Model subiect olimpiada de Istorie, clasa a 11-a, faza nationala

SUBIECTUL I              (40 de puncte) 
     Citiți, cu atenție, sursele de mai jos: 
A. „Industrializarea socialistă a fost efectuată prin decizia factorului politic  (Partidul 
Muncitoresc/Comunist Român) având ca temei modelul sovietic. Acesta a acordat 
preponderență absolută industriei grele ș i îndeosebi celei constructoare de ma șini. […] Pe 
toată durata regimului democrat -popular și socialist, produc ția bunurilor de consum a rămas 
întotdeauna în urma cererii populației […]. Opinia publică era informată, în cel mai bun caz, de 
punerea în func țiune a unei unităț i industriale. În rest, strategia generală a industrializării, 
motivarea înființării de fabrici, aprovizionarea cu materii prime, piețele de desfacere etc. – totul 
constituia secret de stat. 
Opinia publică și-a dat seama […] că, pe măsură ce „industrializarea socialistă” căpăta o tot 
mai mare extindere, nivelul de trai urma o curbă descendentă, traiul zilnic devenind mai 
anevoios.“         (Dinu C. Giurescu, Al. Ștefănescu, I. Țiu, România și comunismul – o istorie ilustrată) 
 
B. „În centrul proiectului lor [al comuni știlor] se aflau o restructurare și o expansiune masivă a 
industriei. Ra ționamentul membrilor noii elite era par țial ideologic – grăbirea tranziției către 
socialism și, în cele din urmă, crearea unei societăți comuniste. […] Pentru a gestiona vastul 
lor proiect și a-i evalua progresul, comuni știi au adoptat măsura planului cincinal din practica 
sovietică. Hotărâți să grăbească tranziț ia unei țări preponderent agrare ș i rurale într-una 
preponderent indu strială și urbană, au dedicat mai toate resursele disponibile industrializării 
forțate și colectivizării totale a agriculturii […] . Comuniștii au pus acela și accent ca și sovieticii 
pe construirea de fabrici și alte întreprinderi și au acordat aceea și prioritate mijloacelor de 
producție […]. Rezultatele din numeroase sectoare au fost impresionante. […]  
Toate aceste succese au avut un preț considerabil pentru ansamblul populației. […] Rezultatul 
general a fost un declin constant al nivelului de trai.“           (Keith Hitchins, Scurtă istorie a României) 
 
C. „În august 1948 a venit […] rândul învățământului. Toate ș colile administrate de culte, 
precum și cele aflate în proprietatea statelor străine au fost închise […], punându-se un accent 
deosebit pe disciplinele ideologice și pe cele reale. […]   
      Plenara CC al PMR din 3- 5 martie 1949 a hotărât „transformarea socialistă a agriculturii”, 
ceea ce însemna colectivizarea ei. Politica ini țială de colectivizare prevedea o socializare 
treptată a pământului. Ca ș i în URSS, scopurile ini țiale formale erau îngrădirea chiaburimii ș i 
interzicerea dreptului ei de a intra în colective. Către sfârș itul anului existau 5 6 de gospodării 
colective, dar numărul lor creș tea încet și țăranii nu arătau entuziasm de a se înscrie, fapt ce 
făcea ca apelul la violență să fie inevitabil. La scurt timp după declanșarea colectivizării,  circa 
80 000 de țărani au fost aruncaț i în închis oare. […] Colectivizarea a luat oficial sfârș it abia în 
1962, când 60% din terenul arabil al țării a intrat în proprietatea gospodăriilor colective ș i circa 
30% în cea a gospodăriilor de stat.“ 
 (Ioan-Aurel Pop, Ioan Bolovan, Marea istorie ilustrată a României și a Republicii Moldova) 
 
D. „Decretul nr.175 pentru reforma învățământului […] reprezintă o rupere totală față de 
sistema învățământului românesc, public și privat, așa cum evoluase de la Cuza Vodă până în 
anii celui de- Al Doilea Război Mondial.  […] Prin conținut, durată ș i notare, prin obiective, 
„reforma învățământului” din august 1948 a urmat modelul sovietic. […] 
      La 30 martie 1959, Marea Adunare Na țională adoptă un decret „pentru lichidarea 
rămășițelor oricăror forme de exploatare a omului de către om”. Formularea […]  se referea, în 
realitate, la țărănimea înstărită, la „chiaburime”. Aceasta avea, potrivit decretului, următoarel e 
opțiuni: să se înscrie în gospodăria agricolă colectivă cu pământ cu tot, să cedeze pământul 
statului.