title: F. W. Murnau

text: Murnau oli vuosina 1909–1913 aktiivinen Heidelbergin teatteriyhteisössä. Tuona aikana Max Reinhardt kiinnitti huomion häneen ja kutsui hänet Berliiniin Deutsches Theateriin. Reinhardt oli usiden saksalaisten ja itävaltalaisten näyttelijöiden mentori. Ensimmäinen maailmansota katkaisi Murnaun nousevan uran teatterissa. Hän taisteli maavoimissa Itä-Preussissa itärintamalla ja myöhemmin taistelulentäjänä. Erään lennon aikana Murnaun kone pakotettiin alas Sveitsiin, missä hänet internoitiin. Saksan lähetystön ansiosta hän pystyi tuona aikana ohjaamaan useita teatterituotantoja ja aloittamaan uran elokuvamaailmassa propagandaelokuvien kokoajana ja leikkaajana. Kokemus elokuvista mahdollisti Murnaun siirtymisen sodan jälkeen täyspäiväisesti elokuva-alalle.


title: F. W. Murnau

text: Pian sodan jälkeen Murnau osallistui elokuvantekoon ja oli mukana saksalaisen mykkäelokuvan nousussa. Murnau perusti 1919 pienen itsenäisen Murnau-Veidt Filmgesellchatt -elokuvastudion näyttelijä Conrad Veidtin kanssa. Samana vuonna Murnau ohjasi ensimmäisen elokuvansa, "Der Knabe in Blau". Hänen seuraavat elokuvansa olivat "Saatana (Luopunut enkeli)", joka oli hänen ensimmäinen elokuvaaja Karl Freundin ja näyttelijä Conrad Veidtin kanssa, ja "Kyttyräselkä ja tanssijatar", joka aloitti hänen yhteistyönsä käsikirjoittaja Carl Mayerin kanssa. Murnaun muista varhaisia elokuvia olivat "Sehnsucht", "Abend – Nacht – Morgen" ja "Der Januskopf". "Der Januskopf" oli luvaton versio Robert Louis Stevensonin romaanista "Tohtori Jekyll ja Mr. Hyde". Se oli kauhulegenda Bela Lugosin ensiesiintyminen valkokankaalla.


title: F. W. Murnau

text: Murnaun varhaisin säilynyt elokuva on "Matka yöhön" (1921), joka oli kolmiodraaman ympärille rakennettu tragedia. Se oli mielenkiintoinen yhdistelmä aikansa merkittäviä tyylejä, kamarielokuvaa ja ekspressionismia. Samana vuonna vain 16 päivässä kuvatussa "Vogelödin linnassa" Murnau osoitti jo taitojaan luoda pelon ja kauhun ilmapiiriä, mistä hän tuli tunnetuksi vampyyrielokuvassa "Nosferatu" (1922). "Nosferatusta" on tullut ekspressionistisen elokuvan merkkiteos, mutta elokuva oli vaarassa tuhoutua kokonaan, sillä se oli luvaton sovitus Bram Stokerin "Draculasta" ja Stokerin leski haastoi tuotantoyhtiö Pana-Filmin oikeuteen. Oikeusjutun takia taloudellisiin vaikeuksiin ajautunut Pana-Film ei pystynyt levittämään elokuvaa laajasti.


title: F. W. Murnau

text: "Nosferatun" lisäksi Murnau ohjasi vuonna 1922 kaksi muutakin elokuvaa, "Fantomin" ja "Palavan pellon". Murnau ja elokuvaaja Fritz Arno Wagner olivat luoneet "Nosferatuun" lähes unenomaisia visuaalisia tehosteita, joita he käyttivät myös elokuvassa "Viimeinen mies", jonka ansiosta Murnausta kiinnostuttiin myös Hollywoodissa. Peter von Baghin mukaan "Viimeinen mies" oli kamarielokuvakauden huipentuma. Siinä Murnau käyttää kameraa, joka kuvaa asiat päähenkilön näkökulmasta.


title: F. W. Murnau

text: Murnau ohjasi vielä "Viimeisen miehen" jälkeen Saksassa muun muassa filmatosoinnit Molièren "Tartuffesta" ja Johann Wolfgang von Goethen "Faustista". "Faustia" pidetään lähes mestariteoksena, ja siinä on ajalleen poikkeukselliset erikoistehosteet. Varsinkin kohtaus, jossa Faust ja Mefistofeles lentävät maan yllä on maininnan arvoinen. "Faust" ja Fritz Langin "Metropolis" valmistuivat neljän kuukauden välein, ja ne olivat viedä tuotantoyhtiö Ufan konkurssiin. Vaikka kansainvälisellä näyttelijäkokoonpanolla varustettu "Faust" menestyikin erinomaisesti Saksan markkinoilla, elokuvien tuotantokustannukset olivat niin suuret, että ne päättivät Erik Pommerin uran Ufan johdossa.


title: F. W. Murnau

text: Murnau oli jo Yhdysvalloissa, kun "Faust" sai ensi-iltansa 14. lokakuuta 1926. Hän oli tehnyt Fox Film Companyn kanssa neljän vuoden sopimuksen, ja hänen ensimmäinen Hollywood-elokuvansa oli "Auringonnousu". Elokuva valittiin vuonna 1958 ”maailman kauneimmaksi elokuvaksi”, mutta se ei menestynyt odotetusti. "Auringonousu" sai runsaasti kiitosta kriikoilta, ja se sai ensimmäisessä Oscar-gaalassa palkinnon ainutlaatuisesta ja taiteellisesta tuotannon laadusta. Lisäksi Janet Gaynor palkittiin parhaasta naispääosasta ja Charles Rosher ja Karl Struss parhaasta kuvauksesta. "Auringonnousu" ei kuitenkaan menestynyt taloudellisesti, minkä takia Murnau menetti taiteelliset vapautensa Foxilla.


title: F. W. Murnau

text: Fox valkoi huomattavasti tarkemmin Murnaun seuraavia elokuvia. Elokuvan "4 paholaista" (1928) muutettiin onnelliseksi, ja siihen lisättiin jälkikäteen ääniraita. Samoin kävi elokuvalle "Suurkaupungin tyttö" (1930). "4 paholaista" on sittemmin kadonnut, eikä "Suurkaupungin tyttö" ollut enää täysin Murnaun projekti, sillä häntä ei sallittu kuvaamaan elokuvaa loppuun. "Suurkapungin tytön" alkuperäinen nimi oli "Jokapäiväinen leipämme". Murnau halusi kuvata siinä dokumentaarisesti leivän valmistusprosessia, ja hän tutkikin sitä perusteellisesti elokuvaa varten. Tuottaja William Fox ei ollut kuitenkaan aiheesta kiinnostunut.


title: F. W. Murnau

text: "Suurkaupungin tytön" jälkeen Murnau aloitti yhteistyön Robert J. Flahertyn kanssa. He matkustivat Tahitille kuvaamaan elokuvaa "Tabu – tarina Etelämereltä". Heidän näkemykset elokuvasta eivät kuitenkaan olleet yhtenäväiset, ja Murnau kuvasi ja kustansi elokuvan lopulta itse. Hän oli sitä ennen purkanut sopimuksensa Foxin kanssa, joten hänellä ei ollut tuotantoyhtiön rahallista tukea elokuvan tekemisessä.


title: F. W. Murnau

text: Murnau kuoli pian "Tabun" valmistumisen jälkeen. Hän joutui Kalifornian Tyynenmeren valtatiellä auto-onnettomuuteen, jossa kuoli myös hänen autokuskinsa. "Tabun" ensi-iltaan oli tuolloin vain noin viikko, ja Murnaulla oli harkinnassa tarjous Paramount Picturesilta, joka tunnettiin Foxia ohjaajaystävällsempänä. Murnaun ruumis kuljetettiin Saksaan, ja hänet haudattiin Südwestkirchhof Stahnsdorfin hautausmaalle.


title: F. W. Murnau

text: Murnau muistetaan yleisesti elokuvien nerokkuudesta ja kauneudesta. Murnaun elokuvat ovat niitä, jotka tunnetaan, mutta joita harvoin siteerataan. Esimerkiksi Nosferatun omaperäistä tunnelmaa ei ikinä ole yritetty kopioida.


title: F. W. Murnau

text: Murnau on hyvin arvostettu elokuvan tekijä edelleenkin ja hänet on monessa yhteydessä nimetty maailman parhaaksi elokuvaohjaajaksi. Murnauta on muistettu myös elokuvissa, esimerkiksi Werner Herzogin "Nosferatu – yön valtias" (1979) on monilta osin selvä kunnianosoitus Murnauta ja hänen Nosferatu-elokuvaansa kohtaan.


title: F. W. Murnau

text: Murnaun 21 elokuvasta on nykypäiville säilynyt vain 12.


title: Pentti Saarikoski

text: Pentti Ilmari Saarikoski (2. syyskuuta 1937 Impilahti – 24. elokuuta 1983 Joensuu) oli runoilija, suomentaja ja sotien jälkeisen Suomen merkittävimpiä kirjailijoita.


title: Pentti Saarikoski

text: Saarikosken vanhemmat olivat Simo ja Elli (o.s. Snellman) Saarikoski. Hänellä oli myös vanhempi veli Ismo ja nuoremmat sisaret Sirkka ja Inkeri. Saarikoski kävi koulua Helsingin normaalilyseossa, jossa hänen koulutovereitaan ja hyviä ystäviään olivat Matti Klinge ja Anto Leikola.


title: Pentti Saarikoski

text: Saarikoski julkaisi runokokoelmia vuodesta 1958 lähtien tasaisesti kuolemaansa saakka. 1960-luvulla hänen kirjoitustyylinsä alkoi muuttua erottautuen yhä enemmän muusta suomalaisesta modernismista. Saarikoski itse kuvaili tyyliään "demokraattiseksi" tai "dialektiseksi".


title: Pentti Saarikoski

text: Saarikoski pakinoi nimimerkillä Nenä "Ylioppilaslehteen", "Uuteen Suomeen" ja "Kansan Uutisiin". Pakinat ivasivat kirkkoa, armeijaa, politiikkaa ja kaikenlaista konservatiivisuutta. Saarikoski parodioi taitavasti virallisen Suomen juhlavaa kapulakieltä. Hän oli myös aktiivinen kommunisti ja pyrki eduskuntaan vuosina 1966 ja 1970 SKDL:n listoilta, mutta ei tullut valituksi.


title: Pentti Saarikoski

text: Marraskuusta 1966 tammikuuhun 1967 Pentti Saarikoski oleskeli Prahassa. Hän muokkasi kokemuksesta omaelämäkerrallisen kirjan "Aika Prahassa" keväällä 1967. Postuumisti ajasta on julkaistu "Prahan päiväkirjat" vuonna 1998. Prahassa hän ylläpiti suhdetta syyskuussa 1966 tapaamaansa itäsaksalaiseen runoilija Sarah Kirschiin, jonka oli vaikea saada viisumia länteen.


title: Pentti Saarikoski

text: Henkilönä Saarikoski oli jo ennen termin tutuksi tulemista "julkkis", jonka tekemisiä seurattiin ja joka kertoi mielellään asioistaan lehdille. Sekä hänen henkilöönsä että tuotantoonsa vaikutti rankka alkoholin käyttö. Se johti delirium-kohtaukseen ja sairaalahoitoon joutumiseen jo vuonna 1968 (ennen kohtausta hän ehti maalata Che Guevaran erään lausahduksen asuntonsa seinään: "Patria o muerte" – "Isänmaa tai kuolema"). Silti hän ei muuttanut juomatapojaan vaan jatkoi valitsemallaan linjalla aina kuolemaansa asti. Lisäksi hänen viimeinen vaimonsa kertoo Saarikosken polttaneen parhaimmilla päivillään noin kolme askia North Statea, ja olleen lähes jatkuvasti ainakin parin lasillisen mukaisessa olotilassa (1960-luvulla Saarikoski itse kertoo päiväkirjassaan pilanneensa keuhkonsa ja kuntonsa kahdella päivittäisellä askilla ja ainakin yhdellä tai kahdellakin viinapullolla päivässä). Pekka Tarkan mukaan Saarikoski kuitenkin piti pitkään myös selviä kausia, jolloin työskenteli, mutta viime vuosinaan luopui näistä, jolloin kunto huononi nopeasti.


title: Pentti Saarikoski

text: Saarikosken elämää on käsitellyt laajasti Pekka Tarkka kaksiosaisessa elämäkertateoksessaan. Hän arvioi Saarikosken merkityksen suomalaisen kirjallisuuden historiassa erittäin suureksi, mutta toteaa tämän olleen erittäin ristiriitainen persoona. Suhteen julkisuuteen on sanottu saaneen joskus hyvinkin narsistisia sävyjä.


title: Pentti Saarikoski

text: Saarikosken arkistoa löytyi Norjasta Mia Bernerin jäämistöstä, ja se talletettiin vuonna 2010 SKS:lle. Joukossa on tekstejä ja päiväkirjoja 1970-luvun loppupuolelta Saarikosken kuolemaan asti.


title: Pentti Saarikoski

text: Pentti Saarikosken runotuotannosta on tapana nostaa laadukkaimpina esille erityisesti nuoruuden runot eli ns. kreikkalainen kausi (teokset "Runoja", "Toisia runoja" sekä "Runot ja Hipponaksin runot") sekä "vanhuuden runot" eli kolmen viimeisen runoteoksen muodostama Tiarnia-sarja. Runokokoelmaa "Mitä tapahtuu todella?" pidetään suomalaisen runon kannalta ratkaisevana irtiottona modernistisesta perinteestä.


title: Pentti Saarikoski

text: Saarikosken yritykset kirjoittaa romaani jäivät tuloksiltaan heikoiksi: ainoa Saarikoskelta julkaistu romaaniksi luokiteltava teos "Ovat muistojemme lehdet kuolleet" on pelkkä kollaasitekniikan harjoitelma. Saarikoskea pidetään kuitenkin eräänä Suomen huomattavimmista päiväkirjakirjoittajista: hän piti päiväkirjaa koko kirjailijanuransa ajan. Luovan työn kuvauksen ja tuolloisen kulttuuri- ja poliittisen elämän taltioinnin ohella päiväkirjoissa on esimerkiksi maailmankirjallisestikin harvinaislaatuisia deliriumkohtauksen kuvauksia, jotka on kirjoitettu kohtauksen aikana. Saarikoski itse piti päiväkirjojaan omana magnum opuksenaan runotuotannon ohella.


title: Pentti Saarikoski

text: Ruotsin-kaudellaan Saarikoski käsikirjoitti myös kuunnelmia. Hän voitti Sokeain kuunnelmapalkinnon 1981 käsikirjoituksestaan "Kuikan pelto".


title: Pentti Saarikoski

text: Saarikoski myös suomensi useita kirjoja, kuten Homeroksen "Odysseian", Aristoteleen "Runousopin", James Joycen "Odysseuksen" ja J. D. Salingerin romaanin "Sieppari ruispellossa". Hän käänsi suuren määrän aikalaisproosaa englannista, vaikka ei osannut englantia hyvin. Näitä käännöksiä, kuten "Sieppari ruispellossa", onkin väitetty vapaatulkintaisuutensa vuoksi enemmän cover-versioiksi alkuperäisistä kuin varsinaisiksi käännöksiksi. Tätä vapautta – ja nimenomaan "Siepparin" vapaatulkintaa – kuvaava ilmaisu "Saarikoski-syndrooma" on jäänyt kriittiseen sanavarastoon. Aikalaisproosan käännösten laatuun vaikuttaa suuresti myös Saarikosken kulloinenkin motivoituneisuus: suuren osan käännöksistä hän teki vain rahan vuoksi, ja se näkyy toisinaan suoranaisena hutilointina.


title: Pentti Saarikoski

text: Saarikosken suomennoksia on yhä enemmän kritisoitu, kuten H. K. Riikonen huomauttaa. "Siepparin" lisäksi huomion kohteena on ollut etenkin "Herzog" mutta myös "Odysseus" J. P. Donleavyn "The Ginger Man" jäi häneltä kesken, ja sen viimeisteli toinen suomentaja, mutta Saarikoski sai sen nimiinsä ensimmäisessä painoksissa. Myöhemmin kääntäjäksi merkittiin Erkki Haglund. Jukka Kemppinen huomauttaa että kustannusmaailmassa tiedetään, mitä kaikkea Saarikoski on saanut nimiinsä.


title: Pentti Saarikoski

text: Runoilijan ja kirjailijanuransa ohella Saarikoski toimi pariin otteeseen myös elokuvakäsikirjoittajana. Hän oli yksi käsikirjoittajista Veikko Itkosen elokuvassa "Voi veljet, mikä päivä" (1961) sekä kirjoitti dialogin Risto Jarvan ja Jaakko Pakkasvirran ensimmäiseen elokuvaan "Yö vai päivä" (1962).


title: Pentti Saarikoski

text: Saarikoski oli naimisissa neljästi. Hänen vaimonsa ja myös sisaruksensa ovat myöhemmin laatineet useita hänen elämäänsä käsitteleviä teoksia.


title: Pentti Saarikoski

text: Saarikosken puolisot:


title: Pentti Saarikoski

text: Saarikoski muutti vuonna 1975 Ruotsiin, missä neljännen vaimonsa Mia Bernerin suojissa laatimassaan "Tiarnia"-sarjassa koki vielä lyyrisen nousun, joka herätti hämmästystä ja ihastusta.


title: Pentti Saarikoski

text: Saarikoski on haudattu Heinävedelle Uuden Valamon luostarin hautausmaalle. Elämänsä viimeisinä vuosina hän vietti useita jaksoja hiljentyneenä Uudessa Valamossa.


title: Indokiinan sota

text: Indokiinan sota oli Ranskan siirtomaassaan Indokiinassa käymä sota vuosina 1946–1954. Sodassa Ranskaa vastusti Việt Minh -kapinaliike, jonka voitettua sodan Ranskan Indokiinasta muodostettiin neljä itsenäistä valtiota: Pohjois- ja Etelä-Vietnam, Laos ja Kambodža.


title: Indokiinan sota

text: Ranskan Indokiina, joka kattoi likimain Vietnamin, Laosin ja Kambodžan, oli Ranskan siirtomaa vuodesta 1884 lähtien. Kun Ranska kesällä 1940 antautui Saksalle toisessa maailmansodassa, Indokiina jäi Etelä-Ranskaa hallinnoineen Saksan kanssa yhteistoiminnassa olleen Vichyn hallituksen valvontaan. Vuonna 1942 Japani miehitti Indokiinan ja syrjäytti ranskalaishallinnon.


title: Indokiinan sota

text: Sodan aikana Indokiinaan syntyi eurooppalaisesta kolonialismista irti pyrkiviä kansallisia vapautusliikkeitä, kuten Vietnamin Việt Minh, jota johti kommunistijohtaja Ho Tši Minh. Voimakkaimmat itsenäisyysliikkeet olivat kommunistisia myös muiden Indokiinan kansojen parissa.


title: Indokiinan sota

text: 9. maaliskuuta 1945 Japanin keisari Hirohito julisti Vietnamin, Laosin ja Kambodžan itsenäisiksi valtioiksi. Tämän teon oli tarkoitus saada kyseisiltä mailta lähinnä poliittista tukea Japanille, joka jatkoi taistelua Liittoutuneita vastaan elokuuhun 1945 asti. Laos oli eräiden johtajiensa julistuksen mukaan ollut tyytyväinen Ranskan siirtomaana ja vastusti Japanin itsenäisyysjulistusta. Sekin itsenäistyi 8. huhtikuuta 1945. Näiden maiden itsenäistyminen oli mahdollista, koska Ranskan sotilaallista voimaa ei ollut paikalla.


title: Indokiinan sota

text: Toisen maailmansodan loputtua Ranska pyrki palauttamaan valtansa siirtomaaherrana. Ranska toi asevoimansa Indokiinaan japanilaismiehityksen päätyttyä. Ranskan armeija aloitti sotilaallisen toiminnan kansallisia vapautusliikkeitä vastaan. Tästä alkoi Indokiinan sota, joka oli kuten muut eurooppalaisten käymät sodat Afrikan ja Aasian itsenäisyysliikkeitä vastaan ”likainen sota”. ”Likaisuus” merkitsee ranskalaisten hirmutekoja vuosikymmenten ajan – ihmisten kidutusta, ihmisten murhaamista – länsimaisen median nostaessa esiin vain vapaustaistelijoiden vastaavat teot.


title: Indokiinan sota

text: Việt Minhin joukot saivat 26. joulukuuta 1953 katkaistua maan itä-länsisuunnassa, kun ne saavuttivat Siamin rajan. Việt Minh aloitti 9. tammikuuta 1954 suurhyökkäyksen Keski-Laosin vuoristossa.


title: Indokiinan sota

text: Ranskan Indokiinan sodan ratkaisutaistelu käytiin Điện Biên Phủssa toukokuussa 1954. Ranskalaisten taktiikkana oli keskittää joukkonsa Điện Biên Phủn tukikohtaan. Tämän piti vetää Việt Minh ratkaisutaisteluun, jossa sen voimat kuluisivat loppuun. Taistelusta todella tuli ratkaiseva, mutta Ranska hävisi sen, koska ei ymmärtänyt sissisodan strategiaa eikä Việt Minhin kykyä kerätä vastaava sotilaallinen voima kyseiselle alueelle. Ranskaa auttoi sodassa se, että se pystyi käyttämään paljon saksalaisia palkkasotilaita ja sen käyttämä sotilaallinen kalusto oli likimain kokonaan Yhdysvaltain Ranskalle lahjoittamaa. Jälkimmäinen tekijä merkitsi sitä, että kyse ei lännen puolella ollut vain siirtomaiden itsenäistymisen estämistä vaan myös kommunismin vastaista kylmää sotaa.


title: Indokiinan sota

text: Taistelu johti rauhanneuvotteluihin, joissa Ranskan Indokiina jaettiin neljäksi itsenäiseksi valtioksi. Ranskan puolelta alueista luopumisen allekirjoitti Ranskan pääministeri Pierre Mendès France. Uudelleen syntyneet itsenäiset olivat Laos, Kambodža sekä Pohjois- ja Etelä-Vietnam, joista Pohjois-Vietnam oli kommunistinen pyrkien Vietnamin yhdistämiseen.


title: Saab 9-5

text: Saab 9-5 on Saabin vuosina 1997–2012 valmistama edustusluokan automalli. Aluksi myytiin vain auton sedan-mallia, mutta hyvin pian tarjolle tuli myös farmarimalli, jota kutsutaan Wagon-nimellä. Saab 9-5 perustuu GM2900-pohjalevyyn, jota käytettiin muun muassa toisen sukupolven Opel Vectra B:ssä.


title: Saab 9-5

text: Ensimmäisen sukupolven Saab 9-5 esiteltiin vuonna 1997 Saab 9000:n seuraajaksi. Ensimmäisen sukupolven 9-5 perustuu tekniikaltaan osin toisen sukupolven Opel Vectra B:hen. Muun muassa nelisylinteriset bensiinimoottorit ovat Saabin omia.


title: Saab 9-5

text: Vuonna 2002 Saab 9-5 sai ensimmäisen faceliftin, jolloin muun muassa korin jäykkyyttä vahvistettiin, ajovalot muuttuivat kirkaslasisiksi (samalla pyyhkijämalliset valopesimet poistuivat) ja turvallisuusominaisuuksia parannettiin.


title: Saab 9-5

text: Vuonna 2005 Saab 9-5 sai toisen kasvojenkohotuksen, jolloin 9-5:n etu- ja takapäätä muokattiin täysin erinäköisiksi ja sisustusta uudistettiin.


title: Saab 9-5

text: Toisen sukupolven Saab 9-5 esilteltiin vuonna 2010.Se perustuu tekniikaltaan Opel Insigniaan. Toisen sukupolven 9-5:een tuli saataville ensimmäistä kertaa 1,6-litrainen 180-hevosvoimainen turbomoottori.


title: Saab 9-5

text: Huomionarvoista on, että kaikki 9-5:ssä käytetyt moottorit ovat turboahdettuja. Perusmoottorina on 2,0-litrainen voimanlähde ja lisäksi tarjolla on eritehoisia 2,3-litraisia vaihtoehtoja. 2,2-litrainen dieselmoottori on Opelin valmistama ja 3,0-litraisesta dieselistä puolestaan vastaa Isuzu.


title: Kommunistinen manifesti

text: Kommunistisen puolueen manifesti (; tunnettu yleisesti nimellä Kommunistinen manifesti) on Karl Marxin ja Friedrich Engelsin kuuluisin kirjoitus, ja se julkaistiin vuonna 1848. He kirjoittivat sen Brysselissä Kommunistien liiton julistukseksi, ja se julkaistiin ensi kerran helmikuussa 1848 saksankielisenä Lontoossa, Britanniassa. Manifestissa kuvaillaan, miten kapitalismin kehitys tulee väistämättä johtamaan proletariaatin suorittamaan vallankumoukseen, jonka seurauksena kapitalismi korvautuu sosialismilla ja kommunismilla. Siinä ei kuitenkaan kuvailla tulevaa kommunistista yhteiskuntaa.


title: Kommunistinen manifesti

text: "Kommunistisen puolueen manifesti" alkaa:


title: Kommunistinen manifesti

text: Varsinainen asiateksti alkaa:


title: Kommunistinen manifesti

text: Esimerkkeinä sortajista ja sorretuista eri aikakausina mainitaan vapaat ja orjat, patriisit ja plebeijit, paronit ja maaorjat sekä ammattikuntien mestarit ja oppipojat. Näillä oli kuitenkin vain historiallista merkitystä, sillä Marxin omana aikana kaikkia aikaisempia tärkeämmäksi olivat hänen mukaansa tulleet porvariston ja proletariaatin väliset ristiriidat.


title: Kommunistinen manifesti

text: Neliosainen "Kommunistisen puolueen manifesti" toteaa ”kommunismin” nousseen yleiseksi herjasanaksi ja ilmoittaa, että manifestin tarkoituksena on tehdä selväksi kommunistien näkemykset.


title: Kommunistinen manifesti

text: I osassa ”Porvarit ja proletaarit” todetaan aluksi: ”Koko tähänastisen yhteiskunnan historia on ollut luokkataistelujen historiaa.” Sen jälkeen kuvataan ”porvarillisen yhteiskunnan” ja proletariaatin kehitystä sekä lopuksi ennustetaan: ”Porvariston häviö ja proletariaatin voitto ovat yhtä väistämättömiä.”


title: Kommunistinen manifesti

text:
II osassa ”Proletaarit ja kommunistit” määritellään kommunistit proletariaatin puolueeksi ja käydään läpi kommunisteja vastaan esitetyjä syytöksiä. II osan lopussa manifesti esittää myös kymmenen kohdan ohjelman proletariaatin toteutettavaksi sen saavutettua poliittisen herruuden.Yllä olevista vaatimuksista Marx kirjoittaa tosin jo vuoden 1872 esipuheessaan: ”Tämän kohdan tulisi nykyisin kuulua monessa suhteessa toisin. – – Tämä ohjelma on nykyään paikoitellen vanhentunut.”
III osa ”Sosialistinen ja kommunistinen kirjallisuus” arvostellaan tuolloisista sosialistisista suuntauksista ja kirjoituksista niitä, joita Marx ja Engels pitivät virheellisinä. Kristillisestä sosialismista manifesti toteaa: ”Kristillinen sosialismi on vain se vihkivesi, jolla pappi siunaa ylimyksen kurkun.” Pikkuporvarilliseksi sosialismiksi manifesti sanoi sellaista sosialistista ajattelua, joka vaati paluuta menneisyyden tuotantosuhteisiin ja ammattikuntalaitokseen. Manifesti arvosteli myös Pierre-Joseph Proudhonin yksilöanarkismia. Utopistista sosialismia manifesti piti hyvin tehottomana.


title: Kommunistinen manifesti

text: IV osassa ”Kommunistien suhde erilaisiin oppositiopuolueisiin” todetaan kommunistien toimivan yhdessä eräiden kirjoitusajankohdan sosialististen ja tasavaltalaisten liikkeiden kanssa mutta esittävän avoimesti näkemyksensä ja pyrkimyksensä kommunistiseen vallankumoukseen. Manifestissa ei mainita lainkaan sen julkaisijaa, Kommunistien liittoa. Manifestin viimeisissä lauseissa julistetaan:


title: Kommunistinen manifesti

text: "Vaviskoot vallassa olevat luokat kommunistisen vallankumouksen edessä. Proletaareilla ei ole siinä muuta menetettävää kuin kahleensa. Voitettavana heillä on koko maailma. Kaikkien maiden proletaarit, liittykää yhteen!"


title: Kommunistinen manifesti

text: Manifestin viimeinen lause tuli myöhemmin tunnetuksi muun muassa Neuvostoliiton tunnuslauseena.


title: Kommunistinen manifesti

text: Saksalaisten emigranttivallankumouksellisten järjestö Kommunistien liitto perustettiin kesällä 1847 Pariisissa Marxin ja Engelsin aloitteesta aiemman Oikeamielisten liiton tilalle. Engels laati liiton aatemaailman selvitykseksi syksyllä 1847 "Kommunismin periaatteet" (”Grundsätze des Kommunismus”) -nimisen kirjasen, joka oli tarkoitettu vastavedoksi Moses Hessin samaan tarkoitukseen laatimalle ”Kommunistiselle katekismukselle”. Engelsin katekismus-muotoon eli kysymysten ja vastausten sarjaksi laatima teos oli yksi valmisteluvaihe "Kommunistisen manifestin" synnyssä. Kommunistien Liiton toisessa kongressissa, joka pidettiin Lontoossa marras–joulukuussa 1847, hyväksyttiin liitolle uudet säännöt ja tavoitteet. Kongressi pyysi Marxia ja Engelsiä laatimaan liitolle ohjelmajulistuksen, jossa selvitettäisiin sen päämääriä ja politiikkaa. Marx ja Engels laativat manifestin Brysselissä Belgiassa, mutta sen ensimmäinen painos painettiin Työväen sivistysseuran ("Kommunistischer Arbeiterbildungsverein") Lontoon-toimistossa helmikuun 1848 lopussa. Alkuperäinen versio oli saksankielinen ja 23-sivuinen. Manifesti ilmeisesti kirjoitettiin kiireessä Kommunistien liiton hallituksen hoputettua Marxia ja Engelsiä laittamaan sen julkaisukuntoon. Teksti syntyi yhteistyönä ja vastasi molempien kirjoittajien näkmyksiä, mutta lopullinen versio lienee Marxin kirjoittama. Korjattu, 30-sivuinen uusi laitos julkaisiin saman vuoden huhti- tai toukokuussa.


title: Kommunistinen manifesti

text: Vaikka manifesti julkaistiin vain päiviä Euroopassa alkaneen vuoden 1848 vallankumousaallon alkamisen jälkeen, sen välitön vastaanotto jäi hyvin vaisuksi. Teoksesta otettiin vain yksi saksankielinen painos vuonna 1848, eivätkä sen käännösprojektit edenneet edes vallankumousten alettua Pariisissa, Wienissä ja Berliinissä. Marx itse totesi päätoimittamassaan "Neue Rheinische Zeitungissa", että toiveet proletariaatin ryhmittymisestä vallankumoukselliseksi luokaksi olivat ennenaikaisia. Vuoden 1848 aikana "Kommunistisesta manifestista" julkaistiin yhteensä kolme painosta, joiden yhteenlaskettu kappalemäärä oli joitain tuhansia. Marx julkaisi manifestin tekstin myös useassa osassa "Deutsche Londoner Zeitung" -lehdessä ja osia siitä ilmestyi eräissä muissa lehdissä.


title: Kommunistinen manifesti

text: Vuoden 1848 vallankumouksen tyrehdyttyä ja Kommunistien liitonkin jouduttua tukahdutetuksi vuonna 1852 "Kommunistinen manifesti" katosi vuosikausiksi lähes kokonaan saatavilta. Saksankielisestä alkutekstistä ei otettu uusia painoksia ennen vuotta 1864. Sitä ennen ehdittiin julkaista vain kaksi vähälle huomiolle jäänyttä käännöstä, vuoden 1848 lopulla ilmestynyt ruotsinkielinen käännös sekä vuonna 1850 ilmestynyt lyhennetty englanninkielinen käännös. Englanninnos ja Marxin samana vuonna "Neue Rheinische Zeitungin" viimeisessä numerossa uudelleenjulkaisema teoksen kolmas luku olivat manifestin ensimmäiset julkaisut, joissa Marx ja Engels mainittiin sen kirjoittajina.


title: Kommunistinen manifesti

text: Aina 1870-luvulle asti Manifesti tunnettiin lähinnä vain saksankielisessä maailmassa, ja sielläkin vain heikosti. Kun 1870-luvulta lähtien sosialistipuolueiden määrä ja koko alkoivat kasvaa, levisivät samalla uudet painokset "Kommunistisesta manifestista" useilla eri kielillä. Marxin vaikutus vuonna 1864 perustetussa ensimmäisessä internationaalissa ja hänen kirjoittamansa vuoden 1871 Pariisin kommuunin puolustuspuhe ("Kansalaissota Ranskassa") tekivät hänestä kansainvälisen kuuluisuuden ja lisäsivät kiinnostusta myös hänen aiempaa tuotantoaan kohtaan. Mihail Bakunin julkaisi ensimmäisen venäjänkielisen käännöksen vuonna 1869 ja sen jälkeisinä vuosikymmeninä eniten painoksia ilmestyikin venäjäksi ja Venäjän keisarikunnan muilla kielillä, jopa enemmän kuin saksaksi. Vuoteen 1914 mennessä erikielisiä painoksia oli jo useita satoja.


title: Kommunistinen manifesti

text: Vuonna 1872 Saksan sosiaalidemokraattisen puolueen (SPD) johtajia vastaan käydyssä oikeudenkäynnissä syyttäjä luetutti koko "Kommunistisen manifestin" tekstin oikeuden pöytäkirjaan todisteena sosialistien vaarallisuudesta. Tämän seurauksena se voitiin ensimmäistä kertaa julkaista Saksassa suurena painoksena, sillä mikään ei rajoittanut julkisten oikeusasiakirjojen uudelleenjulkaisua. Tästä vuoden 1872 painoksesta tuli kaikkien myöhempien painosten perusta. Marx ja Engels kirjoittivat siihen selittävän esipuheen, jollainen liitettiin useimpiin myöhempiin painoksiin. He laativat uuden esipuheen vuonna 1882 toiseen venäjänkieliseen painokseen ja Engels teki Marxin kuoleman jälkeen vielä viisi uudistettua esipuhetta vuosina 1883–1893 julkaistuihin saksan-, englannin-, puolan- ja italiankielisiin laitoksiin. Näissä esipuheissa Marx ja Engels myönsivät teoksen sisällön jo osittain vanhentuneeksi. Vuoden 1872 esipuheessa he pohtivat mahdollisuutta täydentää alkuperäistä tekstiä päivitetyillä kannanotoilla, mutta vuoden 1883 esipuheessa Engels totesi, ettei Marxin kuoltua enää kukaan muu voisi sitä tehdä. Vuoden 1888 englanninkieliseen laitokseen Engels kuitenkin lisäsi joukon selittäviä alaviitteitä.


title: Kommunistinen manifesti

text: "Kommunistinen manifesti" nousi erityiseen merkitykseen vuoden 1917 lokakuun vallankumouksen jälkeisessä maailmassa, jossa riitti kommunisteja, jotka olivat valmiita ja halukkaita toteuttamaan vallankumouksen. Sosiaalidemokraattinen työväenliike ei ollut varsinaisesti edellyttänyt kannattajiltaan marxilaisen teorian klassikoihin perehtymistä, joten esimerkiksi Saksassa SPD:n Erfurtin ohjelmaa julkaistiin kymmenen kertaa suurempina painosmäärinä kuin "Kommunistista manifestia". Sen sijaan bolševikkien perustamalle uudelle kommunistiselle liikkeelle kaikkien päätösten perusteleminen marxilaisella teorialla oli paljon keskeisempää, joten valveutuneiden kannattajien odotettiin tutustuvan ainakin "Kommunistiseen manifestiin".


title: Kommunistinen manifesti

text: Ensimmäisen suomennoksen "Kommunistisesta manifestista" teki N. R. af Ursin, joka julkaisi sen vuonna 1905 suurlakon jälkitunnelmissa "Työväen kalenterissa" sekä pian myös erillisenä vihkosena. Samana vuonna ilmestyi myös Yhdysvalloissa amerikansuomalainen käännös. Kolmannen suomennoksen teki Väinö Jokinen vuonna 1919. Akateemisen Sosialistiseuran jäsenet laativat vuonna 1938 neljännen suomennoksen nimellä "Kommunistisen puolueen manifesti". Se julkaistiin 1970-luvulla tarkistettuna versiona. Viides ja toistaiseksi viimeisin suomennos on Juha Koiviston, Markku Mäen ja Timo Uusivirran vuodelta 1998.


title: Kommunistinen manifesti

text: Manifesti ilmestyi alkujaan nimellä "Kommunistisen puolueen manifesti" ("Manifest der kommunistischen Partei"), mutta vuoden 1872 saksankielisestä painoksesta alkaen se on tunnettu paremmin lyhennetyllä nimellä "Kommunistinen manifesti" ("Das Kommunistische Manifest"). Vuonna 1888 kirjoittamassaan esipuheessa Engels sanoi manifestin edustavan sosialistista kirjallisuutta, mutta julkaisuajankohtanaan vuonna 1848 se oli nimettävä kommunistiseksi eikä sosialistiseksi manifestiksi, jotta se erottuisi Marxin ja Engelsin vastustamista utopistisen sosialismin suuntauksista, joihin koko sosialismin käsite tuolloin yhdistettiin.


title: Kommunistinen manifesti

text: Artikkeleita:


title: Utopistinen sosialismi

text: Utopistinen sosialismi eli utopiasosialismi on teollisen vallankumouksen myötä syntynyt ajatussuuntaus.


title: Utopistinen sosialismi

text: Sana utopia tulee Thomas Moren (1478-1535) kirjoittamasta teoksesta "Utopia" (1516). Sana utopia on kreikkaa ja merkitsee suomeksi ”paikka ei missään”. Tommaso Campanella (1568–1639) kirjoitti teoksen "Aurinkokaupunki" (1602).. Näissä ihanneyhteiskuntien kuvauksissa korostettiin yhteisomistusta, mikä liittää ne sosialististen utopioiden sarjaan. 1800-luvun alkupuolella esiintyivät kuuluisat utopistisosialistit, ranskalaiset Henri de Saint-Simon, Charles Fourier ja Étienne Cabet sekä brittiläinen Robert Owen. Owen toteutti aatteitaan omassa tehtaassaan. Myöhemmin hän järjesti New Harmony -nimisen utopiayhteisön kokeilun Yhdysvalloissa. Termin utopiasosialismi esittelivät Karl Marx ja Friedrich Engels "Kommunistisen puolueen manifestissa". Engels käytti Marxin teoriasta nimitystä tieteellinen sosialismi.


title: Reformismi

text: Reformismi (reformi ’muutos, uudistus’) on näkemys, jonka mukaan vähittäiset muutokset yhteiskunnassa voivat muuttaa sen perusrakenteita.


title: Reformismi

text: Reformismi ajattelusuuntana on esiintynyt sosialistisessa työväenliikkeessä jo alkaen liikkeen synnystä 1800-luvulla.


title: Reformismi

text: Reformismi suhtautuu yleensä kielteisesti vallankumouksiin. Usein uudistusten puolesta käytävä taistelu asetetaan sosialistisen vallankumouksen vaihtoehdoksi. Kun kapitalistisen yhteiskunnan sisällä saatiin aikaan uudistuksia, monet reformistit alkoivat katsoa, että kapitalistinen yhteiskunta voidaan näiden uudistusten avulla muuttaa hyväksi. Vallankumouksellisen sosialismin kannattajat ovat perinteisesti kiistäneet tämän.


title: Reformismi

text: Käsite reformismi viittaa edelleen useimmiten poliittiseen vasemmistoon. Nykyisinkin sosiaalidemokraattiset puolueet ovat reformistisia puolueita.


title: Revisionismi

text: Revisionismi tarkoittaa seuraavia:


title: Pascalin vaaka

text: Pascalin vaaka, Pascalin vedonlyönti eli pelurin todistus on jumalatodistusten piiriin usein luettu näkemys, joka tosiasiassa ei pyri todistamaan, että jumala on olemassa. Sen sijaan se pyrkii osoittamaan, että jumalaan uskominen on peliteoreettisesti kannattavaa. Pascalin vaa’an taustalla on kristinuskon jumalakäsitys. Pelurin todistus sanoo, että vaikka ei tiedettäisi, onko jumala olemassa vai ei, jumalaan kannattaa uskoa, koska näin saavutettava palkinto, iankaikkinen elämä, on äärettömän suuri, ja epäuskosta seuraava rangaistus, iankaikkinen kärsimys, on hirvittävä. Voiton odotusarvo, joka on voiton todennäköisyys kertaa voiton arvo, on näin ollen äärettömän suuri. Ajatuskulun esitti ranskalainen matemaatikko Blaise Pascal 1600-luvulla.


title: Pascalin vaaka

text: Pascalin vaaka sanoo, että jos jumala on olemassa ja jos ihminen uskoo, hän saavuttaa kuoleman jälkeen suuren palkinnon, iankaikkisen elämän. Mutta jos jumala on olemassa ja emme usko, ihminen joutuu iankaikkisiin kärsimyksiin. Pelurin mukaan kannattaa lyödä vetoa sen puolesta, että jumala on olemassa.


title: Pascalin vaaka

text: Kiteytettynä: jos jumala on olemassa ja toimii sen mukaisesti, se on ainoa mahdollisuus ylipäänsä voittaa mitään pysyvää. Voitto on mahdollisimman suuri. Jos jumalaa ei ole mutta uskoo tähän, saa Pascalin mukaan suojakseen perhettä yms. suojaavia käskyjä ja jännittävämmän elämänkaaren vaikka häviäisikin hetkellisissä nautinnoissa. Jos jumala on, mutta ei usko tähän, häviää suurimman kuviteltavissa olevan tappion verran. Ja ennen kaikkea: jos jumalaa ei ole eikä usko häneen, ei häviä mitään – muttei myöskään voita mitään.


title: Pascalin vaaka

text: Filosofi William James on sanonut, että jos olisimme jumalan asemassa, meidän pitäisi tehdä kaikkemme estääksemme ihmisiä uskomasta jumalaan valheellisesti ja itsekkäästi palkkion toivossa. Esimerkiksi buddhalaisuudessa on väärin tehdä hyviä tekoja saadakseen paremman jälleensyntymän.


title: Pascalin vaaka

text: Pascal sanoi, että jos jumalaan uskominen on tunteiden vastaista, pitää ryhtyä elämään ikään kuin uskoisi jumalaan. Pitää ryhtyä käymään uskovaisten tilaisuuksissa (esimerkiksi kirkoissa) ja pitää ryhtyä pyytämään jumalalta jotain eli rukoilemaan.


title: Pascalin vaaka

text: Pascalin vaaka on yleensä esitetty argumenttina kristinuskon puolesta, mutta koska historia tuntee lukemattomia eri uskontoja ja laskee todennäköisyys uskoa oikeaan jumalaan. Esimerkiksi imaami voisi käyttää Pascalin vaakaa argumenttina islaminuskon puolesta.


title: Pascalin vaaka

text: Lisäksi on väitetty että kristinuskon Jumala kaikkitietävänä näkisi onko usko aitoa vai pelaamista.


title: Pascalin vaaka

text: Voidaan yhtä hyvin väittää, että ateisti palkitaan äärettömällä palkinnolla ja uskovainen tuomitaan äärettömiin kärsimyksiin kuoleman jälkeen. Tällöin pelurin olisi pyrittävä olemaan uskomatta jumalaan. Ongelmaksi tosin muodostuu tällöin se, että mikäli ateisti ei usko kuolemanjälkeiseen elämään, ei sinne ole järkevää odottaa mitään palkintoa tai rangaistusta.


title: Ihme

text: Ihmeeksi kutsutaan tavallisesta poikkeavaa ilmiötä, jonka aiheuttajana pidetään jumalallista hahmoa. Arkikielessä ihmeenä voidaan pitää myös saavutettua tulosta tekniikassa, tieteissä, urheilussa jne.


title: Ihme

text: Vanhassa protestanttisessa uskonpuolustuksessa sekä virallisessa katolisessa uskonpuolustuksessa ihmeillä on tärkeä asema. Joidenkin mukaan uskonto saa ihmeistä oikeuden vaatia ja pakottaa ihmisiä uskoon.


title: Ihme

text: Tyypillisiä ihmeitä ovat ihmeparantumiset. Myös joidenkin uskonnollisten henkilöiden on väitetty saaneen aikaan ihmeitä. Katolinen kirkko voi julistaa henkilön pyhimykseksi jos ihmettä puoltavia todisteita on tarpeeksi. Jotkin intialaiset gurut kuten Sathya Sai Baba ja Swami Premananda väittävät tekevänsä ihmeitä. Ranskalainen kaupunki Lourdes on tunnettu monista ihmeparantumisista.


title: Ihme

text: Mahdollisen ihmeen olemassaolo liittyy myös henkilön maailmankatsomukseen, erityisesti akselille naturalismi-supernaturalismi. Naturalismin mukaan kaikki mitä on olemassa voidaan selittää luonnollisilla prosesseilla ja siten ihme on mahdoton loogisesti, koska se vaatisi luonnonlakien rikkomista. Supernaturalismissa sallitaan tapahtumat, joita ei voi selittää luonnonlakien avulla.


title: Ihme

text: Usein ihmeiden epäilijöitä kutsutaan skeptikoiksi. Tällaiset henkilöt, kuten James Randi, ovat luvanneet suuria rahapalkintoja niille, jotka tekevät todistettavasti ihmeen valvotuissa olosuhteissa.


title: Ihme

text:
Filosofi David Hume sanoi, että ihmettä ei pidä pitää tapahtuneena paitsi silloin, jos olisi suurempi ihme, että ihmeestä kertova on erehtynyt tai ei valehtele. Tätä periaatetta kutsutaan "Humen puntariksi". Hume itse määritteli ihmeen luonnonlaeista poikkeavaksi tapahtumaksi. Ciceron mukaan mitään ei tapahdu ilman syytä, ja että
koska kaikki, mikä voi tapahtua, myös joskus tapahtuu, ei mitään voida pitää ihmeenä.


title: Pahan ongelma

text: Pahan ongelma eli teodikean ongelma on kristinuskon oppeihin liittyvä teologinen ja uskonnonfilosofinen ongelma. Ongelma esitetään yleensä jumaluskon vastattavaksi seuraavassa muodossa: jos Jumala on täydellisen hyvä, hän haluaa poistaa pahan, jos hän on kaikkivaltias, hän pystyy poistamaan pahan. Paha on kuitenkin olemassa, joten Jumala ei voi olla samaan aikaan kaikkivaltias ja kaikkihyvä.


title: Pahan ongelma

text: Varhaisimman tunnetun pahan ongelman muotoilun esittivät antiikin epikurolaiset. Lactantius kuvasi argumentin seuraavasti:


title: Pahan ongelma

text: Pahan ongelman nimitys "teodikea" (kreikan sanoista "theos" jumala, "dike" oikeudenmukaisuus) on peräisin Gottfried Leibnizin teoksesta "Théodicée" vuodelta 1710. Teodikea merkitsee jumalan hyvyyden puolustamista pahan olemassaolosta huolimatta.


title: Pahan ongelma

text: Juutalais-kristillisessä teologiassa eräs mahdollinen vastaus perustuu Raamatun kertomukseen syntiinlankeemuksesta. Jumala ei poista pahuutta, koska Jumala on antanut ihmiselle vapaan tahdon: ihminen on vapaa tekemään niin kuin haluaa ja valitsemaan itse kuinka elämänsä elää. Ihminen rikkoi Jumalaa vastaan paratiisissa ollessaan maistamalla hedelmää hyvän ja pahan tiedon puusta, minkä seurauksena ihminen oppi erottamaan hyvän ja pahan. Tästä syystä ihminen karkotettiin paratiisista ja sai joitain muitakin vitsauksia kannettavakseen.


title: Pahan ongelma

text: Esimerkiksi kirkkoisä Augustinus katsoi, että paha on vain hyvän puutetta; paha ei ole olemassa itsestään. Samoin pahuus on seurausta siitä, että ihmiset kääntyvät pois hyvästä. Näin pahan alkuperä on ihmisten vapaassa tahdossa.


title: Pahan ongelma

text: Moderni ortodoksinen teologi Kallistos Ware kirjoittaa kirjassaan myös "hyvän ongelmasta": siitä, että on pahan ongelma, seuraa, että on myös hyvän ongelma.


title: Pahan ongelma

text: Yksi vastaus maailmassa ilmenevään pahuuteen liittyy siihen, että tämä maailma on puutteineenkin paras mahdollinen. Tätä ehdotti esimerkiksi Leibniz. Taustalla on ajatus siitä, että toimiakseen maailmassa on välttämättä tiettyjä ongelmia. Esimerkiksi jos ajatellaan, että lapsi ei saa kärsiä, niin joudutaanko ihmisen vapautta rajoittamaan merkittävästi? Saako lapsi koskea pistorasiaan, josta seuraa mahdollista kärsimystä. Vai pitäisikö Jumalan rajoittaa tätä mahdollisuutta? Tai missä iässä (jos lapsi ei saa kärsiä) kärsimys olisi oikeutetumpaa?


title: Pahan ongelma

text: Kristinuskossa on myös korostettu vastauksien sijaan kärsimyksen kestämistä, voittamista ja lohdutusta. Jumala on vastuussa luomastaan maailmasta, mutta Jumala on myös Hän joka vapahtaa! Jumala suostuu luomansa maailman ehtoihin ja kärsii itse Kristuksessa. Kärsivän Kristuksen katsominen auttaa kärsivää.


title: Eettinen objektivismi

text: Eettinen objektivismi voi tarkoittaa seuraavia asioita:


title: Hyve

text: Hyve (, aretē; ) on eettisesti ja moraalisesti arvokas luonteenpiirre. Hyve oli keskeinen käsite erityisesti antiikin moraalifilosofiassa eli etiikassa. Hyveen vastakohta on pahe.


title: Hyve

text: Antiikin Kreikan neljä hyvettä olivat seuraavat:


title: Hyve

text: Kristilliset hyveet koostuvat kolmesta teologisesta hyveestä ja neljästä kardinaalihyveestä. Teologiset hyveet ovat usko, toivo ja rakkaus. Ne on kuvattu pyhän Sofian (viisauden) tyttäriksi. Kardinaali- eli päähyveet ovat urhoollisuus, oikeudenmukaisuus, viisaus ja itsehillintä (eli kohtuullisuus). Lisäksi on usein listattu muita hyveitä: kärsivällisyys, lempeys, nöyryys, kuuliaisuus, kestävyys (hellittämättömyys), siveellinen puhtaus ja yksimielisyys. Usein hyveet visualisoidaan nuoriksi pitkäkaapuisiksi naisiksi, jotka taistelevat pahaa vastaan.


title: Ahneus (elokuva)

text: Ahneus ("Greed") on Erich von Stroheimin ohjaama yhdysvaltalainen mykkäelokuva klassikko vuodelta 1924. Se perustuu Frank Norrisin naturalistiseen "McTeague"-romaaniin (1902). Von Stroheim kuvasi romaanin äärimmäisen uskollisesti ja sen pituudeksi tuli noin 10 tuntia. Hän suostui leikkaamaan puolet pois, mutta sekin oli vielä liikaa MGM:lle, jonka 140-minuuttinen versio sitten sai ensi-iltansa 1924. Vuonna 1999 siitä tehtiin 239-minuuttinen restauroitu versio.


title: Ahneus (elokuva)

text: Vuonna 1979 kolmekymmentä suomalaista elokuva-arvostelijaa ja -asiantuntijaa teki kukin luettelon kaikkien aikojen sadasta merkittävimmästä elokuvasta, ja "Ahneus" oli mukana heistä yhdeksäntoista listalla.


title: Bysanttilaiset arvonimet

text: Bysantin valtakunnassa oli käytössä monimutkainen arvonimijärjestelmä. Valtakunnan tuhatvuotisen historian aikana jotkin arvonimet hävisivät tai menettivät merkityksensä ja uusia tuli tilalle. Aluksi osa arvonimistä oli samoja kuin Rooman valtakunnassa. Keisari Herakleioksen aikana suurin osa vanhoista arvonimistä oli menettänyt arvonsa. Samaan aikaan alettiin valtakunnassa käyttää entistä enemmän kreikan kieltä latinan sijaan. Aleksios I Komnenoksen aikana tapahtui taas uusi mullistus, uusia arvonimiä syntyi ja vanhat saivat uuden merkityksen. Komnenosten aikainen järjestelmä säilyi melkein samana aina valtakunnan loppuun saakka.


title: Heidi Kyrö

text: Heidi Johanna Kyrö (s. 8. tammikuuta 1978 Kemi) on laulaja, viihdeartisti ja radiojuontaja. Kyrön ura lähti nousukiitoon, kun hän sijoittui toiseksi 15-vuotiaana Seinäjoen Tangomarkkinoilla vuonna 1993.


title: Heidi Kyrö

text: Kyrö toimii konserttien ja erilaisten kokoonpanojen solistina pop-, rock- ja bilekeikoilla. Hän esiintyy akustisesti kitaristin tai pianistin kanssa duona tai 10-miehisen orkesterin kanssa. Hän on työskennellyt erilaisissa tapahtumissa kuten YK:n tilaisuuksissa. Kyrö on tuttu dubbauksista, sillä hän on esiintynyt ääninäyttelijänä esimerkiksi Walt Disney -elokuvissa. Hän on myös toiminut musikaalitähtenä eri produktioissa ja lukenut peräpohjolan murteella äänikirjoja.


title: Heidi Kyrö

text: Heidi Kyröllä on oma laulustudio, jossa opetetaan kevyen musiikin laulamista harrastajille, rock-muusikoille ja näyttelijöille. Kyrö on naimisissa ja asuu nykyisin Hämeenlinnassa. Hänellä on yksi lapsi.


title: Heidi Kyrö

text: Vuonna 2012 Kyrö osallistui Energiaperhe-kilpailuun.


title: Heidi Kyrö

text: Vuonna 2017 Kyrö aloitti Radio Suomen Hämeenlinnan aamujuontajana.


title: Heidi Kyrö

text: Vuonna 2018 Kyrö toimii Seinäjoen Tangomarkkinoiden tuomarina.


title: Heidi Kyrö

text: Vuonna 2019 Heidi Kyrö on yksi MTV:n Tähdet, tähdet -ohjelman kilpailijoista.


title: Suomen kaarti

text: Suomen kaarti eli viralliselta nimeltään Henkikaartin 3. Suomen Tarkk’ampujapataljoona (; ) oli vuosina 1829–1905 Helsingissä toiminut pataljoonan vahvuinen suomalainen joukko-osasto, joka kuului Venäjän keisarikunnan armeijaan. Sen edeltäjänä oli vuonna 1817 perustettu Suomen opetuspataljoona. Suomen kaarti oli keisarillisen henkikaartin ainoa suomalainen osasto sekä ainoa suomalainen joukko-osasto, joka toimi yhtäjaksoisesti suurimman osan autonomian ajasta. Keisarilliseen kaartiin kuulumisen vuoksi se miellettiin eliittijoukoksi, jolla oli näkyvä asema Suomen suuriruhtinaskunnassa.


title: Suomen kaarti

text: Suomen kaarti osallistui kahdesti sotatoimiin Suomen rajojen ulkopuolella: vuonna 1831 Puolan kapinan kukistamiseen sekä 1877–1878 Turkin sotaan Balkanilla. Kuuluisin sen taisteluista oli Turkin sotaan kuulunut Gornyi Dubnjakin taistelu lokakuussa 1877. Kaarti lähetettiin myös vuonna 1849 Unkarin kapinan kukistamiseen ja Krimin sodan aikana 1854–1856 turvaamaan valtakunnan länsirajaa, mutta näillä retkillä se ei joutunut taisteluihin. Rauhan aikana se pääasiassa vastasi vartiotehtävistä Helsingissä ja osallistui joka kesä Venäjän keisarin henkilökohtaisesti valvomiin kaartin harjoituksiin Krasnoje Selossa Pietarin lähellä.


title: Suomen kaarti

text: Venäjän vallan aikana suomalaisten muodostamista joukko-osastoista käytettiin nimitystä "finski" (”suomalainen”) ja Suomeen sijoitetuista venäläisistä joukoista "finljandski" (”suomenmaalainen”), mikä aiheuttaa kirjallisuudessa usein sekaannuksia. Suomen kaarti sekoitetaan helposti Henkikaartin suomenmaalaiseen rykmenttiin, jolla ei itse asiassa ollut mitään tekemistä Suomen kanssa. Kyseinen rykmentti sai nimensä siitä, että se koottiin pääosin Inkerinmaalta ja se osallistui Suomen valloitukseen vuonna 1808.


title: Suomen kaarti

text: Helsingin Kaartinkaupungin kaupunginosa on saanut nimensä Suomen kaartista, joka toimi koko olemassaolonsa ajan Kaartin kasarmissa Kasarmitorin vierellä.


title: Suomen kaarti

text: Autonomisen Suomen oma sotaväki sai alkunsa Aleksanteri I:n 18. syyskuuta 1812 antamasta keisarillisesta määräyksestä, ja kaartin pataljoona viettikin myöhemmin syyskuun 18:tta vuosipäivänään. Keisarin käskykirjeen mukaan Suomeen tuli perustaa kolme jääkärirykmenttiä, joista jokaisessa oli kaksi 600-miehistä pataljoonaa, eli siis yhteensä 3 600 miestä. Gustaf Mauritz Armfelt ja useat muut Suomen hallitusmiehet olivat pitäneet tärkeänä, että maahan sijoitettujen venäläisten joukkojen ohella Suomella olisi myös jonkinlainen oma armeija epävarman tulevaisuuden varalta. Joukot muodostettiin värvätyistä miehistä sekä pakko-otetuista irtolaisista ja niitä oli tarkoitus käyttää vain Suomen oman alueen sekä muiden Itämeren rannikoiden puolustamiseen, mutta ei viedä kaukaisempiin sotiin. Joukkojen perustaminen oli tarkoitus rahoittaa vapaaehtoisella keräyksellä, mutta siten saadut varat eivät riittäneet alkuunkaan. Lopulta päätettiin, että Venäjän valtio maksaisi aseet ja Suomen hallituskonselji muut ylläpitokustannukset. Miehet saivat palkkaa 60 ruplaa koko kuuden vuoden palvelusajasta sekä puolitoista tynnyriä ruista joka vuosi.


title: Suomen kaarti

text: Kolmesta jääkärirykmentistä ensimmäisenä saatiin kasaan Vanhan Suomen alueelta muodostettu 3. eli Viipurin rykmentti, joka aloitti toimintansa marraskuussa 1812. Sen ensimmäinen merkittävä tehtävä oli vartiopalvelun suorittaminen keisarikunnan pääkaupungissa Pietarissa 31. maaliskuuta 1813 – 31. elokuuta 1814, kun pääosa Venäjän armeijasta oli Keski- ja Länsi-Euroopassa sotimassa Napoleonia vastaan. Kesään 1813 mennessä saatiin perustettua myös kaksi muuta jääkärirykmenttiä, joista ensimmäinen muodostui Turun ja Hämeenlinnan pataljoonista ja toinen Heinolan ja Kuopion pataljoonista. Muutamia tuhansia miehiä käsittäneen sotalaitoksen merkitys Suomen puolustukselle oli kuitenkin vähäinen, varsinkin kun tykistö, ratsuväki ja erikoisjoukot puuttuivat kokonaan. Lisäksi vain Viipurin rykmentti oli jatkuvassa palveluksessa; muut kokoontuivat vanhojen ruotujoukkojen tavoin joka kesä neljän viikon harjoituksiin ja päällystö lisäksi niitä edeltäviin kuuden viikon kokouksiin. Kaksi muuta jääkärirykmenttiä muutettiin 1819 jalkaväkirykmenteiksi, mutta kolmas säilytti nimensä ja luonteensa.


title: Suomen kaarti

text: Syksyllä 1817 Viipurin rykmentti jaettiin kahtia ja toinen pataljoona siirrettiin Vaasan lääniin. Osa siitä erotettiin 274-miehiseksi erikoiskomennuskunnaksi, joka jätettiin aluksi Hämeenlinnaan alikapteeni Nils Gyllingin komennossa. Sen pohjalta perustettiin suomalainen opetuspataljoona, jota täydennettiin värväyksellä. Se aloitti toimintansa kesällä 1818 ja päätettiin sijoittaa Helsinkiin sekä nimetä Helsingin pataljoonaksi. Ensimmäiseksi vakinaiseksi komentajaksi nimettiin everstiluutnantti Herman Wärnhjelm. Koska Helsingissä ei vielä ollut tarkoitukseen sopivaa sotilaskasarmia, opetuspataljoona jäi toistaiseksi Hämeenlinnaan ja harjoitteli Parolan kentällä. Carl Ludvig Engelin Helsinkiin suunnittelema niin sanottu Kaartin kasarmi valmistui 1822 (erillinen miehistösiipi 1825) ja opetuspataljoona siirtyi uusiin tiloihinsa 23. joulukuuta 1824. Pataljoonan viralliseksi nimeksi oli tullut 1819 "Helsingin harjoituspataljoona" ja 1824 Suomen opetuspataljoona.


title: Suomen kaarti

text: Maaliskuussa 1827 annetulla keisarillisessa käskykirjeellä Suomen sotalaitos järjestettiin uudelleen kuudeksi tarkk’ampujapataljoonaksi. Helsingin pataljoonan nimeksi tuli Suomen opetustarkk’ampujapataljoona ja sitä kasvatettiin 400:stä 500:aan mieheen. Kaksi kuukautta myöhemmin värväys Suomen muihin joukko-osastoihin määrättiin lopetettavaksi ja ne hajotettiin vuonna 1830, minkä jälkeen Helsingin pataljoona jäi ainoaksi jäänteeksi vuonna 1812 perustetusta sotaväestä. Sen miehet hankittiin 1870-luvun loppuun asti vapaaehtoisella värväyksellä ja he olivat taustaltaan pääosin renkejä, työmiehiä, kisällejä tai talonpoikien ja torpparien poikia. Kuri oli ankara ja julmat ruumiilliset rangaistukset käytössä.


title: Suomen kaarti

text:
Heinäkuussa 1829 opetuspataljoona yllättäen kutsuttiin osallistumaan keisarillisen henkikaartin harjoitusleiriin Krasnoje Seloon Pietarin lounaispuolelle. Tarkastettuaan pataljoonan 27. heinäkuuta keisari Nikolai I ilmoitti korottavansa sen Nuoren Kaartin arvoon. Seuraavana päivänä annetussa päiväkäskyssä pataljoonan uudeksi nimeksi ilmoitettiin "Henkikaartin Suomen Tarkk’ampujapataljoona" ja se liitettiin keisarillisen henkikaartin 2. jalkaväkidivisioonan 4. prikaatiin. Pataljoonan komentajana säilyi eversti Anders Edvard Ramsay. Vaikka pataljoona osana henkikaartia oli tämän jälkeen Venäjän tarkk’ampujapataljoonien tarkastajan alainen, se kuului samalla myös yhä Suomen kenraalikuvernöörin alaisuuteen, joka oli kaikkien Suomeen sijoitettujen joukkojen komentaja. Suomen kaartin menoista vastasi edelleen Suomen senaatti. Uuden nimen ja arvon myötä pataljoona sai omat univormut ja oman lipun, joka vihittiin 17. syyskuuta 1829.
Kaartin arvoon kohottamisen yhteydessä pataljoonan vahvuus lisättiin 600 mieheen. Samalla määrättiin, että siihen sai värvätä vain miehiä, jotka olivat vähintään viisi jalkaa ja 6,5 tuumaa (n. 168 cm) pitkiä. Helsingin opetuspataljoonalla oli ollut vakinaisessa palveluksessa vain kaksi upseeria: komentaja ja tämän adjutantti. Muut upseerit oli aina komennettu väliaikaisesti opetustehtäviin Suomen muista joukko-osastoista. Nyt Suomen kaarti sai 17 vakinaista upseeria. Edelleen määrättiin, että pataljoonaan oli otettava aliupseereiksi kaikki sotilasuralle haluavat suomalaiset aatelismiehet, mikäli he huolehtisivat itse omasta ylläpidostaan kunnes vakansseja avautuisi. Näin Suomen kaartista tuli nuorten aatelisten portti upseerinuralle. Vuonna 1829 annetussa käskykirjeessä pataljoonan komentokieleksi määrättiin venäjä aiemman ruotsin sijaan. Käskypäiväkirja ja kirjeenvaihto säilyivät kuitenkin ruotsinkielisinä koko kaartin toiminnan ajan, ja viimeisinä vuosina pidettiin rinnakkaista päiväkirjaa myös suomeksi.


title: Suomen kaarti

text: Venäjällä kaarti tarkoitti alun perin hallitsijan henkivartioväkeä, jonka vuoksi Suomen kaartikin suoritti silloin tällöin hallitsijaperheen vartiointitehtäviä Pietarissa. Käsite "kaarti" laajeni vähitellen tarkoittamaan maan eliittijoukko-osastoa, hallitsijan omaa sotaväkeä. Venäjällä, kuten myös muualla, kaartinrykmenttejä arvostettiin enemmän kuin maan tavallisia linjarykmenttejä, minkä vuoksi Nuoren ja Vanhan Kaartin arvosta kannatti kilpailla. Kaartin joukko-osastot nauttivat keisarin erityistä suojelusta: keisariperheen jäsenet toimivat niiden kunniapäällikköinä ja kaartinrykmenteistä linjarykmentteihin siirtyneet upseerit saivat automaattisesti ylennyksen seuraavaan arvoasteeseen. Suomessa kaartin pataljoona nautti erityistä arvostusta, koska se edusti Suomen Venäjän puolustukseen antamaa panosta. Kaartin joukko-osaston arvo merkitsi tämän panoksen tunnustamista.


title: Suomen kaarti

text:
Suomen kaarti sai ensimmäisen taistelukokemuksensa osallistuessaan vuonna 1831 Puolan kapinan kukistamiseen. Suomessa kaartin mobilisointiin suhtauduttiin myönteisesti ja ylpeydellä; suomalaisten joukkojen lähettäminen maan rajojen ulkopuolelle tai osallistuminen puolalaisten kapinan murskaamiseen ei juuri häirinnyt suomalaisia. Pataljoona lähti Helsingistä 12. tammikuuta 746:n miehen vahvuisena ja marssi jalkaisin ensin Pietariin ja sieltä maaliskuussa edelleen Kaunasiin ja Niemenjoen yli Puolan alueelle. Taisteluihin se joutui ensi kerran huhtikuun alussa muiden keisarillisen kaartin joukkojen mukana ja suomalaiset saivat pian mainetta hyvinä ampujina. Henkikaartin tehtävänä oli aluksi häätää puolalaiset Bug- ja Narewjokien väliseltä alueelta Venäjän pääarmeijan taistellessa etelässä. Toukokuussa se kävi perääntymistaisteluita vetäytyessään puolalaisten menestyksekkään vastahyökkäyksen tieltä lähes Białystokiin asti. Sen jälkeen se liittyi Ostrołękassa Venäjän pääarmeijaan, joka kiersi pitkän lenkin Puolan länsiosien kautta voidakseen ylittää rauhassa Veikselin ja päästäkseen hyökkäämään Varsovaan lännestä. Suomen kaarti osallistui vielä Varsovan valtaukseen 6.–8. syyskuuta, minkä jälkeen sen osuus taisteluissa päättyi.
Suomen kaarti vietti talven 1831–1832 Latvian Biržaissa ja palasi Helsinkiin 10. huhtikuuta. Kaarti menetti Puolan-sotaretkellä taisteluissa kaatuneina kaikkiaan vain kymmenen miestä, joista yksi oli upseeri. Kokonaistappiot olivat ilmeisesti kuitenkin 399 miestä, joista suurin osa kuoli Venäjän joukkoja piinanneeseen koleraepidemiaan. Puolan kapinan jälkeen keisari Nikolai I myönsi kaartille 18. joulukuuta 1831 uuden Pyhän Yrjön lipun, johon oli lisätty Pyhän Yrjön risti ja venäjänkielinen teksti ”"Puolan kapinan kukistamisen kunniaksi vuonna 1831"”. Tämä lippu oli sen jälkeen käytössä aina Suomen kaartin hajottamiseen asti.


title: Suomen kaarti

text: Kaartin pataljoona oli alusta alkaen Suomen suuriruhtinaskunnassa sangen näkyvässä asemassa, koska se toimi maan pääkaupungin keskustassa. Ajan myötä siitä tuli pienestä koostaan huolimatta kansallinen symboli, sillä se korosti Suomen erityisasemaa Venäjän valtakunnassa. Se oli mukana myös valtiollisissa seremonioissa ja vuodesta 1863 alkaen yksi sen komppanioista osallistui aina valtiopäivien avajaismenoihin. Suuret varuskunnat ja lukuisat paraatit antoivat Suomen pääkaupungille 1800-luvulla varsin sotilaallisen leiman ja sotilaiden aiheuttamat järjestyshäiriöt kuuluivat myös kaupunkikuvaan. Kaartin pataljoonan velvollisuuksiin kuului yleisen vartion hoitaminen Helsingissä joka lauantai. Pataljoonan harjoitukset pidettiin aluksi venäläisen sotaväen kanssa Kampin kentällä, kunnes se 1830-luvun lopulla sai oman ampumaradan Punavuoresta nykyisen Tehtaanpuiston paikkeilta. Aseiden kehittymisen myötä kuulat alkoivat kuitenkin lennellä suojavallien yli merellä Helsingin edustalla liikkuvien harmiksi, joten kaartin pataljoonalle järjestettiin 1865 uusi ampumarata Taivallahdesta ja kymmenen vuotta myöhemmin Pasilasta.


title: Suomen kaarti

text: Nikolai I:n nuorempi pojanpoika, tuleva keisari Aleksanteri III nimitettiin Suomen kaartin kunniapäälliköksi kolmen kuukauden ikäisenä vuonna 1845. Kyseessä oli merkittävä kunnianosoitus pataljoonalle ja sen ensimmäinen komppania sai samalla nimekseen ”Hänen korkeutensa komppania”. Kaartin kirjoihin merkittiin myös kruununprinssi Aleksanteri (tuleva keisari Aleksanteri II) vuonna 1848, hänen vanhempi poikansa Nikolai vuonna 1850, kruununprinssi Nikolai (Nikolai II) heti synnyttyään vuonna 1868 ja hänen poikansa Aleksei niin ikään vuonna 1904. Aleksanteri III oli kunniapäällikkönä koko ikänsä ja hänen kuoltuaan asema siirtyi Nikolai II:lle. Toiseksi kunniapäälliköksi kruununperijän ohella nimitettiin vuonna 1868 kaartin ensimmäinen komentaja Anders Edvard Ramsay. Suomen kaartilla katsottiin olevan aina luottamukselliset välit Venäjän kulloiseenkin hallitsijaan ja Helsingissä vieraillessaan Venäjän keisarit esiintyivät yleensä pukeutuneina Suomen kaartin univormuun. Hallitsijoiden kuoltua heidän käyttämänsä univormut luovutettiin kaartille, joka säilytti niitä arvokkaina reliikkeinä lasivitriinissä omassa kirkkosalissaan Kaartin kasarmissa.


title: Suomen kaarti

text: Rauhan aikana Suomen kaartin jokavuotinen kohokohta oli osallistuminen keisarin henkilökohtaisesti valvomiin henkikaartin sotaharjoituksiin Krasnoje Selossa. Kymmenviikkoiseen leiriin osallistui suurimmillaan kaikkiaan noin 80 000 miestä. Nikolai I:n aikana Suomen kaarti seisahtui yleensä matkalla Krasnoje Seloon muutamaksi päiväksi Pietarhoviin suorittamaan vartiopalvelusta ja viihdyttämään keisaria paraatilla. Kertoman mukaan keisari ja koko hänen perheensä odottivat aina innolla suomalaisten saapumista. Sotaharjoitusten jälkeen keisari tarkasti pataljoonan ja palkitsi sen tavanmukaisesti lahjoittamalla jokaiselle miehelle hopearuplan, naulan lihaa ja ryypyn paloviinaa. Liha-annos vaihdettiin myöhemmin yhteen silliin. Sillin ja ryypyn tarjoaminen kuitenkin lopetettiin Aleksanteri III:n aikana.


title: Suomen kaarti

text: Vuosina 1837–1846 Suomen kaarti oli velvollinen lähettämään vuosittain yhden upseerin osallistumaan Kaukasiassa taisteluihin vuoristoheimoja vastaan. Kaartin vahvuutta lisättiin vuonna 1840, minkä jälkeen Helsingin kasarmia oli laajennettava uudella lisärakennuksella Kasarmikadun puolelle. Krimin sodan jälkeen Venäjän armeijassa toteutettiin säästöjä ja 1860-luvun alussa kaartin kokoa vuorostaan typistettiin. Kun 1846 perustettu Suomalainen krenatööripataljoona lakkautettiin 1860 ja Krimin sodan aikana elvytetty ruotujakolaitos ajettiin säästösyistä alas nälkävuosien aikana 1867, Suomen kaarti – tuolloin 700 miehen suuruisena – jäi piskuisen meriekipaasin ohella jälleen Suomen ainoaksi sotavoimaksi. Venäjän sotalaitoksen organisaatiota uudistettiin vuonna 1871 ja kaikki tarkk’ampujapataljoonat yhdistettiin yhdeksi tarkk’ampujaprikaatiksi, johon myös Suomen kaarti tämän jälkeen nimellisesti kuului. Samassa yhteydessä sen nimi muutettiin 13. syyskuuta 1871 annetulla määräyksellä lopulliseen muotoonsa "Henkikaartin 3. suomalainen tarkk’ampujapataljoona".


title: Suomen kaarti

text:
Kun Nikolai I vuonna 1849 lähetti 120 000 miestä auttamaan Itävaltaa Unkarin kapinan kukistamisessa, myös Suomen kaarti vedettiin jälleen mukaan. Se lähti 31. toukokuuta Helsingistä ja laivattiin Latvian Dünamündeen (nyk. latv. Daugavgrīva). Se vietti kesä- ja heinäkuun Riiassa ennen kuin jatkoi etenemistään ja saapui 8. elokuuta Brestiin. Sen lähemmäs Unkaria pataljoona ei ehtinyt, sillä Unkarin joukot antautuivat viisi päivää myöhemmin ja Venäjän sotaretki päättyi. Suomen kaarti palasi kotimaahan 17. lokakuuta. Vaikka vihollisesta ei nähty silmäystäkään, punatauti piinasi joukkoja retken aikana.
Seuraavan kerran Suomen kaarti lähti ulkomaankomennukselle Krimin sodan puhjettua. Tällä kertaa vihollisen pelättiin uhkaavan myös Suomea ja Helsinkiä, mutta kaartin pataljoona määrättiin kuitenkin lähtemään 18. maaliskuuta 1854 Pietariin. Se viipyi valtakunnan pääkaupungissa syksyyn saakka ja osallistui muun muassa keisarin henkivartiostoon, mitä pidettiin arvokkaana kunniatehtävänä. Syys–lokakuussa pataljoona kulki Latviaan ja marraskuussa talvimajoitukseen Rakiškiin, mistä se helmikuussa 1855 siirrettiin Wilkomiriin. Pääsotanäyttämö oli Krimillä, mutta Venäjä piti lisäksi suuria joukkoja turvaamassa valtakunnan länsirajaa Itävallan hyökkäyksen varalta. Tälläkään kertaa Suomen kaarti ei joutunut taisteluihin, mutta kolera surmasi suurimman osan miehistä talven aikana. Keväällä ja kesällä 1855 osastoa siirreltiin eri puolilla Valko-Venäjää, mutta tauti ei hellittänyt.


title: Suomen kaarti

text: Sevastopolin kukistuttua syyskuussa 1855 Venäjän sodanjohto pelkäsi liittoutuneiden siirtävän Mustaltamereltä vapautuneet laivastot Itämerelle ja hyökkäävään Suomenlahden kautta Pietaria kohti, joten myös Suomen kaarti sai kutsun takaisin kotimaahan. Tautiepidemian vuoksi sitä ei kuitenkaan laskettu Helsinkiin, vaan se vietti seuraavan talven ja kevään Uudellakirkolla Karjalankannaksella. Tänä aikana sotakin ehti jo loppumaan uudeksi hallitsijaksi tulleen Aleksanteri II:n taivuttua rauhaan. Osallistuttuaan vielä uuden keisarin kruunajaisiin Moskovassa Suomen kaarti palasi viimein Helsinkiin 29. syyskuuta 1856. Krimin sodan aikana kaartin pataljoonan on laskettu menettäneen yksin tautien vuoksi 654 miestä, mutta todellinen luku lienee vielä suurempi.


title: Suomen kaarti

text: Suomen kaartin tunnetuin sotaretki oli osallistuminen Turkin sotaan Bulgariassa 1877–1878. Se kuului apujoukkoihin, jotka jouduttiin kutsumaan rintamalle syksyllä 1877, kun Venäjän aluksi nopeasti edennyt hyökkäys oli pysähtynyt epäonnistuneisiin yrityksiin vallata Plevnan linnoitus. Muutama kaartin tarkk’ampuja oli jo sodan alkuvaiheessa palvellut sotaretkeä seuranneen keisari Aleksanteri II:n henkivartiostossa. Suomen kaarti määrättiin valmiuteen 3. elokuuta 1877 ja sen kokoa lisättiin kahdellasadalla miehellä. Kaartin lähtiessä matkaan 6. syyskuuta siihen kuului 719 tarkk’ampujaa, 72 aliupseeria, 54 soittajaa, 21 upseeria sekä muutama sotilasvirkamies. Kaartin sotaan lähtöä pidettiin Suomessa jälleen kansallisena ylpeydenaiheena ja sille järjestettiin Helsingissä suurelliset läksiäisjuhlat, joihin pääkaupungin kerma osallistui. Pataljoona kuljetettiin rautateitse Romanian Frăteștiin, mistä se jatkoi matkaansa jalan ja ylitti Tonavan Zimnitsassa 3. lokakuuta saapuen näin Bulgariaan.


title: Suomen kaarti

text: Kenraalimajuri Aleksandr Ellisin komentama henkikaartin tarkk’ampujaprikaati ja sen osana myös Suomen kaarti kuului koko sodan ajan kenraali Josif Gurkon armeijaan. Gurkon operaatiot sodan aikana olivat menestyksekkäitä, mutta tuottivat usein myös suuret miestappiot. Lokakuussa hänen tehtävänään oli saartaa Plevna lännestä valtaamalla Sofiaan johtavaa maantietä suojanneet turkkilaisten linnakkeet, ensimmäisenä Gornyi Dubnjakin linnake. 24. lokakuuta käyty voitokas Gornyi Dubnjakin taistelu oli Suomen kaartin ensimmäinen tässä sodassa ja muodostui sittemmin kaartin historian maineikkaimmaksi. Suomalaiset kuuluivat osastoon, joka hyökkäsi linnoituksen pääreduttia vastaan. Pataljoona menetti tässä taistelussa kaatuneina 22 miestä sekä haavoittuneina 95 miestä, joista kahdeksan oli upseereita, viisi aliupseereita ja viisi torvensoittajia. Kaksi haavoittunutta kuoli pian taistelun jälkeen. Kaikkiaan venäläisiä kaatui Gornyi Dubnjakissa noin 3 300.


title: Suomen kaarti

text: Gornyi Dubnjakin taistelun jälkeen Suomen kaartin komentaja Georg Edvard Ramsay siirrettiin Henkikaartin Semenovin rykmentin komentajaksi ja hänen tilalleen tuli eversti Victor Napoleon Procopé. Procopé pääsi ottamaan komennon vasta tammikuussa 1878, mihin asti pataljoonaa komensi everstiluutnantti Julius Sundman. Marraskuussa Gurkon armeija lähti etenemään kohti Sofiaa ja Plevnan antauduttua joulukuussa Gurko päätti viedä joukkonsa keskellä talvea Balkanvuorten yli kiertääkseen turkkilaisten tiukasti miehittämän Arab Konakin solan. Huonojen varusteiden vuoksi raskaaksi muodostuneen vuorenylityksen aikana (27.–29.12.) Suomen kaarti kuului kenraalimajuri Dmitri Filosofovin komentamaan osastoon, mutta sen jälkeen se yhdistettiin takaisin Ellisin prikaatiin. Kaarti oli mukana taistelutta tapahtuneessa Sofian valtauksessa 5. tammikuuta sekä Filippopolin valtauksessa 15.–17. tammikuuta, mikä jäikin sen viimeiseksi taisteluksi. Filippopolin taistelu oli itse asiassa paljon Gornyi Dubnjakin taistelua suurempi, mutta Suomen kaarti menetti siinä vain neljä miestä haavoittuneina eikä se siksi saanut kaartin historiassa samanlaista legendaarista asemaa.


title: Suomen kaarti

text:
Marssiessaan kohti Adrianopolia suomalaiset pääsivät todistamaan venäläisten suorittaman Harmanlin verilöylyn surullisia jälkiä, mutta eivät itse osallistuneet siihen. Sodan lopussa Suomen kaarti marssi aina San Stefanoon, aivan Konstantinopolin porteille, missä se oli myös rauhansopimuksen astuessa voimaan. Täällä kaartiin iski lavantautiepidemia, joka jatkui kotiinpaluuseen saakka. Paluu Helsinkiin tapahtui 9. toukokuuta 1878 ja vastaanotto oli juhlava. Suomen kaarti menetti koko Turkin sodan aikana taisteluissa kaatuneina 24, haavoihinsa myöhemmin kuolleina 16 ja epidemiaan kuolleina 158 miestä, joista 12 upseereja.
Pataljoonan ollessa palaamassa Turkista keisari Aleksanteri II korotti sen 29. huhtikuuta 1878 Vanhan Kaartin arvoon. Vanha Kaarti oli keisarillisella Venäjällä urhoollisuudestaan tunnustetun sekä pitkään ja ansiokkaasti keisaria palvelleen kaartin joukko-osaston kunnianimitys.


title: Suomen kaarti

text: Kaartin kasarmin pihalle Helsinkiin pystytettiin sodan jälkeen Gornyi Dubnjakin taistelun muistomerkki, johon kaatuneiden suomalaisten nimet on hakattu. Se paljastettiin taistelun vuosipäivänä 24. lokakuuta 1881. Muistomerkissä on 27 nimeä, mutta näistä osa on myöhemmin sairauteen kuolleita. Koska Turkin sota muodostui samalla Bulgarian vapaustaisteluksi, on Bulgariassa muistettu hyvällä siihen osallistuneita Venäjän joukkoja. Bulgarialaisessa kouluhistoriassa on perinteisesti muistutettu, että sotaan osallistui venäläisten ja romanialaisten rinnalla myös Suomen kaarti, jonka muisto on näin säilynyt Bulgariassa. Gornyi Dubnjakin taistelupaikalla on nykyään Lavrovin puisto, jossa muiden sotamuistomerkkien joukossa on myös kaatuneiden suomalaisten muistomerkki ja yhteishauta.


title: Suomen kaarti

text: Suomen asevelvollisuuslaki säädettiin vuonna 1878 ja ensimmäiset asevelvollisuuskutsunnat pidettiin 1881. Koko sotaväen päälliköksi nimitettiin 1880 Suomen kaartin entinen komentaja Georg Edvard Ramsay ja kahdeksasta uudesta tarkk’ampujapataljoonasta neljä sai komentajansa Suomen kaartin upseereiden joukosta. Alipäällystön kouluttamiseen perustetun opetuspataljoonan upseerit ja aliupseerit olivat kaikki entisiä kaartilaisia. Myös itse Suomen kaarti liitettiin uuteen asevelvollisuusarmeijaan ja vanha värväyskäytäntö lopetettiin. Alun perin se piti täyttää pelkästään Uudenmaan läänin asevelvollisilla, mutta lopulta päätettiin, että se voisi muista tarkk’ampujapataljoonista poiketen vastaanottaa alokkaita koko maasta. Näin siksi, ettei eliittijoukkona pidetyn yksikön taso alenisi. Epäiltiin myös, ettei kaartin pataljoonaan muuten hakeutuisi riittävästi vapaaehtoisia, koska varsinkin vuosittaiset Krasnoje Selon sotaharjoitukset tekivät palvelun siinä raskaammaksi kuin muissa suomalaisissa yksiköissä. Kaarti oli myös Suomen asevelvollisen sotaväen ainoa osa, joka voitiin lähettää Suomen rajojen ulkopuolelle.


title: Suomen kaarti

text: Krasnoje Selon harjoitusten lisäksi Suomen kaarti osallistui Suomen sotaväen omiin harjoituksiin, jotka järjestettiin Lappeenrannassa ja joita keisari Aleksanteri III kahdesti oli valvomassa.


title: Suomen kaarti

text: 1800-luvun lopusta alkaen Suomen sotalaitos pyrittiin sulauttamaan Venäjän armeijaan. Suomen kaartin kohdalla ensimmäinen merkki yhdenmukaistamispyrkimyksistä oli vuonna 1882 toteutettu univormu-uudistus, jolloin univormuja muutettiin venäläiskansallisen tyylin mukaisiksi. Vuonna 1898 Suomen kenraalikuvernööriksi tulleen Nikolai Bobrikovin mielestä Suomen sotaväen organisatorinen erillisyys Venäjän armeijasta sekä suomalaisten upseerien puuttuva venäjänkielen taito olivat ongelmia, jotka vaatisivat toimenpiteitä.


title: Suomen kaarti

text: Suomen asevelvollinen sotaväki lakkautettiin keisari Nikolai II:n heinäkuussa 1901 antamalla uudella asevelvollisuuslailla, jonka mukaan suomalaisten tulisi palvella Suomen alueelle sijoitetuissa venäläisissä joukko-osastoissa. Suomalaisista yksiköistä jätettiin kuitenkin vielä jäljelle Suomen kaarti sekä 1889 perustettu Lappeenrannan rakuunarykmentti. Jälkimmäinen kuitenkin lakkautettiin jo saman vuoden joulukuussa sen upseereiden erottua joukolla protestiksi tavalle, jolla Bobrikov oli kohdellut sen komentajaa, eversti Oskar Teodor Schaumania. Tämän jälkeen Suomen kaarti muodosti jälleen yksinään Suomen kotimaisen armeijan.


title: Suomen kaarti

text:
Myös Suomen kaartista erosi vuodenvaihteessa 1901–1902 kahdeksan upseeria protestina laittomana pidetyllä asevelvollisuuslaille, mutta paikat täytettiin toisilla miehillä ja pataljoonan toiminta jatkui toistaiseksi. Suomalaisten kutsuntalakkojen myötä viimeinen suomalainen joukko-osasto joutui kuitenkin yhä kovemmin venäläisten arvostelun kohteeksi seuraavina vuosina. Bobrikovin murhan jälkeen Venäjä höllensi hieman Suomen-politiikkaansa ja epäsuositut kutsunnat keskeytettiin, minkä jälkeen Suomen kaartin tulevaisuus jäi avoimeksi. Suomalaiset toivoivat, että pataljoonaa voitaisiin jatkossa täyttää vapaaehtoisilla, mutta Venäjän armeijan johto torjui ajatuksen. Venäjällä päätettiin vuonna 1905, että asevelvollisuuden sijaan Suomi osallistuisi valtakunnan puolustukseen maksamalla niin sanottuja sotilasmiljoonia, minkä jälkeen suomalaisille joukko-osastoille ei enää nähty tarvetta.
Vallankumousliikkeen levitessä Venäjällä vuonna 1905 kenraalikuvernööri Ivan Obolenski alkoi pelätä suomalaisten nousevan separatistiseen kapinaan. Suomen kaarti lähti 9. heinäkuuta 1905 kireissä tunnelmissa viimeisen kerran Helsingistä Krasnoje Selon leirille. Kymmenen päivää myöhemmin ilmoitettiin Suomen sotilaspiirin lakkauttamisesta, minkä myötä Suomen kaartin oli tarkoitus siirtyä henkikaartin tarkk’ampujaprikaatin komentajan alaisuuteen. Keisari Nikolai II antoi kuitenkin 7. elokuuta määräyksen Suomen kaartin hajottamisesta. Obolenski olisi halunnut hajottamisen tapahtuvan sotaharjoitusleirin aikana, mutta pataljoonan komentaja Nikolai Mexmontan sai puhuttua osastolleen arvokkaamman lopun. Suomen kaarti osallistui viimeiseen paraatiinsa Krasnoje Selossa 9. elokuuta ja palasi Suomeen 28. elokuuta, jolloin hajottaminen aloitettiin. Pääosa miehistöstä kotiutettiin 31. elokuuta – 2. syyskuuta. Pataljoonasta jäi tämän jälkeen jäljelle vielä vakituinen alipäällystö, soittajat sekä 37 asevelvollista. Pataljoonan vanhat ja uudet liput sekä Kaartin kasarmin kirkkosalissa säilytetyt kolmen entisen keisarin univormut jouduttiin 6. syyskuuta lähettämään takaisin Pietariin. Osaston lopullinen purkaminen viivästyi sen verran, että viimeiset miehet ja upseerit poistettiin nimirullista vasta 14. maaliskuuta 1906. Tuolloin komentaja Mexmontan myös antoi viimeisen päiväkäskynsä, jossa totesi Suomen kaartin lakanneen olemasta.


title: Suomen kaarti

text: Suomen kaartin lakkauttamisen jälkeen Suomi oli ensi kertaa sitten vuoden 1812 kokonaan ilman kotimaisia asevoimia. Tilanne säilyi samana autonomian ajan loppuun saakka.


title: Suomen kaarti

text: Vuonna 1910 Henkikaartin Tarkk’ampujaprikaatin kaikki tarkk’ampujapataljoonat korotettiin rykmenteiksi. Tässä yhteydessä Henkikaartin garnisooni- eli varuskuntapataljoonana vuonna 1799 perustettu ja myöhemmin reservijalkaväkirykmenttinä toiminut venäläinen joukko-osasto nimettiin Henkikaartin 3. Hänen majesteettinsa Tarkk'ampujarykmentiksi, ottaen näin aiemman Suomen kaartin paikan. Kysymyksessä ovat kuitenkin kaksi täysin erilaisen historian omaavaa joukko-osastoa, joita ei pidä sekoittaa keskenään. Mainittu rykmentti lakkautettiin vuonna 1918.


title: Suomen kaarti

text: Itsenäisessä Suomessa perustettiin toukokuussa 1918 Suomen Valkoinen Kaarti -niminen rykmentti, joka asettui Suomen kaartin vanhoihin kasarmeihin ja esiintyi sen seuraajana. Se lakkautettiin talvisodan jälkeen joulukuussa 1940. Sen jälkeen Helsingin vartio- ja seremoniatehtävistä vastasivat pääkaupunkiin komennetut kenttäarmeijan yksiköt, joista käytettiin yhteisnimitystä Helsingin Varuskuntapataljoona. Sodan jälkeen se vaihtoi nimeään useita kertoja, kunnes nimeksi 1957 tuli Kaartin pataljoona, jolloin osasto sai tehtäväkseen jatkaa Suomen Kaartin perinteitä. Se sai käyttöönsä myös vanhan Suomen Kaartin symbolit, saman vuosipäivän ja kunniamarssin. Kaartin pataljoonasta tuli 1996 osa uutta Kaartin Jääkärirykmenttiä, mutta se säilytti vanhan nimensä. Kaartin pataljoonaa pidetään nykyään Suomen kaartin seuraajana, ja se katsoo historiansa alkavan vuodesta 1812.


title: Suomen kaarti

text: Helsingin opetuspataljoonalle perustettiin oma soittokunta Parolassa 1. huhtikuuta 1819, aluksi kolmen musikantin voimin. Tarkastaessaan samana syksynä suomalaisia rykmenttejä keisari Aleksanteri I oli tyytymätön soittokuntiin ja määräsi venäläisen Josef Tvarjanskin järjestämään Suomen sotilasmusiikkia paremmalle tolalle. Hänestä tuli Kaartin soittokunnan ensimmäinen kapellimestari ja hän palveli tehtävässä kuolemaansa vuonna 1853 saakka. Suomen kaartin soittokunta saavutti sittemmin suuren maineen ja 1800-luvun lopulla sitä on sanottu pidetyn koko keisarikunnan parhaimpana. Sen musiikista nauttivat myös keisarit, varsinkin Aleksanteri III, joka itse soitti baritonitorvea. Kaartin soittokunnalla oli merkitystä varsinkin suomalaisen puhallinmusiikin kehittäjänä ja se sai vastata myös Maammelaulun ensimmäisestä julkisesta esityksestä flooranpäivänä 1848.


title: Suomen kaarti

text: Soittokunta seurasi Suomen kaartia myös sen sotaretkille ja menetti viisi soittajaa Gornij Dubnjakin taistelussa. Turkin sotaretkellä kaartin pataljoona otti yhteiseksi kasvattilapsekseen kreikkalaisen orpopojan, Aleksei Apostolin, josta tuli myöhemmin soittokunnan kapellimestari ja lopulta itsenäisessä Suomessa puolustusvoimien ensimmäinen ylikapellimestari. Kun muut suomalaiset sotilassoittokunnat vuonna 1901 lakkautettiin, Apostol perusti niiden parhaista muusikoista kootun Helsingin torvisoittokunnan, joka muodostui hyvin suosituksi. Se on katsottu myös vuonna 1905 virallisesti lakkautetun Kaartin soittokunnan seuraajaksi ja se palasi 1918 Suomen armeijan alaisuuteen ja tuli samalla valtiolliseksi edustussoittokunnaksi. Oltuaan sotien välisenä aikana kytköksissä Suomen Valkoiseen Kaartiin ja sen jälkeen Helsingin varuskuntaan se otti 1990 käyttöön alkuperäänsä viittaavan nimen Kaartin Soittokunta. Se katsotaan nykyään Suomen vanhimmaksi ammattiorkesteriksi.


title: Suomen kaarti

text: Suomen kaartilla oli oma kunniamarssi, vuodesta 1818 käytössä ollut tuntemattoman säveltäjän fanfaarimarssi. Sitä esitettiin vain juhlallisissa tilaisuuksissa. Huomattavasti tunnetummaksi nousi kaartin paraatimarssi eli niin sanottu Ericssonin marssi, jonka soittokunnan vääpeli Erik Ericsson sävelsi vuonna 1837. Suosittu kappale levisi myös keisarillisen kaartin muiden soittokuntien ohjelmistoon ”suomalaisen marssin” nimellä ja Preussin kuningas Fredrik Vilhelm III liitti sen Preussin armeijan virallisiin marssikokoelmiin. Nykyään kappale tunnetaan nimellä Suomi-marssi.


title: Suomen kaarti

text: Tunnetuin Suomen kaartin liittyvä musiikkikappale lienee kuitenkin kaartin osallistumisesta Turkin sotaan kertova laulu Suomen kaartin paluulaulu (myös ”Oi kallis kotimaa”/”Kauan on kärsitty vilua ja nälkää...”), jonka tekijää ei tunneta.


title: Suomen kaarti

text: Suomen kaarti muodosti oman seurakuntansa ja vuodesta 1833 sillä oli yhdessä 1. suomalaisen meriekipaasin kanssa oma hautausmaa eli Suomen Kaartin hautausmaa Helsingin Hietaniemessä, ortodoksisen hautausmaan vieressä. Hautausmaata laajennettiin vuonna 1851. Kaartin seurakunta lakkautettiin Suomen kaartin mukana ja hautausmaa siirtyi vuonna 1914 senaatin päätöksellä Helsingin evankelis-luterilaisen seurakunnan haltuun.


title: Suomen kaarti

text: Hautausmaalla sijaitsee vuonna 1938 paljastettu Suomen kaartin muistomerkki, jonka jalustassa lukee suomeksi ja ruotsiksi "Vanhan Suomen kaartin pataljoonan muistoksi. Vanhat kaartilaiset 1812–1906". Hautausmaalla on myös myöhemmin pystytetty jääkäriliikkeen muistomerkki eli Jääkärikivi, jonka yhteydessä on entisten jääkärien yhteishauta.


title: Suomen kaarti

text: Nykyisin Suomen kaartin hautausmaalle voidaan haudata Kaartin seurakunnan jäsenten jälkeläisiä sekä Suomen Valkoisessa kaartissa palvelleita ja heidän perheenjäseniään.


title: Carl von Clausewitz

text: Carl Philipp Gottlieb von Clausewitz (1. kesäkuuta 1780 Magdeburg, Preussi – 16. marraskuuta 1831 Breslau, Preussi) oli preussilainen kenraali ja yksi kuuluisimmista sotateoreetikoista. Hänen kirjansa ”Vom Kriege” (osaksi suomennettu "Sodankäynnistä") julkaistiin postuumisti kolmiosaisena vuosina 1832–1833. Tutkimustyö jäi kesken von Clausewitzin kuoleman takia.


title: Carl von Clausewitz

text: Von Clausewitzin tutkimusten pääongelma oli selittää aikakautensa mullistus, Napoleonin sodat. "Sodankäynnistä" oli yksi ensimmäisistä nykyaikaista sotilasstrategiaa käsittelevistä kirjoista.


title: Carl von Clausewitz

text: Von Clausewitz palveli Venäjän armeijassa vuosina 1812–1814. Hän toimi Preussin sotakorkeakoulun johtajana vuosina 1818–1830. Von Clausewitzin teos ”Vom Kriege” on vaikuttanut moniin sodanjohtajiin ja poliitikkoihin. Sen strategiset opit hallitsivat ajattelua sodanjohtotasolla ensimmäiseen maailmansotaan asti. Teoksessa tulee esiin käsite "totaalinen sota", jonka mukaan sotaa käydään kaikkia vihollisen kohteita vastaan, myös siviilejä ja yksityisomaisuutta.Kirjassaan "Sodankäynnistä" käyttämänsä dialektisen tyylin vuoksi Clausewitzia on usein tulkittu virheellisesti ja ristiriitaisesti. Hänen tunnetuin ajatuksensa ”sota on politiikan jatkamista toisin keinoin” () on muun muassa tämän vuoksi ollut myös useimmin virheellisesti lainattu. Yhdysvaltalaisen historioitsijan Cristopher Bassfordin mukaan lausetta ei tarkoitettu eittämättömäksi totuudeksi. Se oli antiteesi aiemmin analyysissä esitetylle teesille sodasta laajemman mittakaavan kaksintaisteluna. Näistä kahdesta rohkeasta väittämästä muodostettu synteesi löytyy Clausewitzin ajatuksesta ”kiehtovasta kolminaisuudesta” ("wunderliche Dreifaltigkeit"), jonka mukaan sota on dynaamista, luonnostaan epävakaata vuorovaikutusta toisilleen vihamielisten joukkojen, sattuman ja järkiperäisen laskelmoinnin välillä.


title: Carl von Clausewitz

text: Kuuluisia Clausewitzin arvostelijoita ovat muun muassa brittiläiset Basil Liddell Hart ja John Keegan, joka on seurannut Liddell Hartin linjauksia. Heidän mukaansa sodanjohdon pitää varoa joutumasta näännytyssotaan. On parempi vaikuttaa vihollisen taistelukykyyn ja -tahtoon kuin sen taisteluvoimaan: pyritään tuhoamisen sijaan väistämään vihollisen taisteluvoima ja isketään sen sijaan niihin tekijöihin, jotka ylläpitävät taisteluvoimaa – huoltoon, energianjakeluun, polttoaineenjakeluun, kauppaan, viestiyhteyksiin ja moraaliin.


title: Quincy Wright

text: Philip Quincy Wright (28. joulukuuta 1890 – 17. lokakuuta 1970) oli yhdysvaltalainen professori ja pasifisti. Hänen pääteoksensa on "A Study of War". Se oli ehkä laajimman koskaan sodankäyntiä käsitelleen tutkimuksen (1926–1942) "loppuraportti". Sen mukaan sodankäynti voidaan jakaa historiallisesti neljään vaiheeseen.Wright käyttää sodankäynnin selittämiseen suurempaa selitystä, systeemejä ja evoluutiota, aineen "pyrkimystä" kohti suurempia systeemejä ja sodankäynnin riippuvuutta sen perustasta, ihmisen organisaatiotasoista ja sen ympäristöstä. Wrightin teorian pohja on Joseph Needhamin (1900–1995) teoria integroivista tasoista ("Integrative levels", 1937). Needhamin pohja on taas filosofi Herbert Spencer (1820–1903).


title: Quincy Wright

text: Eläimellisen ja primitiivisen sodankäynnin ongelmana on arkeologisten ja muiden historiallisten todisteiden vähäisyys. Siksi näitä sodankäynnin vaiheirta koskevat käsitykset ovat erittäin spekulatiivisia. Ne eivät myöskään vastaa kaikkien asiaan perehtyneiden asiantuntijoiden näkemyksiä.


title: Quincy Wright

text: Tutkimuskohteena sodankäynti ennen kieltä on erittäin vaikea, koska mitään tutkimusmenetelmiä ei juuri ole. Asiaan liittyvien arkeologisten löytöjen määrä on pieni. Sodankäynnin luonne ennen kielen syntymistä onkin spekulatiivista. Seuraava esitys koskee lähinnä "homo sapiens" -lajia edeltäviä hominideja ("australopithecus"-lajit, "homo habilis, homo erectus"). Esityksen yhteydessä on otettava huomioon, että osa tutkijoista ei usko sodankäyntiä juuri lainkaan esiintyneen näiden varhaisten ihmislajien keskuudessa.


title: Quincy Wright

text: Jos kielen arvioidaan kehittyneen noin miljoona vuotta sitten (arviot vaihtelevat noin kahdesta miljoonasta 40 000 vuoteen), on sodankäyntiin vaikuttanut voimakkaasti vaistot. Sotaa käyvien yksiköiden koko lienee ollut yksilö, perheyhteisö tai lauma.


title: Quincy Wright

text: Sodankäyntiin käytössä ollut tekniikka on ollut hyvin yksinkertaista eli yhden materiaalin tekniikkaa: luu- tai puunuija, nyrkissä oleva karkea kivikirves ilman vartta tai nuotiolla teroitettu pistokeihäs ilman kiviterää.


title: Quincy Wright

text: Tyypillisessä yhteenotossa osapuolena on saattanut olla lauma esi-ihmisiä, jotka ovat taistelleet puu- tai luunuijien kanssa tai ehkä kiviä heittelemällä. Taistelut ovat tapahtuneet ilman hyvää toimijoiden välistä, tilannekohtaista tai etukäteen suunnitelltua koordinaatiota. Tietoa pystyttiin välittämään näyttämällä, yksinkertaisilla viittomilla ja ääntelyillä.


title: Quincy Wright

text: Sotaa lienee esiintynyt harvoin. Ihmisyhteisöt olivat pieniä, hajanaisia, liikkuvia ja omaisuutta oli hyvin vähän. Samoin ryhmien väliset kontaktit olivat vähäisiä.


title: Quincy Wright

text: Esikielellistä sodankäyntiä voi luonnehtia pienimuotoiseksi, harvinaiseksi ja eläimelliseksi.


title: Quincy Wright

text: Ajanjakso kielen keksimisen jälkeen, mutta ennen valtiota ja kirjoitustaidon keksimistä on laaja sisältää monia merkittäviä muutoksia. Sekä ihmisen tekniset taidot että älyllinen kapasiteetti kehittyivät huomattavasti. Ihmislajikin vaihtui "Homo erectuksesta" "Homo sapiensiin". Tämän takia myös sodankäynti kielen syntymisen jälkeen on ollut hyvin erilaista eri aikoina.


title: Quincy Wright

text: Nykyihminen alkoi levittäytyä Afrikasta muuhun maailmaan ilmeisesti noin 10 000 hengen yhteisöstä. Sotien (konfliktien) syinä olivat todennäköisesti muun muassa tiettyjen kohteiden omistaminen (reviiri, ruoka, naaraat), ulkopuolisen tunkeutuminen yhteisöön tai turhautuminen johonkin toimintaan. Lajin sisäinen sodankäynti ei ole voinut olla pääsääntöisesti tappavaa, koska se ei ole evoluution kannalta kestävä toimintatapa. Ihminen on siis kontrolloinut väkivaltaansa jo hyvin varhain. Samaan lopputulokseen tulee muun muassa sotahistoriotsija John Keegan. Viisaan tasapainon säilyttäminen on sen sijaan ollut kestävä ratkaisu, muun muassa vapaamatkustajien säätelynä (loiset) ja jopa lajien välisen peto–saalis-suhteen säätelynä.


title: Quincy Wright

text: Esihistoriallisen sodankäynnin perusta oli yhdyskunta ja sen selitti yhteisöllisyys. Sodankäynnin yksikkö oli perheyhteisöjen joukko, klaani, kylä tai heimo. Siirtyminen muinaisaikaisesta sodankäynnistä tapahtui kielen syntymisen kautta todennäköisesti useassa vaiheessa noin vuosina 400 000–40 000 eaa. Esihistoriallinen sodankäynti kesti valtion ja kirjoitustaidon syntymiseen. Tämä tapahtui Lähi-idässä, Egyptissä ja Indus-joen laaksossa noin vuosina 4000 eaa. - 3000 eaa., suurimmassa osassa maailmaa kuitenkin vasta paljon myöhemmin. Verrattuna muinaiseen sodankäyntiin toiminta oli suunniteltua, tulevaisuuteen suuntautuvaa. Tietoa pystyttiin välittämään puheen eli siis symbolien avulla.


title: Quincy Wright

text: Kielen keksimisen vuoksi opettaminen, tiedon välittäminen voitiin irrottaa konkretiasta, näyttämisestä. Kieli mahdollisti suuremmat joukot ja niiden paremman koordinoinnin sekä tulevaisuuden käsittelyn eli siis suunnittelun. Ihmiset pystyivät kaatamaan suurriistaa ja siis saamaan enemmän ja parempaa ruokaa sekä kasvattamaan yhteisönsä kokoa. Yhteisön koon kasvu mahdollisti taas erikoistumisen, uudenlaisen tehokkuuden tason. Pieni rauhanomainen joukko ei mahdollista organisoitumista suuremmaksi joukoksi torjumaan ulkoista uhkaa. Paremman puolustuskyvyn vuoksi voitiin siirtyä kiinteämpään asumistapaan, kuten kyliin. Samalla ihmisten kontaktit kasvoivat, tiedonvaihto nopeutui (tiiviimpi yhteisö) ja parani (kieli ja ajattelun abstakti taso).


title: Quincy Wright

text: Sodankäynti näyttää yleistyneen, mutta se ei muuttunut mitenkään ihmisten elämää dominoivaksi. Rauhan kaudet saattoivat olla pitkiäkin. Ihmisyhteisöt kasvoivat, ne keskittyivät ja omaisuutta alkoi syntyä. Esihistoriallinen sodankäynti kattaa myös maanviljelyajan ennen valtion ja kirjoitustaidon syntymistä. Joissakin olosuhteissa, esimerkiksi ravinnon loppuessa, taisteltaessa vähenevästä suurriistasta ja parhaista alueista, sotaa saattoi esiintyä pitkiäkin ajanjaksoja.


title: Quincy Wright

text: Mahdolliset sodan jaksot loivat myös edellytyksiä valtion syntymiselle, muun muassa hierarkian vahvistumisen kautta (päälliköt).


title: Quincy Wright

text: Muinaisen sodankäynnin ajalta voi olla myös sodankäynnin miehinen ja hierarkkinen tausta. Sodankäynti perustuu mahdollisesti metsästävään, yhteistoimintaa harrastavaan miesjoukkoon. Ehkä myös miehinen ylivalta perustuu tähän yhteistoimintaan. Kun naiset keräsivät ruokaa hajautettuna ilman yhteistoimintaa, miehet metsästivät yhdessä suurriistaa.


title: Quincy Wright

text: Tämä ero näkyy simpansseissa, lähimmissä sukulaisissamme. Simpansseja on kahta lajia (simpanssit ja kääpiösimpanssit eli bonobot), joiden käyttäytyminen eroaa suuresti. Kääpiösimpanssi elää alueella, jossa ravinnon etsimistä varten ei tarvitse hajautua toisin kuin tavallisten simpanssien. Yhdessä kääpiösimpanssien naaraat pystyvät kontrolloimaan aggressiivisempia uroksia ja yhteisöt ovat matriarkaalisia. Tavallisen simpanssiyhteisön urokset metsästävät yhdessä ja oppivat organisoitumista, kun naaraat etsivät ravintoa hajallaan. Nämä simpanssiyhteisöt ovat patriarkaalisia.


title: Quincy Wright

text: Sen perusta oli kansainvälinen järjestelmä ja selittävä asia kansainvälinen oikeus. Sodankäynnin koko on ollut heimojen joukko, valtio. Siirtyminen historialliseen sodankäyntiin tapahtui kirjoitustaidon syntymisen kautta. Käytännössä tämä merkitsi valtion syntymistä. Ei siis ole olemassa valtiota ilman kirjoitustaitoa. Ajankohta oli noin 4000 eaa. Tieto irtautui ihmisen muistista (vrt. Kalevala ja runonlaulajat). Tallennus oli vielä hyvin kallista.


title: Quincy Wright

text: Aikakauden pohjana oli myös maanviljely, eli paikallaan olo. Tällä oli oleellinen merkitys tiedon kerääntymiselle sekä ylijäämän kautta erikoistumiselle. Maanviljely, valtio ja kirjoitustaito mahdollistivat laajentuvan erikoistumisen, muun muassa sotilaiden, pappien ja hallinnon elättämisen. Maanviljely oli radikaali muutos. Se keskitti edelleen ihmisiä, teki asumisesta pitkälti kiinteää ja loi merkittävää omaisuutta ja kasvavia kontaktimääriä ihmisten ja yhteisöjen välille (kylät, kaupungit, valtio).


title: Quincy Wright

text: Ihmisten keskittyminen ja yhteisön koon kasvu mahdollisti erikoistumisen kehittymisen, joka taas lisäsi kyseisen systeemin, valtion tehokkuutta oleellisesti. Sodankäynnistä tuli valtioiden muodostumisen jälkeen universaalia, se esiintyy lähes kaikissa valtioissa ja erittäin merkittävässä roolissa.


title: Quincy Wright

text: Kuitenkin: Sotaisat valtiot ovat olleet yleensä lyhytaikaisempia kuin "rauhallisemmat". Sodan ylivalta ei siis johda yhteiskunnan kannalta pitkällä tähtäimellä edulliseen lopputulokseen. Sodankäynti on osa yhteiskuntaa sen ympäristössä, ei yhteiskunta. Samaan tulokseen on talouden kautta päätynyt Paul Kennedy.


title: Quincy Wright

text: Vaikka Wright esittää sodankäynnin valtiota luovana, niin ilmeisesti myös muut tekijät, esimerkiksi kauppa ovat luoneet valtiota. Historiallinenkin sodankäynti on ollut monimutkainen sopeutuma, jonka vaikuttavia tekijöitä ovat olleet yhteiskunnan sosiaalinen, väestöllinen, uskonnollinen, poliittinen, sotilaallinen ja taloudellinen rakenne sekä ympäristö (luonnonvarat, ilmasto, luonnon esteet) ja suhteet kilpaileviin yhteiskuntiin.


title: Quincy Wright

text: Historiallisessa sodankäynnissä sota saavutti kasvavassa määrin hajottavan vaikutuksen. Kun aiemmin "pieni" sotiminen oli integroinut yhteisöjä, historiallisen sodankäynnin kasvava vaikutus alkoi hajottaa yhteiskuntia. Tasapaino ja kohtuus ovat hyväksi sodankäynnissäkin?


title: Quincy Wright

text: Sen perusta oli teknologia ja selittävä asia tiede. Sodankäynnin koko on ollut valtioiden joukko, kulttuuri. Tämä viittaa länsimaiseen kulttuuriin ja sen teknologian ylivoimaan, joka perusti muun muassa tieteen ja uskonnon erottamiseen ja Venetsiassa syntyneeseen kilta-laitokseen tiedon systemaattisena levittäjänä. Kulttuurinen koko näkyi lännen valtioiden globaalisena hallintana, siirtomaina. Keskenään ne olivat kilpailijoita, mutta eivät suhteessa muihin maanosiin.


title: Quincy Wright

text: Siirtyminen moderniin sodankäyntiin tapahtui kirjapainotaidon keksimisen kautta. Ajankohta oli 1500 j.Kr. (Gutenberg). Tiedon tallennuksen hinta pieneni oleellisesti ja sitä voitiin levittää yhä nopeammin. Käytännössä tämä merkitsi tiedon ja sen tekijöiden merkittävää lisääntymistä. Tieto alkoi viitata yhä useammin muuhun tietoon, eli uutta tietoa syntyi yhä nopeammin, kontaktit kasvoivat edelleen.


title: Quincy Wright

text: Sodankäynnissä otettiin ensimmäistä kertaa käyttöön merkittävässä roolissa muu energian lähde kuin ihmisen tai eläinten lihasenergia. Alkoi ruudin, tuliaseiden aikakausi. Sodankäynti muuttui koko yhteiskuntaa koskevaksi (yleinen asevelvollisuus) ja lopulta totaaliseksi ja koko maailmaa samalla koskettavaksi (I ja II maailmansota). Ydinase oli tämän kehityksen huippu ja myös murroskohta. Sodankäynnin uhrien määrä laski ensimmäisen kerran 1950–2000 ihmiskunnan dokumentoidun historian aikana. Ydinase on toistaiseksi ollut ainoa ase, jota ei ole käytetty sen jälkeen kun se on tullut useamman valtion haltuun.


title: Quincy Wright

text: Selitys tähän on, että sodankäynnin väline (ydinase) joutui ristiriitaan sodankäynnin päämäärän (jonkin asian saaminen) kanssa. Koska päämäärä tietysti dominoi, tälle välineelle ei ollut jonkin asian saamiseen perustuvassa sodankäynnissä tilaa. (Myöskään biologisia aseita ei ole käytetty sodissa, koska riskit omille ovat olleet liian suuret.) Tämä tarkoittaa myös, että sodankäynti on evolutionäärinen, oppiva järjestelmä ja se siten säilyttää itsensä muuntumisen kautta.


title: Quincy Wright

text: Ihmisten keskittymisen kasvaessa (suurkaupungit) ja yhä uusien kommunikaatiotapojen synnyttyä (lennätin, puhelin, elokuva, radio, TV, satelliitti, valokaapeli, tietokone, tietokoneverkot) tieto viittasi yhä enemmän ja nopeammin muuhun tietoon, uutta tietoa syntyi alati kasvavalla nopeudella. Samalla ihmisten kontaktit, eli ristiriitatilanteiden potentiaali, kasvoi edelleen.


title: Quincy Wright

text: Tietokoneella uutta tietoa voidaan tehdä ennennäkemättömällä nopeudella. Kun manuaalinen radiopaikantamisjärjestelmä pystyi tuottamaan muutaman paikannuksen minuutissa, siis bittejä sekunnissa, digitaaliseen signaalinkäsittelyyn (DSP) perustuva automaattinen paikantaminen tuottaa miljoonia bittejä sekunnissa. Erilaiset simulointijärjestelmät tuottavat valtavasta määrästä input- tietoa systeemitiedolla (ohjelmistot) valtavan määrän output-tietoa, simulointituloksia. Tarvitaan yhä parempia visualisointivälineitä valtavien output- tietomäärien havainnollistamiseen ihmisen ymmärtämään muotoon. Olemassaolon tietosisältö kasvaa edelleen.


title: Quincy Wright

text: Wrightin teorian jokaisessa vaiheessa on aina tapahtunut seuraavaa:


title: Quincy Wright

text: Edellä olevat ovat lähes täydellisessä sopusoinnussa elämän evoluution kehityksen, yhdeksän hyppäyksen kanssa, vaikkakin ne ovat tapahtuneet enimmäkseen kemian ja biologian alalla. Tässä viittaan teokseen: J M Smith & E Szathmáry: "The Major Transitions in Evolution", Oxford University Press, 1995. Heidän mukaansa elämän evoluutiossa on tapahtunut yhdeksän hyppäystä ja jokaisessa niissä on tapahtunut kolme muutosta:


title: Quincy Wright

text: Myös Eero Paloheimon teos "Megaevoluutio" käsittelee asiaa edellä mainitun mukaisesti.


title: Psykologinen sodankäynti

text: Psykologinen sodankäynti on informaatiosodankäynnin osa-alue. Psykologisella operaatiolla pyritään vaikuttamaan omaan, puolueettomaan tai vihollismaan väestöön, valtiokoneistoon tai asevoimiin omien tarkoitusperien edistämiseksi. Psykologinen operaatio toteutetaan yleensä informaatiosodankäynnin yksiköiden ja perinteisten joukkojen yhteisoperaationa, jossa tavanomaisen voimankäytön vaikutuksista pyritään antamaan kullekin kohderyhmälle mahdollisimman tarkoituksenmukainen kuva.


title: Psykologinen sodankäynti

text: Monesti psykologisiin operaatioihin liittyvää tiedotustoimintaa kutsutaan propagandaksi. Länsimaissa tämä on tapana jakaa kolmeen alaluokkaan:


title: Psykologinen sodankäynti

text: Merkittävä psykologisen sodankäynnin periaate on refleksiivinen kontrolli.


title: Psykologinen sodankäynti

text: Psykologiset operaatiot voivat olla näytösluonteisia voimannäyttöjä, joilla on tarkoitus osoittaa omaa ylivoimaa tai taistelukykyä. Tällöin taistelusta annettu kuva voi olla lopputulosta tai sen saavuttamisen taloudellisuutta tärkeämpi. Esimerkkinä tällaisesta voisi mainita Fallujan kaupungissa vuonna 2004 tapahtuneen kapinan, jonka pääasiallinen tarkoitus lienee ollut aiheuttaa Yhdysvaltain sotavoimille negatiivista julkisuutta osoittamalla, että Irakissa käydään täysimittaista sotaa.


title: Psykologinen sodankäynti

text: Psykologisten operaatioiden ongelmana on nykyään kohderyhmien moninaisuus verrattuna suhteellisen yhtenäiseen mediaan. Esimerkiksi Yhdysvaltain hallitus joutuu pohtiessaan suhtautumista terrorismiepäiltyjen kidutukseen antamaan monia erilaisia signaaleja: kotimaahan hallituksen on osoittava päättäväisyyttä, läntisille liittolaismaille ihmisoikeuksien kunnioittamista ja mahdollisille terroristeille uhkaa joutua häväistyiksi ja kidutetuksi. On selvää, että kaikki nämä tarkoitusperät eivät voi toteutua yhtä aikaa.


title: Psykologinen sodankäynti

text: Psykologinen operaatio voi sisältyä myös joukkotiedotukseen. Tehdään teko, jonka toivotaan johtavan paheksuttavaan vastatoimieen. Tällaista toimenpidettä, jossa toinen osapuoli pyritään saamaan ylireagoimaa, jotta sitä voitaisiin julkisesti paheksua, kutsutaan provokaatioksi.


title: Psykologinen sodankäynti

text: Psykologinen sodankäynti ei sinänsä ole uutta. Se on yhtä vanhaa kuin sodankäyntikin. Vanhoja ja edelleen käyttökelpoisia psykologisen sodankäynnin välineitä ovat huhut, pelottelu (pelottavan näköiset aseet ja kypärät), suostuttelu, taivuttelu, oman voiman suurentelu, lentolehtiset, kirjat, lehdistö ja elokuvat. Todellisen tai kuvitellun voiman näyttämisellä pyritään samaan tulokseen kuin voiman käyttämisellä.


title: Psykologinen sodankäynti

text: Muutos ovat uudet välineet psykologisen sodankäynnin hyödyntämiseen, esimerkiksi radio, televisio, kansainväliset tietokoneverkot (internet) ja kansainväliset televisioverkot, CNN ja DBS-tyyppiset televisiosatelliitit (ks. alla).


title: Psykologinen sodankäynti

text: Kun ihminen saa yhä enemmän tietoa median kautta, median merkitys kasvaa. Jan Kåhre toteaa kirjassaan "The Mathematical Theory of Information", että informaatiota häviää ketjussa. Mitä ketjuuntuneempi informaatiosysteemi on, sitä vähemmän lopullinen tieto vastaa alkuperäistä. Tämä on yhteiskunnan ongelma. Yksilö havaitsee tämän ongelman vain niissä tilanteissa, joissa hänellä on ensi käden tietoa, siis lyhyt informaatioketju informaation lähteelle.


title: Psykologinen sodankäynti

text: Television voima on sellainen, että viihteeksi naamioidut keskusteluohjelmat tulkitaan hyvin usein tiedoksi enemmänkin kuin mielipiteiksi tai argumenteiksi. Ehkä kavalampi muoto on ohjelmat, joissa mielipiteet esitetään komediana tai satiirina, jolloin auktoriteettien kunnioitus voidaan vakavasti asettaa kyseenalaiseksi.


title: Psykologinen sodankäynti

text: Vuonna 1994 toimintansa aloittanut Hughesin 150 televisiokanavan DBS-satelliitti tarjoaa noin kahden miljoonan dollarin vuosimaksulla mahdollisuuden lähettää suureen osaa maailmaa omaa ohjelmaa yhdellä kanavalla 24 tuntia vuorokaudessa. Tulevaisuuden 500 kanavaiset televisiosatelliitit tarjoavat yhä paremmat mahdollisuudet, yhä halvemmalla, yhä pienemmille ryhmille.


title: Psykologinen sodankäynti

text: Internet tuhansine eri alan keskustelupalstoineen tarjoaa mahdollisuuden saada hyvin erilaista tietoa, hyvin reaaliajassa ja koko maapallolta. Se tarjoaa myös mahdollisuuden vaikuttaa hyvin erilaisiin ihmisryhmiin valikoidusti tarkkuusvaikuttamisella.


title: Moraalinen absolutismi

text: Moraalinen absolutismi on arvoteoreettinen näkemys, jonka mukaan arvot ovat ehdottomia, muuttumattomia, ikuisia ja riippumattomia inhimillisistä olosuhteista. Moraalisesta absolutismista on käytetty myös termiä moraalinen realismi, mikä kuvastaa moraalisten arvojen olemassaoloa viitekehyksestä riippumatta.


title: Moraalinen absolutismi

text: Päinvastoin kuin moraalinen relativismi eettinen absolutismi hyväksyy ikuisten eettisten arvojen todellisuuden. Esimerkki eettisestä absolutismista on Platonin ajattelu, jonka mukaan hyvän idea on arvojen pohja. Myös Immanuel Kantin kategoriset imperatiivit edustavat absolutismia.


title: Altruismi

text: Altruismi (, ”toinen”) tarkoittaa epäitsekästä ja pyyteetöntä toimintaa, jossa toisen hyvä asetetaan oman edun edelle. Altruismin vastakohta on egoismi. Termin esitti ranskalainen filosofi Auguste Comte vuonna 1851, jolloin hän määritteli altruismin uhrautumiseksi muiden eduksi.


title: Altruismi

text: Etiikassa altruismi on oppi, jonka mukaan teon moraalisuus määritellään sen mukaan, tuottaako se hyvää muille. Altruismi on egoismin vastakohta. Altruismi ei sinänsä määrittele sitä, millainen teko tuottaa toisille hyvää. Hyvällä voidaan tarkoittaa mielihyvän lisäämistä ja kivun vähentämistä. Toisaalta hyvä teko voidaan määritellä sellaiseksi, joka tuottaa myös muille onnellisuutta. Altruismi on seurausetiikan haara, sillä siinä arvioidaan tekojen seurauksia vaikuttimien sijaan.


title: Altruismi

text: Modernit moraalifilosofit ovat yleensä sitä mieltä, että altruismi on tärkeää etiikassa, vaikkakaan kaikki eivät ole samaa mieltä siitä, mitä altruismi on, kuinka sen voi selittää tai millaista sen pitäisi olla. Altruismi siirtyi länsimaiseen etiikkaan, kun kristityt filosofit lisäsivät teologiset hyveet uskosta, toivosta ja rakkaudesta kreikkalaisten kardinaalihyveisiin. Rakkauden, joka oli suurin teologisista hyveistä, ajateltiin olevan sisäinen hengellinen suuntautuminen toisia kohtaan. Rakkautta kuvattiin universaaliksi, ehdottomaksi ja epäitsekkääksi. Skottilainen filosofi Francis Hutcheson vei ajatuksen vielä pidemmälle. Hän katsoi, että rakkaus on toimintaa kaikkia tuntevia olentoja, ei vain ihmisiä kohtaan. Hutchesonin mielestä jokainen kykenee rakkauteen eikä yksikään kardinaalihyveistä – rohkeus, viisaus, kohtuullisuus tai oikeamielisyys – ole hyve, ellei sitä motivoinut rakkaus.


title: Altruismi

text: Altruismin arvostelijat ovat kysyneet, että jos moraaliagentilla ei ole moraalista velvoitetta huolehtia omasta onnellisuudestaan, miksi kenelläkään muulla olisi velvollisuus huolehtia siitä.


title: Altruismi

text: Altruismin voidaan esittää olevan myös näennäistä. Tällöin ”altruisti” saa valta-aseman autettavaa kohtaan ja voi puolustaa tekojaan vetoamalla niiden moraaliseen ulottuvuuteen: eiväthän altruistiset teot voi olla väärin. American Nihilist Underground Societyn (ANUS) mukaan nykypäivän altruismi onkin vain sairaus ja egoismia valepuvussa. Altruisteilla on hyvä maine, ja voi olla hyödyllistä esittää jalomielisempää kuin on, sillä sillä tavoin voi voittaa itselleen ystäviä ja lepyttää vihollisia.