title: Jänkäkurppa

text: Pienehkö. Nokan pituus noin pään pituus (nokka lyhyempi kuin taivaanvuohella). Linnun pituus on noin 19 cm, siipien kärkiväli 38 - 40 cm ja paino vaihtelee 30:n ja 100:n gramman välillä. Mustassa selässä kaksi vaaleankeltaista juovaa, päänkuviot taivaanvuohta räikeämmät. Jalat lyhyet, pyrstö kiilamainen nysä. Usein hyvin piilotteleva ja lähtee pakoon vasta lähes kengän alta, mutta ruokailee joskus hyvin näkyvillä jolloin huomio kiinnittyy ylös alas pumppaavaan ruumiiseen. Soidinääni on hyvin omalaatuinen ontto "kloppotikloppotikloppotikloppoti..", jota verrataan puusillalla laukkaavaan hevoseen. Kutsuääni taivaanvuohen vastaavaa ääntä hiljaisempi ja pehmeämpi äyskäisy.


title: Jänkäkurppa

text: Vanhin suomalainen rengastettu jänkäkurppa on ollut 3 vuotta 1 kuukautta 14 päivää vanha. Euroopan vanhin on ollut vähintään 12 vuotta 4 kuukautta vanha saksalainen kurppa.


title: Jänkäkurppa

text: Soiden ja kosteikkojen laji, pesii pohjoisen pallonpuoliskon tundralla ja taigan soilla. Suomessa vakituinen levinneisyysalue Joensuu-Oulu -akselin pohjoispuolella, mutta pesii harvakseltaan kosteikoilla etelärannikkoa myöten. Maailman populaation koko on noin 1 miljoonaa yksilöä, ja lajin kanta on elinvoimainen. Suomessa pesii noin 12 000 paria. Euroopan pesimäkannan kooksi on arvioitu joko 50 000 paria, missä luvussa lienevät mukana myös Venäjän linnut, tai 13 000, mikä on läntisen Euroopan kanta. Kumpikin arvio voi olla pahasti pielessä, sillä jänkäkurppa on vaikeasti havaittava lintu.


title: Jänkäkurppa

text: Piilotteleva, hyvän suojavärinsä ansiosta jää usein huomaamatta. Muuttolintu, joka muuttaa pesimäalueelleen huhti-toukokuussa ja syys-lokakuussa. Se talvehtii laajalla alueella, joka ulottuu Länsi-Euroopasta Pohjois-Afrikkaan, Lähi-itään ja Intiaan sekä Vietnamiin. Kahlaajistamme kestävimpiä, talvehtii etelärannikon sulissa vuosittain.


title: Jänkäkurppa

text: Pesä maassa. Naaras munii 4, joskus 3, munaa, haudonta-aika on noin 24 päivää. Naaras huolehtii poikueesta. Voi pesiä kahdesti kesässä.


title: Jänkäkurppa

text: Pääasiassa hyönteiset ja nilviäiset, toisinaan myös siemenet.


title: Heinäkurppa

text: Heinäkurppa ("Gallinago media") on taivaanvuohta muistuttava kahlaajalaji. Lajin nimesi John Latham vuonna 1787.


title: Heinäkurppa

text: Heinäkurpan höyhenpeite on oiva maastoväri, joka kätkee sen ruoikkoon tai niitylle. Se on ruskeapilkkuinen, vatsapuolen pilkut pienempiä kuin selkäpuolen. Taivaanvuohesta sen erottaa tanakamman ruumiinrakenteen perusteella. Kooltaan se on taivaanvuohen ja lehtokurpan väliltä: pituus 26–30 cm, siipien kärkiväli 45–50 cm ja paino 140–250 g. Kutsuääni on kyllästynyt gäääh. Soidinääni omituinen poukkoileva suhina.


title: Heinäkurppa

text: Vanhin suomalainen rengastettu heinäkurppa on ollut 2 vuotta 11 kuukautta 8 päivää vanha. Suomessa oli rengastettu vain 49 heinäkurppaa vuoden 2004 loppuun mennessä.


title: Heinäkurppa

text: Heinäkurppa pesii Koillis-Euroopassa ja Luoteis-Venäjällä, ja talvehtii Afrikan sadekauden jälkeisillä ruohostomailla. Euroopan pesimäkannaksi arvioidaan 21 000–34 000 paria. Se on vähentynyt viime vuosina rajusti. Suomessa se on äärimmäisen uhanalainen. Pesintöjä ei havaita läheskään joka vuosi, mutta joitain soidintelevia yksilöitä havaitaan joka kevät. Syksyisin yleisempi, säännöllinen vieras erityisesti etelärannikon pitkäheinäisillä niityillä, pelloilla, lentokentillä ym. Maailman populaation kooksi arvioidaan 118 000–1 050 000 yksilöä. Sen kanta on maailmanlaajuisesti silmälläpidettävä.


title: Heinäkurppa

text: Rantaniityt ja muut kosteikot. Viihtyy niityn kuivemmassa osassa toisin kuin taivaanvuohi, joka mieluummin kahlaa vetisimmässä osassa.


title: Heinäkurppa

text: Koiraat kokoontuvat ryhmäsoitimelle, ne käyvät kevätaamuina merkillistä soidintanssia, jossa ne pullistavat rintansa, levittävät pyrstönsä viuhkaksi ja tanssahtelevat hypähdellen välillä ilmaan. Samalla ne päästelevät erilaisia ääniä: puuskutusta ja kiljahteluja.


title: Heinäkurppa

text: Ei pesi yhdyskuntina. Naaras huolehtii sekä pesän rakentamisesta, muninnasta, haudonnasta että poikasten hoidosta. Munia tulee 4, joskus 3 tai 5, maahan ruohikon sekaan kätkettyyn pesään. Haudonta-aika on 22–24 päivää. Poikaset ovat pesäpakoisia ja ne ovat lentokykyisiä 3–4 viikon iässä.


title: Heinäkurppa

text: Heinäkurppa syö kastematoja ja hyönteisiä, joita se kaivelee mudasta ja ruohonjuuritasolta.


title: Heinäkurppa

text: Ympäristöministeriön päätöksellä (n:o 1209/95) lähes kaikille Suomen pesimälintulintulajeille on määritelty ohjeellinen arvo. Heinäkurpan ohjeellinen arvo on 4373€.


title: Taivaanvuohi

text: Taivaanvuohi ("Gallinago gallinago") on rantaniittyjen yllä määkivä lintu, joka tunnetaan paremmin äänensä kuin ulkonäkönsä perusteella.


title: Taivaanvuohi

text: Taivaanvuohi on 23–28 senttimetriä pitkä ja sen siipien kärkiväli on 39–45 senttimetriä. Sillä on pitkä, noin 7 senttimetrin pituinen nokka. Taivaanvuohella on lyhyet jalat ja se on ruumiinmuodoltaan pullea. Taivaanvuohi on yleisväritykseltään ruskeankirjava. Selässä sillä on vaaleita pitkittäisjuovia. Eroina heinäkurppaan taivaanvuohella on valkoinen vatsa sekä leveä ja vaalea siiven takareuna. Päässä on vaalea keskijuova erona jänkäkurppaan verrattuna.


title: Taivaanvuohi

text: Soidinlennossa taivaanvuohen jäykät uloimmat pyrstösulat värisevät linnun syöksyessä alas synnyttäen ilmanvastuksen voimasta mäkättävän "mähähähä..." -äänen. Toinen soidinääni on pitkä "tik-kot-tik-kot..." -sarja. Paetessa taivaanvuohi päästää voimakkaan "ätsh"-äänen.


title: Taivaanvuohi

text: Taivaanvuohesta tunnetaan 2 alalajia: nimialalaji "G. g. gallinago" ja läntinen "G. g. faroensis".


title: Taivaanvuohi

text: Taivaanvuohia pesii Kanadassa, Yhdysvaltojen pohjoisosissa, Islannissa ja muualla Pohjois-Euroopassa sekä Venäjällä. Taivaanvuohi on muuttolintu, joka talvehtii etelässä, Euroopan linnut Etelä-Euroopassa ja Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Taivaanvuohet saapuvat maaliskuun lopulla ja huhtikuussa, ja lähtevät syysmuutolle heinäkuussa. Vetisillä rantaniityillä voi parhaaseen muuttoaikaan elokuussa tavata kymmenien yksilöiden hajanaisia parvia. Syysmuutto päättyy vähitellen loka–marraskuun aikana, ja muutamia yksilöitä voi jäädä yrittämään talvehtimista sulana pysyviin ojiin ja viemärien suistoihin.


title: Taivaanvuohi

text: Euroopan unionin alueella pesii lähes miljoona paria, joista koko Suomessa noin 100 000 paria. Maailman populaation kooksi arvioidaan 5,4–7,5 miljoonaa paria.


title: Taivaanvuohi

text: Taivaanvuohta metsästettiin paljon 1800-luvulla, muun muassa Carl Michael Bellmanin laulussa nautitaan eväsretkellä "Nyss skjuten beckasin".


title: Taivaanvuohi

text: Taivaanvuohi pesii kosteikoilla, soilla ja järvien luhtaniityillä.


title: Taivaanvuohi

text:
Naaras munii huhti-toukokuussa, ja joskus toisen kerran kesä-heinäkuussa, 4 munaa, joita se hautoo 18–21 vuorokautta. Molemmat emot osallistuvat poikasten hoitoon.
Taivaanvuohi syö lieroja, nilviäisiä ja muita pikkueläimiä, sekä myös kasvinosia ja siemeniä.


title: Kapustarinta

text: Kapustarinta ("Pluvialis apricaria") on kahlaajiin kuuluva ruskeanvärinen lintulaji.


title: Kapustarinta

text: Selkä, siivet ja päälaki ovat kullanruskea-mustapilkulliset, kasvot, kaula ja rinta mustat ja värialueiden rajaa kiertää valkea raita. Jalat ovat harmaat. Nuori lintu ja talvipukuinen vanha lintu ovat hyvin samannäköisiä: vatsapuoli valkoinen, rinta ja yläpuoli ruskehtavan pilkulliset. Lennossa näkyvät valkoiset kainalot ja siiven yläpinnalla kapea valkoinen raita.


title: Kapustarinta

text: Ääni on haikea, mollissa soiva "tjyyh".Vanhin suomalainen rengastettu kapustarinta on ollut 9 vuotta 11 päivää vanha. Euroopan vanhin on ollut hollantilainen vähintään 12 vuoden 9 kuukauden ikäinen yksilö.


title: Kapustarinta

text: Kapustarinta pesii Euroopan pohjoisimmissa osissa muun muassa Lapissa ja Pohjois-Venäjällä sekä Grönlannissa ja Länsi-Aasian pohjoisosissa. Se talvehtii Etelä-Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa. Amerikassa on lähisukulaisia. Suomessa pesii 60 000-70 000 paria lähes koko maassa, painopisteen ollessa pohjoisen soilla. Euroopassa pesii noin ½ miljoonaa paria. Muuttolintu, joka saapuu keväällä huhtikuussa ja lähtee heinä–syyskuussa. Arktiset kapustarinnat muuttavat Suomen kautta toukokuun alkupuolella.


title: Kapustarinta

text: Tundra, avoimet rantaniityt, suomaastot.


title: Kapustarinta

text:
Pesä on vain kuoppa maassa. Muninta touko-kesäkuussa. Munia on 4, joita haudotaan noin 4 viikkoa. Poikaset ovat pesäpakoisia kuten kaikkien kahlaajien poikaset. Ne oppivat lentämään kuukauden vanhoina. Sukukypsä 2-vuotiaana.
Hyönteisiä, matoja, äyriäisiä ja marjoja.


title: Tundrakurmitsa

text: Tundrakurmitsa ("Pluvialis squatarola") on keskikokoista hieman suurempi arktinen kahlaaja. Lajin nimesi Carl von Linné 1758.


title: Tundrakurmitsa

text: Juhlapuvussa vatsapuoli nokasta peräaukkoon on musta, selkäpuoli harmaan pilkullinen, päälaki ja kylki valkoiset. Talvipuvussa muistuttaa kapustarintaa, josta sen erottaa ääni ja mustat kainalot. Pituus 25–30 cm, siipien kärkiväli 55–85 cm, paino 170–320 g. Ääni on tunnusomainen kolmitavuinen ’pyy–ii–ee’, joka poikkeaa kapustarinnan äänestä.


title: Tundrakurmitsa

text: Vanhin rengastettu yksilö on ollut 14 vuotta 3 kuukautta vanha.


title: Tundrakurmitsa

text: Turndrakurmitsa pesii arktisilla saarilla ja rannikoilla Alaskasta ja Kanadasta Siperiaan. Euroopan puoleisella Venäjällä pesii noin 10 000 paria. Koko maailman populaation koko on noin 690 000 yksilöä. Lajin kanta on elinvoimainen. Talvehtii Argentiinassa (amerikkalaiset populaatiot), Britanniassa, Tanskassa, Pohjois-Afrikassa ja Välimerellä, osa Siperian linnuista jopa Australiassa. Venäjän pesimälinnut muuttavat Suomen yli touko–kesäkuun vaihteessa ja heinä-lokakuussa.


title: Tundrakurmitsa

text: Tundra-alueen rannat ja muut avomaat. Muuttoaikoina viihtyy etenkin lieterannoilla ja joskus kalliosaarilla.


title: Tundrakurmitsa

text: Pesii maassa avoimilla alueilla. Pesii vain kerran kesässä. Munii neljä munaa, haudonta-aika on 26–27 päivää. Molemmat emot hautovat, ja haudonta voi alkaa ennen kuin munaluku on täysi. Se on sopeutuma arktisiin oloihin, jotta munat eivät jäätyisi. Poikaset ovat pesäpakoisia ja ovat lentokykyisiä noin kuukauden ikäisinä. Sukukypsä kaksi– tai kolmevuotiaina.


title: Tundrakurmitsa

text: Madot, hyönteiset, äyriäiset, nilviäiset ja muut pikkueläimet.


title: Keräkurmitsa

text: Keräkurmitsa ("Eudromias morinellus") on pienikokoinen kahlaajalintu. Lajin nimesi ja kuvaili Carl von Linné 1758.


title: Keräkurmitsa

text: Keräkurmitsan rinta ja kylki ovat kuparinruskeita, selkäpuoli suklaanruskea. Leuan alla on selvä valkea nauha, alaperä on valkoinen. Mahanalus on musta. Jalat ovat keltaiset ja lyhyt nokka musta. Pituus on 20–26 senttimetriä, siipien kärkiväli 45–65 senttimetriä ja paino 85–140 grammaa.


title: Keräkurmitsa

text: Vanhin Suomesta löydetty rengastettu keräkurmitsa on ollut yli 8 vuotta vanha.


title: Keräkurmitsa

text: Keräkurmitsa pesii tuntureilla Pohjois-Norjasta Itä-Siperiaan ulottuvalla vyöhykkeellä sekä vuoristoalueilla, kuten Alpeilla ja Skotlannin ylämaalla. Muualla Suomessa sitä tavataan muuttomatkoillaan. Suomessa pesii tuntureilla noin 2 000 paria. Euroopassa pesimäkanta on 18 000 – 40 000 paria. Maailman populaation suuruus on 49 000–210 000 yksilöä. Talvehtii Pohjois-Afrikassa ja Lähi-idässä Marokosta Iraniin.


title: Keräkurmitsa

text: Pesimäaikana keräkurmitsat pysyvät avotuntureissa, muuttomatkoillaan ne viihtyvät ruohikkoisilla mailla kuten niityillä, laitumilla ja viljapelloilla, talvehtimisalueet ovat arolla.


title: Keräkurmitsa

text: Keräkurmitsa tekee pesänsä painanteeseen paljaalle maalle, ja munii siihen 3 munaa. Kumpikin puoliso hautoo noin 3½ viikkoa, koiras aktiivisemmin. Poikaset ovat pesäpakoisia. Koiras yksin huolehtii niistä, ja ne ovat lentokykyisiä 4 viikon ikäisinä.


title: Keräkurmitsa

text: Hautovaa keräkurmitsaa on vaikeata havaita, sillä sen suojaväritys on tehokas ja pakoetäisyys minimaalinen: Se lähtee pakoon usein vasta jalan alta. Hautovaa lintua on usein mahdollista jopa kosketella sen siitä erityisesti häiriintymättä.


title: Keräkurmitsa

text: Keräkurmitsat syövät hyönteisiä ja pieniä selkärangattomia.


title: Pikkutylli

text: Pikkutylli ("Charadrius dubius") on kaupunkioloihin nopeasti sopeutumassa oleva pieni kahlaajalintu.


title: Pikkutylli

text: Pikkutyllillä on harmaanruskea selkä, valkea vatsa ja mustan ja valkean kirjava pää. Jalat ovat pitkät, nokka melko lyhyt ja kokonaan tumma. Silmän ympärillä on keltainen rengas. Lennossa siivellä ei erotu selvää valkoista juovaa. Pituus 15–18 cm, siipien kärkiväli 34–48 cm, paino 25–55 g. Tavallinen ääni on lyhyt 'piy'. Soidinlennossa lentää hitain siiveniskuin laajaa ympyrää ja ääntelee.


title: Pikkutylli

text: Vanhin suomalainen rengastettu pikkutylli on ollut vähintään 13 vuotta vanha. Se on samalla Euroopan vanhin pikkutylli.


title: Pikkutylli

text: Pesii sopivilla alueilla makean veden äärellä Euraasiassa ja Pohjois-Afrikassa. Euroopassa pesii vähintään 66,000 paria, joista Suomessa noin 5000 paria. Muuttolintu, joka talvehtii Afrikassa. Saapuu keväällä huhti–toukokuussa, lähtee syksyllä elokuussa.


title: Pikkutylli

text: Alun perin jokivarsilla, nykyisin myös sorakuopissa, raviradoilla, vetisillä laitumilla, varasto- ja satama-alueilla.


title: Pikkutylli

text: Pikkutylli munii paljaalle soramaalle yleensä neljä munaa, haudonta 22-28 päivää, molemmat emot hautovat. Poikaset ovat pesäpakoisia, ja lentävät 3–4 viikon ikäisinä.


title: Pikkutylli

text: Pikkutylli syö matoja ja hyönteisiä.


title: Tylli

text: Tylli ("Charadrius hiaticula") on kahlaajiin kuuluva rantalintulaji.


title: Tylli

text: Tyllillä on harmaanruskea selkä ja siivet, valkea vatsa ja musta nauha kaulassa. Päässä on ruskea lakki, valkoinen otsa, musta naamio silmillä ja lyhyt oranssi-musta nokka. Jalat ovat oranssit. Lennossa siivellä näkyy valkoinen pitkittäisjuova. Pituus 18–20 cm, siipien kärkiväli 40–57 cm ja paino 40–80 g. Laji on saanut nimensä äänestään 'tyl-li'. Soidinlennossa koiras lentää matalalla ympyrää ja laulaa hiljaa.


title: Tylli

text: Vanhin suomalainen rengastettu tylli on ollut 14 vuotta 1 kuukautta vanha. Euroopan vanhin on ollut brittiläinen vähintään 20 vuoden 9 kuukauden ikäinen yksilö.


title: Tylli

text: Pohjois-Euraasia, Grönlanti, Islanti ja Luoteis-Kanada. Talvehtii Pohjois-Afrikassa tai Välimerellä. Eteläisimmät pesijät Ranskassa ja Britteinsaarilla saattavat talvehtia pesimäseuduillaan. Euroopan pesimäkanta on noin 100 000 paria. Suomessa pesii rannikolla ja saaristossa sekä Pohjois-Suomessa myös sisämaassa. Suomen pesimäkanta on noin 10 000 paria. Saaristossa pesivien tyllien määrä on vähentynyt hälyttävästi. Muuttolintu, joka saapuu keväällä maaliskuun lopulla ja huhtikuussa, ja lähtee syksyllä heinä–syyskuussa. Arktiset tyllit muuttavat Suomen kautta toukokuussa.


title: Tylli

text: Avoimilla lyhytkasvuisilla tai paljailla rannoilla ja tulvaniityillä. Tunturi-Lapissa pesii myös palsasoilla. Etelä-Suomen rannikolla pesii myös täytemaa-alueilla ja muissa keinotekoisissa paikoissa. Muuttoaikoina tavataan varsinkin lietteisillä rannoilla.


title: Tylli

text:
Pesä tehdään maahan hyvin lyhyen kasvillisuuden alueelle tai paljaalle kalliolle tai soralle. Jos peto näyttää lähestyvän pesää, emo alkaa nilkuttaa kauemmaksi teeskennellen haavoittunutta, ja houkuttelee uhkaajan pois pesältä. Munia on 4, uusintapesissä 2–3, vanhemmat hautovat niitä vuorotellen yhteensä 23–25 päivää. Poikaset ovat pesäpakoisia, ja oppivat lentämään noin 25 päivää vanhoina.
Tylli syö hyönteisiä ja muita pikkuötököitä. Pääasiallisena ravintona vedessä elävät selkärangattomat.


title: Tylli

text: Nimi "tylli" on onomatopoeettinen eli se jäljittelee linnun ääntelyä. Nimitys vakiintui tarkoittamaan tätä lintua 1920-luvulla, sitä ennen niminä olivat mm. "rantasipi" ja "tyllikurmitsa".


title: Töyhtöhyyppä

text: Töyhtöhyyppä ("Vanellus vanellus") on kurmitsojen heimoon kuuluva rantalintu, joka on tavallinen lauhkeassa Euroopassa ja jota esiintyy pesimäaikaan myös Aasian lauhkeilla alueilla.


title: Töyhtöhyyppä

text: Töyhtöhyyppä on muuttolintu ja lajin koko esiintymisalueella esiintyy muuton aikana suuria parvia. Talvehtimisalueet ovat Pohjois-Afrikassa, Pohjois-Intiassa ja Kiinassa. Muutto tapahtuu päiväsaikaan. Suomalaiset hyypät talvehtivat Länsi- ja Lounais-Euroopassa. Keväällä se on varhaisimpia muuttolintuja, saapuen jo maaliskuun alusta alkaen. Syysmuutto alkaa jo varhain kesäkuussa, jolloin pesimättömät ja pesinnässä epäonnistuneet linnut muuttavat pikku parvina lounaaseen. Syysmuutto päättyy vähitellen, ja lokakuussa tavataan viimeiset muuttajat.


title: Töyhtöhyyppä

text: Suomessa pesivä hyyppäkanta on voimakkaasti taantunut. Yhtenä syynä taantumiseen ovat entistä voimaperäisemmät kevätpeltojen muokkaukset, jolloin pesät tuhoutuvat, sekä tehokkaan salaojituksen takia suojattomiksi jääneet peltoaukeat. Myös maapetojen, kuten ketun ja supikoiran, runsastuminen on vähentänyt pesintöjen onnistumisia. Rantaniittyjen ja entisten laidunmaiden umpeenkasvu ruovikoiksi ja pajukoiksi on vähentänyt lajin suosimaa lyhytkortista ruohostomaata.


title: Töyhtöhyyppä

text: Läntisimmät kannat, jotka pesivät alavilla alueilla, ovat kuitenkin yleensä paikkalintuja. Suomen pesimäkannaksi on arvioitu noin 70 000–120 000 paria.


title: Töyhtöhyyppä

text: Töyhtöhyyppä on kahlaaja, joka pesii avoimilla matalakasvuisilla alueilla (niityillä ja pelloilla) ja se myös suosii melko kosteita alueita (avosoita).


title: Töyhtöhyyppä

text: Töyhtöhyyppä tekee pesän maahan ja munii 4 munaa. Haudonta kestää neljä viikkoa, sekä naaras että koiras hautovat. Pesäänsä ja poikasiaan laji puolustaa meluisasti ja hyökkäävästi suuriakin tunkeilijoita vastaan. Poikaset ovat pesäpakoisia ja oppivat lentämään noin kuukauden ikäisinä.


title: Töyhtöhyyppä

text: Töyhtöhyypän ravinto koostuu pääasiassa hyönteisistä, nilviäisistä, madoista ja muista pienistä selkärangattomista. Suomen vanhin rengastettu töyhtöhyyppä on ollut 14 vuotta, neljä kuukautta viisi päivää vanha. Euroopan vanhin on ollut tanskalainen 23 vuoden ja seitsemän kuukauden ikäinen hyyppä. Hyyppiä on metsästetty voimaperäisesti ainakin Tanskassa ja Ranskassa.


title: Töyhtöhyyppä

text: Suomen pesimäkanta käsitti noin 60 000 paria 1990-luvun lopulla. Euroopassa pesii vähintään miljoona paria töyhtöhyyppiä, joista Britteinsaarilla 190 000–240 000 paria.


title: Rupikonna

text: Rupikonna ("Bufo bufo"), puhekielessä joskus rupisammakko tai korpisammakko, on konnalaji, jota tavataan lähes koko Euroopassa, Irlantia, Pohjois-Skandinaviaa ja joitakin Välimeren saaria lukuun ottamatta. Rupikonna esiintyy yleisenä Etelä- ja Keski-Suomessa, pohjoisessa harvalukuisempana. Rupikonna on Euroopan yleisimpiä sammakkoeläimiä ja se hyväksyy asuinpaikakseen hyvin monenlaiset ympäristöt metsistä puutarhoihin ja niittyihin. Rupikonna on Suomessa rauhoitettu laji.


title: Rupikonna

text: Rupikonnan kuivassa ihossa on runsaasti nystyröitä, sen korvallisrauhaset ovat selvästi ulkonevat ja olemus on hyvin tanakka. Rupikonna liikkuu pääasiassa kävellen, koska sen takajalat ovat lyhyemmät kuin sammakolla. Selkäpuoli on väritykseltään yksisävyisen ruskea, vatsa taas on joko vaalea tai harmaaseen vivahtava.


title: Rupikonna

text: Rupikonna liikkuu lähinnä hämärän ja pimeän aikaan. Rupikonnalle tyypillistä on myös paikkauskollisuus. Päivät rupikonna viettää tietyssä vakiokolossaan, ja öisin se kiertää vakiopolkuaan ruokaa etsimässä. Häirittynä konna laskee päänsä alas ja nostaa takaruumiinsa ylös, jolloin se näyttää paljon todellista suuremmalta. Samalla se saattaa erittää iholleen maitomaista limaa.


title: Rupikonna

text: Rupikonnan lisääntymiskausi alkaa heti horroksen jälkeen, jolloin konnat matkaavat yleensä samalle paikalle, jossa ovat itse syntyneet. Munat lasketaan 3–6 metriä pitkäksi ”kaksiriviseksi helminauhaksi”. Nauhat naaras munii vesikasvien ympärille. Poikaset kuoriutuvat 8–12 vuorokauden kuluttua. Koiras on sukukypsä kolmivuotiaana ja naaras vuotta myöhemmin. Rupikonna saattaa elää jopa 40-vuotiaaksi.


title: Rupikonna

text: Rupikonnan horros alkaa syys–lokakuussa ja päättyy huhti–toukokuussa. Se talvehtii sekä maalla että vedessä. Sen ruumiinlämpö voi laskea alle nollan asteen. Eläimen hengitys on erittäin vähäistä ja elintoiminnat miltei pysähtyvät talven ajaksi.


title: Rupikonna

text: Rupikonnan nuijapäät syövät leviä ja kasvinosia. Aikuiset rupikonnat syövät hyönteisiä, etenkin muurahaisia, sekä matoja ja toukkia. Iso rupikonna voi syödä jopa pieniä nisäkkäitä.


title: Rupikonna

text: Rupikonnan iho ja silmän takana olevat korvallisrauhaset erittävät myrkkyä, jolla konna puolustautuu saalistajilta. Kaikilta saalistajilta myrkky ei suojaa: jotkin näätäeläimet ja varislinnut nylkevät ihon pois, eikä myrkyllä ole vaikutusta käärmeisiin.


title: Viitasammakko

text: Viitasammakko ("Rana arvalis") on eurooppalainen, aitosammakoihin kuuluva sammakkoeläin. Suomessa laji on rauhoitettu


title: Viitasammakko

text: Viitasammakko muistuttaa suuresti sammakkoa. Täysikasvuinen viitasammakko on tavallisesti 6–7 senttiä pitkä eli pienempi kuin täysikasvuinen sammakko. Naaraat ovat hieman koirasta kookkaampia.


title: Viitasammakko

text: Iho on sileä ja kostea. Yleisväritys on ruskea, mutta värityksessä on suurta ykilöllistä vaihtelua. Selkäpuolen väri vaihtelee ruskeasta harmahtavaan ja kellertävään. Joskus se on täysin yksivärinen, mutta usein mukana on tummia tai mustia laikkuja. Kyljissä ja selän keskellä saattaa kulkea vaaleat pitkittäisjuovat. Vatsapuoli on vaaleahko, lanteiden seudulta usein kellertävä ja yleensä ilman marmorikuviointia. Kurkku on laikukas tai kirjava. Jotkut viitasammakkokoiraat muuttuvat kutuajaksi sinertäviksi, joka ilmeisesti johtuu imusuonistoon pakkautuvan veren kuultaessa ihon läpi.


title: Viitasammakko

text: Viitasammakon kuono on terävä ja se kaartuu sivulta katsoen loivemmin alaspäin kuin sammakolla, edestäpäin kuono on kapeampi kuin sammakolla. Takaraajan sisimmän varpaan tyven metatarsaalikyhmy on sammakkoon verrattuna suuri, kova ja kölimäinen. Kyhmy on vähintään puolet sisimmän varpaan pituudesta. Kutuaikana koirailla on eturaajoissa mustat kutukyhmyt, joiden avulla ne saavat tukevan otteen naaraasta.


title: Viitasammakko

text: Viitasammakko ei väistä ihmistä yhtä herkästi kuin rupikonna ja sammakko. Viitasammakko liikkuu maalla loikkien, täysikasvuiset yksilöt jopa metrin välejä, poikasetkin jopa yli puolen metrin hyppyjä.


title: Viitasammakko

text: Euroopassa viitasammakon esiintymisalueen länsiraja kulkee Ranskan pohjoisosien tienoilla, ja se puuttuu kokonaan esimerkiksi Britteinsaarilta.


title: Viitasammakko

text: Suomessa viitasammakkoa esiintyy Metsä-Lapin eteläosiin saakka. Suomen pohjoisin löytö Ivalosta. Monin paikoin laji on yhtä runsaslukuinen kuin sammakko, ja ainakin Perämeren rannikolla jopa sitä runsaslukuisempi.


title: Viitasammakko

text: Viitasammakko vaatii kosteampaa ympäristöä kuin sammakko. Lajia tapaa varmimmin kosteilla niityillä, viidoilla, kedoilla, metsissä, soilla ja puutarhoissa. Tyypillisiä lisääntymispaikkoja ovat umpeenkasvaneet merenlahdet ja rehevät järvet, joskus myös ojat. Viitasammakon on havaittu lisääntyvän majavan luomilla kosteikoilla, joissa matala ja lämmin vesi kiihdyttävät kutumunien ja nuijapäiden kehitystä sekä runsas vesikasvillisuus antaa suojaa petoja vastaan. Viitasammakko on paikkauskollinen laji eikä lähde kauaksi kutuvetensä lähistöstä.


title: Viitasammakko

text: Etelä-Suomessa kutu on huhtikuun lopussa tai toukokuun alussa, Keski- ja Pohjois-Suomessa touko-kesäkuussa. Viitasammakkokoiraan soidinääni on pulputtava. Ääni kuulostaa samalta kuin pulloa upottaisi veden alle. Etäämmältä ääni saattaa muistuttaa haukkuvan koiran ääntä.


title: Viitasammakko

text: Mätimunat viitasammakko laskee muutamaan ryhmään, ja niitä on 500–2 000 naaraan koosta riippuen. Kuturyhmä painuu yleensä pohjan tuntumaan eikä nouse pintaan kuten sammakolla. Mätimuna on päältä musta ja alta vaalea. Munan halkaisija on 2 mm ja sitä ympäröivän hyytelön läpimitta noin 8 mm. Munista kuoriutuvat nuijapäät muistuttavat sammakon toukkia. Vastakuoriutunut nuijapää on noin 3 mm pitkä, juuri ennen muodonvaihdosta noin 3–4 cm. Nuoret sammakot ovat noin 1 cm:n mittaisia. Ensimmäisenä kesänään ne saavuttavat runsaan kahden sentin pituuden, toisena yli 3 cm ja kolmantena 4 cm:n pituuden.


title: Viitasammakko

text: Viitasammakko on lisääntymiskykyinen 3–4 vuoden ikäisenä. Sen elinikä on noin 8–10 vuotta.


title: Viitasammakko

text: Viitasammakko syö kärpäsiä, kovakuoriaisia, hämähäkkejä ja pieniä nilviäisiä. Myös etanat kuuluvat viitasammakon ruokavalioon. Nuijapäät syövät leviä ja muuta kasvisravintoa.


title: Viitasammakko

text: Viitasammakko aloittaa kylmänhorroksen jo syyskuussa. Se horrostaa ilmeisesti vesien pohjassa, sekä makeassa että murtovedessä. Perämeren rannoilta viitasammakoita on löydetty syysmyöhään rantakivien alta. Joskus viitasammakoita on löytynyt talvella kalastajien pyydyksistä.


title: Sammakko

text: Sammakko eli ruskosammakko, tavallinen sammakko ("Rana temporaria") on aitosammakoihin kuuluva yleinen sammakkolaji.


title: Sammakko

text: Ruskosammakko on yleisin Suomen sammakkoeläimistä. Sitä tavataan koko maassa pohjoisin Lappi mukaan luettuna. Sammakko on yleinen myös Euroopassa, lukuun ottamatta Pyreneiden niemimaata, Italiaa ja Balkanin niemimaan eteläosia.


title: Sammakko

text: Sammakko ja sammakon kutu ovat Suomessa rauhoitettuja.


title: Sammakko

text: Koiras on 6–8 cm pitkä, naaras kookkaampi, noin 9 cm. Poikasena koiras on n. 1–5 cm.


title: Sammakko

text:
Sammakolla on ulkonevat silmät, mutta ei ulkokorvia. Iho on paljas ja sileä ja se tuntuu kylmältä.
Väritys on vaihteleva, mutta useimmiten selkä on tummalaikkuinen ja ruskea vivahtaen vihreään tai punaiseen. Vatsapuoli on vaaleampi, vatsan keskiosassa esiintyy marmorikuviointia.
Silmästä taaksepäin alaviistoon kapeneva juova on tumma. Kuono on päältä katsoen tylppä ja sivulta kärjestään jyrkästi alaspäin kaartuva. Viitasammakosta sammakon erottaa siitä, että sisimmän takavarpaan alapinnalla on pehmeä, vaaleanvärinen kyhmy.


title: Sammakko

text: Sammakot viihtyvät parhaiten kosteassa ympäristössä ja niiden lisääntymisen edellytyksenä on aina vesi. Veden laatu ei ole kovin merkityksellinen; kutupaikoiksi käyvät yhtä hyvin järvien rannat, rehevät lammet tai jopa hitaasti virtaavat purot. Myös ojat ovat hyviä kutemispaikkoja.


title: Sammakko

text: Yölämpötilojen laskiessa syksyllä nollan tuntumaan sammakot lopettavat syömisen ja vaeltavat talvehtimispaikkaan. Kesällä kerätyn vararavinnon turvin sammakon on selviydyttävä talvesta ja seuraavan kevään kutupuuhista. Sammakot talvehtivat horrostamalla ojien, järvien ja merenlahtien pohjamudissa, kaivoissa tai kaivannoissa. Jotkut yksilöt horrostavat maalla tai muissa kuivemmissa paikoissa. Viimeksi mainituissa on riski paleltumiseen, jos suoja ei ole tarpeeksi syvä. Tällöin sammakko on altis hengenvaaralliselle kuivumiselle. Hyvästä paikassa saattaa talvehtia kymmeniä tai jopa satoja yksilöitä. Kylmänhorroksen aikana sammakko liikuttelee itseään ajoittain ja tekee lyhyitä uintipyrähdyksiäkin, ellei horrosta kuivalla maalla.


title: Sammakko

text:
Sammakot lisääntyvät munimalla. Lisääntyminen tapahtuu eri seuduilla eri aikaan, ajoittuen kuitenkin huhti-kesäkuulle.
Kutupaikaksi kelpaavat ojat ja lammikot. Koiraat odottelevat naaraita kutupaikoilla suurin joukoin ja houkuttelevat niitä kurnuttamalla. Naaras munii veteen mätimunia, joiden päälle naaraan selässä oleva koiras laskee siemennesteen. Lisääntyminen tapahtuu ulkoisesti. Naaras voi munia jopa parisen tuhatta mätimunaa. Mätimunat turpoavat muninnan jälkeen ja nousevat pintaan yhtenäisenä, hyytelömäisenä massana. Se kehittyy rypälemäiseksi ja laajenee, kun munien ympärillä oleva hyytelö imee vettä. Sammakonkutua ei saa ottaa purkkiin, sillä kaikki sammakot ovat Suomessa rauhoitettuja.
Munista kuoriutuu poikasia, joita kutsutaan nuijapäiksi. Lämpimissä pintavesissä munat kehittyvät nopeammin. Myös toukkien kehitysnopeus riippuu suuresti veden lämpötilasta. Toukalle kehittyvät ensin takaraajat ja vasta sitten eturaajat. Pyrstö surkastuu vähitellen. Kudusta kehittyy nuijapäitä n. 2-3 viikon ikäisenä. Toukat eli nuijapäät ovat n. 5-7 viikkoa nuijapäitä, kunnes ne kehittyvät sammakoksi eli kudun kehittyminen sammakoksi kestää noin kymmenen viikkoa. Sammakko on sukukypsä noin neljän vuoden ikäisenä ja voi elää jopa 15-vuotiaaksi.


title: Sammakko

text: Sammakko syö hyönteisiä, matoja, etanoita, kotiloita, hämähäkkieläimiä ja pieniä kaloja, joita se pyydystää tahmeapintaisella kielellään. Toukat eli nuijapäät syövät levää, bakteerimassaa ja paikoilleen kiinnittyneitä pikkueläimiä. Sammakolle kelpaavat myös raadot, mutta niitä se syö vain ääriolosuhteissa.


title: Mölysammakko

text: Mölysammakko ("Pelophylax ridibundus", aiemmin "Rana ridibunda") on suurikokoinen ja kovaääninen vihersammakoiden sukuun kuuluva laji, jota on tavattu myös Suomessa.


title: Mölysammakko

text: Mölysammakko on yleisväriltään vihreä ja tummatäpläinen, ja voi kasvaa 15 senttimetriä pitkäksi, mikä tekee siitä Euroopan suurimman sammakkolajin. Naaras on koirasta kookkaampi. Tavallisesta sammakosta poiketen koirailla on kaksi äänirakkoa, jotka sijaitsevat suunpielissä. Toukat eli nuijapäät ovat harmaanvihreitä ja 6–8,5 senttimetriä pitkiä.


title: Mölysammakko

text: Lajin elinympäristöä ovat seisovat ja hiljaa virtaavat vesistöt. Mölysammakot viihtyvät aikuisinakin vedessä rantaruovikoiden suojassa. Niille on ominaista joukkokurnuttaminen suurissa ryhmissä. Laji kutee kesäkuun puolivälissä. Naaras voi munia kerralla jopa 2 000 munaa, jotka se kiinnittää vesikasveihin vähän vedenpinnan alapuolelle. Nuijapäävaihe kestää kolmesta neljään kuukautta. Mölysammakko on aktiivinen sekä päivällä että hämärän aikaan, ja se talvehtii vesien pohjamudissa marraskuusta huhtikuuhun.


title: Mölysammakko

text: Mölysammakko syö samaa kuin muutkin sammakot: matoja, hyönteisiä, toukkia, kotiloita ja muita selkärangattomia. Suurikokoisimmat yksilöt voivat syödä herhiläisiä, kalanpoikasia, muita sammakoita ja jopa pieniä lintuja.


title: Mölysammakko

text: Mölysammakkoa tavataan laajalla alueella Etelä-, Keski- ja Itä-Euroopassa Balkanilta ja Etelä-Ranskasta Pohjois-Saksaan ja Latviaan saakka pohjoisessa ulottuvalla alueella. Skandinaviassa lajia tavataan ainoastaan Tanskaan kuuluvalla Bornholmin saarella. Lajia tavataan myös Aasian lauhkealla vyöhykkeellä, Venäjän kautta Kiinaan ja Japaniin ulottuvalla alueella.


title: Mölysammakko

text: Mölysammakkoa tavattiin vuosina 1937–1960 Suomessakin Helsingin Vanhankaupunginlahdella ja myös Porvoossa Porvoonjoen suun suistoalueella. Äänekkäästi kurnuttavat sammakot häiritsivät rannoilla mökkeileviä ihmisiä. Viimeinen mölysammakko ammuttiinkin Suomen luonnosta vuonna 1960, ja sen jälkeen lajista ei tehty Suomessa havaintoja vuosikymmeniin. Mölysammakon lienee joku tuonut tänne ja mahdollisesti vesien saastuminen pilasi sen elinmahdollisuudet.


title: Mölysammakko

text: Vuonna 2008 lintuharrastajat havaitsivat Turun Ruissalossa vihersammakoita. Eläimet ovat runsastuneet nopeasti uusilla elinpaikoillaan ja on levinneet muutamassa vuodessa jo Turun naapurikuntiinkin. Vieraslajina vihersammakoiden epäillään jossain määrin kilpailevan elintilasta Suomen luonnon alkuperäisten sammakkolajien kanssa.


title: Mölysammakko

text: Vuonna 2013 Lounais-Suomessa havaittiin vihersammakoista varmuudella lessonansammakoita ja syötäviä sammakoita. Suuri osa alueella tehdyistä mölysammakkohavainnoista saattaa koskea jälkimmäistä lajia, joka on mölysammakon tavoin iso, vihreä ja äänekäs.


title: Kestilä

text:
Kestilä on vuosina 1867–2008 toiminut entinen Suomen kunta, joka sijaitsi Pohjois-Pohjanmaan maakunnan kaakkoisosassa. Vuoden 2009 alussa siitä tuli osa kuntaliitoksessa Piippolan, Pulkkilan ja Rantsilan kanssa muodostettua Siikalatvaa.
Ennen kuntaliitosta Kestilän väkiluku oli ja sen pinta-ala oli  km², josta  km² oli vesistöjä. Väestötiheys oli asukasta/km². Kestilän naapurikuntia olivat Piippolan, Pulkkilan ja Rantsilan ohella Kajaani, Liminka, Muhos, Pyhäntä ja Vaala.


title: Kestilä

text: Kainuun keskukseen Kajaaniin on Kestilästä matkaa 90 km ja Pohjois-Pohjanmaan pääkaupunkiin Ouluun 92 km. Ennen kuntaliitosta kunta kuului Siikalatvan seutukuntaan yhdessä Haapaveden, Piippolan, Pulkkilan, Pyhännän ja Rantsilan kanssa.


title: Kestilä

text: Kestilä sijaitsee Siikajoen latvavesillä. Kirkonkylän sekä Hyvölänrannan, Mäläskän, Järvikylän, Leiviskänrannan, Pihkalanrannan ja Väyrylänsaaren kylien asutus ja maatalous on keskittynyt Siikajoen ja sen haarojen varsille. Erityisesti itäinen Kestilä on kuitenkin kolmen luonnonmaatieteellisen alueen – Pohjanmaan rannikkomaan, Suomenselän suomaan ja Vaara-Suomen – välissä, ja kunnan itäisin kylä Järvikylä muistuttaakin jo kylärakenteeltaan Itä-Suomea.


title: Kestilä

text: Kestilän merkittävimmät vesistöt ovat Siikajoki ja sen sivuhaarat Neittävänjoki ja Mulkuanjoki. Suuria järviä alueella ei ole. Tärkeimmät järvet ovat kirkonkylän läheisyydessä sijaitseva Kangasjärvi ja Järvikylän Mulkuanjärvi. Myös osa Uljuan tekojärvestä kuuluu Kestilään. Oulujärvi sijaitsee lähialueella Vaalan ja Kajaanin puolella.


title: Kestilä

text: Kestilässä asukasluku on laskenut 1950-luvulta lähtien. Voimakkainta lasku oli 1960-luvun lopussa. Suurimmillaan asukasluku oli noin 4 000 henkeä.


title: Kestilä

text: Kirkonkylä on seututeiden 800 ja 822 risteyksessä. Lähin rautatieasema on Vaalan rautatieasema, jonne on matkaa 42 km. Lähimmälle valtatielle (nro 4) matkaa on 24 km. Lähin lentoasema on Oulun lentoasema Oulunsalossa.


title: Kestilä

text: Kestilän vaakunaan on kuvattu hopeisina punaisella pohjalla olevat puulusikat, jotka viittaavat nimen lisäksi kestikievareihin, joissa vieraita ennen kestittiin ja majoitettiin. Pitäjän nimi on kuitenkin peräisin Kestin suvusta, joka on ollut paikkakunnalla jo ainakin 1600-luvun alusta.


title: Kestilä

text: Meri lainehti 7 000–8 000 vuotta sitten Kestilän kohdalla. Nykyisin yli 100 metriä merenpinnan yläpuolella olevat paikat ovat näkyvissä. Tältä ajalta on kivikautisia löytöjä useista asuinpaikoista ympäri pitäjän. Kampakeramiikastaan tunnetut Säräisniemen asuinpaikat ovat myös lähellä.


title: Kestilä

text: Kestilän alueella asui aikanaan saamelaisia. Tämän jälkeen rannikon asukkaat kulkivat Siikajokea pitkin latvavesien kalaisille järville. Kestilän tienoo sai vakituisen asutuksen 1500-luvulla, kun Ruotsin kruunun asutuspolitiikka suosi pohjoisen asuttamista ja samalla maan valtaamista venäläisiltä. Suurin osa varhaisista tulijoista oli Savosta.


title: Kestilä

text: Vuoden 1580 tienoilla Kestilässä oli puolenkymmentä taloa, jotka kuitenkin tuhottiin pitkässä vihassa. Isostavihasta ja muista vastoinkäymisistä huolimatta 1700-luku oli voimakasta väestönkasvun aikaa. Niinpä 1800-luvulle tultaessa väki oli kolminkertaistunut Siikajokilaakson seurakunnissa, eli väestönkasvu oli selvästi nopeampaa kuin maassa keskimäärin. Uuden vuosisadan alkupuolella väestönkasvu hidastui, mutta elpyi uudelleen vuosisadan puolivälissä. Tilapäistä takaiskua merkitsivät 1860-luvun nälkävuodet. Uuteen kunnallishallintoon siirryttiin Siikajokilaaksossa vuonna 1867, Kestilässä ensimmäisenä. 1900-luvulle tultaessa väkeä oli jo 2 000 henkeä.


title: Kestilä

text: Enimmillään asukasluku oli 1950-luvulla, jolloin Kestilässä asui lähes 4 000 henkeä. Ruotsiin muutto 1960–70-luvuilla oli voimakkain suonenisku väestönkehitykselle. Muun maaseudun tapaan väkeä on sen jälkeenkin muuttanut leivän perässä Etelä-Suomeen ja Pohjois-Suomen kaupunkeihin.


title: Kestilä

text: Vanhastaan Kestilässä oli kaksi maakirjakylää: Kestilä ja Mulkua. Edelliseen luettiin nykyisistä kylistä kirkonkylän lisäksi Leiviskänranta, Mäläskä, Pihkalanranta ja Väyrylänsaari sekä osa Hyvölänrantaa. Osa viimeksi mainitusta sekä Järvikylä luettiin kuuluviksi Tavastkenkään, joka oli ennen Piippolaan, sittemmin Pyhäntään kuuluva kylä.


title: Kestilä

text: Seurakuntana Kestilä kuului Siikajokilaakson kanssa ensin Salon eli Saloisten seurakuntaan, jonka kappeliksi perustettiin latvavesille "Siikasavo". Tämän jälkeen Kestilän alue kuului Siikajoen seurakuntaan Pulkkilan kappelina, sitten Piippolan emäseurakuntaan omana kappelinaan vuodesta 1845, kunnes Kestilä itsenäistyi omaksi kirkkoherrakunnaksi vuonna 1871. Kestilä sai oman kirkon 1855. Vuoden 2006 alussa Kestilän seurakunta yhdistyi Piippolan, Pulkkilan ja Pyhännän seurakuntien kanssa Siikalatvan seurakunnaksi.


title: Kestilä

text: Kestilän viimeinen kunnanjohtaja oli Raimo Tieva. Kunnan hallinnossa päätösvaltaa käyttävän kunnanvaltuuston valtuustoryhmät viimeisellä kaudella 2005 -2008 olivat (suluissa edustajien määrä valtuustossa):


title: Kestilä

text: Kestilä on maaseutuvaltaista aluetta. Maatiloja on noin 120 kpl. Suurimmat työnantajat ovat Kestilän kunta ja Kestilän vankila.


title: Kestilä

text: Työpaikat toimialoittain (2000):


title: Kestilä

text: Kestilän suurin teollisuuslaitos oli Eko-Turbo Uusiorengas Oy, joka kuitenkin tuhoutui tulipalossa heinäkuussa 2005. Tilalle ei ole syntynyt merkittävää teollisuutta.


title: Kestilä

text: Kestilässä toimii nykyään yksi 1.–9. luokkien koulu. Viimeisinä kyläkouluina lakkautettiin vuonna 2003 Hyvölänrannan koulu ja vuonna 2004 Mäläskän ja Väyrylän koulut. Toisen asteen ammatillista koulutusta on ollut vielä 1980-luvun lopussa. Lähimmät lukiot ovat Pulkkilassa ja Vaalassa, jossa valtaosa kestisistä lukiolaisista opiskelee. Lähimmät ammattioppilaitokset ovat Piippolassa ja Vaalassa. Kestilän kunta ylläpiti Vaalan kunnan kanssa Oulujärven kansalaisopistoa.


title: Kestilä

text: Kestilän tapahtumista merkittävimpiä ovat helmikuussa järjestettävä Maailman vanhin keskeytyksettä järjestetty jokavuotinen hiihtokilpailu Laskiaishiihdot sekä heinäkuussa järjestettävä kotiseututapahtuma Kestilä-päivät.


title: Kestilä

text: Kestilän Kisa-Veikot on kunnassa toimiva urheiluseura. Perinteisesti lajeja ovat olleet yleisurheilu, pesäpallo ja hiihto.Kestilän pitäjäruoaksi nimettiin 1980-luvulla palvilihavelli ja imelletty ruispuolukkapuuro.


title: Vaala

text: Vaala (vuoteen 1954 "Säräisniemi") on Suomen kunta, joka sijaitsee Pohjois-Pohjanmaan maakunnan itäosassa. Kunnassa asuu ihmistä ja sen pinta-ala on  km², josta  km² on vesistöjä. Väestötiheys on asukasta/km². Vaalan naapurikunnat ovat Kajaani, Liminka, Muhos, Paltamo, Puolanka, Siikalatva ja Utajärvi. Kunnan suurimpia työnantajia on Pelson vankila, jossa on 140–145 työpaikkaa.


title: Vaala

text: Oulujoki alkaa Vaalan keskustan länsipuolelta. Puolet maan viidenneksi suurimmasta järvestä, Oulujärvestä, sijaitsee Vaalassa. Järvessä oleva Manamansalon saari on nykyisin voimakas matkailukeskittymä. Rokuan kansallispuisto sijaitsee kunnan länsiosassa. Entisestä kuntakeskuksesta Säräisniemeltä löytyvät vanha Säräisniemen kirkko ja Säräisniemen kotiseutumuseo.


title: Vaala

text: Vaalan seutu on Kainuun vanhimpia asuinalueita. Kivikautisia asuinpaikkoja on löydetty mm. Järvikylän ja Nimisjärven alueelta. Säräisniemen Sillankorvan asuinpaikan löydöt ovat antaneet nimen eräälle kampakeramiikan ryhmälle, Säräisniemen keramiikalle.


title: Vaala

text: Alue asutettiin vakinaisesti 1500-luvun puolimaissa. Asutuksen etenemistä hidastivat 1500-luvun lopun sodat ja kylät alkoivat kasvaa vasta Täyssinän rauhan jälkeen 1595. Maanviljelys edistyi 1600-luvulla nopeasti ja vähitellen myös tervanpoltto alkoi yleistyä. 1700- ja 1800-luvulla taloudellinen kehitys oli vakaata. Uutta viljelyalaa saatiin mm. soita kuivaamalla. Karjatalouden kehitystä nopeutti 1904 perustettu Veneheiton osuusmeijeri.


title: Vaala

text: Seutu kuului aluksi Paltamon seurakuntaan. Vuonna 1779 Säräisniemi perustettiin Paltamon kappeliksi ja omaksi seurakunnaksi se erotettiin 1864. Säräisnimen puukirkon rakensi Jaakko Suonperä 1779–1781. Vuonna 1865 perustettiin Säräisniemen pitäjä. Vuonna 1907 Säräisniemeen kuuluneet Saaresmäki ja Vuolijoki muodostivat yhdessä Vuottolahden kylän kanssa Vuolijoen seurakunnan. Vuonna 1954 liitettiin Niskan kylä Utajärveltä. Samana vuonna Vaalan kylä tuli uuden kunnan keskukseksi, jolloin myös kunnan ja seurakunnan viralliseksi nimeksi tuli Vaala. Seurakunnan pääkirkko valmistui kunnan keskustaan 1961.


title: Vaala

text: Vaalan asukasluku kasvoi 1900-luvun alkupuolella nopeasti. Vuonna 1920 asukkaita oli 3 495 ja 1960 jo 7 493. 1960-luvulla väestönkehitys kääntyi laskuun, ja se pysähtyi hetkeksi vasta 1980-luvulla. Vuonna 1985 asukkaita oli 4 725. Kunnan asukasluku kääntyi laskusuuntaan uudelleen 1990-luvulla ja vuonna 2011 asukkaita oli 3 360.


title: Vaala

text: Aiemmin Kainuun maakuntaan kuulunut Vaalan kunta siirtyi osaksi Pohjois-Pohjanmaan maakuntaa vuoden 2016 alusta lukien kunnan hakemuksesta 5. helmikuuta 2015 tehdyllä valtioneuvoston päätöksellä.


title: Vaala

text: Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1. tammikuuta 2017 tilanteen mukainen.


title: Vaala

text: Vuoden 2017 lopussa Vaalassa oli 2 941 asukasta, joista 1 233 asui taajamissa, 1 687 haja-asutusalueilla ja 21 asukkaan asuinpaikan koordinaatit eivät olleet tiedossa. Taajama-aste lasketaan niistä asukkaista, joiden asuinpaikan koordinaatit ovat tiedossa; Vaalan taajama-aste on 42,2 %. Vaalan taajamaväestö kuuluu vain yhteen taajamaan eli kunnan keskustaajamaan Vaalan kirkonkylään, jossa oli vuoden 2017 lopussa 1 233 asukasta.


title: Vaala

text: Kunnan keskustaajama on lihavoitu.


title: Vaala

text: Vaala on maisemiltaan loivasti kumpuilevaa metsää ja suomaata, jolle antavat vaihtelua Oulujärvi ja Oulujoki.


title: Vaala

text: Kallioperä on pääasiassa graniittia ja graniittigneissiä. Yleisimmät maalajit ovat moreeni ja hiekka, jotka ovat kuitenkin laajoilla alueilla turpeen peitossa. Kunnan länsiosaa hallitsee Rokua, joka jäätikköjokien, aallokon ja tuulen toiminnan tuloksena syntynyt muodostumakompleksi. Oulujoen eteläpuolelta saapuva harjujakso kaartuu Rokuan kautta Säräisniemelle ja edelleen Manamansalon saarelle. Korkeuserot ovat Vaalan alueella vähäiset, sillä maanpinnan keskimääräinen korkeus on vain 100–150 metriä. Rokuan korkeimmat kohoumat kunnan puolella yltävät runsaaseen 180 metriin. Suot peittävät noin puolet kunnan maa-alasta. Soista on laajin naapurikuntienkin alueelle ulottuva Pelson suo. Rumalan ja Kuvajan suoalue kuuluu Siikalatvan puolelle ulottuvaan soidensuojelualueeseen.


title: Vaala

text: Kunnan kaakkois- ja itäosien maisemaa hallitsee Oulujärvi, jonka suurimpia Vaalan alueelle jääviä selkiä ovat Niskanselkä, Haiskinselkä, Ykspistonselkä ja Laiskanselkä. Suurimpia saaria Manamansalo ja Kuostonsaari. Tärkein joki Vaalankurkusta alkava Oulujoki. Oulujokeen yhtyy koillisesta Kutujoki, jonka suurimpia latvajärvi on Otermanjärvi ja Paatinjärvi. Rokuanjärven vedet virtaavat Rokuanojaa myöten Siikajoen sivujokeen Neittävänjokeen.


title: Vaala

text: Vaalan kirkonkylä sijaitsee Oulu–Kontiomäki-rautatien varrella ja valtatien 22 välittömässä läheisyydessä. Puolangalle ja Kestilään johtava seututie 800 risteää valtatien kanssa keskustaajaman koillispuolella, ja jatkuu luoteeseen ja lounaaseen aluksi pitkin Oulujärven länsirantaa. Toisin kuin muissa valtatien 22 varrella sijaitsevissa kuntakeskuksissa, valtatien liikenne ei kulje Vaalassa keskustaajaman lävitse.


title: Vaala

text: Valtatietä 22 kulkevat linja-autovuorot pysähtyvät valtatien varressa Matkahuolto-pisteenä toimivalla ABC-huoltoasemalla sekä keskustaajamassa linja-autoasemalla. Pikavuoroyhteyksiä on Ouluun, Kajaanin kautta Joensuuhun ja Kajaanin sekä Kuopion kautta Helsinkiin.


title: Vaala

text: Vaalan rautatieasemalla pysähtyvät kaikki Iisalmi–Oulu-reittiä kulkevat VR:n henkilöjunat. Junat kulkevat Oulun kautta Rovaniemelle sekä Kajaanin ja Pieksämäen kautta Kouvolaan, josta on yhteys Helsinkiin.


title: Vaala

text: Aiemmin myös Oulujärvi sekä Oulujoki olivat merkittäviä liikenneväyliä. Koskenlaskijasuvun omistaman Lamminahon talon pihapiiri 1800-luvun alkupuolen päärakennuksineen, monine muine rakennuksineen ja irtaimistoineen kuvastaa Oulujokea tervaveneiden ja matkailijoidenkin reittinä.


title: Vaala

text: Vaalassa toimii kolme koulua, Vaalan yhtenäiskoulu ala- ja yläasteineen, Veneheiton koulu jossa on 22 oppilasta ja Vaalan lukio. Monet vaalalaiset opiskelevat Oulujärven kansallisopistossa.


title: Vaala

text: Vaalan terveydestä hoitaa Oulunkaaren Kuntayhtymä.


title: Vaala

text: Vaala saa Oulusta poliiseja ja Kainuusta palokunnan, jos hätätilanne iskee.


title: Vaala

text: Vaalassa toimii nuortentila Amppari, Koulujen tiloissa toimivat urheilupaikat, urheilutalo ja kirjasto.


title: Vaala

text: Vuoden 2018 aluejaon mukaan Vaalassa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:


title: Vaala

text: Kirkon sisäisistä herätysliikkeistä paikkakunnalla toimii herännäisyys sekä vanhoillislestadiolaisuus, jolla on paikkakunnalla Vaalan rauhanyhdistys. Muita kirkkokuntia edustaa helluntaiherätykseen kuuluva Vaalan helluntaiseurakunta. Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Vaalan alueella toimii Kajaanin ortodoksinen seurakunta.


title: Kissa

text: Kissa eli kesykissa tai kotikissa ("Felis catus", aiemmin "Felis silvestris catus") on villikissasta ("Felis silvestris") polveutuva ja petoeläinten ("Carnivora") lahkon kissaeläinten ("Felidae") heimoon kuuluva kesy nisäkäslaji. Kissat ovat suosittuja lemmikkieläimiä, ja etenkin maaseudulla ne ovat aina olleet hyödyllisiä hiirten ja muiden tuholaisten pyydystäjinä.


title: Kissa

text: Ihminen alkoi pitää villikissoja viljavarastojen suojelijoina Lähi-idässä pian maanviljelyksen keksimisen jälkeen yli 10 000 vuotta sitten. Ensimmäisinä kissojen suurimittaista kesyttämistä harjoittivat muinaiset egyptiläiset, joille kissat olivat tärkeitä myös uskonnollisesti. Egyptistä kissojen pito levisi muuallekin Välimeren alueelle. Keskiajalla kissat kärsivät Euroopassa katolisen kirkon suorittamista vainoista. Kissat nousivat suosioon lemmikkieläiminä 1800-luvulla, ja vuosisadan lopulla aloitettiin myös kissojen jalostaminen eri roduiksi, joita nykyisin lasketaan järjestöstä riippuen olevan noin 50.


title: Kissa

text: Kissalla on voimakas saalistusvietti, ja sillä on erittäin tarkka kuulo ja hyvä hämäränäkö. Kissat viihtyvät yksin ja muodostavat oman elinpiirin, jolla ne liikkuvat ja saalistavat. Kissa nukkuu paljon ja puhdistaa itseään ahkerasti. Kissa elää tavallisesti 14–20-vuotiaaksi, joskus yli 20-vuotiaaksi.


title: Kissa

text: Täysikasvuisen kotikissan säkäkorkeus on noin 30 senttimetriä. Vartalo on pituudeltaan 45 senttimetriä ja häntä noin 30 senttimetriä. Täysikasvuinen kissa painaa yleensä 2,75–5,5 kilogrammaa.


title: Kissa

text: Kissan ruumiinlämpö on noin 38–38,5 astetta, ja sen syke on noin 120–170. Kissan suolisto on lyhyt, koska kissa on lihansyöjä. Kesykissan suolisto on kuitenkin pitempi kuin villikissojen.


title: Kissa

text: Kissan selkärangassa on enemmän nikamia kuin ihmisellä. Kissalla on 7 kaulanikamaa, 13 rintanikamaa, 7 lannenikamaa, 3 ristinikamaa ja 14–28 häntänikamaa (hännällisillä roduilla). Kissan nikamat ovat löyhemmin toisissaan kiinni kuin ihmisen nikamat, minkä ansiosta kissan selkäranka on hyvin joustava ja kissa pystyy köyristämään selkäänsä huomattavasta. Kissalla ei ole solisluuta, koska se leventäisi kissan rintaa sekä vaikeuttaisi ahtaisiin paikkoihin pääsyä ja loikkaamista.


title: Kissa

text: Joillakin roduilla on lyhyt ja pyöreä pää, toisilla pitkä, kapea ja kiilamainen. Kissalla on hyvin voimakas suu ja leuat sekä lihansyöjän hampaat.


title: Kissa

text: Kissalla on erityisen vahvat jalka- ja selkälihakset. Kissa on erikoistunut lyhyisiin juoksupyrähdyksiin. Juokseva kissa ojentaa jalkansa ilmassa täysin suoriksi ja vie ne sitten vauhdissa alaspäin ja taaksepäin. Vauhtia se lisää pidentämällä loikkiaan. Kissa saavuttaa noin 50 kilometrin tuntinopeuden. Kissa pystyy nopeisiin käännöksiin kovassa vauhdissa, sillä sen käpälien pohjan polkuanturoissa on kitkaa antavat pitkittäisharjanteet. Kissa on myös hyvä kiipeilijä, mutta alastulo on sille vaikeaa, sillä sen kynnet kaartuvat väärin puusta laskeutumisen kannalta. Kissalla on erinomainen tasapainoaisti. Jos kissa putoaa korkealta, se osaa kääntyä ilmassa niin että se putoaa jaloilleen.


title: Kissa

text: Kissanpennun maitohampaat alkavat puhjeta kahden tai kolmen viikon iässä. Niitä puhkeaa kaiken kaikkiaan 26. Puolen vuoden iässä maitohampaat ovat korvautuneet pysyvillä hampailla, joita aikuisella kissalla on yhteensä 30. Kissalla on pienet etuhampaat, joiden molemmin puolin ovat pitkät ja terävät kulmahampaat. Yläleuassa on kolme välihammasta, joista etummaisin on surkastunut hyvin pieneksi. Alaleuassa välihampaita on kaksi. Ylä- ja alaleuassa on kummassakin yksi poskihammas eli molaari.


title: Kissa

text: Kissan turkissa on kolmenlaisia karvoja: peitinkarvoja, jäykkiä harjasmaisia aluskarvoja sekä pehmeitä, kiharaisia untuvakarvoja. Turkin paksuus, väri ja kuviointi vaihtelevat rodun mukaan. Peruskuviointi on tiikeriraitainen "tabby".


title: Kissa

text: Kissan silmät ovat kehittyneet tehokkaiksi saalistuksen apuvälineiksi, etenkin hämärässä. Sen silmät ovat pään kokoon nähden hyvin suuret, lähes ihmisen silmien kokoiset. Kissan pupillit laajenevat pimeässä ihmisen silmiin verrattuna kolminkertaisiksi, keräten tehokkaasti valoa. Kirkkaassa auringonvalossa pupillit kapenevat viiruiksi. Silmän valonottokykyä parantaa verkkokalvon takana oleva valoa heijastava kerros eli "tapetum", joka heijastaa kaiken tulevan valon takaisin verkkokalvon läpi ja näin parantaa silmän herkkyyttä 40 prosentilla. Samalla kissan silmät saavat niille luonteenomaisen vihreän hohteen pimeässä.


title: Kissa

text: Kissa näkee hämärässä paremmin kuin ihminen mutta valoisassa huonommin. Kissan silmän verkkokalvon aistinsolut ovat enimmäkseen sauvasoluja mustavalkoista näköä varten hämärässä valossa, ja värejä aistivia tappisoluja sillä on vähemmän. Kissan silmien ja aivojen välillä on vain kymmenesosa ihmisen hermojen määrästä, sillä kissan sauvasolut ovat yhtyneet kimpuiksi. Sen ansiosta kissa näkee lähes pimeässä, mutta kirkkaassa valossa se ei näe pienimpiä yksityiskohtia. Päiväsaikaan kissa saakin ympäristöstään hyvin ylimalkaisen kuvan. Kissa on myös huono tarkentamaan katsettaan nopeasti, eikä se näe aivan sen kuonon edessä olevia kohteita tarkasti. Niistä se muodostaa kuvan viiksikarvojensa avulla. Kissa on lisäksi punavihervärisokea, eikä se välitä paljon niistäkään väreistä, joita se erottaa, vaan sille tärkeämpää ovat kohteiden kirkkaus, kuviointi, muoto ja koko.


title: Kissa

text: Kissa on hyvä havaitsemaan aivan pieniä liikkeitä. Kissan näköaivokuori käsittelee silmien ottamia kuvia 60 kertaa sekunnissa. Liikenäkönsä ansiosta saalistava kissa havaitsee pakenevan hiiren tai heinien liikkeen. Kissalla on muiden petoeläinten tapaan stereonäkö, jonka avulla se havaitsee etäisyydet hyvin.


title: Kissa

text: Kissoilla on neljätoista kertaa parempi hajuaisti kuin ihmisellä, koska sen kuonossa on viisinkertaisesti tarttumapintaa hajuille. Kissalla on vomeronasaalielin, jonka käyttötarkoitusta ei kunnolla tiedetä. Kissat käyttävät sitä esimerkiksi haistellessaan vastakkaisen sukupuolen hajumerkkejä. Kissan makuaisti on ihmisen makuaistia heikompi. Kissat eivät voi maistaa makeaa.


title: Kissa

text: Kissalla on erinomainen kuulo, ja sen kuuloalue on nisäkkäälle lähes ainutlaatuiset 11 oktaavia. Korkeita ääniä kissa kuulee kaksi oktaavia korkeammalta kuin ihminen. Sen ansiosta kissa kuulee lepakoiden suunnistuksessaan käyttämät ultraäänipulssit sekä pienten jyrsijöiden korkeat vinkaisut. Kissa kuulee päänsä kokoon nähden myös epätavallisen matalia ääniä, sillä sen tärykalvon takana sijaitsevat välikorvaontelot ovat poikkeuksellisen suuret. Kissa on taitava myös paikallistamaan äänten lähteet, sillä sen korvat ovat liikkuvat ja pystyt sekä sisäpuolelta poimuttuneet. Pieniä eroja äänten sävelkorkeudessa ja voimakkuudessa kissa ei kuitenkaan erota yhtä hyvin kuin ihminen.


title: Kissa

text: Kissan tassujen tuntoaisti on poikkeuksellisen herkkä, ja sillä on hermopäätteitä myös kynsissään. Tuntokarvoja kissalla on kuonossaan, silmien yläpuolella, pään sivulla ja lähellä nilkkoja. Niiden avulla kissa esimerkiksi arvioi kulkuaukkojen leveyksiä ja muita lähietäisyydellä olevia kohteita.


title: Kissa

text: Hyvinhoidetut sisäkissat elävät tavallisesti 14–20-vuotiaiksi. Vanhimmaksi elänyt kissa oli kuollessaan 39-vuotias. Villinä aina eläneen tai hylätyn kissan elämä on täynnä vaaroja ja tauteja, ja sen elinikä on vain kahdesta viiteen vuotta.


title: Kissa

text: Ylempien hengitysteiden infektiot eli "kissaflunssa" on yleinen sairaus kaikenikäisillä kissoilla. Sen aiheuttaa yleensä herpesvirus (FHV) tai kalikivirus (FCV). Oireet muistuttavat pahasti flunssaisen ihmisen oireita, kissalla voi olla suussa haavaumia ja se saattaa olla apaattinen. Kissaleukoosin aiheuttaa leukemiavirus (FeLV). Tauti voi aiheuttaa leukemiaa tai syöpäkasvaimia, ja se on yleinen kissan kuolinsyy. Muita kissojen tartuntatauteja ovat esimerkiksi kissojen tarttuva anemia, kissan tarttuva vatsakalvontulehdus, kissan immuunikato, kissarutto ja vesikauhu.


title: Kissa

text: Kissan saaliseläinten nahka, jänteet ja rustoiset rakenteet pitävät sen hampaat puhtaina. Pelkkää pehmeää ravintoa syövän kissan hampaiden pinnalle alkaa kerääntyä plakkia. Lemmikkikissojen yleisiä hammasvaivoja ovat hammaskivi, ientulehdus, tukikudostulehdus ja hampaiden syöpymät.


title: Kissa

text: Kuuroutta esiintyy varsinkin valkoisilla kissoilla, joiden toinen tai molemmat silmät ovat siniset. Kissoilla, joiden silmät ovat eriväriset, sinisen silmän puoleinen korva on tavallisemmin kuuro. Vanhoilla kissoilla kuurous ilmenee vähitellen, ja sen voi havaita esimerkiksi kissan hämmentyneeltä vaikuttavasta ilmeestä.


title: Kissa

text: Rotukissoista alettiin puhua 1800-luvun lopulla kun ensimmäiset kissanäyttelyt järjestettiin. Silloin aloitettiin jalostusohjelmat kissarotujen tiettyjen piirteiden säilyttämiseksi ja korostamiseksi. Nykyisin kissarotuja ja värimuunnoksia on yli sata. Ne voidaan jakaa neljään kategoriaan turkin pituuden mukaan pitkäkarvaisista lyhytkarvaisiin. Tavallista jalostamatonta kissaa kutsutaan maatiaiskissaksi. Rotukissalla on rekisterikirja.


title: Kissa

text: Kissoja rekisteröiviä kattojärjestöjä on useita, ja hyväksyttyjen rotujen lista on määritelty järjestökohtaisesti. Suomen Kissaliitto luettelee helmikuussa 2018 verkkosivuillaan 46 eri rotua. Kansainvälinen kissaliittojen kattojärjestö FIFe hyväksyy 48 rotua. Kansainvälinen kissajärjestö TICA hyväksyy kilpailuihin 71 rotua.


title: Kissa

text:
Joitain tunnettuja kissarotuja:
Rotukissoilla on joitain ylijalostamisesta johtuvia terveysongelmia, joskin vähemmän kuin rotukoirilla. Esimerkiksi persialaiskissa jalostettiin 1940-luvulla lyhytkuonoiseksi, mikä on aiheuttanut rodulle monenlaisia terveysvaivoja. Manxin lyhythäntäisyyden aiheuttava geeni voi vahingoittaa myös selkärankaa. Monilla siamilaiskissoilla on sisäsiittoisuuden sivuvaikutuksena huono stereonäkö ja näköhäiriöitä.


title: Kissa

text: Kotikissan jalostuksen yksi tavoite on muokata kissaa entistä kesymmäksi ja vähemmän metsästyshaluiseksi. Ehkä sävyisin kissarotu on ragdoll. Kesykissan risteyttäminen eri villikissalajien kanssa on tuottanut kesykissaa villimmin käyttäytyviä rotuja.


title: Kissa

text: Kissat muistuttavat psykologialtaan luonnossa villinä eläviä kissaeläimiä. Koska kaikki kissaeläimet leijonaa lukuun ottamatta ovat yksineläjiä, niiden saalistuskäyttäytyminen, reviirikäyttäytyminen ja parinmuodostus ovat samankaltaisia.


title: Kissa

text: Kissat ovat polveutuneet villikissoista, jotka ovat yksineläjiä ja välttelevät kohtaamisia toisten yksilöiden kanssa. Sen vuoksi ympäristöön jätetyt kemialliset viestiaineet feromonit ovat kissoille tärkeä viestinnän keino. Yhteisöissä elävät kissat viestivät myös eleillä, ilmeillä, äänillä ja kynsimisjäljillä. Kissan eleet ovat usein niin pieniä ja huomaamattomia, ettei ihminen niitä osaa tulkita. Kissa voi viestiä tunnetilastaan esimerkiksi kävelytavallaan. Hännän nostaminen pystyyn on ystävällinen tervehdys. Naukumisen tarkoitus on yleensä pyytää omistajalta jotain. Kehräämisellä on erilaisia tarkoituksia, kuten tyytyväisyyden osoitus. Kissa kehrää myös sairaana tai loukkaantuneena ja niin ilmeisesti suojelee itseään muilta kissoilta. Sähinä ja murina ovat kissan varoitusääniä. Pariutumisen ja kiima-ajan yhteydessä kissa mouruaa.


title: Kissa

text: Kissan aivojen sosiaalisen vuorovaikutuksen säätelystä vastaavat osat ovat suhteellisen heikosti kehittyneet. Siitä huolimatta kesykissa on lajina huomattavan sopeutuva erilaisiin sosiaalisiin tilanteisiin. Se voi kiintyä ihmiseen tai jäädä täysin villiksi muiden kissojen muodostamiin yhdyskuntiin, mutta kerran valinnan tehtyään kissayksilö ei enää voi vaihtaa elämäntyyliään.


title: Kissa

text: Kissa on luonnostaan yksineläjä, eikä se kaipaa yhteisöä ympärilleen kun ravintoa on niukasti. Kissayhteisöt muodostuvat yltäkylläisen ravinnonlähteen ympärille, jolloin kissaemon jälkeläiset eivät hajaannu vieroituksen jälkeen vaan jäävät yhteen. Kissayhteisön jäsenet viettävät osan ajastaan yhdessä leikkien ja hoitaen toistensa turkkeja. Naaraat saattavat hoitaa poikasia yhdessä. Yhteisökissojenkin saalistus tapahtuu aina yksin, eivätkä ne yleensä puolusta toisiaan tai varoita toisiaan vaarasta. Kissayhteisön sisäinen hierarkia voi olla monimutkainen ja vaihdella tilanteiden mukaan. Kissayhteisö suhtautuu vihamielisesti ulkopuolisiin kissoihin, ja vieraan aikuisen tuominen kissayhteisön jäseneksi saattaa aiheuttaa pitkäaikaisia ongelmia. Ihmiseen kissa suhtautuu kuten saman yhteisön toiseen kissaan ja viestii tälle samalla tavoin. Kissa määrittää pitkälti itse vuorovaikutuksensa määrän ja tavan ihmisen kanssa, ja se voi alkaa vältellä liian kontaktihakuista ihmistä.


title: Kissa

text: Kissan äly on muovautunut erityisesti metsästäjän elämäntapaan. Sellaisissa älykkyystehtävissä kissat eivät usein menesty, joilla ei ole vastinetta metsästystilanteessa. Varsinkaan syy–seuraussuhteita kissat eivät kovin hyvin hallitse.


title: Kissa

text: Kissalla on paljon refleksejä, mutta joka toinen kissan reaktio muuttuu kokemusten mukaan ajan myötä. Kissa voi esimerkiksi tottua koviin ääniin, jotka sitä aluksi säikyttivät. Kissa ei tunnista hiiriä ja rottia luonnostaan, vaan se oppii niiden saalistamisen pentuna. Kissa leikkii mielellään leluilla, jotka muistuttavat saaliseläintä ulkonäöltään ja käyttäytymiseltään. Kissa kyllästyy samannäköiseen leluun hyvin nopeasti, mutta jos lelu vaihdetaan toisennäköiseen tai jos se alkaa hajota leikkiessä, kissa jatkaa sillä leikkimistä innoissaan. Kissa myös leikkii nälkäisenä innokkaammin kuin kylläisenä.


title: Kissa

text: Kissan oppiminen perustuu etupäässä klassiseen ehdollistumiseen, eli se oppii tunnistamaan vihjeitä jotka edeltävät tulosta, kuten purkinavaajan ääntä ennen ruokaa. Tapahtumien on tapahduttava enintään parin sekunnin välein, sillä muuten kissa ei niitä pysty yhdistämään. Ainoa poikkeus on se, kun kissa syö jotain, joka saa sen myöhemmin voimaan pahoin. Välineellisen ehdollistumisen kautta kissa ei paljon opi, sillä sillä ei ole vaistomaista käsitystä ihmisen käyttäytymisestä tai parhaista tavoista toimia ihmisten kanssa. Kissoja on vaikeampi kouluttaa kuin koiria, ja kissoja koulutetaankin yleensä vain elokuvia ja televisiota varten. Tämä johtuu siitä, että kissa ei kiinnitä ihmisiin paljonkaan huomiota, kissa ei pidä ihmisen huomiota itsessään palkitsevana kuten koira pitää, eikä kissan käyttäytymisessä ole sellaisia piirteitä, joita olisi voinut jalostamalla tuoda paremmin esiin, sillä kissa on aina ollut yksinäinen metsästäjä, joka ei ole tehnyt yhteistyötä. Ainoa tapa opettaa kissaa on antaa sille välittömiä ruokapalkintoja tehdyistä tehtävistä. Kissa oppii helposti tekemään tarpeensa hiekkalaatikolle.


title: Kissa

text: Kissan elinpiirin koko vaihtelee ravinnon saatavuuden mukaan yhdestä yksilöstä kahteentuhanteen yksilöön neliökilometrillä. Leikkaamattomien urosten elinpiirit ovat moninkertaisesti suurempia kuin naaraiden, jopa satoja hehtaareita. Lisääntymiskauden aikana urosten suuret elinpiirit menevät päällekäin. Urokset myös muuttavat yhteisöstä toiseen naarasta helpommin. Ydinalue on se osa kissan elinpiiristä, jolla kissa viettää puolet ajastaan. Ydinalueella ovat kissan ruokailualue, suojaisat lepopaikat sekä käymälät. Kissalla on vakiintuneet reitit kohteiden välillä, ja se jättää reitille merkkejään kuten naamaferomoneja, kynsimisjälkiä ja virtsamerkkejä. Reviiri on se osa elinpiiriä, jota kissayksilö tai yhteisö puolustaa tunkeilijoilta. Reviiri voi olla ydinaluettakin pienempi. Kissa merkitsee reviiriään päivittäin ominaishajuillaan, ja tuttu hajumaailma antaa sille turvallisuudentunnetta. Kissa merkitsee reviirinsä hankaamalla ihmisiä ja paikkoja. Kissan suupielissä sijaitsevista hajurauhasista erittyvä feromoni on kissan keino merkitä reviiri. Kissalla on hajuelimiä myös korvien, kaulan ja niskan seutuvilla sekä polkuanturoissa. Tassuista jää hajujälki aina kun kissa raapii esimerkiksi puuta kynsiään teroittaessa. Anaalirauhasten avulla kissa jättää tuntomerkkinsä ulostaessaan.


title: Kissa

text: Kissa on lihansyöjä, jonka luonnollista ruokaa ovat sen itse saalistamat jyrsijät. Kissa tarvitsee ravinnontarpeensa tyydyttämiseksi keskimäärin yksitoista jyrsijää päivässä. Jyrsijöistä se saa kaiken tarvitsemansa proteiinin ja muun ravinnon sekä veden, eikä se tarvitse esimerkiksi hiilihydraatteja, kuituja tai muutakaan kasviperäistä ravintoa. Kissat saalistavat myös pikkulintuja ja jäniseläimiä sekä melkein kaikkea muutakin mikä liikkuu, kuten sammakoita, sisiliskoja, käärmeitä, kaloja, hyönteisiä ja hämähäkkejä. Suurkaupunkien kodittomat kissat saattavat etsiä ruokaa jätteiden joukosta. Nälkäinen kissa voi aterioida haaskoilla. Kissojen on tutkimusolosuhteissa havaittu syövän mieluummin teollisia ruokia kuin saaliseläimiä.


title: Kissa

text: Saalistamisen tarve on kissalle automaattinen, ja se yrittää saalistaa aina saaliin sattuessa saataville. Tappopuraisun ja muun saalistustekniikan se oppii harjoittelemalla pentuna. Kissa metsästää yksin. Se etsii jyrsijän ennen kaikkea kuulonsa avulla, sillä se erottaa jyrsijöiden korkeat äänet. Kissa myös erottaa pienet liikkeet ihmistä paremmin. Kissa hiipii äänettömästi saaliin lähelle, loikkaa sen kimppuun salamannopeasti ja tarttuu siihen kynsillään. Kissa onnistuu keskimäärin vain joka kolmannella tai neljännellä saalistusyrityksellään. Kissa saattaa riepotella saalistaan ennen tappopuraisua. Tämän yksi tarkoitus on saaliin väsyttäminen, jotta se ei pure takaisin. Kissa kantaa joskus saaliinsa elinpiirinsä ydinalueelle tai jonnekin muualle syrjäiseen paikkaan syötäväksi. Kissa pilkkoo saaliinsa kiilamaisilla poskihampaillaan ja syö sen nahkoineen päivineen.


title: Kissa

text: Kissa lepää ja nukkuu paljon. Kissanpentu nukkuu 60–70 prosenttia vuorokaudesta, aikuinen kissa saalistustarpeestaan riippuen 40–50 prosenttia, 10-vuotias yli puolet, ja vanha kissa jo yli kolme neljäsosaa vuorokaudesta. Kissalla ei ole yhtä valveillaolo- ja nukkumisjaksoa, vaan se nukkuu ja valvoo jaksoittain ympäri vuorokauden. Valveilla kissa on samaan aikaan kuin saaliseläimensä ja kun sen omistaja on kotona.


title: Kissa

text: Kolmasosan valveillaoloajastaan kissa hoitaa turkkiaan nuolemalla sitä tai pyyhkimällä sitä syljellä kostutetuilla etutassuillaan. Sukimalla turkkiaan kissa pääsee eroon irtokarvoista ja syöpäläisistä. Nuoleminen myös stimuloi kissan karvatuppeja ja rasvaa tuottavia rauhasia. Turkinhoito on kissoille myös sosiaalinen toiminto.


title: Kissa

text: Naaraskissa tulee sukukypsäksi keskimäärin seitsemän kuukauden ikäisenä, kissasta riippuen neljästä kahteentoista kuukauteen. Kissan lisääntymiskausi alkaa päivittäisen valoisan ajan lisääntyessä ja loppuu kun päivä lyhenee. Suomen leveysasteilla lisääntymiskausi ajoittu tammi–helmikuusta syys–lokakuuhun. Lisääntymiskauden aikana naaraalla on useita seksuaalisen aktiivisuuden jaksoja ja niiden aikana useita kiimoja. Naaraskissa tekee Suomessa tavallisesti yhdet tai kahdet pennut lisääntymiskauden aikana, joskus kolmet.


title: Kissa

text: Esikiimassa kissa muuttuu levottomaksi ja alkaa merkkailla ympäristöään, ja kiiman alkaessa levottomuus voimistuu. Kiima kestää keskimäärin seitsemän vuorokautta. Kissan ovulaatio tapahtuu joskus vasta tietyn ärsykkeen seurauksena, kuten parittelussa tapahtuvan stimulaation. Spontaani ovulointi on myös yleistä. Silloin kissa voi joutua valeraskauden kaltaiseen tilaan, joka kestää 30–50 vuorokautta.


title: Kissa

text:
Uroskissa kykenee tuloksekkaaseen paritteluun keskimäärin 7–9 kuukauden ikäisenä. Yhden kiiman aikana naaraan kanssa voi paritella usea uros, ja samassa pentueessa voi olla usean eri isän pentuja.
Kissan tiineys kestää keskimäärin 65 vuorokautta. Tiineyden voi havaita kolmannen tiineysviikon lopulla nisien punertumisesta, ja tiineyden edetessä nisien ympäriltä lähtee karva.


title: Kissa

text: Kissa synnyttää keskimäärin neljä pentua. Kissanpennut syntyvät sokeina ja kuuroina, eivätkä ne pysty aluksi liikkumaan kauas tai säätelemään ruumiinlämpöään. Emo suojaa poikaset pesään sekä imettää ja sukii niitä. Monet emokissat siirtävät poikasensa jossain vaiheessa uuteen pesään, vaikka siihen ei olisi näkyvää tarvetta. Kissanaaraat hoitavat joskus toistensa poikasia. Uroskissat eivät osallistu poikastensa hoitoon.


title: Kissa

text: Kissanpennun silmät ja korvat avautuvat kahden viikon iässä, ja se alkaa ottaa ensimmäisiä askeliaan pesän ympärillä ja opetella maailmaa. Kissan persoonallisuuden kehittymisen kannalta kolmannesta ikäviikosta alkavat kuusi viikkoa ovat hyvin tärkeitä. Sosiaalistumisjaksonsa aikana, ennen kahdeksatta ikäviikkoaan, pentu oppii luottamaan ihmisiin, jos ihmiset viettävät sen kanssa riittävästi aikaa. Muuten kissa jää villiksi. Neljännellä tai viidennellä viikolla emo vierottaa pennut maidosta. Sen jälkeen pennut alkavat syödä emon niille tuomaa saalista ja sitten oppivat saalistamaan itse. Pentujen leikkimisen määrä on huipussaan yhdeksän ja 14 viikon iän välillä.


title: Kissa

text: Kissa saavuttaa aikuisuuden kahden vuoden ikäisenä. Aikuisuus vaihtuu keski-ikäisyyteen seitsemän vuoden iässä, jolloin yleensä alkavat ensimmäiset ikääntymiseen liittyvät muutokset. Kissan aistitoiminnot alkavat heiketä ja se alkaa kärsiä muistakin ikääntymiseen liittyvistä vaivoista kuten nivelvaivoista. Se nukkuu aiempaa enemmän ja voi olla kärsimättömämpi kuin nuorempana. Yli 15-vuotiaista kissoista puolella tavataan epätoivottuja käytösmuutoksia kuten yöllistä maukumista ja tarpeiden tekemistä vääriin paikkoihin.


title: Kissa

text: Vapaa kotikissa ulottaa saalismatkansa kauas kotipihan ulkopuolelle. Englantilaisen tutkimuksen mukaan kissojen saalistus taajamissa on joidenkin lajien osalta voimakkaampaa kuin lajien poikastuotto samoilla alueilla. Ruotsissa tehdyn tutkimuksen mukaan kissat tappavat maassa noin seitsemän miljoonaa lintua vuodessa, ja Englannissa luku on arvioitu 27 miljoonaan. Suomessakin epäillään kissojen tappavan useita miljoonia lintuja, vaikka täsmällistä tutkimusta ei ole tehty. Vapaana pidettävien kotikissojen vaikutuksia pieneläinpopulaatioihin lisää kissojen riippumattomuus ympäröivästä luonnosta. Normaalisti petojen määrä vaihtelee saaliin määrän ja tautien mukaan, kun taas kotikissojen kanta ja niiden saalistuspaine pysyvät vakaina ihmisten tarjoaman ruoan ja eläinlääkäripalvelujen seurauksena. Villiintyneet kissat ovat esimerkiksi Australiassa ja monilla valtamerten saarilla merkittävä uhka alueiden kotoperäisille lajeille, ja kissa onkin luokiteltu yhdeksi maailman sadasta haitallisimmasta vieraslajista. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on arvioinut, että kissat ovat olleet aiheuttajana tai osasyynä ainakin 33 lintu-, nisäkäs- tai matelijalajin sukupuutossa.


title: Kissa

text: Nykypäivän kotikissojen ja villikissojen DNA:n erojen vertailun perusteella kissa kesytettiin joskus vuosien 8000–13 000 eaa. välillä eli pian sen jälkeen kun ihminen oppi viljelemään maata ja varastoimaan viljaa hedelmällisen puolikuun alueella Lähi-idässä. Sitä edeltäneillä metsästäjä-keräilijäyhteisöillä ei kissoille olisi ollut tarvetta. Kun kotihiiret ja muut tuhoeläimet kiinnostuivat ihmisen ruokavarastoista, jotkut maanviljelijät alkoivat pitää villikissoja hiirten torjujina.


title: Kissa

text: Kymmenentuhatta vuotta sitten Lähi-idässä eli useita villikissalajeja. Näistä onnistuttiin kesyttämään afrikanvillikissa ("Felis silvestris lybica"), minkä DNA-testit ovat vahvistaneet. Muut villikissalajit ovat osoittautuneet vaikeammin kesytettäväksi. Nykyisin villikissat ovat aiempaa ystävällisempiä ihmistä kohtaan, mikä johtuu siitä, että ne ovat vuosituhansien aikana risteytyneet kesykissojen kanssa. Puhtaita villikissoja on jäljellä erittäin vähän.


title: Kissa

text: On todennäköistä, että kesykissat periytyvät useista villeistä esi-isistä, jotka olivat peräisin eri puolilta Lähi-itää. DNA-tutkimusten perusteella täytyi kesytettyjä populaatioita olla useita ja uusien villikissojen kesyttämistä saattoi tapahtua tuhansienkin vuosien ajan.


title: Kissa

text: Kissojen hampaita ja luunkappaleita on löytynyt arkeologisissa kaivauksissa Jerikon kaupungin alueelta ja muualta hedelmällisen puolikuun alueelta noin vuosien 7000–6000 eaa. ajalta. Nämä löydöt ovat kuitenkin harvinaisia ja saattavat olla peräisin villikissoista, joita on metsästetty nahkojen vuoksi. Nykyisten Israelin ja Jordanian alueelta on löydetty 5000-luvulta eaa. peräisin olevia kalliomaalauksia ja patsaita, jotka esittävät kissamaisia eläimiä. Nekään eivät välttämättä esitä kesykissoja. Mantereelta löytyneiden kissojen jäänteistä on yleensäkin mahdotonta nähdä, ovatko ne villikissojen vai kesytettyjen kissojen jäänteitä.


title: Kissa

text: Parhaat tiedot ihmisen ja kissan kumppanuuden alkamisesta ovat löytyneet Kyprokselta. Koska Kypros on aina ollut saari, sinne päätyneet kissat olivat varmasti ihmisen tarkoituksella tuomia. Vanhimmat kissojen jäännökset on löydetty Kyproksen ensimmäisistä kiinteistä ihmisasumuksista noin vuodelta 7500 eaa.


title: Kissa

text: Kissoja on ilmeisesti kesytetty viljavarastojen vartijoiksi eri puolilla maailmaa paikallisista villikissalajeista erillisissä prosesseissa. Pohjois-Kiinan yangshaon kulttuurin kaivauksilta löydetyt kissanluut on ajoitettu 5 300 vuoden taakse. Myös Indusjoen lähistöltä on löydetty 5 000 vuotta vanhoja jälkiä kissoista.


title: Kissa

text: Kissat kesyyntyivät hyötyeläimistä lemmikeiksi hitaassa prosessissa vuosituhansien aikana. Toisista hyötyeläimistä poiketen kissa säilyi pitkään syvimmältä olemukseltaan villieläimenä, joka risteytyi paikallisen villikissapopulaatioiden kanssa. Kun kissan ainoa tehtävä vielä oli pyydystää haittaeläimiä, säyseyttä ja riippuvuutta ihmisistä ei pidetty hyvänä ominaisuutena. Kissa alkoi kesyyntyä lemmikiksi vasta kun se otettiin osaksi perhettä ja siitä tuli kiintymyksen kohde.


title: Kissa

text: Ihmisen ja lemmikkieläimen läheisestä suhteesta kertovat lemmikeille kaivetut haudat. Varhaisin kissan ja ihmisen yhteinen hauta tunnetaan Kyprokselta vuoden 7500 eaa. tienoilta. Lähi-idän vanhimmat kissojen haudat ovat vasta tuhansia vuosia myöhemmältä ajalta. Koiria haudattiin Lähi-idässä rutiininomaisesti jo paljon kissoja ennen, mikä voi tarkoittaa sitä, että kissa kesytettiin vasta paljon koiraa myöhemmin. Kissojen hautaaminen yleistyi vasta Egyptissä noin vuonna 1000 eaa.


title: Kissa

text: Ylä-Egyptin vauraasta pääkaupungista Hierakonpolisista on löytynyt kissojen luurankoja, jotka on ajoitettu noin ajalle 3600–3800 eaa. Luuston rakenne viittaa kesykissaan. Kissoja esittävää taidetta ja kissojen muumioituneita jäänteitä on Egyptistä löydetty 4 000 vuoden takaa.


title: Kissa

text: Muinaisille egyptiläisille kissat olivat monesta syystä tärkeitä, ja he harjoittivat ensimmäisinä kissojen suurimittaista kesyttämistä. Aluksi kissat olivat tärkeitä hiirten torjujia ja myöhemmin mustarottien. Ne osasivat myös tappaa myrkkykäärmeitä. Varhaisimmat merkit lemmikiksi kesytetyistä kissoista ovat Egyptistä jo ajalta ennen vuotta 2000 eaa., vaikkakin osa taiteessa kuvatuista kissoista saattoi olla suoilveksiä tai villikissoja. Varmasti kesyjä, koreissa istuvia kissoja Egyptissä oli temppelitaiteen perusteella ajanjaksoon 2000–1500 eaa. mennessä.


title: Kissa

text: Kissoilla oli egyptiläisille myös uskonnollista merkitystä: jumalatar Bastet sai kissanhahmon noin vuonna 600 eaa., ja kissoja kasvatettiin uhrattavaksi ja muumioitavaksi miljoonittain. Kissat olivat egyptiläisille lisäksi hedelmällisyyden symboli.


title: Kissa

text: Aikuisen kissan surmaaminen oli Egyptissä laitonta, ja kissoille järjestettiin hautajaisrituaaleja.


title: Kissa

text: Egyptiläisten kissat olivat nykykissoja 15 prosenttia kookkaampia. Ne olivat myös aina raidallisia kuten villikissatkin, eikä nykyisin yleisiä värimuunnoksia vielä esiintynyt.


title: Kissa

text: Kissojen pito alkoi levitä Egyptistä noin 2500 vuotta sitten pitkin Välimeren itä- ja pohjoisrannikkoja. Kreikassa ja Italiassa kesykissat yleistyivät noin 2400 vuotta sitten, ja niitä alkoi esiintyä kreikkalaisissa maalauksissa, hautakivissä ja sanastossa. Roomassa kissat olivat naisten lemmikkejä. Kreikassa kissa yhdistettiin jumalatar Artemiiseen ja Roomassa Dianaan.


title: Kissa

text: Britanniaan kissa tuli foinikialaisten tai viimeistään roomalaisten laivoilla.


title: Kissa

text: Kissat levisivät Aasiaan viimeistään roomalaisten kauppiaiden mukana. Silkkitietä pitkin kissoja tuotiin Kiinaan 400-luvulla. Paljon sitäkin ennen foinikialaiset ja egyptiläiset kauppalaivat saattoivat olla vieneet kissoja Intiaan ja muualle Aasiaan. Kiinalaisissa teksteissä käytettiin kesytetystä kissasta omaa sanaa jo ennen vuotta 1000 eaa. Japaniin kissa tuli viimeistään 500-luvulla buddhalaisuuden mukana. Kissoista tuli Japanissa aluksi hovieläimiä. Myöhemmin kun kissoista tuli arkipäiväisiä eläimiä, niitä ei enää tuotu ulkomailta, minkä seurauksena japanilaiskissat kehittyivät omalaatuisiksi. Esimerkiksi lyhythäntäisyys yleistyi. Edo-kauden alussa vuonna 1602 kissat laskettiin vapaaksi keisarillisella asetuksella, ja kissat ovat sen jälkeen liikkuneet Japanissa vapaina kaduilla.


title: Kissa

text:
Itäaasialaisissa kissoissa ei ole havaittu paikallisten villikissalajien perimää. Korean ja Kiinan katukissat ovat samankaltaisia, mutta esimerkiksi Vietnamin ja Sri Lankan kissat ovat niihin verrattuna huomattavan erilaisia.
Suomeen ensimmäiset kissat saapuivat luultavasti rautakauden lopulla noin vuosien 800 ja 1000 jaa. välillä.


title: Kissa

text: Kissojen levittäytymistä Länsi-Eurooppaan nopeutti niiden käyttö laivakissoina. Toisaalta kissojen yleistymistä Euroopassa hidasti kristityllä sydänkeskiajalla se, että ne yhdistettiin egyptiläisen ja roomalaisen menneisyytensä vuoksi yhä pakanallisiin menoihin. Katolinen kirkko aloitti vuonna 1233 yrityksen hävittää kissat Manner-Euroopasta. Paavi Gregorius IX:n "Vox in Rama" -bullassa kissat, etenkin mustat, yhdistettiin suoraan Saatanaan. Seuraavien kolmen vuosisadan aikana kissoja kidutettiin ja surmattiin miljoonittain, ja niiden omistajia epäiltiin noituudesta. Kissat liitettiin noituuteen myös Pohjois-Amerikan siirtokunnissa 1600-luvulla. Sen sijaan ortodoksinen kirkko ja islaminusko suhtautuivat kissoihin aina myönteisesti.


title: Kissa

text: Kissojen maine alkoi parantua Euroopassa 1700-luvun puolivälissä. 1800-luvun lopulla kissat olivat jo suosittuja lemmikkejä, ja esimerkiksi kuningatar Viktorialla oli joukko lemmikkikissoja. Samalla vuosisadalla kissojen ulkonäkö muuttui aiempaa paljon monimuotoiseksi kun spontaanit geenimutaatiot aiheuttivat uudenlaisia turkkien kuviointeja.


title: Kissa

text: Vuonna 2017 maailmassa arvioitiin olevan noin 600 miljoonaa kissaa. Suomessa kissoja elää arviolta kuudestasadastatuhannesta yhteen miljoonaan yksilöä.


title: Kissa

text: Kastraatiossa uroskissalta poistetaan kivekset, jolloin sukupuolihormonien vaikutus lakkaa. Naaraan steriloinnin yhteydessä poistetaan munasarjat sekä mahdollisesti myös kohtu. Kissan voi yleensä varhaissteriloida jo ennen luovutusikää, jolloin ei-toivottuja pentuja ei pääse syntymään.


title: Kissa

text: Leikatut kissat, etenkin urokset, elävät kauemmin kuin leikkaamattomat, jos ne ulkoilevat. Kaikki ulkoilevat kissat steriloidaan tai kastroidaan, jos halutaan välttää ei-toivottujen pentueiden syntyä. Leikattu kissa on mukavampi ja helpompi lemmikki, joka ei terveenä virtsaa hiekkalaatikon ulkopuolelle.


title: Kissa

text: Yleisempiä kissojen vaivoja ovat korvapunkit ja sisäloiset. Korvapunkkitartunnan saanut kissa raapii korviansa tiheään, jopa verille, ja saattaa esimerkiksi heilutella päätään. Korvakäytävässä on tummaa kahvinpurun näköistä punkin eritettä. Hoitona eläinlääkäri puhdistaa korvat ja antaa lääkereseptin tai lääkkeen pistoksena. Korvapunkkien häätöön saa myös ilman reseptiä apteekista korvatippoja. Jos perheen jollain kissalla tai koiralla todetaan korvapunkki, on erittäin todennäköistä, että se on tarttunut myös perheen muihin eläimiin.


title: Kissa

text: Varsinkin ulkoilevilla kissoilla ovat sisäloiset yleisiä. Niitä ovat heisimadot, suolinkaiset sekä hakamadot. Keski-Euroopan alueella esiintyy lisäksi sydänmatoa, mutta Suomessa se on erittäin harvinainen. Ne voivat aiheuttaa kissalle oksentelua, vatsan turpoamista, ruokahalun lisääntymistä tai vähenemistä ja turkin kunnon huonontumista. Hoitona on säännöllinen madotus apteekista saatavilla käsikauppamatolääkkeillä tai eläinlääkärillä pistoksena annettava matolääkitys. Jos matoja on, tulisi madotus uusia kahden viikon päästä ensimmäisestä madotuksesta. Useimmat matolääkkeet tehoavat ainoastaan aikuisiin loisiin, joten sisäloisista ei voi päästä koskaan täysin eroon, minkä vuoksi matolääkitys tulisi uusia säännöllisin väliajoin. Ulkoilevat kissat on hyvä madottaa useita kertoja vuodessa, sisäkissatkin muutaman kerran vuodessa. Leveää heisimatoa eli lapamatoa kissa voi saada raa'asta järvikalasta (mateesta, hauesta tai kiiskestä), ja se vaatii kahdeksankertaisen annoksen matolääkettä muihin heisimatoihin nähden. Kissat voivat levittää ihmiseenkin tarttuvaa "Toxoplasma gondii" -loiseliön aiheuttamaa toksoplasmoosia.


title: Kissa

text: Luonnossa liikkuviin kissoihin saattaa tarttua myös puutiainen, mutta punkista ei sinänsä ole kissalle haittaa, sillä kissalla ei ole tavattu oireita borrelioosista, jota punkit levittävät. Siinä missä 90 % ihmisistä ja noin 5-10 % koirista sairastuu borrelioosiin, kissoilla tautiin sairastuminen on vieläkin harvinaisempaa.


title: Kissa

text: Kissa on lihansyöjä, joka saa pienriistalla eläessään tarvitsemansa ravinnon ja lähes kaiken nesteen ravinnostaan. Tästä syystä esimerkiksi pelkästään kuivaruoalla ruokittu kissa saattaa juoda aivan liian vähän, mikä voi johtaa terveysongelmiin, kuten virtsakiteisiin tai -kiviin taikka ummetukseen. Erityisesti heikkolaatuinen kuivaruoka voi sairastuttaa kissan. Monet kissat voivat saada maitoravinnosta ruoansulatuselimistön vaivoja, sillä ne voivat olla laktoosi-intolerantteja. Jotkut kissat ovat allergisia kalalle, jotkut esimerkiksi naudanlihalle.


title: Kissa

text: Vääränlainen ruokinta on yleinen syy kissojen sairastumiseen. Virtsatieongelmat, liikalihavuus ja diabetes ovat usein väärän ruokinnan seurausta. Viljapitoiset kuivaruoat aiheuttavat usein virtsakideongelmia, liian rasvaisen kalan syönti voi johtaa E-vitamiinin puutokseen eli keltarasvatautiin. Kissa ei elä talousjätteillä, vaan sille on tarjottava sopivaa ravintoa. Kissojen ruokinta raa'alla lihalla on kasvattanut suosiota omistajien keskuudessa, mutta raakaruokintaan sisältyy riskejä ja sen mahdolliset hyödyt ovat epäselviä.


title: Kissa

text: Terve kissa osaa säädellä syömistään eikä liho ylensyönnin takia, paitsi jos se syö ajankulukseen virikkeettömässä ympäristössä tai on herkkä lihomaan steriloinnista johtuvien hormonimuutosten seurauksena. Kissaa voi pitää lihavana, mikäli sen kylkiluita ei tunne kyljestä tunnusteltaessa tai sivulta päin katsottaessa ei voi erottaa kissalle ominaista tiimalasin muotoa. Vapaasti ulkoilevan kissan turkki on kuitenkin yleensä niin paksu, ettei tiimalasin muotoa näy.


title: Kissa

text: Kissalle voi allergisoitua, mikä johtuu kissan syljestä, hilseestä, virtsasta ja ulosteesta, mutta vastoin yleistä harhaluuloa ei kissan karvoista. Lisäksi kissanhiekkaan lisätty hajuste saattaa aiheuttaa allergiaoireita. Kissa-allergisten määrä on läntisen Euroopan maissa yleensä yhtä suuri tai vähän suurempi kuin koira-allergisten määrä.


title: Kissa

text: Kissan karvanlähdöstä voi olla haittaa yleensä noin 8–15-vuotiaille lapsille. Oireita voi olla esimerkiksi ihottuma tai joissain tapauksissa ihoon voi tulla paukamia. Kissan pentukarva saattaa ärsyttää nuorten, 8–15-vuotiaiden lasten ihoa.


title: Kissa

text: Kissan pitoa koskevaa lainsäädäntöä on Suomessa muun muassa järjestyslaissa, jossa todetaan, että kissaa ei saa päästää vapaana muun muassa yleiselle uimarannalle, lasten leikkipaikaksi varatulle alueelle, toriaikana torille tai urheilukentälle ellei tämä ole erikseen sallittua. Sen sijaan yleinen kytkentäpitovelvoite koskee vain koiria, hevosia ja soveltuvin osin muita koti- tai lemmikkieläimiä. Jos kissa tappaa rauhoitetun eläimen, on sen omistaja vastuussa kissan toimista.


title: Kissa

text: Metsästyslain mukaan villiintyneen kissan saa lopettaa maa-alueen omistaja tai metsästysluvan haltija. Villiintynyt kissa tunnistetaan sen käyttäytymisen ja elinpiirin perusteella. Se mm. hankkii kaiken ravintonsa luonnosta eikä näytä liikkuvan erityisesti tietyn pihapiirin ympäristössä. Sen tappamiseen sovelletaan rauhoittamattomien eläinten pyynnistä annettuja säädöksiä. Eläinsuojeluyhdistyksen mukaan villiintyneen ja kesyn kissan erottaminen edellyttää kissan kiinniottamista ja usean päivän tarkkailua.


title: Kissa

text: Metsästyslaki kieltää seuraeläimeksi otetun kissan heitteillejätön. Suomessa hylätään tai lopetetaan ei-toivottuina kuitenkin yli 20 000 kissaa vuodessa. Niistä 10 000 päätyy eläinsuojeluyhdistyksille. Huono taloustilanne on lisännyt hylkäämisiä: esimerkiksi kissan sairastuessa tai loukkaantuessa sen hoitoon ei haluta tai voida laittaa rahaa. Koiria ja kissoja päätyy eläinsuojeluyhdistyksille lähes yhtä paljon, mutta omistaja hakee kissan takaisin vain noin 10 %:ssa tapauksista, kun koirista halutaan takaisin noin 90 %.


title: Kissa

text: Kissan lihaa on aikaisemmin Suomessa käytetty kalastuksessa syöttinä, ja se on ollut erityisen suosittua sitkeytensä vuoksi rapumertojen syöttilihana. Kiinalaisessa keittiössä kissan lihaa käytetään paikoin edelleen, vaikka viime vuosina kissan syömisestä on kuitenkin tullut sosiaalisesti arveluttavaa monille, erityisesti länsimaistuneille keskiluokkaisille kiinalaisille.


title: Kissa

text: Kissan turkkia on käytetty karvalakkien ja talvikäsineiden tekoon. Kissannahkaa on käytetty reumapeitteisiin ja käytetään Keski-Euroopassa edelleen, joskin tuotantotapojen eettisyydestä on esitetty epäilyksiä. EU:n säännökset kieltävät kissannahan tuomisen, ja Suomessa sen kauppaaminen on kielletty.


title: Kissa

text: Muinaisskandinaavisen mytologian hedelmällisyyden jumalatar Freija yhdistettiin kissoihin niin "Proosa-Eddassa" kuin "Runo-Eddassakin". Freija liikkui öisellä taivaalla vaunuissa, joita veti kaksi valtavaa kollikissaa, jotka hän oli saanut lahjaksi ukkosen jumala Thorilta. Islantilaisissa saagoissa kissa esiintyy muutaman kerran noidan seurassa ja se kuvataan aina kielteisesti.


title: Kissa

text: Kissoja kuvattiin muinaisten egyptiläisten sekä antiikin kreikkalaisten, etruskien ja roomalaisten kuvataiteessa, keramiikassa ja hautamuistomerkeissä. Keskiajalla kissa esiintyi eurooppalaisissa maalauksissa varsin harvoin, etenkin keskiajan alkuvuosisatoina. Sitä kuvattiin joskus sisätiloissa mutta ei juuri koskaan kaupunkielämää kuvaavissa maalauksissa. Kissoja alkoi näkyä kristillisissä maalauksissa vasta 1300–1400-luvulla. Myöhemmin kissa ja nainen alkoivat esiintyä maalauksissa usein yhdessä kun kissa alettiin käsittää naisellisen seksuaalisuuden symboliksi. Etenkin Édouard Manet maalasi 1800-luvulla kissoja moniin tauluihinsa.


title: Kissa

text: Japanissa kissakuvat nousivat suosituiksi 1700-luvulla. Erityisen omalaatuinen ja hieno kissataide kehittyi tavallisen kansan ukiyo-e-puupiirrostyylissä. Nykyajan Japanissa ja Kiinassa näkee paljon maneki neko -kissapatsaita, jotka tuovat onnea rahan saamiseksi.


title: Kissa

text: Länsimaissa kissat nousivat hyvin suosituksi kuva-aiheeksi 1800-luvulla, kun kissoja alkoi näkyä mainosjulisteissa, postikorteissa ja valokuvissa. 1900-luvulla kissoista tuli suosittuja elokuva- ja sarjakuvahahmoja, joista esimerkkejä ovat Tom-kissa ja Krazy Kat. Internetin kissavideot ovat 2000-luvulla nousseet suureen suosioon.


title: Selkärankaiset

text: Selkärankaiset (Vertebrata) on yksi kolmesta selkäjänteisten eläinten alajaksosta, jolle tyypillisiä piirteitä ovat selkäjänteen ympärille kehittynyt selkäydintä suojaava selkäranka ja erittäin kehittyneet aivot. Selkärankaisia on löydetty tähän mennessä yli 69 000 lajia. Niihin kuuluvat leuattomat ja leualliset selkärankaiset, joihin puolestaan kuuluvat rustokalat (hait, rauskut ja koppapäiset) sekä luukalat (viuhkaeväiset ja varsieväiset). Kladistisesti varsieväisiin luetaan myös tetrapodit, joka sisältää sammakkoeläimet, matelijat, linnut ja nisäkkäät.


title: Selkärankaiset

text: Selkärankaisten koko vaihtelee "Paedophryne amauensis" -sammakkolajista (7 millimetriä) sinivalaaseen (33 metriä ja yli 170 tonnia) ja sukupuuttoon kuolleeseen "Argentinosaurukseen" (noin 35–40 metriä ja 80–100 tonnia). Selkärankaiset muodostavat vain 3% koko eläinkunnasta; muut ovat selkärangattomia, joilla ei ole sisäistä tukirankaa.


title: Selkärankaiset

text: Selkärankaiset sisältävät myös viiksiympyräsuiset, joilla ei kuitenkaan ole selkärankaa, eikä juuri muutakaan luustontapaista, kun taas niiden lähimmillä sukulaisilla, nahkiaisilla, on selkäranka. Viiksiympyräsuisilla on kuitenkin alkeellinen rustosta koostuva pääkallo. Tästä syystä selkärankaisia kutsutaan joskus nimellä ”Craniata”.


title: Selkärankaiset

text: Vaikka selkärankaisia on selkärangattomiin verrattuna hyvin vähän, muodostavat selkärankaiset hyvin monimuotoisen ryhmän, jonka eri lajit ovat sopeutuneet eri elinympäristöihin. Yli puolet selkärankaisista on kaloja (yli 32 000 lajia), joista edelleen yli 27 000 on viuhkaeväisiä ja rustokaloja puolestaan yli 500. Varsieväisiin kuuluu nykyään vain kahdeksan lajia, kun taas leuattomiin selkärankaisiin kuuluu nykyään yli 100 lajia. Tetrapodeja on nykyään noin 32 000 lajia, joista sammakkoeläimiä on yli 7 300, matelijoita yli 10 000, lintuja yli 10 000 ja nisäkkäitä yli 5 500.


title: Selkärankaiset

text: Ensimmäiset selkärankaiset kehittyivät suikulaista muistuttaneesta kantamuodosta noin 520 miljoonaa vuotta sitten kambrikaudella. Varhaisimpia niistä lienevät "Myllokunmingia" ja "Haikouichthys". Varhaiset selkärankaiset olivat vielä leuattomia, mutta ne olivat jo huomattavasti kehittyneempiä kuin samaan aikaan eläneet trilobiitit tai nilviäiset. Pienet konodontit olivat melko yleisiä paleotsooisella maailmankaudella, mutta katosivat triaskauden lopulla.


title: Selkärankaiset

text: Ensimmäiset leualliset selkärankaiset kehittyivät ordoviikkikaudella ja yleistyivät devonikaudella. Viuhkaeväiset ja varsieväiset tulivat yleisiksi ja syrjäyttivät valtaosan leuattomista kaloista. Myös panssarihait, jotka olivat panssaroituja kaloja, kehittyivät ja alkoivat hallita meriä. Tetrapodomorpha-kladi erkaantui keuhkokaloista noin 410 miljoonaa vuotta sitten, ja ne olivat niitä selkärankaisia, joiden evät alkoivat vähitellen kehittyä raajoiksi, ja ne siirtyivät vedestä maalle.


title: Selkärankaiset

text: Kivihiilikaudella kehittyivät ensimmäiset sammakkoeläimet, matelijat ja synapsidit. Permikaudella näistä kehittyi hyvin monimuotoisia ryhmiä, kuten terapsidit ja pareiasaurit. Kauden lopulla tapahtunut permikauden joukkotuho hävitti monia selkärankaisryhmiä, kuten pelykosaurit ja kaikki muut anapsidit paitsi Procolophonidae-heimo; nykyään hävinnyt sekin. Mutta esimerkiksi kynodontit, dikynodontit ja diapsidit selviytyivät joukkotuhosta ja triaskaudella niistä kehittyi hallitsevia maaeläimiä. Dinosaurukset, krokotiilieläimet ja ensimmäiset lentokykyiset selkärankaiset, lentoliskot, lajiutuivat arkosaureista, ja nisäkkäät puolestaan kehittyivät kynodonteista. Kilpikonnatkin ilmestyivät jo triaskaudella, ja jotkin tetrapodit, kuten notosaurit, palasivat veteen. Triaskauden joukkotuhossa katosi jälleen paljon selkärankaisia, kuten Pseudosuchia-ryhmä (paitsi Crocodylomorpha) ja useat panssarisammakot. Jurakaudella dinosaurukset, kalaliskot ja joutsenliskot sekä nisäkkäät runsastuivat, ja kalat hallitsivat edelleen meriä. Linnut kehittyivät pienistä teropodeihin kuuluneista dinosauruksista. Liitukaudella kehittyivät esimerkiksi mosasaurit ja synnyttävät nisäkkäät. Liitukauden joukkosukupuutossa katosi jälleen useita lajeja, kuten lentoliskot, monet merimatelijat ja kaikki dinosaurukset lintuja lukuun ottamatta.


title: Selkärankaiset

text: Liitukauden joukkosukupuutosta selvisivät kuitenkin monet pienet nisäkkäät, linnut, liskot, käärmeet, krokotiilieläimet, kilpikonnat, kalat ja sammakot. Kenotsooisella maailmankaudella nisäkkäiden ja lintujen määrä sekä koko alkoivat moninkertaistua voimakkaasti. Monet nykyiset selkärankaisryhmät kehittyivät. Ihmisten suku, joka kuuluu kädellisiin, kehittyi vasta noin 2,5 miljoonaa vuotta sitten. Nykyään monet selkärankaiset lajit, kuten tiikeri ja tonnikala, ovat uhanalaisia, johtuen ihmisen toiminnasta.


title: Selkärankaiset

text: Selkärankaiset voidaan jakaa ryhmiin usealla eri tavalla. Ne voidaan esimerkiksi jakaa vesikalvottomiin (kalat ja sammakkoeläimet, jotka munivat veteen) ja vesikalvollisiin (matelijat, linnut ja nisäkkäät, joiden alkiota suojaa vesikalvo). Toinen luokittelutapa on kalat ja tetrapodit.


title: Selkärankaiset

text: Selkärankaiset jaetaan taksonomisesti näihin ryhmiin:Näiden lisäksi selkärankaisiin luetaan perinteisesti myös kaksi sukupuuttoon kuollutta kalaluokkaa: Placodermi (panssarihait) ja Acanthodii.


title: Selkärankaiset

text: Edellisistä luokittelutapojen ryhmistä monet ovat parafyleettisiä, eli eivät sisällä kaikkia esi-isän jälkeläisiä. Alla oleva kladogrammi "The Tree of Life Web Projectin" mukaan kuvaa selkärankaisten fylogeneettistä luokittelua:


title: Pultavan taistelu

text: Pultavan (Poltavan) taistelu käytiin vuonna 1709 Venäjän ja Ruotsin välillä. Se oli suuren Pohjan sodan ratkaiseva taistelu. Taistelun sanotaan päättäneen Ruotsin suurvaltakauden.


title: Pultavan taistelu

text: Lyötyään Tanskan ja Venäjän vuonna 1700 Ruotsin Kaarle XII ei pystynyt päättämään sotaa ja sai vasta kahdeksan vuoden päästä kukistettua Puolan. Tänä aikana Venäjän Pietari Suuri oli vahvistanut ja modernisoinut armeijaansa. Pietarin kaupungin perustaminen Ruotsin entiselle alueelle oli Pietari Suurelle propagandavoitto. Kaarle pyrki nyt ratkaisevaan hyökkäykseen Moskovaan.


title: Pultavan taistelu

text: Kaarle marssi Puolasta Venäjälle 1708 suuren armeijan kanssa, mutta venäläiset välttivät suoraa taistelua ja käyttivät sen sijaan poltetun maan taktiikkaa. Kesä oli viileä ja sateinen ja maaston vuoksi huoltoyhteys oli heikko. Kaarle perusti huolto-osaston tuomaan ruokaa ja tarvikkeita pitkää ajanjaksoa varten. 11 000 miehen huolto-osastoa johti kenraali Adam Ludwig Lewenhaupt.


title: Pultavan taistelu

text: Osastojen välillä ei ollut suoraa viestiyhteyttä, ja Kaarle odotti niin kauan kuin suinkin pystyi Lewenhauptin saapumista. Lewenhauptin ollessa enää 130 kilometrin päässä Kaarle luovutti ja suuntasi etelään Ukrainaa kohti. Hetmani Ivan Mazepan johtama Ukrainan kasakkahetmanaatti oli neuvotellut Ruotsin kanssa jonkin aikaa ja tarjoutui nyt sen viralliseksi liittolaiseksi tavoitteena saada itsenäisyys Venäjästä.


title: Pultavan taistelu

text: Lewenhaupt seurasi Kaarlen armeijaa itään ja sen kimppuun hyökättiin pienen Lesnajan kylän luona (Lesnajan taistelu). Vaivoin vetäytymään päässyt Lewenhaupt päätti liittyä mitä pikimminkin Kaarlen armeijaan. Hän jätti kanuunat, karjan ja suurimman osan ruoasta, mikä johti joukkojen keskuudessa kapinamielialaan. Sotilaat varastivat alkoholin ja Lewenhaupt joutui jättämään noin tuhat juopunutta sotilasta jälkeensä. Kun hänen joukkonsa talvella saavuttivat Kaarlen, jäljellä oli enää 6 000 miestä.


title: Pultavan taistelu

text: Keväällä Kaarlen armeija alkoi taas edetä, mutta se oli kutistunut noin yhteen kolmasosaan alkuperäisestä koostaan nälän ja pakkasen seurauksena. Sateinen sää haittasi etenkin ruutivarastoja, mikä teki kanuunoista pitkälti käyttökelvottomia. Kaarle alkoi piirittää Pultavan kaupunkia, joka tukki tien etelään. Pietari oli varustanut suuren armeijan puolustaakseen kaupunkia ja saapui Kaarlen selustaan jättäen ruotsalaisjoukot kaupungin ja venäläisten väliin. Taistelun alkaessa Kaarlella oli noin 20 000 miestä ja Pietarilla 45 000.


title: Pultavan taistelu

text: Taistelu alkoi aamunkoitossa. Ruotsalaiset kärsivät heti alussa suuria tappioita vallatessaan venäläisten suojakseen rakentamia linnakkeita. Lisäksi noin kolmasosan jalkaväkeä käsittänyt osasto eksyi ja venäläisten ahdistaessa tuhoutui lähes kokonaan rippeiden joutuessa antautumaan. Taistelun ratkaisi todellinen itsemurhahyökkäys: Ruotsin jalkaväen noin 5 000 jäljellä ollutta sotilasta marssi murhaavan tulen läpi pistinrynnäkköön yli 20 000:ta venäläistä vastaan. Aluksi taistelu eteni entiseen tapaan ruotsalaisten painostaessa venäläisten vasenta sivustaa. Lopulta ruotsalaisten jälkeen jäänyt vasen siipi kuitenkin kääntyi pakoon vetäen muut perässään. Ruotsin sotajoukon pääosa pääsi Dnepr-joelle.


title: Pultavan taistelu

text: Venäläiset ottivat tuhansia vankeja, joista monet olivat hyvinkin korkea-arvoisia, kuten yksi kenraali ja kaksi kenraalimajuria. Kaarlen ja Mazepan onnistui paeta noin 1 500 miehen kanssa nykyiseen Moldovaan, jota silloin hallitsivat ottomaanit. Kaarle vietti Turkissa viisi vuotta taivutellen sulttaania liittolaisekseen ennen palaamistaan Ruotsiin. Tässä hän onnistuikin ja marraskuussa 1710 Ahmed III julisti sodan Venäjän ja Turkin välille.


title: Wiki

text: Wiki on verkkosivusto, jonka sisältöä käyttäjät voivat itse muokata haluamallaan tavalla, usein ilman sivustolle kirjautumista. Vuorovaikutteisuus ja muutosten tekemisen yksinkertaisuus tekevät wikistä tehokkaan yhteisöllisen kirjoittamisen työkalun. Termillä wiki voidaan myös viitata yhteistyöohjelmistoihin, jotka helpottavat wiki-verkkosivustojen käyttöä.


title: Wiki

text: Ensimmäisen wikiohjelmiston (WikiWikiWeb) kehittänyt Ward Cunningham määritteli wikin "yksinkertaisimmaksi verkossa olevaksi tietokannaksi, jonka olisi mahdollista toimia."


title: Wiki

text: Nimi juontuu ilmaisusta "wiki wiki", joka tarkoittaa nopeaa havaijin kielellä. Sivujen sisällön luomisen ja muuttamisen nopeus ja välikäsien puuttuminen ovatkin wikitekniikan tärkeimmät ominaisuudet. Wikejä on pidetty tehokkaana tiedonvälitys- ja yhteiskehittelyn alustana myös organisaatioiden käytössä.


title: Wiki

text: Wikit olivat blogien ohella ensimmäisiä selvästi sosiaaliseen mediaan kuuluneeksi katsottuja verkkopalveluita. Wikit vaikuttivat osaltaan kehitykseen, joka on johtanut käyttäjien itsensä luoman sisällön ("") nopeaan lisääntymiseen WWW:ssä. Nykyisin wikitoimintoja sisältyy useisiin verkkopalveluihin.


title: Wiki

text: Wikiin voi luoda sivuja käyttäen yksinkertaista merkintäkieltä ("wiki markup") tai HTML-pohjaista WYSIWYG-editoria. Kehittyneimmissä wikeissä sisältö koostuu useista sisältöalueista sekä muista verkkopalveluista upotetuista sisällöistä. Useammat wikit sijaitsevat julkisessa verkossa World Wide Web, joka on Internetin osa. Yksi sivu wikissä on ”wikisivu”, kun taas sivujen summa muodostaa koko sivuston eli ”wikin”.


title: Wiki

text: Vanhemmissa wikiohjelmissa sivut luodaan yksinkertaisella merkintäkielellä editointitilassa, yleensä selaimen luomassa tekstinmuokkauskentässä. Tallennettaessa uusi tai muokattu sivu, merkintäkieli tulkitaan selaimen ymmärtämäksi (X)HTML-kieleksi. Joissakin uudemmissa wikeissä on mahdollisuus käyttää myös ulkoasun mallintavaa WYSIWYG-muokkaustekniikkaa samalla, kun käyttäjä muokkaa tai lisää uuden sivun.


title: Wiki

text: Pelkistetyt wikit sallivat ainoastaan tekstin ja linkkien käytön wikisivuilla, kun taas kehittyneimmät wikit mahdollistavat kuvien, taulukoiden, matemaattisten yhtälöiden ja jopa hieroglyfien lisäämisen wikisivuille. Sosiaalisen median palvelujen lisääntymisen myötä uusimpiin wikeihin voidaan upottaa myös esimerkiksi videoita, slideshow-esityksiä, valokuvasarjoja, käsitekarttoja, käyttäjien profiilitietoja, RSS-syötteitä ja lukuisia muita sisältöjä ja dynaamisia toimintoja.


title: Wiki

text: Ensimmäisissä wikeissä ei käytetty merkintäkieltä, ja linkit sivujen välille luotiin käyttämällä sanoja, joissa oli vähintään kaksi isoa kirjainta (ns. "CamelCase"). Tämä on vapaamuotoisemmassa tekstissä ongelmallista ja nykyisin linkkien tekoon käytetään merkintäkielen ominaisuuksia. Esimerkiksi MediaWikissä linkki toiselle sivulle muodostuu laittamalla sana kaksinkertaisten hakasulkujen väliin.


title: Wiki

text: Etenkin tietokantoja käyttävät wikit tallentavat samasta sivusta useampia versioita, jolloin muutoksia sivun eri versioiden välillä voidaan seurata ja vanha versio voidaan palauttaa helposti. Tällaiset wikit sisältävät usein toimintosivun viimeisten muutosten seuraamiseen.


title: Wiki

text: Wikejä voi luoda useilla eri ohjelmistoilla. Osa ohjelmista on tietokoneen käyttöjärjestelmästä riippumattomia, Java-ohjelmointikieleen perustuvia.


title: Wiki

text: Yleensä perustaksi tarvitaan tietokanta ja WWW-palvelin, joka voi poimia halutun sivun suurestakin määrästä sivuja katseltaviksi melko nopeasti.


title: Wiki

text: Useimmat wikiohjelmistot ovat vapaita ohjelmistoja sekä mahdollistavat helpohkon lisäominaisuuksien liittämisen. Yleisesti tunnettuihin wikityyppisiin sisällönhallintaohjelmiin kehitetään lisäominaisuuksia erillisinä projekteina. Wikityyppiset ohjelmaprojektit voivat vaihdella kehittäjämäärältään yhdestä sataan henkilöä.


title: Wiki

text: Kaikkein yksinkertaisemmat wikiohjelmistot eivät tarvitse tietokantaa, joten niiden asentaminen on helppoa, mikäli käytössä on CGI:tä tukeva palvelin.


title: Wiki

text: Ensimmäisen wikiohjelmiston, nimeltään WikiWikiWeb, loi Ward Cunningham vuonna 1995. Hän perusti ensimmäisen wikin, Portland Pattern Repository, osoitteeseen c2.com/cgi/wiki.


title: Wiki

text: Wikipedian käyttämä wikiohjelmisto on nimeltään MediaWiki. Nykyisin erilaisia wikejä on lukemattomia. Niihin kuuluvat kaikki Wikimedia Foundationin hankkeet, kuten Wikipedia.


title: Wiki

text: Wikipalveluiksi sanotaan verkkopalveluita, joissa käyttäjä voi perustaa oman wikisivustonsa suoraan palvelusta käsin ilman erillisen palvelinohjelman asentamista. Esimerkiksi Wikia on tällainen palvelu.