Model subiect olimpiada de Istorie, clasa a 10-a, faza judeteana

SUBIECTUL I ____________________________________________________(40 de puncte)  
 
Citiţi, cu atenţie, sursele de mai jos: 
 
A. „În 1914 Rusia ține piept provocării și acceptă riscurile unui conflict generalizat pentru a 
împiedica ca «protejata» sa, Serbia, să devină prada Austro-Ungariei. Să acționeze altfel ar fi 
însemnat să-și piardă influența printre slavii din Balcani și un eșec suferit în acest domeniu –  
după cel suferit în încercarea de expansiune în Orientul Mijlociu –  ar fi dat o lovitură decisivă 
regimului, slăbit de revoluția din 1905. În plus, chiar dacă nu este pregătită din punct de vedere 
militar, situația sa este în acest domeniu mult mai bună ca acum cinci ani. 
În egală măsură, trebuie avută în vedere poziția Franței. Se pare, într -adevăr, că Sankt-
Petersburgul a fost susținut cu mai multă tărie de Paris decât în decursul crizelor precedente. 
[…] Guvernul francez a acționat energic în susținerea aliatului său, consolidându-și sistemul de 
relații diplomatice. […]  
Nefiind legată prin niciun tratat de prietenele sale de pe continent, Anglia putea foarte bine 
să se mulțume ască să stea în expectativă. Iar dacă ea se va angaja în ultimul moment, va fi 
pentru a salvgarda echilibrul european, o victorie a Germaniei asigurând acestei puteri  
hegemonia continentală.“ 
 (P. Milza, S. Berstein, Istoria secolului XX) 
 
B. „Mari greve de protest au avut loc, în ianuarie 1917, în Petrograd (fostul Sankt -Petersburg) 
și în alte orașe unde furia provocată de standardele scăzute de trai era corelată cu opinii 
împotriva războiului și cu o opoziție față de puterea țaristă. […] Soldații și marinarii au sprijinit 
insurecția muncitorilor din Petrograd. […] Situația a ieșit rapid de sub controlul  autorităților 
țariste. În aceste condiții de anarhie, muncitorii și -au creat propria formă de guvern 
reprezentativ: sovietul (sau consiliul). Ordinea s- a prăbușit cu rapiditate. Soldații, de 
asemenea, și-au ales soviete care să îi reprezinte, cerând îndepărtarea țarului. După ce ofițerii 
și politicieni importanți au căzut de acord că țarul trebuia să plece, acesta le-a respectat dorința 
și, pe 15 martie, a abdicat. […]  
Chiar și după detronarea țarului și instalarea guvernului provizoriu al «democrației 
revoluționare», starea generală a rămas foarte instabilă.“ 
(I.  Kershaw, Drumul spre iad. Europa, 1914-1949) 
 
C. „Cu cât se prelungea războiul, cu atât forma statului german era pusă și m ai mult la 
îndoială. […] Programul în 14 puncte , înaintat de președintele Wilson în ianuarie, prevedea, 
printre multe alte lucruri, retrocedarea teritoriilor anexate sau ocupate de Germania, […]. 
Wilson nu a făcut nicio concesie, insistând asupra introducerii unei democrații parlamentare 
[…], renunțării la cuceririle teritoriale și a unei dezarmări semnificative (incluzând predarea 
întregii flote). […] 
În toiul nopții dintre 29 și 30 octombrie, marinarii revoltați din orașul Kiel au sfidat ordinel e 
absurde ale comandamentului naval de a trimite flota să lupte împotriva marinei britanice, într-o 
ultimă mare înfruntare. […] Revolta s-a răspândit cu viteză și a furnizat scânteia unei revoluții 
în toată puterea cuvântului. Consilii ale muncitorilor și soldaților au răsărit de nicăieri, aducând 
puterea la baza societății, în propriile lor mâini.  Generalii i- au spus fățiș împăratului […]  că 
trebuie să plece. […] Renunțarea oficială la tron a avut loc la 28 noiembrie. Încă dinainte de 
plecarea sa, o republică a fost proclamată în grabă de la balconul Parlamentului din Berlin. […] 
Cuprinsă de tulburări care aveau să dureze luni bune, Germania era pe cale de a ins taura o 
democrație parlamentară deplină.“ 
(I. Kershaw, Drumul spre iad. Europa, 1914-1949)