Newsgroup: it.discussioni.folli
Titolo: Libro del giorno.

"L'immortalità"
Milan Kundera
Ed. gli Adelphi
--
Seres & Adrian Veidt_
                      _ _                 /|_/|    /°
                     (°_° )             (°_° )  |
                    (   _   )           ( ^  ^ )/
                     ///  ///             ///  ///

 Ed. gli Adelphi
La prima edizione e' di Gallimard in francese (1990)
Articolo del giorno:
Kundera, Milan. "A Life Like a Work of Art: Homage to Vaclav Havel."
Tr. Linda Asher. The New Republic v.202 n.5 (Jan 29, 1990).
Intervista del giorno:
McEwan, Ian. "An Interview with Milan Kundera." Granta 11 (1984): 34-
35.
Studio critico del giorno:
Banerjee, Maria Nemcova. Terminal Paradox: The Novels of Milan Kundera.
New York: Grove Weidenfeld, 1990.
Citazione del giorno: Ta paní mohla mít šedesát, p&#283;tašedesát let. Díval
jsem se na ni, když jsem ležel na lehátku proti bazénu v
t&#283;locvi&#269;ném klubu umíst&#283;ném v nejvyšším poschodí moderní
budovy, odkud je vid&#283;t velkými okny celou Pa&#345;íž. &#268;ekal jsem na
profesora Avenaria, s kterým se tu ob&#269;as scházím, abychom si povídali.
Ale profesor Avenarius nep&#345;icházel a já jsem se díval na dámu; stála
sama v bazénu, po pás ve vod&#283; a hled&#283;la vzh&#367;ru na mladého
plav&#269;íka v teplákách, který ji u&#269;il plavat. Dával jí povely: musila
se chytit rukama za okraj bazénu a zhluboka vdechovat a vydechovat.
D&#283;lala to vážn&#283;, snaživ&#283; a bylo to, jako by se z hloubi vod
ozýval hlas staré parní lokomotivy( ten idylický zvuk, dnes již zapomenutý,
který se pro ty, kdo ho nepoznali, nedá popsat jinak než jako dech starší
dámy, která u kraje bazénu hlasit&#283; nadechuje a vydechuje). Díval jsem se
na ni fascinován. Upoutávala mne dojemnou komi&#269;ností( plav&#269;ík si jí
byl také v&#283;dom, nebo&#357; mu každou chvíli zacukal koutek úst), až mne
pak oslovil n&#283;jaký známý a odvedl mou pozornost. Když jsem se na ni
pochvíli cht&#283;l znovu podívat, cvi&#269;ení už skon&#269;ilo. Odcházela v
plavkách podél bazénu. Minula plav&#269;íka, a když byla od n&#283;ho
vzdálena t&#345;i, p&#283;t krok&#367;, oto&#269;ila k n&#283;mu ješt&#283;
hlavu, usmála se a zamávala mu. Sev&#345;elo se mi srdce. Ten úsm&#283;v i to
gesto pat&#345;ily dvacetileté žen&#283;! Její ruka se vznesla s okouzlující
lehkostí. Bylo to, jako by vyhazovala do vzduchu barevný mí&#269;, aby si
hrála s milencem. Ten úsm&#283;v i to gesto m&#283;ly p&#367;vab i eleganci,
zatímco tvá&#345; a t&#283;lo už žádný p&#367;vab nem&#283;ly. Byl to
p&#367;vab gesta utopený v nep&#367;vabu t&#283;la. Ale ta žena, i když
samoz&#345;ejm&#283; musela v&#283;d&#283;t, že už není krásná, na to v té
chvíli zapomn&#283;la. Ur&#269;itou &#269;ástí své bytosti žijeme všichni
mimo &#269;as. Možná že jen ve výjime&#269;ných chvílích si uv&#283;domujeme
sv&#367;j v&#283;k a že jsme v&#283;tšinu &#269;asu bezv&#283;cí. A&#357; už
je tomu jakkoli, ve chvíli, kdy se oto&#269;ila, usmála a zamávala na mladého
plav&#269;íka( který to nevydržel a vyprskl), o svém v&#283;ku
nev&#283;d&#283;la. Jakási esence jejího p&#367;vabu, nezávislá na &#269;ase,
se tím gestem na vte&#345;inu odhalila a oslnila mne. Byl jsem podivn&#283;
dojat. A vybavilo se mi slovo Agnes. Agnes. Nikdy jsem žádnou ženu toho jména
nepoznal. (Nesmrtelnost)
--
keroppi
www.geocities.com/rosacrux
Sent via Deja.com
http://www.deja.com/