Model subiect olimpiada de Biologie, clasa a 9-a, faza locala

IX-a
I. ALEGERE SIMPLĂ
La următoarele întrebări (1 -30) alegeţi un singur răspuns corect din variantele propuse.
Care sunt componentele neprotoplasmatice ale celulei eucariote:
centrozomul;
vacuomul;
cilii şi flagelii ;
ribozomii.
Celula procariotă se întâlneşte la:
alge albastre-verzi;
alge verzi;
alge brune;
alge roşii.
Organit celular care realizează heterofagia este:
aparatul Golgi;
ribozomul;
lizozomul;
reticulul endoplasmatic.
Care sunt componentele proplasmatice ale celulei eucariote:
organitele celulare;
vacuomul;
peretele celular; 
amidonul.
Cheratina este:
un glucid;
o proteină;
o enzimă; 
o substanţă lipidică.
La plantele carnivore, mucilagii secretă:
ribozomii;
lizozomii;
dictiozomii;
reticulul endoplasmatic neted.
In difuziunea facilitată, transportul substanţelor se realizează:
pasiv, in sensul gradientului de concentraţie;
pasiv, in sens opus gradientului de concentraţie;
activ, in sensul gradientului de concentraţie;
activ, in sens opus gradientului de concentraţie.
Formă de transport activ este:
difuziunea simplă;
difuziunea facilitată;
procesul de osmoză; 
pompa de sodiu şi potasiu.
Nu necesită proteine transportatoare:
osmoza;
difuziunea facilitată;
pompa de sodiu şi potasiu.
pompa de calciu.
Biosinteza polizaharidelor este realizată de:
aparatul Golgi;
ribozomii;
lizozomii;
centrozom.
Corpusculii Nissl sunt specifici pentru:
celulele gliale;
neuroni;
dictiozomi;
fibrelor musculare.
Centriolul:
este o componentă a cromozomului;
se mai numeşte centromer;
are formă cilindrică;
se formează când celula se divide.
Profaza I, spre deosebire de profaza II, se caracterizează prin:
dezorganizarea fusului de diviziune;
crossing-over;
despiralizarea cromozomilor;
refacerea membranei nucleare.
Recombinarea intracromozomială are loc în:
metafaza I;
metafaza II;
profaza I;
anafaza I.
La finalul telofazei I a meiozei:
are loc schimbul reciproc de material genetic între cromozomii omologi;
cromozomii sunt bicromatidici;
cromozomii sunt monocromatidici;
cromozomii se dispun în planul ecuatorial al celulei.
Disjuncţia cromozomilor bivalenţi are loc în:
anafaza I a meiozei;
metafaza I a meiozei;
metafaza II a meiozei;
telofaza I a mitozei.
Replicaţia ADN-ului are loc în:
faza G1, a interfazei;
faza G2, a interfazei;
faza S, a interfazei;
toate fazele interfazei.
Peretele celular, alcătuit din chitină:
conferă celulelor animale o formă regulată;
conferă rigiditate celulelor procariote;
este alcătuit din aminoacizi;
se întâlneşte la ciuperci.
Peretele celular secundar, spre deosebire de cel primar:
menţine forma celulei;
este compact şi rigid.
conferă individualitate celulelor;
este un exoschelet;
Pereţii celulari sunt cimentaţi între ei prin:
punctuaţiuni;
plasmodesme;
lamela mijlocie;
fire de citoplasmă.
Cloroplastele algelor sunt denumite:
cromoplaste;
cromatofori;
tilacoide;
compartimente neprotoplasmatice.
Singurul pigment clorofilian întâlnit la toate organismele autotrofe este:
clorofila d;
clorofila b;
clorofila a;
clorofila c.
Din compoziţia chimică a celulei vegetale lipseşte:
clorofila;
glicogenul;
amidonul;
adenozintrifosfatul.
Galactoza este:
proteină;
aminoacid;
pentoză;
hexoză.
Celulele diploide:
conţin întotdeauna cromozomi bicromatidici;
sunt celule mame ale gameţilor;
se formează prin meioză;
au jumătate din numărul de cromozomi ai speciei.
Sunt baze azotate pirimidinice din structura ARN:
Adenina şi guanina;
Adenina şi timina;
Citozina şi uracilul;
Citozina şi timina.
Este o asemănare între profaza mitozei şi profaza I a meiozei:
individualizarea cromozomilor monocromatidici;
formarea tetradelor;
formarea fusului de diviziune prin asamblarea microtubulilor ce provin din cei doi centrioli;
individualizarea cromozomilor bicromatidici la începutul profazei.
Vacuolele:
în celulele animale sunt mari şi necontractile;
în celule vegetale sunt mari, centrale;
au o membrana simplă numită tonomat;
sunt componente celulare vii.
Ribozomii:
au membrană simplă;
au 2 subunităţi: dreaptă şi stangă;
se mai numesc şi lamelele lui Palade;
sunt liberi în citoplasmă sau ataşaţi de reticulul endoplasmatic.
Cilii şi flagelii:
sunt prezenţi în celulele imobile;
se ancorează în celulă printr-o membrană bazală;
prezintă un corp bazal cu rol de coordonare a mişcării;
cilii sunt mai puţin numeroşi decât flagelii.
II. ALEGERE GRUPATĂ
La următoarele întrebări ( 31-60 ) răspundeţi cu:
A - dacă variantele 1, 2 şi 3 sunt corecte
B - dacă variantele 1 şi 3 sunt corecte
C - dacă variantele 2 şi 4 sunt corecte
D - dacă varianta 4 este corectă
E - dacă toate cele 4 variante sunt corecte

Au rol in ereditatea extranucleară:
mitocondriile;
cloroplastele;
rodoplastele;
feoplastele. 
La algele brune se întâlnește:
clorofila a;
clorofila b;
clorofila c;
clorofila d. 
Citosolul:
în starea sol, se întâlneşte în celulele cu metabolism lent;
se prezintă sub două stări reversibile;
în starea gel, se întâlneşte în celulele cu metabolism intens;
reprezintă substanţa fundamentală a citoplasmei. 
Citoscheletul este alcătuit din:
microfilamente;
filamente intermediare;
microtubuli;
glucide. 
Elementele citoscheletale participă la:
menţinerea formei celulei;
transportul intracelular de vezicule;
formarea pseudopodelor;
formarea fusului de diviziune. 
Fibra de cromatină interfazică:
are aspectul unui şirag de mărgele;
este caracteristică procariotelor;
reprezintă un cromozom despiralizat;
toate răspunsurile sunt corecte. 
Organite celulare care nu se formează de „novo” sunt:
lizozomii;
ribozomii;
centrozomul;
plastidele.
Cromonemata:
este componenta structural-funcţională a nucleului;
este alcătuită din molecule de ADN şi proteine histonice;
reprezintă ansamblul fibrelor de cromatină din nucleul interfazic;
se întâlneşte şi la procariote.
Cromozomii eucariotelor:
reprezintă structuri cu o morfologie dinamică;
sunt în număr caracteristic pentru fiecare specie;
sunt alcătuiţi din două cromatide unite prin centromer;
se individualizează prin condensare şi spiralizare în interfază.
Baze azotate purinice sunt:
adenină şi citozină;
adenina şi uracil;
adenină şi timină;
adenină şi guanină.
Nucleul interfazic:
este delimitat de un înveliş format din două membrane;
este lobat, în celulele cu metabolism intens;
este unic, în majoritatea celulelor;
are dimensiunile cele mai mici în zigoţii unor gimnosperme ( ex.Cycas). 
Transportul vezicular prin membrană (citoza):
reprezintă o categorie specială de transport;
este un transport pasiv;
se numeşte endocitoză şi exocitoză;
veziculele conţin enzime hidrolitice. 
Cromozomii sunt monocromatidici în:
anafaza II a meiozei;
perioada G2 a ciclului celular;
perioada G1 a ciclului celular;
metafaza II a meiozei. 
Incluziunile ergastice organice sunt:
răşinile coniferelor;
grăsimile seminţelor;
mucilagiile şi taninurile;
cristalele minerale. 
Citoscheletul:
este o reţea de fibre proteice şi lipidice;
este format din microtubuli şi microfilamente;
reprezintă substanţa fundamentală a citoplasmei;
participă la realizarea mişcărilor celulei. 
Mezozomul bacterian:
are rol în respiraţie;
ancorează macromolecula de ATP;
ancorează macromolecula de ADN;
se formează prin plierea peretelui celular. 
Citoza:
este numită şi transport vezicular;
asigură eliminarea hormonilor;
constă în înglobarea unor particule lichide, în cazul pinocitozei;
constă în înglobarea unor particule solide, în cazul leucocitelor.  
Diviziunea directă este întâlnită la:
procariote;
drojdii;
ciliate;
celulele maligne umane.  
Interfaza:
este o perioadă cu activitate mai puţin intensă a celulei;
reprezintă aproximativ 90% din durata ciclului celular;
este compusă din patru etape la toate celulele;
este o perioadă în care se sintetizează ADN.  
Fusul de diviziune:
se formează din cei doi centrozomi;
este format din filamente kinetocorale şi polare;
separă în mod egal materialul genetic în celulele fiice;
conţine filamente polare pe care se fixează centromerii. 
Sunt organite specifice:
neurofibrilele, prezente în celulele musculare;
miofibrilele alcătuite din miofilamentele de actină şi de miozină;
cilii şi flagelii, prezenţi în majoritatea celulelor animale;
corpusculii Nissl, care intervin în sinteza proteică neuronală. 
Identifică enunţurile corecte:
cromatidelele sunt părţi ale cromozomilor;
la bacterii ADN-ul este complexat cu proteine de tip histonic;
fusul de diviziune apare în profază;
centozomul are doi centromeri. 
La microscopul optic se pot distinge în frunza de ciuma apei:
cromoplaste;
cloroplaste;
reticul endoplasmatic;
mişcarea de rotaţie a cloroplastelor. 
“Dansul cromozomilor”:
este întâlnit la procariote;
s-a descoperit în mitoză;
este o maladie rară;
este separarea aleatorie a cromozomilor materni şi paterni dupa metafaza I. 
În meioză:
se formează 4 celule diploide;
după prima diviziune rezultă 2 celule haploide;
după prima diviziune rezultă 2 celule diploide;
după a 2 diviziune rezultă 4 celule haploide. 
Care dintre afirmaţii este greşită:
mitoza asigură refacerea ţesuturilor lezate;
meioza se desfăşoară în organele reproducătoare;
meioza  I se mai numeşte şi diviziune reducţională;
meioza este sinonimă cu fecundaţia.
Ribozomii şi mitocondriile:
au membrană simplă , respectiv dublă;
conţin ADN extranuclear;
sunt prezente şi în celula procariotă;
ambele conţin acid ribonucleic. 
O celulă cu 2n = 8 cromozomi are patru centrioli în:
profază;
anafază;
sfârşitul metafazei;
începutul telofazei.
Cilii:
sunt organite extracelulare;
sunt formaţi din trei părţi;
sunt formaţi din microtubuli;
au o structură identică cu centriolii; 
Organizarea procariotă este caracteristică:
bacteriilor;
algelor verzi;
algelor albastre-verzi;
ciupercilor. 
III. PROBLEME
La întrebările 61-70 alegeţi răspunsul corect din cele patru variante propuse.

Într-o celulă hepatică umană aflată în diviziune pot exista:
92 cromozomi bicromatidici în telofază;
46 cromozomi bicromatidici în profază;
184 cromozomi monocromatidici în anafază;
46 perechi de cromozomi monocromatidici în metafază

Într-un neuron sunt 1200 mitocondrii, 1 aparat Golgi format din 55 dictiozomi, 51 lizozomi, 30.000 de ribozomi, 59 incluziuni ergastice şi 1100 de neurofibrile. Stabiliţi pentru acest  neuron: 
numărul de structuri celulare cu membrane duble; 
numărul de organite celulare care conţin enzime hidrolitice;
numărul de structuri celulare nedelimitate de membrane.

<table border="1" class="dataframe">
  <thead>
    <tr style="text-align: right;">
      <th></th>
      <th>0</th>
      <th>1</th>
      <th>2</th>
      <th>3</th>
    </tr>
  </thead>
  <tbody>
    <tr>
      <th>0</th>
      <td></td>
      <td>a</td>
      <td>b</td>
      <td>c</td>
    </tr>
    <tr>
      <th>1</th>
      <td>A.</td>
      <td>1200</td>
      <td>51</td>
      <td>31159</td>
    </tr>
    <tr>
      <th>2</th>
      <td>B.</td>
      <td>1201</td>
      <td>51</td>
      <td>31159</td>
    </tr>
    <tr>
      <th>3</th>
      <td>C.</td>
      <td>1201</td>
      <td>1255</td>
      <td>30000</td>
    </tr>
    <tr>
      <th>4</th>
      <td>D.</td>
      <td>1200</td>
      <td>1306</td>
      <td>31100</td>
    </tr>
  </tbody>
</table>

O celulă ipotetică cu 2n=20 cromozomi se divide mitotic; o mitoză durează 60 de minute,    interfaza este de 10 ore. Stabiliţi:
În cât timp se obţin 32 de celule pornind de la o celulă mamă care a încheiat interfaza?
Numărul total  de cromatide din cele 32 de celule formate şi aflate la începutul anafazei următoare.
Durata tuturor anafazelor care se succed pentru a se obţine 32 de celule, ştiind că timpul necesar anafazei este jumătate din timpul necesar desfăşurării profazei, iar profaza durează jumătate din timpul diviziunii celulare. 

<table border="1" class="dataframe">
  <thead>
    <tr style="text-align: right;">
      <th></th>
      <th>0</th>
      <th>1</th>
      <th>2</th>
      <th>3</th>
    </tr>
  </thead>
  <tbody>
    <tr>
      <th>0</th>
      <td></td>
      <td>a</td>
      <td>b</td>
      <td>c</td>
    </tr>
    <tr>
      <th>1</th>
      <td>A</td>
      <td>45 de ore</td>
      <td>640 cromatide</td>
      <td>75 minute</td>
    </tr>
    <tr>
      <th>2</th>
      <td>B</td>
      <td>44 de ore</td>
      <td>640 cromatide</td>
      <td>60 minute</td>
    </tr>
    <tr>
      <th>3</th>
      <td>C</td>
      <td>45 de ore</td>
      <td>1280 cromatide</td>
      <td>75 minute</td>
    </tr>
    <tr>
      <th>4</th>
      <td>D</td>
      <td>34 de ore</td>
      <td>1280 cromatide</td>
      <td>O oră şi 15 minute</td>
    </tr>
  </tbody>
</table>

O celulă diploidă cu 4 perechi de cromozomi se divide mitotic de n ori. Care este numărul de mitoze suferite de această celulă, dacă în placa metafazică a tuturor celulelor fiice rezultate se găsesc 256 cromatide?
4
5
3
2
Calculaţi numărul de cromozomi bicromatidici, de cromatide şi de centromeri din toate celulele rezultate  prin diviziune mitotică, succesivă, pornind de la o celulă somatică cu 2n=10, la sfârşitul profazei celei de-a patra diviziuni.    
 
<table border="1" class="dataframe">
  <thead>
    <tr style="text-align: right;">
      <th></th>
      <th>0</th>
      <th>1</th>
      <th>2</th>
      <th>3</th>
    </tr>
  </thead>
  <tbody>
    <tr>
      <th>0</th>
      <td></td>
      <td>cromozomi bicromatidici</td>
      <td>cromatide</td>
      <td>centromeri</td>
    </tr>
    <tr>
      <th>1</th>
      <td>A</td>
      <td>160</td>
      <td>320</td>
      <td>160</td>
    </tr>
    <tr>
      <th>2</th>
      <td>B</td>
      <td>80</td>
      <td>160</td>
      <td>80</td>
    </tr>
    <tr>
      <th>3</th>
      <td>C</td>
      <td>80</td>
      <td>160</td>
      <td>160</td>
    </tr>
    <tr>
      <th>4</th>
      <td>D</td>
      <td>160</td>
      <td>160</td>
      <td>80</td>
    </tr>
  </tbody>
</table>
O celulă cu 2n=14 intră în meioză. Alegeţi varianta corectă pentru particularităţile pe care le pot avea cromozomii în celula iniţială şi în fiecare celulă fiică pe parcursul diviziunii:
Numărul de cromozomi şi cromatide din fiecare celulă la începutul metafazei I;
Numărul şi tipul cromozomilor din fiecare celulă  în anafaza II;
Cromozomii apar recombinaţi în:

<table border="1" class="dataframe">
  <thead>
    <tr style="text-align: right;">
      <th></th>
      <th>0</th>
      <th>1</th>
      <th>2</th>
      <th>3</th>
    </tr>
  </thead>
  <tbody>
    <tr>
      <th>0</th>
      <td></td>
      <td>a</td>
      <td>b</td>
      <td>c</td>
    </tr>
    <tr>
      <th>1</th>
      <td>A</td>
      <td>7 cromozomi şi 28 cromatide</td>
      <td>7 cromozomi bicromatidici</td>
      <td>Profaza I</td>
    </tr>
    <tr>
      <th>2</th>
      <td>B</td>
      <td>14 cromozomi şi 14 cromatide</td>
      <td>7 cromozomi monocromatidici</td>
      <td>Metafaza II</td>
    </tr>
    <tr>
      <th>3</th>
      <td>C</td>
      <td>14 cromozomi şi 28 cromatide</td>
      <td>14 cromozomi monocromatidici</td>
      <td>Profaza II</td>
    </tr>
    <tr>
      <th>4</th>
      <td>D</td>
      <td>7 cromozomi şi 28 cromatide</td>
      <td>14 cromozomi monocromatidici</td>
      <td>Metafaza I</td>
    </tr>
  </tbody>
</table>

În urma fecundării unui ovul cu n=6 cromozomi de către un spermatozoid cu acelaşi număr de cromozomi rezultă o celulă ou care se divide mitotic. Stbiliţi următoarele:
Numărul total de celule rezultate după patru diviziuni succesive ale celulei ou;
Numărul total de cromozomi şi tipul de cromozomi din faza G1 a interfazei prin care trec celulele rezultate după cea de-a doua diviziune;
Numărul de cromatide şi de centromeri din faza G2 a interfazei prin care trec celulele rezultate după cea de-a patra diviziune;

<table border="1" class="dataframe">
  <thead>
    <tr style="text-align: right;">
      <th></th>
      <th>0</th>
      <th>1</th>
      <th>2</th>
      <th>3</th>
    </tr>
  </thead>
  <tbody>
    <tr>
      <th>0</th>
      <td></td>
      <td>a</td>
      <td>b</td>
      <td>c</td>
    </tr>
    <tr>
      <th>1</th>
      <td>A</td>
      <td>16</td>
      <td>48 cromozomi monocromatidici</td>
      <td>384 cromatide, 192 centromeri</td>
    </tr>
    <tr>
      <th>2</th>
      <td>B</td>
      <td>16</td>
      <td>48 cromozomi monocromatidici</td>
      <td>384 cromatide, 384 centromeri</td>
    </tr>
    <tr>
      <th>3</th>
      <td>C</td>
      <td>16</td>
      <td>24  cromozomi monocromatidici</td>
      <td>384 cromatide, 192 centromeri</td>
    </tr>
    <tr>
      <th>4</th>
      <td>D</td>
      <td>8</td>
      <td>48 cromozomi bicromatidici</td>
      <td>192 cromatide, 192 centromeri</td>
    </tr>
  </tbody>
</table>

Calculați numărul total de microtubuli existenți în centriolii din 20 de celule somatice aflate în diviziune:
810
1080
405
2160
O celulă somatică umană se divide mitotic. Stabiliţi numărul de cromatide din toate celulele rezultate după cinci diviziuni succesive:
576
1472
738
2687
Într-un ecosistem acvatic trăieşte o colonie de 100 de protozoare biflagelate. Câţi microtubuli periferici conţin în total flagelii acestora?
1080
3600
4000
2000