title: Ben Johnson (pikajuoksija)

text: Johnson esiintyi uransa huipulla ollessaan näkyvästi mainoksissa ja sai rahakkaita sponsorisopimuksia, mutta rahahanat hyytyivät nopeasti dopingkäryn jälkeen. Hän ei kuitenkaan luovuttanut, vaan osallistui kilpailukiellon päätyttyä Tokion MM-kisoihin 1991 ja Barcelonan olympialaisiin 1992 kohtalaisella menestyksellä. Tokiossa Johnson osallistui 4 × 100 metrin viestiin, joka päättyi Kanadan osalta loppukilpailun kahdeksanteen sijaan. Barcelonassa hän juoksi 100 metrillä ja 4 × 100 metrillä Kanadan joukkueessa välieräpaikan.


title: Ben Johnson (pikajuoksija)

text: Tammikuussa 1993 Johnson jäi uudestaan kiinni dopingista Montrealin sisäratakilpailuissa ja sai elinikäisen kilpailukiellon. Kaikki hänen tuloksensa mitätöitiin, mukaan lukien halliratojen 60 metrin maailmanennätys. Johnson on kuitenkin säilyttänyt legendaarisuutensa varsinkin kotimaassaan Kanadassa. Sittemmin Johnsonin uskomattomalta tuntunut aika 9,79 on alitettu useaan otteeseen.


title: Ben Johnson (pikajuoksija)

text: Myöhemmin Johnson on kertonut useaan otteeseen olleensa sabotaasin ja salaliiton uhri Soulin tapahtumissa. Valmentajan todistuksen mukaan vaikka Johnson käytti dopingia kuten muutkin, juuri doping-näytteestä löytynyt stanotsololi ei kuulunut Johnsonin käyttämiin doping-aineisiin. Niinpä hän omasta mielestään ansaitsisi takaisin Soulin kullan ja varsinkin vuonna 1987 Roomassa, jossa näyte oli puhdas, voittamansa maailmanmestaruuden.


title: Commodore LCD

text: Commodore LCD oli kokeellinen tietokonemalli, josta on joissakin tilanteissa käytetty lyhennettä C=LCD tai CLCD, jonka virheellisesti on luultu tarkoittavan Color-LCD eikä Commodore LCD kuten pitäisi.


title: Commodore LCD

text:
Commodore LCD oli prototyyppi, josta on olemassa vain muutama kappale. Laitteessa hyödynnettiin samoja resursseja kuin esimerkiksi Commodore 16 -koneessa.
Commodore LCD julkaistiin tammikuussa 1985.


title: Pyöreän pöydän ritarit

text: Pyöreän pöydän ritarit olivat kuningas Arthurin palvelijoita ja kuninkaanvasalleja. Tarinoissa he edustivat ritarillisuuden parhaita puolia.


title: Pyöreän pöydän ritarit

text: Nimitys "Pyöreän pöydän ritarit" tulee siitä, että he kokoontuivat Arthurin linnassa Camelotissa pyöreän pöydän ympärille. Koska pöytä oli pyöreä, olivat kaikki samanarvoisia. Ritareiden lukumäärä vaihtelee eri lähteissä.


title: Pyöreän pöydän ritarit

text: Sir Thomas Malory kuvaa pyöreän pöydän ritareiden säännöt seuraavaan tapaan:Joidenkin legendojen mukaan lähes kaikki pyöreän pöydän ritarit tuhoutuivat etsiessään Graalin maljaa. Lopulta Bors, Galahad ja Percival löysivät pyhäinjäännöksen.


title: Pyöreän pöydän ritarit

text: Pyöreän pöydän ritarien olemassaoloa on pidetty pelkkänä keskiaikaisena legendana, mutta mahdollisen historiallisen Arthurin henkivartiosto on saattanut koostua myöhäisroomalaisista sarmatialaisista katafrakteista, joita 400-luvun alussa oli sijoitettuna myös Britanniaan. Katafraktin haarniska peitti koko miehen ja hevosen, ja oli raskaampi kuin varhaisen ritarin. Galliasta on löydetty 400-luvulta kolikoita, joissa on kuvattu täyshaarniskoitu katafrakti, joka peitsellään lävistää barbaarin. Katafraktia pidetään yleisesti ritarin esiasteena.


title: Hakuninmaa

text: Hakuninmaa () on Helsingin Kaarelan kaupunginosaan kuuluva asuinalue. Hakuninmaan itä- ja pohjoispuolella on Keskuspuisto, eteläpuolella Maununneva, lounaassa Kannelmäki ja lännessä Mätäjoki ja sen takana Malminkartano.


title: Hakuninmaa

text: Hakuninmaan muodostavat Kalannintien ympäristö, joka on alun perin 1950-luvulla rakennettua rintamamiestaloaluetta, sekä toisaalta Perhekunnantien seutu, jossa on valtaosin 1980-luvulla rakennettuja puurakenteisia, arava-rahoitteisia yksi- ja kaksikerroksisia rivi- ja paritaloja. Hämeenlinnanväylän länsipuolella Hakuninmaahan kuuluu Runonlaulajantien ympäristö sekä muusta Hakuninmaasta erillään Sorolantien ja Laitilantien ympäristöt. Hakuninmaahan luettiin aiemmin myös erillinen, Vantaaseen rajoittuva Hakuninmaantien alue, joka oli pieni teollisuusalue. Nykyisin Kuninkaantammen kaupunginosaksi kutsuttavalle alueelle on rakenteilla usean tuhannen asukkaan kaupunginosa.


title: Hakuninmaa

text: Perhekunnantiellä toimivat päiväkoti ja kioski, sekä läntisellä Hakuninmaalla Kannelmäen peruskoulun yläaste ja ruotsinkielinen ala-aste Kårböle lågstadieskola. Lähin ala-aste sijaitsee Kanneltiellä Kannelmäessä. Muuten lähimmät palvelut sijaitsevat Kannelmäessä sekä Vantaan Kaivokselassa ja Myyrmäessä.


title: Hakuninmaa

text: Hakuninmaan asuinalueet ovat sijaintinsa puolesta hyvin rauhallisia, muun muassa läpikulkuliikenteen puuttuessa kokonaan. Alueelta pääsee myös helposti Keskuspuiston ulkoilumaastoihin, muun muassa Haltialan alueelle ja Vantaanjoen varteen Pitkäkoskelle, jossa on myös suojeltu rinnelehto. Paloheinän ulkoilukeskus ja Pitkäkosken maja palvelevat samoin lähistöllä.


title: Hakuninmaa

text: Hakuninmaalle pääsee keskustasta ja Kannelmäestä kulkevilla linjoilla 42 ja 43. Myös Hämeenlinnanväylää kulkevilla busseilla on pysäkkejä Hakuninmaan kohdalla.


title: Führerbunker

text: Führerbunker oli Berliinin keskustassa valtakunnankanslian yhteydessä sijainnut maanalainen bunkkeri, jossa oli viimeinen Adolf Hitlerin toisen maailmansodan aikaisista päämajoista. Siellä Hitler myös teki itsemurhan 30. huhtikuuta 1945.


title: Führerbunker

text: Hitler rakennutti itselleen 21 päämajaa ("Führerhauptquartier, FHQ") eri puolille Saksaa sekä Itä- ja Länsi-Euroopan miehitetyille alueille. Osaa näistä ei saatu valmiiksi – eikä Hitler vieraillut niissä – ennen sodan päättymistä. Päämajat olivat pääsääntöisesti maanalaisia betonibunkkereita. Muita Hitlerin päämajoja Führerbunkerin ohella oli muun muassa Wolfsschanze. Führerbunker oli massiivinen, täysin pomminkestävä bunkkeri, joka sijaitsi Wilhelmstrasse-kadun varrella valtakunnankanslian puutarhan alueella useiden metrien syvyydessä. Führerbunkerin kokonaisuus käsitti kaksi toisiinsa liitettyä bunkkeria, vanhempi ”Vorbunker” ja uudempi ”Führerbunker”. Niitä yhdistivät porraskäytävät.


title: Führerbunker

text: Führerbunker oli noin 8,2 metriä valtakunnankanslian puutarhan alla, arviolta 120 metriä pohjoiseen uudesta valtakunnankansliasta, joka sijaitsi Vossstrasse 6:ssa. Vorbunker sijaitsi vanhan valtakunnankanslian (Palais Radziwill) takana olevan suuren eteishallin alapuolella, mikä sijaitsi Wilhelmstrasse 77:ssä. Vanha ja uusi valtakunnankanslia olivat yhteydessä toisiinsa. Vanha valtakunnankanslia sijaitsi Wilhelmstrassella. Führerbunker sijaitsi hieman Vorbunkeria syvemmällä siitä länteen (tai pikemminkin länsiluoteeseen). Kartalle on merkitty bunkkereiden arvioidut sijainnit.


title: Führerbunker

text: Bunkkereita suojasi arviolta lähes kolmimetrinen betonikerros. Bunkkereiden noin 30 suhteellisen pientä huonetta olivat jakautuneet kahdelle tasolle uloskäyntien johtaessa päärakennuksiin ja hätäuloskäytävän puutarhaan. Bunkkerit rakennettiin kahdessa eri vaiheessa, vuosina 1936 ja 1943. Hitlerin asuintilat olivat uudemmassa, alemmassa osassa. Vanhan valtakunnankanslian juhlasalin alla sijainnut ensimmäinen bunkkeri jäi niin sanotuksi esibunkkeriksi toisen bunkkerin valmistumisen jälkeen.


title: Führerbunker

text: Hitler teki itsemurhan bunkkerissa 30. huhtikuuta 1945 yhdessä vaimonsa Eva Braunin kanssa. Hitler ampui itsensä ottaen samalla syanidikapselin, Eva Braun kuoli myrkkyyn. Kummankin ruumiit poltettiin Hitlerin toiveesta. Viimeinen bunkkerissa Hitlerin kuollessa läsnä olleista, Hitlerin lähetti ja henkivartija Rochus Misch kuoli 5. syyskuuta 2013.


title: Führerbunker

text: Sodan jälkeen bunkkeri jäi Länsi- ja Itä-Berliinin rajavyöhykkeelle, pääosin Itä-Berliinin puolelle. Se tutkittiin ja suljettiin. Neuvostopioneerit yrittivät tuhota sen räjäyttämällä joulukuussa 1947, mutta ainoastaan väliseinät ja ilmanvaihtohormit sortuivat. Länsi-Berliinin puolelta Saksan valtiopäivätalon läheltä löydettiin 1960-luvulla maanalaisia tunneleita, jotka Hitler oli rakennuttanut Welthauptstadt Germania -suunnitelmaa valmistellessaan. DDR:n viranomaiset huolestuivat, että myös Führerbunkerista saattaisi lähteä tuntemattomia salakäytäviä, joiden kautta itäberliiniläiset saattaisivat paeta salaa länteen. Stasin tutkijat avasivat bunkkerin uudelleen vuonna 1973 tutkiakseen sen. Kun valtakunnankanslian kortteliin rakennettiin 1980-luvulla asuinkerrostaloja, bunkkerin katto purettiin, se täytettiin soralla ja peitettiin asfaltilla. Sen päällä on nykyisin osoitteessa Wilhelmstrasse 92 sijaitsevan asuintalon parkkipaikka.


title: Führerbunker

text: Bunkkerin paikkaa ei pitkään haluttu merkitä millään lailla maastoon, jotta se ei muodostuisi uusnatsien pyhiinvaelluspaikaksi. Vuonna 2006 Berliner Unterwelten -niminen yksityinen historianharrastajien yhdistys sai luvan pystyttää paikalle sen historiasta kertovan muistotaulun.


title: Linnunlaulu (Helsinki)

text: Linnunlaulu () on korkea kallioniemi Helsingin kantakaupungissa Kallion kaupunginosassa Eläintarhan puistoalueen kaakkoispuolella, Töölönlahden ja Eläintarhanlahden välissä. Alueelle luonteen antavat puistomainen korkea kalliomaasto, ns. Linnunlaulun huvilat ja kallion halkova syvä pääradan rautatiekuilu – 'Linnunlaulun kanjoni'.


title: Linnunlaulu (Helsinki)

text: Linnunlaulussa olevat huvilat, ns. Linnunlaulun huvilat, ovat viimeiset jäljelle jääneet huvilat Eläintarhan huviloista. 'Linnunlaulun huvila-alue' -nimitystä on käytetty jo ainakin vuonna 1891.


title: Linnunlaulu (Helsinki)

text: 1800-luvulla Linnunlaulun kalliolla sijaitsi mm. Fogelsång (Linnunlaulu) -niminen huvilatila, joka on merkitty mm. C. H. Nummelinin vuonna 1876 laatimaan Helsingin osoite- ja matkailukarttaan.


title: Linnunlaulu (Helsinki)

text: Vuonna 1877 Helsingin kaupunki määritti uuden maanjaon Eläintarhanlahden pohjoispuolella olevalle huvila-alueelle, jonka tilojen vuokra-aika päättyi. Alueella oli vuokratilat 38 "Bredvik", 39 "Ilola", 40 "Grönudd", 41 Linnunlaulu, 42 "Alppi", 44 "Viksberg "ja 45 "Tallberg". Tämä uusi maanjako perustui Töölön puistoyhtiön jo vuonna 1865 teettämään, ruotsalaisen puutarha-arkkitehti Knut Forsbergin laatimaan suunnitelmaan, jossa Töölönlahden itäpuolinen alue jaettiin 14:ään aidattuun huvilatilaan. Alue sai nimekseen Djurgårds villor (Eläintarhan huvilat / Eläintarhan villat). Eläintarhan huvila 8 sijoittui entisen Linnunlaulun huvilatilan alueelle.


title: Linnunlaulu (Helsinki)

text: Eläintarhan huvilat on rakennettu etupäässä 1880- ja 1890-luvulla. Jo aikaisemmin alueella oli kuitenkin ollut muutamia rakennuksia, joista tunnetuin oli 1840-luvulla rakennettu, aikoinaan ravintolana ja kahvilana toiminut Vihreä huvila (Gröna villan).


title: Linnunlaulu (Helsinki)

text:
Eläintarhan huviloiden tonttien vuokra-aika päättyi 1940-luvulla, minkä jälkeen vuokrasopimuksia jatkettiin pitkään vain vuodeksi kerrallaan. Rakennukset olivat pitkään purku-uhan alaisia, ja rautatien itäpuoliselle alueelle vahvistettiin vuonna 1943 uusi, kuitenkin toteuttamatta jäänyt asemakaavakin, jolla alue olisi pääosin muutettu puistoksi ja julkisten rakennusten tonteiksi.
Jo silloin, kun huvilat rakennettiin, rautatie kulki alueen poikki kallioon louhitussa kuilussa ja jakoi siten alueen kahtia. Myöhemmin rautatien kuilua on vielä useita kertoja levennetty, minkä vuoksi 1960-luvun lopulla osa huviloista purettiin. Lisäksi alkuperäisen Eläintarhan huvila-alueen itäosasta purettiin 1960-luvulla neljä huvilaa myös sinne rakennetun Helsingin kaupunginteatterin tieltä. Rautatien viereen on lisäksi aikoinaan, muun muassa Alvar Aallon keskustasuunnitelmassa 1960-luvulla, suunniteltu keskustasta Pasilaan johtavaa leveää liikenneväylää, Vapaudenkatua, jonka tieltä olisi myös jouduttu purkamaan useita huviloita. Tämän tiesuunnitelman Helsingin kaupunginvaltuusto on kuitenkin hylännyt kahteen kertaan.


title: Linnunlaulu (Helsinki)

text: Alkuperäisistä 15 Eläintarhan huvilasta on nykyisin jäljellä vielä seitsemän piharakennuksineen, ja osa niistä on kunnostettu.


title: Linnunlaulu (Helsinki)

text: Eläintarhan huvilatonteilla on järjestysnumerot, jotka poikkeavat niiden nykyisistä osoitenumeroista. Huvilat 1–8 sekä 14–15 sijaitsivat rautatien itä-, huvilat 9–13 länsipuolella.


title: Linnunlaulu (Helsinki)

text: Huvila 1 sijaitsi lähimpänä Hakaniemen toria ja purettiin aikoinaan Ensi linja -kadun suunnitellun, mutta rakentamatta jääneen jatkeen tieltä. Huvilat 2–5 purettiin 1960-luvulla Kaupunginteatterin uuden rakennuksen tieltä.


title: Linnunlaulu (Helsinki)

text: Huvila 6 on useimmista muista poiketen kivirakenteinen ja sijaitsee Kaupunginteatterin luoteispuolella. Siinä toimii yksityinen naisten vanhainkoti "Hedvig Sofiahemmet".


title: Linnunlaulu (Helsinki)

text: Huvila 7 on myös kivirakenteinen ja rakennettiin alun perin sokeiden ammattikouluksi. Nykyään se on Helsingin kaupungin päivähoitoviraston käytössä. Sen pihalla lähempänä rautatietä sijaitsevassa puutalossa toimii päiväkoti.


title: Linnunlaulu (Helsinki)

text: Huvila 9 oli alun perin yksityistalo, mutta vuonna 1929 sen osti Helsingin Diakonissalaitos, joka perusti sinne kehitysvammaisten lasten hoitokodin, Rinnekodin. Myöhemmin Rinnekoti muutti pohjois-Espooseen, ja huvilan omistaa nykyään Aulis Junes, joka kunnostaa perintötaloaan hyvin hitaasti uhkasakkojen uhkaamana.


title: Linnunlaulu (Helsinki)

text: Valkoinen huvila 10, nykyiseltä osoitteeltaan Linnunlauluntie 7, sijaitsee rantakalliolla aivan Töölönlahden rannalla. Nykyään se on Helsingin kirjailijayhdistyksen käytössä ja on saanut nimen Villa Kivi. Sen eteläpuolella sijaitsee "Sininen huvila", jossa on taiteilijapariskunta Marja ja Jorma Heleniuksen ateljee ja sen piharakennuksessa toimii myös kahvila.


title: Linnunlaulu (Helsinki)

text:
Huvilassa 13 toimi "Brummerska hemmet" -niminen vanhainkoti. Se samoin kuin huvila 15 sekä "Vihreä huvila" purettiin 1960-luvulla rautatien levennystöiden tieltä. Vuonna 1889 rakennetussa Eläintarhan huvila 14:ssä, joka sijaitsee Tokoinrannan puistoalueen reunalla, on Helsingin kulttuuriasiainkeskuksen näyttely Linnunlaulun huviloista.
Huvila-alueen välittömässä läheisyydessä on myös Helsingin Diakonissalaitoksen rakennusryhmä.


title: Linnunlaulu (Helsinki)

text: Huvila-alueen vanha päätie on ollut Eläintarhantie, joka ulottui aikoinaan Hakaniemen torin luoteiskulmasta Mannerheimintielle saakka. Se ylitti rautatien 1800-luvulla rakennettua ns. Linnunlaulun siltaa pitkin. Töölönlahden koilliskulmassa Eläintarhantie teki jyrkän mutkan siten, että sen loppuosa muodosti käytännössä Helsinginkadun jatkeen, mutta oli myös Eläintarhantien niminen.


title: Linnunlaulu (Helsinki)

text: Kun rautatietä 1960-luvun lopulla levennettiin ja se samalla sähköistettiin, vanha Linnunlaulun silta purettiin. Nimi Eläintarhantie jäi tällöin vain rautatien itäpuoleiselle osalle tietä, joka samalla linjattiin osittain uudestaan, niin että se nykyisin johtaa Wallininkadulle. Rautatien länsipuolella oleva tieosuus sai nimen Linnunlauluntie, ja tien loppuosa Helsinginkadun päästä Mannerheimintielle muutettiin nimeltäänkin osaksi Helsinginkatua. Aikaisemmin nimi Linnunlauluntie oli annettu rautatien itäpuolelle suunnitellulle, rakentamatta jääneelle kadulle. Puretun sillan läheisyyteen on myöhemmin rakennettu jalankulkusilta.


title: Kluuvi

text: Kluuvi () on kaupunginosa, joka käsittää pääosan Helsingin ydinkeskustasta. Kluuvi kuuluu Vironniemen peruspiiriin. Kaupunginosan rajat ovat lännessä Mannerheimintie ja Karamzininkatu, etelässä Pohjoisesplanadi, idässä Unioninkatu sekä pohjoisessa Kaisaniemenlahti ja Töölönlahti. Kluuvin alueella on noin 23 000 työpaikkaa (2010) ja hieman yli 560 asukasta (2014).


title: Kluuvi

text: Kluuvissa sijaitsee muun muassa Helsingin päärautatieasema, Helsingin keskustan Stockmann- ja Sokos-tavaratalot, Postitalo, Ateneumin taidemuseo ja Helsingin yliopiston keskustakampus. Kluuvin koillisosaa, jossa sijaitsee muun muassa Kaisaniemen puisto, kutsutaan "Kaisaniemeksi", mutta se ei ole virallisesti minkään kaupunginosan nimi.


title: Kluuvi

text: Kluuvi on Helsingin liikekeskusta, jossa toimii paljon palveluja sekä useiden suuryritysten ja tärkeimpien liikepankkien pääkonttoreita. Lähes kaikki Kluuvin asunnot on aikojen saatossa muutettu liiketiloiksi. 2010-luvulla toimistoja on muutettu yhä enenevässä määrin takaisin asunnoiksi muun muassa Mikonkadulla (Lackmanin talo) ja Vuorikadulla (useita kohteita). Kun samaan aikaan Töölönlahden alueelle on valmistunut uusia asuntoja, Kluuvin asukasluku on lähtenyt jälleen kasvuun: vuonna 2013 se oli 514 ja vuonna 2014 se oli 564 henkeä. Työpaikkoja Kluuvissa oli vuonna 2014 runsaat 24 081 kappaletta .


title: Kluuvi

text: Helsingin keskeisimpiin liikekatuihin kuuluva Aleksanterinkatu kulkee pääosin Kluuvin alueella. Kluuvissa sijaitsevat myös Stockmannin ja Sokoksen tavaratalot sekä kauppakeskukset Kluuvi, Citycenter ja Galleria Esplanad.


title: Kluuvi

text: Kluuvissa sijaitsevia kulttuurirakennuksia ovat Ateneumin taidemuseo ja nykytaiteen museo Kiasma sekä elokuvateatterit Maxim ja Kinopalatsi.


title: Kluuvi

text: Pääosa Helsingin yliopiston keskustakampuksesta sijaitsee Kluuvin alueella. Keskustakampuksella toimivat humanistinen, teologinen, oikeustieteellinen, valtiotieteellinen ja käyttäytymistieteellinen tiedekunta, Avoin yliopisto sekä yliopiston keskushallinto. Myös Helsingin yliopiston Kaisaniemen kasvitieteellinen puutarha sijaitsee Kluuvissa.


title: Kluuvi

text: Alueella sijaitsee vain yksi peruskoulu, Kaisaniemen ala-asteen koulu, jossa toimii normaalin perusopetuksen lisäksi musiikin ja nykytanssin painotusluokkia.


title: Kluuvi

text: Kluuvissa sijaitsee Helsingin päärautatieasema, josta lähtevät kaikki pääkaupunkiseudun lähijunat ja joka on myös Suomen merkittävin kaukojunien lähtöpaikka. Lisäksi asemalta lähtee junia Venäjän Pietariin ja Moskovaan.


title: Kluuvi

text: Helsingin metron asemista Rautatientorin ja Helsingin yliopiston metroasema sijaitsevat Kluuvin alueella. Useimmat Helsingin raitiovaunulinjat kulkevat alueen kautta. Rautatientorilta lähtee busseja muun muassa Pohjois- ja Koillis-Helsinkiin ja Vantaalle.


title: Kluuvi

text: Sana "kluuvi" (ruotsiksi "glo", määräisessä muodossa "gloet") merkitsee kluuvifladaa eli matalaa ja umpeutuvaa lahtea. Nykyisen Kluuvin alueella sijaitsikin vielä 1800-luvun alussa pitkä ja kapea Kluuvinlahti, joka ulottui Töölönlahdelta Esplanadin puiston tienoille. Lahti oli jäännös salmesta, joka oli aikoinaan yhdistänyt Töölönlahden ja Eteläsataman, mutta sen kapein kohta oli maankohoamisen vuoksi sulkeutunut jo 1500-luvulla. Samalla sen itäpuolella sijainnut saari muuttui niemeksi, joka sai nimen Vironniemi. Lahti täytettiin vähitellen 1800-luvulla.


title: Kluuvi

text: Kluuvissa sijaitseva Vilhonkatu on nimetty vuonna 1836 todennäköisesti senaattori Otto Wilhelm Klinckowströmin mukaan. Klinckowström valvoi 1830-luvulla Kaisaniemen puiston järjestelyä. Kadun aikaisempana nimenä oli vuodesta 1820 Wästra Mellan Gatan. Kadun suomenkielisenä nimenä oli vuodesta 1909 Vilhelminkatu, josta se muutettiin nykyiseksi vuonna 1928. Fabianinkatu puolestaan on nimetty kenraalikuvernööri Fabian Steinheilin muistoksi. Keisari Aleksanteri I määräsi vuonna 1819 Steinheilin ja valtioneuvos Johan Albrecht Ehrenströmin antamaan nimet Helsinkiin suunnitelluille uusille kaduille ja tavallaan he toimivat siten kaupungin ensimmäisenä kadunnimikomiteana. Kadun epävirallisena suomenkielisenä nimenä oli vuoteen 1909 Faapianinkatu.


title: Kluuvi

text: Kluuvissa toimivia urheiluseuroja ovat muun muassa jalkapalloseura SAPA, jonka juniorijoukkueiden kotikenttä Kaisaniemen puisto on, sekä koripallojoukkue HNMKY, jonka juniorijoukkueiden kotisali on Vuorikadulla. Junioreiden käsipallo-, jääpallo- sekä jääkiekkojoukkueista harrastajamääriltään suosituin Kluuvissa on HIFK.


title: Kluuvi

text: MTV3:n selvityksen (2009) mukaan Kluuvi on väkilukuun suhteutettuna koko Suomen väkivaltaisin kaupunginosa. Tähän ovat myötävaikuttaneet Kluuvin hyvin keskeinen sijainti ja vilkas yöelämä.


title: Vaakuna

text: Vaakuna on vaakunaselityksen määrittämä, kilvelle sijoitettu heraldinen tunnus.


title: Vaakuna

text: Täydellisen sukuvaakunan osia ovat kilpi, kypärä, kypäränpeite, lakipunos ja kypäränkoriste. Lisäksi vaakunassa voi olla arvokruunu, tunnuslause, postamentti ja kilvenkannattajat.


title: Vaakuna

text: Vaakuna voi olla:


title: Lippu

text: Lippu on valtion, järjestön tm. yhteisön tunnuksena käytettävä määrämuotoinen, -värinen ja -kuvioinen kangas.


title: Lippu

text: Yleisin lippujen käyttötarkoitus on toimia jonkin valtion tai kansakunnan symbolina, kansallislippuna. Valtioiden liput ovat tavanomaisesti suorakulmion muotoisia, ainoana poikkeuksena on kahdesta kolmiosta muodostuva Nepalin lippu. Valtioiden lisäksi useilla muilla poliittisilla alueilla ja kansoilla on lippunsa. Lippuja käytetään myös mainostamiseen tai koristeena, tosin tässä epävirallisemmassa tarkoituksessa ero lipun ja muun värillisen kankaan välillä on hämärämpi.


title: Lippu

text: Muita lippuja ovat esimerkiksi järjestöliput ja viestiliput vesillä.


title: Lippu

text: "Baneeri" on vanhimpia lipputyyppejä. Se on nelikulmainen tai suorakaiteen muotoinen lippu, joka ilmaisee kantajansa arvoaseman. Baneeri on aina henkilökohtainen. Baneeri on tiukasti kiinni salossaan nauloilla tai renkailla.


title: Lippu

text: "Bulsaani" on pitkä ja kapea lippu, jonka päässä on pitkät kielekkeet. Bulsaaneja on käytetty laivojen mastoissa suurten lippujen alapuolella, ja ne ilmaisivat laivan päällikön arvoaseman.


title: Lippu

text: "Fanfaarilippu" on nelikulmainen lippu, joka kiinnitetään sotaväen merkinantotorveen. Siinä on kyseisen sotaväenosaston tai sen päällikön tunnus, ja usein myös lipun lahjoittajan tunnus.


title: Lippu

text: "Gonfalon" on kirkkolippujen perusmuoto. Se on kantolippu, jonka alaosa on kielekkeinen.


title: Lippu

text: "Gonfanon" on keskiajan alussa keihääseen kiinnitetty pitkänomainen lippu, jonka päässä on pitkät kielekkeet. Se ilmaisi sotaväen osaston päällikkyyttä.


title: Lippu

text: "Guidon" oli rakuunoitten käyttämä pienikokoinen kaksikielekkeinen lippu. Suomessa sitä on kutsuttu myös kornetiksi ja standaariksi.


title: Lippu

text: "Göösi" eli "rainelippu" on pienikokoinen kansallisuutta ilmaiseva lippu, jota käytettiin alusten keulassa.


title: Lippu

text: "Kantolippu" on ainutkertainen sotaväen yksikön tunnus tai järjestölippu.


title: Lippu

text: "Kirkkolippu" on uskonnollisissa yhteyksissä käytettyl lippu katolisissa ja ortodoksisissa maissa. Se on yleensä kolmikielekkeinen ja hapsuilla varustettu.


title: Lippu

text: "Kulkuelippu" on järjestölippu, joka on koristettu tunnuslausein.


title: Lippu

text: "Peitsilippu" on ratsuväen käytössä ollut keihääseen kiinnitetty kolmikulmainen pienikokoinen lippu, tai suorakaiteen muotoinen kielekkeinen lippu. Pientä peitsilippua eli peitsiviiriä käytetään edelleen maissa, joissa on ratsuväkeä.


title: Lippu

text: "Rakuunalippu" on kaksikielekkeinen, hapsullinen lippu. Sitä käytetään yhä esimerkiksi joissakin Suomen armeijan joukko-osastojen lipuissa.


title: Lippu

text: "Salkolippu" on salkoon vedettävä, vapaasti liehuva lippu. Kaikki kansallisliput ovat salkolippuja.


title: Lippu

text: "Standaari" on Englannissa keskiajan lopulla käyttöön otettu kuninkaan läsnäoloa ilmaiseva lippu. Se oli alun perin kaksikielekkeinen ja kolmiomaisesti kapeneva, johon oli ommeltu heraldisia kuvioita. Se pystytettiin hallitsijan tai prinssin komentopaikan läheisyyteen arvonmerkkinä.


title: Lippu

text: "Stondari" on 1500-luvulla Ruotsin laivastossa käytetty erittäin kookas kangas, valtio- ja kansallislippujen edeltäjä.


title: Luettelo Espanjan maakunnista pinta-alan mukaan

text: Tämä on luettelo Espanjan maakunnista järjestettynä pinta-alan mukaan.


title: Luettelo Espanjan maakunnista väkiluvun mukaan

text: Tämä on luettelo Espanjan maakunnista järjestettynä väkiluvun mukaan.


title: Pontevedra (maakunta)

text: Pontevedra on maakunta Atlantin rannikolla luoteisessa Espanjassa Galician itsehallintoalueen lounaisosassa. Sen rajanaapureita ovat Portugali sekä A Coruñan, Lugon ja Ourensen maakunnat.


title: Pontevedra (maakunta)

text: Pontevedran väkiluku on 942 731 (vuonna 2017) ja pinta-ala 4 495 neliökilometriä. 8 prosenttia väestöstä asuu pääkaupungissa Pontevedrassa. Maakunnan suurin kaupunki on Vigo. Maakunnassa on yhteensä 62 kuntaa.


title: Pontevedra (maakunta)

text: Pontevedra jakaa Las Islas Atlánticas de Galician kansallispuiston A Coruñan maakunnan kanssa.


title: Vallankumouksellinen nuorisoliitto

text: Vallankumouksellinen nuorisoliitto (VKN) oli 1980-luvun loppupuolella toiminut suomalainen vasemmistolainen nuorisojärjestö. Liitossa vaikuttivat Demokraattisen Vaihtoehdon ja Suomen Kommunistisen Puolueen (yhtenäisyys) nuoret.


title: Vallankumouksellinen nuorisoliitto

text: SKDL:n nuorisojärjestö Suomen Demokraattinen Nuorisoliitto hajosi vuoden 1985 liittokokouksen jälkeen, kun Suomen kommunistisen puolueen (SKP) enemmistön kannalla olleet syrjäyttivät SKP:n taistolaisen opposition kannattajat järjestön päätöksenteosta. Oppositio jäi tappiolle äänin 300–200. Vuonna 1986 oppositio järjestäytyi nimellä Punaisen nuorison neuvosto. Neuvostoa johti Markku Kangaspuro. Toukokuussa SDNL erotti noin 500 osastoa, jotka olivat tekemisissä PNN:n kanssa. VKN perustettiin syksyllä 1987 Oulussa SKP:n opposition muodostaman Devan nuorisojärjestöksi.


title: Vallankumouksellinen nuorisoliitto

text: VKN julkaisi lehteä "Muutos – vallankumouksellinen nuorisolehti" (1986–1990) (). Sitä kustansi aluksi "Idän pikajuna" -niminen yhdistys, joka toimi rekisteröitymisvaiheessa VKN:n perustana.


title: Vallankumouksellinen nuorisoliitto

text: VKN:n järjestämiä tempauksia olivat muun muassa Freda 42:n ja Työvoimaministeriön valtaukset, Ankkalinna-tapahtuma sekä "Nokia – saappaat veressä" -kampanja. VKN osallistui ahkerasti esimerkiksi Rauhanpuolustajien toimintaan.


title: Vallankumouksellinen nuorisoliitto

text: VKN kuului (SDNL:n tavoin) Demokraattisen nuorison maailmanliittoon. VKN:llä oli läheiset suhteet NKP:n nuorisojärjestö Komsomoliin.


title: Lugo (maakunta)

text: Lugo on maakunta Atlantin rannikolla luoteisessa Espanjassa Galician itsehallintoalueen koillisosassa. Sen rajanaapureita ovat Asturian, Leónin, Ourensen, Pontevedran ja A Coruñan maakunnat.


title: Lugo (maakunta)

text: Lugon väkiluku on 333 634 (vuonna 2017) ja pinta-ala 9 856 neliökilometriä. Neljännes väestöstä asuu pääkaupungissa Lugossa.


title: Palencia (maakunta)

text: Palencia on maakunta pohjoisessa Espanjassa, Kastilia ja Leónin itsehallintoalueen pohjoisosassa. Sen rajanaapureita ovat Leónin, Kantabrian, Burgosin ja Valladolidin maakunnat.


title: Palencia (maakunta)

text: Palencian väkiluku on 163 390 (vuonna 2017) ja pinta-ala 8 053 neliökilometriä. 45 prosenttia väestöstä asuu pääkaupungissa Palenciassa. Maakunnassa on yhteensä 191 kuntaa, joista yli puolet ovat alle 200 asukkaan kyliä.


title: Toledo (maakunta)

text: Toledo on maakunta keskisessä Espanjassa Kastilia-La Manchan itsehallintoalueen länsiosassa. Sen rajanaapureita ovat Madridin, Cuencan, Ciudad Realin, Badajozin, Cáceresin ja Ávilan maakunnat.


title: Toledo (maakunta)

text: Toledon väkiluku on 686 841 (vuonna 2017) ja pinta-ala 15 370 neliökilometriä. Vain noin yhdeksäsosa väestöstä asuu pääkaupungissa Toledossa, joka on myös itsehallintoalueen pääkaupunki. Maakunnassa on yhteensä 204 kuntaa. Espanjan pienin kunta, 5 asukkaan Illán de Vacas sijaitsee Toledon maakunnassa.


title: Toledo (maakunta)

text: Toledo jakaa Cabañerosin kansallispuiston Ciudad Realin kanssa.


title: Zamora (maakunta)

text: Zamora on maakunta läntisessä Espanjassa Kastilia ja Leónin itsehallintoalueen länsiosassa. Sen rajanaapureita ovat Portugali sekä Ourensen, Leónin, Valladolidin ja Salamancan maakunnat.


title: Zamora (maakunta)

text: Zamoran väkiluku on 177 404 (vuonna 2017) ja pinta-ala 10 561 neliökilometriä. Lähes kolmannes väestöstä asuu pääkaupungissa Zamorassa.


title: Teruel (maakunta)

text: Teruel () on maakunta keskisessä Espanjassa Aragonian itsehallintoalueen eteläosassa.


title: Teruel (maakunta)

text: Sen rajanaapureita ovat Tarragonan, Castellónin, Valencia, Cuencan, Guadalajaran ja Zaragozan maakunnat. Maakunnan koillisosa on osa Aragonian katalaaninkielistä Franja de Ponent -aluetta.


title: Teruel (maakunta)

text: Teruelin pinta-ala on 14 810 neliökilometriä. Sen väkiluku on 135 562 (vuonna 2017) ja väestötiheys 9,2 asukasta neliökilometrillä. Noin neljännes väestöstä asuu pääkaupungissa Teruelissa. Maakunnassa on yhteensä 236 kuntaa, joista yli puolet ovat alle 200 asukkaan kyliä.


title: Robert Schuman

text: Robert Schuman (29. kesäkuuta 1886 Luxembourg – 4. syyskuuta 1963 Scy-Chazelles, Moselle) oli syntyperältään luxemburgilais- ranskalainen poliitikko. Hän oli Ranskan pääministeri 1947–1948. Häntä pidetään yhtenä Euroopan unionin isistä.


title: Robert Schuman

text:
Schuman syntyi Luxemburgissa. Hänen vanhempansa olivat Lothringenista. Hän sai Ranskan kansalaisuuden vuonna 1919, kun Lothringenista tuli osa Ranskaa. Schumanin äidinkieli oli luxemburgin kieli ja toinen kieli saksa. Hän oppi ranskan kielen koulussa kuten kaikki luxemburgilaiset, mutta puhui ranskaa saksalaisella korostuksella.
Schuman suoritti 1910 oikeustieteellisen tutkinnon Humboldtin yliopistossa Berliinissä. Hänestä tuli lakimies, ja hän palveli Saksan armeijassa ensimmäisen maailmansodan aikana ja oli Metzin kaupunginvaltuuston jäsen, kuten myös "Katholikentagin".


title: Robert Schuman

text: Ensimmäisen maailmansodan seuraksena Ranska otti takaisin Elsass–Lothringenin alueen (ranskaksi: Alsace ja Lorraine). Schuman osallistui Ranskan politiikkaan. Vuonna 1919 hänet valittiin Thionvillesta varasijalle parlamenttiin, jossa hän toimi 1940 asti. Hän osallistui merkittävästi "Lex Schumanin" työstämiseen ja läpimenoon. Schuman tutki ja paljasti Lothringenin terästeollisuuden sodanjälkeisen korruption.


title: Robert Schuman

text: Vuonna 1940 Gestapo pidätti Schumanin, mutta hän pakeni 1942 ja liittyi Ranskan vastarintaliikkeeseen.


title: Robert Schuman

text: Sodan jälkeen Schuman oli yksi keskustalaisen Mouvement Républicain Populaire -puolueen perustajista. Hänestä tuli Ranskan pääministeri marraskuusta 1947 syyskuuhun 1948 ja myös ulkoministeri alkaen toisesta hallituksestaan heinäkuusta 1948 aina tammikuuhun 1953. 9. toukokuuta 1950 pitämässään puheessa Schuman kutsui Jean Monnetin kehotuksesta saksalaiset hallitsemaan yhteisesti maiden hiilivaroja ja terästeollisuutta. Tämä muodosti Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustan, josta kehittyi nykyinen Euroopan unioni. Puhe tunnetaan "Schumanin julistuksena", ja 9. toukokuuta Eurooppa-päivänä.


title: Robert Schuman

text: Vuonna 1958 Schuman sai Karlspreisin (Kaarle Suuri -palkinnon) Aachenin kaupungin myöntämänä Euroopan idean ja rauhan edistämisestä. Brysselissä hänen mukaansa on nimetty metroasema, tori ja rautatieasema (ransk. "Bruxelles-Schuman", hollanniksi: "Brussel-Schuman").


title: Robert Schuman

text: Vuosituhannen vaihteessa joukko yksityishenkilöitä alkoi kerätä aineistoa Schumanin julistamiseksi autuaaksi (beatifikaatio), mikä olisi ensimmäinen askel kohti julistamista katolisen kirkon pyhimykseksi. Aiheesta keskusteltiin julkisuudessa vuonna 2004, mutta Vatikaanin kanta ei ollut kovin myönteinen.


title: Soria (maakunta)

text: Soria on maakunta keskisessä Espanjassa, Kastilia ja Leónin itsehallintoalueen itäosassa. Sen rajanaapureita ovat La Riojan, Zaragozan, Guadalajaran, Segovian ja Burgosin maakunnat.


title: Soria (maakunta)

text: Sorian pinta-ala on 10 303 neliökilometriä ja väkiluku 88 903 (vuonna 2017), mikä tekee siitä tässä suhteessa Espanjan pienimmän. Myös sen väestötiheys alle 9 asukasta neliökilometrillä on yksi Euroopan unionin pienimpiä. Lähes 40 prosenttia väestöstä asuu pääkaupungissa Soriassa. Maakunnassa on yhteensä 183 kuntaa, joista lähes puolet ovat alle 100 asukkaan kyliä; yli tuhannen asukkaan kuntia on vain 12.


title: Ourense (maakunta)

text: Ourense (esp. "Orense") on maakunta luoteisessa Espanjassa Galician itsehallintoalueen kaakkoisosassa. Sen rajanaapureita ovat Portugali sekä Pontevedran, Lugon, Leónin ja Zamoran maakunnat.


title: Ourense (maakunta)

text: Ourensen pinta-ala on 7 273 neliökilometriä ja väkiluku 311 680 (vuonna 2017).


title: Ourense (maakunta)

text: Koska Ourensen maakunnassa puhutaan virallisina kielinä sekä galician että espanjan kieltä, siitä käytetään molempia kirjoitusasuja, Ourense (galicia) ja Orense (espanja).


title: Lleida (maakunta)

text: Lleida (espanjaksi "Lérida") on maakunta itäisessä Espanjassa Katalonian itsehallintoalueen länsiosassa. Sen rajanaapureita ovat Ranska ja Andorra sekä Gironan, Barcelonan, Tarragonan, Zaragozan ja Huescan maakunnat.


title: Lleida (maakunta)

text: Lleidan väkiluku on 432 384 (2017). Noin 30 prosenttia väestöstä asuu pääkaupungissa Lleidassa ("Lérida"). Muita merkittäviä kaupunkeja ovat La Seu d'Urgell, Mollerussa, Cervera ja Tàrrega. Maakunnassa on yhteensä 231 kuntaa.


title: Lleida (maakunta)

text: Aigüestortes i Estany de Sant Mauricin kansallispuisto sijaitsee Lleidassa. Maakunta on suuri hedelmien tuottaja.


title: Lleida (maakunta)

text: "Lleida" on maakunnan katalaaninkielinen nimi ja myös virallinen espanjankielinen nimi Espanjan hallituksen mukaan. Espanjan kielessä on kuitenkin hyväksytty myös muoto "Lérida".


title: Sainte-Chapelle

text: Sainte-Chapelle on goottilaistyylinen kappeli, joka sijaitsee Pariisissa Île de la Citén saarella Seinejoen keskellä. Ludvig IX Pyhä rakennutti Sainte-Chapellen saarella sijainneen palatsin yhteyteen ylimitoitetuksi ”pyhäinjäännöslippaaksi” Bysantista tuomilleen pyhäinjäännöksille (Jeesuksen orjantappurakruunu ja ristin palasia). Sainte-Chapellen suunnitelmat tehtiin vuonna 1241 ja rakennustyöt aloitettiin vuonna 1246. Rakennus vihittiin käyttöön 26. huhtikuuta 1248.


title: Sainte-Chapelle

text: Kun Pariisin keskustassa suoritettiin Napoleon III:n aikana 1800-luvulla laajoja uudelleenrakennustöitä, rakennettiin myös vanhan kuninkaanpalatsin tilalle suuri oikeuspalatsi, Palais de Justice de Paris. Tällöin Sainte-Chapelle jäi sen sisäpihalle.


title: Sainte-Chapelle

text: Sainte-Chapellessa, erityisesti sen yläkappelissa, seinien pirstominen valoa läpi päästäviksi lasimaalausikkunoiksi on viety äärimmilleen. Ikkunat esittävät Kristuksen kärsimystä, kappelissa säilytettyjen pyhäinjäännösten historiaa ja kohtauksia "Vanhasta testamentista". Sainte-Chapelle toimi aluksi linnankappelina.


title: Sainte-Chapelle

text: Useimmat pyhäinjäännökset, joita säilytettiin keskellä kuoria sijaitsevalla korokkeella, tuhoutuivat Ranskan suuressa vallankumouksessa. Loput on siirretty Notre Dameen.


title: Michael Gerber

text: Michael Gerber (Yhdysvallat, s. 1969) on Barry Trotter -sarjan kirjoittaja. Sarja parodioi J. K. Rowlingin Harry Potter -kirjoja.


title: Michael Gerber

text: Gerber eli lapsuutensa ja nuoruutensa St. Louisissa. Hän opiskeli historiaa Yalen yliopistossa, ja kirjoitti humoristisia tekstejä "The Yale Herald" ja "Yale Record" -lehtiin. Gerber vuonna 1991. Hän muutti ensin mm. New Yorkiin, sitten Seattleen, missä hän kirjoitti kolumneja "Seattle Weekly" -lehteen.


title: Michael Gerber

text: Vuonna 1995 Gerber palasi takaisin New Yorkiin. Yhdessä opiskelutoverinsa Jonathan Schwarzin kanssa hän kirjoitti tarinoita mm. "The New Yorker-", "The Atlantic Monthly-" ja "Esquire"-lehtiin.


title: Michael Gerber

text: Vuonna 2000 Gerber muutti Chicagoon, missä hän oli käynyt lukionsa. Erinäisten työelämän yritysten jälkeen hän ryhtyi kirjoittamaan Harry Potter -parodiaa. Hän julkaisi kirjan "Barry Trotter and the Unauthorized Parody" (Barry Trotter ja Häpeämätön parodia) omakustanteena joulukuussa 2001, koska yksikään kustantamo ei ollut uskaltanut ottaa käsikirjoitusta julkaisuohjelmaansa lakisyytösten pelossa.


title: Michael Gerber

text: Kirja julkaistiin myöhemmin Isossa-Britanniassa nimellä "Barry Trotter and the Shameless Parody", ja se pysyi myydyimpien kirjojen listalla puolen vuoden ajan.Gerberin parodia elokuvana ajankohtaiseksi puheenaiheeksi nousseesta Narnia-sarjasta julkaistiin suomeksi vuonna 2006 nimellä "Blarnia".


title: Karakalpakia

text: Karakalpakia (karakalpakiksi Qaraqalpaqstan, uzbekiksi Qoraqalpog'iston) on autonominen tasavalta Araljärven eteläpuolella Uzbekistanin länsiosassa Keski-Aasiassa. Karakalpakia rajoittuu etelässä Turkmenistaniin, lännessä ja pohjoisessa Kazakstaniin.


title: Karakalpakia

text: Karakalpakia on pääasiassa aavikkoa. Alueen pohjoisosassa sijaitsee Araljärven eteläpää. Suurin joki on Amudarja, joka virtaa alueen itäosan halki ja laskee Araljärveen.


title: Karakalpakia

text: Karakalpakian asukasluku vuonna 2009 oli noin 1,6 miljoonaa. Vuoden 1979 väestönlaskennan mukaan alueen väestöstä oli karakalpakkeja 31 %, uzbekkeja 31 %, kazakkeja 27 %, turkemeeneja 5 %, venäläisiä 2 % ja muita 4 %.


title: Karakalpakia

text: Nukusissa on 194 100 asukasta (1997). Muista kaupungeista mainittakoon entinen Araljärven satamakaupunki Mojnaq, joka sijaitsee Araljärven kutistumisen vuoksi sisämaassa sekä Altynkul’ ja Šimbaj.


title: Karakalpakia

text: Amurdarjan laaksossa viljellään kastelun avulla puuvillaa, riisiä ja sinimailasta. Lisäksi harjoitetaan karakullampaiden kasvatusta.


title: Karakalpakia

text: Karakalpakian alue on historian aikana kuulunut moniin valtioihin. Ensimmäiset tunnetut asukkaat ovat olleet hurreja, jotka ovat asuneet alueella ainakin 1 300 vuotta ennen ajanlaskun alkua. Sittemmin alue tuli kuulumaan iraanilaisten heimojen hallitsemaan Chorasmian valtioon, joka käsitti laajan alueen Keski-Aasiasta. Makedonian hallitsija Aleksanteri Suuri valloitti alueen 300-luvulla ennen ajanlaskun alkua.


title: Karakalpakia

text: Alue tuli kuulumaan 400-luvulla jälleen Chorasmiaan ja arabit valloittivat alueen 700-luvulla. Tällöin väestöä alettiin myös käännyttää islamiin. Mongolit valloittivat alueen 1200-luvulla ja uudelleen 1300-luvulla. Alue tuli kuulumaan 1500-luvulta lähtien Hivan kaanikuntaan, josta tuli Venäjän keisarikunnan vasallivaltio 1873 solmitun rauhansopimuksen nojalla.


title: Karakalpakia

text: Venäjän sisällissodan aikana keski-aasialaiset nousivat kapinaan venäläisiä vastaan. Neuvosto-Venäjä kuitenkin murskasi kapinat ja muodosti Hivasta nimellisesti itsenäisen Horezmin kansantasavallan. Karakalpakian autonominen alue perustettiin 19. helmikuuta 1925, jolloin karakalpakkien asuttama alue erotettiin Turkestanin autonomisesta sosialistisesta neuvostotasavallasta ja Horezmin kansantasavallasta. Aluksi se kuului Kazakkien autonomiseen sosialistiseen neuvostotasavaltaan.


title: Karakalpakia

text: Karakalpakkien autonomisesta alueesta tuli Karakalpakkien autonominen sosialistinen neuvostotasavalta 20. maaliskuuta 1932 ja se siirrettiin kuulumaan Uzbekistanin sosialistisen neuvostotasavallan alaisuuteen 5. joulukuuta 1936. Neuvostoliiton hajotessa Uzbekistan julistautui itsenäiseksi 1991 ja Karakalpakian ASNT muutettiin autonomiseksi tasavallaksi.


title: Nukus

text: Nukus on Karakalpakian autonomisen tasavallan pääkaupunki Uzbekistanin länsiosassa Keski-Aasiassa. Se sijaitsee Karakalpakian eteläosassa Turkmenistanin rajan tuntumassa Amudarja-joen varrella Kyzyl Kumin aavikon länsipuolella Harezmin keitaalla. Kaupungista on matkaa Uzbekistanin pääkaupunkiin Taškentiin 1 255 km. Nukusin asukasluku on 194 700 (1997).


title: Nukus

text: Nukus on Karakalpakian liikenteellinen keskus. Siellä on lentokenttä ja linja-autoasema sekä rautatieyhteys Uzbekistanin pääkaupunkiin Taškentiin ja Kazakstanin puolelle Almatyyn. Kaupungissa on kevyttä teollisuutta muun muassa elintarviketeollisuutta.


title: Nukus

text: Kaupungin nähtävyyksistä mainittakoon Igor Savitskyn galleria, jossa on hieno taidekokoelma, jossa on Stalinin kaupunkiin 1920- ja 1930-luvuilla karkottamien taiteilijoiden töitä. Kaupungissa on myös Berdašin kunniaksi pystytetty patsas. Hän oli 1800-luvun suurin karakalpakialainen runoilija ja valtiomies.


title: Nukus

text: Vaikka kaupungista on yli 800 kilometriä Araljärvelle, vaikuttaa Araljärven ympäristökatastrofi myös Nukusissa. Alueen ilmasto on alkanut muuttua ja Nukusissakin kärsitään keskimäärin 10 hiekka- ja pölymyrskystä vuodessa.


title: Nukus

text: Venäläiset perustivat Nukusin 1827, mutta kaupunki alkoi kehittyä ja kasvaa vasta 1930-luvulla. Karakalpakian pääkaupunki siitä tuli 1925.


title: Samarkand

text: Samarkand (uzbekiksi: "Samarqand", Самарқанд, tadžikiksi: Самарқанд, persiaksi: سمرقند, venäjäksi: "Самарканд") on Samarkandin alueen pääkaupunki Uzbekistanin itäosassa Zeravšan-joen laaksossa lähellä Tadžikistanin rajaa Keski-Aasiassa. Kaupungin asukasluku on 596 000 (2008).


title: Samarkand

text: Kaupungin teollisuus tuottaa teetä, viiniä, tekstiilejä, lannoitteita ja moottoripyörien osia. Samarkand on Keski-Aasian vanhin kaupunki. Se jakaantuu uuteen ja vanhaan kaupunkiin. Vanhassa kaupungissa on muun muassa 1300- ja 1400-luvuilta peräisin olevia moskeijoita ja 1400-luvulla rakennettu Timur Lenkin mausoleumi. Kaupungissa on yliopisto ja antiikin historian museo.


title: Samarkand

text:
Samarkandin alue asutettiin noin 2000 vuotta eaa. Sittemmin Samarkandista tuli Persian Sogdianan maakunnan pääkaupunki, tosin kaupungista käytettiin tuolloin nimeä Maracanda. Makedonian hallitsija Aleksanteri Suuri valloitti kaupungin 329 eaa. Kaupungista kehittyi sittemmin merkittävä kauppakeskus Kiinan ja Välimeren välisessä kaupankäynnissä. Arabit valloittivat kaupungin 700-luvun alussa, jolloin väestö käännytettiin islamiin. Mongolivalloittaja Tšingis-kaani tuhosi joukkoineen lähes koko kaupungin 1220.
Samarkandin uusi kukoistusaika alkoi, kun valloittaja Timur Lenk teki siitä valtakuntansa pääkaupungin vuonna 1369. Uzbekit valloittivat kaupungin 1500 ja perustivat Buharan emiirikunnan 1784. Kaupunki joutui Buharan mukana Venäjän vaikutuspiiriin 1868, jolloin sen merkitys kauppapaikkana jälleen kasvoi. Vuonna 1920 kaupunki liitettiin Neuvostoliittoon, jossa se kuului aluksi Buharan neuvostotasavaltaan. Uzbekistanin neuvostotasavalta perustettiin 1924 ja Samarkand oli sen pääkaupunkina vuoteen 1930 asti. Vuodesta 1991 Samarkand on ollut osa itsenäistä Uzbekistania.


title: Samarkand

text: Samarkand juhli 2500-vuotispäiviään vuonna 1969, kunnes arkeologit löysivät tekstejä, joiden mukaan kaupunki on tunnettua vanhempi. 2750-vuotispäivät järjestettiin elokuussa 2007.


title: Samarkand

text: Samarkand sijaitsee Uzbekistanin itäosassa suuressa keitaassa Zeravšan-joen laaksossa.


title: Samarkand

text: Vanhan kaupungin asemakaava on säilynyt ajalta, jolloin kaupunkia ympäröi muuri, jossa oli kuusi porttia, ja kadut kulkivat porteilta kaupungin keskustaan. Muuria ei enää ole. Uudemman venäläisen osan rakentaminen alkoi 1871, ja se laajeni voimakkaasti neuvostoaikana. Tällä alueella on puistoja ja julkisia rakennuksia kuten oppilaitoksia ja teattereita.


title: Samarkand

text: Kaupungin keskustassa on laaja Registanin aukio. Bibi Khanumin moskeija on yksi maailman suurimmista. Monet rakennukset liittyvät Timur Lenkin ja hänen pojanpoikansa Ulugh Begin elämään.


title: Samarkand

text: Samarkandissa on kesällä kuumaa (kesä-, heinä- ja elokuun keskimääräinen yli yli 32 astetta) ja talvella kylmää (joulu-, tammi- ja helmikuun keskimääräinen alin vähän pakkasen puolella). Sadetta saadaan eniten maalis- ja huhtikuussa, kesäkuusta syyskuuhun ei sada juuri lainkaan.


title: Kokand

text: Kokand tai "Quqon" (, ) on kaupunki Ferganan alueella Uzbekistanin itäosassa lähellä Kirgisian rajaa Keski-Aasiassa. Kaupungista on matkaa pääkaupunkiin Taškentiin 228 kilometriä. Kaupungin asukasluku oli noin 203 500 vuonna 2005.


title: Kokand

text: Kokand sijaitsee Ferganan laakson lounaisosassa kahden pääväylän risteyksessä ja on laakson tärkein liikennekeskus. Kaupungissa on tekstiili-, elintarvike- ja kemikaaliteollisuutta. Merkittävistä rakennuksista mainittakoon vuonna 1871 rakennettu kaani Khudayarin palatsi keskellä kaupunkia.


title: Kokand

text: Kokand on ollut olemassa ainakin jo 900-luvulla, jolloin se tunnettiin nimellä Khavakend. Kaupungin kautta kulki tuolloin karavaanireitti Intiasta Kiinaan. Mongolit tuhosivat kaupungin 1200-luvulla. Kaupunki alkoi kehittyä uudelleen, kun sen paikalle perustettiin linnoitus 1732. Kokandista tuli Kokandin kaanikunnan pääkaupunki 1740, joka oli myös tärkeä uskonnollinen keskus. Kaupungissa oli parhaimmillaan yli 300 moskeijaa. Venäjän keisarikunta valloitti kaupungin 1876. Sittemmin alue liitettiin Neuvostoliittoon, jossa se tuli kuulumaan Uzbekistanin neuvostotasavaltaan vuodesta 1924.


title: Kokand

text: Kokand on lannoitteiden, koneiden, puuvillan ja kemikaalien valmistuksen keskuspaikka. Viime vuosikymmeninä kaupunkiin on ilmestynyt uusia asuinalueita, kauppoja, kahviloita ja muita yksityisen sektorin juttuja. Kokand on myös koulutuskeskus, sillä siellä sijaitsee 2 instituuttia, 9 lukiota, 40 peruskoulua ja 5 musiikkikoulua ja 20 kirjastoa.


title: Qarši

text: Qarši () on kaupunki Qashqadaryon alueella Uzbekistanin eteläosassa Keski-Aasiassa. Kaupungista on matkaa Uzbekistanin pääkaupunkiin Taškentiin 520 km ja Afganistanin rajalle 335 km. Vuonna 2006 kaupungin asukasluku oli 217 400.


title: Qarši

text: Qarši on tärkeä maakaasun tuottaja. Šurtan kaasukenttä ja suuri jalostuslaitos sijaitsevat kaupungin luoteispuolella. Qarshissa on suuri muovitehdas Termoplast, jossa tehdään polyetyleenistä vesi- ja kaasuputkia.


title: Qarši

text: Kaupungin ympäristössä viljellään puuvillaa, minkä mahdollisti 1970-luvulla aloitettu suuri kanavien rakennusprojekti, joiden avulla Amudarjan vettä on johdettu alueelle. Kaupungista on ollut rautatieyhteys vuodesta 1970 lähtien maan pääkaupunkiin Taškentiin ja Kazakstanin puolelle Almatyyn. Kaupunki on kuuluisa kudotuista matoistaan. Kaupungissa toimivat teatteri-instituutti sekä musiikki- ja draamateatterit.


title: Qarši

text: Vaikka tiedot ovatkin vähäiset, on kaupunki ainakin 1000 vuotta vanha. Se on syntynyt vanhan Samarkandista Buharan kautta Afganistaniin ja Intiaan kulkevan kauppareitin varrelle. Kaupungin nimenä oli 1300-luvulle asti Nakhsab, jolloin paikalle rakennettiin turkkilainen linnoitus, joka nimettiin Qaršiksi. Kaupungista on käytetty myös nimeä Bek-Budi. Qarši oli Tšagatain kaanikunnan pääkaupunki. Sittemmin Qarši tuli kuulumaan Buharan kaanikuntaan josta vuonna 1920 muodostettiin Buharan sosialistinen kansantasavalta, joka lakkautettiin 1924. Qarši kuului tämän jälkeen Uzbekistanin neuvostotasavaltaan.


title: SID

text: SID voi tarkoittaa seuraavia asioita:


title: Taškent

text: Taškent () on Uzbekistanin ja Taškentin alueen pääkaupunki Uzbekistanin itäosassa Širšikin varrella lähellä Kazakstanin rajaa Keski-Aasiassa. Kaupungin asukasluku oli vuoden 1989 väestönlaskennassa 2 079 000. Arvio vuodelle 2010 on 2 194 272.


title: Taškent

text: Taškent on Keski-Aasian suurin teollisuus- ja liikennekeskus. Kaupungista johtavat rautatiet Samarkandiin ja Ferganan laaksoon sekä Kazakstaniin. Kaupungissa on tärkeä lentokenttä ja vuonna 1977 avattu metro. Kaupungissa on koneenrakennusta, puuvillan ja silkin tuotantoa sekä kemikaali-, metalli-, kenkä-, tupakka- ja huonekaluteollisuutta. Taškent on uzbekkien kulttuurikeskus. Siellä on useita suuria kirjastoja, yliopisto (perustettu 1917), Uzbekkien tiedeakatemia ja monia muita korkeakouluja sekä astronominen observatorio.


title: Taškent

text: Taškent on yksi alueen vanhimmista kaupungeista. Se oli aikoinaan tärkeä pysähdyspaikka Silkkitiellä, joka johti Kiinasta Eurooppaan. Taškent on todennäköisesti perustettu jo ensimmäisellä vuosisadalla eaa., mutta ensimmäinen kirjallinen maininta siitä on 700-luvulta, jolloin arabit valloittivat sen. Mongolit valloittivat kaupungin Tšingis-kaanin johdolla 1200-luvulla. Mongolivalloittaja Timur Lenk valloitti kaupungin 1300-luvulla ja liitti sen valtakuntaansa, johon se kuului 1400-luvulle asti. Silloin Šaybanids valloitti kaupungin. Sittemmin Taškentista tuli itsenäinen kaanikunta, kunnes se 1809 liitettiin Kokandin kaanikuntaan, jonka keskus oli läheisessä Ferganan laaksossa.


title: Taškent

text: Venäjä valloitti Taškentin 1864 hallitakseen tärkeää kauppareittiä. Venäjällä oli kuitenkin vaikeuksia hallita alueen muslimiväestöä. Venäjän vallankumouksen aikana 1917 bolševikit ottivat vallan Taškentissa ja tekivät siitä Turkestanin autonomisen sosialistisen neuvostotasavallan pääkaupungin. Vastavallankumouksellinen armeija, joka koostui ”valkoisista” venäläisistä, kansallismielisistä uzbekeista ja brittijoukoista, valtasi kaupungin 1918, mutta pian neuvostojoukot valtasivat sen takaisin. Vuonna 1924 Turkestanin ASNT lakkautettiin ja Taškentin alue liitettiin uuteen Uzbekistanin neuvostotasavaltaan, jonka pääkaupunki siitä tuli 1930.


title: Taškent

text: Neuvostoliiton aikana kaupungin tekstiiliteollisuus kehittyi, varsinkin sen jälkeen kaupunkiin saatiin rautatieyhteys. Tekstiilitehtaat ja muut teollisuudenalat houkuttelivat kaupunkiin tuhansia uusia asukkaita. Kaupungin väkiluku kolminkertaistui 1926-1959 välisenä aikana. Vuonna 1966 valtava maanjäristys tuhosi suurimman osan kaupunkia. Myös suuri osa vanhoista merkittävistä rakennuksista tuhoutui, mutta jäljelle jäi muun muassa useita moskeijoita 1400- ja 1500-luvuilta sekä uskonnollinen koulu. Uudelleenrakennetusta Taškentista tuli tyypillinen neuvostokaupunki. Kaupungin tekstiiliteollisuus toipui nopeasti maanjäristyksestä ja pian se oli taas Neuvostoliiton suurin puuvillantuotantoalue.


title: Taškent

text: Kun Neuvostoliitto hajosi ja Uzbekistan itsenäistyi 1991, Taškentista tuli maan pääkaupunki. Alueen tekstiiliteollisuus joutui vaikeuksiin, kun rajat sulkeutuivat ja kauppatiet Venäjälle menetettiin.


title: Namangan

text: Namangan on kaupunki Uzbekistanin itäosassa Kirgisian rajan lähellä Keski-Aasiassa Ferganan laakson pohjoispuolella. Kaupungista on 200 kilometriä maan pääkaupunkiin Taškentiin. Kaupungin asukasluku on 370 500 (1997). Namangan on Namanganin alueen pääkaupunki.


title: Namangan

text: Namanga on tärkeä öljyntuotanto ja –jalostuskeskus. Kaupungin pääteollisuudenala on kuitenkin karjataloustuotteiden jalostus. Pohjois-Ferganan kanava kulkee Namangan läpi, tuoden kaupunkiin vettä Syrdarjasta.


title: Namangan

text: Namangan perustettiin 1400-luvun lopulla ja siitä tuli kaupunki 1610. Kaupunki kuului 1700-luvulla Quqonin kaanikuntaan ja oli yksi alueen tärkeimmistä kaupungeista. Tuona aikana rakennettiin monia merkittäviä rakennuksia muun muassa Hodjmna-Kaban mausoleumi. Ferganan laakso liitettiin Venäjään 1876. Sittemmin alue liitettiin Neuvostoliittoon, jossa se kuului vuodesta 1924 lähtien Uzbekistanin neuvostotasavaltaan. Kaupunki kärsi pahoin maanjäristyksessä 1926. Vuodesta 1991 lähtien osa itsenäistä Uzbekistania.


title: Mojnaq

text: Mojnaq on kaupunki Karakalpakian pohjoisosassa Uzbekistanissa Keski-Aasiassa. Se oli aikoinaan Araljärven satamakaupunki, mutta Araljärven kutistumisen myötä se on jäänyt sisämaahan. Kalastus ja kalanjalostus työllistivät aikoinaan 30 000 henkeä. Kaupungissa on nykyään enää noin 13 500 asukasta.


title: Mojnaq

text: Mojnaq oli virkeä kalastuskeskus ja Uzbekistanin ainoa satamakaupunki, jossa oli kymmeniä tuhansia asukkaita. Nykyään kaupunki sijaitsee noin 150 kilometrin päästä Araljärven rannasta. Kaupungin ympäristö on pahasti saastunut puuvillaviljelmillä käytetyillä myrkyillä. Myrkylliset hiekkamyrskyt nostattavat saastunutta entistä merenpohjaa ilmaan ja aiheuttavat jäljelle jääneille asukkaille sairauksia.


title: Mojnaq

text: Mojnaqin ympäristössä on lukuisia ruosteisia neuvostoaikaisia kalastusaluksia, jotka ovat jääneet sijoilleen järven kuivumisen jälkeen. Kaupungin keskustassa sijaitsee yksihuoneinen museo, joka on omistettu Mojnaqin perinnölle.


title: Hiva

text: Hiva () on kaupunki Horezmin alueella Uzbekistanin länsiosassa Kara Kumin aavikon pohjoisreunalla Keski-Aasiassa lähellä Turkmenistanin rajaa. Kaupungissa on useita historiallisia rakennuksia kuten moskeijoita ja mausoleumi. Hiva oli entisen Horezmin valtakunnan pääkaupunki, josta tuli 1500-luvulla Hivan kaanikunta.


title: Martin Galway

text: Martin Galway (s. 3. tammikuuta 1966) on brittiläinen pelimusiikin säveltäjä ja yksi tunnetuimmista Commodore 64:n SID-musiikin säveltäjistä.


title: Martin Galway

text: Rob Hubbardin ohella Martin Galwayta pidetään ensimmäisenä, joka teki huolellisia sävellyksiä pelimusiikin alalla. Molempien ensimmäiset tunnetummat kappaleet ovat peräisin vuodelta 1985. Galwayn ehkä kuuluisimmat sävellykset ovat peleistä "Comic Bakery" ja "Rambo II". "Comic Bakeryn" musiikki on chiptune-genren arkkityyppi. "Rambo II:n" musiikki alkaa morse-koodituksella (jossa kerrotaan pelin tekijöiden nimet) ja jatkuu alati muuttuvana teemana. Pelialan yhtiöistä Oceanista tuli Galwayn tärkein työnantaja ja hän laati heille esimerkiksi latausmusiikit (versiot 1 ja 2), joita käytettiin eri pelien aikana. Ennen Commodore 64:lle siirtymistä Galway oli tehnyt musiikkia BBC Micron peleihin.


title: Martin Galway

text: Galway oli tiettävästi ensimmäinen, joka käytti digitoituja ääniä Commodore 64:lle tehdyssä pelissä. Tämä tapahtui vuonna 1987, kun Galway laati latausmusiikkia "Arkanoidiin". Pelissä "Kong Strikes Back" (1985) hän käytti ns. arpeggio-efektiä tiettävästi ensimmäisenä (soinnun toteuttaminen yhdellä kanavalla soittamalla soinnun ääniä erittäin nopeina murtosointuina, jossa äänet eivät oikeasti soi samanaikaisesti, vaikka korva kuuleekin näin).


title: Fergana

text: Fergana on Ferganan alueen pääkaupunki Uzbekistanin itäosassa Ferganan laaksossa Keski-Aasian alueella. Kaupungin asukasluku on noin 265 000 asukasta. Kaupunkilaisten tulolähteitä ovat muun muassa puuvilla, riisi, silkki ja hedelmät. Vuosina 1910–1924 kaupunki oli nimeltään "Skobelev" kenraali Mihail Skobelevin mukaan nimettynä.


title: Buhara

text: Buhara (, , uzbekiksi kyrillisillä ja ) on Buharan alueen pääkaupunki Zeravšan-joen varrella Uzbekistanin eteläosassa Keski-Aasiassa. Vuoden 1989 laskennassa siellä oli 223 934 asukasta, arvio vuodelle 2014 oli 272 500. Enemmistö asukkaista on tadžikkeja. Lisäksi kaupungissa on huomattava juutalaisvähemmistö.


title: Buhara

text: Kaupungissa valmistetaan tekstiilejä ja mattoja sekä käsitellään astrahanin ja karakullampaiden nahkoja. Buharassa on monia merkittäviä rakennuksia, joista osa on peräisin 800-luvulta. Muun muassa useita moskeijoita, Arkin linnoitus (museona) ja Ismail Samanin mausoleumi. Buharan vanhakaupunki on Unescon maailmanperintökohde. Kaupungissa toimii kasvatustieteellinen ammattikorkeakoulu.


title: Buhara

text: Buhara on perustettu ensimmäisellä vuosisadalla ja siitä kehittyi nopeasti tärkeä kauppa ja kulttuurikeskus. Arabit valloittivat sen 700-luvulla. Buharasta tuli tämän jälkeen myös tärkeä islamilaisuuden keskus. Kaupunki kuului Persian Samanid dynastian hallintaan 800- ja 900-luvuilla. Sittemmin sen valloitti Qarakhanids ja Tšingis-kaani ryösti sen 1219. Vuonna 1555 siitä tuli Buharan kaanikunnan pääkaupunki, jota hallitsivat välillä mongolit, välillä turkkilaiset ja välillä uzbekit. Venäjän keisarikunta valloitti Buharan 1866 ja teki siitä vasallivaltion. Venäjän vallankumouksen jälkeen vuonna 1920 emiiri Mohammed Alim Khan syöstiin vallasta ja kaupungista tuli Buharan kansantasavallan pääkaupunki. Buharan kansantasavalta lakkautettiin 1924, jonka jälkeen Buharan kaupunki tuli kuulumaan Uzbekistanin neuvostotasavaltaan. Vuodesta 1991 Buxoro on ollut osa itsenäistä Uzbekistania.


title: Andižan

text: Andižan tai Andijan (aiemmin myös Andijon tai Andidžon, uzbekiksi "Andijon", ) on Andižanin alueen pääkaupunki Uzbekistanin itäosassa Keski-Aasiassa Kirgisian rajan lähellä Ferganan laakson kaakkoisosassa. Kaupungista on matkaa maan pääkaupunkiin Taškentiin 250 km. Kaupungin asukasluku on noin 403 900 (2014).


title: Andižan

text: Andižan on tärkeä teollisuuskaupunki. Kaupungissa on öljyntuotantoa ja -jalostusta sekä sähkötekniikan- ja elintarviketeollisuutta.


title: Andižan

text: Kaupungissa on Baburin kirjallisuusmuseo (avattu 1989), joka on nimetty Baburin mukaan. Babur syntyi kaupungissa 1483 ja perusti Mogulin valtakunnan Pohjois-Intiaan. Kaupungissa toimii myös kasvatustieteellinen ja lääketieteellinen oppilaitos.


title: Andižan

text: Andižan on ollut olemassa ainakin 800-luvulta lähtien. Kaupungin kautta kulki tärkeä kauppareitti Länsi-Kiinaan. Andižan oli 1500-luvulla Ferganan laakson pääkaupunki, ja se kuului 1700- ja 1800-luvuilla Kokandin kaanikuntaan. Venäjän joukot valloittivat Andižanin 1876. Ferganan laakson viimeinen kapina Venäjän valtaa vastaan puhkesi Andižanissa 1898. Suurin osa vanhasta kaupungista tuhoutui maanjäristyksessä 1902, ja yli 4 000 ihmistä kuoli. Se kuului Venäjän vallankumouksen jälkeen Neuvostoliittoon, ja 1924 siitä tuli osa Uzbekistanin neuvostotasavaltaa.


title: Andižan

text: Vuonna 2005 kaupungissa puhkesi hallituksenvastaisia levottomuuksia. Ne kärjistyivät, kun aseistautuneet joukot vapauttivat 23 oikeudenkäyntiä odottanutta liikemiestä. Sotilaat ampuivat väikijoukkoihin. Mahdollisesti satoja kuoli ja satoja pakeni ulkomaille.


title: Commodore 128

text: Commodore 128, lyh.C128, on kotitietokone, jonka Commodore julkisti CES-messuilla Las Vegasissa tammikuussa 1985.


title: Commodore 128

text: Commodore 128:ssa on periaatteessa kolme tietokonetta samoissa kuorissa: perus-C128, Commodore 64 ja Z80-pohjainen CP/M-kone. Koneessa on kaksi suoritinta (6502-yhteensopiva MOS 8502 ja Zilog Z80) sekä kaksi videopiiriä (C64:stä tuttu VIC-II ja tarkempaan grafiikkaan kykenevä VDC). VDC:n kuvaa ei saa näkyviin tavallisella tv:llä tai videomonitorilla, mistä johtuen suuri osa C128:n käyttäjistä ei ole edes nähnyt sitä. C128 kykenee käyttämään suoritintaan 1 MHz:n perustaajuuden lisäksi 2 MHz:n taajuudella, mutta tällöin VIC-II-videopiiri ei ole käytettävissä. RAM-muistia on perusmallissa 128 kilotavua. C128-moodissa on käytössä Commodore BASIC 7.0.


title: Commodore 128

text: C128 on C64-moodissa lähes täysin C64-yhteensopiva. Muutamien rekisterien toiminnassa pieniä eroja, jotka mahdollistavat joidenkin C128:n ominaisuuksien käytön myös C64-moodista käsin. Tätä ominaisuutta käyttäen jotkin C64-ohjelmista (lähinnä demoja) tunnistavat C128:n ja osaavat hyödyntää esimerkiksi 2 MHz:n kellotaajuutta sinä aikana kun näyttöä ei päivitetä.


title: Commodore 128

text: Commodore 128:aa myytiin yhteensä 4 miljoonaa kappaletta, mikä oli vähän verrattuna esimerkiksi Commodore 64:n noin 30 miljoonaan. Samana vuonna Commodore 128:n kanssa ilmestyi jo Commodoren seuraavaa sukupolvea edustaneen Amigan ensimmäinen malli.


title: Commodore 128

text: Commodore 128 oli suhteellisen suosittu, mutta ei yhtä suosittu kuin Commodore 64. C128:n myyntihinta oli C64:ää korkeampi, mutta toisaalta C128:n houkuttimena oli suurempi muistimäärä ja laajempi BASIC. Suuri osa käyttäjistä käytti konetta kuitenkin vain C64-moodissa C64-pelien pelaamiseen, koska nimenomaan C128:lle tehtyjä pelejä ei juuri ollut.


title: Push Email

text: Push Email ("push e-mail") tai push-sähköposti on yleistynyt nimike tekniikalle, joka mahdollistaa sähköpostin vastaanoton mobiililaitteeseen ilman, että ko. laite käy hakemassa tai tarkastelemassa mahdollisesti uusia saapuneita sähköposteja palvelimelta. Tässä tapauksessa mobiililaitteen asiakasohjelma on valmiustilassa ottaen vastaan palvelimelle saapuneet uudet sähköpostiviestit siten, että ne välittyvät palvelimelta push-tekniikalla vastaanottavalle mobiililaitteelle.


title: Push Email

text: Perinteisissä UNIX-pohjaisissa sähköpostijärjestelmissä sähköpostiohjelma pollaa palvelimelta uusia viestejä, ja jos niitä on, lataa ne käyttäjän postilaatikkoon. Palvelimelle asti puolestaan sähköpostit ovat yleensä ikään kuin työnnettyjä. Push-sähköpostissa "työntö" jatkuu vielä käyttäjän sähköpostisovellukselle asti.


title: Push Email

text: Sähköpostin "veto" palvelimelta on ollut perinteisesti käytetty tapa, koska monesti verkkoyhteys on ollut rajallista, esimerkiksi kannettavan tietokoneen tai matkapuhelimen käyttäjä muodostaa soittosarjayhteyden muutaman kerran päivässä ladatakseen sähköpostinsa.


title: Push Email

text: Kun päätelaite on matkapuhelinverkossa, niin Push Email -asiakasohjelmisto pitää automaattiajossa GPRS-yhteyttä auki puhelinoperaattorin verkkoon sijoitettuun ("NOC") palvelimeen, joten mobiili päätelaite on koko ajan valmiustilassa. Joissakin ratkaisuissa käytetään ns. "Direct Access" -mallia eli suoraa yhteyttä. Tällöin mobiili päätelaite on suorassa yhteydessä sähköpostipalvelimeen, jolloin ("NOC"-) palvelinta ei tarvita.


title: Push Email

text: Kun uusi sähköpostiviesti saapuu sähköpostipalvelimelle käyttäjän sähköpostilaatikkoon, ("Enterprise") palvelin välittää heti saapuneen sähköpostiviestin otsikkotiedot operaattorin verkossa olevalle ("NOC"-) palvelimelle. Tämä taas "työntää" viestin eteenpäin siihen yhteydessä olevaan päätelaitteeseen, jolloin viesti saapuu vain muutaman sekunnin viiveellä palvelimelta päätelaitteelle.


title: Push Email

text: Eri käyttäjäryhmille tarjotaan erilaisia pushmail-palveluja. Erilaisia käyttäjäryhmiä voivat olla esimerkiksi suuremmat yritykset, PK-yritykset ja henkilöasiakkaat.


title: Push Email

text: Palvelu valitaan käytetystä sähköpostijärjestelmästä ja halutuista palveluista riippuen. Yksityishenkilöille suunnatuissa palveluissa on tuettuna usein vain sähköposti, mutta yrityksille suunnattuihin palveluihin sisältyy sen lisäksi ja kalenteri- ja yhteystiedot.


title: Push Email

text:
Suuryrityksille käy usein palvelu, jossa yrityksellä on käytössään oma sähköpostipalvelin ja ohjelmisto asennetaan yrityksen palomuurien taakse. Ratkaisu ei vaadi erillisten tietoliikenneporttien avaamista palomuuriin. Vaatimuksena on ainoastaan http- ja https-liikenteen salliminen ulos yrityksen lähiverkosta. Järjestelmä on suunniteltu siten, että käyttäjämäärien noustessa hyvin suureksi (tuhansia käyttäjiä), kokonaisuus skaalautuu helposti ylöspäin riittävän suorituskyvyn varmistamiseksi. Palvelu mahdollistaa käyttäjälle reaaliaikaisen sähköpostin, kalenterin ja yhteystietojen käytön. Voidaan yhdistää muun muassa Microsoft Exchange, Novell Groupwise ja Lotus Domino
–palvelimiin.


title: Push Email

text: Henkilöasiakkaille ja PK-yrityksille käy usein palvelu, jossa se tarjotaan vain muutamalle käyttäjälle. Käyttöön saadaan kaikki reaaliaikaiset sähköposti, kalenteri ja yhteystieto- ominaisuudet, kun yrityksen käytössä olevissa Microsoft Outlook, Novell Groupwise tai Lotus Notes -sähköpostiohjelmissa. Tähän käytetään ohjelmistoa, joka asennetaan käyttäjän työasemalle tai vaikkapa yhteiselle tulostinpalvelimelle, jolloin se pystyy välittämään palveluun liitettyihin matkapuhelinliittymiin sähköpostit yms. reaaliaikaisesti.


title: Push Email

text:
Palvelu voidaan asentaa myös henkilöasiakkaille ja PK-yrityksille, joilla on käytössään ulkoinen ISP-sähköposti. Tällainen palvelu tukee sähköpostijärjestelmiä, joissa on SPOP- tai POP3-rajapinta.
Palvelut hyödyntävät yleensä yleisesti turvallisiksi todettuja, standardin mukaisia tietoturvaratkaisuja.


title: Push Email

text: Tietojen salaus tapahtuu päästä päähän siten, että tapahtumat siirretään älypuhelimesta/älypuhelimeen/työpöydälle salakirjoitettuina.


title: Push Email

text: Palvelu käyttää yrityksen olemassa olevaa sähköpostireititystä ja siten olemassa olevia palomuuriasetuksia


title: Push Email

text: Viestiliikenteen siirtämiseen GRPS-yhteys, joka on turvallinen ja standardisoitu.


title: Etelä-Ossetia

text: Etelä-Ossetia on alue Kaukasiassa. Se on julistautunut itsenäiseksi nimellä Etelä-Ossetian tasavalta (, ; ). YK:n jäsenvaltioista Venäjä, Nicaragua, Venezuela ja Nauru ovat tunnustaneet sen itsenäisyyden. Etelä-Ossetian pääkaupunki on Tskhinvali. Suuri osa YK:n jäsenvaltioista mukaan lukien Yhdysvallat ja EU pitää aluetta osana Georgiaa. Georgia ei tunnusta erillistä Etelä-Ossetian aluetta, jota se pitää osana Šida Kartlin hallintoaluetta. Siitä käytetään Georgiassa joskus nimeä "Tskhinvalin alue".


title: Etelä-Ossetia

text: Etelä-Ossetia rajoittuu pohjoisessa Venäjän federaatioon kuuluvaan Pohjois-Ossetia-Alaniaan. Georgia lakkautti yksipuolisesti Etelä-Ossetian autonomian vuonna 1990. Seuranneessa sodassa alue jäi pääosin osseettien haltuun, mutta alueella asui noin kolmannes etnisiä georgialaisia. Vuoden 2008 sodan jälkeen georgialaiskyliä poltettiin, minkä seurauksena alueen väestön rakenne saattaa olla muuttunut.


title: Etelä-Ossetia

text: Osa eteläossetialaisista poliitikoista on ilmaissut halunsa liittyä osaksi Venäjää.


title: Etelä-Ossetia

text: Pinta-alaltaan 3 900 km suuruinen Etelä-Ossetia sijaitsee Ison Kaukasuksen etelärinteillä. Alue on hyvin vuoristoista ja suurin osa alueesta onkin yli 1 000 metriä merenpinnan yläpuolella. Pinta-alasta on metsää 47 prosenttia ja maanviljelyn käytössä alle 10 prosenttia. Maan etelärajan tuntumassa virtaa Mtkvarijoki, jonka lisäksi alueella on lukuisia pieniä vuoristojokia sekä 15 pientä vuoristojärveä.


title: Etelä-Ossetia

text: Osseetit ovat indoeurooppalainen kansa, jonka esi-isät ovat kotoisin Keski-Aasiasta. Osseetit kääntyivät kristinuskoon keskiajalla Georgian vaikutuksesta. Mongolit valloittivat osseettien asuinalueet 1200-luvulla. Osseetit asuivat tuolloin Donin eteläpuolella, mutta mongolit työnsivät heidät etelään, osan siirtyessä Kaukasuksen eteläpuolelle asti. Tällöin syntyi kolme erillistä osseettikokonaisuutta. Lännessä digorit joutuivat kabardien vaikutuksen alaiseksi ja kääntyivät islamiin. Tuallägit siirtyivät Kaukasuksen eteläpuolelle historialliseen Georgian ruhtinaskuntaan Samatšabloon, josta kehittyi nykyinen Etelä-Ossetia. Ironit puolestaan jäivät nykyisen Pohjois-Ossetian alueelle.


title: Etelä-Ossetia

text: Georgiassa osseetit asuttivat aluksi maan keskiosan vuorten ylärinteitä. 1600–1700-luvuilla he alkoivat siirtyä vuorten alarinteille ja tasangolle. Vuoristossa he harjoittivat karjanhoitoa ja tasangolla maanviljelyä. Suurin osa eteläosseeteista kuului Kartlin kuningaskuntaan ja loput Imeretiin. He olivat georgialaisen aateliston maaorjia, mutta säilyttivät 1900-luvulle saakka myös perinteisen sukuyhteiskunnan piirteitä.


title: Etelä-Ossetia

text: Vuonna 1801 Etelä-Ossetia liittyi yhdessä muun Georgian kanssa Venäjän keisarikuntaan. Tsaarinvallan siirtomaapolitiikka ja feodaalinen riisto synnyttivät 1800-luvun alkupuolella useita talonpoikaiskapinoita. Maaorjuuden lakkauttamisen (1864) jälkeen alkoi talonpoikaiston sosiaalinen eriytyminen ja osseetit alkoivat siirtyä töihin Kaukasian teollisuuskeskuksiin. Vuonna 1905 Etelä-Ossetiassa muodostettiin talonpoikien vallankumouskomiteoita ja aseellisia taistelujoukkoja.


title: Etelä-Ossetia

text: Elokuussa 1917 Ortevin kylässä perustettiin ”Vallankumouksellisen työtätekevän talonpoikaiston liitto”. Maaliskuussa 1918 ossetialaiset ja georgialaiset talonpojat ottivat sen johdolla haltuunsa Tskhinvalin, mutta joutuivat pian vetääntymään Georgian hallituksen joukkojen tieltä. Heinäkuussa 1918 perustettiin bolševikkipuolueen aluejärjestö. Lokakuussa 1919 bolševikkikapinalliset valtasivat Tskhinvalin, josta he sitten vetäytyivät Pohjois-Ossetian puolelle. Touko-kesäkuussa 1920 bolševikit ottivat jälleen vallan käsiinsä. Georgian joukot tukahduttivat kapinan väkivaltaisesti, ryöstivät ja polttivat kyliä ja pakottivat suuren osan väestöstä pakenemaan Kaukasuksen pohjoispuolelle. Bolševikit valtasivat Georgian helmikuussa 1921 ja 20. huhtikuuta 1922 muodostettiin Georgian sosialistiseen neuvostotasavaltaan kuulunut Etelä-Ossetian autonominen alue.


title: Etelä-Ossetia

text: Alueen väestön enemmistö puhui osseettia, mutta neuvostojohto määräsi virallisiksi kieliksi venäjän ja georgian. Alueella oli silti jonkinasteinen autonomia ja muun muassa kouluissa opetettiin osseetin kielellä.


title: Etelä-Ossetia

text: Neuvostoliiton viimeisinä vuosina alkoi kansallisuustunne nousta esiin niin Georgiassa kuin Ossetiassakin. Etelä-Ossetian johdossa ollut kansanrintama vaati alueen yhdistämistä Pohjois-Ossetiaan. Etelä-Ossetian korkein neuvosto hyväksyi päätöksen yhdistää Etelä-Ossetia Pohjois-Ossetia-Alaniaan ja osaksi Venäjän sosialistista federatiivista neuvostotasavaltaa 10. marraskuuta 1989. Seuraavana päivänä Georgian parlamentti kumosi päätöksen ja lakkautti Etelä-Ossetian autonomian. Etelä-Ossetian autonomisen alueen viranomaiset julistivat 20. syyskuuta 1990 Etelä-Ossetian sosialistisen tasavallan Neuvostoliiton rajojen sisälle, mitä Georgian sosialistisen neuvostotasavallan johto ei hyväksynyt, vaan lopulta lakkautti autonomisen alueen.


title: Etelä-Ossetia

text: Georgia itsenäistyi 1991 ja sen hallitus julisti georgian kielen ainoaksi hallintokieleksi koko maassa. Etelä-Ossetiassa tätä ei voitu hyväksyä ja alueen johtajat vaativat osseetin kielelle virallista asemaa Etelä-Ossetiassa ja lisää autonomiaa alueelle. Tilanne muuttui väkivaltaiseksi konfliktiksi vuoden 1991 lopulla. Moniin Etelä-Ossetian kyliin hyökättiin ja ne poltettiin. Samoin kävi myös georgialaisten taloille ja kouluille pääkaupungissa Tskhinvalissa. Konflikti johti valtaisaan pakolaisvirtaan. Yli 100 000 ihmistä pakeni pääasiassa rajan yli Pohjois-Ossetiaan, mutta jonkin verran myös Georgiaan. Suuri osa Pohjois-Ossetiaan paenneista asutettiin alueelle, joka oli liitetty Pohjois-Ossetiaan Neuvostoliiton karkotettua inguušit alueelta 1944. Tämä johti konfliktiin osseettien ja inguušien välillä alueen asuttamisoikeudesta. Etelä-Ossetian ja Georgian välisen sodan seurauksena vain noin 15 % osseeteista asuu enää Etelä-Ossetiassa. Etelä-Ossetia julistautui itsenäiseksi 28. marraskuuta 1991. Vain Venäjä, Nicaragua, Venezuela ja Nauru ovat tunnustaneet sen itsenäisyyden ja eron Georgiasta.


title: Etelä-Ossetia

text: Georgian hallitus ja Etelä-Ossetian separatistit pääsivät sopimukseen tulitauosta 1992 ja Georgia lupasi olla määräämättä pakotteita Etelä-Ossetiaa vastaan. Tähän vaikutti ennen kaikkea se, että Georgia halusi välttää selkkausta Venäjän kanssa. Alueelle luotiin rauhanturvajoukot, jotka koostuivat osseeteista, georgialaisista ja venäläisistä. Sen jälkeen alue on ollut rauhallisempi, mutta 13. elokuuta 2004 solmittua tulitaukoa rikottiin jatkuvasti. Etelä-Ossetian presidentti Eduard Kokoity torjui Georgian presidentin Mikheil Saakašvilin tarjoukset mahdollisesta autonomiasta.


title: Etelä-Ossetia

text: 8. elokuuta 2008 Georgian ja Venäjän välille syttyi Etelä-Ossetiassa sota. Georgialaiset ottivat Tskhinvalin kaupungin hallintaansa, minkä jälkeen Venäjä hyökkäsi Georgiaan ja miehitti Etelä-Ossetian.


title: Etelä-Ossetia

text: Etelä-Ossetiassa järjestettiin 12. marraskuuta 2006 kansanäänestys alueen itsenäisyydestä. Samalla järjestettiin myös presidentinvaalit.


title: Etelä-Ossetia

text: Etelä-Ossetiassa on oma hallinto ja armeija. Katso Etelä-Ossetian asevoimat.


title: Etelä-Ossetia

text: Etelä-Ossetia julistautui itsenäiseksi 28. marraskuuta 1991. Venäjä, Nicaragua, Venezuela ja Nauru ovat tunnustaneet sen itsenäisyyden. Georgia ei tunnusta Etelä-Ossetian erillistä asemaa ja käyttää siitä joko muinaista nimeä Samatšablo tai sitten pääkaupungin mukaan Tskhinvalin alue. Etelä-Ossetian tasavalta kuuluu Georgian aluejaon mukaan pääosin Šida Kartlin hallintoalueeseen. Sen lisäksi Georgian tasavalta perusti 2007 "Etelä-Ossetian väliaikaisen hallinnollisen entiteetin."


title: Etelä-Ossetia

text: Etelä-Ossetian tasavalta allekirjoitti 17. syyskuuta 2008 ystävyys-, yhteistyö- ja avunantosopimuksen Venäjän federaation kanssa. Sopimuksen neljäs artikla sisältää myös sotilaallisen avunannon mahdollisuuden Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjan 51. artiklan mukaisesti. . Samansisältöinen sopimus allekirjoitettiin samanaikaisesti myös Venäjän federaation ja Abhasian tasavallan kesken.


title: Etelä-Ossetia

text: Etelä-Ossetia jakautuu hallinnollisiin piireihin Neuvostoliiton aikaisen jaon mukaisesti:


title: Etelä-Ossetia

text: Etelä-Ossetian autonomian lakkauttamisen jälkeen Georgian hallussa olleita entisen autonomisen alueen osia hallittiin Gorista aina vuoden 2008 sotaan saakka, jossa Georgian armeija karkotettiin sen valvomilta alueilta Etelä-Ossetiassa.


title: Etelä-Ossetia

text: Etelä-Ossetian talous perustuu maatalouteen. Suurin osa maan pelloista on keinokastelun varassa, ja tärkeimmät maataloustuotteet ovat vehnä, maissi, sokerijuurikas, hedelmät ja viinit. Maanviljelyn lisäksi harjoitetaan metsätaloutta ja karjankasvatusta. Alueen teollisuus on keskittynyt pääkaupungin Tskhinvalin ympäristöön.


title: Etelä-Ossetia

text: 1990-luvulla käydyn sodan seurauksena alueen talous on ollut vaikeuksissa ja työttömyys on noussut. Georgia on myös lopettanut sähköntoimituksen alueelle, mikä on pakottanut Etelä-Ossetian rakentamaan sähkökaapelin Pohjois-Ossetiaan. Talousongelmien lisäksi epävakaa poliittinen tilanne, tuhannet pakolaiset ja laiton ase- ja huumekauppa ovat saaneet alueen epävakaaksi. Etelä-Ossetian hallituksen kerrotaan saavan jopa kolmasosan budjetistaan Venäjälle kulkevan Roki-tunnelin tullimaksuista.


title: Etelä-Ossetia

text: Etelä-Ossetia ei ole väestöllisesti yhtenäinen alue, vaan koostuu osseettien ja georgialaisten asuttamien kylien kokonaisuuksista – kaaressa suurimmaksi osaksi osseettien asuttaman Tskhinvalin ympärillä.


title: Etelä-Ossetia

text: Etelä-Ossetian asukasluku on noin 70 000 (2004). Vuonna 1989 asukasluku oli 99 000. Tuolloin väestöstä oli osseetteja 66 prosenttia, georgialaisia 29 prosenttia, venäläisiä 2 prosenttia ja muita 3 prosenttia. Vuonna 1926 asukkaita oli 87 700, joista 69 % oli osseetteja ja loput pääasiassa georgialaisia. Suurin osa osseeteista on nykyään kristittyjä (mahd. 61 prosenttia), mutta alueella on myös suuri muslimivähemmistö.


title: Etelä-Ossetia

text: Alueen väestö on ollut Neuvostoliiton vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan 98 000, joista 65 000 on ollut etnisiä osseetteja ja 29 000 etnisiä georgialaisia. Neuvostoliiton vuoden 1974 väestölukujen mukaan alueella oli asunut 103 000 ihmistä. Sittemmin alueella arvioitiin olevan enää 70 000 asukasta.


title: Etelä-Ossetia

text: Venäjän federaation ulkoministeriön tiedotteen mukaan Etelä-Ossetiassa asui vuonna 2012 enää yhteensä 51 572 henkeä, joista 28 664 asui Tskhinvalissa. Asukkaista 89,1 % olisi osseetteja, 8,9 % gruusialaisia, 1 % venäläisiä ja 1 % muita.


title: Etelä-Ossetia

text: Täysin georgialaisia kyliä ovat Ardisi, Argvitsi, Atsriskhevi, Avnevi, Balaani, Beloti, Charebi, Chigoiani, Doretkari, Dzarchemi, Dzeglevi, Eloiani, Eredvi, Garubani, Ikoti, Kekhvi (osseetiksi Chekh), Kemerti, Khmidi, Korinta, Kurta, Kvemo Zonkari, Largvisi, Makhiareti, Monasteri, Mosabruni, Nakhidi, Nikozi, Nuli, Pkhvenisi, Sabarkleti, Sadzeguri Pirveli, Shulauri, Tamarasheni, Tohkhita, Tsikhisopeli, Vanati ja Zodekhi. Georgialaisia kyliä tai osittain georgialaisia kyliä ovat myös Ergneti


title: Etelä-Ossetia

text: Vuonna 2008 käytyjen taistelujen aikana monet georgialaiset pakenivat Etelä-Ossetiasta muualle pyrkien pääasiassa Tbilisiin. Taistelujen jälkeen Venäjän armeija jäi alueelle muodostamaan turvallisuusvyöhykettä, jonka uloimpaan piiriin kuuluu georgialainen kylä Perevi . Ali, Hvenakotsa, Zariani, Karaleti, Šavšebi, Monasteri, Ikoti ja Gorodan kukkulat.


title: Rob Hubbard

text: Rob Hubbard (s. 1956, Kingston upon Hull, Englanti) on brittiläinen pelimusiikin säveltäjä.


title: Rob Hubbard

text: 1970-luvun lopulla Hubbard oli ammattimainen studiomuusikko. Hän innostui kotitietokoneista ja päätti opetella ohjelmoimaan Commodore 64 -tietokoneella, josta tuli hänen keskeinen välineensä musiikin teossa.


title: Rob Hubbard

text: Laadittuaan joitakin demoja ja musiikin oppimiseen liittyvää opetusohjelmaa, Hubbard lähestyi Gremlin Graphics -ohjelmistoyhtiötä muutamien työnäytteiden kanssa saadakseen tekeleensä kaupaksi. Gremlin kiinnostui enemmän Hubbardin musiikista kuin ohjelmista ja pyysi häntä tekemään musiikin tasohyppelypeliin "Thing on a Spring" (1985). Samana vuonna tehdyn "Monty on the Run" -pelin musiikin myötä Hubbardin lahjat alettiin huomata alan lehdistössä. Tämän jälkeen seurasi kymmenittäin muita kappaleita, joita tietokonemusiikin ystävät kuuntelevat edelleen. Hubbardin laadukkaina pidettyjen kappaleiden määrä on erittäin laaja verrattuna muihin kotitietokoneille musiikkia tehneisiin säveltäjiin. Hänen ajatellaan olevan yksi niistä varhaisista pelisäveltäjistä, joiden vaikutuksesta peleihin alkoi ilmestyä ajatuksella tehtyä musiikkia.


title: Rob Hubbard

text: Hubbardin kappaleista monet on ohjelmoitu suoraan Commodore 64:n konekielellä musiikkiohjelman käytön sijasta. Joissakin kappaleissa, kuten "Ricochet" ja "Skate or Die", on käytetty alkeellisia sampleja soitinäänien ja puhe-efektien aikaansaamiseksi. Ensimmäisissä kappaleissa, kuten "Action Biker" ja "Battle of Britain", oli varsin alkeellinen äänimaailma, mutta pian Hubbard alkoi osoittaa, mitä kaikkea Commodore 64:n SID-piiristä voi saada irti.


title: Rob Hubbard

text: Tehtyään hommia eri yhtiöille Hubbard lähti 1989 Newcastleen Electronic Artsin leipiin säveltäjäksi. Hän myös edelleen ohjelmoi kaiken ääniin liittyvän. Myöhemmin hänen tittelikseen firmassa tuli Audio Technical Director, ja työnkuva siirtyi enemmän teknisen päätöksenteon suuntaan. Commodore 64 -aikakauden jälkeen Hubbard teki pelimusiikkia esimerkiksi PC:n ja Sega Megadriven peleihin. Tunnetuimpia näistä ovat PC:n "Budokan"-pelin ja "Ski or Dien" musiikit.


title: Rob Hubbard

text: Hubbard on 2000-luvulla osallistunut retrohenkiseen pelimusiikkikulttuuriin esimerkiksi esittämällä itse vanhoja kappaleitaan pianolla, tekemällä niistä uusia sovituksia ja esiintymällä C64-coveryhtye Press Play On Tapen kanssa. "International Karaten" musiikin hän sovitti myös sinfoniaorkesterille, joka soitti sen vuonna 2005 Leipzigissä.


title: Rob Hubbard

text: Vuonna 2002 Hubbard jätti Electronic Artsin ja palasi Englantiin Yhdysvalloista, jossa hän oli asunut 1990-luvun ajan. Hän on säveltänyt joitakin kappaleita kännykkäpeleihin ja soittanut musiikkia yhtyeessä.


title: Rob Hubbard

text: Vuonna 2007 hollantilainen Ricciotti Ensemble julkaisi levyllisen C64-kappaleita konserttiversioina, mukana muun muassa Rob Hubbardin "Monty On The Run" ja "Commando".


title: SidStation

text: SidStation on syntetisaattori, joka perustuu Commodore 64:sta tuttuun SID-äänipiiriin. Sitä valmistaa ruotsalainen syntetisaattorivalmistaja Elektron.


title: SidStation

text: SidStationia käyttää musiikissaan muun muassa Machinae Supremacy -yhtye.


title: Sega Saturn

text: Sega Saturn (, Sega Saturn) on Segan 32-bittinen videopelikonsoli, joka julkaistiin 22. marraskuuta 1994 Japanissa ja toukokuussa 1995 Yhdysvalloissa. Ensimmäisenä myyntipäivänä Japanissa laitetta myytiin 170 000 kappaletta.


title: Sega Saturn

text: Sega Saturn piti aikanaan toista sijaa konsolimarkkinoilla myydessään Japanissa paremmin kuin Nintendon Super Famicom ja Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa vuorostaan paremmin kuin Nintendon Super Nintendo Entertainment System eli SNES. Sega Saturn kuitenkin kadotti jalansijaansa uusille tulokkaille, Sonyn PlayStationille ja Nintendon pelimoduuleihin perustuvalle Nintendo 64:lle.


title: Sega Saturn

text: Japanilainen Sega Saturn tuotiin kiireessä markkinoille, vain viikkoja ennen kilpailijaansa, Sonyn PlayStationia, mikä johti siihen, ettei koneelle ollut saatavissa kovinkaan monta peliä julkaisuhetkellä. Japanissa Sega Saturn myi hyvin ollessaan myyntilistojen toisella sijalla, kun taas Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa paremmin myynyt Nintendo 64 oli kolmannella sijalla. Konsolin viimeinen peli oli Yuukyuu Gensoukyoku Hozonban Perpetual Collection joka julkaistiin Japanissa 4. joulukuuta 2000.


title: Sega Saturn

text: Sega oli luonut menestyksekkään Mega Drive -konsolinsa rinnalle laajennusosia, kuten Sega Mega-CD:n ja Sega 32X:n. Nämä lisävarusteet olivat kuitenkin jakaneet kuluttajien mielipiteet, ja Sega alkoi kehittää kokonaan uutta konsolia.


title: Sega Saturn

text: Kolmiulotteisten polygonien mallinnuksessa oli ongelmia siinä suhteessa, että Saturnin grafiikkasuoritin oli suunniteltu prosessoimaan pääasiassa neliömuotoisia polygoneja, kun taas kilpailijoiden konsolit perustuivat kolmiomuotoisiin polygoneihin. Monien pelikehittäjien grafiikkaohjelmat perustuivatkin juuri kolmiopohjaisiin muotoihin, joten Saturnille pelejä käännettäessä jouduttiin tekemään usein ylimääräistä työtä. Oikein tehtynä neliömuotoisista polygoneista sai varsin näyttäviä tekstuureja aikaiseksi, mutta niiden ohjelmoiminen oli vaikeaa.


title: Sega Saturn

text: Saturn oli alun perin suunniteltu julkaistavaksi Yhdysvalloissa 2. syyskuuta 1995. Toukokuussa 1995 järjestetyillä E3-messuilla Sega kuitenkin yllätti messuvieraansa ilmoittamalla että konsolia saa kaupoista heti messujen jälkeen. Konsolin lähtöhinnaksi ilmoitettiin 399 dollaria, ja Sony vastasi tähän ilmoittamalla syyskuussa julkaistavan PlayStation-konsolinsa julkaisuhinnaksi 299 dollaria.


title: Sega Saturn

text: Pelaajat eivät olleet ainoita, jotka yllättyivät Saturnin ennenaikaisesta julkaisusta: jotkut jälleenmyyjät, kuten Wal-Mart ja KB Toys, jäivät kokonaan ilman konsoleita sen julkaisuaikana. KB Toysin johto suuttui tästä niin, että kieltäytyi ottamasta Saturnia lainkaan myyntivalikoimaansa.


title: Sega Saturn

text: JVC (Victor V-Saturn), Hitachi (Hi-Saturn) ja Samsung (Samsung Saturn) julkaisivat omat versionsa Saturn-konsolista.


title: Sega Saturn

text: Saturn on periaatteessa tehokas laite, sillä siinä on kaksi keskussuoritinta ja jopa kuusi omaan tehtäväänsä suunniteltua erikoispiiriä. Mutkikkuudesta johtuen siitä oli kuitenkin hyvin vaikeaa saada irti laitteen täyttä tehoa. Rinnakkaisuuteen perustuva laitteisto oli liian monimutkainen monille pelikehittäjille. Jopa AM2:n Yu Suzuki sanoi, että vain yksi sadasta ohjelmoijasta on tarpeeksi hyvä saadakseen kahden keskussuorittimen koko tehon irti Saturnista, useimpien pystyessä ylittämään yhden suorittimen tehon vain puolitoistakertaisesti.


title: Sega Saturn

text: Asiaa vaikeutti sekin, että laitteelle ei ollut saatavilla kunnollista ohjelmistokehitysohjelmistoa. Tästä syystä monia Saturnin pelejä piti kirjoittaa assemblerillä, jotta koneesta saatiin irti tarvittavaa nopeutta. Välillä ohjelmoijat käyttivät vain toista keskussuoritinta välttääkseen Saturniin liittyviä ohjelmointihankaluuksia.


title: Sega Saturn

text: Saturnin teknisen mutkikkuuden on sanottu seuranneen siitä, että Saturnin oli alun perin tarkoitus tukea pääasiassa 2D-grafiikkaa. Vasta suunnittelun loppuvaiheessa Sega pyrki lisäämään tuen 3D-grafiikalle. Parhaimmillaan kaksi keskussuoritinta pystyivätkin varsin kelvollisiin 3D-temppuihin, mutta niiden ohjelmointi oli hankalaa. Kilpailija PlayStation oli suunniteltu alusta asti 3D-grafiikkaa varten ja osittain siksi voitti markkinakilpailussa Saturnin, josta tuli viimeinen ja tehokkain 2D-konsoli.


title: Luettelo Suomen vesistöistä

text: Luettelo Suomen vesistöistä luettelee Suomen vesistöalueet. Näitä ovat pinta-alaltaan yli 200 km² suuruiset päävesistöalueet, tätä pienemmät rannikko- ja rajavesistöalueet sekä näiden välisille raja- tai rannikkokaistoille jäävät pienet vesistöt tai vesistöjen osat.


title: Luettelo Suomen vesistöistä

text: Päävesistöalueella tarkoitetaan yli 200 km² suuruisia vesistöalueita. Nämä on Suomen ympäristöhallinnon käyttämissä vesistötunnuksissa numeroitu juoksevasti alkaen Laatokkaan laskevista vesistöistä ja kiertäen rannikkoalueet myötäpäivään Suomenlahdelle, Saaristomerelle, Selkämerelle, Perämerelle, Barentsinmerelle ja lopulta Vienanmerelle.


title: Luettelo Suomen vesistöistä

text: Päävesistöalueita on Suomessa perinteisesti käytössä olleen jaotuksen mukaisesti 74. Kun tiedot vesistöalueitten pinta-aloista tarkentuivat, löytyi yli 200 km² suuruisia valuma-alueita kaksi lisää (Vöyrinjoki ja Kalimeenoja), ja kaksi päävesistöalueisiin luettua vesistöaluetta (Oravaistenjoki ja Piehinginjoki) havaittiin pinta-alaltaan pienemmiksi kuin 200 km². Tunnuksia ei kuitenkaan näiden osalta muutettu, vaan ensinmainitut luetaan edelleen päävesistöalueisiin ja viimeksimainitut pieniin rannikkovesistöalueisiin. Pieniä rannikkovesistöalueita ja raja-alueiden pieniä vesistöalueita on Suomen vesistöaluejakoon otettu 177. Vaikka Laatokkaan laskevat Suomen vesistöt ovat osa Suomenlahteen laskevaa Nevan vesistöä, luetaan ne Suomessa nykyisessä, vuonna 1993 käyttöön otetussa vesistöaluejaossa omiksi vesistöikseen. Raja-alueiden pieniä vesistöjä on käytössä olevassa olevassa vuoden 1993 vesistöaluejaossa määritelty vain Venäjän raja-alueella (86) Suomen ja Venäjän rajalla, mutta ei Ruotsin ja Norjan raja-alueella (85) Suomen ja Norjan rajalla.


title: Luettelo Suomen vesistöistä

text: Vuonna 2014 oli valmisteilla ehdotus uudeksi valuma-aluejaoksi, joka on pohjaltaan automaattisesti laskettu ja perustuu kolmiulotteiseen korkeusmalliin. Tätä ehdotusta on aiempaan verrattuna tarkennettu ottamalla mukaan myös joitakin Suomen ja Norjan rajalla olevia, Norjassa mereen laskevien vesistöjen Suomeen ulottuvia valuma-alueen osia.


title: Luettelo Suomen vesistöistä

text: Luettelon lähteinä on käytetty Vesi- ja ympäristöhallituksen julkaisua "Suomen vesistöalueet" (1993), sen tietoihin perustuvaa karttaa ja taulukkoa Ympäristöhallinnon verkkopalvelussa sekä Suomen ympäristökeskuksen paikkatietoanalyysien tulosten maanpeite ja valuma-alueet -osiota.


title: Luettelo Suomen vesistöistä

text: Luettelossa ei mainita Suomen päävesistöalueista rannikkoalueita, koska niiden 3. jakovaiheen vesistöalueet koostuvat yksittäisitä irrallaan olevista vesistöalueista muiden päävesistöalueiden välissä. Rannikkoalueen päävesistöalueet ovat: Suomenlahden rannikkoalue 81 (vesistötunnus); Saaristomeren rannikkoalue, Ahvenanmaa 82; Selkämeren rannikkoalue 83; Perämeren rannikkoalue 84; Venäjän raja-alue 86.


title: Luettelo Suomen vesistöistä

text: Nykyisestä vuonna 1993 käyttöön otetusta Suomen vesistöaluejaosta puuttuuvat siinä määritellyn Ruotsin ja Norjan raja-alueen (85) pienet rajavesistöalueet sekä Venäjän raja-alueelta (86) ne pienet rajavesistöalueet, jotka eivät laske Suomenlahteen. Nykyisessä järvinumeroinnissa tämän alueen järville on annettu järvinumeroita, joissa päävesistöalueen tunnuksena on 00 tai osa on jätetty kokonaan käsittelemättä ja näin ilman järvinumeroa.


title: Luettelo Suomen vesistöistä

text: Luettelossa mainitaan rannikkoalueen päävesistöjen 3. jakovaiheen rannikkovesistöalueet, jos niistä on artikkeli Wikipediassa. Lisäksi mainitaan pienvesiä, jotka kuuluvat pienten rannikkovesistöjen välisiin rannikkokaistoihin, jos näistä on artikkeleita. Nykyisessä vesistöaluejaossa huomioimattomia Norjan raja-alueen (85) ja Venäjän raja-alueen (86) Suomeen ulottuvia pieniä vesistöalueita mainitaan, jos näillä alueilla olevista vesistä on Wikipediassa artikkeleita.


title: Luettelo Suomen vesistöistä

text: Tiedoista esitetään seuraavassa luettelossa kullekin vesistölle: merialue johon se laskee; mahdollinen tarkempi rannikon kohta; vesistötunnus eli numero (päävesistöalueet tummennettu); vesistöalueen nimi; koko valuma-alueen pinta-ala neliökilometreinä; valuma-alueen pinta-ala Suomen alueella neliökilometreinä; valuma-alueen järvisyys prosentteina; mahdolliset huomautukset viitteissä.


title: Sega Dreamcast

text: Sega Dreamcast ( koodinimeltään "Katana" ja "Dural") on Segan viimeiseksi jäänyt pelikonsoli. Se oli Segan yritys vallata konsolimarkkinat takaisin itselleen uuden sukupolven konsolilla, joka suunniteltiin ylittämään Sonyn PlayStationin ja Nintendon Nintendo 64:n ominaisuudet. Laitetta pidettiinkin yleisesti aikaansa edellä olevana, mutta se ei onnistunut saavuttamaan tarpeeksi suurta suosiota ennen Sonyn PlayStation 2:n vuotta myöhemmin tapahtunutta julkaisua. Dreamcastin valmistuksen lopettamisen jälkeen Sega vetäytyi konsolimarkkinoilta.


title: Sega Dreamcast

text: Sega Dreamcast julkaistiin Japanissa 27. marraskuuta 1998 ja 9. syyskuuta 1999 Yhdysvalloissa. Dreamcast oli ensimmäisiä konsoleja, joissa oli sisäänrakennettuna modeemi ja tuki Internet-yhteydelle moninpelejä varten. Ensimmäisenä vuotenaan se myi hyvin ja oli yksi Segan parhaiten menestyneistä konsoleista. Pelkästään Yhdysvalloissa Sega myi kahdessa viikossa 500 000 konsolia.


title: Sega Dreamcast

text: Sony julkisti PlayStation 2:n huhtikuussa 1999, mikä söi Dreamcastin suosiota jo ennen PS2:n vuonna 2000 tapahtunutta julkaisua. PS2:lla pystyi pelaamaan Sonyn edellisen konsolin – Sega Saturnin kilpailijan PlayStationin – pelejä.


title: Sega Dreamcast

text: Tammikuussa 2001 Sega ilmoitti lopettavansa konsolin valmistuksen vuoden loppuun mennessä, mutta julkaisevansa vielä pelejä laitteelle. Viimeinen Segan lisensoima peli oli Karous, joka julkaistiin 8. maaliskuuta 2007. Vuonna 2003 julkaistu Border Down sai vielä vuonna 2008 uusintapainoksen, jota myytiin ainoastaan Messe Sanoh -videopeliliikkeessä. Konsolille julkaistaan yhä epävirallisia lisensoimattomia pelejä, julkaisijoina pääasiassa GOAT Store ja Redspotgames.


title: Sega Dreamcast

text: Sega Dreamcastin tunnetuimpien pelien joukkoon kuuluivat "Sonic Adventure", "Shenmue", "Soul Calibur", "Phantasy Star Online", "Metropolis Street Racer" ja "Skies of Arcadia". Osa Dreamcastin peleistä on jatkanut elämäänsä muilla pelikonsoleilla sekä PC:llä, joko sellaisenaan tai jatko-osan muodossa. Xbox 360:n julkaisupelinä ilmestynyt "Project Gotham Racing 3" on jatkoa Metropolis Street Racerille.


title: Sega Dreamcast

text: Sega Dreamcast julkaistiin Euroopassa 12 pelin voimin:


title: Karakalpakian autonominen alue

text: Karakalpakian autonominen alue on entinen Neuvostoliiton hallintoalue Keski-Aasiassa. Se käsitti nykyisen Uzbekistaniin kuuluvan Karakalpakian autonomisen tasavallan. Autonomisen alueen pääkaupunki oli Nukus.


title: Karakalpakian autonominen alue

text: Karakalpakian autonominen alue muodostettiin 19. helmikuuta 1925 erottamalla karakalpakkien asuinalue Turkestanin autonomisesta sosialistisesta neuvostotasavallasta ja Horezmin sosialistisesta neuvostotasavallasta. Tämän jälkeen se kuului Venäjän sosialistiseen neuvostotasavaltaan kuuluvaan Kazakkien autonomiseen sosialistiseen neuvostotasavaltaan. Karakalpakkien alue siirrettiin kuulumaan suoraan Venäjän FSNT:n alaisuuteen 20. heinäkuuta 1930. Karakalpakkien autonomisesta alueesta tuli Karakalpakian autonominen sosialistinen neuvostotasavalta 20. maaliskuuta 1932 ja 5. joulukuuta 1936 se siirrettiin Uzbekistanin sosialistiseen neuvostotasavaltaan kuuluvaksi.


title: Karakalpakian autonominen alue

text: Vuonna 1931 Karakalpakian autonomisen alueen pinta-ala oli 119 571 km². Samana vuonna alueen asukasluku oli 346 000, joista oli karakalpakkeja 37 prosenttia, kazakkeja 29 prosenttia ja uzbekkeja 27 prosenttia.


title: Pirkka

text: Pirkka tarkoittaa seuraavia asioita:


title: Emil Gilels

text: Emil Grigorjevitš Gilels (; 19. lokakuuta 1916 Odessa – 14. lokakuuta 1985 Moskova) oli neuvostoliittolainen pianisti. Gilels tunnettiin mietteliäistä tulkinnoistaan, ja hän oli 1900-luvun juhlituimpia neuvostopianisteja.


title: Emil Gilels

text: Kuusivuotiaana piano-opinnot Jakov Tkatšin alaisuudessa aloittanut Gilels piti ensimmäisen julkisen konserttinsa 13-vuotiaana. Vuosina 1935–1938 hän opiskeli Moskovan konservatoriossa Heinrich Neuhausin oppilaana. Neuhaus vertasi mestarioppilaansa soiton metallista sointia Enrico Caruson, Beniamino Giglin ja Fjodor Šaljapinin kaltaisten laulajien ääniin. Gilelsin läpimurtovuosi oli 1938, jolloin hän voitti ensimmäisen palkinnon Ysaÿe-pianokilpailussa Brysselissä. Samana vuonna hänet nimitettiin pianonsoiton opettajaksi Moskovan konservatorioon. Sodan jälkeen hänestä tuli neuvostovaltion "vientituote", jota ihailtiin kaikkialla maailmassa. Gilels tunnettiin mm. Sergei Rahmaninovin, Ludwig van Beethovenin, Robert Schumannin ja Edvard Griegin pianokappaleiden tulkitsijana, mutta kokonaisuudessaan hänen ohjelmistonsa ulottui barokista uuteen klassiseen pianomusiikkiin.


title: Emil Gilels

text: Emil Gilels soitti monien merkittävien kapellimestareiden alaisuudessa, Beethoven- ja Amadeus-kvartettien kanssa sekä muodosti trion Leonid Koganin ja Mstislav Rostropovitšin kanssa. Hänen tavaramerkikseen tulivat yhteisesiintymiset sisarensa viulisti Jelizaveta Gilelsin (myöhemmin Kogan) ja tyttärensä pianisti Jelena Gilelsin kanssa.


title: Emil Gilels

text: Suomeen Gilelsin suhde oli läheinen, ja hän vieraili maassa usein. Hän luonnehti Suomea "hiljaisuuden valtakunnaksi", ja hiljaisuus taas oli hänen mukaansa edellytys musiikin luomiselle ja esittämiselle. Gilels soitti viimeiseksi jääneensä pianokonserttinsa Helsingissä.


title: Kansainvälinen valuuttarahasto

text: Kansainvälinen valuuttarahasto (, IMF) on vuonna 1945 perustettu kansainvälinen järjestö, joka valvoo maailmanlaajuista rahoitusjärjestelmää tarkkailemalla ulkomaisia vaihtokursseja ja maksutaseita, ja antaa pyydettäessä teknistä ja taloudellista apua. Sen tavoite on loiventaa kansainvälisen finanssijärjestelmän markkinahäiriöitä ja tukea tilapäisiin rahoitusvaikeuksiin joutuneita jäsenvaltioita. Kansainvälisen valuuttarahaston jäsenmäärä on kasvanut vuosikymmenten aikana ja siihen kuuluu nykyään 188 jäsenmaata. Suomi on ollut Kansainvälisen valuuttarahaston jäsen vuodesta 1948 lähtien.


title: Kansainvälinen valuuttarahasto

text: Käytännöksi on muodostunut, että Kansainvälinen valuuttarahaston pääjohtaja on eurooppalainen ja Maailmanpankin vastaavasti yhdysvaltalainen. Ylintä valtaa järjestössä käyttävät jäsenmaita edustavat valtiovarainministerit. Suurinta valtaa IMF:ssa käyttävät vauraat länsimaat, koska äänivalta perustuu maan rahoitusosuuteen järjestössä.


title: Kansainvälinen valuuttarahasto

text: Kansainvälisen valuuttarahaston pääjohtaja on ollut heinäkuusta 2011 Ranskan entinen valtiovarainministeri Christine Lagarde.


title: Kansainvälinen valuuttarahasto

text: Kansainvälinen valuuttarahasto sekoitetaan usein sen sisarjärjestöön Maailmanpankkiin. Järjestöjen erona on se, että Kansainvälinen valuuttarahasto pitää kirjaa sen jäsenvaltioiden maksutaseista eli periaatteessa siitä, kuinka paljon kukin on velkaa toiselle. Maailmanpankki myöntää pidempiaikaisia lainoja yleisempiin tarkoituksiin. Kansainvälinen valuuttarahasto toimii investointipankkina lähinnä lainaajien ja lainanantajien välikätenä. Se myy joukkovelkakirjoja yhtiöille, yksilöille ja välillä valtioille ja myöntää lainoja niitä tarvitseville valtioille.


title: Kansainvälinen valuuttarahasto

text: Kansainvälisen valuuttarahaston tehtävä on toimia maailman finanssijärjestelmässä eräänlaisena pelastajana maalle, joka on ajautunut finanssikriisiin. Kansainvälinen valuuttarahasto voi antaa lainaa tilanteessa, jossa valtion on käytännössä mahdotonta saada lainaa muualta. 1980-luvun alusta alkaen Kansainvälinen valuuttarahasto on Maailmanpankin kanssa ajanut valtioiden toteutettavaksi rakennesopeutusohjelmia, jotka ovat lainaehtojen muodossa tarjottavia makrotalouspoliittisia paketteja. Niiden tarkoituksena on ollut "vakauttaa kohdemaan talous kasvukelpoiseksi". Kansainvälisen valuuttarahaston tarkkailutehtäviin kuuluu myös raporttien ja politiikkasuositusten tekeminen kaikista jäsenmaista.


title: Kansainvälinen valuuttarahasto

text: Kansainvälisen valuuttarahaston ja muun Bretton Woodsin järjestelmän (IMF, Maailmanpankki, WTO) perustamisessa Britannian pääneuvottelijana toimi taloustieteilijä John Maynard Keynes. Hän yritti turhaan saada neuvotteluissa läpi erilaisia uraauurtavia ratkaisuja, kuten kansainvälistä rahayksikköä, bancoria. Neuvotteluiden taustaongelmana oli, että ennen toista maailmansotaa valtiot olivat hoitaneet ulkomaanvaluutan vaihtoon liittyviä ongelmia keinoin, jotka nähtiin haitallisena kansainväliselle kaupalle. Tarkoituksena oli luoda järjestelmä, jossa vaihtotaseeseen ja valuuttakursseihin liittyvä politiikka ei häiritsisi kauppaa. Kansainväliseen valuuttarahastoon kuuluvat maat joutuivat muodollisesti kysymään siltä lupaa devalvaatioon, joka kuitenkin saatiin yleensä ongelmitta.


title: Kansainvälinen valuuttarahasto

text: Keynesiläisen talouspolitiikan mukaisesti Kansainvälisen valuuttarahaston tarkoitus oli tarjota rahaa maille, jotka tarvitsivat sitä laskusuhdanteessa elvytyspolitiikan tarpeisiin. Keynes ei itse ollut nähnyt kansainvälisiä finanssimarkkinoita taloudellisesti toivottavana, vaan suhtautui niiden mahdollisuuksiin hyvin skeptisesti. Vuosikymmenien kuluessa, etenkin 1970-luvun alusta lähtien valtiot ovat kuitenkin liberalisoineet finanssijärjestelmänsä, mistä on seurannut valtavien kansainvälisten finanssimarkkinoiden nousu. 1980-luvulta eteenpäin Kansainvälinen valuuttarahaston toimintaan on vaikuttanut länsimaissa ja erityisesti Yhdysvalloissa voimistunut uusliberalistinen, "Washingtonin konsensuksen", mukainen talouspolitiikka.


title: Kansainvälinen valuuttarahasto

text: Vuonna 2018 IMF antoi historiansa suurimman lainan Argentiinalle, koolta 50 miljardia dollaria.


title: Kansainvälinen valuuttarahasto

text: IMF harjoittaa tutkimustoimintaa. IMF on tutkimuksissaan todennut muiden muassa vuonna 2014, että laajamittainenkaan tuloerojen tasaminen ei ole vahingollista talouskasvulle. IMF on myös tutkimuksessaan osoittanut valumaefektin paikkansapitämättömäksi vuonna 2015.


title: Kansainvälinen valuuttarahasto

text: Vuonna 2017 IMF on vaatinut finanssipolitiikkaa joka tarttuu eriarvoistumiskehitykseen.


title: Kansainvälinen valuuttarahasto

text: Taloustieteilijä Arnold Klingin mukaan IMF ja Maailmanpankki, kuten yleensä muutkin julkisen sektorin elimet, ovat oikeutettavissa teoriassa mutta ne heikommin onnistuvat käytännössä ja myös aiheuttavat tahattomia sivuvaikutuksia. Esimerkiksi kehityksen pääesteet ovat protektionismi ja lahjonta, joten Maailmanpankki on Klingin mukaan turha. Myös Wall Street Journalin Mary O'Grady on arvostellut Maailmanpankin ja IMF:n vääristävän markkinoita haitallisesti.


title: Kansainvälinen valuuttarahasto

text: Kansainvälisen valuuttarahaston menestystä sille asetetuissa tavoitteissa voidaan pitää rajallisena. 1970-luvulta alkaen maailmassa on ollut lisääntyvissä määrin valuuttakriisejä. Vuoden 1980 jälkeen yli sata maata on kokenut pankkikriisin, joka laski maan bruttokansantuotetta vähintään neljä prosenttia. IMF:n tapaa hoitaa valuuttakriisejä on kritisoitu. Syynä epäonnistumiseen on pidetty esimerkiksi rahaston tapaa reagoida ilmenneisiin ongelmiin sen sijaan, että pyrittäisiin aktiivisesti niiden ennaltaehkäisyyn. Lisäksi sen tarjoamaa kriisiapua on kritisoitu. Kansainvälinen valuuttarahasto on esimerkiksi suositellut kriisimaille korkeita korkoja yhtenä lääkkeenä valuuttapakoon, mutta kriitikoiden mukaan tämä aiheuttaa kriisimaiden taloudelle pahan lisärasitteen eikä auta oleellisesti valuuttapakoon.