Model subiect olimpiada de Istorie, clasa a 10-a, faza nationala

Subiectul I (40 puncte) 
Citiţi cu atenţie sursele de mai jos: 
A. „Pentru a feri Europa de un conflict care ar fi fost fatal sistemului de alianţe pe care l -a 
realizat atât de greu, Bismarck se oferă ca mediator între puterile implicate. La Congresul 
internaţional convocat la B erlin în iunie-iulie 1878, lui îi revine rolul principal. (...) Unica sa grijă 
fiind păstrarea păcii şi menţinerea unui minim acord între aliaţii săi austrieci şi ruşi, el se 
preocupă mai puţin ca niciodată de dorinţa popoarelor şi de interesele actorilor secundari.(...) 
Congresul de la Berlin are consecinţe importante pentru viitorul politic european. Imperiul 
Otoman a suportat un nou regres, iar principiul integrităţii sale, (...) a fost serios zdruncinat, fără 
însă ca această condamnare tacită a «omului bolnav» să aducă vreun profit minorităţilor 
naţionale aflate sub jugul sultanului. Marile puteri au modificat harta Balcanilor spre propriul lor 
profit, fără să se preocupe de liberul arbitru al popoarelor. (...) 
Problema rivalităţii austro-ruseşti în Balcani nu a fost rezolvată de acest Congres. Ea s -a 
agravat chiar prin înmulţirea micilor state supuse ale uneia sau celeilalte dintre cele două puteri 
care îşi dispută dominaţi a din Peninsula Balcanică.(...) Consecinţa majoră a congresului a fost 
mai ales aceea că, în ciuda prudenţei lui Bismarck, Rusia este marea nemulţumită. Furios că a 
trebuit să cedeze în faţa Europei coalizate, ţarul învinuieşte nu numai Austro-Ungaria şi Marea 
Britanie, a căror atitudine a fost la urma ur mei conformă cu interesele lor. El îl învinuieşte şi pe 
Bismarck [cancelarul Germaniei] pentru că a favorizat dubla monarhie (...).” 
    (Serge Berstein, Pierre Milza, Istoria Europei) 
 
B.”De pe 12 ianuarie până pe 28 iunie 1919, are loc la Paris Conferinţa de pace , care adună 
delegaţii din aproximativ treizeci de ţări. Nu au fost invitaţi nici reprezentanţii statelor învinse, 
nici cei ai tinerei Republici a sovietelor. (...) Dorin ţelor lui Wilson, [preşedint ele S.U.A.], care 
avea «să pună bazele unui nou sistem de relaţii internaţionale» şi care gândeşte pe termen 
lung, i se opun concepţiile pragmatice ale englezilor, dar, mai ales , preocupările pentru 
securitate ale francezilor. (...) Formulate încă din ianuarie 1918, într -un mesaj adresat 
Congresului Statelor Unite (care enumeră cele «14 puncte» faimoase pe care va trebui să se 
sprijine viitoarea pace), tezele lui Wilson afirmă într -un mod cu totul nou dreptul popoarelor la 
autodeterminare (...), «garanţiile mutuale de independenţă politică şi integritate teritorială», 
toate acestea în cadrul unei «Ligi a Naţiunilor». 
Semnat pe 28 iunie 1919 în Galeria Oglinzilor (…) tratatul de la Versailles hotărăşte soarta 
duşmanului principal, Germania. Articolul 231 stabileşte în principiu responsabilitatea exclusivă 
a acestei puteri şi a aliaţilor ei la declanşarea războiului (…). 
Global, pacea de la Versailles nemulţumeşte pe cele două principale puteri interesate: 
Franţa, care în ciuda avantajelor obţinute, consideră g aranţiile de securitate insuficiente, şi care 
este nemulţumită de aliaţii săi,  pentru că nu au susţinut-o în tentativa politică renană. Germania 
mai ales, a cărei populaţie şi conducători denunţă nedreptatea căreia i-a căzut victimă ţara lor şi 
respinge cu hotărâre clauzele morale şi politice al tratatului, ca şi cele care modifică frontierele 
orientale ale fostului Reich." 
(Serge Berstein, Pierre Milza, Istoria Europei)