiä. Pienet perheyritykset valmistavat myös muun muassa sementtiä ja tekstiilejä vaikka investoinnit alueelle ovat olleet vähäisiä. Alue on riippuvainen Israelin alueella olevista työpaikoista. Alueen taloudellinen kehitys on ollut hidasta resurssien puutteen ja arabien ja juutalaisten välisten yhteenottojen vuoksi.


title: Bagdad

text: Bagdad () on Irakin ja Bagdadin maakunnan pääkaupunki, joka sijaitsee Tigris-joen varrella. Se on Teheranin jälkeen toiseksi suurin kaupunki Lounais-Aasiassa. Bagdadin asukasluvuksi arvioitiin 6 643 000 vuonna 2015. Bagdad perustettiin vuonna 762 ja oli pitkään islamilaisen teologian ja oppineisuuden keskus, lukeutuen maailman suurimpiin kaupunkeihin. Mongolit hävittivät kaupungin vuonna 1258 ja kaupunki ei toipunut entisiin mittoihinsa ennen 1900-lukua. Nykyisin kaupunki kuuluu arabimaailman suurimpiin kaupunkeihin, mutta sitä ovat vaivanneet Irakin sisäiset levottomuudet.


title: Bagdad

text: Bagdad sijaitsee molemmin puolin Tigrisjokea Eufratjoen itäpuolella alueella, jossa joet virtaavat lähellä toisiaan. Aluetta kuvataankin usein saareksi ("jazirah") kahden joen välissä. Bagdad sijaitsee kohdalla, jossa alkaa etelään kohti Basraa jatkuva alluviaalitulvatasanko. Alueen korkeus merenpinnasta on noin 34 metriä. Historiallisesti kaupunkia ovat koetelleet Tigrisjoen tulvat, jotka kuitenkin päättyivät vuonna 1956, kun Samarran ulkopuolelle Tigrisjoelle rakennettiin pato.


title: Bagdad

text: Bagdadissa on kuuma ja kuiva ilmasto. Sateita esiintyy marraskuusta maaliskuuhun, vuotuinen sademäärä on noin 123 mm. Kuumimmat kuukaudet ovat kesäkuusta syyskuuhun, jolloin keskimääräinen päivän ylin lämpötila nousee yli 40 asteen.


title: Bagdad

text: Nykyisen Bagdadin alueella on ollut asutusta jo Mesopotamian varhaisten sivilisaatioiden alkuvaiheessa. Nykyisen kaupungin laitamilla sijaitseva Tell Abu Harmal oli muinainen Shaduppumin kaupunki, joka toimi Eshnunnan kuningaskunnan hallinnollisena keskuksensa. Eshunnan pääkaupunki sijaitsi nykyisellä Tell al-Asmarilla parikymmentä kilometriä Bagdadista koilliseen. Parikymmentä kilometriä joenvartta kaakkoon sijaitsevat puolestaan hellenistisen Seleukeian, sekä parthialaisten ja sasanidien Ktesifonin rauniot. Varsinainen Bagdad perustettiin kuitenkin vasta myöhemmin.


title: Bagdad

text: Arabit voittivat sasanidit Qadisiyyan taistelussa nykyisen kaupungin eteläpuolella vuonna 637 ja valtasivat voittonsa jälkeen Kresifonin. Valtaansa vakiinnuttaakseen arabit perustivat alueelle varuskuntakaupunkeja, kuten Kufan ja Basran. Vuonna 750 abbasidit kukistivat umaijadit abbasidien vallankumouksessa ja Abu al-Abbasista tuli uusi kalifi. Hänen seuraajansa al-Mansur päätti perustaa valtakunnalle uuden pääkaupungin, jolla ei olisi historiallisia yhteyksiä entuudestaan ja joka mahdollistaisi tärkeiden kauppareittien hallinnan. Sopiva paikka löytyi vuonna 762 Tigrisjoen varrelta ja lähellä sijaitsi pieni sasanidien aikainen Bagdad-niminen kylä. Uutta kaupunkia rakentamaan tuotiin arkkitehteja ja työläisiä eri puolilta muslimimaailmaa ja se valmistui neljässä vuodessa. Seuraavien kolmen vuosikymmenen aikana Bagdadista kasvoi Eurasian johtava kaupunki, jossa asui arviolta 700 000 asukasta. Bagdad tuli tunnetuksi teologian ja filosofian keskuksena ja se tuotti esimerkiksi kaksi tärkeää islamn lainopillista koulukuntaa, Abu Hanifan (699–767) hanafi-koulukunnan ja Ahmad ibn Hanbaln (780–855) hanbali-koulukunnan. 300 vuotta heidän jälkeensä Abdul Qadir al-Jilani (1077–1166) perusti suufilaisen Qadiriya-veljeskunnan ja on yksi suufilaisuuden tärkeimmistä pyhimyksistä ja Abu Hamid al-Ghazzaliia (1058–1111) pidetään yhtenä merkittävimmistä islamilaisista teologeista. Kalifi al-Mansur oli perustanut myös Bayt al-Hikman, jossa käännettiin kreikkalaisia tieteellisiä tekstejä arabiaksi ja algebran kehittäjä al-Khwarizmi eli ja työskenteli Bagdadin observatoriossa.


title: Bagdad

text: Tammikuussa 1258 kalifi Al-Musta'simin valtakaudella Hülegü-kaanin johtamat mongolit ilmestyivät Bagdadin ulkopuolelle. Kaupunki piiritettiin ja sen antautuessa kaupunkia hävitettiin 40 päivän ajan. Kaupungin koko väestö surmattiin kristittyjä lukuun ottamatta. Suuri osa kaupunkia poltettiin ja sen kanaalit tuhottiin. Arabeille 500 vuoden ajan islamin ja arabien keskuksena toimineen Bagdadin tuho oli kataklysmi, jota pidettiin Jumalan tuomana rangaistuksena Mongolivalloituksen jälkeen Bagdad supistui kymmenesosaan entisestä koostaan ja muuttui valtakunnan keskuksesta Tabrizin alaiseksi alueelliseksi hallintokeskukseksi. Vuonna 1327 Bagdadissa vieraillut Ibn Battuta kuvaili sitä pieneksi kaupungiksi "vailla kauneutta". Pian mongolien jälkeen vuonna 1393 kaupungin valtasi Timur Lenk, joka antoi sen hallittavaksi pojalleen Amiranshahille. Ahmad Jalayir valtasi kaupungin takaisin, mutta Timur palasi Bagdadiin vuonna 1401 jättäen jälkeensä 100 ihmiskalloista tehtyä tornia kaupungin raunioille.


title: Bagdad

text: Bagdadin toipuminen kesti vuosisatoja ja esimerkiksi sen asukasluku ei noussut entisiin lukemiinsa ennen 1900-lukua. Safavidit valtasivat kaupungin vuonna 1506 ja Osmanien valtakunta vuonna 1534. Osmanit jakoivat nykyisen irakin kolmeen vilayetiin, Bagdadiin, Mosuliin ja Basraan. Safavidit valtasivat kaupungin jälleen vuonna 1623, mutta Murat IV valtasi kaupungin takaisin vuonna 1638. Safavidit piirittivät kaupunkia jälleen vuonna 1683, mutta osmanit voittivat heidät jälleen Mehmed IV:n johdolla. Osmanien ote kaupungin hallinnasta lieveni ajan mittaan ja vuoden 1750 jälkeen todellista valtaa käyttivät mamelukkipaššat. Vuonna 1831 tulva tuhosi 7 000 rakennusta ja sitä seurannut nälänhätä surmasi kaupungin asukkaista noin puolet, eli 70 000 henkilöä. Osmanit käyttivät nälänhätää syynä palauttaa valtansa alueelle ja vuonna 1831 he surmasivat mamelukit. Ensimmäisen maailmansodan alettua britit valtasivat nopeasti basran satamakaupungin, mutta eivät aluksi edejneen kohti pohjoista. Eteneminen Bagdadiin aloitettiin vasta vuonna 1917 ja kaupunki vallattiin ilman taistelua sen puolustajien vetäydyttyä pohjoiseen.


title: Bagdad

text: Britit yhdistivät alueen kolme vilayetia uudeksi valtioksi ja nostivat sen johtoon Faisal I:n. Britit otettiin alun perin vastaan vapauttajina, mutta yleinen mielipide kääntyi nopeasti heitä vastaan. Irakin vuoden 1920 kapinassa brittejä vastaan kuoli T. E. Lawrencen mukaan 10 000 arabia. Britit toivat kuitenkin alueelle myös nykyaikaisen teknologian. Alueelle rakennettiin rauta- ja maanteitä. Ensimmäinen elokuvateatteri avattiin vuonna 1917 ja 1940-luvulla Bagdad oli kukoistavan elokuvateollisuuden keskus. Irakin kansallisteatteria piettiin arabimaailman parhaana. Irakista tuli muodollisesti itsenäinen vuonna 1932. Yksi maan kuningas Faisalin neuvonantajista Bagdadissa oli Sati al-Husri, jonka kirjoitukset arabimaailman yhtenäisyydestä vaikuttivat myöhemmin Baath-puolueen perustamiseen.


title: Bagdad

text: Irakin historiaa leimasi pitkään jatkuva sisäinen levottomuus ja sotilasvallankaappaukset. Kaupungin ympärille rakentui tuhansien maalta kaupunkiin muuttaneiden hökkelikyliä. Kaupungissa kapinoitiin vuosina 1948 ja 1952 ja epäonnistunut yritys luoda puolustusliitto CENTO Neuvostoliittoa vastaan epävakautti pääministeri Nuri as-Saidin johtaman hallinnon. Kuningaskunta sai loppunsa sotilaiden ja siviilien vallankaappauksessa heinäkuussa 1958. Baath-pulue suoritti oman vallankaappauksensa helmikuussa 1963 ja toinen vallankaappaus vuonna 1968 toi valtaan puolueen tikritiläisen ryhmittymän. 1950-lukua seuranneiden kolmen vuosikymmenen aikana Bagdad kasvoi huomattavasti. Sen väkiluvun noustessa 4 miljoonaan siitä tuli Kairon jälkeen suurin arabikaupunki. Irakin kasvaneet öljytulot mahdollistivat puolestaan suuret sijoitukset pääkaupunkiin. Suuri osa sijoituksista meni koulutukseen ja perustettuihin laitoksiin kuuluivat esimerkiksi  Bagdadin yliopisto (1957), al-Mustansiriyyan yliopisto (1963), Teknologiayliopisto (1974) ja al-Bakrin sotilasakatemia. Saddam Husseinin setä Khairallah Tulfah toimi Bagdadin pormestarina suuren osan 1970- ja 1980-luvuista, kunnes hänet poistettiin lopulta tehtävästään korruption takia. Qasr al-Niharyyah-palatsi tuli tunnetuksi salaisen poliisin kidutuskeskuksena, josta kärsivät etenkin kaupungin köyhät šiiat.


title: Bagdad

text: Irakin–Iranin sota ei vaikuttanut kaupunkiin juurikaan, mutta Irakin hyökkäys Kuwaitiin ja sitä seurannut Persianlahden sota toi mukanaan mittavat ilmapommitukset 17. tammikuuta 1991 lähtien. Kohteeksi päätyi kaupungin infrastruktuuri ja esimerkiksi suurin osa Tigrisjoen ylittävistä silloista tuhottiin. Sotaa seurasi 12 vuotta YK:n asettamia sanktioita ja kauppasaarto. Ilmapommitukset alkoivat jälleen maaliskuussa 2003 irakin sodan myötä ja amerikkalaiset valtasivat kaupungin 9. huhtikuuta samana vuonna. Valtauksen jälkeen Bagdadissa oli runsaasti pommi-iskuja ja väkivaltaisuuksia yli kymmenen vuoden ajan. Huhtikuussa 2003 lähelle kaupungin keskustaa muodostettiin n. 10 neliökilometrin suuruinen turvajärjestelyillä suojattu Green Zone. Tällä alueella sijaitsee Irakin hallituksen rakennuksia ja ulkomaiden suurlähetystöjä. Väkivaltaisuuksien määrä alkoi vähetä vuodesta 2007 ja Yhdysvallat aloitti asteittaisen vetäytymisen Irakissa. Maan läsnäolo Irakissa päätettiin seremoniassa Bagdadissa joulukuussa 2011.


title: Bagdad

text: Vuodesta 2014 alkaen levottomuuksia on aiheuttanut Isis, jonka järjestön taistelijat levittäytyivät Anbarin maakunnasta vallaten Irakin toiseksi suurimman kaupungin Mosulin ja muita kaupunkeja. Isisin menestyksen myötä luotiin puolestaan Bagdadin puolustamiseksi šiialaisia asejoukkoja, jotka ovat sittemmin vallanneet Irakin armeijan ohella alaa Isisiltä.


title: Bagdad

text: Kaupunki on jaettu yhdeksään suurpiiriin ja nämä edelleen kaupunginosiin. Suuralueet ovat


title: Bagdad

text: Bagdad ja sen lähialue ovat Irakin teollisuuden, sekä finanssi- ja kaupanalan keskus. Maan suurimittaisesta teollisuudesta siellä vähintään puolet. Ainoa poikkeus on raskas öljy- ja kemikaaliteollisuus, jota sijaitsee lähellä öljykenttiä Kirkukissa, sekä etelässä Basrassa ja Zubairissa. Badadin tärkeimpiin teollisuudenaloihin kuuluvat esimerkiksi elintarvike-, tupakka-, tekstiili-, sementti-, metalli- ja paperiteollisuus. Suurin osa taloudesta on valtiojohtoista, ja valtio omistaa myös monet yritykset. Valtio on Bagdadin suurin yksittäinen työnantaja. Virkakoneistossa työskentelee suoraan tai epäsuoraan satoja tuhansia.


title: Bagdad

text: Irakin keskuspankin päätoimisto sijaitsee Bagdadissa. Myös monien valtionyhtiöiden päätoimistot sijaitsevat kaupungissa. Bagdadin pörssi avautui vuonna 1992.


title: Bagdad

text: Bagdad on Irakin liikenteen solmukohta. Kaupungissa kohtaavat valtion omistaman rautatien merkittävimmät linjat. Rautatieyhteys on olemassa Basraan ja Umm Qasriin etelässä, Kirkukiin ja Arbiliin koillisessa, Mosuliin pohjoisessa ja al-Qa’imiin lähellä Syyrian vastaista rajaa. Kaupunki on myös paikallisen tieverkon keskus ja tiet yhdistävät maan Bagdadistqa myös Turkkiin, Syyriaan, Jordaniaan, Iraniin, Kuwaitiin ja Saudi-Arabiaan.


title: Bagdad

text: Bagdadin kansainvälinen lentoasema on entinen Saddam Husseinin lentoasema. Lentoasemaa käyttävät useat ulkomaille lentävät yhtiöt, kuten Iraqi Airways.


title: Bagdad

text: Julkisen liikenteen pääasialliset muodot Bagdadissa ovat taksit ja brittien aikanaan Irakiin tuomat 2-kerrosbussit.


title: Bagdad

text: YK:n Irakin analyysiyksikön Bagdadin maakunnan piirikunnallisen väestöosuusjaon perusteella Bagdadin kaupungin väkilukuarvio olisi ollut noin 5,4 miljoonaa (2013). ja YK:n tilastotoimiston mukaan vuonna 2015 arviolta 6 643 000. Kaupungin asukkaiden valtaosa on šiialaisia ja Bagdad on Teheranin jälkeen maailman toiseksi suurin šiialainen kaupunki. Kaupungin šiialaisen väestön osuus on noussut köyhän maaseutuväestön muuttaessa kaupunkiin. Vielä 1940-luvulla Bagdadia pidettiin sunnalaisena kaupunkina, mutta vuoteen 2008 mennessä he muodostivat vain noin 10–15 % Bagdadin väestöstä. Vuodesta 2014 kaupunkiin on kuitenkin tullut puolestaan noin puoli miljoonaa sunnalaista asukasta Isis-järjestön aiheuttamien levottomuuksien takia. Samaan aikaan kaupunkiin on saapunut myös noin 200 000 kristittyä. Kaupunki on jakautunut voimakkaasti šiialaisiin ja sunnalaisiin kaupunginosiin.


title: Bagdad

text: Bagdadissa oli huomattava persiankielinen vähemmistö aina 1970-luvulle saakka, jolloin Baath-puolueen johtama hallinto karkotti heidät maasta. Bagdadin juutalaisilla oli pitkä historia Mesopotamiassa, mutta heidät ajettiin maasta 1950-luvulla. Kaupungin nykyisiin vähemmistöihin kuuluvat esimerkiksi armenialaiset, kurdit, assyrialaiset, intialaiset, afgaanit ja turkkilaiset.


title: Bagdad

text: Bagdadissa sijaitsee useita merkittäviä museoita. Vuonna 1923 perustettu Irakin museo esittelee esimerkiksi arkeologisia löydöksiä muinaisen Mesopotamian ajoilta. Irakin nykytaiteen kansallismuseo avattiin vuonna 1962 ja sen kokoelmiin kuuluu paikallisten taiteilijoiden maalauksia, veistoksia ja keramiikkaa. Monet museot säästyivät ensin hävitykseltä Irakin sodassa, mutta myöhemmin monet niissä näytteillä olleissa kohteissa ryöstettiin seuranneen sekasorron aikana. Sodan jälkeen kunnostettu Irakin museo jälleenavattiin vuonna 2009.


title: Bagdad

text: Badadissa sijaitsee myös useita islamissa merkittäviä uskonnollisia kohteita. Šiialaisille merkitystä on imaami Musa al-Kazimin ja Muhammad al-Jawadin pyhätöillä. Sunnalaisille puolestaan lainoppinut Abu Hanifahn al-Kazimiyyahin pyhätöllä. Suufilaiset Qadiriyyahin veljeskunnan perustaneella Abd al-Qadir al-Jilanilla on oma pyhättönsä al-Azamiyyahissa.


title: Bagdad

text: Irakin kansallisteatteria pidettiin aikanaan arabimaailman parhaana, mutta se kärsi esitysten vähenemisestä 1990-luvulla. Elokuvateatterit muodostavat tärkeän viihteen muodon kaupunkilaisille. Bagdadin eläintarha on 7,8 km laajuinen vehreä puisto, yksi Lähi-Idän suurimmista eläintarhoista. Se kärsi pahasti sodan aikana jolloin kesympiä eläimiä varastettiin ruoaksi ja eksoottisempia myytäviksi, mutta eläintarhaa on kunnostettu vuodesta 2007 alkaen.


title: Bagdad

text: Bagdad on Irakin korkeamman asteen koulutuksen keskus. Bagdadin yliopisto perustettiin vuonna 1957 ja osa sen yksiköistä on vielä vanhempia. Muita korkeakouluja ovat al-Mustansiriyaahin yliopisto, Teknologiayliopisto ja al-Bakrin sotilasakatemia. Kaupungin peruskouluihin lukeutuu yli 1 0000 koulua ja koulutus on ilmaista aina yliopistoon saakka.


title: Vihtori Kosola

text: Iisakki Vihtori Iisakinpoika Kosola (10. tai 28. heinäkuuta 1884 Ylihärmä – 14. joulukuuta 1936 Lapua) oli suomalainen talonpoika, joka muistetaan jyrkän oikeistolaisen Lapuan liikkeen johtajana ja keulakuvana sekä Isänmaallisen kansanliikkeen (IKL) puheenjohtajana. Joidenkin aikalaisten mielestä hänestä kaavailtiin jopa fasistityyppistä Suomen diktaattoria.


title: Vihtori Kosola

text: Vihtori Kosolan vanhemmat olivat talollinen Iisakki Kosola ja Maria Filppula. Ennen hänen syntymäänsä hänen isänsä oli viettänyt 11 vuotta vankilassa pikaistuksissa tehdystä miestaposta. Kosolan synnyinkoti Ylihärmässä paloi vuonna 1888, ja perhe muutti Lapualle ostaen Huhtalan talon Liuhtarinkylästä. Iisakki Kosola osti nykyisen Kosolan talon vuonna 1890. Keskellä Lapuan kirkonkylää sijainnut talo oli suuri ja vauras, ja siinä toimi kievari. Vihtori Kosola joutui isännäksi jo 15-vuotiaana isänsä kuoltua. Hänen nuoruusvuotensa kuluivat lähinnä maanviljelijänä. Hän suoritti Orisbergin maamieskoulun kaksivuotisen kurssin ja oli aktiivisesti mukana Etelä-Pohjanmaan maanviljelysseuran toiminnassa.


title: Vihtori Kosola

text: Kosolan poliittinen heräämisen alkoi vuoden 1902 kutsuntalakkojen seuraamisesta ja hän kuului myöhemmin kotiseudullaan ”laiskain seuraksi” kutsuttuun maalaispoikien poliittiseen keskustelukerhoon. Poliittiseksi ihanteekseen hän selitti myöhemmin kotitalossaan vallinneen ”tasa-arvon”, jossa palkolliset saivat syödä samassa pöydässä isäntäväen kanssa. Monien muiden Lapuan liikkeen johtajien tavoin Kosola eli myös ankaran herännäisyyden vaikutuspiirissä, mikä näkyi myöhemmin häneen ja liikkeeseen kohdistetuissa odotuksissa.


title: Vihtori Kosola

text: Vuonna 1915 Kosola ryhtyi auttamaan jääkäriliikettä, ja hänen kotitalostaan tuli yksi etappi Ruotsin rajalle johtavan salaisen reitin varrella. Myös hänen nuorin veljensä Ville Kosola meni jääkäriksi Saksaan. Kosolan talon kautta ehti kulkea noin 250 värvättyä, ennen kuin santarmit pääsivät vihille toiminnasta ja vangitsivat Kosolan helmikuussa 1916. Hän virui Pietarissa Špalernajan vankilassa ”kalterijääkärinä” toista vuotta. Hänen sellitoverinaan oli niin ikään jääkärivärväyksestä vangittu Esko Riekki. Vapauduttuaan helmikuun vallankumouksen jälkeen maaliskuussa 1917 Kosola palasi Lapualle, jossa hän osallistui suojeluskunnan perustamiseen, aluksi ”palokunnan” peitenimellä. Sisällissodassa Kosola toimi alkuun konekiväärimiehenä, sitten joukkueenjohtajana. Hän otti osaa muun muassa Tampereen taisteluun. Hän kuului niihin, joille sota oli ehdottomasti "Suomen vapaussota". Kosola oli myös värväämässä Lapualta vapaaehtoisia osallistumaan Viron vapaussotaan ja Itä-Karjalan heimosotiin.


title: Vihtori Kosola

text: Sodan jälkeen Kosola jatkoi suojeluskuntatoiminnassa ja oli 1920-luvulla ”Pihkalan kaartina” tunnetuksi tulleen Yhtymä Vientirauha -nimisen lakonmurtoliikkeen asiamiehenä Etelä-Pohjanmaalla. Hänen tehtävänään oli värvätä ”valkoisia työmiehiä” vapaaehtoiseksi rikkurityövoimaksi kommunistien johtamia satamalakkoja murtamaan. Kosola pysyi kuitenkin pääosalle Suomen kansasta täysin tuntemattomana vuoteen 1930 asti.


title: Vihtori Kosola

text: Kosola kuului maalaisliittoon, mutta erosi siitä vuoden 1931 alkupuolella jouduttuaan puoluejohdon kanssa erimielisyyksiin puolueen ja Lapuan liikkeen suhteesta.


title: Vihtori Kosola

text: Antikommunistisen Lapuan liikkeen toiminta käynnistyi marraskuussa 1929, kun Kosolan johtama väkijoukko keskeytti väkivaltaisesti Lapuan haastejuhlat -nimisen kommunistien tilaisuuden ja repi esiintyjiltä näiden punaiset paidat pois päältä. Tämän seurauksesta kutsuttiin Kustaa Tiitun aloitteesta koolle kansalaiskokous. Tässä niin sanotussa ensimmäisessä Lapuan kokouksessa 1. joulukuuta Kosola piti alustuksen ja kuului sieltä maan hallituksen puheille lähetettyyn lähetystöön, mutta häntä ei vielä pidetty liikkeen johtajana. Hän esiintyi näkyvästi seuraavissakin kansalaiskokouksissa ja edusti aluksi Tiitun ja Artturi Leinosen tavoin liikkeen maltillisempaa siipeä. Hän osallistui myös Suomen Lukko -järjestön perustamiseen maaliskuussa.


title: Vihtori Kosola

text: Kun maaliskuussa 1930 tapahtuneen Työn Äänen kirjapainon tuhoamisen jälkeen jyrkkä siipi alkoi ohjata liikkeen suuntaa, siirtyi myös Kosola virran mukana väkivaltalinjan tukijaksi. Hän oli etukäteen tiennyt suunnitellusta iskusta kirjapainoon ja vastustanut sitä, mutta iskun tapahduttua alkoi nopeasti puolustella sitä ja suojella sen tekijöitä sekä suunnitella kannattajineen uusia iskuja. Liikkeen jyrkän linjan johtona toimi Kosolan "esikunta", joka piti majaa Kosolan talossa Lapualla. Kosolan talo miellettiin julkisuudessa Lapuan liikkeen päämajaksi ja liikkeen johtoryhmä kokoontui useimmiten siellä. Sieltä annettiin määräyksiä useisiin muilutuksiin ja sinne tuotiin kuulusteltaviksi ja "tuomittaviksi" muilutettuja kommunisteja. Kun radikaalit ohittivat liian maltillisena pidetyn Suomen Lukon, Kosola kohosi aallonharjalla koko Lapuan liikkeen johtajaksi ja keulakuvaksi, mikä vahvistui Lapualla 20.–21. kesäkuuta pidetyssä valtakunnallisessa kokouksessa. Kokouksessa valittiin Helsinkiin suunnitellulle talonpoikaismarssille kolmihenkinen johto – Kosola, Vihtori Herttua ja Iivari Koivisto – joita alettiin sittemmin nimittää "Lapuan johdoksi".


title: Vihtori Kosola

text: Lapuan liikkeen jyrkkä siipi sai ulkoparlamentaarisella painostuksellaan Kallion hallituksen eroamaan ja heinäkuun alussa kansanliikkeelle ja Kosolallekin tarjottiin ministerinpaikkoja uuteen hallitukseen. Alkuun salkkuja tiukasti vaadittuaan he kuitenkin päättivät kieltäytyä välttääkseen ”panttivangiksi” eli epämieluisaan vastuuseen joutumisen – lisäksi eräät kokoomuksen johtajat suhtautuivat ajatukseen torjuen. Jälkeenpäin Kosola oli ilmeisesti katkera tilaisuuden menettämisestä. Lapualaiset halusivat nyt kommunistit kokonaan pois eduskunnasta ja Kosola määräsi muiluttamaan koko STPV:n eduskuntaryhmän Helsingistä, mutta kiinni saatiin vain kaksi. Suoraan perustuslakivaliokunnan istunnosta 5. heinäkuuta siepatut kansanedustajat Eino Pekkala ja Jalmari Rötkö tuotiin vankeina Kosolan taloon Lapualle, mutta Kosola päätti pian luovuttaa heidät viranomaisille uuden Svinhufvudin hallituksen vaatimuksesta, sillä ei halunnut viime hetken esteitä talonpoikaismarssin onnistumiselle. Alkuperäinen tavoite kommunistien saamisesta pois eduskunnasta kuitenkin saavutettiin, sillä hallitus antoi heti Pekkalan ja Rötkön muilutuksen jälkeen pidätysmääräyksen lopustakin eduskuntaryhmästä. Myöhemmin Kosola antoi hyväksyntänsä myös sosiaalidemokraattisen varapuhemies Väinö Hakkilan kyyditykselle.


title: Vihtori Kosola

text: Kosolan uran huippu oli talonpoikaismarssi 7. heinäkuuta 1930, jolloin hänen asemansa Lapuan liikkeen johdossa viimeistään tuli koko Suomen kansan tietoon. Hän sai johtaa ”maakunnan miesten” paraatin Helsinkiin presidentti Relanderin, pääministeri Svinhufvudin ja kenraali Mannerheimin vastaanotettavaksi. Puhuessaan Senaatintorilla hän vaati kommunismin poistamista ”viimeistä piirtoa myöten” ja sai runsaat suosionosoitukset. Noste oli näihin aikoihin todella voimakas: Lapuan kirkkoherra K. R. Kares julisti Kosolan olevan Jumalan valitsema johtaja Suomen kansalle, kirjailija Sulo-Weikko Pekkola kutsui häntä ihaillen ”Pohjolan Mussoliniksi”. Vastustajat näkivät hänessä Mussolinin kaltaisen ehdokkaan Suomen tulevaksi diktaattoriksi ja jyrkimmät kannattajat hänestä sellaista toivoivatkin. Tästä juontui leikillinen liikanimi "Kosoliini". Kosola itsekin leikitteli ajatuksella diktatuurista, mutta mitään suunnitelmaa sen toteuttamiseksi ei koskaan ollut.


title: Vihtori Kosola

text: Taustansa puolesta Kosola oli sopiva talonpoikaisen kansanliikkeen johtajaksi, mikä toi hänelle myös tiettyä auktoriteettia. Monien – myös useiden Lapuan liikkeen merkittävien taustavaikuttajien – mielestä Kosola kuitenkin toimi liikkeessä vain sattumalta esiin kohonneena keulakuvana eikä hänellä ollut todellisia johtajanominaisuuksia. Päätöksiä tehtäessä hän oli usein hiljaa tai muiden ohjailtavissa. Kosolan yleissivistystä ja taktista älyä on myös epäilty; hänen on kerrottu kysyneen maineensa huipulla ollessaan erään kostean ravintolaillan aikana tukijaltaan Kai Donnerilta: ”"Kuulkaa, sanokaa nyt minkälainen semmoinen tiktaattori oikein on? Onko hän sellainen, että hänen ei tarvitse noudattaa lakeja?"” Kosolan tärkein rooli oli siinä, että hän myötäili fanaatikkoja ja liikkeen johtajan auktoriteetilla ”antoi luvan” muilutuksiin ja kyydityksiin, jotka käsistä karattuaan lopulta sitten vesittivät liikkeen kannatuksen. On sanottu niinkin, että liikkeen sisällä hänellä oli valta sallia ja käskeä, mutta ei kieltää.


title: Vihtori Kosola

text: Kosola toimi Lapuan liikkeen pää-äänenkannattajan, vapusta 1930 alkaen ilmestyneen "Aktivisti"-lehden nimellisenä vastaavana päätoimittajana.


title: Vihtori Kosola

text: Vielä syksyllä 1930 Kosola ehdotti uuden kyyditysaallon käynnistämistä, mutta Lapuan liikkeen valtuuskunnan enemmistö ei enää kannattanut ajatusta ja painosti hänet peruuttamaan ohjeensa. Syyskuussa Kosola allekirjoitti Vihtori Herttuan ja Iivari Koiviston kanssa julkisen määräyksen lopettaa kyyditykset. Marraskuussa 1930 Lapuan liike päätti järjestäytyä Lapuan liike ry -nimiseksi yhdistykseksi, mutta sen tähti oli jo pahasti laskussa: perustavoitteet oli toisaalta saavutettu kommunistilakien tultua hyväksytyiksi ja toisaalta liikkeen kurittomat ja laittomat toimintatavat – varsinkin entisen presidentin K. J. Ståhlbergin kyyditys lokakuussa – olivat vieneet siltä kannatusta ja eristäneet sen porvarillisista puolueista. Liikkeen toiminta pyrittiin kuitenkin pitämään käynnissä, ja seuraavaksi tavoitteeksi nousi vuoden 1931 presidentinvaaliin vaikuttaminen. Koska Kosolasta tai muista liikkeen omista johtajista ei löytynyt varteenotettavaa presidenttiehdokasta, tähdättiin lähinnä P. E. Svinhufvudin valinnan varmistamiseen. Valitsijamiesten suorittamaa vaalitoimitusta Kosola seurasi itse eduskuntatalon yleisölehteriltä, valmiina soittamaan Lapuan liikkeen valtuuskunnalle ja tiedottamaan vaalin tuloksesta. Valtuuskunta oli jopa varautunut julistautumaan kapinahallitukseksi, jos vastaehdokas K. J. Ståhlberg valittaisiin, mutta lopulta Svinhufvud kuitenkin voitti täpärästi.


title: Vihtori Kosola

text:
Syksystä 1931 alkaen Lapuan liike ryhtyi hyökkäämään yhä voimakkaammin myös sosiaalidemokraattista työväenliikettä vastaan, mikä ajoi sen lopulta välirikkoon Sunilan hallituksen ja erityisesti sisäministeri Ernst von Bornin kanssa. Suhteet kiristyivät varsinkin sen jälkeen, kun Kosolan käskystä suuri väkijoukko naulasi syyskuussa 1931 sisäministerin määräyksellä uudelleen avatun Lapuan työväentalon ovet ja ikkunat umpeen. Lapuan liikkeen taival päättyi lopulta Mäntsälän kapinaan helmi–maaliskuussa 1932. Kosolalla ei ilmeisesti ollut osuutta kapinan aloitukseen, mutta hän asettui kapinallisten vaatimusten tueksi ja liittyi vielä kapinaan keulakuvaksi, minkä seurauksena hän joutui hankkeen epäonnistuttua tutkintovankeuteen. Turun hovioikeus määräsi tutkinnan päätyttyä alkusyksystä 1932 kapinajohtajat vapautettaviksi tuomioiden antamiseen asti, mutta hallitus määräsi poikkeuslain turvin heidät pidettäviksi edelleen vangittuina Turun lääninvankilassa. Tutkintovankeudesta Kosola ja muut syytetyt K. M. Walleniusta lukuun ottamatta vapautuivat julkisen painostuksen ja nelipäiväisen syömälakon ansiosta keskiyöllä 19. lokakuuta, oikeudenkäynnin ollessa vielä kesken. Uskolliset kannattajat ottivat Kosolan riemusaatossa vastaan hänen palatessaan Lapualle. Mäntsälän kapinan johtajien vankeusaika jäikin sitten sangen lyhyeksi – marraskuussa 1932 hovioikeus langetti Kosolalle yhdeksän kuukauden ehdollisen vankeustuomion, jonka Korkein oikeus helmikuussa 1934 korotti yhteen vuoteen.
Lapuan liike oli sillä välin määrätty lakkautettavaksi. Sen tilalle perustettiin Isänmaallinen Kansanliike, jonka ensimmäiseksi puheenjohtajaksi Kosola valittiin pian vapauduttuaan joulukuussa 1932. Vaikka uuden puolueen profiili erosi selvästi Lapuan liikkeestä – IKL:ssä korostettiin akateemisuutta, teoreettista ideologian kehittelyä sekä laillisia ja parlamentaarisia toimintatapoja – ja toiminnan keskus siirtyi pääkaupunkiin, sen tilaisuuksissa Kosola oli näkyvä hahmo aina kuolemaansa saakka. Vetovoimainen Kosola oli IKL:n keulakuva, ja hänet pyrittiin edelleen esittämään suurena ja karismaattisena johtajana. Todellinen poliittinen johto puolueessa oli kuitenkin viileällä professorikaksikolla, Vilho Annalalla ja Bruno Salmialalla.


title: Vihtori Kosola

text: Kosola kirjoitti muistelmateoksen "Viimeistä piirtoa myöten. Muistelmia elämäni varrelta", joka julkaistiin vuonna 1935. Sen esipuhe on päivätty ”"Lapualla punapaitain riisumisen viisivuotispäivänä 1934"”.


title: Vihtori Kosola

text: Kosolan viimeisiksi jääneitä vuosia leimasi alkoholismi ja katkeruus menetetyistä mahdollisuuksista. Puoluejohtajanakaan hän ei koskaan pyrkinyt eduskuntaan. Puoluepolitiikassa taitamattomana hän muodostui lopulta IKL:n varsinaiselle johdolle niin suureksi rasitteeksi, että 1936 hänet päätettiin syrjäyttää puheenjohtajan paikalta. Kosola ehti kuitenkin sopivasti kuolla keuhkokuumeeseen ennen päätöksen julkista ilmoittamista, jolloin puheenjohtajanvaihdos voitiin esittää luonnollisesta poistumasta johtuvana. Hän oli kuollessaan vain 52-vuotias. Hänelle järjestettiin juhlavat hautajaiset Lapualla.


title: Vihtori Kosola

text: Vihtori Kosolan puoliso oli vuodesta 1908 Elin Olga Katariina Lahdensuo (ent. Lagerstedt, 23. heinäkuuta 1887 – 1977), joka oli poliitikko Jalo Lahdensuon serkku. Heidän poikansa Niilo Kosola tuli tunnetuksi ensin isänsä tavoin Lapuan liikkeen aktiivina ja sotien jälkeen kokoomuksen kansanedustajana. Hän oli uransa huipulla ministerinä ja eduskunnan toisena varapuhemiehenä. Toinen poika, Pentti Kosola, muistetaan tekijänä yhdessä kolmesta Lapuan liikkeen tilille menneestä henkirikoksesta: hän ampui humalassa muilutuksen aikana heinjokelaisen suutari Erik Mätön. Pentti Kosola kaatui hävittäjälentäjänä talvisodassa 29. helmikuuta 1940 vain 30-vuotiaana. Vihtori Kosolan veli Ville Kosola taas loi sotilasuran.


title: Päivi Lipponen

text: Päivi Pauliina Lipponen (ent. "Hertzberg", o.s. "Hiltunen", s. 25. kesäkuuta 1967 Kuopio) on suomalainen SDP:n poliitikko. Hän toimi kansanedustajana vuosina 2007–2015. Lipponen oli jäsenenä Helsingin kaupunginvaltuustossa vuodesta 1997 vuoteen 2015, jolloin hän erosi valtuustosta.


title: Päivi Lipponen

text: Lipponen on koulutukseltaan filosofian tohtori. Hänen puolisonsa vuodesta 1998 on ollut Paavo Lipponen.


title: Päivi Lipponen

text: Lipponen on koulutukseltaan filosofian tohtori (2006) ja Hanken MBA (2010). Ennen valintaansa eduskuntaan hän työskenteli Eiran aikuislukiossa historianopettajana vuosina 1994–2007.


title: Päivi Lipponen

text: Vuonna 1997 Lipponen valittiin Helsingin kaupunginvaltuustoon. Hän toimi valtuustossa syyskuuhun 2015, jolloin hän erosi työtehtäviin vedoten. Hän on toiminut muun muassa kulttuuri- ja kirjastolautakunnassa, ympäristölautakunnassa, kaupungin tasa-arvotoimikunnassa (pj) ja Klubitalot ry:ssä (pj).


title: Päivi Lipponen

text: Lipponen on julkaissut useita kirjoja sekä kirjoittaa säännöllisesti artikkeleita ja kolumneja eri lehtiin.


title: Päivi Lipponen

text:
Eduskunnasta pudottuaan 2015 Päivi Lipponen toimi vuoden 2017 lokakuuhun saakka miehensä Paavo Lipposen perustamassa Cosmopolis Oy -nimisessä konsulttiyrityksessä toimitusjohtajana. Hän toimii myös yhteiskuntaopin opettajana Eiran aikuislukiossa. Edellä mainittujen lisäksi hän nostanut koko ajan sopeutumiseläkettä, joka on tarkoitettu kansanedustajien eräänlaiseksi työttömyysturvaksi. Lipponen erosi Cosmopolis Oy:stä kun hänen kaikkia tienestejään alkoivat tiedotusvälineet tutkia.
Päivi Hertzberg avioitui Paavo Lipposen kanssa vuonna 1998 Lipposen toimiessa Suomen pääministerinä. Heillä on Emilia (s. 1998) ja Sofia (s. 2000) -nimiset tyttäret ja lisäksi Päivi Lipposella on tytär Cecilia (s. 1993) edellisestä avioliitosta.


title: Päivi Lipponen

text: Lipponen on julkaissut useita kirjoja:


title: Jean Meslier

text: Jean Meslier (myös Mellier, 15. kesäkuuta 1664 Mazerny – alkukevät 1733 Étrépigny) oli ranskalainen katolisen kirkon pappi, joka vaikutti voimakkaasti valistuksen syntyyn. Hän toimi kirkkoherrana pienessä maalaisseurakunnassa. Hän totesi, että korkeat kirkonmiehet sortivat yhdessä aatelisten kanssa talonpoikia. Kun Meslier saarnatuolista käsin puolusti talonpoikia, hän joutui piispojen vihoihin. Vähitellen Meslier hylkäsi koko uskonnon. Hänestä tuli ateisti ja materialisti. Hän alkoi kaikessa hiljaisuudessa panna ajatuksiaan paperille, ja juuri nämä ajatukset julkaistiin myöhemmin teoksina "Le Testament de Jean Meslier" (Jean Meslierin testamentti, 1725, Voltairen toimittama lyhennelmä 1733) sekä "Le bons sens" (Terve järki, paroni d'Holbach'n toimittamana).


title: Jean Meslier

text: Testamenttinsa esipuheessa Meslier sanoo pyrkivänsä avaamaan ihmisten silmät näkemään kaiken heihin kohdistuvan vääryyden ja sen taikauskoisuuden, jota kirkko heihin istuttaa vääryyttä tukeakseen.


title: Jean Meslier

text: Meslierin kirkkoon kohdistamaa arvostelua kutsutaan moraaliseksi uskontokritiikiksi. Meslier kirjoitti muun muassa:


title: Jean Meslier

text: Ilmaistessaan syvän inhonsa uskonnon nimessä harjoitettua huijausta kohtaan Meslier kertoo yksinkertaisesta kansanmiehestä, joka oli lausunut toivomuksen, että "kaikki maailman mahtavat ja kaikki ylimykset hirtettäisiin pappien suoliin." Tämä myöhemmin monin tavoin vääristelyn kohteeksi joutunut lause on siis alun perin ollut historiassa nimettömäksi jääneen kansanmiehen suuttumuksen ilmaus.


title: Jean Meslier

text: Meslier ei yritä selittää uskonnon syntyä tieteellisesti, vaan hän antaa sen kuvan, että uskontojen alkuperäinen tarkoituskin on ollut kansan pettäminen. Tätä myöhemmin kansan keskuuteen laajalle levinnyttä käsitystä – kolme pettäjää: Mooses, Jeesus ja Muhammad – kutsutaan "pettäjäteoriaksi".


title: Jean Meslier

text: Puheet taivaasta ja helvetistä Meslier leimaa saduiksi: