Model subiect olimpiada de Istorie, clasa a 9-a, faza judeteana

SUBIECTUL I         (40 de puncte) 
 
Citiţi, cu atenţie, sursele de mai jos: 
 
A. "Realitatea este însă aceea că, în anul 364, prin coopta rea împăratului Valens în calitate de coleg al 
fratelui său mai mare, Valentinian, pentru prima oară imperiul  va avea doi împăraţi cu autoritate egală şi cu 
zona de exercitare a acesteia delimitată, unul guvernând Occidentul şi celălalt Orientul. Spre deosebire de 364, 
anul 395 va aduce drept unic element de noutate tensionarea relaţiilor între Orient şi Occident, stare conflictuală 
care va degenera chiar în război în unele momente. Nu este vorba despre formele tradiţionale de război civil pe 
care statul roman le cunoştea încă din republica târzie ci  este vorba despre o nouă formă de ostilitate între două 
realităţi coerente, statale în devenire, Imperiul de Răsărit şi Imperiul de Apus." 
(Gheorghe-Vlad Nistor, Cultură şi civilizaţie în lumea antică.) 
 
B."Prima situaţie flagrantă a desprinderii în fapt de sub autori tatea centrală a unor teritorii o reprezintă 
constituirea autorităţii gotice a lui Fritigern la sud de Du năre în anul 376, moment în care putem vorbi despre 
existenţa unei realităţi politice germane ariene, în interi orul imperiului roman nicean. În ultimele decenii ale 
veacului al IV-lea mai ales după bătălia de la Adrianopole, a semenea realităţi se vor multiplica. La începutul 
secolului al V-lea însă, tendinţa pierderii unor importante te ritorii de sub autoritatea centrală romană va deveni 
tot mai evidentă. Este vorba, pe de o parte despre zone ce vor intra  sub autoritatea unor regi barbari, pe de altă 
parte despre spaţii care vor evolua către secesionism fără ca în desprinderea acestora să fie implicată infiltrarea 
unor elemente alogene. Cazul cel mai elocvent pentru prima categorie îl reprezintă constituirea statului got al lui 
Athaulf în Aquitania, în anul 418. Exemplele pentru cea de a doua t endinţă sunt mult mai numeroase în primii 
ani ai secolului al V-lea. Trebuie evidenţiat exemplul a frican, tendinţa secesionistă a acestei provincii evidentă 
încă din secolul al IV-lea, accentuându-se în secolul al V-lea . Cazul lui Heraclian, cel care reuşeşte de fapt să 
scoată provinciile din nordul Africii de sub autoritatea Romei, e ste elocvent. Pe de altă parte, şirul uzurpărilor 
zonale inaugurate în spaţiul hispano-gallic, de către Magnus Maximus în 383, va fi continuat în secolul al V-lea 
de către Constantin al III-lea." 
(Gheorghe-Vlad Nistor, Cultură şi civilizaţie în lumea antică.) 
 
C. " Barbarizarea societăţii romane nu produce însă numai secesiune a unor zone sau instabilitatea 
politică şi administrativă a altora. Ea determină uneori concent rarea eforturilor de influenţare a deciziei în 
interiorul curţii imperiale din partea unor grupuri de comandanţi barb ari, fenomen contemporan cu tendinţa 
certă de segregare pe criterii rasiale, culturale şi re gionale în interiorul grupurilor de comandă ale armatei 
romane. Acest fenomen, mai greu sesizabil la nivelul informaţ iei literare şi epigrafice de care dispunem, 
reprezintă, cu siguranţă, o realitate cu mult mai interesantă şi chiar mai importantă pentru procesul de disoluţie a